La Capella Reial de Catalunya, Le Concert des Nations & Jordi Savall.Passió segons sant Joan de Bach
Johann Sebastian Bach (1685-1750) Passió segons sant Joan, BWV 245
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
La Capella Reial de Catalunya, Le Concert des Nations & Jordi Savall ―Passió segons sant Joan de Bach Palau Bach Diumenge, 17 de març de 2024 – 17 h Sala de Concerts Amb la col·laboració de: Membre de: Programa Jan Petryka, Tenor / Evangelista / àries Matthias Winckhler, baríton / Jesús Miriam Feuersinger, soprano Raffaele Pe, contratenor Christoph Filler, baríton / Pilat / àries Elionor Martínez, soprano / Serventa Ferran Mitjans, tenor / Servent Oriol Mallart, baríton / Pere La Capella Reial de Catalunya Le Concert des Nations Lluís Vilamajó, preparació del conjunt vocal Luca Guglielmi, assistent de direcció Manfredo Kraemer, concertino Jordi Savall, director Johann Sebastian Bach (1685-1750) Passió segons sant Joan, BWV 245 Primera part 1. Cor: Herr, unser Herrscher 2a. Recitatiu (Evangelista, Jesús): Jesus ging mit seinen Jüngern 2b. Cor: Jesum von Nazareth 2c. Recitatiu (Evangelista, Jesús): Jesus spricht zu ihnen 2d. Cor: Jesum von Nazareth 2e. Recitatiu (Evangelista, Jesús): Jesus antwortete 3. Coral: O groβe Lieb 4. Recitatiu (Evangelista, Jesús): Auf daβ das Wort erfüllet würde 5. Coral: Dein Will gescheh, Herr Gott, zugleich 6. Recitatiu (Evangelista): Die Schar aber und der Oberhauptmann 7. Ària (contralt): Von den Stricken meiner Sünden 8. Recitatiu (Evangelista): Simon Petrus aber folgete Jesu nach 9. Ària (soprano): Ich folge dir gleichfalls 10. Recitatiu (Evangelista, Ancilla, Pere, Jesús, Servus): Derselbige Jünger war dem Hohenpriester bekannt 11. Coral: Wer hat dich so geschlagen 12a. Recitatiu (Evangelista): Und Hannas sandte ihn gebunden 12b. Cor: Bist du nicht seiner Jünger einer 12c. Recitatiu (Evangelista, Pere, Servus): Er leugnete aber und sprach 13. Ària (tenor): Ach, mein Sinn 14. Coral: Petrus, der nicht denkt zurück Segona part 15. Coral: Christus, der uns selig macht 16a. Recitatiu (Evangelista, Pilat): Da führeten sie Jesum 16b. Cor: Wäre dieser nicht ein Übeltäter 16c. Recitatiu (Evangelista, Pilat): Da sprach Pilatus zu ihnen 16d. Cor: Wir dürfen niemand töten 16e. Recitatiu (Evangelista, Pilat, Jesús): Auf daβ erfüllet würde das Wort Jesu 17. Coral: Ach groβer König 18a. Recitatiu (Evangelista, Pilat, Jesús): Da sprach Pilatus zu ihm 18b. Cor: Nicht diesen, sondern Barrabam 18c. Recitatiu (Evangelista):Barrabas aber war win Mörder 19. Arioso (baix):Betrachte, meine Seel 20. Ària (tenor): Mein Jesu, ach! Dein schmerzhaft bitter 21a. Recitatiu (Evangelista):Und die Kriegsknechte flochten eine Krone 21b. Cor:Sei gegrüβet, lieber Jüdenkönig 21c. Recitatiu (Evangelista, Pilat):Und gaben ihm Backenstreiche 21d. Cor: Kreuzige, kreuzige 21e. Recitatiu (Evangelista, Pilat):Pilatus sprach zu ihnen 21f. Cor:Wir haben ein Gesetz 21g. Recitatiu (Evangelista, Pilat, Jesús):Da Pilatus das Wort hörete 22. Coral:Durch dein Gefängnis, Gottes Sohn 23a. Recitatiu (Evangelista):Die Jüden aberschrieen und sprachen 23b. Cor: Lässest du diesen los 23c. Recitatiu (Evangelista, Pilat): Da Pilatus das Wort hörete 23d. Cor: Weg, weg mit dem 23e. Recitatiu (Evangelista, Pilat): Spricht Pilatus zu ihnen 23f. Cor: Wir haben keinen König 23g. Recitatiu (Evangelista): Da über antwortete er ihn 24. Ària (baix i cor): Eilt, ihr angefochtnen Seelen 25a. Recitatiu (Evangelista): Allda kreuzigten sie ihn 25b. Cor: Schreibe nicht: der Jüden König 25c. Recitatiu (Evangelista, Pilat): Pilatus antwortet 26. Coral: In meines Herzens Grunde 27a. Recitatiu (Evangelista): Die Kriegsknechte aber 27b. Cor: Lasset uns den nicht zerteilen 27c. Recitatiu (Evangelista, Jesús): Auf daβ erfüllet würde die Schrift 28. Coral: Er nahm alles wohl in acht 29. Recitatiu (Evangelista, Jesús): Und von Stund an nahm sie der Jünger zu sich 30. Ària (contralt): Es ist vollbracht 31. Recitatiu (Evangelista): Und neiget das Haupt 32. Ària (baix i cor): mein teurer heiland, laβ dich fragen 33. Recitatiu (Evangelista): Und siehe da, der Vorhang im Tempel zerriβ 34. Arioso (tenor): Mein Herz, indem die ganze Welt 35. Ària (soprano): Zerflieβe, mein Herze 36. Recitatiu (Evangelista): Die Jüden aber, die weil es der Rüsttag war 37. Coral: O hilf, Christe, Gottes Sohn 38. Recitatiu (Evangelista): Darnach bat Pilatum Joseph von Arimathia 39. Cor: Ruht wohl, ihr heiligen Gebeine 40. Coral: Ach Herr, laβ dein lieb Engelein Aquest concert té una durada de 110 minuts sense pausa. La durada del concert és aproximada. Concert enregistrat per Catalunya Música. #antiga #coral #gransfigures Poema SALM Cap enigma podria néixer sense l’amor. Com les fulles que diu el foc i planta el vent i ajaça el sol. L’ocell que fendeix el cor sempre s’oculta entre les garbes. Però mirar és saber estimar ara que tot és insabut. Laia Llobera Paradísia (2023) Comentari Passió segons sant Joan Les autoritats que van escollir Johann Sebastian Bach per al càrrec de Kantor a l’església de Sant Tomàs de Leipzig i per a les altres esglésies de la municipalitat (després de la renúncia de Telemann i de Graupner, que eren les opcions preferides) van especificar per escrit les condicions estilístiques de les obres que hi havia de compondre: “Per preservar el bon ordre a les esglésies, haurà de disposar la música de manera que no duri massa, i que sigui tal la seva naturalesa que no causi una impressió operística, sinó que inciti els oients a la devoció”. La Passió segons sant Joan, que va ser interpretada per primera vegada a l’església de Sant Nicolau el Divendres Sant (7 d’abril) del 1724, és a dir, menys d’un any després d’haver pres possessió del càrrec, està al límit d’aquestes directrius, perquè basa la seva essència en la fusió d’allò litúrgic i allò dramàtic, i combina dos drames, el relat de les hores finals de Crist i la resposta del fidel cristià. L’equilibri, però, fou perfecte. Cal tenir present, però, que aquesta obra que avui assaborim des d’una còmoda butaca en un recinte de concerts i amb tota l’atenció posada en la música i la interpretació, no va ser concebuda com a música de concert, per al gaudi purament artístic: en aquell temps, les obres com aquesta, del gènere passió oratorial, tenien una funció estrictament litúrgica, com a part del sermó, de la prèdica, d’acompanyament i comentari, no pas com una obra d’art musical. A Leipzig aquest gènere musical tenia una llarga tradició: des del 1650 el relat estava farcit de textos no narratius que reflexionaven sobre el seu significat, és a dir, se substituïa el relat evangèlic per una paràfrasi poètica agafant fragments dels quatre Evangelis (és el cas de la cèlebre Passió escrita per Barthold Heinrich Brockes l’any 1712, que van posar en música autors com Händel, Telemann o Fasch). Els antecessors de Bach al càrrec (com Kuhnau) ja havien compost obres similars. Aquestes obres s’interpretaven en dues parts, abans i després del sermó de vespres del Divendres Sant, i contenien uns himnes luterans que el públic coneixia bé i que li permetien afegir-se a la celebració a través del cant. Bach es va introduir en aquest gènere l’any 1724 amb l’obra que sentirem avui, la Passió segons sant Joan, BWV 245, tot i que hi ha indicis que a l’època de Weimar ja n’havia escrit una altra, que s’ha perdut. De fet, segons l’obituari, Bach va arribar a compondre cinc Passions, de les quals només resten dues, la de Joan i la de Mateu, i els textos d’una Passió segons sant Marc la música de la qual ha desaparegut. En aquesta Passió Bach esgrimeix un doble drama: d’una banda, la història de l’arrest, el judici, el patiment i la mort de Jesús, i de l’altra el drama psicològic i la resposta del cristià davant dels fets; la gran innovació semàntica, la revolució conceptual de Bach, és que la segona té preeminència, més relleu expressiu, perquè sempre hi ha un comentari íntim i emotiu als fets que s’exposen. I aquest comentari es concreta en les àries dels solistes, però especialment en els corals, peces breus on Bach harmonitza, a quatre veus, melodies, himnes i cançons de llarga tradició a l’Alemanya protestant (profanes i religioses, dels segles XVI i XVII) que el públic coneixia i podia cantar perfectament. Els corals, en la seva sublim simplicitat, són una eina expressiva poderosa en les Passions, perquè representen el moment on el temps s’atura i permet la reflexió sobre els fets exposats, exògena a l’acció; i a més són el lligam amb l’assemblea, que coneix cadascuna de les melodies utilitzades (les canta la veu aguda del cor) i també n’entén el text: els fidels assistents a la cerimònia deixen de ser espectadors del drama i es converteixen en partícips, àdhuc en protagonistes. El text del coral expressa el sentiment i l’emoció d’un cristià universal. I gràcies al sistema de subtitulació que ens ofereix el Palau de la Música, podrem gaudir i comprendre plenament aquest vincle entre música i text. La Passió segons sant Joan és més breu, però també més directa, dramàtica i vehement que no pas la de Mateu, considerada més elaborada i reflexiva. Després de l’estrena l’any 1724, va tornar a sonar l’any següent a Sant Tomàs i fou revisada i retocada en diverses ocasions fins al mateix any de la mort del Kantor. Xavier Chavarria, musicòleg i crític musical Biografies Jan Petryka, tenor © Theresa Pewal Nascut a Varsòvia en el si d’una família de músics, va estudiar violoncel a la Universitat Privada Anton Bruckner de Linz i a la Universität für Musik und darstellende Kunst de Graz. Paral·lelament va rebre les primeres lliçons de cant amb Gertrud Schulz i va completar-ne els estudis amb Rotraud Hansmann a la Universität für Musik und darstellende Kunst de Viena, on es va graduar amb reconeixements acadèmics en els camps del lied i l’oratori sota la supervisió de Marjana Lipovšek. Des que va començar els seus estudis, s’ha involucrat en nombrosos projectes de música sacra i a poc a poc s’ha consolidat com un versàtil cantant de concerts i oratori. La tradició barroca és un pilar important de la seva activitat. Bach Consort Wien, Orchester Wiener Akademie, L’Orfeo Barockorchester, Concerto Stella Matutina, La Chapelle Rhénane, Le Concert de l’Hostel Dieu, Solamente Naturali, Collegium Vocale de Lucerna, així com Arte dei Suonatori són només alguns dels conjunts amb els quals manté col·laboracions habituals de llarga durada. I nombrosos projectes amb Cinquecento Renaissance Vokal i Clemecic Consort arrodoneixen el seu ampli repertori. En lied i música vocal de cambra ha col·laborat amb Robert Holl, Helmut Deutsch, Pierre-Laurent Aimard, Roger Vignoles, Matthias Lademann i David Lutz. Jan Petryka va debutar amb gran èxit interpretant diversos programes de Schubert al Festival de Lieder d’Oxford acompanyat de Julius Drake, Sholto Kynoch i Deirdre Brenner. A l’escena operística, ha interpretat els papers de Tamino i primer home armat de Die Zauberflöte de Mozart a l’Opéra National de Lió, i els de Pietro i Ein Jüngling de Die Gezeichneten de Franz Schreker. Altres compromisos l’han portat al Teatro Comunale de Ferrara amb l’Orfeo ed Euridice de Ferdinando Bertoni, al Theater an der Wien amb Lazarus de Schubert, a la Staatsoper de Viena amb l’òpera infantil Das Traumfresserchen de Wilfried Hiller, i a l’Òpera de Cambra de Varsòvia amb Ariodante de Händel. També va debutar al Teatre Nacional de Praga com a Novice de Billy Budd de Benjamin Britten, i va actuar a continuació en el rol de Don Ottavio de Don Giovanni de Mozart amb l’Orquestra de Cambra d’Israel i Jaquino de Fidelio de Beethoven al festival cultural Styriarte sota la direcció d’Andrés Orozco-Estrada. També destaquen en la seva trajectòria el debut a la Schubertiade Schwarzenberg acompanyat de Sir András Schiff, diverses gires europees amb Thomas Hengelbrock i el Balthasar Neumann Chor & Ensemble, una versió en concert de l’òpera Der Prozess de Gottfried von Einem a la Konzerthaus de Viena i Christen, ätzet diesen Tag, BWV 63 de Bach, dirigida per Vladimir Jurowski a la Philharmonie de Berlín. Va debutar amb èxit al Festival de Salzburg com a Jacob a l’òpera infantil Gold! de Leonard Evers i va participar en una representació en concert de Der Waffenschmied de Lortzing al Theater an der Wien. També va ser l’Evangelista de la Passió segons sant Mateu de Bach amb la Sing-Akademie de Zúric al Kultur und Kongresszentrum de Lucerna i com a solista a l’Oratori de Nadal de Bach al Musikverein de Viena. Com a cantant de lied, va debutar a Barcelona amb Schwanengesang de Schubert per a la Fundació Victoria de los Ángeles i va actuar al Musikverein de Ratisbona amb Diari d’un desaparegut de Leoš Janáček. La temporada actual interpretarà Endimione de L’arbore de Diana de Vicent Martín i Soler a l’Òpera de Cambra de Viena en el marc d’una nova producció del Theater an der Wien, i participarà en concerts a Oslo, Vaduz, Lucerna i al Musikverein de Viena amb la Missa de la coronació de Mozart juntament amb l’Orchester Wiener Akademie, dirigida per Martin Haselböck. A més, la seva agenda inclou recitals de lieder de Schubert a la Schubertiade de Hohenems i a la Konzerthaus de Viena. Matthias Winckhler, baríton © Gisela Schenker Nascut el 1990 a Múnic, el baríton va iniciar la seva formació musical a l’Acadèmia Vocal de Baviera i va estudiar cant a la Universität Mozarteum de Salzburg amb Andreas Macco i al grup d’interpretació de lied de Wolfgang Holzmair. També ha participat activament en classes magistrals impartides per Matthias Goerne, Markus Hinterhäuser, Graham Johnson, Christa Ludwig, Malcolm Martineau, Bejun Mehta, Michele Pertusi, Rudolf Piernay, Peter Schreier, Bo Skovhus i Breda Zakotnik. Ha estat becari de la Fundació Walter & Charlotte Hamel i de la Fundació Walter Kaminsky. El 2017 va ser guardonat amb el Premi Trude Eipperle Rieger Advancement. El 2014 va obtenir el primer premi del Concurs Internacional Mozart de Salzburg, així com el premi especial de la Fundació Mozarteum. També va guanyar el Concurs Internacional Johann Sebastian Bach de Leipzig el 2012, el Concurs Nacional de Veu Júnior de Berlín el 2010 i del Concurs Schubert de duo de lied de Dortmund el 2014. Treballa habitualment amb directors de prestigi, com Giovanni Antonini, Karl-Friedrich Beringer, Fabio Bonizzoni, Reinhard Goebel, Hans Graf, Matthew Halls, Pablo Heras-Casado, Enoch zu Guttenberg, Günter Jena, Gianandrea Noseda, Ralf Otto, Vasily Petrenko, Ivan Repušić, Helmuth Rilling, Jordi Savall, Andreas Spering, Christoph Spering, Masaaki Suzuki i Jos van Veldhoven. Ha ofert concerts amb orquestres i conjunts com l’Akademie für Alte Musik de Berlín, Wiener Philharmoniker, Camerata Salzburg, Mozarteum Orchester de Salzburg, Dresdner Philharmonie, Philharmonische Staatsorchester d’Hamburg, Nederlandse Bachvereniging, Bach Collegium Japan i Filharmònica d’Oslo. Els concerts com a convidat l’han portat a diversos festivals de renom, incloent-hi el Festival de Salzburg, Festival d’Estiu de Kissingen, Bachfest de Leipzig, Thüringer Bachwochen i Setmana Mozart de Salzburg. Del 2015 al 2018 va ser membre solista de la Staatsoper de Hannover, on va tenir els papers del comte Almaviva (Le nozze di Figaro), Papageno (La flauta màgica), Albert (Werther), Belcore (L’elisir d’amore) i Tom (Die englische Katze de Henze). El lied és un altre dels centres d’interès de Matthias Winckhler, i n’ofereix recitals amb els pianistes Marcelo Amaral, Bernadette Bartos, Tobias Krampen, Verena Metzger i Jan-Philip Schulze. En música contemporània ha treballat juntament amb compositors com ara Nikolaus Brass, Friedrich Cerha, Manfred Trojahn i Gerhard Wimberger, incloent-hi diverses actuacions d’estrenes mundials. Miriam Feuersinger, soprano © Christine Schneider La soprano austríaca va descobrir el seu amor pel cant quan encara era una nena. Va finalitzar els estudis amb distincions amb el professor Kurt Widmer a l’Acadèmia de Música de la Ciutat de Basilea i actualment és una de les sopranos principals en música sacra barroca alemanya. La seva devoció, tant musical com de contingut, són les Cantates i Passions de J. S. Bach, així com la música dels seus contemporanis i predecessors. El 2014 va crear la sèrie Bach kantataen in Vorarlberg, dedicada precisament a aquest repertori. És invitada habitual de cicles de concerts com la Bach Stiftung Trogen (Suïssa), All of Bach (Països Baixos), Bachakademie Stuttgart (Alemanya) i a la vetllada musical a la Predigerkirche de Basilea (Suïssa), com també a festivals especialment alemanys: Bachfest Leipzig, Bach festtage Köthen, Thüringer Bachwochen, Musikfest Stuttgart, Händel festspielen Halle, Tagen alter Musik Regensburg, Barocktagen Stift Melk, Musica Sacra St. Pölten i també al Bachcelona, entre d’altres. Col·labora amb músics de prestigi, com Hans-Christoph Rademann, Václav Luks, Philippe Herreweghe, Rudolf Lutz, Ton Koopman, Christoph Prégardien, Sigiswald Kuijken, Reinbert de Leeuw, Peter Dijkstra, Leo McFall i Shunske Sato, i entre les formacions: Collegium Vocale Gent, Freiburg Baroque Orchestra, Collegium 1704, Holland Baroque, Capricornus Consort Basel, Les Cornets Noirs, La Cetra, Kammerorchester Basel, Symphonieorchester Vorarlberg, Concerto Stella Matutina, L’Arpa Festante... La seva tasca ha estat reconeguda amb el Preis der deutschen Schallplattenkritik 2014; Echo Klassik 2014, pel seu CD amb cantates per a soprano de Christoph Graupner; Ö1 Pasticcio Prize 2017 i una doble nominació a l’Opus Klassik 2022. El 2019 va ser nomenada membre honorari de la Societat Christoph Graupner, compositor l’obra del qual sent molt propera. El 2020 va fundar el Vokalwerkstatt M31, un espai per a la personalitat i la veu a Bregenz. Raffaele Pe, contratenor © Nicola Dal Maso, Ribalta Luce Studio Nascut a Itàlia, va iniciar els seus estudis vocals i d’orgue a la catedral de Lodi, on va formar part del cor i va treballar amb Pietro Panzetti. Va continuar la formació a Londres amb Colin Baldy i es va convertir en membre del programa de joves artistes del Monteverdi Choir, tot col·laborant estretament amb Sir John Eliot Gardiner. Després es va perfeccionar amb Fernando Cordeiro Opa a Bolonya. Aclamat per la crítica com un dels artistes italians emergents de l’escena operística, la versàtil i expressiva veu de Raffaele Pe abasta un repertori que s’estén des del recitar cantando fins a les òperes contemporànies. Va debutar als Estats Units a l’Spoleto Festival USA interpretant el protagonista Delio a l’estrena de Veremonda de Cavalli, al costat de Vivica Genaux. Va debutar a La Fenice amb Orlando furioso de Vivaldi i al Teatro Comunale de Florència amb Didone abbandonata de Vinci. Altres rols en què ha destacat són Ottone de L’incoronazione di Poppea de Monteverdi a Tòquio i al Schlosstheater de Schwetzingen, Leone de Bajazet de Gasparini al Festival Opera Barga, Roberto de Griselda de Vivaldi, sota la batuta de David Bates, i Santino del pasticcio Amore siciliano, dirigit per Leonardo García Alarcón. És el primer contratenor convidat pel Verona Opera Festival, on va cantar Carmina Burana de Carl Orff, dirigit per Andrea Battistoni, a l’Arena di Verona. En la seva trajectòria també destaquen Linceo d’Ipermestra de Cavalli al Festival de Glyndebourne, dirigit per Graham Vick; Oberon d’A midsummer night’s dream de Britten per a l’Opera de Lombardia, i Ermione del Trionfo dell’onore de Scarlatti al Festival della Valle d’Itria. Raffaele Pe va interpretar Arsace de Berenice al Festival Internacional Händel de Göttingen, Siface de La Critica de Jommelli a Graz i l’esperit de Dido and Aeneas de Purcell al Teatro Filarmonico de Verona amb Stefano Montanari i Marina Bianchi. Col·labora habitualment amb alguns dels principals directors del panorama actual, com ara Jordi Savall, William Christie, Diego Fasolis, Alessandro De Marchi, Ottavio Dantone, Paul McCreesh, René Jacobs, Nicholas McGegan, Václav Luks, Christophe Coin, Antonio Florio, Jean-Christophe Spinosi i Claudio Cavina. També actua sovint per ràdio i televisió, amb intervencions a la BBC, Mezzo TV, Culturebox, Radio France, RAI, RSI, ORF, NDR, etc. Va publicar el seu primer disc en solitari, The Medici castrato, per al segell Glossa, i l’ha interpretat als festivals de Bolonya i MITO, així com en grans sales europees, incloent-hi la Philharmonie de Berlín. També va gravar per a Glossa el CD Sospiri d’amore (àries operístiques i duets de Cavalli) amb La Venexiana, i l’Evangelista de Passione secondo Giovanni de Veneziano amb la Cappella Neapolitana. Ha participat, així mateix, en diversos enregistraments publicats per Harmonia Mundi, Arcana, Resonus Classics i ORF. L’octubre del 2018 va publicar un nou disc en solitari, Giulio Cesare - A baroque hero (Glossa), amb el seu propi conjunt, La Lira di Orfeo, sota la direcció de Luca Giradini. Entre els seus projectes recents i futurs destaquen la Passió segons sant Marc de Bach, reconstruïda per Jordi Savall, a Versalles i a la Filharmònica de París; el paper titular de l’Empio punito d’Alessandro Melani al Teatro Verdi de Pisa, dirigit per Carlo Ipata i posat en escena per Jacopo Spirei, així com diversos papers d’òpera de Händel: Nerone (Agrippina) al Festival Grange, Medoro (Orlando) al Theater an der Wien, el paper titular d’Arbace al Händel Festival Halle i Goffredo (Rinaldo) a l’Opera de la Llombardia, sota la batuta d’Ottavio Dantone i la seva Accademia Bizantina. El febrer del 2019 Raffaele Pe va presentar el recital en solitari L’art des castrats chez Vivaldi amb I Barocchisti i Diego Fasolis. Altres obres, autors i sales destacades en la seva carrera són: Passió segons sant Marc de Bach–Jordi Savall al Festival de Versalles i Philharmonie de París; Agrippina (Nerone) de Händel, al Festival Grange; Orlando (Medoro) de Händel, al Theater an der Wien; Ipermestra (Linceo) de Cavalli, al Festival de Glyndebourne; Passione secondo Giovanni (Evangelista) de Veneziano, al Concertgebouw d’Amsterdam; A midsummer night’s dream (Oberon) de Britten, a Òpera de la Llombardia; Belshazzar (Cyrus) de Händel, al Festival Internacional de Música d’Oslo; Berenice (Arsace) de Händel, al Festival Internacional Händel de Göttingen; Veremonda (Delio) de Cavalli, a l’Spoleto Festival USA; L’incoronazione di Poppea (Ottone) de Monterverdi, en gira pel Japó, i Rinaldo (Goffredo) de Händel, a Opera de la Llombardia. Christoph Filler, baríton © Shirley Suarez Va estudiar a la Universität für Musik und darstellende Kunst de Viena amb Peter Edelmann i Florian Boesch. La temporada 201314 va ser membre de l’acadèmia internacional d’òpera de l’Opernhaus de Zúric, on va preparar com a cover els papers de Guglielmo (Così fan tutte), Marullo (Rigoletto), Ned Keene (Peter Grimes) i d’altres. Durant tres temporades consecutives va ser membre del conjunt permanent de l’Staatstheater am Gärtnerplatz de Múnic, on va interpretar Guglielmo (Così fan tutte), Papageno (Die Zauberflöte), Malatesta (Don Pasquale), Masetto (Don Giovanni), Schaunard (La bohème), el comte Eberbach (Der Wildschütz), el secretari de Sir Edgar (Der junge Lord), així com Danilo (Die lustige Witwe) i Josef (Wiener Blut). Diversos compromisos l’han portat com a convidat a la Deutsche Oper am Rhein de Düsseldorf en els rols de Toni Schlumberger (Die Zirkusprinzessin) i el doctor Falke (Die Fledermaus), a l’Òpera de Daegu de Corea com a Belcore (L’elisir d’amore), a l’Staatstheater de Darmstadt en el rol de doctor Falke (Die Fledermaus) i al Theater de Chemnitz com a Figaro (Le nozze di Figaro). Al Landestheater d’Innsbruck, Christoph Filler va aparèixer en una nova producció de The golden dragon de Peter Eötvös, com a Haly a L’italiana in Algeri de Rossini i en el paper titular de Sweeney Todd de Stephen Sondheim. En concert ha participat a Les estacions de Haydn, Ein deutsches Requiem de Brahms i Carmina Burana d’Orff. Va debutar al Musikverein de Viena amb la Passió segons sant Mateu de Bach amb l’Orchester Wiener Akademie sota la batuta de Martin Haselböck, amb qui també va col·laborar al Requiem de Mozart i –acompanyat per Musica Angelica Baroque Orchestra– a la Passió segons sant Mateu de Bach a Los Angeles. A més, va aparèixer com a Jesús de la Passió segons sant Mateu de Bach a l’Auditorio Nacional de Música de Madrid. Altres compromisos inclouen el debut amb l’Orchestre Philharmonique d’Estrasburg en La Creació de Haydn dirigida per Theodor Guschlbauer, seguit d’una gira amb l’Orchestre des Champs Élysées amb direcció de Philippe Herreweghe. Amb el Concentus Musicus de Viena ha participat en un concert de The fairy queen de Purcell al Musikverein de Viena dirigit per Stefan Gottfried. Christoph Filler és també intèrpret de lieder, especialment interessat en Schubert i Mahler. Així, ha cantat els cicles Lieder eines fahrenden Gesellen de Mahler al Salzkammergut Festwochen Gmunden amb l’Acadèmia de la Filharmònica de Viena, així com Kindertotenlieder en una versió per a orquestra de cambra i Winterreise de Schubert a l’Staatstheater am Gärtnerplatz. La temporada actual debutarà al Theater an der Wien en una nova producció de L’arbore di Diana de Vicent Martín i Soler, i apareixerà per primera vegada al Theater St. Gallen com doctor Falke de Die Fledermaus de Strauss. Al Musikverein de Viena participarà en la Missa en Si menor de Bach amb l’Orchester Wiener Akademie, dirigida per Martin Haselböck. Altres compromisos de concerts inclouen la Missa en Mi bemoll major de Schubert amb la Wiener Symphoniker, dirigida per Cristian Măcelaru, i la Passió segons sant Joan (Jesús) de Bach amb el Concentus Musicus, dirigit per Stefan Gottfried. Cantant lieder interpretarà Winterreise de Schubert al MuTh de Viena en el marc del Musiksalon de Michael Schade. Manfredo Kraemer, concertino Començà els estudis de violí a Córdoba (Argentina) i el 1984 es traslladà a Alemanya, on estudià a Hochschule für Musik de Colònia amb el professor Franzjosef Maier. El 1985, juntament amb els seus companys de la universitat, fundà l’orquestra Concerto Köln, i un any després fou convidat per Reinhard Goebel a participar a Musica Antiqua Köln, grup de referència obligada a nivell mundial en l’àmbit de la música barroca. Du a terme una intensa activitat concertística, també en qualitat de solista i director, que suposen al voltant de cent compromisos anuals per tot el món. Des del 1991 és convidat pels directors especialitzats més importants d’arreu. El 1996 creà el grup instrumental The Rare Fruits Council, els enregistraments del qual han estat sempre lloats i guardonats. L’any2000 fundà La Barroca del Suquía a Córdoba. Amb instruments d’època, l’orquestra és considerada una de les millors agrupacions d’aquest tipus a Llatinoamèrica i ofereix obres mestres del repertori barroc en les seves versions originals, mai abans interpretades al continent americà. Des del 1991 col·labora estretament amb Jordi Savall com a primer violí de Le Concert des Nations. Nomenat pel BBC Music Magazine el 2004 entre un dels més destacats violinistes barrocs de l’actualitat, la seva discografia compren més d’una quarantena de títols. Lluís Vilamajó, preparació del conjunt vocal Nascut a Barcelona, inicià els seus estudis musicals a l’Escolania de Montserrat, i després els continuà al Conservatori Municipal Superior de Música de Barcelona. Ha estudiat violí amb els mestres Xavier Turull i Agustín León Ara, i cant amb Margarita Sabartés i Carmen Martínez. Actualment és membre de La Capella Reial de Catalunya i Hespèrion XXI (dirigits per Jordi Savall) i ha col·laborat amb formacions com Al Ayre Español, Venice Baroque Orchestra, Le Saqueboutiers de Tolosa de Llenguadoc, Ensemble La Fenice, Ensemble Barroque de Llemotges i Il Fondamento, amb els quals ha ofert concerts i ha efectuat enregistraments en diferents auditoris d’Europa, així com també als Estats Units, Mèxic, Argentina, el Brasil, Austràlia i Israel, entre altres països. Ha estat director de la Capella de Música de Santa Maria del Mar de Barcelona, en la qual havia cantat sota la direcció del mestre Enric Gispert, i director del Cor Infantil i el Cor de Noies de l’Orfeó Català al Palau de la Música Catalana. Ha estat el responsable de la direcció artística, amb Lambert Climent i Carlos Mena, del Coro Barroco de Andalucía (Sevilla), i del Coro Vozes de Al Ayre Español (Saragossa). Actualment col·labora amb La Capella Reial de Catalunya i el seu director Jordi Savall en la preparació del cor en produccions com la Missa en Si menor, Magnificat i Passió segons sant Mateu de J. S. Bach, Vespres de C. Monteverdi, Die Israeliten in der Wüste de C. Ph. E. Bach; i n’organitza l’Acadèmia de Formació Professional, de Recerca i d’Interpretació. A més, des de fa dos anys dirigeix la Jove Capella Reial de Catalunya creada juntament amb el mestre Jordi Savall. Paral·lelament ha començat el projecte FONICS per a joves cantants, i ha estat director artístic del Coro de la Orquesta Ciudad de Granada i del Joven Coro de Andalucía. En qualitat de solista ha interpretat les Vespres de C. Monteverdi, Magnificat de J. S. Bach, Requiem de W. A. Mozart, Missa de Glòria de G. Puccini, La Creació de J. Haydn, El Messies de G. F. Händel, Passió segons sant Mateu i Passió segons sant Joan de J. S. Bach, Missa en Si menor de J. S. Bach i L’enfant prodigue de C. Debussy, entre d’altres. Ha actuat sota la direcció de S. Brotons, P. Cao, J. Casas, J. J. Mena, M. Valdivieso, A. Ros Marbà, A. Parrott, X. Puig, L. Heltay, R. Alessandrini, E. Ericson, E. Martínez Izquierdo, J. Savall, S. Mas, A. Cremonesi, W. Kuijken, J. Mora, N. McGegan, P. Dombrecht, R. Goegel, C. Coin, C. Hogwood, A. Marcon i P. Pierlot. Ha realitzat diversos enregistraments per a Astrée-Audivis, Alia Vox, Fonti Musicali, Sony Classical, Deutsche Harmonia Mundi, Accord, Discant i Cantus. La Capella Reial de Catalunya © Teresa Llordés Seguint el model de les famoses capelles reials medievals per a les quals foren creades les grans obres mestres de la música sagrada i profana a la península Ibèrica, l’any 1987 Montserrat Figueras i Jordi Savall funden La Capella Reial, un dels primers grups vocals dedicats a la interpretació de les músiques dels Segles d’Or amb criteris històrics i constituït exclusivament per veus hispàniques i llatines. A partir del 1990 rep el patrocini regular de la Generalitat de Catalunya i des d’aquell moment passa a anomenar-se La Capella Reial de Catalunya. El nou conjunt es dedica a la recuperació i a la interpretació del patrimoni polifònic vocal medieval i dels Segles d’Or hispànic i europeu anterior al segle XIX amb criteris històrics. En la mateixa línia artística que Hespèrion XXI i sempre des d’un gran respecte a la profunda dimensió espiritual i artística de cada obra, La Capella Reial de Catalunya combina magistralment tant la qualitat i l’adequació a l’estil de l’època, com la declamació i projecció expressiva del text poètic. El seu extens repertori abraça des de la música medieval de les cultures de la Mediterrània fins als grans mestres del Renaixement i del Barroc. Alguns dels seus programes de concert més celebrats són la Missa de batalla de Joan Cererols, Les vespres de Claudio Monteverdi, les Cantigas d’Alfons X el Savi, el Llibre vermell de Montserrat, les cançons sefardites, la música del Misteri d’Elx, els romanços del Quixot de Miguel de Cervantes, els Cançoners del Segle d’Or i el Requiem de Mozart. Recentment també ha interpretat i enregistrat la Passió segons sant Marc de Johann Sebastian Bach, El Messies de Georg Friedrich Händel, l’oratori Juditha Triumphans de Vivaldi, l’Oratori de Nadal de Bach i La Creació de Joseph Haydn, que ha obtingut un gran èxit de crítica internacional. També ha destacat en alguns repertoris operístics del Barroc i del Classicisme des que va debutar en aquest gènere el 1992 amb l’orquestra Le Concert des Nations, i en composicions contemporànies d’Arvo Pärt. Cal destacar la seva participació en la banda sonora de la pel·lícula Jeanne la Pucelle (1993) de Jacques Rivette sobre la vida de Joana d’Arc. La seva discografia, publicada en més de quaranta CDs, ha rebut diverses distincions i guardons, entre els quals destaca el Midem Classical Award i el Grammy. Sota la direcció de Jordi Savall, La Capella Reial de Catalunya desenvolupa una intensa activitat de concerts, enregistraments arreu del món i, des de la seva fundació, actua habitualment als principals festivals internacionals de música antiga. Le Concert des Nations © David Ignaszewski Fou creada per Jordi Savall i Montserrat Figueras l’any 1989 durant la preparació del projecte Canticum Beatae Virginis de M. A. Charpentier per poder disposar d’una formació amb instruments d’època capaç d’interpretar un repertori des del Barroc fins al Romanticisme (1600-1850). El seu nom prové de l’obra de François Couperin, Les Nations, concepte que representa la reunió dels gustos musicals i la premonició que l’art, a Europa, duria per sempre una marca pròpia, la del Segle de les Llums. Dirigida per Jordi Savall, Le Concert des Nations va ser la primera orquestra formada per una majoria de músics provinents de països llatins (Espanya, Llatinoamèrica, França, Itàlia, Portugal, etc.), tots ells destacats especialistes a nivell internacional en la interpretació de música antiga amb instruments originals d’època i criteris històrics. Des de l’inici, posa de manifest la voluntat de donar a conèixer un repertori històric de gran qualitat a través d’interpretacions que respecten rigorosament l’esperit original de cada obra, però interpretades amb una voluntat revitalitzadora. En són bons exemples els enregistraments de Charpentier, J. S. Bach, Haydn, Mozart, Händel, Marais, Arriaga, Beethoven, Purcell, Dumanoir, Lully, Biber, Boccherini, Rameau i Vivaldi. L’any 1992, Le Concert des Nations debutà en el gènere operístic amb Una cosa rara de Martín i Soler, representada al Théâtre des Champs Élysées, Gran Teatre del Liceu i Auditorio Nacional de Madrid. Més tard donaria continuïtat a aquestes actuacions amb la representació de L’Orfeo de Claudio Monteverdi al Gran Teatre del Liceu, Teatro Real de Madrid, Wiener Konzerthaus, Arsenal de Metz, Teatro Regio de Torí i, de nou, al reconstruït Liceu, l’any 2002, on es va publicar en DVD (BBC-Opus Arte). Posteriorment també es va interpretar al Palais des Arts de Brussel·les, Grand Théâtre de Bordeus i al Festival Mito del Piccolo Teatro de Milà. El 1995 va representar a Montpeller una altra òpera de Martín i Soler, Il burbero di buon cuore, i l’any 2000 Celos aun del Ayre matan de Juan Hidalgo i Calderón de la Barca, presentada en versió concert a Barcelona i Viena. Les darreres produccions han estat Farnace de Vivaldi, estrenada al Teatro de la Zarzuela de Madrid i Il Teuzzone de Vivaldi, interpretada en versió semiconcertant a l’Òpera Reial de Versalles. Els darrers anys Le Concert des Nations ha abordat obres mestres del simfonisme, com La Creació de Joseph Haydn, Oratori de Nadal de J. S. Bach o El Messies de G. F. Händel, i s’ha endinsat al Classicisme i Romanticisme. El 2020 va interpretar en concert i va enregistrar el doble CD Beethoven Révolution amb la integral de les Simfonies de Beethoven amb motiu del 250è aniversari, pel qual ha rebut un elogi unànime de la crítica internacional. La seva extensa discografia ha rebut diverses distincions i guardons, entre els quals destaca el Midem Classical Award i el Schallplattenkritik Preis. L’impacte de les obres, dels enregistraments i les actuacions a les principals ciutats i festivals de música del món l’han acreditat com una de les millors orquestres amb instruments d’època. Jordi Savall, director © Olivier Killig “Jordi Savall posa de manifest una herència cultural comuna infinitament diversa. És un home pel nostre temps”, «The Guardian» Jordi Savall és una de les personalitats musicals més polivalents de la seva generació. Fa més de cinquanta anys que dona a conèixer al món meravelles musicals abandonades en la foscor de la indiferència i de l’oblit. Dedicat a la recerca d’aquestes músiques antigues, les llegeix i les interpreta amb la seva viola de gamba o com a director. Les seves activitats com a concertista, pedagog, investigador i creador de nous projectes, tant musicals com culturals, el situen entre els principals artífexs del fenomen de revaloració de la música històrica. És fundador, juntament amb Montserrat Figueras, dels grups musicals Hespèrion XXI (1974), La Capella Reial de Catalunya (1987) i Le Concert des Nations (1989), amb els quals explora i crea un univers d’emocions i de bellesa, i les projecta al món i a milions d’amants de la música. Amb la seva participació fonamental a la pel·lícula d’Alain Corneau Tous les matins du monde (Tots els matins del món), que va guanyar el César a la millor banda sonora, la seva activitat concertística (140 concerts a l’any, aproximadament), la seva discografia (6 enregistraments anuals) i la creació el 1998, amb Montserrat Figueras, del seu segell discogràfic Alia Vox, Jordi Savall demostra que la música antiga no és necessàriament elitista, sinó que interessa a un públic ampli de totes les edats, cada vegada més divers i nombrós. Al llarg de la seva carrera ha enregistrat i editat més de 230 discos de repertoris de música medieval, renaixentista, barroca i del Classicisme, amb una especial atenció al patrimoni musical hispànic i mediterrani, que han estat mereixedors de moltes distincions, com el Midem Award, International Classical Music Award i un Grammy. Els seus programes de concert han convertit la música en un instrument de mediació per a l’entesa i la pau entre pobles i cultures diferents i de vegades enfrontades. No debades, el 2008, Jordi Savall fou nomenat Ambaixador de la Unió Europea pel diàleg intercultural i, juntament amb Montserrat Figueras, varen ser investits Artistes per la Pau del programa Ambaixadors de Bona Voluntat de la UNESCO. Entre els anys 2020 i 2021, pel 250è aniversari de Ludwig van Beethoven, en va dirigir la integral de les Simfonies al capdavant de l’orquestra Le Concert des Nations i les va enregistrar en dos CDs amb el títol Beethoven Révolution per al seu segell Alia Vox. L’impacte que han produït al mercat discogràfic internacional ha estat definit fins i tot com “un miracle” («Fanfare») i la crítica alemanya va distingir el segon volum amb el Schallplattenkritik Preis com a millor disc orquestral. La seva fecunda carrera musical ha estat mereixedora de les més altes distincions nacionals i internacionals, entre les quals cal destacar el títol de doctor honoris causa de les universitats d’Èvora (Portugal), Barcelona, Katowice (Polònia), Lovaina (Bèlgica), Basilea (Suïssa) i Utrecht (Països Baixos), la insígnia de Chevalier de la Legió d’Honor de la República francesa, el Premi Internacional de Música per la Pau del Ministeri de Cultura i Ciència de la Baixa Saxònia, la Medalla d’Or de la Generalitat de Catalunya, el Premi Helena Vaz da Silva, el prestigiós Premi Léonie Sonning, considerat el Premi Nobel de la música, i és membre d’honor de la Royal Philharmonic Society, de la Reial Acadèmia Sueca de la Música i de l’Accademia Nazionale di Santa Cecilia. Des de la seva creació el 1998, Alia Vox s’ha establert com una de les principals discogràfiques especialitzades en música antiga. És el segell exclusiu dels enregistraments de Jordi Savall i dels seus conjunts. Formacions La Capella Reial de Catalunya Sopranos: Elionor Martínez, Rita Morais, Anna Piroli, Margarita Rodríguez, Lise Viricel Mezzosopranos – contralts: Laia Cortés, Lucija Ercegovac, Mariona Llobera, Beatriz Oleaga, Patrícia Silveira Tenors: Gerson Coelho, Martí Doñate, Oriol Guimerà, David Hernández, Ferran Mitjans Barítons – baixos: Ferran Albrich, Lluís Arratia, Oriol Mallart, Joan Miquel Muñoz, Pieter Stas Lluís Vilamajó, preparació del conjunt vocal Rochsane Taghikhani, coach de dicció lírica Luca Gugliemi, correpetidor Le Concert des Nations Manfredo Kraemer, concertino David Plantier, violí segon Mauro Lopes, Guadalupe del Moral, Ángela Moro, violins primers Joanna Crosetto, Andrea Duca, César Sánchez, violins segons David Glidden, Núria Pujolràs, violes & violes d’amor Jordi Savall, viola de gamba Balázs Máté, Anastasia Baraviera, violoncels Michele Zeoli, contrabaix Charles Zebley, Eleonora Bišćević, flautes travesseres Paolo Grazzi, Magdalena Karolak, oboès, oboès d’amor & oboès da caccia Joaquim Guerra, fagot Maurizio Barigione, contrafagot Josep Maria Martí, arxillaüt & tiorba Carlos García-Bernalt, clavicèmbal Luca Guglielmi, orgue i assistent de direcció Amb el suport del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya Amb el suport financer de la Direction Régionale des Affaires Culturelles Occitanie Aquest concert forma part del projecte Young Orchestra and Choir Professional Academies (YOCPA) liderat pel Centre Internacional de Música Antiga Fundació CIMA i compta amb el suport de la Unió Europea. El projecte ofereix oportunitats de formació i feina a noves generacions de músics. Aquest programa combina el treball pedagògic d’experts professionals amb l’aprenentatge de músics joves a través d’acadèmies que es realitzen de manera presencial i en línia. Com a part de l’aprenentatge pràctic, aquestes acadèmies també ofereixen l’oportunitat de tocar amb els conjunts dirigits per Jordi Savall, La Capella Reial de Catalunya i Le Concert des Nations, a diferents sales de prestigi d’Europa i enregistrar CD dels repertoris treballats a les acadèmies. Textos J. S. Bach: Passió segons sant Joan ERSTER TEIL PRIMERA PART 1. Chor Herr, unser Herrscher, dessen Ruhm in allen Landen herrlich ist! Zeig’ uns durch deine Passion, dass du, der wahre Gottessohn, zu aller Zeit, auch in der grössten Niedrigkeit, Verherrlicht worden bist. 1. Cor Senyor, Senyor, camí nostre, tot país participa del vostre esclat, mostreu-nos per la vostra Passió que Vós, Fill de Déu veritable, heu estat adorat fins en la més gran misèria. 2a. Rezitativ (18, 1-5) Evangelist. Jesus ging mit seinen Jüngern über den Bach Kidron, da war ein Garten, darein ging Jesus und seine Jünger. Judas aber, der ihn verriet, wusste den Ort auch, denn Jesus versammelte sich oft daselbst mit seinen Jüngern. Da nun Judas zu sich hatte genommen die Schar und der Hohenpriester und Pharisäer Diener, kommt er dahin mit Fackeln, Lampen und mit Waffen. Als nun Jesus wusste alles, was ihm begegnen sollte, ging er hinaus und sprach zu ihnen: Jesus. Wen suchet ihr? Evangelist. Sie antworteten ihm: 2a. Recitatiu Evangelista. Jesús va sortir amb els seus deixebles cap a l’altra banda del torrent de Cedró, on hi havia un hort, i hi entrà amb els seus deixebles. Judes, el qui el traïa, coneixia també aquell lloc, perquè Jesús s’hi havia reunit sovint amb els seus deixebles. Judes, doncs, prengué la cohort i els guàrdies dels grans sacerdots i fariseus, i se n’hi anà amb llanternes, torxes i armes. Jesús, sabent tot el que li havia de passar, s’avançà i els digué: Jesús. Qui busqueu? Evangelista. Li respongueren: 2b. Chor (18, 5) Jesum von Natzareth! 2b. Cor Jesús de Natzaret! 2c. Rezitativ (18, 5-7) Evangelist. Jesus spricht zu ihnen: Jesus. Ich bin’s Evangelist. Judas aber, der ihn verriet, stund auch bei ihnen. Als nun Jesus zu ihnen sprach: Ich bin’s!, wichen sie zurücke und fielen zu Boden. Da fragete er sie abermal: Jesús. Wen suchet ihr? Evangelist. Sie aber sprachen: 2c. Recitatiu Evangelista. Els diu: Jesús. Soc jo. Evangelista. Judes, el qui el traïa, es trobava també amb ells. Així que els digué: Soc jo!, recularen i caigueren per terra. Novament els preguntà: Jesús. Qui busqueu? Evangelista. Li digueren: 2d. Chor (18, 7) Jesum von Natzareth! 2d. Cor Jesús de Natzaret! 2e. Rezitativ (18, 8) Evangelist. Jesus antwortete: Jesus. Ich hab’s euch gesagt, dass ich’s sei, suchet ihr denn mich, so lasset diese gehen! 2e. Recitatiu Evangelista. Respongué Jesús: Jesús. Ja us he dit que soc jo; si em busqueu a mi, deixeu que se’n vagin aquests. 3. Choral O große Lieb’, o Lieb’ ohn’ alle Masse, die dich gebracht auf diese Marterstrasse! Ich lebte mit der Welt in Lust und Freuden, und du musst leiden! 3. Coral Oh gran amor, amor sense mesura que us porta en aquest camí de martiri! Jo visc amb el món, entre goigs, i ara Vós heu de patir. 4. Rezitativ (18, 9-11) Evangelist. Auf dass das Wort erfüllet würde, welches er sagte: Ich habe der keine verloren, die du mir gegeben hast. Da hatte Simon Petrus ein Schwert, und zog es aus, und schlug nach des Hohenpriesters Knecht, und hieb ihm sein recht’ Ohr ab; und der Knecht hiess Malchus. Da sprach Jesus su Petro: Jesus. Stecke dein Schwert in die Schiede; soll ich den Kelch nicht trinken, den mir mein Vater gegeben hat? 4. Recitatiu Evangelista. Per tal que es complís la paraula que havia dit: Dels que m’heu donat, no n’he perdut ni un de sol. Aleshores, Simó Pere, que tenia una espasa, la desembeinà, ferí el servent del gran sacerdot i li tallà l’orella dreta. Aquest servent es deia Malcus. Però Jesús digué a Pere: Jesús. Fica l’espasa a la beina; el calze que m’ha donat el Pare, no l’haig de beure? 5. Choral Dein Will’ gescheh’, Herr Gott, zugleich auf Erden wie im Himmelreich; gib uns Geduld in Leidenszeit, Gehorsamsein in Lieb’ und Leid wehr’ und steur’ allem Fleisch und Blut, das wider deinen Willen tut. 5. Cor Faci’s la vostra voluntat, oh el meu Déu, així en la terra com en el cel; feu-nos pacients en temps de sofrença, sigueu obeït en joia i en dolor, i emmeneu tota carn i sang que no segueixi la vostra voluntat. 6. Rezitativ (18,12-14) Evangelist. Die Schar aber und der Oberhauptmann und die Diener der Juden nahmen Jesum und bunden ihn, und führeten ihn aufs erste zu Hannas, der war Kaiphas’ Schwäher, welcher des Jahres Hoherpriester war. Es war aber Kaiphas, der den Juden riet, es wäre gut, dass ein Mensch würde umbracht für das Volk. 6. Recitatiu Evangelista. Llavors la cohort, el tribú i els guardes dels jueus agafaren Jesús i el lligaren. I el dugueren primer a Anàs, que era sogre de Caifàs, el gran sacerdot d’aquell any. Caifàs era el que havia aconsellat als jueus:Val més que un sol home mori pel poble. 7. Arie (Alt) Von den Stricken meiner Sünden mich zu entbinden, wird mein Heil gebunden; mich von allen Lasterbeulen völlig zu heilen, lässt er sich verwunden. 7. Ària (contralt) Per alliberar-me dels lligams dels meus pecats, han lligat el meu Salvador. Ell deixa que el fereixin perquè es curin les nafres dels meus vicis. 8. Rezitativ (18,12-14) Evangelist. Simon Petrus aber folgete Jesum nach und ein andrer Jünger. 8. Recitatiu Evangelista. Simó Pere seguia Jesús i un altre deixeble. 9. Arie (Sopran) Ich folge dir gleichfalls, mein Heiland, mit Freuden, und lasse dich nicht, mein Heiland, mein Licht. Mein sehnlicher Lauf hört eher nicht auf, bis dass du mich lehrest geduldig zu leiden. 9. Ària (soprano) Jo també us seguiré amb joia, oh Salvador meu, i no us deixaré, oh Salvador meu, oh llum meva. No abandoneu el meu caminar ardent fins que m’ensenyeu, pacient, a sofrir. 10. Rezitativ (18,15-23) Evangelist. Derselbige Jünger war dem Hohenpriester bekannt und ging mit Jesu hinein in des Hohenpriesters Palast. Petrus aber stund draussen vor der Tür. Da ging der andere Jünger, der dem Hohenpriester bekannt war, hinaus und redete mit der Türhüterin und führete Petrum hinein. Da sprach die Magd, dit Türhüterin, zu Petro: Magd: Bist du nicht dieses Menschen Jünger einer? Evangelist. Er sparch: Petrus. Ich bin’s nicht! Evangelist. Es stunden aber die Knechte und Diener, und hatten ein Kohlfeu’r gemacht, denn es war kalt, und wärmeten sich. Petrus aber stund bei ihnen und wärmete sich. Aber der Hohenpriester fragte Jesum um seine Jünger und um seine Lehre. Jesus antwortete ihm: Jesus. Ich habe frei, öffentlich geredet vor der Welt. Ich habe allezeit gelehret in der Schule und in dem Tempel, da alle Juden zusammenkommen, und habe nichts im Verborg’nen geredt. Was fragest du mich darum? Frage die darum, die gehöret haben, was ich zu ihnen geredet habe; siehe, 10. Recitatiu Evangelista. Aquest deixeble era conegut del gran sacerdot, i entrà amb Jesús al palau del gran sacerdot, mentre que Pere s’havia quedat fora, a la porta. Sortí, doncs, l’altre deixeble, conegut del gran sacerdot, parlà a la portera, i feu entrar Pere. La criada, la portera, digué aleshores a Pere: Serventa: No eres tu també dels deixebles d’aquest home? Evangelista. Li contestà ell: Pere. No en soc! Evangelista. S’estaven allí els servents i els guàrdies, que havien preparat un caliu, perquè feia fred, i s’escalfaven. Pere també s’hi estava, amb ells, escalfant-se. Llavors el gran sacerdot interrogà Jesús sobre els seus deixebles i la seva doctrina. Jesús li respongué: Jesús: Jo he parlat públicament al món; he ensenyat sempre a la sinagoga i al temple, on tots els jueus es reuneixen, i no he dit res d’amagat. Per què em preguntes? Pregunta als qui m’han sentit què els he parlat; ells saben prou el que els he dit. Evangelista. En dir Jesús això, un dels guàrdies li donà una bufetada dient: Guàrdia. Així contestes al gran sacerdot? Evangelista. Jesús li respongué: Jesús: Si he parlat malament, prova què he dit de dieselbigen wissen, was ich gesaget habe! Evangelist. Als er aber solches redete gab der Diener einer, die dabei stunden, Jesu einen Backenstreich, und sprach: Diener. Solltest du dem Hohenpriester also antworten? Evangelist. Jesus aber antwortete: Jesus. Hab’ ich übel geredt, so beweise es, dass es böse sei, hab’ich aber recht geredt, was schlägest du mich? mal; si he parlat bé, per què em pegues? 11. Choral Wer hat dich so geschlagen, mein Heil, und dich mit Plagen so übel zugericht’t? Du bist ja nicht ein Sünder, wie wir und unsre Kinder, von Missetatan weisst du nicht. Ich, ich und meine Sünden die sich wie Körnlein finden des Sandes an dem Meer, die haben dir erreget das Elend, das sich schläget, und das betrübte Marterheer. 11. Coral ¿Per qui heu estat així batut, oh Salvador meu, qui amb tant de mal us feria? Vós no teniu pecat com nosaltres i els nostres fills, de cap malícia res no heu mai sabut. Soc jo qui, a causa dels meus innombrables pecats, tants com els granets de sorra de la platja, ha provocat vostres dolors i turments. 12a. Rezitativ (18,24-25) Evangelist. Und Hannas sandte ihn gebunden zu dem Hohenpriester Kaiphas. Simon Petrus stund und wärmete sich; da sprachen sie zu ihm: 12a. Recitatiu Evangelista: Anàs l’envià lligat a Caifàs, el gran sacerdot. Simó Pere s’estava allí, escalfant-se. I li digueren: 12b. Chor (18, 25) Bist du nicht seiner Jünger einer? 12b. Cor No eres tu també dels seus deixebles? 12c. Rezitativ (18,25-27) Evangelist. Er leugnete aber und sprach: Petrus. Ich bin’s nicht! Evangelist. Spricht des Hohenpriesters Knecht einer, ein Gefreund’ter des, dem Petrus das Ohr abgehauen hatte: Diener. Sahe ich dich nicht im Garten bei ihm? Evangelist. Da verleugnete Petrus abermal, und alsobald krähete der Hahn. Da gedachte Petrus an die Worte Jesu, und ging hinaus und weinete bitterlich. 12c. Recitatiu Evangelista. Ell ho negà i digué: Pere. No en soc! Evangelista. Li diu un dels servents del gran sacerdot, parent d’aquell a qui Pere tallà l’orella: Servent. No t’he vist jo a l’hort amb ell? Evangelista. Pere ho negà novament, i a l’instant cantà un gall. I Pere sortí a fora i plorà amargament. 13. Arie (Tenor) Ach, mein Sinn, wo willst du endlich hin, wo soll ich mich erquicken? Bleib’ ich hier, oder wünsch’ ich mir Berg und Hügel auf del Rücken? Bei der Welt ist gar kein Rat, und im Herzen stehn die Schmerzen meiner Missetat, weil der Knecht den Herr verleugnet hat. 13. Ària (Tenor) Oh ànima meva, on aniràs finalment? Ah! On puc trobar consol? ¿Resto ací o vull deixar enrere muntanyes i turons? En el món no hi ha treva, i del dolor de les meves culpes tinc llaurat el cor; perquè el servent ha renegat del seu Senyor. 14. Choral Petrus, der nicht denkt zurück, seinen Gott verneinet, der doch auf ein’n ernsten Blick bitterlichen weinet: Jesu, blicke mich auch an, wenn ich nicht will büssen; wenn ich Böses hab’ getan, rühre mein Gewissen. 14. Coral Pere, com qui no recorda, nega el seu Déu, mes a la primera mirada profunda, quin plor tan amarg! Mireu-me també, Jesús, quan no vull redreçar-me; i si no us sé escollir, feriu la meva consciència. ZWEITER TEIL SEGONA PART 15. Choral Christus, der uns selig macht, kein Bös’s hat begangen, der ward für uns in der Nacht als ein Dieb gefangen, geführt für gottlose Leut’ und fälschlich verklaget, verlacht, verhöhnt und verspeit, wie denn die Schrift saget. 15. Coral Crist, que ens dona la Vida, i no ha fet cap mal, ha estat venut en la nit, com un lladre, portat davant d’homes sense Déu i acusat en fals, escarnit i afrontat, tal com diu l’Escriptura. 16a. Rezitativ (18,28-30) Evangelist. Da führeten sie Jesum von Kaiphas vor das Richthaus; und es war frühe. Und sie gingen nicht in das Richthaus, auf dass sie nicht unrein würden, sondern Ostern essen möchten. Da ging Pilatus zu ihnen hinaus und sprach: Pilatus. Was bringet ihr für Klage wider diesen Menschen? Evangelist. Sie antworteten und sprachen zu ihm: 16a. Recitatiu Evangelista. Aleshores dugueren Jesús de casa de Caifàs al pretori per no contaminar-se i poder menjar l’anyell pasqual. Pilat, doncs, va sortir a fora cap a ells, i digué: Pilat. Quina acusació porteu contra aquest home? Evangelista. Li contestaren: 16b. Choral (18, 30) Wäre dieser nicht ein Ubeltäter, wir hätten dir ihn nicht überantwortet. 16b. Coral Si aquest no fos un malfactor, no te l’hauríem pas lliurat. 16c. Rezitativ (18,31) Evangelist. Da sprach Pilatus zu ihnen: Pilatus. So nehmet ihr ihn hin und richtet ihn nach eurem Gesetze! Evangelist. Da sprachen die Juden zu ihm: 16c. Recitatiu Evangelista. Pilat els digué: Pilat. Preneu-lo vosaltres mateixos i jutgeu-lo segons la vostra Llei. Evangelista. Els jueus li respongueren: 16d. Chor (18, 31) Wir dürfen niemand töten. 16d.Cor A nosaltres no ens és permès d’executar ningú. 16e. Rezitativ (18,32-36) Evangelist. Auf daß erfüllet würde das Wort Jesu, welches er sagte, da er deutete welches Todes er sterben würde. Da ging Pilatus wieder hinein in das Richthaus und rief Jesum und sprach zu ihm: Pilatus. Bist du der Juden König? Evangelist. Jesus antwortete: Jesus. Redet du das von dir selbst, oder haben’s dir andere von mir gesagt? Evangelist. Pilatus antwortete: Pilatus. Bin ich ein Jude? Dein Volk und die Hohenpriester haben dich mir überantwortet, was hast du getan? Evangelist. Jesus antwortete: Jesus. Mein Reich ist nicht von dieser Welt, wäre mein Reich von dieser Welt, meine Diener würden darob kämpfen, dass ich den Juden nicht überantwortet würde! Aber, nun ist mein Reich nicht von dannen. 16e. Recitatiu Evangelista. Calia que es complissin les paraules que digué Jesús indicant de quina mort havia de morir. Llavors Pilat se’n tornà a dintre el pretori, cridà Jesús, i li digué: Pilat. Tu ets el rei dels jueus? Evangelista. Jesús respongué: Jesús. ¿Dius això per tu mateix, o bé d’altres t’ho han dit de mi? Evangelista. Pilat va respondre: Pilat. Que potser soc jueu, jo? El teu poble i els grans sacerdots t’han lliurat a mi; què has fet? Evangelista. Jesús contestà: Jesús. El meu regne no és d’aquest món; si el meu regne hagués estat d’aquest món, els meus homes prou haurien lluitat perquè no fos lliurat als jueus; però, de fet, el meu regne no és pas d’aquí. 17. Choral Ach, großer König, gross zu allen Zeiten, wie kann ich g’nugsam diese Teu’ ausbreiten? Kein’s Menschen Herze mag indes ausdenken was dir zu schenken. 17. Coral Oh gran Rei, per tots els temps gran. ¿Com podré agrair tanta fidelitat? Cap cor d’home no sabrà pensar res que sigui digne d’oferir-vos. 18a. Rezitativ (18,37-40) Evangelist. Da sprach Pilatus zu ihm: Pilatus. So bist du dennoch ein König? Evangelist. Jesus antwortete: Jesus. Du sagst’s ich bin ein König. Ich bin dazu geboren und in die Welt kommen, dass ich die Wahrheit zeugen soll. Wer aus der Wahrheit ist, der höret meine Stimme. Evangelist. Spricht Pilatus zu ihm: Pilatus. Was ist Wahrheit? Evangelist. Und da er das gesaget, ging er wieder hinaus zu den Juden und spricht zu ihnen: Pilatus. Ich finde kein Schuld an ihm. Ihr habt aber eine Gewohnheit, dass ich euch einen losgebe; wollt ihr nun, dass ich euch der Juden König losgebe? Evangelist. Da schrieen sie wieder allesamt und sprachen: 18a. Recitatiu Evangelista. Li digué Pilat: Pilat. Per tant, tu ets rei? Evangelista. Respongué Jesús: Jesús. Tu mateix ho dius: soc rei. Jo per això he nascut i per això he vingut al món, per donar testimoni de la veritat; tot aquell qui és de la veritat, escolta la meva veu. Evangelista. Li digué Pilat: Pilat. I què és la veritat? Evangelista. Havent dit això sortí altre cop als jueus, i els digué: Pilat. Jo no trobo cap causa contra ell. Però teniu costum que us en deixi anar un per Pasqua; ¿voleu, doncs, que us deixi anar el rei dels jueus? Evangelista. Aleshores tots cridaren novament: 18b. Chor (18, 40) Nicht diesen, sondern Barrabam! 18b. Cor Aquest no, Barrabàs! 18c. Rezitativ (19,1) Evangelist. Barrabas aber war ein Mörder. Da nahm Pilatus Jesum und geisselte ihn. 18c. Recitatiu Evangelista. Barrabàs era un bandit. Aleshores, Pilat prengué Jesús i el feu assotar. 19. Arioso (Bass) Betrachte, meine Seel’, mit ängslichem Vergnügen, mit bittrer Lust und halb beklemmtem Herzen, dein höchstes Gut in Jesu Schmerzen. Sieh hier auf Ruten, die ihn drängen, vor deine Schuld den Isop blühn und Jesu Blut auf dich zur Reinigung versprengen, drum sieh’ ohn’ Unterlass auf ihn! 19. Arioso (baix) Contempla, ànima meva, amb dolça angoixa, amb gust amarg i amb el cor oprimit, com tens el bé més gran en els sofriments de Jesús. Mira els assots que el colpegen, davant la teva culpa floreix l’hisop i la sang de Jesús es vessa sobre teu per redimir-te, per això, no deixis de mirar-lo! 20. Arie (Tenor) Mein Jesu, ach! Dein schmerzhaft bitter Leiden bring tausend Freuden, es tilgt der Sünden Not. Ich sehe zwar mit vielen Schrecken den heil’gen Leib mit Blute decken; doch muss mir dies auch Lust erwecken, es macht mich frei von Höll und Tod. 20. Ària (tenor) Oh, Jesús meu! El teu sofrir dolorós i amarg també em porta molt de conhort, ja que esborra el pes de la culpa. Si jo miro amb molt tremor el sant cos cobert de sang, també això m’ha de reconfortar, ja que em deslliura de l’infern i de la mort. 21a. Rezitativ (19, 2-3) Evangelist. Und die Kriegsknechte flochten eine Krone von Dornen, und setzten sie auf sein Haupt, und legten ihm ein Purpurkleid an, und sprachen: 21a. Recitatiu Evangelista. Els soldats van teixir una corona d’espines, la hi posaren al cap i el revestiren d’un mantell de porpra, i se li acostaven i deien: 21b. Chor (19, 3) Sei gegrüsset, lieber Judenkönig! 21b. Cor Salve, rei dels jueus! 21c. Rezitativ (19, 4-6) Evangelist. Und gaben ihm Backenstreiche. Da ging Pilatus wieder heraus und sprach zu ihnen: Pilatus. Sehet, ich führe ihn heraus zu euch, dass ihr erkennet, dass ich keine Schuld an ihm finde. Evangelist. Also ging Jesus heraus, und trug eine Dornenkrone und Purpurkleid. Und er sprach zu ihnen: Pilatus. Sehet, welch ein Mensch! Evangelist. Da ihn die Hohenpriester und Diener sahen, schrieen sie und sprachen: 21c. Recitatiu Evangelista. I li donaven bufetades. Pilat sortí altre cop a fora i els digué: Pilat. Mireu, us el trec a fora perquè sapigueu que no li trobo cap causa. Evangelista. Aleshores sortí Jesús a fora portant la corona d’espines i el mantell de porpra, i Pilat els digué: Pilat. Aquí teniu l’home. Evangelista. Quan el van veure els grans sacerdots i els guàrdies, cridaren: 21d. Chor (19, 6) Kreuzige, kreuzige! 21d. Cor Crucifica’l, Crucifica’l! 21e. Rezitativ (19, 6-7) Evangelist. Pilatus sprach zu ihnen: Pilatus. Nehmet ihr ihn hin und kreuziget ihn; denn ich finde keine Schuld an ihm! Evangelist. Die Juden antworteten ihm: 21e. Recitatiu Evangelista. Els digué Pilat: Pilat. Preneu-lo vosaltres mateixos i crucifiqueu-lo, que jo no li trobo cap causa. Evangelista. Els jueus li respongueren: 21f. Chor (19, 7) Wir haben ein Gesetz, und nach dem Gesetz soll er sterben, denn er hat sich selbst zu Gotte Sohn gemacht. 21f. Cor Nosaltres tenim una Llei, i segons la Llei ha de morir, perquè s’ha fet passar pel Fill de Déu. 21g. Rezitativ (19, 8-12) Evangelist. Da Pilatus das Wort hörete, fürchtet’ er sich noch mehr, und ging wieder hinein in das Richthaus, und sprich zu Jesu: Pilatus. Von wannen bist du? Evangelist. Aber Jesus gab ihm keine Antwort. Da sprach Pilatus zu ihm: Pilatus. Redest du nicht mit mir! Weissest du nicht, dass ich Macht habe, dich zu kreuzigen, und Macht habe, dich loszugeben? Evangelist. Jesus antwortete: Jesus. Du hättest keine Macht über mich, wenn sie dir nicht wäre von oben herab gegeben; darum, der mich dir überantwortet hat, der hat’s grössre Sünde. Evangelist. Von dem an trachtete Pilatus, wie er ihn losliesse. 21g. Recitatiu Evangelista. Quan Pilat sentí aquestes paraules, es va espantar encara més; entrà de nou al pretori, i digué a Jesús: Pilat. D’on ets, tu? Evangelista. Però Jesús no li donà cap resposta. Llavors li féu Pilat: Pilat. A mi no em parles? Que no saps que tinc poder de deixar-te anar i poder de crucificar-te? Evangelista. Li respongué Jesús: Jesús. No tindries cap poder sobre mi, si no t’hagués estat donat de dalt; per això el qui m’ha lliurat a tu té un pecat més gran. Evangelista. Des d’aleshores Pilat va intentar d’alliberar-lo. 22. Choral Durch dein Gefängnis, Gottes Sohn, ist uns die Freiheit kommen, dein Kerker ist der Gnadenthron, die Freistatt aller Frommen; denn gingst du nich die Knechtschaft ein müsst’ unsre Knechtschaft ewig sein. 22. Coral Fent-vos pres, oh Fill de Déu, ens doneu llibertat. Aquesta presó ens és clemència, asil dels pietosos; si sobre vostre no el prenguéssiu, etern fora nostre esclavatge. 23a. Rezitativ (19, 12) Evangelist. Die Juden aber schrieen und sprachen: 23a. Recitatiu Evangelista. Però els jueus cridaven: 23b. Chor (19, 12) Lässest du diesen los, so bist du des Kaisers Freund nicht, denn wer sich zum Könige machet, der ist wider den Kaiser. 23b. Cor Si el deixes anar, no ets amic del Cèsar; tot aquell qui es fa rei, es declara contra el Cèsar. 23c. Rezitativ (19, 13-15) Evangelist. Da Pilatus das Wort hörete, führete er Jesum heraus, und setzte sich auf den Richtstuhl, an der Stätte, die da heisset Hochpflaster, auf hebräisch aber Gabbatha. Es war aber der Rüsttag in Ostern, um die sechste Stunde; und er spricht zu de Juden: Pilatus. Sehet, das ist euer König. Evangelist. Sie schrieen aber: 23c. Recitatiu Evangelista. Pilat, sentint aquestes paraules, dugué a fora Jesús i s’assegué al tribunal, al lloc anomenat en grec Litóstrotos, i en hebreu, Gabbatà. Era divendres, dia de la Preparació de la Pasqua, cap al migdia. I diu als jueus: Pilat. Aquí teniu el vostre rei! Evangelista. Però ells es posaren a cridar: 23d. Chor (19, 15) Weg, weg mit dem, kreuzige ihn! 23d. Cor Fora, fora! Crucifica’l! 23e. Rezitativ (19, 15) Evangelist. Spricht Pilatus zu ihnen: Pilatus. Soll ich euren König kreuzigen? Evangelist. Die Hohenpriester antworteten: 23e. Recitatiu Evangelista. Els digué Pilat: Pilat. El vostre rei haig de crucificar? Evangelista. Els grans sacerdots replicaren: 23f. Chor (19, 15) Wir haben keinen König, denn den Kaiser. 23f. Cor No tenim altre rei tret del Cèsar! 23g. Rezitativ (19, 16-17) Evangelist. Da über antwortete er ihn, dass er gekreuziget würde. Sie nahmen aber Jesum und führeten ihn hin. Und er trug sein Kreuz, und ging hinaus zur Stätte, die da heisset Schädelstätt’, welche heisset auf hebräisch: Golgatha! 23g. Recitatiu Evangelista. Llavors, doncs, els el va lliurar perquè fos crucificat. Prengueren, doncs, Jesús, i, portant-se ell mateix la creu, sortí cap al lloc anomenat de la Calavera, que en hebreu es diu Gòlgota. 24. Arie (Bass) Mit Chor Bass. Eilt, ihr angefochtenn Seelen, geht aus euren Marterhöhlen, eilt! Chor. Wohin? Bass. Nach Golgatha! Nehmet an des Glaubens Flügel, flieht! Chor. Wohin? Bass. Zum Kreuzeshügel. Eure Wohlfahrt bluht allda. 24. Ària (baix i cor) Baix. Correu, ànimes en lluita, sortiu de les vostres cavernes de turment. Cor. Cap a on? Baix. Al Gòlgota! I amb ales de la fe fendiu l’espai. Cor. Però, on? Baix. Llanceu-vos al turó de la Creu, allà florirà vostra beatitud. 25a. Rezitativ (19, 18-21) Evangelist. Allda kreuzigten sie ihn, und mit ihm zween andere zu beiden Seiten. Jesum aber mitten inne. Pilatus aber schrieb eine Überschrift und setzte sie auf das Kreuz, und war geschrieben: Jesus von Nazareth, der Juden König! Diese Überschrift lasen viel Juden, denn die Stätte war nahe bei der Stadt, da Jesus gekreuziget ist. Und es war geschrieben auf hebräische, griechische und lateinische Sprache. Da sprachen die Hohenpriester der Juden zu Pilato: 25a. Recitatiu Evangelista. Allí el van crucificar, junt amb altres dos, posats a banda i banda, i Jesús al mig. Pilat va escriure també una inscripció, i la feu posar dalt de la creu. Duia escrit: Jesús de Natzaret, rei dels jueus. Aquesta inscripció, la llegiren molts dels jueus, perquè el lloc on fou crucificat Jesús era prop de la ciutat, i era escrita en hebreu, llatí i grec. Aleshores els grans sacerdots dels jueus digueren a Pilat: 25b. Chor(19, 21) Schreibe nicht: der Juden König, sondern dass er gesaget habe: Ich bin der Juden König! 25b. Cor No escriguis: el rei dels jueus, sinó el que ell va dir: Soc rei dels jueus. 25c. Rezitativ (19, 23-24) Evangelist. Pilatus antwortete: Pilatus. Was ich geschrieben habe, das habe ich geschrieben. 25c. Recitatiu Evangelista. Pilat va respondre: Pilat. El que he escrit, ja ho he escrit. 26. Choral In meines Herzens Grunde, dein Nam’ und Kreuz allein funkelt all Zeit und Stunde, drauf kann ich fröhlich sein. Erschein mir in dem Bilde zu Trost in meiner Not, wie du, Herr Christ, so milde dich hast geblut’t zu Tod. 26. Coral Al més profund del meu cor, només el vostre Nom i la Creu brillen sempre, tothora: tan sols així tindré la joia. Que em vingui la imatge, que amoroseix el dolor, de com Vós, Crist Senyor, tan dolçament us dessagnàveu. 27a. Rezitativ (19, 23-24) Evangelist. Die Kriegsknechte aber, da sie Jesum gekreuziget hatten, nahmen seine Kleider und machten vier Teile, einem jeglichen Kriegesknechte sein Teil, dazu auch den Rock. Der Rock aber war ungenähet, von oben an gewürket durch und durch. Da sprachen sie untereinander: 27a. Recitatiu Evangelista. Els soldats, quan hagueren crucificat Jesús, prengueren el seu mantell, i en feren quatre parts, una per a cada soldat, a més de la túnica. Però la túnica era sense costura, teixida tota de dalt a baix. Es digueren, doncs, entre ells: 27b. Chor (19, 24) Lasset uns den nicht zerteilen, sondern darum losen, wess er sein soll. 27b. Cor No l’esquincem, sinó sortegemla, a veure de qui serà. 27c. Rezitativ (19, 24-27) Evangelist. Auf daß erfüllet würde die Schrift die da saget: Sie haben meine Kleider unter sich geteilet, und haben über meinen Rock das Los geworfen. Solches taten die Kriegesknechte. Es stund aber bei dem Kreuze Jesu seine Mutter und seiner Mutter Schweser, Maria, Cleophas Weib, und Maria Magdalena. Da nun Jesus seine Mutter sahe und den Jünger dabei stehen, den er lieb hatte, spricht er zu seiner Mutter: Jesus. Weib, siehe, das ist dein Sohn! Evangelist. Darnach spricht er zu dem Jünger: Jesus. Siehe, das ist deine Mutter! 27c. Recitatiu Evangelista. Per tal que es complís l’Escriptura: “S’han repartit el meu mantell, i han tirat els daus sobre el meu vestit.” Això, doncs, és el que feren els soldats. S’estaven prop de la creu de Jesús la seva mare i la germana de la seva mare, Maria, muller de Cleofàs, i Maria Magdalena. En veure Jesús la mare i al seu costat el deixeble que estimava, digué a la mare: Jesús. Dona, aquí teniu el vostre fill. Evangelista. Després digué al deixeble: Jesús. Aquí tens la teva mare. 28. Choral Er nahm alles wohl in Acht in der letzten Stunde, seine Mutter noch bedacht’ setzt ihr ein’n Vormunde. O Mensch, mache Richtigkeit, Gott und Menschen liebe, stirb darauf ohn’ alles Leid, und dich nicht betrübe! 28. Coral Com pensà en tot, en la seva darrera hora! Veu la Mare, i li dona un fill que la vetlli. Ah, home, fes el bé, estima Déu i els homes, tan sols llavors t’arribarà la mort sense tristors. 29. Rezitativ (19, 27-30) Evangelist. Und von Stund’ an nahm sie der Jünger zu sich. Darnach, als Jesus wusste, dass schon alles vollbracht war, dass die Schrift erfüllet würde, spricht er: Jesus. Mich dürstet! Evangelist. Da stund ein Gefässe voll Essigs. Sie fülleten aber einen Schwamm mit Essig und legten ihn um einen Isopen und hielten es ihm dar zum Munde. Da nun Jesus den Essig genommen hatte, sprach er: Jesus. Es ist vollbracht! 29. Recitatiu Evangelista. I des d’aleshores la prengué el deixeble a casa seva. Després d’això, sabent Jesús que tot ja s’havia realitzat, perquè es complís del tot l’Escriptura, va dir: Jesús. Tinc set. Evangelista. Hi havia allí un vas ple de vinagre. Van clavar, doncs, a una llança una esponja xopa de vinagre, i la hi van acostar a la boca. Quan hagué pres el vinagre, digué: Jesús. Tot s’ha acomplert. 30. Arie (Alt) Es ist vollbracht! O Trost für die gekränkten Seelen; die Trauernacht lässt mch die letzte Stunde zählen. Der Held aus Juda siegt mit Macht, und schliesst den Kampf. Es ist vollbracht! 30. Ària (contralt) Tot és acomplert, oh consol de l’ànima ferida. La nit endolada fa que compti l’última hora. Heroi de Judà, posa fi a la lluita, assolint una forta victòria. Tot s’ha acomplert. 31. Rezitativ (19, 30) Evangelist. Und neigte das Haupt und verschied. 31. Recitatiu Evangelista. I, inclinant el cap, va lliurar l’esperit. 32. Arie (Bass) Mit Chor Bass. Mein teurer Heiland, lass dich fragen, da du nunmehr ans Kreuz geschlagen und selbst gesaget: Es ist vollbracht! Bin ich vom Sterben frei gemacht? Kann ich durch deine Pein und Sterben das Himmelreich ererben? Ist aller Welt Erlösung da? Du kannst vor Schmerzen zwar nichts sagen, doch neigest du das Haupt und sprichst stillschweigend: Ja! Choral. Jesu, der du warest tot, labest nun ohn’ Ende, in der letzten Todesnot nirgend mich hinwende, als zu dir, der mich versühnt. O mein trauter Herre! Gib mir nur, was du verdient, mehr ich nicht begehre. 32. Ària (baix i cor) Baix. Oh Salvador meu, deixeu que us pregunti, quan ara sofrent en la Creu diguéreu: “Tot s’ha acomplert”, ¿soc lliure de mort? I, pel vostre dolor, ja se m’obre el Regne dels Cels? ¿Ha arribat la salvació per al món? És tan gran el dolor que ni els llavis podeu moure, però inclineu el cap i a penes murmureu: Sí, sí… Cor. Jesús,Vós que éreu mort, viviu ara eternament. Que en l’últim combat amb la mort, jo no vagi sinó cap a Vós, que així m’heu guanyat. Oh dolç Senyor, doneu-me allò que per mi pagàreu; més, no desitjo. 33. Rezitativ Evangelist. Und siehe da, der Vorhang im Tempel zerriss in zwei Stück von oben an bis unten aus. Und die Erde erbebete, und die Felsen zerrissen, und die Gräber taten sich auf, und stunden auf viele Leiber der Heiligen! 33. Recitatiu Evangelista. Aleshores el vel del temple s’esquinçà en dos de dalt a baix, la terra tremolà, les roques s’esberlaren, els sepulcres s’obriren i molts cossos dels sants que hi reposaven van ressuscitar. 34. Arioso (Tenor) Mein Herz, indem die ganze Welt bei Jesu Leiden gleichfalls leidet, die Sonne sich in Trauer kleidet. Der Vorhang reisst, der Fels zerfällt, die Erde bebt, die Gräber spalten, weil sie den Schöpfer sehn erkalten: Was willst du deines Ortes tun? 34. Arioso (tenor) Oh cor meu! Heus ací com el món viu el dolor de Jesús: el sol s’enfosqueix, el vel s’esquinça, s’esberlen les roques, la terra tremola i s’obren els sepulcres. I tu, cor meu, què faràs? 35. Arie (Sopran) Zerfliese, mein Herze, in Fluten der Zähren dem Höchsten zu Ehren. Erzähle der Welt und dem Himmel die Not, dein Jesus ist tot! 35. Ària (soprano) Per lloar l’Altíssim, trenca’t, cor meu, sigues tot plor, i el dolor travessarà la terra i el cel: que el teu Jesús és mort. 36. Rezitativ (19, 31-37) Evangelist. Die Juden aber, die weil es der Rüsttag war, dass nicht die Leichname am Kreuze blieben den Sabbat über, denn desseligen Sabbat Tags war sehr gross, baten sie Pilatum, dass ihre Beine gebrochen und sie abgenommen würden. Da kamen die Kriegsknechte und brachen dem ersten die Beine und dem andern, der mit ihm gekreuziget war. Als sie aber zu Jesu kamen, und sie sahen, dass er schon gestorben war, brachen sie ihm die Beine nicht, sondern der Kriegsknechte einer eröffnete seine Seite mit einem Speer, und alsobald ging Blut und Wasser heraus. Und der das gesehen hat, der hat es bezeuget, und sein Zeugnis ist wahr, und derselbige weiss, dass er die Wahrheit saget, auf dass ihr glaubet. Denn solches ist geschehen, auf dass die Schrift erfüllet würde: Ihr sollet ihm kein Bein zerbrechen. Und abermals spricht eine andere Schrift: Sie werden sehen, in welchen sie gestochen haben. 36. Recitatiu Evangelista. Els jueus, com que era divendres, dia de la Preparació, perquè no restessin a la creu els cossos el dissabte, i més quan aquell dissabte s’esqueia una gran diada, demanaren a Pilat que els trenquessin les cames i els traguessin. Hi anaren, doncs, els soldats, i trencaren les cames del primer i de l’altre que havia estat crucificat amb ell; però en arribar a Jesús, com que el van veure ja mort, no li trencaren les cames, sinó que un dels soldats travessà el seu costat amb una llança, d’on sortí sang i aigua. I el qui ho ha vist, n’ha donat testimoni, i el seu testimoni és verídic, i aquell sap que diu la veritat, perquè vosaltres també cregueu. Aquests fets s’han esdevingut per tal que es complís l’Escriptura: “No se li ha de trencar cap os.” I encara una altra Escriptura diu: “Miraran aquell qui han traspassat.” 37. Choral O hilf, Christe, Gottes Sohn, durch dein bittres Leiden, dass wir stets untertan all’ Untugend meiden; deinen Tod und sein’ Ursach’ fruchtbarlich bedenken, dafür wiewohl arm und schwach, dir Dankopfer schenken. 37. Coral Ajudeu-nos, oh Crist, Fill de Déu, i pel vostre amarg dolor, que siguem sempre vostres, allunyantnos del mal, meditant en el cor com volguéreu la Creu; per això, pobres i febles com som, us oferim sacrificis. 38. Rezitativ (19, 38-42) Evangelist. Darnach bat Pilatum Joseph von Arimathia, der ein Jünger Jesu war, doch heimlich aus Furcht vor den Juden, dass er möchte abnehmen den Leichnam Jesu. Und Pilatus erlaubete es. Derowegen kam er und nahm den Leichnam Jesu herab. Es kam aber auch Nikodemus, der vormals in der Nacht zu Jesu kommen war, und brachte Myrrhen und Aloen untereinander, bei hundert Pfunden. Da nahmen sie den Leichnam Jesu, und bunden ihn in leinen Tücher mit Spezereien, wie die Juden pflegen zu begraben. Es war aber an der Stätte, da er gekreuziget ward, ein Garten, und im Garten ein neu Grab, in welches niemand je gelegen war. Daselbst hin legten sie Jesum, um des Rüsttags willen der Juden, dieweil das Grab nahe war. 38. Recitatiu Evangelista. Després d’això, Josep d’Arimatea, que era deixeble de Jesús, però d’amagat per por dels jueus, demanà a Pilat d’endur-se el cos de Jesús; i Pilat li ho concedí. Hi anaren, doncs, i se l’endugueren. Hi anà també Nicodem, el qui primerament l’havia anat a trobar de nit, portant una mescla de mirra i àloe, cosa de cent lliures. Prengueren, doncs, el cos de Jesús, i l’amortallaren amb faixes juntament amb els perfums, tal com és costum d’enterrar entre els jueus. Hi havia un hort a l’indret on havia estat crucificat, i a l’hort un sepulcre nou, on encara no havia estat posat ningú. Allà doncs, a causa de la Preparació dels jueus, per trobar-se a prop del sepulcre, van dipositar Jesús. 39. Chor Ruht wohl, ihr heiligen Gebeine, die ich nun weiter nicht beweine; ruht wohl, und bring auch mich zur Ruh’. Das Grab, so euch bestimmet ist und ferner keine Not umschliesset, macht mir den Himmel auf und schliesst die Hölle zu. 39. Cor Descanseu en la pau, cos sagrat. Ja no us ploro. Descanseu, i doneu-me a mi també el repòs. El sepulcre que tenim destinat no amagarà cap dolor. Obriu-me el cel, les tenebres barreu-me. 40. Choral Ach Herr, lass dein’ lieb’ Engelein amlLetzten End’ die Seele mein in Abrahams Schoss tragen; den Leib in sein’m Schlafkämmerlein gar sanft, ohn’ ein’ge Qual und Pein, ruhn bis am jüngsten Tage! Alsdenn vom Tod erwecke mich, dass meine Augen sehen dich in aller Freud’, o Gottes Sohn, mein Heiland und Genadenthron! Herr Jesu Christ, erhöre mich, ich will dich preisen ewiglich! 40. Coral Deixeu, per fi, els àngels emportar-se la meva ànima al si d’Abraham, oh Senyor, i deixeu el cos suaument fins que arribi el judici. Aleshores desperteu-me, a fi que els meus ulls us vegin en tot l’esclat, oh Fill de Déu, Salvador meu, voltat de benediccions. Senyor Jesucrist, veniu i escolteu-me, que vull lloar-vos per sempre. També et pot interessar... Palau Bach Dilluns, 25.03.24 – 19 h Sala de Concerts —Passió segons sant Mateu de Bach David Fisher, Evangelista Pau Armengol, Jesús Mercedes Gancedo i Mireia Tarragó, sopranos Tànit Bono, Mercè Brugera i Lara Morger, contralts Matthew Thomson, tenor Guillem Batllori i Pau Armengol, barítons Cor Infantil de l’Orfeó Català (Glòria Coma i Pedrals, directora) Cor de Cambra del Palau de la Música Catalana (Xavier Puig,director) Vespres d’Arnadí Christoph Prégardien, director J. S. Bach: Passió segons sant Mateu, BWV 244 Preus: de 20 a 80 euros Mecenes d'Honor Mecenes Protectors Mitjans Col·laboradors Col·laboradors Armand Basi – Bagués-Marsiera Joiers – Balot Restauració – Calaf Grup – Cardoner Grup – CECOT – CocaCola – Col·legi d'Enginyers de Camins, Canals i Ports – Deloitte – Eurofirms Group – FC Barcelona – Fundació Abertis – Fundació Antigues Caixes Catalanes - BBVA – Fundació Caixa d'Enginyers – Fundació Castell de Peralada – Fundació Metalquimia – Gómez-Acebo & Pombo – Helvetia Compañía Suiza S.A. de Seguros y Reaseguros – Illy – Laboratorio Reig Jofre – La Fageda – Nexo – Quadis – Saba Infraestructures, S.A. – Scasi Soluciones de Impresión S.L. – Soler Cabot Amics Benefactors Ascensores Jordà, S.A. – Fundació Antoni Serra Santamans – Veolia Serveis Catalunya S.A.U. – Salvador Viñas Amat Benefactors Palau XXI Mª Dolors i Francesc – Elvira Abril – Pere Armadàs Bosch – Rosamaria Artigas i Costajussà – Professor Rafael I. Barraquer Compte – Francesc Xavier Carbonell Castellón – Lluís Carulla Font – Mariona Carulla Font – Josep Colomer Maronas – Josep Daniel i Gubert – Isabel Esteve Cruella – Pere Grau Vacarisas – Jordi Gual i Solé – María José Lavin Guitart – Ramón Poch Segura – Mª. del Carmen Pous Guardia – Juan Manuel Soler Pujol – Daniela Turco – Joan Uriach Marsal – Joaquim Uriach Torello