Melodia francesa del segle XV Veni, veni, Emmanuel”, Adaptació i arranjament de David Willcocks (1919) Gustav Holst (1874-1934) Ave Maria Poema 1: Pau a la terra de Conrad Ferdinand Meyer Arnold Schönberg (1874-1951) Friede auf erden Poema de Conrad Ferdinand Meyer (1825-1898) Poema 2: Aquests dos jeuen arran de Paul Éluard Marian Márquez (1978) Núvols de Nadal Poema de Joan Maragall (1860-1911) Marian Márquez Cançó del bon dimoni Lluís M. Millet (1906-1990) Bruc i galzeran Poema de Joan Maria Guasch (1878-1961) Nadala tradicional catalana El pobre alegre Arranjament de Narcís Bonet (1933) Narcís Bonet Cançó de bressol a la verge Poema de Tomàs Garcés (1901-1993) Poema 3: Cap a la pau de Herman Hesse Tomás Luis de Victoria (ca 1548-1611) Natus est nobis (d’In festo Natalis Domini) Evangeli de Lluc, 2: 11-12 Nadales tradicionals catalanes El Noi de la Mare / Fum, fum, fum (de Tres nadales per a St. Esteve) Arranjament de Xavier Pastrana (1977) Poema 4: Bach i el sentinella de Ivor Gurney Johann Sebastian Bach (1685-1750) “Sicut locutus” i “Gloria Patri” (del Magnificat BWV 243) Felix Mendelssohn (1809-1847) Escolteu, els àngels canten Arranjament de David Willcocks Heikki Sarmanto (1939) Hanget soi Poema d’Eino Leino (1878-1926) Jukka Linkola (1955) The joiku Poema 5: En molts llocs d’aquest món d’Agustí Bartra Arvo Pärt (1935) Da pacem Domine Bernat Vivancos (1973) Bubbles Claude Debussy (1862-1918) Noël des enfants qui n’ont plus de maisons Poema 6: Els morts silenciosos d’Archibald MacLeish Lluís Millet (1867-1941) Coral a boca closa Tradicional catalana Cançó de bressol Arranjament d’Antoni Pérez Moya (1884-1964) Nadales tradicionals catalanes Les dotze van tocant, Les bèsties del naixement Arranjament d’Albert Guinovart (1962) Poema 7: Humanitat de Georg Trakl Franz Grüber (1787-1863) Santa nit Arranjament de John Rutter (1945) Poema de Joseph Mohr (1792-1848) Mel Torme (1925-1999) i Robert Wells (1922-1998) Christmas song Arranjament de Roy Ringwald (1910-1995) Poema 8: El poeta com a heroi de Siegfried Sassoon Johann Sebastian Bach “Dona nobis pacem” (de la Missa en Si menor, BWV 232)
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
Cor de Cambra del Palau de la Música Catalana
En molts llocs d’aquest món Cicle Coral de l’Orfeó Català – Concert de Sant Esteve Divendres, 26 de desembre de 2014. 19 h – Sala de Concerts del Palau de la Música Catalana Cor Petits de l’Orfeó Català (Mercè Pi, directora) Cor Mitjans de l’Orfeó Català (Glòria Fernàndez, directora) Cor Infantil de l’Orfeó Català (Glòria Coma i Pedrals, directora) Cor de Noies de l’Orfeó Català (Buia Reixach i Feixes, directora) Cor Jove de l’Orfeó Català (Esteve Nabona, director) Cor de Cambra del Palau de la Música Catalana (Josep Vila i Casañas, director) Orfeó Català (Josep Vila i Casañas, director) Pianistes Jordi Armengol (Cor de Cambra del PMC), Laia Armengol (Cor Petits i Mitjans de l’Orfeó Català), Josep Buforn (Cor Jove de l’Orfeó Català), Pau Casan (Cor Infantil de l’Orfeó Català), Mercè Sanchis, (Orfeó Català), Josep Surinyac (Cor de Noies de l’Orfeó Català) Músics col·laboradors Gonzalo Álvarez Guisema, trompeta; Margarita Arnal, arpa; Marc Cabero, timbales; Josep Lluís López Navarro, trompeta; Juan Ramon Reverté, trompeta; Mercè Sanchis, organista Cantaires solistes Cançó del bon dimoni: Jofre Mestres, Jordi Cabarrocas, Daniel Evangelisti i Bernat Rosés Cançó de bressol: Anna Belén Anaya, soprano Santa Nit: Martina Dotú, Marina Messeguer, Alba Valdivieso, Núria Tuset, Txell Sánchez i Marina Segura Christmas song: Assumpta Cumí, mezzosoprano Montse Guallar, actriu Castellers de Vilafranca Montse Colomé, direcció escènica Òscar Dasí, direcció escènica Miquel Desclot, assessorament literari Josep Vila i Casañas, idea original del concert Programa Melodia francesa del segle XV “Veni, veni, Emmanuel”, Adaptació i arranjament de David Willcocks (1919) Gustav Holst (1874-1934) Ave Maria Poema 1: Pau a la terra de Conrad Ferdinand Meyer Arnold Schönberg (1874-1951) Friede auf erden Poema de Conrad Ferdinand Meyer (1825-1898) Poema 5: En molts llocs d’aquest món d’Agustí Bartra Arvo Pärt (1935) Da pacem Domine Bernat Vivancos (1973) Bubbles Claude Debussy (1862-1918) Noël des enfants qui n’ont plus de maisons Poema 6: Els morts silenciosos d’Archibald MacLeish Poema 2: Aquests dos jeuen arran de Paul Éluard Lluís Millet (1867-1941) Coral a boca closa Marian Márquez (1978) Núvols de Nadal Poema de Joan Maragall (1860-1911) Tradicional catalana Cançó de bressol Arranjament d’Antoni Pérez Moya (1884-1964) Marian Márquez Cançó del bon dimoni Nadales tradicionals catalanes Les dotze van tocant, Les bèsties del naixement Arranjament d’Albert Guinovart (1962) Lluís M. Millet (1906-1990) Bruc i galzeran Poema de Joan Maria Guasch (1878-1961) Nadala tradicional catalana El pobre alegre Arranjament de Narcís Bonet (1933) Narcís Bonet Cançó de bressol a la verge Poema de Tomàs Garcés (1901-1993) Poema 3: Cap a la pau de Herman Hesse Tomás Luis de Victoria (ca 1548-1611) Natus est nobis (d’In festo Natalis Domini) Evangeli de Lluc, 2: 11-12 Poema 7: Humanitat de Georg Trakl Franz Grüber (1787-1863) Santa nit Arranjament de John Rutter (1945) Poema de Joseph Mohr (1792-1848) Mel Torme (1925-1999) i Robert Wells (1922-1998) Christmas song Arranjament de Roy Ringwald (1910-1995) Poema 8: El poeta com a heroi de Siegfried Sassoon Johann Sebastian Bach “Dona nobis pacem” (de la Missa en Si menor, BWV 232) Nadales tradicionals catalanes El Noi de la Mare / Fum, fum, fum (de Tres nadales per a St. Esteve) Arranjament de Xavier Pastrana (1977) Poema 4: Bach i el sentinella de Ivor Gurney Johann Sebastian Bach (1685-1750) “Sicut locutus” i “Gloria Patri” (del Magnificat BWV 243) Felix Mendelssohn (1809-1847) Escolteu, els àngels canten Arranjament de David Willcocks Heikki Sarmanto (1939) Hanget soi Poema d’Eino Leino (1878-1926) Jukka Linkola (1955) The joiku Els poemes recitats durant el concert es poden trobar al web: www.palaumusica.cat Tots sou part del Palau Mecenes d’Honor Gràcies! Mecenes Protectors Media Partners Col·laboradors Aena — Aenor — Almirall, S.A. — Autoritat Portuària de Barcelona — BaguésMasriera Joiers — Basi, S.A. — Canon España, S.A. — Coca-Cola — Col·legi de Farmacèutics de Barcelona — Col·legi d’Enginyers de Camins, Canals i Ports — Deloitte — Esteve — Fundació Antigues Caixes Catalanes — Fluidra, S.A. — Fundació Castell de Peralada — Fundació Puigvert — Hoteles Catalonia — HP — Loteria de Catalunya — Memora — Nestlé España, S.A. — Quadis — Reial Automòbil Club de Catalunya — Roca Junyent, S.L.P. Amics Benefactors Ascensores Jordà, S.A. — Clos Interiors, S.L. — Dalkia Catalunya, S.A. — Eurofirms ETT S.L.U. — Fundació Antoni Serra Santamans — Horaci Miras Giner — Selmar, S.A. — Teatre Romea Per la Pau El 14 de la xifra d’aquest any 2014 ens recorda, per un estrany atzar, que la pau que ens desitgem en aquestes dates no obeeix a cap formulisme buit de contingut, sinó a la malaurada persistència de l’impuls destructiu de la humanitat, que no s’ha afeblit gens ni mica al llarg de segles de civilització. Anhelem la pau perquè recordem prou que la guerra forma part inesquivable de la genètica de la humanitat. Si l’any 1714 aquest país va patir en carn pròpia les conseqüències de la violència bàrbara, el 1914 va ser tot Europa, i finalment el món sencer, qui va experimentar d’una manera inesperada l’horror de la destrucció absurda de l’home per l’home. Mai fins a la primera Gran Guerra no s’havia enfrontat la humanitat, en una escala tan gran, a la seva pròpia capacitat de destrucció, a l’estupidesa i la inutilitat de l’impuls homicida, a una consciència tan esgarrifosa del Mal. Aquell reconeixement horroritzat de la fondària més obscura de l’ànima humana va somoure les consciències del món, i en particular les d’aquells que ho van viure –o morir– de prop. La Gran Guerra va provocar una allau de reflexions d’artistes, científics, filòsofs, periodistes i escriptors. I, sobretot, va despertar la veu dels poetes com no ho havia fet mai cap guerra, sinó la remotíssima de Troia. Poetes que van morir en combat i poetes que van sobreviure al gran trasbals, expressant-se en les múltiples llengües dels que s’hi van veure arrossegats per un ideal, per un cavalleresc sentit del deure o per la simple força de l’obligació. Poetes francesos com Guillaume Apollinaire, Paul Éluard o André Breton, anglesos com Wilfred Owen, Robert Graves o Siegfried Sassoon, nordamericans com Archibald MacLeish o John Allan Wyeth, italians com Giuseppe Ungaretti o Eugenio Montale, alemanys Cant comú com Ernst Toller, austríacs com Georg Trakl o Franz Werfel, russos com Nikolai Gumiliov, etcètera. Fins i tot el nostre Àngel Guimerà va escriure uns versos adreçats als voluntaris catalans d’aquella guerra. Qui millor que aquells poetes, doncs, per donar veu a la pau? Qui millor que ells per comprendre que la pau no és encara l’absència de guerra? Qui millor que ells per acompanyar-nos en el nostre renovat anhel de pau civilitzada? Per això hem inclòs al programa del Concert de Sant Esteve d’enguany una breu selecció de poesies d’alguns d’aquells poetes, o d’altres que també van viure de prop alguna guerra. Perquè els nostres desitjos de pau i civilitat no sonin formularis ni circumstancials, quan els sabem tan reals i pròxims. Miquel Desclot Veni, veni, emmanuel Veni, O Jesse Virgula; ex hostis tuos ungula, de specu tuos tartari, educ et antro barathri. Gaude! Gaude! Emmanuel, Nascetur pro te, Israel! Veni, veni, O Oriens; Solare nos adveniens, Noctis depelle nebulas, Dirasque noctis tenebras. Gaude! Gaude! Emmanuel, Nascetur pro te, Israel! Veni, Clavis Davidica! Regna reclude caelica; Fac iter tutum superum, Et claude vias inferum. Gaude! Gaude! Emmanuel, Nascetur pro te, Israel! Veniu, veniu, Emmanuel, i deslliureu el poble d’Israel que en trist exili alça la veu, tot esperant el Fill de Déu. Quin goig! Quin goig! Emmanuel, per tu naixerà, Israel! Veniu, veniu, Emmanuel (traducció) Veniu, veniu, Emmanuel, i deslliureu el poble d’Israel que en trist exili alça la veu, tot esperant el Fill de Déu. Quin goig! Quin goig! Emmanuel, per tu naixerà, Israel! Veniu, o Vara de Jessè; de l’enemic i el seu poder, salveu-nos del seu infern, conduïu-nos al goig etern. Quin goig! Quin goig! Emmanuel, per tu naixerà, Israel! Veniu, Aurora d’Orient; refeu, amb vostre adveniment, que treu els núvols de la nit, i de la mort allunya el crit. Quin goig! Quin goig! Emmanuel, per tu naixerà, Israel! Trugen durch die niedre Pforte Zu der Mutter mit dem Kind, Fuhr das himmlische Gesind Fort im Sternenraum zu singen, Fuhr der Himmel fort zu klingen: “Friede, Friede! auf der Erde!” Veniu, oh vós Clau de David! Obriu el cel al cor contrit; feu segur el camí que hi porta, i de l’infern tanqueu la porta. Quin goig! Quin goig! Emmanuel, per tu naixerà, Israel! Seit die Engel so geraten, o wie viele blut’ge Taten Hat der Streit auf wildem Pferde, Der geharnischte vollbracht! In wie mancher heil’gen Nacht Sang der Chor der Geister zagend, Dringlich flehend, leis verklagend: “Friede, Friede ... auf der Erde!” Ave Maria Ave Maria, gratia plena, Dominus tecum. Benedicta tu in mulieribus, et benedictus fructus ventris tui, Iesus. Sancta Maria, ora pro nobis. Amen. Ave Maria (traducció) Déu vos salve, Maria, plena de gràcia; el Senyor és amb Vós. Beneïda sou Vós entre totes les dones, i beneït el fruit del vostre ventre, Jesús. Santa Maria, pregueu per nosaltres, Amén. Poema 1: Pau a la terra de Conrad Ferdinand Meyer Friede auf Erden Da die Hirten ihre Herde Liessen und des Engels Worte Doch es ist ein ew’ger Glaube, Dass der Schwache nicht zum Raube Jeder frechen Mordgebarde Werde fallen allezeit: Etwas wie Gerechtigkeit Webt und wirkt in Mord und Grauen Und ein Reich will sich erbauen, Das den Frieden sucht der Erde. Mahlich wird es sich gestalten, Seines heil’gen Amtes walten, Waffen schmieden ohne Fährde, Flammenschwerter fur das Recht, Und ein kbniglich Geschlecht Wird erblühn mit starken Söhnen, Dessen helle Tuben dröhnen: “Friede, Friede auf der Erde!” Pau a la terra (traducció) Quan els pastors els ramats deixaren, i el crit de I’àngel els guia al portal humil vers la Mare i el seu Fill, també hi duia els cors celestes a cantar amb les estrelles, i els cels, tots, van ressonar: “La pau, la pau a la terra!” Després que els àngels van caure quanta sang no ha estat vessada! La guerra, dalt son corser enfollit, de mort duu rastre. Però cada nit de Nadal el cor deIs benaurats canta amb veu que dolçament clama: “La pau, la pau a la terra!” I és que una creença eterna diu que a fer el mal no ha de caure, amb gest de vil assassí, el feble tot temps i sempre. Un sentiment de justícia triomfa de crims i basardes i un reialme bastirà que vol la pau de la terra. Passa a passa es va formant, un sagrat designi regna, no de mort es forgen armes, ans de la justícia espases; i una nissaga reial florirà amb fills poderosos, i els clars clarins cantaran: “La pau, la pau a la terra!” Carme Serrallonga Poema 2: Aquests dos jeuen arran de Paul Éluard Núvols de Nadal Els núvols de Nadal no sé què tenen que són manyacs: no posen gens de malícia al cel: pel blau puríssim dolçament s’estenen, a la llum de la posta suaus s’encenen i de nit deixen veure algun estel. Ai, nit que vas passant silenciosa; ai, núvols blancs que pels estels passeu; ai, llum que no ets enlloc misteriosa; ai, portal de Betlem, que ets tot arreu! Quan me vulgueu donar més alegria parleu-me dels Nadals ennuvolats, i veureu com infant que somnia, que riu a lo que veu amb els ulls aclucats. Cançó del bon dimoni Les dotze van tocant i un dimoni escuat va sol cantant, patim patam. Veu pastorets a la muntanya repiquen timbal, rampataplam, rampataplam. El desembre és congelat i un dimoni escuat està content, està content. A Betlem me’n vull anar jo també m’hi acostaré no us tireu al damunt i em deixeu mig difunt, patim patum. Anirem cap a Betlem i a Jesús al pessebre adorarem. Els pastorets de la muntanya volen un amic que canti cric cric. Es miren i es pregunten si poden confiar en un dimoni escuat. On el cel és estrellat el cor no es pot glaçar. Anirem cap a Betlem i a Jesús adorarem i el dimoni escuat està content. I a Betlem esmorzarem i a Jesús adorarem i el dimoni escuat està content. Bruc i Galzeran Bruc i galzeran per guarnir el pessebre i un trosset de gebre al raig de la font que tomba cantant. Bruc i galzeran. Un camí petit vorejat de molsa i un vailet que espolsa la neu d’un arboç que viu arraulit. Un camí petit. Una oca i un gall, el gall de la cua! que passa i s’afusa brandant tot encès el màgic plomall. Una oca i un gall. Trepig de camells. Cada Rei un patge, portant l’homenatge en copes d’or fi brodades d’ocells. Trepig de camells. La mula i el bou i el groc de la palla, la nit que davalla i el fred de l’hivern que torna de nou. La mula i el bou. La llum d’un estel damunt l’establia i un àngel del Cel a prop de Jesús, Josep i Maria. La llum d’un estel. El pobre alegre Sóc pobre i no envejo la vida del ric, perquè me la passo molt més divertit. Si hem de ser pobres, siguem-ho de grat... jo canto i m’alegro quan Jesús és nat. Matinet em llevo i me’n vaig a la font, em rento la cara i em passa la son. El ric no pot fer-ho perquè no és llevat... jo canto i m’alegro quan Jesús és nat. Jo tinc una jupa tota de vellut, no és ampla ni estreta, però hi cabo tot just. Ai pobre de mi se m’ha esparracat... jo canto i m’alegro quan Jesús és nat. Josep i Maria pobres varen ser. Maria filava, Sant Josep fuster. Si hem de ser pobres, siguem-ho de grat. Jo canto i m’alegro quan Jesús és nat. Cançó de bressol a la Verge Quin vent més fred! L’estrella alta lluu tremolant. contra el meu pit la teva galta, dorm, mon infant. Que el món glaçat no t’encomana ni la seva pobra tremolor. Dorm. Mon infant; dormiu Senyor. El vent que allisa l’herba freda o la remor de les esquelles a la cleda se us han endut el son, Senyor? Dormiu, Senyor; en cloent l’ull us vetllaria l’estel que és sang i diamant. Dorm, mon Senyor, dormiu, Infant. Oh tresor meu! Potser us deixonda la meva llàgrima lliscant. Em sento una punxada fonda a dins del cor: Dormiu, Infant; que les espines que us coronen es tornin blana tebior. Ah, dorm mon Infant, dormiu Senyor. Poema 3: Cap a la pau de Herman Hesse Natus est Nobis Natus est nobis hodie Salvator qui est Christus Dominus, in civitate David Jacet in praesepio, Et in coelis regnat. Alleluja, Alleluja Avui ens ha nascut (traducció) Avui ens ha nascut un Salvador que és el Messies, el Senyor, a la ciutat de David. jeu en una menjadora i regna en el cel. Al·leluia, al·leluia El Noi de la Mare/Fum Fum Fum Què li darem an el Noi de la Mare? Què li darem que li sàpiga bo? Li darem panses amb unes balances Li darem figues amb un paneró. Què li darem an el Noi de la Mare? Guaita com dorm el petit infantó. Què li darem? Què li darem? Panses i figues, i mel i mató. Tam patam tam, que les figues són verdes tam patam tam, que ja maduraran. Si no maduren el dia de Pasqua maduraran en el dia de Ram. A vint-i-cinc de desembre fum, fum, fum (bis) Ha nascut un minyonet ros i blanquet, ros i blanquet; Fill de la Verge Maria, n’és nat en una establia. Fum, fum, fum. Aquí dalt de la muntanya fum, fum, fum (bis) Si n’hi ha dos pastorets abrigadets, abrigadets; amb la pell i la samarra, mengen ous i botifarra. Fum, fum, fum. Qui en dirà més gran mentida? Fum, fum, fum (bis) Ja en respon el majoral amb gran cabal, amb gran cabal: “Jo en faré deu mil camades amb un salt totes plegades.” Fum, fum, fum. Poema 4: Bach i el sentinella de Ivor Gurney Sicut locutus i gloria Sicut locutus est ad patres nostros, Abraham et semini eius in sæcula. Gloria Patri, et Filio, et Spiritui Sancto. Sicut erat in principio, et nunc, et semper, et in sæcula sæculorum. Amen. (traducció) S’ha recordat del seu amor a Abraham i a la seva descendència per sempre. Glòria al Pare, i al Fill, i a l’Esperit Sant. Tal com era al principi, ara i sempre, pels segles dels segles. Amén. Escolteu, els àngels canten Escolteu, els àngels canten Glòria al diví infantó! Pau al món i confiança Déu envia el salvador. Tots els pobles alegrem-nos Al triomf del cel, juntem-nos i amb els àngels tots cantem: Crist és nat a Betlem. Jesucrist que els cels adoren, Jesucrist, nostre Senyor, davalleu de les altures feu aquí vostra mansió. Tots els pobles... Salve! Àngel de la glòria, Salve! Príncep de la pau, sou el sol, sou la victòria Vós sou llum, vós sou cel blau! Canta la neu (traducció) Canta la neu, canta la neu ja bufa la primavera sobre els camps. Batega el meu pit, batega el cor, ja se sent de nou l’ebullició. Tots els pobles... Escolteu, els àngels canten glòria al diví infantó! Pau al món i confiança Déu envia el salvador. Tots els pobles... Hanget soi Hanget soi, hanget soi, jo kevät yli kenttien tuulee. Rintani lyö, rintani käy, taas sieltä jo kuohua kuulee. Hanget soi, hanget soi, jo loppuvi talven valta. Pyytehet pursuvi syömessäin taas vuosien roudan alta. Hanget soi, hanget soi ne Suomehen kevättä soittaa Toivo jo uus, usko jo uus läpi murheeni muistojen koittaa. Hanget soi, hanget soi, ne soittavat Pohjan häitä. Riemujen leivoset lemmestäin jo laittavat laulunpäitä. Hanget soi, hanget soi, kevät saapuvi tuoksuvin tuulin. Rintani lyö, rintani käy, niin jäässä jo olevan luulin. Canta la neu, canta la neu acaba el regnat de l’hivern. De nou els desitjos cremen en el meu pit, després dels anys de gel. Canta la neu, canta la neu canta la primavera a Finlàndia. Nova esperança, nova fe apareixen rere els tristos records. Canta la neu, canta la neu canten les noces del Nord. Les aloses canten d’alegria, canten llurs versos d’amor. Canta la neu, canta la neu el dolç aroma de la primavera. Batega el meu pit, batega el cor, que ja creia mort de fred. petit. Hi ha rens a fora. Galopen. Crec que aniré en trineu a l’escola. Si recordo aquest somni l’explicaré a l’escola. Poema 5: En molts llocs d’aquest món d’Agustí Bartra Da pacem domine Da pacem Domine in diebus nostris quia non est alius qui pugnet pro nobis nisi tu Deus noster, Dóna pau, Senyor (traducció) Dóna pau, Senyor als nostres dies perquè aquí no hi ha ningú que lluiti per nosaltres sinó tu, nostre Senyor. Bubbles The Joiku El compositor opta per un llenguatge imaginari universalment aplicable com a base. El text té un clar objectiu expressiu i està al servei de la composició, buscant les regularitats primitives de la cançó, tons de veu personals, i pretén produir tensions musicals en l’expressió dels intèrprets.” Descripció de la idea de la cançó: El pare canta joik lluny, a les muntanyes. És la cançó del nord, una melodia familiar però d’alguna manera estranya. La vaig aprendre quan era Bubbles are silent thoughts shining and floating through the sky. Bombolles (traducció) Les bombolles són pensaments silenciosos que brillen i floten pel cel. Noël des enfants qui n’ont plus de maisons Nous n’avons plus de maisons! Les ennemis ont tout pris, Jusqu’à notre petit lit! Ils ont brûlé l’école et notre maître aussi. Ils ont brûlé l’église et monsieur Jésus-Christ! Et le vieux pauvre qui n’a pas pu s’en aller! Nous n’avons plus de maisons! Les ennemis ont tout pris, Jusqu’à notre petit lit! Bien sûr! papa est à la guerre, Pauvre maman est morte Avant d’avoir vu tout ça. Qu’est-ce que l’on va faire? Noël! petit Noël! n’allez pas chez eux, N’allez plus jamais chez eux, Punissez-les! Vengez les enfants de France! Les petits Belges, les petits Serbes, Et les petits Polonais aussi! Si nous en oublions, pardonnez-nous. Noël! Noël! surtout, pas de joujoux, Tâchez de nous redonner le pain quotidien. Nous n’avons plus de maisons! Les ennemis ont tout pris, Jusqu’à notre petit lit! Ils ont brûlé l’école et notre maître aussi. Ils ont brûlé l’église et monsieur Jésus-Christ! Et le vieux pauvre qui n’a pas pu s’en aller! Noël! écoutez-nous, nous n’avons plus de petits sabots: Mais donnez la victoire aux enfants de France! En ce jour si doux… …le bonheur des cieux ? Compagnons, sans façons, Arrachons les bouchons, À nos amis buvons, trinquons, Épuisons les flacons, Festoyons et trinquons, Au nouvel an, buvons, trinquons ! Nadals dels infants que ja no tenen casa (traducció) Ja no tenim casa! Els enemics ens ho han pres tot, fins i tot el nostre llitet! Han cremat l’escola i també el nostre mestre. Han cremat l’església i el senyor Jesucrist! I el vell pobre que no ha pogut escapar! Ja no tenim casa! Els enemics ens ho han pres tot, fins i tot el nostre llitet! És clar! El pare és a la guerra. La pobra mare va morir abans de veure tot això. I ara què farem? Nadal!, petit Nadal! No vagis a casa seva, No hi vagis mai més a casa seva. Castiga’ls! Venja els infants de França! Els nens belgues, els nens serbis, i el nens polonesos també! I si ens oblidem d’algú, perdona’ns. Nadal! Nadal! Sobretot cap joguina, prova de retornar-nos el pa de cada dia. Ja no tenim casa! Els enemics ens ho han pres tot, fins i tot el nostre llitet! Han cremat l’escola i també el nostre mestre. Han cremat l’església i el senyor Jesucrist! I el vell pobre que no ha pogut escapar! Nadal! Escolta’ns, ja no tenim esclops: però doneu la victòria als infants de França! En aquest dia tan grat... … no és aquesta la felicitat dels cels? Companys, sense compliments, arrenquem els taps, a la nostra salut bevem, brindem, buidem els flascons celebrem i brindem, pel nou any, bevem, brindem! Poema 6: Els morts silenciosos d’Archibald MacLeish (Coral a boca closa) Cançó de bressol La mare de Déu vindrà i li portarà cosetes: a la butxaca torrons i a la falda castanyetes. La mare de Déu vindrà i li portarà cosetes: un platet de confitura, i un tupinet de sopetes. La Mare de Déu vindrà, la mare de Déu vindria; cosetes li portarà cosetes li portaria. Les dotze van tocant Les dotze van tocant ja és nat el Déu Infant fill de Maria ja és nat el Déu Infant fill de Maria. El cel és estrellat el món és tot glaçat neva i venteja. El món... Enmig de fred i neu, el foc d’amor d’un Déu els cors desglaça. El foc... Les bèsties del naixement Quan les bèsties van saber que a Betlem havia nat quan les bèsties van saber que a Betlem havia nat. Van a veure el Jesuset, els esclopets van posar-se, per a veure el Jesuset van posar-se els esclopets. La llebreta molt lleugera ha arribada la primera la llebreta molt lleugera ha arribada la primera. Porta neules i torrons que en són bons per la companya porta neules i torrons, per la companya són bons. Ara, ara arriba el gat que va molt ben pentinat ara, ara arriba el gat que va molt ben pentinat. A la cua hi duu un farcell amb tortells i confitura a la cua hi duu un farcell amb confitura i tortells. La rateta molt mudada porta la cua enflocada la rateta molt mudada porta la cua enflocada A les dents duu un formatget perquè el Jesuset se’l mengi a les dents duu un formatget per donar-lo al Jesuset. El bou, com que va pesant ha estat l’últim que ha arribat, el bou, com que va pesant ha estat l’últim que ha arribat. Ha portat un vedellet perquè l’infantet hi jugui, ha portat un vedellet perquè hi jugui l’infantet. Poema 7: Humanitat de Georg Trakl Santa Nit Santa nit, plàcida nit!, els pastors han sentit l’al·leluia que els àngels cantant en el món han estat escampant: El Messies és nat! El Messies és nat! Santa nit, plàcida nit!, ja està tot adormit; vetlla sols en la cambra bressant dolça Mare que al Nin va cantant; dorm en pau i repòs, dorm en pau i repòs. Santa nit, plàcida nit!, el Jesús, tan petit, és el Déu, Ser Suprem poderós, en humil petitesa reclòs per l’home redimit; per l’home redimit. Christmas Song Chestnuts roasting on an open fire, Jack Frost nipping on your nose, Yuletide carols being sung by a choir, And folks dressed up like Eskimos. Everybody knows a turkey and some mistletoe, Help to make the season bright. Tiny tots with their eyes all aglow Will find it hard to sleep tonight. They know that Santa’s on his way; He’s loaded lots of toys and goodies on his sleigh. And every mother’s child is going to spy, To see if reindeer really know howt o fly. And so I’m offering this simple phrase, To kids from one to ninety-two, Although its been said many times, many ways, A very Merry Christmas to you Aquest 2015 #etconvidemasomiar Cançó de Nadal (traducció) Castanyes torrades a la foguera i el gel que et pessiga el nas, el cor que canta nadales, i la gent vestida d’esquimals. És sabut que un gall dindi amb vesc ajuda a fer més brillant l’hivern. Als infants petitons, amb ulls resplendents, els serà molt difícil dormir aquesta nit. Saben que el Pare Noel ja està en camí amb el trineu carregat de joguines i llaminadures. I no hi ha un sol nen que no vagi a espiar, per veure si el ren de veritat sap volar. Per això ofereixo aquestes senzilles paraules, als nens entre un i noranta-dos anys. I encara que tantes vegades i de tantes maneres sentit, que tingueu un molt Bon Nadal és el meu desig! Poema 8: El poeta com a heroi de Siegfried Sassoon Dona nobis pacem Doneu-nos la pau Dona nobis pacem Doneu-nos la pau www.palaumusica.cat/etconvidemasomiar www.orfeocatala.cat/etconvidemasomiar Amb la participació del públic… i de tots els Cors El cant de la Senyera Adeste fideles Al damunt dels nostres cants aixequem una Senyera que els farà més triomfants. Au, companys, enarborem-la en senyal de germandat! Au, germans, al vent desfem-la en senyal de llibertat. Que voleï! Contemplem-la en sa dolça majestat! Al damunt dels nostres cants aixequem una Senyera que els farà més triomfants. Oh bandera catalana!, nostre cor t’és ben fidel: volaràs com au galana pel damunt del nostre anhel: per mirar-te sobirana alçarem els ulls al cel. Al damunt dels nostres cants aixequem una Senyera que els farà més triomfants. I et durem arreu enlaire, et durem, i tu ens duràs: voleiant al grat de l'aire, el camí assenyalaràs. Dóna veu al teu cantaire, llum als ulls i força al braç. El noi de la mare Biografies Josep Vila i Casañas Montse Guallar Montse Colomé Òscar Dasí Director de l’Orfeó Català i del Cor de Cambra del PMC Actriu Ballarina i coreògrafa Ballarí i coreògraf És un dels directors de cors més reconeguts de Catalunya i de l’Estat espanyol. La intensa tasca que du a terme en l’àmbit de la direcció coral i en el terreny compositiu li ha valgut un ampli reconeixement de la crítica i el públic. Des de l’any 1998 és director de l’Orfeó Català. Des del setembre del 2011 és director del Cor de Cambra del Palau de la Música Catalana i des de l’any 2005 exerceix de professor de direcció de cors a l’ESMUC. Format amb Manuel Cabero, Lluís Vila, Pierre Cao, Laszlo Heltay, Josep Prats, Johan Duijck i especialment Eric Ericson, ha estat fundador i director durant setze anys del Cor Lieder Càmera de Sabadell, director de la Coral Càrmina de Barcelona i del Coro de Radiotelevisión Española. També ha dirigit altres formacions (Coro Nacional de España, Orfeón Donostiarra, Cor de l’Acadèmia Franz Liszt de Budapest, Coral Juvenil Nacional Simón Bolívar de Veneçuela, Orquesta de RTVE, OSV, etc.). Com a pedagog ha impartit cursos i classes magistrals a ciutats com Barcelona, Palma, Lleida, Múrcia, Ljubljana, Budapest, Caracas, Mendoza i Puerto Madryn (Argentina). Llicenciada en interpretació i mim i pantomima per l’Institut del Teatre de Barcelona, els seus primers treballs professionals van ser amb Dagoll Dagom representant Antaviana i Nit de Sant Joan. Estudià commedia dell’arte a Venècia amb Carlo Boso. Treballà amb la companyia TAG Teatro di Venezia fent gires per Itàlia i tot Europa. Ha participat en més d’una vintena d’obres de teatre i treballat amb directors com Alexander Herold, Jérôme Savary, Lluís Pasqual, Calixto Bieito, Lluís Homar, Rosa Maria Sardà, Anna Lizarán, Carme Portacceli, Jordi Mesalles, Elisenda Roca, Joan Luís Bozzo, o Hermann Bonnín, entre d’altres. També ha treballat en nombroses sèries de televisió com, entre altres, El cor de la ciutat i Infidels a TV3, i en diverses sèries a Telecinco, Antena 3, i a France TV; i presentat els concursos Amor a primera vista i Lluna de mel. En cinema ha participat en pel·lícules com La teranyina, La febre d’or, Gràcies per la propina, Mal de amores o El corazón del guerrero. Coreògrafa independent, destaca per la seva gran versatilitat en les arts escèniques. Diplomada en dansa per l’Institut del Teatre de Barcelona, ha treballat en teatre (Comediants, Carles Santos, Teatre Lliure, Teatre Nacional de Catalunya, Piccolò de Milà), òpera (Gran Teatre del Liceu, Capitole de Tolosa de Llenguadoc, Teatro de la Zarzuela, Welsh National Opera, Opéra de París, Opéra de Lió), grans esdeveniments (Jocs Olímpics de Barcelona, 1992; Expo de Sevilla, 1992; Expo de Lisboa, 1998; St. Patrick’s Festival de Dublín, 1997, 1998 i 1999) i televisió. Va rebre el Premi de la Crítica 1995 per l’espectacle Brossa a la porta i el Premi Nacional de Dansa 2006 a La Caldera, de la qual és membre fundadora. Els seus últims treballs han estat la direcció del projecte pedagògic Meteodansa, producció del Teatre Kursaal de Manresa; la coreografia per a l’obra El caballero de Olmedo, dirigida per Lluís Pasqual al Teatre Lliure de Barcelona, i la coreografia de l’espectacle 100 femmes, dirigit per Àngels Aymar. Ballarí i coreògraf amb una llarga trajectòria professional, ha col·laborat amb diversos creadors i companyies d’àmbit nacional i internacional, i també ha desenvolupat les seves pròpies creacions escèniques i projectes de videodansa. També ha treballat per a Comediants i Roseland Musical com a coreògraf i ajudant de direcció en la producció d’esdeveniments de gran format. Des del 1993 forma part del col·lectiu La Porta a Barcelona (Premi Nacional de Dansa de Catalunya 2012), on ha exercit funcions de direcció artística i coordinació de projectes com el Festival Internacional LP, Nits Salvatges, menoslobos o els Sweets – atacs d’escena experimental. Esteve Nabona Buia Reixach i Feixes Glòria Coma i Pedrals Glòria Fernàndez Director del Cor Jove de l’Orfeó Català Directora del Cor de Noies de l’Orfeó Català Directora del Cor Infantil de l’Orfeó Català Directora del Cor Mitjans de l’Orfeó Català Ha estat director del Cor de Cambra Ars Subtilior (1986-1992), Cor Albada de l’Agrupació Cor Madrigal (1995-2007), Ensemble Vocal Cambra 16 (1998-2005) i Cor de la Universitat Ramon Llull (2006-2012). Entre els anys 2000 i 2006 va ocupar el càrrec de director assistent del Cor de Cambra del Palau de la Música Catalana. Actualment compagina la direcció del Cor Jove de l’Orfeó Català amb la del Cor Jove dels Països Catalans. A més a més, és el director de l’Escola Coral de l’Orfeó Català i del projecte social i educatiu Clavé XXI, que porta el cant coral a entitats i escoles de Ciutat Vella. En la seva trajectòria com a director, ha ofert concerts arreu dels Països Catalans, Castella, Euskadi, Portugal, França, Itàlia, Bèlgica, Holanda, Luxemburg, Alemanya, Àustria i la República Txeca. També ha dirigit diversos tallers corals arreu de Catalunya, Xile, Illes Canàries, Andalusia i Astúries. Ha dirigit formacions com l’Orquestra de Cambra Terrassa 48, l’Orquestra Barroca Catalana, l’Ensemble Instrumental Cambra 16, Ars Musicae de Mallorca i Orquestra de Cambra Russa de Sant Petersburg. Nascuda a Torelló (1975), als 6 anys començà els estudis musicals a l’Escola de Música de Torelló. Realitzà estudis de cant amb Cori Casanova, Myriam Alió i Dolors Aldea, amb qui finalitzà el grau superior. Va ser membre de la Capella de Música de Sta. Maria del Mar, ha col·laborat amb Al Ayre Español (E. López Banzo) i forma part del grup La Xantria (Pere-Lluís Biosca). Va estudiar direcció amb Josep Vila i Casañas, Mireia Barrera i Xavier Sans, entre d’altres. Ha estat directora de la Coral Infants Alegres de Torelló, Coral Cervià de Torelló, Coral Serpencanta de Manlleu i el Cordhomes (Osona). Actualment dirigeix els cors de l’Escola de Música de Manlleu, Nàiades-Cor de Noies i és directora del Cor de Noies de l’Orfeó Català des del setembre de 2007. Va néixer a Santa Maria d’Oló. Estudià direcció amb Mireia Barrera, Josep Vila i Casañas, Pierre Cao, Johan Duijck i Harry Christophers. Ha realitzat estudis de piano, contrabaix, teatre i dansa, i és llicenciada en cant per l’ESMUC sota el mestratge de Margarida Natividade, amb la qual ha participat en diverses classes magistrals a Bèlgica. Ha dirigit el Cor Infantil Sant Esteve de Castellar del Vallès (primer premi de la X Mostra de la Generalitat de Catalunya), el Cor Jove de l’Escola de Música la Guineu de Barcelona (segon premi del IX Certamen Nacional Infantil i Juvenil d’Havaneres de Torrevella). Ha dirigit cors d’adults, com el Cor Lieder Càmera, del qual assumí la direcció adjunta del 2005 al 2008. Ha actuat com a contrabaixista en diverses agrupacions i com a soprano solista ha interpretat els papers de Barbarina i la Reina de la Nit (Mozart), Lakmé (Delibes), Melissa (Händel), i també ha cantat l’Stabat Mater de Pergolesi (Orquestra Barroca Catalana) i Oratori de Nadal de Camille Saint-Saëns (Orquestra Ars Musicae de Catalunya), entre d’altres. És professora de cant al monestir de Sant Benet de Montserrat i a l’Orfeó Català. Des del 2008 dirigeix el Cor Infantil de l’Orfeó Català (tercer premi a Cantonigròs). Va estudiar cant als conservatoris de Tarragona i de Vila-seca amb Mercè Obiols i Charo García, tot finalitzant el grau mitjà amb menció d’honor. Va obtenir el títol de grau superior de direcció coral a l’ESMUC amb Pierre Cao i Johan Duijck. Va exercir com a professora titulada del mètode pedagogicomusical JaquesDalcroze a l’Institut Joan Llongueres de Barcelona. Actualment canta al cor Arsys Bourgogne, dirigit per Pierre Cao, i a La Capella Reial de Catalunya, dirigida per Jordi Savall. Ha dirigit corals com Els Rossinyols de Tarragona, Geriona de Girona, Cor Aura de l’Escola de Música del Palau i Mos Cantars de Tarragona. Actualment és directora del Cor Novaura. Ha treballat en projectes educatius de l’Escola Coral de l’Orfeó Català per impulsar el cant coral, a Bombai l’estiu del 2010, al Camerun el setembre del 2011 i actualment en el projecte social Clavé XXI des del 2011. Des del setembre del 2007 és directora del Cor Mitjans de l’Orfeó Català. Mercè Pi Orfeó Català Cor de Cambra del Palau de la Música Catalana Cor Jove de l’Orfeó Català És un dels cors amateurs de referència del país, fundat l’any 1891 per Lluís Millet i Amadeu Vives per difondre el repertori coral català i universal i vetllar per l’excel·lència artística de les seves interpretacions. Aquests valors n’han marcat la trajectòria fins a l’actualitat. Té la seu al Palau de la Música Catalana, construït entre el 1905 i el 1908 i declarat Patrimoni Mundial per la UNESCO. Al llarg de la seva història l’Orfeó ha interpretat les obres més representatives del repertori coral i ha protagonitzat primeres audicions al nostre país d’obres com la Missa en Si menor de Bach o Les estacions de Haydn. Ha estat dirigit per primeres batutes del panorama internacional, com R. Strauss, C. Saint-Saëns, P. Casals, Z. Mehta, F. Brüggen, M. Rostropóvitx, C. Dutoit o L. Maazel, entre d’altres. Des del 1998 Josep Vila i Casañas n’és el director titular. El juny de 2013 l’Orfeó Català va oferir els Gurrelieder de Schönberg a la Konzerthaus de Viena, al costat de la Wiener Singakademie, sota la direcció de Kent Nagano, i l’1 de juliol va interpretar el Requiem de Gabriel Fauré amb l’Orquestra Filharmònica de Berlín sota la direcció de Sir Simon Rattle al Palau de la Música Catalana. El febrer de 2014 l’Orfeó va oferir un concert a la sala Gulbenkian de Lisboa amb motiu de la seva reinauguració. Entre els propers compromisos de l’Orfeó Català cal destacar, l’abril de 2015, el concert al Royal Festival Hall de Londres actuant al costat de la London Philharmonic Orchestra i el London Philharmonic Choir, sota la direcció de Tomáš Netopil, per interpretar la Missa glagolítica de Leoš Janáňek. També a Londres, oferirà en solitari un concert de música coral al Cadogan Hall, en el marc del festival Choral at Cadogan! El Cor de Cambra del Palau de la Música Catalana és un dels cors professionals més prestigiosos de l’Estat espanyol. Va ser creat per l’Orfeó Català l’any 1990 amb la missió de difondre la música coral universal, promoure la recuperació del patrimoni musical català i fomentar la nova creació. Jordi Casas i Bayer en fou el director durant els primers 21 anys. Des del setembre de 2011, Josep Vila i Casañas n’és el director titular. La seva versatilitat artística ha estat sempre un dels valors més aplaudits. El seu repertori inclou autors de moltes èpoques, des del Renaixement fins al segle XXI, i abasta formats com la música a cappella i les obres coral-orquestrals i operístiques, essent l’estrena d’obres de compositors actuals una de les seves prioritats. Les seves versions li van valer el Premi Nacional de Música de la Generalitat de Catalunya i el portaren, ben aviat, a col·laborar amb prestigioses orquestres nacionals i internacionals. La qualitat de cadascun dels components, als quals s’exigeix un alt nivell vocal i artístic, aporta al grup un potencial que li ha permès de travessar fronteres i esdevenir un referent internacional. Ha estat dirigit per grans mestres com R. Alessandrini, R. Jacobs, J. López Cobos, M. Minkowsky, K. Nagano, J. Pons, S. Rattle i J. C. Spinosi Des de l’any 2010, la formació és membre de The European Network for Professional Chamber Choirs (TENSO). Ha enregistrat per a diversos segells discogràfics, ràdios i televisions. Aquesta temporada, el Cor debutarà amb l’Orfeó Català al Royal Festival Hall de Londres (25 d’abril de 2015) actuant al costat de la London Philharmonic Orchestra i el London Philharmonic Choir, sota la direcció de Tomáš Netopil, per interpretar la Missa glagolítica de Leoš Janácek. Forma part de l’Escola Coral de l’Orfeó Català i està integrat per seixanta tres cantaires de setze a vint-i-cinc anys, la majoria de les quals van iniciar la formació musical als cors infantils de l’entitat. Fundat l’any 2000 i dirigit per Lluís Vilamajó els primers set anys, actualment Buia Reixach i Feixes n’és la directora i Josep Surinyac el pianista. El Cor ha treballat amb diversos directors, com Xavier Sans, Javier Busto i Tomàs Grau; i professors de cant, com Dolors Aldea i Francisco Poyato, entre d’altres. També ha col· laborat amb l’organista David Malet i l’orquestra Camera Musicae. Ha actuat arreu del Principat, a l’Estat i fora de les nostres fronteres: París, Frankfurt i Mainz, entre altres ciutats. Ha participat en festivals, cicles de concerts i concursos. El 2005 va rebre el segon premi en la modalitat de cors de noies del Concurs del Festival Internacional de Música de Cantonigròs. També ha participat en actes culturals diversos. L’any 2002 va col·laborar en l’enregistrament del CD Cantem aquest Nadal, el 2004 enregistrà el CD Viatjant... –una selecció de cançons tradicionals catalanes, d’altres països i música religiosa– i darrerament ha editat el CD Germinans per a Columna Música amb un recull d’obres per a cor de veus blanques i orgue en col·laboració amb l’organista David Malet. El juny de 2014 estrenà Els planetes de Jordi Domènech, obra escrita expressament per al Cor, i l’actual temporada presentarà el projecte La Venècia de Vivaldi amb Manel Valdivieso i Vespres d’Arnadí en el Cicle Coral Orfeó Català. Directora del Cor Petits de l’Orfeó Català Cursà els estudis musicals al Conservatori de Badalona, on obtingué les titulacions professionals de cant i solfeig i el títol superior de pedagogia musical. Amplià els estudis en diversos cursos internacionals de cant. Actualment també realitza estudis de clarinet modern. Sempre ha compaginat la tasca pedagògica amb la de cantant formant part de diverses formacions corals. Ha estat membre del Cor Lieder Càmera, fundat per Josep Vila, i ha col·laborat amb la Capella de Santa Maria del Mar i el Cor Madrigal. Des del 1992 és professora a l’EMM de Premià de Mar. I des de l’any 2002 és membre de l’equip pedagògic de l’Escola Coral de l’Orfeó Català com a directora del Cor Petits i professora de llenguatge musical. Ha treballat en projectes educatius de l’Escola Coral per impulsar el cant coral, a Bombai i al Camerun. Des del 2012 col·labora en el projecte social Clavé XXI de l’Escola Coral al Districte de Ciutat Vella de Barcelona. Cor de Noies de l’Orfeó Català Cor Infantil de l’Orfeó Català Cor Mitjans de l’Orfeó Català Cor Petits de l’Orfeó Català Forma part de l’Escola Coral de l’Orfeó Català i està integrat per trenta quatre cantaires de setze a vint-i-cinc anys, la majoria de les quals van iniciar la formació musical als cors infantils de l’entitat. Fundat l’any 2000 i dirigit per Lluís Vilamajó els primers set anys, actualment Buia Reixach i Feixes n’és la directora i Josep Surinyac el pianista. El Cor ha treballat amb diversos directors, com Xavier Sans, Javier Busto i Tomàs Grau; i professors de cant, com Dolors Aldea i Francisco Poyato, entre d’altres. També ha col·laborat amb l’organista David Malet i l’orquestra Camera Musicae. Ha actuat arreu del Principat, a l’Estat i fora de les nostres fronteres: París, Frankfurt i Mainz, entre altres ciutats. Ha participat en festivals, cicles de concerts i concursos. El 2005 va rebre el segon premi en la modalitat de cors de noies del Concurs del Festival Internacional de Música de Cantonigròs. També ha participat en actes culturals diversos. L’any 2002 va col·laborar en l’enregistrament del CD Cantem aquest Nadal, el 2004 enregistrà el CD Viatjant… –una selecció de cançons tradicionals catalanes, d’altres països i música religiosa– i darrerament ha editat el CD Germinans per a Columna Música amb un recull d’obres per a cor de veus blanques i orgue en col·laboració amb l’organista David Malet. El juny de 2014 estrenà Els planetes de Jordi Domènech, obra escrita expressament per al Cor, i l’actual temporada presentarà el projecte La Venècia de Vivaldi amb Manel Valdivieso i Vespres d’Arnadí en el Cicle Coral Orfeó Català. Forma part de l’Escola Coral de l’Orfeó Català i està integrat per cinquanta tres cantaires d’onze a quinze anys. Va ser fundat, i dirigit fins al 2008, per Elisenda Carrasco i Ribot. Des d’aleshores Glòria Coma i Pedrals n’és la directora i Pau Casan el pianista, actuant arreu de Catalunya, l’Estat espanyol i Europa. Ha col·laborat amb orquestres i cors de prestigi, com ara l’Orquestra Nacional de Cambra d’Andorra, Orquestra de Bilbao, Rundfunksinfonieorchester, RIAS Kammerchor, o Monteverdi Choir amb els English Baroque Soloists. També ha treballat amb directors com Erkki Pohjola i Pasi Hyökki, Manuel Valdivieso, Marzio Conti, Juan José Mena, Marek Janowski, Sir J. E. Gardiner, S. Bychkov, Z. Mehta, Víctor Pablo Pérez i Pablo González, entre d’altres. Ha participat en produccions d’òpera del Gran Teatre del Liceu, ha estrenat El bosc de Farucàrum al Teatre Lliure, ha treballat amb la companyia Comediants, i amb el director d’escena Dani Coma en l’espectacle Encants del món; ha enregistrat per a Catalunya Música i ha participat en els CD European Christmas Songs, Germanies de Lluís Llach, Cantem aquest Nadal i la cantata L’assemblea dels infants de J. A. Amargós, i, en solitari, ha gravat els CD Encants del món i Cançons per a la mainada. El 2013 va rebre el tercer premi en la modalitat de cors infantils al Concurs del Festival Internacional de Música de Cantonigròs. El 2015 interpretarà la banda sonora d’El senyor dels anells amb l’OBC a l’Auditori de Barcelona i el concert My Favorite Things en el Cicle Coral de l’Orfeó Català, sota la direcció escènica de Dani Coma. Forma part de l’Escola Coral de l’Orfeó Català i està integrat per quaranta dos nens i nenes de vuit a deu anys. Durant l’estada al Cor els cantaires comencen a treballar regularment el ric repertori coral per a cors infantils i augmenten el compromís amb el cor amb l’assistència a dues sessions d’assaigs setmanals. S’introdueix els cantaires en la tècnica vocal educant la veu, l’actitud corporal i la consciència de la respiració, necessàries per cantar. Combinen els assaigs amb dues sessions setmanals de llenguatge musical per aprendre les bases de la lectura i escriptura musicals. Participen regularment en concerts al Palau de la Música Catalana juntament amb els altres cors de l’Escola Coral, i també tenen la seva activitat pròpia dins i fora del Palau, participant en intercanvis amb altres corals de Catalunya. Forma part de l’Escola Coral de l’Orfeó Català i està integrat per vint-iset nens i nenes de sis i set anys. És una etapa en què els cantaires comencen la formació en el món de la veu i la música. A partir de cançons, exercicis i jocs es busca i es treballa l’extensió de la veu, la seva lleugeresa, l’afinació i el reconeixement auditiu des de l’escolta i la imitació. És en aquest període que els nens s’eduquen en el ritme, la pulsació i l’expressivitat musical a través del cant, la dansa i l’escenificació de les cançons, i es fomenta que els cantaires es familiaritzin amb la respiració i tinguin consciència corporal. Treballen dividits en dos grups segons l’edat: Petits 1, amb sis anys, i Petits 2, amb set anys, per rebre una formació específica i acurada segons la seva maduresa. Aquestes sessions es fan al Palau de la Música Catalana i el Cor té l’oportunitat d’actuar tres cops l’any en aquest escenari amb la resta de cors de l’Escola Coral: en el Concert d’Any Nou, el Concert de fi de curs i el Concert de Sant Esteve. També s’organitzen activitats fora del Palau, així com concerts, intercanvis amb altres corals i un cap de setmana de treball. Castellers de Vilafranca Els Castellers de Vilafranca són una institució cultural i esportiva catalana que té com a principal objectiu fer castells. Són una organització sense ànim de lucre i tenen la consideració d’entitat d’interès públic. La Colla es va fundar el 1948, fruit de la gran afició, tradició i arrelament del fet casteller a Vilafranca del Penedès, que es remunta als temps del Ball de Valencians (s. XVIII) precursor dels castells actuals. Actualment formen part de la Colla més de quatre-cents castellers i castelleres, de totes les edats, de forma lliure i voluntària sense cap tipus de distinció social, política, cultural o religiosa. Són una de les entitats més importants i de més projecció de Vilafranca del Penedès i han representat el país i la cultura catalana en nombroses ocasions a l’estranger. Compten amb el suport de més de cinc-cents socis, i la col·laboració de diverses institucions públiques i privades. A més de les actuacions castelleres, també organitzen altres activitats culturals, esportives, educatives, socials i gastronòmiques obertes a tothom. La tasca que han dut a terme al llarg de seixanta anys ha estat reconeguda per l’Ajuntament de Vilafranca del Penedès amb la concessió de la Medalla de la Vila, i amb la Creu de Sant Jordi concedida per la Generalitat de Catalunya. www.palaumusica.cat/etconvidemasomiar www.orfeocatala.cat/etconvidemasomiar