Franz Joseph Haydn (1732-1809) La Creació, Hob. XXI:2
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
William Christie La Creació «Com un bedoll tremoles, dolcíssim ca, amic meu. Passes les hores soles perdut entre la neu ardent dels teus dominis. ¿Solitud, passió? No em pregunto què sento. No vull pau ni repòs. Vull només les carícies de seda del teu cos. Temo saltar la tanca que t’envolta i que, enmig del teu jardí, com sempre, se’m mengi el desdesig.» Narcís Comadira Desdesig Programa Palau Bach DILLUNS, 14.05.18 – 20.30 h Sala de Concerts Sandrine Piau, soprano Hugo Hymas, tenor Alex Rosen, baix Les Arts Florissants William Christie, director Franz Joseph Haydn (1732-1809) La Creació, Hob. XXI:2 I Primera part 1. Introducció: La representació del caos. 2. Recitatiu (Rafael) i cor: En el principi Déu creà cel i terra 3. Ària (Uriel) i cor: Llavors davant la resplendor sagrada 4. Recitatiu (Rafael): I Déu va fer el firmament 5. Cor amb soprano solista (Gabriel): Amb estupor veu el prodigi 6. Recitatiu (Rafael): I Déu digué: Que les aigües… 7. Ària (Rafael): Tot girant en onades escumoses 8. Recitatiu (Gabriel): I Déu digué: Que la terra… 9. Ària (Gabriel): I el camp ofereix la verdor fresca 10. Recitatiu (Uriel): I les cohorts celestes 11. Cor: Polseu les cordes 12. Recitatiu (Uriel): I Déu digué: Que hi hagi lluminàries 13: Recitatiu (Uriel): I puja ara en plena glòria 14. Tercet i cor: Els cels conten la glòria de Déu Segona part 15. Recitatiu (Gabriel): I Déu digué: Que l’aigua… 16. Ària (Gabriel): Amb les ales vigoroses 17. Recitatiu (Rafael): I Déu va crear grans balenes 18. Recitatiu (Rafael): I els àngels van tocar llurs arpes 19: Tercet i cor: S’alcen plenes de gràcia 54’ II 20. Recitatiu (Rafael): I Déu digué: Que la terra produeixi 21. Recitatiu (Rafael): S’obre llavors l’entranya de la terra 22. Ària (Rafael): El cel lluu ara 23. Recitatiu (Uriel): I Déu va crear l’home 24. Ària (Uriel): Investit de dignitat i noblesa 25. Recitatiu (Rafael): I Déu va veure les coses que havia fet 26. Cor i tercet: És acabada la gran obra Tercera part 27. Recitatiu (Uriel): Entre núvols rosats 28. Duet (Adam i Eva) i cor: De la teva bondat 29. Recitatiu (Adam i Eva): Ja hem complert el primer deure 30. Duet (Adam i Eva): Tendra esposa. Espòs estimat 31. Recitatiu (Uriel): Oh parella venturosa 32. Cor amb solistes: Canteu al Senyor Abans del concert es projectarà el següent video: Allora & Calzadilla Raptor’s Rapture, 2012 Vídeo en HD, color, so Durada: 23 min i 30 s Cortesia Galerie Chantal Crousel, Lisson Gallery, Kurimanzutto i Gladstone Gallery Més informació al web www.fundaciotapies.org 48’ El triomf de la llum © Denis Rouvre El 1791, el mateix any de la mort de Mozart, el seu gran amic Franz Joseph Haydn (1732-1809) va traslladar-se a Londres. Era una celebritat i els seus concerts desvetllaven interès i una afluència massiva. Va ser a la capital anglesa on el mestre de Rohrau va decidir, després d’haver escoltat diversos oratoris de Händel, escriure també amb aquella forma musical, havent demostrat ja el seu mestratge amb la simfonia i el quartet de corda. Tanmateix, la composició de Die Schöpfung (La Creació) no s’iniciaria fins al 1796 i l’estrena va tenir lloc dos anys més tard a Viena, en audició privada i per invitació, al palau del príncep Joseph von Schwarzenberg. Un acte que, tot i estar reservat a públic exclusiu, va aixecar tanta expectació que els carrers adjacents van necessitar els serveis d’ordre públic per controlar l’allau de gent que vivia aquell esdeveniment des de fora. L’obra, dirigida pel mateix Haydn i amb Antonio Salieri assegut al pianoforte, va generar un entusiasme encomanadís, fins al punt que se’n van fer dues audicions privades més. No seria fins un any més tard, el 19 de març de 1799, que l’oratori de Haydn s’escoltaria públicament per primera vegada, al Hoftheater vienès. El text de La Creació va tenir una primera versió deguda a Newburgh Hamilton, que l’hauria preparat pocs anys abans de la mort de Händel, el qual –sembla– va sentir-se interessat per l’obra. Dècades més tard, l’empresari J. P. Salomon, artífex dels viatges de Haydn a Londres, l’hauria temptat amb aquell llibret, que el músic es va endur a Viena. Va ser allà on el text va ser arranjat per Gottfried van Swieten, aristòcrata fincat a Viena i amic i mecenes d’alguns dels grans músics del seu moment, entre ells Haydn i Mozart. Aquest últim, company de lògia de Van Swieten, “va descobrir” a la seva biblioteca no pocs manuscrits de Johann Sebastian Bach. El llibret resultant de La Creació és un aiguabarreig a partir de diverses fonts: fragments del llibre del Gènesi i de diversos salms de l’Antic Testament, però també del poema èpic El paradís perdut de John Milton, traduït de l’anglès a l’alemany pel mateix Van Swieten. En gran mesura, el sincretisme textual de l’oratori haydnià és conseqüència de dues mentalitats pròpies de la Il·lustració: el deisme i el cientifisme. El primer, com a fruit de la doctrina segons la qual Déu fou l’artífex de la creació, sense que intervingués posteriorment en l’esdevenir de la història dels éssers vius i, menys encara, del colofó d’aquella creació: l’Home. D’altra banda, el cientifisme qüestionava una creació divina i començava a avançar en les teories que més endavant culminarien en el determinisme darwinià i la teoria de l’evolució de les espècies. A mig camí, Haydn s’erigí sempre com un devot catòlic, tot i que –com Van Swieten i Mozart– va pertànyer a la francmaçoneria, com a garant dels ideals de llibertat, igualtat i fraternitat. En última instància, doncs, La Creació és un bon compendi d’aquella mentalitat heterogènia: Déu crea els elements naturals i els éssers vius i la seva creació culmina en l’Home com a ésser absolut. Però tan sols la fe i l’amor sincers esdevenen motors per a la concòrdia i la pau universals. I per això cal donar gràcies al Creador. Cors, àries i números de conjunt poblen els passatges d’un oratori senzillament genial, i que es va repetir en audicions successives després de l’estrena a Viena a diverses ciutats europees. El resultat global és extraordinari i revela el domini de l’escriptura vocal de Haydn, que, si bé mai va mostrar una especial traça en el terreny operístic, s’erigeix aquí en un mestre absolut de la música simfonicovocal i fa de l’obra una peça clau entre els oratoris de Händel i l’adveniment de l’oratori romàntic, especialment de Felix Mendelssohn. Un mestratge repetit anys més tard a Die Jahreszeiten (Les estacions), oratori estrenat el 1801. L’estructura de l’obra, dividida en tres parts, presenta tres eixos temàtics: en primer lloc, la llum que segueix el caos i la creació dels primers elements propis dels primers quatre dies, és a dir: l’aigua, la terra, els astres i els vegetals; la segona part presenta el relat del cinquè i sisè dies –la creació dels animals i de l’Home–, i finalment, la tercera part es correspon amb la gratitud d’Adam i Eva per tota la creació, des de l’Edèn. Cors, àries i números de conjunt poblen els passatges d’un oratori senzillament genial, i que es va repetir en audicions successives després de l’estrena a Viena a diverses ciutats europees. El 1808, i amb direcció d’Antonio Salieri, La Creació va tornar a Viena en la darrera aparició pública de Haydn. És prou coneguda l’anècdota que relata com, després del moment en què el cor canta exultant el mot “Licht” (Llum) que segueix el relat del caos amb el pas de la tenebra a la claror, una ovació espontània i unànime va emocionar l’ancià músic. Beethoven, present en aquella audició, va besar la mà de Haydn, que va pronunciar la frase: “No vaig ser jo, sinó una Potència superior qui ho va escriure”. El músic va confessar com al llarg de la composició sentia el desvetllament d’un sentiment religiós (llegeixi’s espiritual) que travessa de punta a punta la partitura. A banda d’aquell cèlebre passatge inicial, i després d’uns compassos en què una atrevida harmonia basada en dissonàncies i amalgames sonores juxtaposades personifiquen la foscor, no podem oblidar àries magnífiques, cors exultants –com el que conclou la segona part, “Vollendet ist das grosse Werk”–, passatges amb intencionalitats descriptives o dos meravellosos passatges per a Adam i Eva: “Von deiner Gütt” i “Holde Gattin”, un dels millors duets amorosos de la història de la música. Jaume Radigales, professor de la Universitat Ramon Llull i crític musical Aquell any... 1799 Música Franz Joseph Haydn dirigeix l’estrena pública del seu oratori Die Schöpfung (La Creació). El concert té lloc al Burgtheater de Viena, el mateix escenari on s’havien estrenat òperes com Orfeo ed Euridice de Gluck o Les noces de Fígaro de Mozart. El text, adaptat pel baró Gottfried van Swieten, es basa en dos llibres de la Bíblia (el Gènesi i el Llibre dels Salms) i en El paradís perdut de John Milton. Història Mor, a Mount Vernon, George Washington. Va tenir un paper clau en la Guerra de la Independència dels Estats Units, com a comandant en cap de l’exèrcit que va lluitar contra les tropes angleses. Temps després es convertiria en el primer president del país, entre els anys 1789 i 1797. És considerat un dels pares fundadors dels Estats Units, juntament amb John Adams, Benjamin Franklin, Alexander Hamilton, John Jay, Thomas Jefferson i James Madison. Art Jacques-Louis David finalitza Les sabines o L’intervention des sabines, una pintura a l’oli que retrata l’episodi mitològic dels primers anys de Roma, en què les dones de Sabínia eviten l’enfrontament entre els romans –que les han raptades– i els sabins, que les volen recuperar. El quadre, que fa 385 x 522 cm, es pot veure al Museu del Louvre de París. Cultura Neix a la ciutat de Moscou el poeta i novel·lista Aleksandr Puixkin. Considerat el pare de la literatura russa moderna, influirà en autors com Lev Tolstoi, Nikolai Gógol o Fiódor Dostoievski. A més, algunes de les seves obres inspiraran grans compositors del seu país per convertir-se en òperes. És el cas de Ruslan i Liudmila (Glinka), Borís Godunov (Mussorgski), Ievgueni Onieguin (Txaikovski) o Mozart i Salieri (Rimski-Kórsakov). Ciència Un destacament militar francès descobreix a la localitat de Rosetta (nord d’Egipte), una gran pedra de granit fosc, de 118 centímetres d’alt per 77 cm d’ample i més de 700 quilos de pes. Conté inscripcions d’un mateix text en tres alfabets diferents: jeroglífic, demòtic i grec. Anys més tard, el 1822, Jean-François Champolion desxifrarà els jeroglífics egipcis a partir de la Pedra de Rosetta. Actualment es pot contemplar al British Museum de Londres. Pere-Andreu Jariod, divulgador Biografies © Sandrine Expilly / Naïve Sandrine Piau, soprano Hugo Hymas, tenor Figura destacada al món de la música barroca, col·labora amb W. Christie, Ph. Herreweghe, Ch. Rousset, G. Leonhardt, I. Bolton, T. Koopman, R. Jacobs, M. Minkowski i N. Harnoncourt. En òpera ha cantat com a Cleopatra, Mélisande, Ännchen (El caçador furtiu), Pamina, Donna Anna (Don Giovanni), rol principal de L’incoronazione di Poppea, Sandrina (La finta giardiniera), Ismène (Mitridate, re di Ponto), Sophie (Werther)... En concert ha actuat al Festival de Salzburg, Carnegie Hall, Wigmore Hall, Covent Garden, Musikverein, Salle Pleyel de París, Concertgebouw d’Amsterdam, Teatro Communale de Florencia i Bolonya; amb les filharmòniques de Berlín i Munic, Orchestre de París i l’Orquestra Simfònica de Boston, entre d’altres. Col·labora igualment amb els músics J. van Immerseel, R. Vignoles i C. Durous, i amb la pianista S. Manoff ha fet una gira darrerament pels EUA i el Japó. Artista en exclusiva de Naïve, té al mercat els CD Après un rêve (2011) i Le triomphe de l’amour (2012), considerat CD del mes per «Opera News». Chevalier de l’Ordre des Arts et Lettres (2006), el 2009 va ser guardonada com a Artista Lírica de l’Any (Victoires de la Musique). Nascut i educat a Cambridge, el 2014 es graduà en música per la Universitat de Durham. Ha actuat per Europra: Philharmonie de París, Concertgebouw, KKL de Lucerna, Philharmonie de Berlín, Royal Albert Hall… Té gran reputació com a Evangelista de les Passions de Bach, que ha ofert en gires europees. Amb el Monteverdi Choir i Sir J. E. Gardiner ha cantat la Passió segons sant Mateu i el Magnificat de Bach, que també es poden escoltar en CD. Altres oratoris que ha interpretat són El Messies (Händel) i l’Oratori de Nadal (J. S. Bach). El seu repertori també inclou les Vespres 1610 (Monteverdi), Requiem de Mozart, La Creació (Haydn) i Sant Nicolau (B. Britten). En l’apartat operístic ha interpretat els rols de Tamino, Basilio (Le nozze di Figaro) Júpiter (Semele, Händel), Acis (Acis i Galatea, Händel) i Aeneas (Dido and Aeneas, Purcell). La seva discografia inclou Apocalypse (2015), Antonio Lotti: ‘Crucifixus’ (2016), Martin Peerson: ‘A treatie of humane love’ (2016), Bach Matthäus-Passion (2017), The other Vespers (2017) i Bach Magnificat, Süsser Trost (2017). La seva agenda inclou la participació en Ormisda (Händel), Passió segons sant Mateu i Cantates de Bach. © Julien Benhamou Alex Rosen, baix Nascut a La Cañada (Califòrnia, EUA), ha acabat recentment els estudis a la Juilliard School i s’ha consolidat ràpidament en el repertori operístic i de concert. Amb Juilliard415 ha participat, sota la batuta de W. Christie, en concerts amb fragments d’òperes de Rameau i Il ballo delle ingrate (Monteverdi), també amb la Juilliard Orchestra ha interpretat el Requiem (Mozart) i els rols de Dikoj de Kàtia Kabànova, Falstaff (Les alegres comares de Windsor) i Teseu (Hipòlit i Arice, Rameau). Aquesta temporada 2017-18 participa en “Una vetllada amb Monteverdi” amb l’Opera Lafayette al Kennedy Center Terrace; El Messies de Händel, amb la Portland Baroque Orchestra i la Simfònica de Houston; Seneca (L’incoronazione di Poppea) a la Cincinatti Opera; La Creació (Haydn), i Acis i Galatea (Händel) amb Les Arts Florissants. El 2019 s’afegirà a aquesta formació per interpretar la Passió segons sant Joan de Bach, i a l’Òpera de Filadèlfia amb Semele. Les Arts Florissants Aquest conjunt de cantants i instrumentistes té el reconeixement mundial per la seva dedicació a la música barroca, que interpreten amb instruments antics. La formació, fundada pel clavecinista i director francoamericà William Christie, porta el nom d’una òpera de Charpentier i ha estat pionera a oferir un repertori arraconat, però avui dia àmpliament admirat, no solament del Gran Segle francès, sinó també de la música europea dels segles XVII i XVIII. Dirigida per W. Christie, des del 2007 Paul Agnew n’és el codirector. Des de la interpretació del Triomf d’Atys de Lully a l’Opéra Comique el 1987, és en l’àmbit líric on Les Arts Florissants ha obtingut els més grans èxits. També gaudeixen de la seva excel·lència les sales de concerts, tant amb títols operístics en versió de concert o semiescenificats, com també amb oratoris. Cada temporada ofereix un centenar de concerts i representacions d’òpera a la Philharmonie de París, on són conjunt resident. I acumula una discografia impressionant, amb prop de cent àlbums, entre CD i DVD, a més d’una col·lecció pròpia, en col·laboració amb Harmonia Mundi. D’altra banda, ha creat nombrosos programes de formació per a joves músics, com l’Acadèmia de Le Jardin des Voix, creada el 2002 i de caire biennal. I el programa The Arts Flo Juniors, iniciat el 2007, per a estudiants que poden integrar-se a l’orquestra o el cor en una producció. Igualment, té una col·laboració amb la Juilliard School of Music de Nova York. El 2017 va ser un any destacat per a Les Arts Florissants, amb l’establiment de Le Jardin des Voix a Thiré, la promoció d’un Festival de Primavera dirigit per P. Agnew i la distinció com a Centre Cultural de Rencontre, destinat a projectes que apleguen creació, patrimoni i divulgació artística. I aquest any 2018 s’ha creat la Fundació Les Arts-Florissants-William Christie, a la qual el director regalà la propietat sencera de Thiré. A Espanya ha estat convidada pel Teatro Real de Madrid (2008-2010). Actua sovint a l’Auditorio Nacional, Palau de la Música Catalana, auditoris Teatros del Canal de Madrid, etc. Aquest 2018 ha ofert Ariodante (Liceu, Baluarte de Pamplona i Teatro Real de Madrid) i La Creació (ara al Palau i a l’Auditorio Príncipe Felipe d’Oviedo). Les Arts Florissants rep el suport del Ministeri de Cultura i Comunicació de França i del Departament de la Vendée i la Regió Pays de Loire. Des del gener del 2015, la formació és resident a la Philharmonie de París. I té com a principals patrocinadors Selz Foundation, American Friends of Les Arts Florissants i Crédit Agricole Corporate & Investment Bank. William Christie, director musical, fundador Paul Agnew, director musical associat © Oscar Ortega William Christie, director Clavecinista, director, musicòleg i professor nascut a Buffalo (Nova York), es formà a les universitats de Harvard i Yale, i resideix a França des del 1971. Ha divulgat el repertori francès dels segles XVII i XVIII. El 1979 fundà el grup instrumental i vocal Les Arts Florissants. Al capdavant del qual ha desenvolupat un estil molt personal, musical i teatral, tot renovant la interpretació d’un repertori fins aleshores descuidat i oblidat. El 1987 va viure una autèntica consagració pública amb les representacions d’Atys de Lully a l’Opéra Comique de París. De Charpentier a Rameau, passant per Couperin, Mondonville, Campra o Montéclair, William Christie és el mestre indiscutible de la tragèdia lírica francesa, així com de produccions d’òpera-ballet, dels motets francesos i de la música de la cort. Això no li ha impedit altres repertoris: Monteverdi, Rossi, Scarlatti, Purcell, Händel, Mozart, Haydn i Bach. Com a director convidat, intervé habitualment al Festival de Glyndebourne, Metropolitan de Nova York, Opernhaus de Zuric i Òpera Nacional de Lió. Té més d’un centenar d’enregistraments. Els més recents, en la col·lecció “Les Arts Florissants” per a Harmonia Mundi, són: La Harpe Reine, Un jardí a la italiana, Bien que l’amour i la Misa en Si menor (aquesta mateixa primavera del 2018). Interessat igualment a aprofundir la seva tasca docent, el 2002 va fundar, amb Les Arts Florissants, una acadèmia biennal per a joves cantants, Le Jardin des Voix, que actualment està establerta a la població de Thiré (Vendée), on viu. Des del 2007 és artista resident de la Juilliard School de Nova York, on imparteix classes magistrals. El 2012 va promoure el festival Dans les Jardins de William Christie als seus propis jardins a la localitat de Thiré. El novembre del 2008 va ser acollit per l’Académie des Beaux Arts de França. I aquest 2018 ha estat nomenat ambaixador mundial de la cultura francesa per Le Bureu Export, en presència de la ministra de Cultura. A Espanya, ha dirigit al Teatro Real de Madrid (trilogia de Monteverdi, 20082010); Auditorio Príncipe Felipe d’Oviedo, amb Philippe Jaroussky i Max Cenčić. Entre el 2002 i el 2017 hi va presentar diverses vegades el projecte Jardin des Voix. També ha ofert Monsieur de Pourcegnac, al Teatro Arriaga de Bilbao; igualment, la Missa en Si menor de Bach (Auditori de Conca, Palau de la Música Catalana), Cantates de Bach a Girona i El Messies al Palau de la Música Catalana i a l’Auditorio Nacional de España. El 2017 va presentar la vuitena edició de Le Jardin des Voix a l’Auditorio Nacional (Madrid). I el 2018 ha dirigit Ariodante de Händel (Liceu, Baluarte i Teatro Real) i La Creació de Haydn al Palau i també a Oviedo. Discografia Playlist Per Aleix Palau i Víctor García de Gomar Si bé La Creació és l’obra per excel·lència del catàleg vocal de Franz Joseph Haydn, el compositor austríac va escriure més oratoris, cànons i fins a catorze misses. Descobrim algunes de les gravacions més representatives de les seves partitures sacres. Missa núm. 11, en Re menor, “Nelson” Quan el príncep Nicolau Esterházy va morir el 1790, el seu fill, Paul Anton, va acomiadar Haydn i va dissoldre l’orquestra amb la qual havia estat treballant els darrers trenta anys. El nou príncep, però, va recórrer a Haydn per a les grans ocasions i cada any li va fer escriure una missa. Fruit d’aquesta petició es va estrenar la Missa Nelson el 1798, una obra sublim en la direcció de Pinnock, que aconsegueix una feina extraordinària amb l’orquestra, el cor i els solistes. The English Concert and Choir. Dir. musical: Trevor Pinnock, Archiv Produktion Missa núm. 9, en Si bemoll major, “Sancti Bernadi von Offida” Escrita el mateix any que la missa número 10, està dedicada a sant Bernat d’Offida, un monjo caputxí que es va dedicar a ajudar els més desfavorits. Gardiner ens regala aquí un enregistrament dramàtic, incisiu i de primer nivell. La gravació és d’una qualitat impecable, en la línia del director anglès i dels seus conjunts. English Baroque Soloists. Monteverdi Choir. Dir. musical: J. E. Gardiner, Decca Les set darreres paraules El 1785 un canonge de Cadis va encarregar a Haydn la composició d’una peça basada en les set darreres paraules de Crist. Amb l’objectiu de ser interpretada durant la missa de Divendres Sant, l’obra va resultar un total de set adagios de gran profunditat i que el mateix autor considerava una de les seves millors composicions. Originalment escrita per a orquestra, Haydn la va adaptar en la que avui és la versió més coneguda, amb quartet de corda, que aquí interpreta de forma magistral el Quartet Rosamunde. Quartet Rosamunde, ECM Stabat Mater L’Stabat Mater va ser estrenat el 1768 a Viena i va ser la primera obra de Haydn que tingué ressò internacional. Tant és així que, durant la Quaresma, va ser interpretat durant molts anys a ciutats com Barcelona. Stephen Darlington fa servir una orquestra d’instruments moderns però hi aplica una interessant lectura amb textures i detalls historicistes. Christ Church Cathedral Choir Oxford. Dir. musical: S. Darlington, Alto. Missa núm. 12, en si bemoll major, “Theresienmesse” La Theresienmesse, dedicada a l’emperadriu Maria Teresa de les Dues Sicílies, és la dotzena de les catorze misses escrites per Franz Joseph Haydn. Va ser escrita el 1799 i es presenta exuberant en la gravació de Richard Hickox. L’aproximació del director anglès descobreix nous punts de vista a la música de Haydn i compta amb solistes de la categoria de Mark Padmore. El disc també inclou la setena missa. Collegium Musicum 90. Dir. musical: R. Hickox, Chandos Il ritorno di Tobia Aquest oratori, escrit el 1775, explica la història de Tobies i l’àngel Rafael. El tenor Anders Dahlin hi interpreta el paper titular de forma brillant, igual que la soprano Roberta Invernizzi, que dota l’àngel d’una lluminositat gairebé celestial. Cologne Vocal Ensemble. Capella Augustina. Dir. musical: Andreas Spering, Naxos Missa núm. 9, en do major, “in Temporis Belli” L’impacte de la guerra no es reflecteix només en el nom de la missa. El colossal “Kyrie” d’aquesta composició es veu interromput dramàticament per l’esclat suggeridor de trompetes i timbals. Aquest enregistrament forma part de la integral de misses de Haydn que va fer el desaparegut director Richard Hickox i que, en el seu conjunt, representen la versió més representativa i completa d’aquest repertori. Collegium Musicum 90. Dir. musical: R. Hickox, Chandos F. J. Haydn: La Creació Genia Kuhmeier i Sophie Karthauer, sopranos. Toby Spence, tenor. Dietrich Henschel i Markus Werba, barítons. Les Arts Florissants. William Christie, director. Erato. Christina Landshamer, soprano. Maximilian Schmitt, tenor. Rudolf Rosen, baríton. Collegium Vocale Gent. Orchestre des Champs Élysées. Philippe Herreweghe, director. PHI. Dorothea Roschmann, soprano, Michael Schade, tenor, Christian Gerhaher, baríton. Concentus Musicus Wien. Arnold Schoenberg Chor. Nikolaus Harnoncourt, director. Deutsche Harmonia Mundi. Edith Mathis, soprano. Catherine Denley, mezzosoprano. Aldo Baldin, tenor. Dietrich Fischer-Dieskau, baríton. Academy of St. Martin in the Field. Neville Marriner, director. Philips. Sylvia McNair i Donna Brown, sopranos. Michael Schade, tenor. Gerald Finley i Rodney Gilfry, barítons. The Monteverdi Choir. The English Baroque Soloists. John Eliot Gardiner, director. Archiv Produktion. Ruth Ziesak, soprano. Herbert Lippert, tenor. Anton Scharinger, baríton. René Pape, baix. Chicago Symphony Chorus. Chicago Symphony Orchestra. Georg Solti, director. Decca. Julia Kleiter, soprano. Maximilian Schmitt, tenor. Johannes Weisser, baix. RIAS Kammerchor. Freiburger Barockorchester. René Jacobs, director. Harmonia Mundi. Lucia Popp i Helena Dose, sopranos. Werner Hollweg, tenor. Kurt Moll, baix. Benjamin Luxon, baríton. Brighton Festival Chorus. Royal Philharmonic Orchestra. Antal Dorati, director. Decca. Sandrine Piau i Miah Persson, sopranos. Mark Padmore, tenor. Neal Davies, baix. Peter Harvey, baríton. Chetham’s Chamber Choir. Gabrielli Consort and Players. Paul Mccreesh, director. Archiv-Produktion. Simone Kermes i Dorothee Mields, sopranos. Steve Davislim, tenor. Johannes Mannov, baríton. Locky Chung, baix-baríton. BalthasarNeumann Chor und Ensemble. Thomas Hengelbrock, director. Deutsche Harmonia Mundi. Gundula Janowitz, soprano. Christa Ludwig, mezzosoprano. Fritz Wunderlich i Werner Krenn, tenors. Walter Berry, baix-baríton. Dietrich Fischer-Dieskau, baríton. Wiener Singverein. Berliner Philharmoniker, Herbert von Karajan, director. Deutsche Grammophon. Elisabeth Grummer, soprano. Josef Traxel, tenor. Gottlob Frick, baix. Chor der St. Hedwigs-Kathedrale de Berlín. Berliner Symphoniker. Karl Forster, director. Warner. Irmgard Seefried, soprano. Richard Holm, tenor. Kim Borg, baix. Chor der St. HedwigsKathedrale de Berlín. Berliner Philharmoniker. Igor Markevitch, director. Deutsche Grammophon. Sally Matthews, soprano. Ian Bostridge, tenor. Dietrich Henschel, baríton. London Symphony Chorus. London Symphony Orchestra. Colin Davis, director. LSO. Selecció a càrrec de Javier Pérez Senz, periodista i crític musical Textos Joseph Franz Haydn: Die Schöpfung (La Creació), Hob. XX1/2 Text anglès de Lidley sobre El paradís perdut de Milton, traduït a l’alemany per Gottfried van Swieten. Traducció al català de Feliu Formosa 1. Einleitung (Die Vorstellung des Chaos) 1. Introducció (La representació del caos) 2. Rezitativ 2. Recitatiu RAPHAEL RAFAEL CHOR COR URIEL URIEL 3. Arie und Chor 3. Ària i cor URIEL URIEL CHOR COR Im Anfange schuf Gott Himmel und Erde, und die Erde war ohne Form und leer, und Finsternis war auf der Fläche der Tiefe. Und der Geist Gottes schwebte auf der Fläche der Wasser; und Gott sprach: Es werde Licht! Und es ward Licht. Und Gott sah das Licht, dass es gut war, und Gott schied das Licht von der Finsternis. Nun sachwanden vor dem heiligen Strahle des schwarzen Dunkels gräuliche Schatten: der este Tag entstand. Verwirrung weicht, und Ordnung keimt empor. Erstarrt enflieht der Höllengeister Schar in des Abgrunds Tiefen hinab zur ewigen Nacht. Verzweiflung, Wut und Schrecken begleiten ihren Sturz, und eine neue Welt entsprigt auf Gottes Wort. En el principi Déu creà cel i terra, i la terra era buida i sense forma, i la tenebra s’estenia sobre la capa de l’abisme. I l’esperit de Déu planava damunt la superfície de les aigües; i Déu digué: Faci’s la llum! I la llum fou. I Déu va veure que la llum era bona, i Déu va separar la llum de la tenebra. Llavors davant la resplendor sagrada s’esvaniren les ombres sinistres de la negra foscor: va néixer el primer dia. El caos es fa enrere i l’ordre es va formant. Atònita, l’horda d’esperits infernals es precipita a les fondàries de l’abisme cap a la nit eterna. Desesperació, ira i terror n’acompanyen la caiguda, i un món nou brolla del verb de Déu. 4. Rezitativ 4. Recitatiu 7. Arie 7. Ària RAPHAEL RAFAEL RAPHAEL RAFAEL 8. Rezitativ 8. Recitatiu GABRIEL GABRIEL 9. Arie 9. Ària GABRIEL GABRIEL 10. Rezitativ 10. Recitatiu URIEL URIEL Und Gott machte das Firmament und teilte die Wasser, die unter dem Firmament waren, von den Gewässern, die ober dem Firmament waren, und es ward so. I Déu va fer el firmament i va partir les aigües que eren sota el firmament Da tobten brausend heftige Stürme; wie Spreu vor dem Winde, so flogen die Wolken, die Luft durchschnitten feurige Blitze und schrecklich rollten die Donner umher. Der Flut entstieg auf sein Geheiss der allerquickende Regen, der allverheerende Schauer, der leichte, flockige Schnee. Llavors es desfermaren amb fúria grans tempestes; com pols que el vent empeny, passaven els núvols, fendien l’aire llamps de foc i terribles els trons retrunyien arreu. Al seu mandat va sorgir de les ones la pluja vivificant, la calamarsa devastadora, la neu lleugera, en flocs. 5. Solo mit Chor 5. Solo amb cor GABRIEL GABRIEL Mit Staunen sieht das Wunderwerk der Himmelsbürger frohe Schar, und laut ertönt aus ihren Kehlen des Schöpfers Lob, das Lob des zweiten Tags. de les aigües que eren sobre el firmament; i fou així. Amb estupor veu el prodigi l’estol feliç dels habitants del cel, i surt amb esclat de llurs goles la lloança del Creador, la lloança del dia segon. CHOR COR Und laut ertönt aus ihren Kehlen des Schöpfers Lob, das Lob des zweiten Tags. I surt amb esclat de llurs goles la lloança del Creador, la lloança del dia segon. 6. Rezitativ 6. Recitatiu RAPHAEL RAFAEL Und Gott sprach: Es sammle sich das Wasser unter dem Himmel zusammen an einem Platz und es erscheine das trockne Land; und es ward so. Und Gott nannte das trockne Land “Erde” und die Sammlung der Wasser nannte er “Meer”, und Gott sah, dass es gut war. I Déu digué: Que les aigües que hi ha sota el cel s’apleguin en un lloc i que es faci visible la part seca; i fou així. I Déu donà a la part seca el nom de “terra” i anomenà “mar” les aigües reunides; i Déu veié que era bo. Rollend in schäumenden Wellen bewegt sich ungestüm das Meer. Hügel und Felsen erscheinen. der Berge Gipfel steight empor. Die Fläche, weit gedehnt, durchläuft der breite Strom in mancher Krümme. Leise rauschend gleitet fort im stillen Tal der helle Bach. Und Gott sprach: Es bringe die Erde Gras hervor, Kräuter, die Samen geben und Obstbäume, die Früchte bringen ihrer Art gemäss, die ihren Samen in sich selbst haben auf der Erde; und es ward so. Nun beut die Flur das frische Grün dem Auge zur Ergötzung dar. Den anmutsvollen Blick erhöht der Blumen sanfter Schmuck. Hier duften Kräuter Balsam aus, hier sprosst den Wunden Heil. Die Zweige krümmt der goldnen Früchte Last; hier wölbt der Hain zum kühlen Schirme sich; den steilen Berg bekrönt ein dichter Wald. Und die himmlischen Heerscharen verkündigten den dritten Tag, Gott preisend und sprechend Tot girant en onades escumoses es mou el mar impetuós. Turons i penyes emergeixen, s’alcen els cims de les muntanyes. Solca la plana, dilatada, l’ample corrent del riu fent revolts. Llisca amb la seva lleu remor per la vall tranquil·la el clar rierol. I Déu digué: Que la terra produeixi vegetació, herbes que donin llavors, i arbres fruiters que donin fruits segons llur gènere, que tinguin en ells mateixos la sement damunt la terra; i fou així. I el camp ofereix la verdor fresca als ulls en delectança. L’esguard ple d’encís és exaltat pel suau ornament de les flors. Aquí hi ha herbes balsàmiques, allà brosten les que guareixen mals. La branca es vincla al pes dels fruits daurats; es corba l’arbreda per formar un fresc redós; un bosc espès corona l’abrupta muntanya. I les cohorts celestes anunciaren el dia tercer, tot lloant Déu i dient: 11. Chor 11. Cor CHOR COR Stimmt an die Saiten, ergreift die Leier! Lasst euren Lobgesang erschallen! Frohlocket dem Herrn, dem mächtigen Gott! Denn er hat Himmel und Erde bekleidet in herrlicher Pracht! Polseu les cordes, agafeu la lira! Que ressoni el vostre cant de lloa! Exalteu el Senyor, el Déu poderós! Perquè ha vestit cel i terra d’un esplendor magnífic! 12. Rezitativ 12. Recitatiu URIEL URIEL Und Gott sprach: Es sei’n Lichter an der Feste des Himmels, um den Tag von der Nacht zu scheiden, und Licht auf der Erde zu geben, und es sei’n diese für Zeichen und Zeiten und für Tage und für Jahre. Er machte die Sterne gleichfalls. I Déu digué: Que hi hagi lluminàries al cel per separar el dia de la nit i per donar llum a la terra, i que serveixin per a senyals i estacions per a dies i anys. I així mateix féu les estrelles. 13. Rezitativ 13. Recitatiu URIEL URIEL In vollem Glanze steiget jetzt die Sonne strahlend auf, ein wonnevoller Bräutigam, ein Riese stolz und froh, zu rennen seine Bahn. Mit leisem Gang und sanften Schimmer schleicht der Mond die stille Nacht hindurch. Den ausgedehnten Himmelsraum ziert ohne Zahl der hellen Sterne Gold. Und die Söhne Gottes verkündigten den vierten Tag mit himmlischem Gesang, seine Macht ausrufend, also: I puja ara en plena glòria el sol radiant com un nuvi en ple èxtasi, gegant altiu i alegre, per recórrer el seu curs. Amb pas lleu i una lluïssor tènue, s’esmuny la lluna per la nit quieta. L’espai immens dels cels és adornat per l’or de les estrelles sense nombre. I els fills de Déu anuncien el quart dia amb cants celestials, tot proclamant el seu poder així: 14. Terzett und Chor 14. Tercet i cor CHOR COR Die Himmel erzählen die Ehre Gottes, und seiner Hände Werk zeigt an das Firmament. Els cels conten la glòria de Déu i l’obra de les seves mans la mostra el firmament. GABRIEL, URIEL, RAPHAEL GABRIEL, URIEL, RAFAEL Dem kommenden Tage sagt es der Tag, die Nacht, die verschwand, der folgenden Nacht: El dia ho diu al dia que ve; la nit que se’n va ho diu a la nit que segueix: CHOR COR GABRIEL, URIEL, RAPHAEL GABRIEL, URIEL, RAFAEL CHOR COR ZWEITER TEIL SEGONA PART 15. Rezitativ 15. Recitatiu GABRIEL GABRIEL 16. Arie 16. Ària GABRIEL GABRIEL 17. Rezitativ 17. Recitatiu RAPHAEL RAFAEL Die Himmel erzählen die Ehre Gottes, und seiner Hände Werk zeigt an das Firmament. In alle Welt ergeht das Wort, jedem Ohre klingend, keiner Zunge fremd: Die Himmel erzählen die Ehre Gottes, und seiner Hände Werk zeigt an das Firmament. Und Gott sprach: Es bringe das Wasser in der Fülle hervor webende Geschöpfe, die Leben haben, und Vögel, die über der Erde fliegen mögen in dem offenen Firmamente des Himmels. Auf starkem Fittige schwinget sich der Adler stolz und teilet die Luft im schnellesten Fluge zur Sonne hin. Den Morgen grüsst der Lerche frohes Lied und Liebe girrt das zarte Taubenpaar. Aus jedem Busch und Hain erschallt der Nachtigallen süsse Kehle. Noch drückte Gram nicht ihre Brust, noch war zur Klage nicht gestimmt ihr reizender Gesang. Und Gott schuft grosse Walfische und ein jedes lebende Geschöpf, das sich beweget: und Gott segnete sie, sprechend: Els cels conten la glòria de Déu i l’obra de les seves mans la mostra el firmament. Per l’univers s’estén la paraula, que en tota oïda ressona i a cap llengua no és estranya. Els cels conten la glòria de Déu i l’obra de les seves mans la mostra el firmament. I Déu digué: Que l’aigua produeixi en abundància criatures animades, que tinguin vida, i ocells que puguin volar damunt la terra pel firmament obert del cel. Amb ales vigoroses es llança l’àguila altiva i solca els aires en el vol més veloç cap al sol. Saluda el matí el cant joiós de l’alosa, i l’amor amanyaga la tendra parella de coloms. En cada mata i en cada arbreda ressona el dolç cant del rossinyol. El dolor encara no li estrenyia el pit ni era afinat encara per al plany el seu cant enciser. I Déu va crear grans balenes i tota criatura viva, que es mou, i Déu els beneí, tot dient: Seid fruchtbar alle, mehret euch, Bewohner der Luft, vermehret euch, und singt auf jedem Aste! Mehret euch, ihr Flutenbewohner, und füllet jede Tiefe! Seid fruchtbar, wachset, mehret euch! Erfreuet euch in eurem Gott! Sigueu fecunds, multipliqueu-vos, habitants de l’aire, multipliqueu-vos i canteu en cada branca! multipliqueu-vos habitants de les ones, i ompliu tota fondària! Sigueu fecunds, creixeu, multipliqueu-vos! Alegreu-vos en el vostre Déu! 18. Rezitativ 18. Recitatiu RAPHAEL RAFAEL Und die Engel rührten ihr’ unsterblichen Horfen und sangen die Wunder des fünften Tags. 19. Terzett und Chor a) GABRIEL In holder Anmut stehn mit jungem Grün geschmückt, die wogigten Hügel da. Aus ihren Adern quillt in fliessendem Kristall der kühlende Bach hervor. URIEL In frohen Kreisen schwebt, sich wiegend ind der Luft, der munteren Vögel Schar. Den bunten Federglanz erhöht im Wechselflug das goldene Sonnenlicht. RAPHAEL Das helle Nass durchblitzt der Fisch und windet sich Im steten Gewühl umher. Vom tiefsten Meeresgrund wälzet sich Leviathan auf schäumender Well’ empor. GABRIEL, URIEL, RAPHAEL Wieviel sind deiner Werk’, o Gott! Wer fasset ihre Zahl? Wer, o Gott! Wer fasset ihre Zahl? b) GABRIEL, URIEL, RAPHAEL, CHOR Der Herr ist gross I els àngels van tocar llurs arpes immortals i cantaren els prodigis del dia cinquè. 19. Tercet i cor a) GABRIEL S’alcen plenes de gràcia, adornades de jove verdor, les serralades onejants. Els brolla de les venes, en cristall que flueix, el torrent d’aigua fresca. URIEL Plana en cercles joiosos, tot bressant-se en l’espai l’estol d’ocells alegres. L’esclat acolorit de les plomes en llur voleiar, augmenta sota la llum daurada del sol. RAFAEL Solca lluminós les aigües clares el peix, i giravolta en incessant bellugadissa. De les fondàries més profundes del mar s’aixeca Leviatan fins a les ones escumejants. GABRIEL, URIEL, RAFAEL Com són, oh Déu, abundants les teves obres! Qui pot copsar-ne el nombre? Qui, oh Déu! Qui pot copsar-ne el nombre? b) GABRIEL, URIEL, RAFAEL, COR És gran el Senyor in seiner Macht und ewing bleibt sein Ruhm. en el seu poder i eterna serà la seva glòria. 20. Rezitativ 20. Recitatiu RAPHAEL RAFAEL Und Gott sprach: Es bringe die Erde hervor lebende Geschöpfe nach ihrer Art: Vieh und kriechendes Gewürm und Tiere der Erde nach ihren Gattungen. I Déu digué: Que la terra produeixi criatures vivents segons llur gènere: bestiar que camini i que repti i bèsties de la terra segons llur espècie. 21. Rezitativ 21. Recitatiu RAPHAEL RAFAEL 22. Arie 22. Ària RAPHAEL RAFAEL Gleich öffnet sich der Erde Schoss und sie gebiert auf Gottes Wort Geschöpfe jeder Art, in vollem Wuchs und ohne Zahl. Vor Freude brüllend steht der Löwe da. Hier schiesst der gelenkige Tiger empor. Das zack’ge Haupt erhebt der schnelle Hirsch. Mit fliegender Mähne springt und wieh’rt voll Mut und Kraft das edle Ross. Auf grünen Matten weidet schon das Rind, in Herder abgeteilt. Die Triften deckt, als wie gesät, das wollenreiche, sanfte Schaf. Wie Staub verbreitet sich in Schwarm und Wirbel das Heer der Insekten. In langen Zügen kriecht am Boden das Gewürm. Nun scheint in vollem Glanze der Himmel, nun prangt in ihrem Schmucke die Erde. Die Luft erfüllt das leichte Gefieder, die Wasser schwellt der Fische Gewimmel den Boden drückt der Tiere Last. Doch war noch alles nicht vollbracht. Dem Ganzen fehlte das Geschöpf, das Gottes Werke dankbar sehn, des Herren Güte preisen soll. S’obre llavors l’entranya de la terra i deslliura, seguint el verb de Déu, criatures de tota mena, en ple creixent i sense nombre. Amb rugits de joia s’alça el lleó. D’un salt es llança enfora el tigre àgil. Hissa l’embanyada testa el veloç cérvol. Amb crinera onejant salta i renilla ple d’impuls i coratge el corser noble. Sobre les parades verdes ja pastura el bou dividit en ramades. Omplen els camps d’herba, com sadollats, els tendres bens coberts de llana. Com polseguera s’escampa en eixams i remolins la host dels insectes. En llargues fileres van per terra les bèsties que repten. El cel lluu ara amb tot l’esclat, i la terra en tota la seva ufanor. L’aire és ple d’aus lleugeres i la terra sent el pes del bestiar. Però no tot era encara acomplert. A tot el conjunt mancava la criatura que ha d’agrair l’obra de Déu, que ha de lloar la bondat del Senyor. 23. Rezitativ 23. Recitatiu Du öffnest deine Hand, gesättigt werden sie. Quan obres la teva mà se sadollen. URIEL URIEL RAPHAEL RAFAEL GABRIEL, URIEL, RAPHAEL GABRIEL, URIEL, RAFAEL Und Gott schuf den Menschen nach seinem Ebenbilde, nach dem Ebenbilde Gottes schuf er ihn. Mann und Weib, erschuf er sie. Den Atem des Lebens hauchte er in sein Angesicht, und der Mensch wurde zur lebendigen Seele. I Déu va crear l’home a la seva imatge, a la imatge de Déu el creà. Home i dona, els creà. L’alè de la vida va infondre en el seu rostre i l’home esdevingué una ànima viva. Du wendest ab dein Angesicht, da bebet alles und erstarrt. Du nimmst den Odem weg, in Staub zerfallen sie. Quan amagues la teva faç, tot tremola ple d’astorament. Si els apartes el teu alè, cauran desfets en pols. 24. Arie 24. Ària Den Odem hauchst du wieder aus, und neues Leben sprosst hervor. Verjüngt ist die Gestalt der Erd’ an Reiz und Kraft. URIEL URIEL c) CHOR c) COR DRITTER TEIL TERCERA PART 27. Rezitativ 27. Recitatiu URIEL URIEL 28. Duett mit Chor 28. Duet amb Cor a) ADAM UND EVA a) ADAM I EVA Mit Würd’ und Hoheit angetan, mit Schönheit, Stärk’ und Mut begabt, gen Himmel aufgerichtet steht der Mensch, ein Mann und König der Natur. Die breit gewölbt erhabne Stirn verkünd’t der Weisheit tiefen Sinn, und aus dem hellen Blicke strahlt der Geist, des Schöpfers Hauch und Ebenbild. An seinen Busen schmieget sich für ihn aus ihm geformt, die Gattin, hold und anmutsvoll. In froher Unschuld lächelt sie, des Frühlings reizend Bild, ihm Liebe, Glück und Wonne zu. Investit de dignitat i noblesa, dotat de bellesa, força i coratge, l’ésser humà s’alça erecte cap al cel, home i rei de la natura. El front enaltit i d’ampla corba, anuncia el sentit pregon de la saviesa i en l’esguard clar brilla l’esperit, l’alè i la imatge del Creador. Contra el seu pit s’estreny, feta per a ell i formada d’ell mateix, l’esposa gràcil i agradosa, que li somriu amb alegre innocència, imatge encisadora de la primavera i li és amor, goig i delit. 25. Rezitativ 25. Recitatiu RAPHAEL RAFAEL 26. Chor und Terzett 26. Cor i tercet a) CHOR a) COR Und Gott sah jedes Ding, was er gemacht hatte: und es war sehr gut. Und der himmlische Chor feierte das Ende des sechsten Tages mit lautem Gesang: Vollendet ist das grosse Werk, der Schöpfer sieht’s und freuet sich. Auch unsre Freud’ erschalle laut, des Herren Lob sei unser Lied! b) GABRIEL, URIEL Zu dir, o Herr, blickt alles auf. um Speise fleht dich alles an. I Déu va veure totes les coses que havia fet: i tot era molt bo. I el cor celestial va celebrar la fi del sisè dia amb grans càntics: És acabada la gran obra, el Creador la veu i s’omple de joia. Que el nostre goig ressoni també amb força, que el nostre cant sigui lloança del Senyor! b) GABRIEL, URIEL A tu, oh Senyor, tot adreça l’esguard, tot et suplica que li donis aliment. Vollendet ist das grosse Werk, des Herren Lob sei unser Lied Alles lobe seinen Namen, denn er allein ist hoch erhaben Alleluja! Alleluja! Aus Rosenwolken bricht, geweckt durch süssen Klang, der Morgen jung und schön. Vom himmlischen Gewölbe strömt reine Harmonie zur Erde hinab. Seht das beglückte Paar, wie Hand in Hand es geht! Aus ihren Blicken strahlt des heissen danks Gefühl. Bald singt in lautem Ton ihr Mund des Schöpfers Lob. Lasst unsre Stimme dann sich mengen in ihr Lied. Von deiner Güt’, o Herr und Gott, ist Erd’ und Himmel voll, Die Welt, so gross, so wunderbar, ist deiner Hände Werk. Si tornes a infondre’ls el teu hàlit, tornarà a brollar nova vida. Rejovenida, la imatge del món tindrà vigor i encís. És acabada la gran obra. Que el nostre cant sigui lloança del Senyor! Que tot exalci el seu nom, perquè només Ell és damunt de tot! Al·leluia! Al·leluia! Entre núvols rosats, irromp desvetllat per dolços sons, el matí, jove i bell. Des de la volta del cel baixa a la terra una harmonia pura. Mireu la joiosa parella com camina amb les mans agafades! De llur esguard surt radiant el sentiment d’una gratitud fèrvida. Llur boca cantarà ben aviat amb sons vigorosos la lloança del Creador. Que les nostres veus, aleshores, s’uneixin a llur cant. De la teva bondat, oh Déu i Senyor, són plens el cel i la terra. El món, tan gran i prodigiós, és l’obra de les teves mans. CHOR COR a) ADAM b) ADAM Gesegnet sei des Herren Macht, sein Lob erschall’ in Ewigkeit. Der Sterne hellster, o wie schön verkündest du den Tag! Wie schmückst du ihn, o Sonne du, des Weltalls Seel’ und Aug’! Sigui beneït el poder de Déu, que la seva lloança soni eternament. Amb quina bellesa, tu, el més clar dels astres anuncies el dia! Com l’engalanes, oh sol, ànima i ull de l’Univers! CHOR COR EVA EVA ADAM ADAM Macht kund auf errer weiten Bahn del Herren Macht und seinen Ruhm! Und du, del Nächte Zierd’ und Trost, und all das strahlend’ Heer, verbreitet überall sein Lob in eurem Chorgesang. Ihr Elemente, deren Kraft stets neue Formen zeugt, ihr Dünst’ und Nebel, die der Wind versammelt und vertreibt: Que el vostre curs extens proclami el poder i la glòria de Déu! I tu, ornament i consol de les nits, i tota la munió d’astres radiants, expandiu la Seva lloança pertot en el vostre coral. I vosaltres, elements, l’energia dels quals crea formes noves constantment, vosaltres, vapors i boires, que el vent aplega i escampa: ADAM, EVA, CHOR ADAM, EVA, COR EVA EVA Lobsinget alle Gott, dem Herrn, gross wie sein Nam’ ist seine Macht. Sanft rauschend lobt, o Quellen, ihn! Den Wipfel, neigt, ihr Baüm’! Ihr Pflanzen duffet, Blumen haucht ihm euern Wohlgeruch! ADAM Ihr, deren Pfad die Höh’n erklimmt, und ihr, die niedrig kriecht, ihr, deren Flug die Luft durchschneid’t und ihr im tiefen Nass: Canteu tots la lloança de Déu, el Senyor, el poder del qual és gran com el seu nom. Oh fonts de dolç murmuri, lloeu-lo! Oh arbres, abaixeu el ramatge! Feu olor, plantes, expandiu per a Ell, oh flors, la vostra aroma! ADAM Els qui la ruta mena vers els cims o us fa arrossegar pels fondals, els qui talleu l’espai amb el vostre vol o viviu a les profunditats aquàtiques: ADAM, EVA, CHOR ADAM, EVA, COR ADAM UND EVA ADAM I EVA Ihr Tiere, preiset alle Gott! Ihn lobe, was nur Odem hat! Ihr duklen Hain’, ihr Berg’ und Tal, ihr Zeugen unsres Danks, ertönen sollt ihr früh und spät von unsrem Lobgesang. Oh bèsties, lloeu Déu! Que el lloï tot allò que alena! Arbreda fosca, muntanya i vall, testimonis de la nostra gratitud, ressoneu a tota hora amb l’eco del nostre cant de lloança. CHOR COR 29. Rezitativ 29. Recitatiu ADAM ADAM EVA EVA 30. Duett 30. Duet ADAM ADAM EVA EVA ADAM ADAM EVA EVA Heil dir, o Gott, o Schöpfer, Heil! Aus deinem Wort entstand die Welt, dich beten Erd’ und Himmel an, wir preisen dich in Ewigkeit! Nun ist die erste Pflicht erfüllt, dem Schöpfer haben wir gedankt. Nun folge mir, Gefährtin meines Lebens! Ich leite dich, und jeder Schritt weckt neue Freud’ in unsrer Brust, zeigt Wunder überall. Erkennen sollst du dann, welch unaussprechlich Glück der Herr uns zugedacht. ihn preisen inmerdar, ihmn weihen Herz und Sinn. Komm, folge mir, ich leite dich. O du, für den ich ward, mein Schirm, mein Schild, mein All! Dein Will’ist mir Gesetz. So hat’s der Herr bestimmt, und dir gehorchen bringt mir Freude, Glück und Ruhm. Holde Gattin, dir zur Seite fliessen sanft die Stunden hin. Jeder Augenblick ist Wonne, keine Sorge trübet sie. Teurer Gatte, dir zur Seite, schwimmt in Freuden mir das Herz. Dir gewidmet ist mein Leben, deine Liebe sei mein Lohn. Der tauende Morgen, o wie ermuntert er! Die Kühle des Abends, o wie erquicket sie! Glòria a tu, oh Déu, oh Creador, glòria! Del teu verb es nat el món. T’adorn cel i terra, et glorifiquem eternament! Ja hem complert el primer deure, hem donat gràcies al Creador. Ara segueix-me, companya de la meva vida. Et guiaré i cada pas despertarà una nova benaurança al nostre pit, i arreu desvetllarà miracles. Llavors t’adonaràs de quina felicitat inexpressable ens ha reservat el Senyor, el lloaràs per sempre més, li lliuraràs l’enteniment i el cor. Vine, segueix-me, et guiaré. Oh tu, per qui jo vaig ésser, refugi meu, el meu escut i el meu tot! La teva voluntat m’és llei. Així ho ha disposat el Senyor, i trobo, en obeir-te, el goig, la benaurança i la glòria. Tendra esposa, vora teu les hores passen suaument. Cada instant és delícia que cap dolor no torba. Espòs estimat, vora teu, el meu cor vessa de joia. Et consagro la vida, el teu amor és el meu premi. Com reanima el rou de l’alba! Com reconforta la frescor del vespre! ADAM ADAM EVA EVA Wie labend ist der runden Früchte Saft! Wie reizend ist der Blumen süsser Duft! Que encisador el dolç perfum de les flors! ADAM UND EVA ADAM I EVA ADAM ADAM Doch ohne dich, was wäre mir– der Morgentau, EVA der Abendhauch, Però sense tu, què seria per a mi... el rou de l’alba, EVA ADAM EVA EVA EVA UND ADAM EVA I ADAM der Blumen Duft. Mit dir erhöht sich jede Freude, mit dir geniess’ ich doppelt sie, mit dir ist Seligkeit das Leben, dir sei es ganz geweiht! el suc de la fruita, Sopranos Maud Gnidzaz Leila Zlassi Virginie Thomas Juliette Perret Julia Wischniewski Solange Añorga Eugénie de Padirac Ellen Giacone Mezzosopranos Violaine Lucas Alice Gregorio Alice Habellion Contratenors Bruno le Levreur Christophe Baska Yann Rolland Tenors Thibaut Lenaerts Michael-Loughlin Smith Jean-Yves Ravoux Jonathan Spicher Matthieu Peyregne Clément Debieuvre Baixos Laurent Collobert Christophe Gautier Anicet Castel Yannis Francois Julien Neyer Marduk Serrano López Jérémie Delvert François Bazola, cap de cor el perfum de les flors? Amb tu s’eleva tota joia, amb tu en frueixo doblement, amb tu la vida és benaurança; a tu del tot la consagro! 31. Rezitativ 31. Recitatiu URIEL URIEL O glücklich Paar, und glücklich immerfort, wenn falscher Wahn euch nicht verführt, noch mehr zu wissen als ihr sollt! Cor la brisa del vespre, ADAM der Früchte Saft, Les Arts Florissants Que refrescant és el suc de la fruita rodona. Oh parella venturosa, feliç per sempre més, si un fals deliri no us indueix a desitjar més que no teniu ni a saber més que no us cal! 32. Schlusschor mit Soli 32. Cor final amb solistes Singt dem Herren alle Stimmen! Dankt ihm, alle seine Werke! Lasst zu Ehren seines Namens Lob im Wettgesang erschallen! Des Herren Ruhm, er bleibt in Ewigkeit! Amen! Amen! Canteu al Senyor totes les veus! Agraïu-li les seves obres! Que ressonin cants de lloa emulant-se per honorar-lo! Sigui eterna la glòria del Senyor! Amén! Amén! Orquestra Violins I Hiro Kurosaki, primer violí Emmanuel Resche Myriam Gevers Christophe Robert Catherine Girard Patrick Oliva Violins II Tami Troman, cap de secció Edson Scheid Michèle Sauvé Guya Martinini Sophie Gevers-Demoures Karen Dekker Violes Lucia Peralta Samantha Montgomery Jean-Luc Thonnerieux Sophie de Bardonneche Violoncels Alix Verzier Elena Andreyev Damien Launay Magali Boyer Contrabaixos Trompetes Flautes Trombons Charles Zebley Serge Saitta Olivier Riehl Lucas Perruchon Frédéric Lucchi Damien Prado Oboès Percussió Joseph Carver Andrew Ackerman Pier Luigi Fabretti Yanina Yacubsohn Clarinets Lorenzo Coppola Daniele Latini Fagots Claude Wassmer Niels Coppalle Robin Billet, contrafagot Trompes Nicolas Chedmail Philippe Bord Serge Tizac Gilles Rapin Hervé Trovel Baix continu David Simpson, violoncel Jonathan Cable, contrabaix Marie van Rhijn, fortepiano Mecenes Protectors Mitjans col·laboradors Col·laboradors Aena – Aenor – Armand Basi – Autoritat Portuària de Barcelona – Bagués-Masriera Joiers – Coca-Cola – Col·legi d’Enginyers de Camins, Canals i Ports – Deloitte – Esteve – Eurofirms ETT S.L.U. – Fundació Antigues Caixes Catalanes BBVA/CX – Fundació Caixa d’Enginers – Fundació Castell de Peralada – Fundació Metalquimia – GRoW at Annenberg – Helvetia Compañía Suiza S.A. de Seguros y Reaseguros – Hoteles Catalonia – La Fageda – Quadis – Roca Junyent, S.L.P. – Saba Infraestructures, S.A. – Scasi Soluciones de Impresión S.L. – Serunión – Viatges Fra Diavolo S.L. Amics Benefactors Ascensores Jordà, S.A. – EPSON Ibérica, s.a.u. – Fundació Antoni Serra Santamans – Inclos Interiorisme S.L. – Maquimpres, S.A. – Teatre Romea – Veolia Serveis Catalunya S.A.U. Membres Palau XXI Mª Dolors i Francesc, Elvira Abril, Pere Armadàs Bosch, Rosamaria Artigas i Costajussà, Marta Barnes, professor Rafael I. Barraquer Compte, Mariona Carulla Font, Lluís Carulla Font, Carlos Colomer Casellas, Isabel Esteve Cruella, Josep Ferrer Sala, María José Lavin Guitart, Horaci Miras Giner, Anna Saura Miarnau, Jordi Miarnau Banús, Juan Manuel Soler Pujol, Daniela Turco, Joan Uriach Marsal. Mecenes d’Honor Troba’ns a: www.palaumusica.cat 93 295 72 00 Palau 100 Palau 100 Diada Pau Casals 2018 DISSABTE, 26.05.18 – 20.30 h DIMARTS, 05.06.18 – 20.30 h DIMARTS, 12.06.18 – 20.30 h Sala de Concerts Sala de Concerts Sala de Concerts Attacca Quartet Orfeó Català (Simon Halsey, director / Pablo Larraz, sotsdirector) Cor de Cambra del Palau de la Música Catalana (Simon Halsey, director artístic / Xavier Puig, director principal) Cor Jove de l’Orfeó Català (Esteve Nabona, director) Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya John Adams, director Philippe Jaroussky, Orfeo Chantal Santon, Euridice Emöke Barath, Amore Cor de Cambra del Palau de la Música (Simon Halsey, director artístic / Xavier Puig, director principal) I Barocchisti Andrea Marchinol, director Sol Gabetta, violoncel Bertrand Chamayou, piano Ch. W. Gluck: Orfeo ed Euridice Preus: 10, 20, 30 i 45 euros J. Adams: Short ride in a fast machine J. Adams: Absolute Jest J. Adams: Harmonium Preus: 15, 20, 30, 40 i 60 euros Preus: 30, 45, 65, 90 i 160 euros R. Schumann: Cinc peces d’estil popular, op. 102 B. Britten: Sonata en Do major, op. 65 F. Chopin: Sonata en Sol menor op. 65 Dipòsit legal: B9761-2018 Concerts recomanats