Collegium Vocale Gent & Herreweghe - Passió segons sant Joan de Bach
Johann Sebastian Bach (1685-1750) Passió segons sant Joan,BWV 245
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
Collegium Vocale Gent & Herreweghe ―Passió segons sant Joan de Bach Palau Bach Divendres, 31 de març de 2023 – 20 h Sala de Concerts Amb el suport de: Membre de: Programa Reinoud Van Mechelen, Evangelista Kresimir Stražanac, Jesús Philipp Kaven, Pilat Dorothee Mields, soprano Alex Potter, contratenor Guy Cutting, tenor Peter Kooij, baix Giacomo Serra,* Pere Magdalena Podkościelna,* Ancilla Peter di-Toro,* Servus Collegium Vocale Gent Philippe Herreweghe, director Johann Sebastian Bach (1685-1750) Passió segons sant Joan, BWV 245 I part 1. Cor: Herr, unser Herrscher 2a. Recitatiu (Evangelista, Jesús): Jesus ging mit seinen Jüngern 2b. Cor: Jesum von Nazareth 2c. Recitatiu (Evangelista, Jesús): Jesus spricht zu ihnen 2d. Cor: Jesum von Nazareth 2e. Recitatiu (Evangelista, Jesús): Jesus antwortete 3. Coral: O groβe Lieb 4. Recitatiu (Evangelista, Jesús): Auf daβ das Wort erfüllet würde 5. Coral: Dein Will gescheh, Herr Gott, zugleich 6. Recitatiu (Evangelista): Die Schar aber und der Oberhauptmann 7. Ària (contralt): Von den Stricken meiner Sünden 8. Recitatiu (Evangelista): Simon Petrus aber folgete Jesu nach 9. Ària (soprano): Ich folge dir gleichfalls 10. Recitatiu (Evangelista, Ancilla, Pere, Jesús, Servus): Derselbige Jünger war dem Hohenpriester bekannt 11. Coral: Wer hat dich so geschlagen 12a. Recitatiu (Evangelista): Und Hannas sandte ihn gebunden 12b. Cor: Bist du nicht seiner Jünger einer 12c. Recitatiu (Evangelista, Pere, Servus): Er leugnete aber und sprach 13. Ària (tenor): Ach, mein Sinn 14. Coral: Petrus, der nicht denkt zurück II part 15. Coral: Christus, der uns selig macht 16a. Recitatiu (Evangelista, Pilat): Da führeten sie Jesum 16b. Coral: Wäre dieser nicht ein Übeltäter 16c. Recitatiu (Evangelista, Pilat): Da sprach Pilatus zu ihnen 16d. Cor: Wir dürfen niemand töten 16e. Recitatiu (Evangelista, Pilat, Jesús): Auf daβ erfüllet würde das Wort 17. Coral: Ach groβer König 18a. Recitatiu (Evangelista, Pilat, Jesús): Da sprach Pilatus zu ihm 18b. Cor: Nicht diesen, sondern Barrabam 18c. Recitatiu (Evangelista): Barrabas aber war win Mörder 19. Arioso (baix): Betrachte, meine Seel 20. Ària (tenor): Erwäge, wie sein blutgefärbter Rücken 21a. Recitatiu (Evangelista): Und die Kriegsknechte flochten eine Krone 21b. Cor: Sei gegrüβet, lieber Jüdenkönig 21c. Recitatiu (Evangelista, Pilat): Und gaben ihm Backenstreiche 21d. Cor: Kreuzige, kreuzige 21e. Recitatiu (Evangelista, Pilat): Pilatus sprach zu ihnen 21f. Cor: Wir haben ein Gesetz 21g. Recitatiu (Evangelista, Pilat, Jesús): Da Pilatus das Wort hörete 22. Coral: Durch dein Gefängnis, Gottes Sohn 23a. Recitatiu (Evangelista): Die Jüden aberschrieen und sprachen 23b. Cor: Lässest du diesen los 23c. Recitatiu (Evangelista, Pilat): Da Pilatus das Wort hörete 23d. Cor: Weg, weg mit dem 23e. Recitatiu (Evangelista, Pilat): Spricht Pilatus zu ihnen 23f. Cor: Wir haben keinen König 23g. Recitatiu (Evangelista): Da überantwortete er ihn 24. Ària (baix i cor): Eilt, ihr angefochtnen Seelen 25a. Recitatiu (Evangelista): Allda kreuzigten sie ihn 25b. Cor: Schreibe nicht: der Jüden König 25c. Recitatiu (Evangelista, Pilat): Pilatus antwortet 26. Coral: In meines Herzens Grunde 27a. Recitatiu (Evangelista): Die Kriegsknechte aber 27b. Cor: Lasset uns den nicht zerteilen 27c. Recitatiu (Evangelista, Jesús): Auf daβ erfüllet würde die Schrift 28. Coral: Er nahm alles wohl in acht 29. Recitatiu (Evangelista, Jesús): Und von Stund an nahm sie der Jünger 30. Ària (contralt): Es ist vollbracht 31. Recitatiu (Evangelista): Und neiget das Haupt 32. Ària (baix i cor): mein teurer heiland, laβ dich fragen 33. Recitatiu (Evangelista): Und siehe da, der Vorhang im Tempel zerriβ 34. Arioso (tenor): Mein Herz, indem die ganze Welt 35. Ària (soprano): Zerflieβe, mein Herze 36. Recitatiu (Evangelista): Die Jüden aber, dieweil es der Rüsttag war 37. Coral: O hilf, Christe, Gottes Sohn 38. Recitatiu (Evangelista): Darnach bat Pilatum Joseph von Arimathia 39. Cor: Ruht wohl, ihr heiligen Gebeine 40. Coral: Ach Herr, laβ dein lieb Engelein Aquest concert s'inclou dins de la programació del Spring Festival 2022-23. Durada aproximada del concert: 120 minuts, sense pausa #coral #llegendes * solistes del cor Poema vida no hi haurà pau per als vents ni les aigües ni la sorra, ni el bosc deixarà de caminar ni el camí poc fressat d’extingir-se ni les pedres de rodar ni les dunes de ballar. i s’ho mira un, tanmateix, que sí que ho deixarà tot –respirar, caminar, trescar– i que medita sobre l’ordre i la plenitud. Eduard Escoffet Menys i tot (LaBreu edicions, 2017) Comentari Amb el nom alemany de Nekrolog coneixem un article, escrit per Carl Philipp Emanuel Bach (fill de Johann Sebastian Bach) i Johann Friedrich Agricola (un dels seus deixebles), que va aparèixer publicat per la Societat Musical Mitzler de Leipzig l’any 1754 i on es fa una glossa de la vida i l’aportació musical que havia fet Johann Sebastian Bach, il·lustre membre d’aquella Societat, mort quatre anys abans. En l’article s’esmenta que Bach va escriure “5 Passions, una de les quals a dos cors”. La de dos cors és òbviament la Passió segons sant Mateu (1727). També conservem el text de Picander per a la Passió segons sant Marc (1731) de la qual no s’ha conservat la música, una Passió segons sant Lluc (c. 1730) d’un autor desconegut que Bach havia fet interpretar cap al 1730 i la Passió que avui ens ocupa, segons sant Joan. En resum, de les cinc esmentades al Nekrolog, només se n’ha pogut testimoniar l’existència de tres. ¿Bach va arribar a compondre les dues que manquen? ¿Potser una va ser quan treballava a Weimar? ¿Tal vegada la va poder escriure durant la seva breu estada a Gotha el 1717? Totes les comunitats cristianes del món basculen el seu calendari litúrgic en el doble epicentre que representen la celebració del naixement o la passió i mort de Jesucrist. Dos moments espirituals que musicalment s’han viscut des de fa segles de manera molt intensa. Passant per la dramatització en forma de lectura bíblica compartida d’origen medieval a un oratori cantat partint del model italià, la composició musical de la Passió va aconseguir una gran expansió després del 1600 a les zones de parla alemanya, particularment a les dominades pel luteranisme. Curiosament, a les principals esglésies històriques del barri antic de Leipzig, la Nikolaikirche i la Thomaskirche, la tradició d’interpretar els textos de la Passió emprant composicions d’estil polifònic es va mantenir fins a final del segle XVII. Van ser els músics de la tercera església, la Neuekirche (església nova), ubicada a tocar de les antigues muralles de l’oest de la ciutat, els primers que varen canviar aquesta antiga tradició amb composicions escrites en el nou estil figuratiu (figuraliter) que arribava d’Itàlia, i més concretament sota el format de l’oratori, sorgit a Roma el 1600. Les conseqüències no es van fer esperar. La feligresia de Sant Tomàs i Sant Nicolau van començar a desertar per assistir a les celebracions més lluïdes de la Neuekirche, tot propiciant una reacció dels seus administradors, que varen autoritzar el compositor Johann Kuhnau (1660-1722), Kantor antecessor de Bach, perquè l’any 1721 compongués la primera Passió en el nou estil, a partir de l’Evangeli de sant Marc, una partitura que malauradament no ha arribat als nostres dies. La mort de Kuhnau l’any següent, el 1722, va comportar la convocatòria d’oposicions. El dos primers classificats, Georg Philipp Telemann (1681-1767) i Christoph Graupner (1683-1760), finalment varen refusar les condicions proposades, i així propiciaren que fos el tercer classificat, Johann Sebastian Bach (1685-1750), qui accedís al carrer el maig del 1723. La primera Setmana Santa que Bach va passar a Leipzig va ser la de l’any següent, el 1724, moment en què es va estrenar la Passió segons sant Joan a la Nikolaikirche. Aquesta mateixa Passió va tornar a sonar l’any següent a la Thomaskirche i en altres ocasions abans de la seva mort. Testimoni d’això són les quatre versions manuscrites conservades de la partitura. La primera i l’última són les més semblants i les de referència per a les interpretacions actuals. Les Passions s’interpretaven la tarda-vespre del Divendres Sant, en una celebració independent de la missa. Un dels elements claus des de la perspectiva de la fe, reivindicat per Luter, era la comprensió del text, que ja a l’època es repartia imprès entre la feligresia. Les paraules també ens condueixen cap a la comprensió completa de tot el treball figuratiu magistral que Bach va desplegar a la partitura. La Passió segons sant Joan està escrita sobre el text d’un llibretista anònim, elaborat a partir de les paraules de sant Joan, però també amb alguns préstecs de sant Mateu i de textos de la Passió publicada el 1712 per Barthold Heinrich Brockes a Hamburg. Amb les seves dues hores de durada, se’ns mostra més continguda que la Passió segons sant Mateu (que en dura tres), amb menys àries, però amb un intents desplegament dramàtic, en bona mesura gràcies a les moltes intervencions corals. Joan Vives, músic i divulgador musical Biografies Reinhoud Van Mechelen, tenor © Senne van der Ven Graduat pel Conservatori Reial de Brussel·les el 2012, a la classe de Dina Grossberger, va rebre el prestigiós Premi Caecilia com a músic jove de l’any per la Unió Belga de la Premsa Musical el 2017, que és un reconeixement nacional per a un artista que ja sigui molt destacat al panorama internacional. El 2007 va deixar petjada a l’Académie Baroque Européenne d’Ambronay, sota la direcció musical d’Hervé Niquet. El 2011 es va unir a Le Jardin des Voix de William Christie i Paul Agnew i ben aviat es va establir com a solista habitual de Les Arts Florissants. Amb ells ha actuat a escenaris com ara el Festival d’Ais de Provença, Festival d’Edimburg, Castell de Versalles, Teatre Bolxoi de Moscou, Royal Albert Hall i Barbican Centre de Londres, Palais des Beaux-Arts de Brussel·les, Philharmonie i Opéra Comique de París i Academy of Music de Brooklyn a Nova York. Rep multitud d’invitacions dels principals conjunts barrocs: Collegium Vocale, Le Concert Spirituel, Les Talens Lyriques, Pygmalion, Le Poème Harmonique, B’Rock, Ricercar Consort, Scherzi Musicali o Hespèrion XXI, entre d’altres. El 2014 va cantar per primera vegada el paper d’Evangelista de la Passió segons sant Joan de J. S. Bach amb la Royal Liverpool Philharmonic, paper que va recuperar el 2019 en gira amb Les Arts Florissants i, al Concertgebouw d’Amsterdam, amb la Royal Concertgebouw Orchestra. També ha interpretat el paper titular de Dardanus de Rameau a l’Opéra National de Bordeus i va fer de Zoroastre (també de Rameau) en concert al Festival de Radio France Occitània Montpeller, al Festival d’Ais de Provença, Festival de Beaune, Théâtre Royal de Versalles i al Theater an der Wien, en tots els casos sota la direcció musical de Raphaël Pichon. La temporada 2016-17 va debutar a l’Opernhaus de Zuric (Jason de Médée de Charpentier), sota la direcció de William Christie. Ha fet de Belmonte de Die Entführung aus dem Serail amb l’Orchestre de Chambre de París i Gérald de Lakmé amb la Symphonieorchester des Bayerischen Rundfunks, dos papers que li han suposat una ampliació important del seu repertori. Entre les seves fites assolides recentment, a més de nombrosos recitals amb el seu conjunt, A Nocte Temporis, figura la participació en la gira del trentè aniversari de Le Concert Spirituel (celebrat amb l’enregistrament L’opéra des opéras, del segell Alpha Classics) i dues gires internacionals amb Les Arts Florissants. El 2018 va interpretar el paper principal de Pygmalion de Rameau a l’Opéra de Dijon i va debutar al Théâtre Royal de la Monnaie com a Tamino de La flauta màgica i a la Staatsoper de Berlín fent el paper d’Hippolyte d’Hippolyte et Aricie, dirigit per Simon Rattle. La temporada 2019-20 va debutar en Les pécheurs de perles (Nadir) a l’Opéra de Toló, King Arthur de Purcell a la Staatsoper de Berlín dirigit per René Jacobs i Pygmalion (rol principal) al Grand Théâtre de Luxemburg. Interpreta per primera vegada l’Evangelista de la Passió segons sant Mateu de J. S. Bach amb el Collegium Vocale, sota la direcció de Philippe Herreweghe. També ha fet dues gires de concerts per al llançament de dos nous àlbums del seu conjunt, A Nocte Temporis, per al segell Alpha Classics: Orphée aux enfers de M. A. Charpentier, en coproducció amb Vox Luminis, i Dumesny, haute-contre de Lully, enregistrament en què la seva formació es presenta per primera vegada com a orquestra barroca. Dumesny va rebre el Grand Prix du Disque de l'Académie Charles Cros i un Diapason d'Or. La seva discografia també inclou tres CD amb A Nocte Temporis per a Alpha Classics: Erbarme Dich (2016), un programa dedicat a J. S. Bach (2016), que va ser aclamat per la crítica («Classica» el va qualificar com “Bach beneït pels déus” i li va atorgar un Choc; també va rebre el Premi Caecilia al millor enregistrament de l’any); Clérambault, cantates françaises (2018, Diapason d'Or, entre altres distincions) i The Dublhinn gardens (2019). Krešimir Stražanac, baix-baríton Va néixer a Croàcia i va estudiar a la Universitat Estatal de Música i Arts Escèniques de Stuttgart. Després d’acabar els estudis de cant, es va incorporar a la plantilla de l’Òpera de Zuric com a membre permanent de la companyia. I va actuar com a baró Tusenbach de Tres germanes d’Eötvös, Ping de Turandot i Harlekin d’Ariadne auf Naxos, amb els directors Nello Santi, Peter Schneider, Franz Welser-Möst, Bernard Haitink i Plácido Domingo. El 2017 va debutar a la Bayerische Staatsoper com a Fléville d’Andrea Chenier de Giordano, paper que hi va tornar a cantar el 2019. Com a concertista, ha actuat amb les orquestres Symphonieorchester des Bayerischen Rundfunks, Royal Concertgebouw Orchestra, Staatskepelle de Dresden, Orquestra Simfònica WDR, Gewandhausorchester de Leipzig, simfòniques de Tòquio i de Singapur, i ha cantat amb directors de prestigi, com Herbert Blomstedt, Manfred Honeck, Jukka-Pekka Saraste i Jonathan Nott, un ampli repertori que comprèn des de la música antiga fins a la contemporània. Ha actuat al Festival de Salzburg, Musikverein de Viena, Barbican Center de Londres, Suntory Hall i Muza Kawasaki Symphony Hall de Tòquio, Philharmonie de Berlín, Victoria Hall de Singapur, Auditorium de París, Festival Hall de Baden-Baden, Auditorio Nacional de Música de Madrid i Gewandhaus de Leipzig. Un punt culminant de tota la seva carrera musical han estat les col·laboracions periòdiques amb el mestre Philippe Herreweghe, amb qui ha interpretat les Passions i la Missa en Si menor de Bach, Ein deutsches Requiem de Brahms, Das Paradies und die Peri de Schumann, Requiem de Dvořák, Misses de Schubert, Novena Simfonia de Beethoven i moltes d’altres. El 2021 va interpretar el paper principal d’Orfeo de Telemann amb l’orquestra B’Rock, dirigida per René Jacobs; el paper d’Ambrosio de Die drei Pintos de Carl Maria von Weber amb la Gewandhausorchester dirigida per Omer Meir Wellber, i sant Pere de La Luna de Carl Orff sota la batuta de Hans-Christoph Rademann. Igualment, va debutar amb la Berliner Philharmoniker i el seu director general de Música, Kirill Petrenko. Philipp J. Kaven, baríton Nascut a Berlín (1984), hi va començar la seva formació musical com a violinista. Als quinze anys va entrar a la Singakademie de Berlín i va començar la formació vocal amb Jochen Voigt. El 2005 va començar els estudis superiors a la Hochschule für Musik de Dresden, primer amb Christiane Bach-Röhr i a partir del 2010 a la classe magistral d’Olaf Bär i Matthias Henneberg. Una gran part de la seva formació també han estat les classes magistrals amb Peter Schreier, Franz Grundheber, Britta Schwarz, Margret TrappeWiehl, Jorma Hynninen, Klaus Häger i Edith Wiens, entre d’altres. També ha anat guanyant experiència artística treballant amb les formacions Bachakademie de Stuttgart, Gächinger Kantorei i Dresdner Kammerchor, i des del 2017 reforça el cor de la Mitteldeutscher Rundfunk i NDR Ensemble com a freelance. En la seva carrera ha actuat amb les formacions Lautten Compagney, Kammerakademie Potsdam, Staatskapelle i Philharmoniker de Dresden, Bach-Kollegium de Stuttgart, Konzerthausorchester de Berlín i Ensemble Wunderkammer. Philipp Kaven és membre del Collegium Vocale Gent des del 2011. El novembre del 2012 va debutar amb l’Elies de Mendelssohn a la Bach Academy Krasnoyarsk i va impartir-hi la primera classe magistral. El maig del 2013 va ser guardonat amb el Podium Junger Gesangssolisten. Ha actuat a sales d’arreu del món amb la Passió segons sant Joan i Passió segons sant Mateu, Oratori de Nadal i diverses Cantates de Bach, Die erste Walpurgisnacht de Mendelssohn, Requiem de Fauré, Missa en Do major de Beethoven, El Messies i Israel a Egipte de Händel, Vespres de Monteverdi, Misses de Schubert, però també diverses obres de música contemporània i estrenes mundials. Durant les Setmanes Bach de Turíngia del 2014 va tornar a col·laborar amb Hellmut Rilling. Després d’interpretar obres de Bach i Saint-Saëns el 2015, la seva participació va ser amb la Passió segons sant Mateu de Bach i La núvia del fantasma de Dvořák amb la Singakademie i la Konzerthausorchester de Berlín. Ofereix recitals amb el pianista Almut Kaven de manera habitual, i el 2017 ho van fer amb textos de Heinrich Heine orquestrats per diversos compositors al Palau de Cosel de Dresden i al castell de Vetschau. La temporada 2018-19 va interpretar una part solista en l’exigent producció de teatre musical De Blinden del Collegium Vocale Gent. La primavera del 2022 va participar com a solista a la Passió segons sant Mateu de Bach en la gira europea del Collegium Vocale Gent, dirigit per Philippe Herreweghe. Dorothee Mields, soprano © Harald Hoffmann És una de les principals intèrprets de música dels segles XVII i XVIII, admirada pel seu timbre únic i unes interpretacions commovedores. La temporada 2021-22 va participar en projectes amb el Collegium Vocale Gent, Orchestre des Champs Élysées, Netherlands Bach Society, Freiburger Barockorchester, Bachakademie Stuttgart, Dresdner Kammerchor, Freitagsakademie de Berna i G.A.P. Ensemble. També va actuar al Musikfest de Berlín, Heinrich-Schütz-Fest, Bachfest d’Arnstadt, Bachfest de Leipzig, a l’Alte Musik St. Gallen i Ittinger Pfingstfestspiele. Igualment, col·labora habitualment amb L’Orfeo Barockorchester, RIAS Kammerchor, Orchestra of the 18th Century, Tafelmusik Baroque Orchestra de Toronto, The English Concert, Klangforum de Viena i Boston Early Music Festival Orchestra, i pel que fa a directors, amb Michi Gaigg, Paul Goodwin, Philippe Herreweghe, Dorothee Oberlinger, Emilio Pomarico, Hans-Christoph Rademann, Andreas Spering, Masaaki Suzuki i Jos van Veldhoven. És convidada habitual a festivals internacionals, com el Boston Early Music Festival, Festival van Vlaanderen, Wiener Festwochen, Händel-Festspiele de Halle, Musikfestspiele de Potsdam, Styriarte de Graz, Niedersächsische Musiktage, Musikfest de Bremen, Mainzer Musiksommer, Heinrich-Schütz-Musikfest, Thüringer Bachwochen i Mosel Musikfest. Un àmbit important de la seva activitat artística són els projectes de música de cambra, entre els quals han tingut un èxit especial Duft und Wahnsinn amb Hille Perl i Lee Santana, Birds i Inspired by song amb Stefan Temmingh, així com l’Stabat Mater de Boccherini amb el Salagon Quartet. En recital també col·labora amb l’Hamburger Ratsmusik, Boreas Quartett, Lee Santana, Wiebke Weidanz i Lucius Rühl. Amb el G.A.P Ensemble juxtaposa obres de Bach i Xostakóvitx. Imparteix classes magistrals a la Bachwoche de Stuttgart i al Tafelmusik Baroque Summer Institute de Toronto, entre d’altres. La seva discografia, que creix contínuament, té diversos enregistraments premiats. Així, destaquen Inspired by song i Birds amb Stefan Temmingh, Händel amb Hille Perl, War & peace i La dolce vita de Monteverdi amb Lautten Compagney Berlin i Wolfgang Katschner, a més de les Cantates per a soprano solista de Bach amb L'Orfeo Barockorchester i l’Stabat Mater de Boccherini amb Salagon Quartet. L’enregistrament Handel's tea time amb la Freitagsakademie de Berna va ser nominat a l’OPUS Klassik 2021. Alex Potter, contratenor © J. Quast Descrit como “la nova estrella del món dels contratenors”, és un solista sol·licitat especialment en la música dels segles XVII i XVIII. Ha cantat dirigit pels mestres Philippe Herreweghe, Thomas Hengelbrock, Lars Ulrik Mortensen, Jos van Veldhoven, Peter Neumann, Paul Goodwin i Frieder Bernius. A més de les seves nombroses actuacions amb obres de Bach, Händel i altres compositors rellevants, està interessat particularment a descobrir un repertori menys conegut que canta i enregistra dirigit per ell mateix. Va iniciar la seva carrera musical com a cantant del cor de la catedral de Southwark, on va fer d’escolà i també va fer de lector musical al New College d’Oxford. Va continuar estudiant cant i interpretació barroca a la Schola Cantorum de Basilea amb Gerd Türk, i a més va gaudir de classes addicionals amb Evelyn Tubb. De les seves darreres actuacions destaquen: Joshua de Händel dirigit per Stephen Layton i The Holst Singers, la Passió segons sant Mateu de Bach amb Manfred Honeck i Stuttgarter Symphoniker, un concert en solitari al Festival de Música Antiga d’Utrecht amb l’ensemble Viennese Baroque Music, Missa en Si menor de Bach amb el Collegium 1704 i Vaclav Luks al Festival de Salzburg i una gira amb música de Henry Purcell amb el Collegium Vocale Gent, sota la direcció de Philippe Herreweghe. Alex Potter té una àmplia discografia amb diverses formacions. Així mateix, un àlbum en solitari per a contratenor amb l’ensemble Vienesse Baroque Music: Fede e Amor (editat per Ramée, 2014). També ha participat en l’enregistrament recent de la Missa en Si menor de Bach amb el Concerto Copenhagen i la direcció de Lars Urik Mortensen. Guy Cutting, tenor © Ben McKee Va ser membre del cor i després estudiant al New College d’Oxford, on va obtenir una llicenciatura en música. El 2013 va esdevenir el primer guanyador del Premi Jeffrey Thomas dels American Bach Soloists i actualment és Rising Star of the Enlightenment. Ha actuat amb l’Orchestra of the Age of Enlightenment (amb Cantates de Purcell i Bach amb direcció de John Butt, obres de Schütz amb Robert Howarth, de Purcell amb Laurence Cummings i de Bach amb Steven Devine), amb The Academy of Ancient Music i Edward Higginbottom (com a tenor a la Passió segons Mateu), amb el Monteverdi Choir i John Eliot Gardiner (Händel), amb el Collegium Vocale Gent i Philippe Herreweghe (Bach, Monteverdi, Palestrina, Victoria), The Gabrieli Consort i Paul McCreesh (Coronació veneciana, Passió de sant Joan), A Nocte Temporis i Reinoud van Mechelen (Clerambault), The Choir of New College d’Oxford i Robert Quinney (com a Evangelista de la Passió segons sant Joan), Ludus Baroque i Richard Neville-Towle (Oratori de Nadal de Bach), Le Concert Lorrain i Marcus Creed (Cantates de Bach), Nieuwe Philharmonie Utrecht i Johannes Leertouwer (com a Evangelista de la Passió segons sant Mateu), De Nederland Vocale Gent i Philippe Herreweghe (Bach, Monteverdi, Palestrina, Victoria), De Nederlandse Bachvereniging i Jos van Veldhoven (com a tenor de la Passió segons sant Joan), Swedish Baroque Orchestra i Mats Nilsson (Missa en Si menor de Bach), Real Filharmonía de Galícia i Robert Howarth (El Messies), American Bach Soloists i Jeffrey Thomas (Magnificat de Bach i com a Evangelista de la Passió segons sant Mateu), Ensemble Cantatio i John Duxbury (La tempestat de Purcell), Instruments of Time and Truth i Edward Higginbottom (àries de Mozart) i Monteverdi Choir i Gardiner (Händel). El seu repertori inclou el Requiem de Mozart, Serenata per tenor, trompa i cordes de Britten. Darrerament ha enregistrat obres de Schubert amb Kristian Bezuidenhout per a OAE Player i amb la pianista Hannah Ely Guy ha ofert recitals de Gurney i Butterworth al Festival Internacional de Música d’Oundle i de Britten i Finzi al Festival Internacional de Música de Clifton. Ha interpretat cançons de Purcell amb Hirono Tozaki al clave a Shizuoka (el Japó). Ha interpretat obres de Purcell, Lawes i Blow amb Aileen Henry a l’arpa barroca, al The Music Room (Mayfair). És membre del Damask Vocal Quartet, que interpreta el repertori de cambra dels segles XIX y XX. Ha enregistrat obres de Scarlatti i Händel per al segell discogràfic Avie, i de Charpentier, Couperin, Blow i Mozart per a Novum, entre d’altres. Peter Kooij, baix Va iniciar la seva carrera musical als sis anys com a integrant del cor que dirigia el seu pare. La bellesa de la seva veu va ser tot un descobriment i ben aviat va començar a cantar com a solista en nombrosos concerts i enregistraments. Després d’estudiar violí al Conservatori d’Utrecht, estudià cant amb Max van Egmond a l’Sweelinck-Conservatorium d’Amsterdam, on va obtenir el diploma de solista. Ha actuat a les sales de concerts més prestigioses del món, com el Concertgebouw d’Amsterdam, Musikverein de Viena, Carnegie Hall de Nova York, Royal Albert Hall de Londres, Teatro Colón de Buenos Aires, sales filharmòniques de Berlín i Colònia, Palais Garnier de París, Suntory i Casals Hall de Tòquio, amb directors prestigiosos, com Philippe Herreweghe, Ton Koopman, Frans Brüggen, Gustav Leonhardt, René Jacobs, Sigiswald Kuijken, Roger Norrington i Iván Fischer. A més de les obres vocals completes de Bach, el seu repertori abasta des de H. Schütz fins a K. Weill. Ha participat en la producció de més de cent cinquanta CD per als segells Philips, Harmonia Mundi, Sony, Virgin Classics, Erato i BIS. Aquesta darrera discogràfica el va convidar a enregistrar la integral de les Cantates de Bach amb el Bach Collegium Japan sota la direcció de Masaaki Suzuki. Del 1991 al 2000 va impartir classes de cant a l’Sweelinck Conservatorium d’Amsterdam. Prèviament, del 1995 al 1998 va ser professor al Conservatori de Hannover. I des del 2000 és professor de cant a la Universitat de Belles Arts i Música de Tòquio. Des del 2005 també ensenya cant al Conservatori Reial de la Haia i des del 2013 a l’HfK de Bremen. Igualment, imparteix classes magistrals a Alemanya, França, Portugal, Finlàndia i el Japó. I és assessor artístic de l’Ensemble Vocal Européen. El 2016 va rebre la Medalla Bach de la ciutat de Leipzig. Collegium Vocale Gent © Eric de Mildt El 2020 va celebrar el seu cinquantenari, tot un jubileu d’or! Aquest ensemble va ser fundat el 1970 per Philippe Herreweghe i un grup d’estudiantes de la Universitat de Gant. Va ser un dels primers a experimentar amb noves perspectives en el terreny de la música vocal barroca. La seva concepció es centra en l’autenticitat, la lírica i la retòrica, trets que han permès a la formació d’obtenir el so transparent que la caracteritza i que li ha reportat fama mundial i invitacions a les sales de concerts i als festivals més importants d’Europa, els Estats Units, Rússia, l’Amèrica del Sud, el Japó, Hong Kong i Austràlia. Des del 2017 el Collegium Vocale Gent dirigeix el seu propi festival d’estiu, el Collegium Vocale Crete Senesi, a la Toscana. Els darrers anys ha evolucionat progressivament fins a convertir-se en un ensemble molt versàtil que acara un repertori de variats períodes i estils. Així, la seva millor qualitat és la capacitat d’adaptació a cadascun dels projectes que afronta. Per exemple, la música del Renaixement és interpretada per petits grups de solistes. La música barroca alemanya i especialment les obres vocals de J. S. Bach són una de les especialitats del grup i avui per avui “la joia de la corona” del seu repertori. El Collegium Vocale Gent també és especialista en el repertori d’oratori des del Romanticisme fins a l’època contemporània, obres que interpreta amb un cor simfònic de fins a una vuitantena d’integrants. A més de disposar de la seva pròpia orquestra barroca, el Collegium Vocale Gent col·labora amb nombrosos grups especialitzats en interpretacions historicistes, entre els quals l’Orchestre des Champs Élysées, Freiburger Barockorchster i Akademie für Alte Musik de Berlín. El grup també treballa habitualment amb algunes de les orquestres simfòniques més importants del panorama actual, com l’Antwerp Symphony Orchestra, Royal Concertgebouw Orchestra, Budapest Festival Orchestra, Staatskapelle de Dresden o Chamber Orchestra of Europe. També ha tingut l’oportunitat de col·laborar amb els directors Ivor Bolton, Marcus Creed, Reinbert de Leeuw, Iván Fischer, René Jacobs, Yannick Nézet-Séguin, Kaspars Putnins, Jos van Immerseel, Paul Van Nevel, James Wood i moltes altres batutes de prestigi. Sota la direcció de Philippe Herreweghe, el Collegium Vocale Gent ha aconseguit llançar al mercat una amplíssima discografia, amb més d’un centenar d’enregistraments, la majoria amb les discogràfiques Harmonia Mundi France i Virgin Classics. El 2010 Philippe Herreweghe va fundar el seu propi segell, φ (phi), juntament amb Outhere Music, amb la finalitat de disposar de total llibertat creativa i poder bastir un catàleg ric i variat. Des d’aleshores ha publicat una vintena de nous enregistraments amb música vocal de Bach, Beethoven, Brahms, Dvořák, Gesualdo, Haydn i Victoria. Entre els darrers àlbums hi ha el Te Deum i Missa núm. 2 d’Anton Bruckner (LPH34), Trauer Ode de J. S. Bach (LPH 035) i el Llibre cinquè de Madrigali de Carlo Gesualdo (ALPHA 390). Philippe Herreweghe, director © Wouter Maeckelberghe Nascut a Gant, a la seva ciutat va seguir la formació universitària i la musical al Conservatori, a la classe de piano de Marcel Gazelle. Va ser en aquest període que s’interessà per la direcció i així, el 1970, va fundar el Collegium Vocale Gent. Captà l’atenció de Nikolaus Harnoncourt i Gustav Leonhardt per la seva visió excepcional de la música i el van convidar a col·laborar en un enregistrament de la integral de les Cantates de Bach. La seva concepció de la música vocal, tan viva, plena d’autenticitat i d’acord amb la retòrica corresponent, ben aviat fou valorada a totes les sales de concerts i el 1977 fundà a París el grup La Chapelle Royale, especialitzat en la interpretació del repertori de la música del Segle d’Or francès. Del 1982 al 2002 Philippe Herreweghe fou el director artístic de les Académies Musicales de Saintes. Durant aquells anys va crear diversos grups amb els quals busca l’autenticitat interpretativa i fent real un repertori musical que comprèn des del Renaixement fins a la música contemporània. Així s’han creat grups com ara l’Ensemble Vocal Européen, especialitzat en polifonia del Renaixement o l’Orchestre des Champs Élysées, fundada el 1991 amb el desig d’interpretar el repertori musical del Romanticisme i el postromanticisme amb instruments d’època. Des del 2009 Philippe Herreweghe col·labora activament amb el Collegium Vocale Gent per crear un gran cor simfònic europeu. Des del 2001 és el director artístic de l’Accadamia delle Crete Senesi, amb un festival d’estiu a la Toscana que des del 2017 és conegut com Collegium Vocale Crete Senesi. Philippe Herreweghe sempre busca ampliar horitzons artístics, i per això s’interessa, entre altres repertoris, en la música simfònica des de Beethoven fins a Stravinsky. És director de l’Antwerp Symphony Orchestra des del 1997. A més dels seus diversos càrrecs, habitualment rep invitacions per dirigir orquestres com ara la Concertgebouw Orchestra d’Amsterdam, Gewandhausorchester de Leipzig, Scottisch Chamber Orchestra o Tonhalle Orchestre de Zuric. Les temporades vinents, ja té previst col·laborar amb la Staatskapelle de Dresden, Philharmonia Orchestra de Londres, Kammerorchester de Basilea i Cleveland Orchestra. Ha aconseguit elaborar una àmplia discografia amb els diversos grups i suma més de cent vint enregistraments amb segells tan importants com Harmonia Mundi France, Virgin Classics i Pentatone. Entre els àlbums indispensables d’aquesta àmplia discografia, cal esmentar Llàgrimes de sant Pere de Lassus, Passió segons sant Mateu de Bach, la integral de les Simfonies de Beethoven i de Schumann, el cicle de lieder Des Knaben Wunderhorn de Mahler, Simfonia núm. 5 de Bruckner, Pierrot Lunaire de Schönberg i Simfonia dels salms de Stravinsky. El 2010 Philippe Herreweghe va crear el seu propi segell, φ (PHI), en col·laboració amb OuthereMusic. Des d’aleshores ha publicat al voltant d’una vintena d’enregistraments amb un arc temporal de música des de William Byrd fins a Igor Stravinsky. Entre les darrers llançaments es poden destacar el Te Deum & Missa núm. 2 d’Anton Bruckner (LPH034), Ode funèbre i Cantates de J. S. Bach (LPH035) i el Llibre cinquè de Madrigali de Carlo Gesualdo (LPH036). Gràcies a la seva visió tan personal i a la coherència del seu compromís musical, Philippe Herreweghe ha estat guardonat en nombroses ocasions. El 1990 la premsa musical europea el va nomenar Personalitat Musical de l’Any. El 1993 va ser elegit, juntament amb el Collegium Vocale Gent, Ambaixador Cultural de Flandes. Un any després va esdevenir oficial de l’Ordre des Arts et des Lettres i el 1997 va ser nomenat doctor honoris causa per la Katholieke Universiteit de Leuven. El 2003 també va rebre a França el títol de cavaller de la Legió d’Honor. I el 2010 la ciutat de Leipzig va condecorar Herreweghe amb la Bach-Medaille com a reconeixement a la seva tasca d’interpretació de l’obra de Bach. El 2017 va rebre un doctorat honorífic de la Universitat de Gant. L’any 2021 va ser guardonat amb el Premi Ultima, atorgat pel govern de Flandes com a reconeixement pel mèrit cultural. Més informació: www.collegiumvocalegent.com / www.collegiumvocalecretesenesi.com / www.orchestredeschampselysées.com / www.antwerpsymphonyorchestra.be © collegiumvocale gent / jens van durme [actualització: gener 2022] Formacions COLLEGIUM VOCALE GENT Philippe Herreweghe, director COR Sopranos Dorothee Mields & Aisling Kenny, Chiyuki Okamura, Magdalena Podkościelna Contralts Alex Potter & Laura Kriese, Cecile Pilorger, Bart Uvyn Tenors Guy Cutting & Graham Cooper, Peter di-Toro, Patrick Hornak Baixos Peter Kooij & Phillip Kaven, Giacomo Serra, Bart Vandewege ORQUESTRA Concertino: Christine Busch* Violins I: Maria Roca, Meng Han Violins II: Dietlind Mayer,* Paul Bialek, Marieke Bouche Violes: Felicia Graf, Kaat De Cock Violoncels: Ageet Zweistra, Harm-Jan Schwitters Contrabaixos: Miriam Shalinsky Orgue: Maude Gratton Flautes: Patrick Beuckels, Amélie Michel Oboès: Jasu Moisio, Taka Kitazato Fagot: Julien Debordes Llaüt: Michele Pasotti Viola de gamba: Romina Lischka * també viola d’amore Textos J. S. Bach: Passió segons sant Joan ERSTER TEIL PRIMERA PART 1. Chor Herr, unser Herrscher, dessen Ruhm in allen Landen herrlich ist! Zeig’ uns durch deine Passion, dass du, der wahre Gottessohn, zu aller Zeit, auch in der grössten Niedrigkeit, Verherrlicht worden bist. 1. Cor Senyor, Senyor, camí nostre, tot país participa del vostre esclat, mostreu-nos per la vostra Passió que Vós, Fill de Déu veritable, heu estat adorat fins en la més gran misèria. 2a. Rezitativ (18, 1-5) Evangelist. Jesus ging mit seinen Jüngern über den Bach Kidron, da war ein Garten, darein ging Jesus und seine Jünger. Judas aber, der ihn verriet, wusste den Ort auch, denn Jesus versammelte sich oft daselbst mit seinen Jüngern. Da nun Judas zu sich hatte genommen die Schar und der Hohenpriester und Pharisäer Diener, kommt er dahin mit Fackeln, Lampen und mit Waffen. Als nun Jesus wusste alles, was ihm begegnen sollte, ging er hinaus und sprach zu ihnen: Jesus. Wen suchet ihr? Evangelist. Sie antworteten ihm: 2a. Recitatiu Evangelista. Jesús va sortir amb els seus deixebles cap a l’altra banda del torrent de Cedró, on hi havia un hort, i hi entrà amb els seus deixebles. Judes, el qui el traïa, coneixia també aquell lloc, perquè Jesús s’hi havia reunit sovint amb els seus deixebles. Judes, doncs, prengué la cohort i els guàrdies dels grans sacerdots i fariseus, i se n’hi anà amb llanternes, torxes i armes. Jesús, sabent tot el que li havia de passar, s’avançà i els digué: Jesús. Qui busqueu? Evangelista. Li respongueren: 2b. Chor (18, 5) Jesum von Natzareth! 2b. Cor Jesús de Natzaret! 2c. Rezitativ (18, 5-7) Evangelist. Jesus spricht zu ihnen: Jesus. Ich bin’s Evangelist. Judas aber, der ihn verriet, stund auch bei ihnen. Als nun Jesus zu ihnen sprach: Ich bin’s!, wichen sie zurücke und fielen zu Boden. Da fragete er sie abermal: Jesús. Wen suchet ihr? Evangelist. Sie aber sprachen: 2c. Recitatiu Evangelista. Els diu: Jesús. Soc jo. Evangelista. Judes, el qui el traïa, es trobava també amb ells. Així que els digué: Soc jo!, recularen i caigueren per terra. Novament els preguntà: Jesús. Qui busqueu? Evangelista. Li digueren: 2d. Chor (18, 7) Jesum von Natzareth! 2d. Cor Jesús de Natzaret! 2e. Rezitativ (18, 8) Evangelist. Jesus antwortete: Jesus. Ich hab’s euch gesagt, dass ich’s sei, suchet ihr denn mich, so lasset diese gehen! 2e. Recitatiu Evangelista. Respongué Jesús: Jesús. Ja us he dit que soc jo; si em busqueu a mi, deixeu que se’n vagin aquests. 3. Choral O grosse Lieb’, o Lieb’ ohn’ alle Masse, die dich gebracht auf diese Marterstrasse! Ich lebte mit der Welt in Lust und Freuden, und du musst leiden! 3. Coral Oh gran amor, amor sense mesura que us porta en aquest camí de martiri! Jo visc amb el món, entre goigs, i ara Vós heu de patir. 4. Rezitativ (18, 9-11) Evangelist. Auf dass das Wort erfüllet würde, welches er sagte: Ich habe der keine verloren, die du mir gegeben hast. Da hatte Simon Petrus ein Schwert, und zog es aus, und schlug nach des Hohenpriesters Knecht, und hieb ihm sein recht’ Ohr ab; und der Knecht hiess Malchus. Da sprach Jesus su Petro: Jesus. Stecke dein Schwert in die Schiede; soll ich den Kelch nicht trinken, den mir mein Vater gegeben hat? 4. Recitatiu Evangelista. Per tal que es complís la paraula que havia dit: Dels que m’heu donat, no n’he perdut ni un de sol. Aleshores, Simó Pere, que tenia una espasa, la desembeinà, ferí el servent del gran sacerdot i li tallà l’orella dreta. Aquest servent es deia Malcus. Però Jesús digué a Pere: Jesús. Fica l’espasa a la beina; el calze que m’ha donat el Pare, no l’haig de beure? 5. Choral Dein Will’ gescheh’, Herr Gott, zugleich auf Erden wie im Himmelreich; gib uns Geduld in Leidenszeit, Gehorsamsein in Lieb’ und Leid wehr’ und steur’ allem Fleisch und Blut, das wider deinen Willen tut. 5. Cor Faci’s la vostra voluntat, oh el meu Déu, així en la terra com en el cel; feu-nos pacients en temps de sofrença, sigueu obeït en joia i en dolor, i emmeneu tota carn i sang que no segueixi la vostra voluntat. 6. Rezitativ (18,12-14) Evangelist. Die Schar aber und der Oberhauptmann und die Diener der Juden nahmen Jesum und bunden ihn, und führeten ihn aufs erste zu Hannas, der war Kaiphas’ Schwäher, welcher des Jahres Hoherpriester war. Es war aber Kaiphas, der den Juden riet, es wäre gut, dass ein Mensch würde umbracht für das Volk. 6. Recitatiu Evangelista. Llavors la cohort, el tribú i els guardes dels jueus agafaren Jesús i el lligaren. I el dugueren primer a Anàs, que era sogre de Caifàs, el gran sacerdot d’aquell any. Caifàs era el que havia aconsellat als jueus:Val més que un sol home mori pel poble. 7. Arie (Alt) Von den Stricken meiner Sünden mich zu entbinden, wird mein Heil gebunden; mich von allen Lasterbeulen völlig zu heilen, lässt er sich verwunden. 7. Ària (contralt) Per alliberar-me dels lligams dels meus pecats, han lligat el meu Salvador. Ell deixa que el fereixin perquè es curin les nafres dels meus vicis. 8. Rezitativ (18,12-14) Evangelist. Simon Petrus aber folgete Jesum nach und ein andrer Jünger. 8. Recitatiu Evangelista. Simó Pere seguia Jesús i un altre deixeble. 9. Arie (Sopran) Ich folge dir gleichfalls, mein Heiland, mit Freuden, und lasse dich nicht, mein Heiland, mein Licht. Mein sehnlicher Lauf hört eher nicht auf, bis dass du mich lehrest geduldig zu leiden. 9. Ària (soprano) Jo també us seguiré amb joia, oh Salvador meu, i no us deixaré, oh Salvador meu, oh llum meva. No abandoneu el meu caminar ardent fins que m’ensenyeu, pacient, a sofrir. 10. Rezitativ (18,15-23) Evangelist. Derselbige Jünger war dem Hohenpriester bekannt und ging mit Jesu hinein in des Hohenpriesters Palast. Petrus aber stund draussen vor der Tür. Da ging der andere Jünger, der dem Hohenpriester bekannt war, hinaus und redete mit der Türhüterin und führete Petrum hinein. Da sprach die Magd, dit Türhüterin, zu Petro: Magd: Bist du nicht dieses Menschen Jünger einer? Evangelist. Er sparch: Petrus. Ich bin’s nicht! Evangelist. Es stunden aber die Knechte und Diener, und hatten ein Kohlfeu’r gemacht, denn es war kalt, und wärmeten sich. Petrus aber stund bei ihnen und wärmete sich. Aber der Hohenpriester fragte Jesum um seine Jünger und um seine Lehre. Jesus antwortete ihm: Jesus. Ich habe frei, öffentlich geredet vor der Welt. Ich habe allezeit gelehret in der Schule und in dem Tempel, da alle Juden zusammenkommen, und habe nichts im Verborg’nen geredt. Was fragest du mich darum? Frage die darum, die gehöret haben, was ich zu ihnen geredet habe; siehe, dieselbigen wissen, was ich gesaget habe! Evangelist. Als er aber solches redete gab der Diener einer, die dabei stunden, Jesu einen Backenstreich, und sprach: Diener. Solltest du dem Hohenpriester also antworten? Evangelist. Jesus aber antwortete: Jesus. Hab’ ich übel geredt, so beweise es, dass es böse sei, hab’ich aber recht geredt, was schlägest du mich? 10. Recitatiu Evangelista. Aquest deixeble era conegut del gran sacerdot, i entrà amb Jesús al palau del gran sacerdot, mentre que Pere s’havia quedat fora, a la porta. Sortí, doncs, l’altre deixeble, conegut del gran sacerdot, parlà a la portera, i feu entrar Pere. La criada, la portera, digué aleshores a Pere: Serventa: No eres tu també dels deixebles d’aquest home? Evangelista. Li contestà ell: Pere. No en soc! Evangelista. S’estaven allí els servents i els guàrdies, que havien preparat un caliu, perquè feia fred, i s’escalfaven. Pere també s’hi estava, amb ells, escalfant-se. Llavors el gran sacerdot interrogà Jesús sobre els seus deixebles i la seva doctrina. Jesús li respongué: Jesús: Jo he parlat públicament al món; he ensenyat sempre a la sinagoga i al temple, on tots els jueus es reuneixen, i no he dit res d’amagat. Per què em preguntes? Pregunta als qui m’han sentit què els he parlat; ells saben prou el que els he dit. Evangelista. En dir Jesús això, un dels guàrdies li donà una bufetada dient: Guàrdia. Així contestes al gran sacerdot? Evangelista. Jesús li respongué: Jesús: Si he parlat malament, prova què he dit de mal; si he parlat bé, per què em pegues? 11. Choral Wer hat dich so geschlagen, mein Heil, und dich mit Plagen so übel zugericht’t? Du bist ja nicht ein Sünder, wie wir und unsre Kinder, von Missetatan weisst du nicht. Ich, ich und meine Sünden die sich wie Körnlein finden des Sandes an dem Meer, die haben dir erreget das Elend, das sich schläget, und das betrübte Marterheer. 11. Coral ¿Per qui heu estat així batut, oh Salvador meu, qui amb tant de mal us feria? Vós no teniu pecat com nosaltres i els nostres fills, de cap malícia res no heu mai sabut. Soc jo qui, a causa dels meus innombrables pecats, tants com els granets de sorra de la platja, ha provocat vostres dolors i turments. 12a. Rezitativ (18,24-25) Evangelist. Und Hannas sandte ihn gebunden zu dem Hohenpriester Kaiphas. Simon Petrus stund und wärmete sich; da sprachen sie zu ihm: 12a. Recitatiu Evangelista: Anàs l’envià lligat a Caifàs, el gran sacerdot. Simó Pere s’estava allí, escalfant-se. I li digueren: 12b. Chor (18, 25) Bist du nicht seiner Jünger einer? 12b. Cor No eres tu també dels seus deixebles? 12c. Rezitativ (18,25-27) Evangelist. Er leugnete aber und sprach: Petrus. Ich bin’s nicht! Evangelist. Spricht des Hohenpriesters Knecht einer, ein Gefreund’ter des, dem Petrus das Ohr abgehauen hatte: Diener. Sahe ich dich nicht im Garten bei ihm? Evangelist. Da verleugnete Petrus abermal, und alsobald krähete der Hahn. Da gedachte Petrus an die Worte Jesu, und ging hinaus und weinete bitterlich. 12c. Recitatiu Evangelista. Ell ho negà i digué: Pere. No en soc! Evangelista. Li diu un dels servents del gran sacerdot, parent d’aquell a qui Pere tallà l’orella: Servent. No t’he vist jo a l’hort amb ell? Evangelista. Pere ho negà novament, i a l’instant cantà un gall. I Pere sortí a fora i plorà amargament. 13. Arie (Tenor) Ach, mein Sinn, wo willst du endlich hin, wo soll ich mich erquicken? Bleib’ ich hier, oder wünsch’ ich mir Berg und Hügel auf del Rücken? Bei der Welt ist gar kein Rat, und im Herzen stehn die Schmerzen meiner Missetat, weil der Knecht den Herr verleugnet hat. 13. Ària (Tenor) Oh ànima meva, on aniràs finalment? Ah! On puc trobar consol? ¿Resto ací o vull deixar enrere muntanyes i turons? En el món no hi ha treva, i del dolor de les meves culpes tinc llaurat el cor; perquè el servent ha renegat del seu Senyor. 14. Choral Petrus, der nicht denkt zurück, seinen Gott verneinet, der doch auf ein’n ernsten Blick bitterlichen weinet: Jesu, blicke mich auch an, wenn ich nicht will büssen; wenn ich Böses hab’ getan, rühre mein Gewissen. 14. Coral Pere, com qui no recorda, nega el seu Déu, mes a la primera mirada profunda, quin plor tan amarg! Mireu-me també, Jesús, quan no vull redreçar-me; i si no us sé escollir, feriu la meva consciència. ZWEITER TEIL SEGONA PART 15. Choral Christus, der uns selig macht, kein Bös’s hat begangen, der ward für uns in der Nacht als ein Dieb gefangen, geführt für gottlose Leut’ und fälschlich verklaget, verlacht, verhöhnt und verspeit, wie denn die Schrift saget. 15. Coral Crist, que ens dona la Vida, i no ha fet cap mal, ha estat venut en la nit, com un lladre, portat davant d’homes sense Déu i acusat en fals, escarnit i afrontat, tal com diu l’Escriptura. 16a. Rezitativ (18,28-30) Evangelist. Da führeten sie Jesum von Kaiphas vor das Richthaus; und es war frühe. Und sie gingen nicht in das Richthaus, auf dass sie nicht unrein würden, sondern Ostern essen möchten. Da ging Pilatus zu ihnen hinaus und sprach: Pilatus. Was bringet ihr für Klage wider diesen Menschen? Evangelist. Sie antworteten und sprachen zu ihm: 16a. Recitatiu Evangelista. Aleshores dugueren Jesús de casa de Caifàs al pretori per no contaminar-se i poder menjar l’anyell pasqual. Pilat, doncs, va sortir a fora cap a ells, i digué: Pilat. Quina acusació porteu contra aquest home? Evangelista. Li contestaren: 16b. Choral (18, 30) Wäre dieser nicht ein Ubeltäter, wir hätten dir ihn nicht überantwortet. 16b. Coral Si aquest no fos un malfactor, no te l’hauríem pas lliurat. 16c. Rezitativ (18,31) Evangelist. Da sprach Pilatus zu ihnen: Pilatus. So nehmet ihr ihn hin und richtet ihn nach eurem Gesetze! Evangelist. Da sprachen die Juden zu ihm: 16c. Recitatiu Evangelista. Pilat els digué: Pilat. Preneu-lo vosaltres mateixos i jutgeu-lo segons la vostra Llei. Evangelista. Els jueus li respongueren: 16d. Chor (18, 31) Wir dürfen niemand töten. 16d.Cor A nosaltres no ens és permès d’executar ningú. 16e. Rezitativ (18,32-36) Evangelist. Auf dass erfüllet würde das Wort Jesu, welches er sagte, da er deutete welches Todes er sterben würde. Da ging Pilatus wieder hinein in das Richthaus und rief Jesum und sprach zu ihm: Pilatus. Bist du der Juden König? Evangelist. Jesus antwortete: Jesus. Redet du das von dir selbst, oder haben’s dir andere von mir gesagt? Evangelist. Pilatus antwortete: Pilatus. Bin ich ein Jude? Dein Volk und die Hohenpriester haben dich mir überantwortet, was hast du getan? Evangelist. Jesus antwortete: Jesus. Mein Reich ist nicht von dieser Welt, wäre mein Reich von dieser Welt, meine Diener würden darob kämpfen, dass ich den Juden nicht überantwortet würde! Aber, nun ist mein Reich nicht von dannen. 16e. Recitatiu Evangelista. Calia que es complissin les paraules que digué Jesús indicant de quina mort havia de morir. Llavors Pilat se’n tornà a dintre el pretori, cridà Jesús, i li digué: Pilat. Tu ets el rei dels jueus? Evangelista. Jesús respongué: Jesús. ¿Dius això per tu mateix, o bé d’altres t’ho han dit de mi? Evangelista. Pilat va respondre: Pilat. Que potser soc jueu, jo? El teu poble i els grans sacerdots t’han lliurat a mi; què has fet? Evangelista. Jesús contestà: Jesús. El meu regne no és d’aquest món; si el meu regne hagués estat d’aquest món, els meus homes prou haurien lluitat perquè no fos lliurat als jueus; però, de fet, el meu regne no és pas d’aquí. 17. Choral Ach, grosser König, gross zu allen Zeiten, wie kann ich g’nugsam diese Teu’ ausbreiten? Kein’s Menschen Herze mag indes ausdenken was dir zu schenken. 17. Coral Oh gran Rei, per tots els temps gran. ¿Com podré agrair tanta fidelitat? Cap cor d’home no sabrà pensar res que sigui digne d’oferir-vos. 18a. Rezitativ (18,37-40) Evangelist. Da sprach Pilatus zu ihm: Pilatus. So bist du dennoch ein König? Evangelist. Jesus antwortete: Jesus. Du sagst’s ich bin ein König. Ich bin dazu geboren und in die Welt kommen, dass ich die Wahrheit zeugen soll. Wer aus der Wahrheit ist, der höret meine Stimme. Evangelist. Spricht Pilatus zu ihm: Pilatus. Was ist Wahrheit? Evangelist. Und da er das gesaget, ging er wieder hinaus zu den Juden und spricht zu ihnen: Pilatus. Ich finde kein Schuld an ihm. Ihr habt aber eine Gewohnheit, dass ich euch einen losgebe; wollt ihr nun, dass ich euch der Juden König losgebe? Evangelist. Da schrieen sie wieder allesamt und sprachen: 18a. Recitatiu Evangelista. Li digué Pilat: Pilat. Per tant, tu ets rei? Evangelista. Respongué Jesús: Jesús. Tu mateix ho dius: soc rei. Jo per això he nascut i per això he vingut al món, per donar testimoni de la veritat; tot aquell qui és de la veritat, escolta la meva veu. Evangelista. Li digué Pilat: Pilat. I què és la veritat? Evangelista. Havent dit això sortí altre cop als jueus, i els digué: Pilat. Jo no trobo cap causa contra ell. Però teniu costum que us en deixi anar un per Pasqua; ¿voleu, doncs, que us deixi anar el rei dels jueus? Evangelista. Aleshores tots cridaren novament: 18b. Chor (18, 40) Nicht diesen, sondern Barrabam! 18b. Cor Aquest no, Barrabàs! 18c. Rezitativ (19,1) Evangelist. Barrabas aber war ein Mörder. Da nahm Pilatus Jesum und geisselte ihn. 18c. Recitatiu Evangelista. Barrabàs era un bandit. Aleshores, Pilat prengué Jesús i el feu assotar. 19. Arioso (Bass) Betrachte, meine Seel’, mit ängslichem Vergnügen, mit bittrer Lust und halb beklemmtem Herzen, dein höchstes Gut in Jesu Schmerzen. Sieh hier auf Ruten, die ihn drängen, vor deine Schuld den Isop blühn und Jesu Blut auf dich zur Reinigung versprengen, drum sieh’ ohn’ Unterlass auf ihn! 19. Arioso (baix) Contempla, ànima meva, amb dolça angoixa, amb gust amarg i amb el cor oprimit, com tens el bé més gran en els sofriments de Jesús. Mira els assots que el colpegen, davant la teva culpa floreix l’hisop i la sang de Jesús es vessa sobre teu per redimir-te, per això, no deixis de mirar-lo! 20. Arie (Tenor) Mein Jesu, ach! Dein schmerzhaft bitter Leiden bring tausend Freuden, es tilgt der Sünden Not. Ich sehe zwar mit vielen Schrecken den heil’gen Leib mit Blute decken; doch muss mir dies auch Lust erwecken, es macht mich frei von Höll und Tod. 20. Ària (tenor) Oh, Jesús meu! El teu sofrir dolorós i amarg també em porta molt de conhort, ja que esborra el pes de la culpa. Si jo miro amb molt tremor el sant cos cobert de sang, també això m’ha de reconfortar, ja que em deslliura de l’infern i de la mort. 21a. Rezitativ (19, 2-3) Evangelist. Und die Kriegsknechte flochten eine Krone von Dornen, und setzten sie auf sein Haupt, und legten ihm ein Purpurkleid an, und sprachen: 21a. Recitatiu Evangelista. Els soldats van teixir una corona d’espines, la hi posaren al cap i el revestiren d’un mantell de porpra, i se li acostaven i deien: 21b. Chor (19, 3) Sei gegrüsset, lieber Judenkönig! 21b. Cor Salve, rei dels jueus! 21c. Rezitativ (19, 4-6) Evangelist. Und gaben ihm Backenstreiche. Da ging Pilatus wieder heraus und sprach zu ihnen: Pilatus. Sehet, ich führe ihn heraus zu euch, dass ihr erkennet, dass ich keine Schuld an ihm finde. Evangelist. Also ging Jesus heraus, und trug eine Dornenkrone und Purpurkleid. Und er sprach zu ihnen: Pilatus. Sehet, welch ein Mensch! Evangelist. Da ihn die Hohenpriester und Diener sahen, schrieen sie und sprachen: 21c. Recitatiu Evangelista. I li donaven bufetades. Pilat sortí altre cop a fora i els digué: Pilat. Mireu, us el trec a fora perquè sapigueu que no li trobo cap causa. Evangelista. Aleshores sortí Jesús a fora portant la corona d’espines i el mantell de porpra, i Pilat els digué: Pilat. Aquí teniu l’home. Evangelista. Quan el van veure els grans sacerdots i els guàrdies, cridaren: 21d. Chor (19, 6) Kreuzige, kreuzige! 21d. Cor Crucifica’l, Crucifica’l! 21e. Rezitativ (19, 6-7) Evangelist. Pilatus sprach zu ihnen: Pilatus. Nehmet ihr ihn hin und kreuziget ihn; denn ich finde keine Schuld an ihm! Evangelist. Die Juden antworteten ihm: 21e. Recitatiu Evangelista. Els digué Pilat: Pilat. Preneu-lo vosaltres mateixos i crucifiqueu-lo, que jo no li trobo cap causa. Evangelista. Els jueus li respongueren: 21f. Chor (19, 7) Wir haben ein Gesetz, und nach dem Gesetz soll er sterben, denn er hat sich selbst zu Gotte Sohn gemacht. 21f. Cor Nosaltres tenim una Llei, i segons la Llei ha de morir, perquè s’ha fet passar pel Fill de Déu. 21g. Rezitativ (19, 8-12) Evangelist. Da Pilatus das Wort hörete, fürchtet’ er sich noch mehr, und ging wieder hinein in das Richthaus, und sprich zu Jesu: Pilatus. Von wannen bist du? Evangelist. Aber Jesus gab ihm keine Antwort. Da sprach Pilatus zu ihm: Pilatus. Redest du nicht mit mir! Weissest du nicht, dass ich Macht habe, dich zu kreuzigen, und Macht habe, dich loszugeben? Evangelist. Jesus antwortete: Jesus. Du hättest keine Macht über mich, wenn sie dir nicht wäre von oben herab gegeben; darum, der mich dir überantwortet hat, der hat’s grössre Sünde. Evangelist. Von dem an trachtete Pilatus, wie er ihn losliesse. 21g. Recitatiu Evangelista. Quan Pilat sentí aquestes paraules, es va espantar encara més; entrà de nou al pretori, i digué a Jesús: Pilat. D’on ets, tu? Evangelista. Però Jesús no li donà cap resposta. Llavors li féu Pilat: Pilat. A mi no em parles? Que no saps que tinc poder de deixar-te anar i poder de crucificar-te? Evangelista. Li respongué Jesús: Jesús. No tindries cap poder sobre mi, si no t’hagués estat donat de dalt; per això el qui m’ha lliurat a tu té un pecat més gran. Evangelista. Des d’aleshores Pilat va intentar d’alliberar-lo. 22. Choral Durch dein Gefängnis, Gottes Sohn, ist uns die Freiheit kommen, dein Kerker ist der Gnadenthron, die Freistatt aller Frommen; denn gingst du nich die Knechtschaft ein müsst’ unsre Knechtschaft ewig sein. 22. Coral Fent-vos pres, oh Fill de Déu, ens doneu llibertat. Aquesta presó ens és clemència, asil dels pietosos; si sobre vostre no el prenguéssiu, etern fora nostre esclavatge. 23a. Rezitativ (19, 12) Evangelist. Die Juden aber schrieen und sprachen: 23a. Recitatiu Evangelista. Però els jueus cridaven: 23b. Chor (19, 12) Lässest du diesen los, so bist du des Kaisers Freund nicht, denn wer sich zum Könige machet, der ist wider den Kaiser. 23b. Cor Si el deixes anar, no ets amic del Cèsar; tot aquell qui es fa rei, es declara contra el Cèsar. 23c. Rezitativ (19, 13-15) Evangelist. Da Pilatus das Wort hörete, führete er Jesum heraus, und setzte sich auf den Richtstuhl, an der Stätte, die da heisset Hochpflaster, auf hebräisch aber Gabbatha. Es war aber der Rüsttag in Ostern, um die sechste Stunde; und er spricht zu de Juden: Pilatus. Sehet, das ist euer König. Evangelist. Sie schrieen aber: 23c. Recitatiu Evangelista. Pilat, sentint aquestes paraules, dugué a fora Jesús i s’assegué al tribunal, al lloc anomenat en grec Litóstrotos, i en hebreu, Gabbatà. Era divendres, dia de la Preparació de la Pasqua, cap al migdia. I diu als jueus: Pilat. Aquí teniu el vostre rei! Evangelista. Però ells es posaren a cridar: 23d. Chor (19, 15) Weg, weg mit dem, kreuzige ihn! 23d. Cor Fora, fora! Crucifica’l! 23e. Rezitativ (19, 15) Evangelist. Spricht Pilatus zu ihnen: Pilatus. Soll ich euren König kreuzigen? Evangelist. Die Hohenpriester antworteten: 23e. Recitatiu Evangelista. Els digué Pilat: Pilat. El vostre rei haig de crucificar? Evangelista. Els grans sacerdots replicaren: 23f. Chor (19, 15) Wir haben keinen König, denn den Kaiser. 23f. Cor No tenim altre rei tret del Cèsar! 23g. Rezitativ (19, 16-17) Evangelist. Da überantwortete er ihn, dass er gekreuziget würde. Sie nahmen aber Jesum und führeten ihn hin. Und er trug sein Kreuz, und ging hinaus zur Stätte, die da heisset Schädelstätt’, welche heisset auf hebräisch: Golgatha! 23g. Recitatiu Evangelista. Llavors, doncs, els el va lliurar perquè fos crucificat. Prengueren, doncs, Jesús, i, portant-se ell mateix la creu, sortí cap al lloc anomenat de la Calavera, que en hebreu es diu Gòlgota. 24. Arie (Bass) Mit Chor Bass. Eilt, ihr angefochtenn Seelen, geht aus euren Marterhöhlen, eilt! Chor. Wohin? Bass. Nach Golgatha! Nehmet an des Glaubens Flügel, flieht! Chor. Wohin? Bass. Zum Kreuzeshügel. Eure Wohlfahrt bluht allda. 24. Ària (baix i cor) Baix. Correu, ànimes en lluita, sortiu de les vostres cavernes de turment. Cor. Cap a on? Baix. Al Gòlgota! I amb ales de la fe fendiu l’espai. Cor. Però, on? Baix. Llanceu-vos al turó de la Creu, allà florirà vostra beatitud. 25a. Rezitativ (19, 18-21) Evangelist. Allda kreuzigten sie ihn, und mit ihm zween andere zu beiden Seiten. Jesum aber mitten inne. Pilatus aber schrieb eine Überschrift und setzte sie auf das Kreuz, und war geschrieben: Jesus von Nazareth, der Juden König! Diese Überschrift lasen viel Juden, denn die Stätte war nahe bei der Stadt, da Jesus gekreuziget ist. Und es war geschrieben auf hebräische, griechische und lateinische Sprache. Da sprachen die Hohenpriester der Juden zu Pilato: 25a. Recitatiu Evangelista. Allí el van crucificar, junt amb altres dos, posats a banda i banda, i Jesús al mig. Pilat va escriure també una inscripció, i la feu posar dalt de la creu. Duia escrit: Jesús de Natzaret, rei dels jueus. Aquesta inscripció, la llegiren molts dels jueus, perquè el lloc on fou crucificat Jesús era prop de la ciutat, i era escrita en hebreu, llatí i grec. Aleshores els grans sacerdots dels jueus digueren a Pilat: 25b. Chor(19, 21) Schreibe nicht: der Juden König, sondern dass er gesaget habe: Ich bin der Juden König! 25b. Cor No escriguis: el rei dels jueus, sinó el que ell va dir: Soc rei dels jueus. 25c. Rezitativ (19, 23-24) Evangelist. Pilatus antwortete: Pilatus. Was ich geschrieben habe, das habe ich geschrieben. 25c. Recitatiu Evangelista. Pilat va respondre: Pilat. El que he escrit, ja ho he escrit. 26. Choral In meines Herzens Grunde, dein Nam’ und Kreuz allein funkelt all Zeit und Stunde, drauf kann ich fröhlich sein. Erschein mir in dem Bilde zu Trost in meiner Not, wie du, Herr Christ, so milde dich hast geblut’t zu Tod. 26. Coral Al més profund del meu cor, només el vostre Nom i la Creu brillen sempre, tothora: tan sols així tindré la joia. Que em vingui la imatge, que amoroseix el dolor, de com Vós, Crist Senyor, tan dolçament us dessagnàveu. 27a. Rezitativ (19, 23-24) Evangelist. Die Kriegsknechte aber, da sie Jesum gekreuziget hatten, nahmen seine Kleider und machten vier Teile, einem jeglichen Kriegesknechte sein Teil, dazu auch den Rock. Der Rock aber war ungenähet, von oben an gewürket durch und durch. Da sprachen sie untereinander: 27a. Recitatiu Evangelista. Els soldats, quan hagueren crucificat Jesús, prengueren el seu mantell, i en feren quatre parts, una per a cada soldat, a més de la túnica. Però la túnica era sense costura, teixida tota de dalt a baix. Es digueren, doncs, entre ells: 27b. Chor (19, 24) Lasset uns den nicht zerteilen, sonsern darum losen, wess er sein soll. 27b. Cor No l’esquincem, sinó sortegem-la, a veure de qui serà. 27c. Rezitativ (19, 24-27) Evangelist. Auf das erfüllet würde die Schrift die da saget: Sie haben meine Kleider unter sich geteilet, und haben über meinen Rock das Los geworfen. Solches taten die Kriegesknechte. Es stund aber bei dem Kreuze Jesu seine Mutter und seiner Mutter Schweser, Maria, Cleophas Weib, und Maria Magdalena. Da nun Jesus seine Mutter sahe und den Jünger dabei stehen, den er lieb hatte, spricht er zu seiner Mutter: Jesus. Weib, siehe, das ist dein Sohn! Evangelist. Darnach spricht er zu dem Jünger: Jesus. Siehe, das ist deine Mutter! 27c. Recitatiu Evangelista. Per tal que es complís l’Escriptura: “S’han repartit el meu mantell, i han tirat els daus sobre el meu vestit.” Això, doncs, és el que feren els soldats. S’estaven prop de la creu de Jesús la seva mare i la germana de la seva mare, Maria, muller de Cleofàs, i Maria Magdalena. En veure Jesús la mare i al seu costat el deixeble que estimava, digué a la mare: Jesús. Dona, aquí teniu el vostre fill. Evangelista. Després digué al deixeble: Jesús. Aquí tens la teva mare. 28. Choral Er nahm alles wohl in Acht in der letzten Stunde, seine Mutter noch bedacht’ setzt ihr ein’n Vormunde. O Mensch, mache Richtigkeit, Gott und Menschen liebe, stirb darauf ohn’ alles Leid, und dich nicht betrübe! 28. Coral Com pensà en tot, en la seva darrera hora! Veu la Mare, i li dona un fill que la vetlli. Ah, home, fes el bé, estima Déu i els homes, tan sols llavors t’arribarà la mort sense tristors. 29. Rezitativ (19, 27-30) Evangelist. Und von Stund’ an nahm sie der Jünger zu sich. Darnach, als Jesus wusste, dass schon alles vollbracht war, dass die Schrift erfüllet würde, spricht er: Jesus. Mich dürstet! Evangelist. Da stund ein Gefässe voll Essigs. Sie fülleten aber einen Schwamm mit Essig und legten ihn um einen Isopen und hielten es ihm dar zum Munde. Da nun Jesus den Essig genommen hatte, sprach er: Jesus. Es ist vollbracht! 29. Recitatiu Evangelista. I des d’aleshores la prengué el deixeble a casa seva. Després d’això, sabent Jesús que tot ja s’havia realitzat, perquè es complís del tot l’Escriptura, va dir: Jesús. Tinc set. Evangelista. Hi havia allí un vas ple de vinagre. Van clavar, doncs, a una llança una esponja xopa de vinagre, i la hi van acostar a la boca. Quan hagué pres el vinagre, digué: Jesús. Tot s’ha acomplert. 30. Arie (Alt) Es ist vollbracht! O Trost für die gekränkten Seelen; die Trauernacht lässt mch die letzte Stunde zählen. Der Held aus Juda siegt mit Macht, und schliesst den Kampf. Es ist vollbracht! 30. Ària (contralt) Tot és acomplert, oh consol de l’ànima ferida. La nit endolada fa que compti l’última hora. Heroi de Judà, posa fi a la lluita, assolint una forta victòria. Tot s’ha acomplert. 31. Rezitativ (19, 30) Evangelist. Und neigte das Haupt und verschied. 31. Recitatiu Evangelista. I, inclinant el cap, va lliurar l’esperit. 32. Arie (Bass) Mit Chor Bass. Mein teurer Heiland, lass dich fragen, da du nunmehr ans Kreuz geschlagen und selbst gesaget: Es ist vollbracht! Bin ich vom Sterben frei gemacht? Kann ich durch deine Pein und Sterben das Himmelreich ererben? Ist aller Welt Erlösung da? Du kannst vor Schmerzen zwar nichts sagen, doch neigest du das Haupt und sprichst stillschweigend: Ja! Choral. Jesu, der du warest tot, labest nun ohn’ Ende, in der letzten Todesnot nirgend mich hinwende, als zu dir, der mich versühnt. O mein trauter Herre! Gib mir nur, was du verdient, mehr ich nicht begehre. 32. Ària (baix i cor) Baix. Oh Salvador meu, deixeu que us pregunti, quan ara sofrent en la Creu diguéreu: “Tot s’ha acomplert”, ¿soc lliure de mort? I, pel vostre dolor, ja se m’obre el Regne dels Cels? ¿Ha arribat la salvació per al món? És tan gran el dolor que ni els llavis podeu moure, però inclineu el cap i a penes murmureu: Sí, sí… Cor. Jesús,Vós que éreu mort, viviu ara eternament. Que en l’últim combat amb la mort, jo no vagi sinó cap a Vós, que així m’heu guanyat. Oh dolç Senyor, doneu-me allò que per mi pagàreu; més, no desitjo. 33. Rezitativ Evangelist. Und siehe da, der Vorhang im Tempel zerriss in zwei Stück von oben an bis unten aus. Und die Erde erbebete, und die Felsen zerrissen, und die Gräber taten sich auf, und stunden auf viele Leiber der Heiligen! 33. Recitatiu Evangelista. Aleshores el vel del temple s’esquinçà en dos de dalt a baix, la terra tremolà, les roques s’esberlaren, els sepulcres s’obriren i molts cossos dels sants que hi reposaven van ressuscitar. 34. Arioso (Tenor) Mein Herz, indem die ganze Welt bei Jesu Leiden gleichfalls leidet, die Sonne sich in Trauer kleidet. Der Vorhang reisst, der Fels zerfällt, die Erde bebt, die Gräber spalten, weil sie den Schöpfer sehn erkalten: Was willst du deines Ortes tun? 34. Arioso (tenor) Oh cor meu! Heus ací com el món viu el dolor de Jesús: el sol s’enfosqueix, el vel s’esquinça, s’esberlen les roques, la terra tremola i s’obren els sepulcres. I tu, cor meu, què faràs? 35. Arie (Sopran) Zerfliese, mein Herze, in Fluten der Zähren dem Höchsten zu Ehren. Erzähle der Welt und dem Himmel die Not, dein Jesus ist tot! 35. Ària (soprano) Per lloar l’Altíssim, trenca’t, cor meu, sigues tot plor, i el dolor travessarà la terra i el cel: que el teu Jesús és mort. 36. Rezitativ (19, 31-37) Evangelist. Die Juden aber, dieweil es der Rüsttag war, dass nicht die Leichname am Kreuze blieben den Sabbat über, denn desseligen Sabbat Tags war sehr gross, baten sie Pilatum, dass ihre Beine gebrochen und sie abgenommen würden. Da kamen die Kriegsknechte und brachen dem ersten die Beine und dem andern, der mit ihm gekreuziget war. Als sie aber zu Jesu kamen, und sie sahen, dass er schon gestorben war, brachen sie ihm die Beine nicht, sondern der Kriegsknechte einer eröffnete seine Seite mit einem Speer, und alsobald ging Blut und Wasser heraus. Und der das gesehen hat, der hat es bezeuget, und sein Zeugnis ist wahr, und derselbige weiss, dass er die Wahrheit saget, auf dass ihr glaubet. Denn solches ist geschehen, auf dass die Schrift erfüllet würde: Ihr sollet ihm kein Bein zerbrechen. Und abermals spricht eine andere Schrift: Sie werden sehen, in welchen sie gestochen haben. 36. Recitatiu Evangelista. Els jueus, com que era divendres, dia de la Preparació, perquè no restessin a la creu els cossos el dissabte, i més quan aquell dissabte s’esqueia una gran diada, demanaren a Pilat que els trenquessin les cames i els traguessin. Hi anaren, doncs, els soldats, i trencaren les cames del primer i de l’altre que havia estat crucificat amb ell; però en arribar a Jesús, com que el van veure ja mort, no li trencaren les cames, sinó que un dels soldats travessà el seu costat amb una llança, d’on sortí sang i aigua. I el qui ho ha vist, n’ha donat testimoni, i el seu testimoni és verídic, i aquell sap que diu la veritat, perquè vosaltres també cregueu. Aquests fets s’han esdevingut per tal que es complís l’Escriptura: “No se li ha de trencar cap os.” I encara una altra Escriptura diu: “Miraran aquell qui han traspassat.” 37. Choral O hilf, Christe, Gottes Sohn, durch dein bittres Leiden, dass wir stets untertan all’ Untugend meiden; deinen Tod und sein’ Ursach’ fruchtbarlich bedenken, dafür wiewohl arm und schwach, dir Dankopfer schenken. 37. Coral Ajudeu-nos, oh Crist, Fill de Déu, i pel vostre amarg dolor, que siguem sempre vostres, allunyantnos del mal, meditant en el cor com volguéreu la Creu; per això, pobres i febles com som, us oferim sacrificis. 38. Rezitativ (19, 38-42) Evangelist. Darnach bat Pilatum Joseph von Arimathia, der ein Jünger Jesu war, doch heimlich aus Furcht vor den Juden, dass er möchte abnehmen den Leichnam Jesu. Und Pilatus erlaubete es. Derowegen kam er und nahm den Leichnam Jesu herab. Es kam aber auch Nikodemus, der vormals in der Nacht zu Jesu kommen war, und brachte Myrrhen und Aloen untereinander, bei hundert Pfunden. Da nahmen sie den Leichnam Jesu, und bunden ihn in leinen Tücher mit Spezereien, wie die Juden pflegen zu begraben. Es war aber an der Stätte, da er gekreuziget ward, ein Garten, und im Garten ein neu Grab, in welches niemand je gelegen war. Daselbst hin legten sie Jesum, um des Rüsttags willen der Juden, dieweil das Grab nahe war. 38. Recitatiu Evangelista. Després d’això, Josep d’Arimatea, que era deixeble de Jesús, però d’amagat per por dels jueus, demanà a Pilat d’endur-se el cos de Jesús; i Pilat li ho concedí. Hi anaren, doncs, i se l’endugueren. Hi anà també Nicodem, el qui primerament l’havia anat a trobar de nit, portant una mescla de mirra i àloe, cosa de cent lliures. Prengueren, doncs, el cos de Jesús, i l’amortallaren amb faixes juntament amb els perfums, tal com és costum d’enterrar entre els jueus. Hi havia un hort a l’indret on havia estat crucificat, i a l’hort un sepulcre nou, on encara no havia estat posat ningú. Allà doncs, a causa de la Preparació dels jueus, per trobar-se a prop del sepulcre, van dipositar Jesús. 39. Chor Ruht wohl, ihr heiligen Gebeine, die ich nun weiter nicht beweine; ruht wohl, und bring auch mich zur Ruh’. Das Grab, so euch bestimmet ist und ferner keine Not umschliesset, macht mir den Himmel auf und schliesst die Hölle zu. 39. Cor Descanseu en la pau, cos sagrat. Ja no us ploro. Descanseu, i doneu-me a mi també el repòs. El sepulcre que tenim destinat no amagarà cap dolor. Obriu-me el cel, les tenebres barreu-me. 40. Choral Ach Herr, lass dein’ lieb’ Engelein amlLetzten End’ die Seele mein in Abrahams Schoss tragen; den Leib in sein’m Schlafkämmerlein gar sanft, ohn’ ein’ge Qual und Pein, ruhn bis am jüngsten Tage! Alsdenn vom Tod erwecke mich, dass meine Augen sehen dich in aller Freud’, o Gottes Sohn, mein Heiland und Genadenthron! Herr Jesu Christ, erhöre mich, ich will dich preisen ewiglich! 40. Coral Deixeu, per fi, els àngels emportar-se la meva ànima al si d’Abraham, oh Senyor, i deixeu el cos suaument fins que arribi el judici. Aleshores desperteu-me, a fi que els meus ulls us vegin en tot l’esclat, oh Fill de Déu, Salvador meu, voltat de benediccions. Senyor Jesucrist, veniu i escolteu-me, que vull lloar-vos per sempre. També et pot interessar... Palau Bach Dimarts, 11.04.23 – 20 h Sala de Concerts Monteverdi Choir English Baroque Solists John Eliot Gardiner, director J. S. Bach: Missa en Si menor, BWV 232 Preus: de 35 a 160 euros Mecenes d'Honor Mecenes Protectors Mitjans Col·laboradors Col·laboradors Armand Basi – Bagués-Marsiera Joiers – Balot Restauració – Calaf Grup – Cardoner Grup – Catalonia Hotels & Resorts – Coca-Cola – Col·legi d'Enginyers de Camins, Canals i Ports – Deloitte – Eurofirms Group – FC Barcelona – Fundació Antigues Caixes Catalanes - BBVA – Fundació Caixa d'Enginyers – Fundació Castell de Peralada – Fundació Metalquimia – Helvetia Compañía Suiza S.A. de Seguros y Reaseguros – La Fageda – Quadis – Saba Infraestructures, S.A. – Scasi Soluciones de Impresión S.L. Amics Benefactors Ascensores Jordà, S.A. – Fundació Antoni Serra Santamans – Inclos Interiorisme, S.L. – Veolia Serveis Catalunya S.A.U. – Salvador Viñas Amat Membres Palau XXI Mª Dolors i Francesc – Elvira Abril – Pere Armadàs Bosch – Rosamaria Artigas i Costajussà – professor Rafael I. Barraquer Compte – Mariona Carulla Font – Lluís Carulla Font – Carlos Colomer Casellas – Isabel Esteve Cruella – Pere Grau Vacarisas – María José Lavin Guitart – Juan Manuel Soler Pujol – Daniela Turco – Joan Uriach Marsal – Mª. del Carmen Pous Guardia – Josep Colomer Maronas – Joaquim Uriach Torello – Francisco Xavier Carbonell – Jordi Gual i Soler – Ramón Pec