Revista Musical Catalana. Núm. 124 Febrer 1995
Editorial: El mecenes, una figura extingida? / PANORAMA Friedrich Nietzsche, compositor. David Picó S. / Manuel Cabero. Una mirada sobre el món coral català. Sergi Moreno-Lasalle / L'exemple de Lluís Portabella. Josep Casanovas / Mikrokosmos: In memoriam Lluís Poratabella. Pere Artís / Del seu affm.: Sr. Robert Gerhard. Jaume Comellas. / Explèndid Messies. Lluís Trullén / 26è Festival Internacional de Jazz de Barcelona. Una mica de tot. David Picó S. / Comiat d'any de l'OBC amb interrogants. Josep Casanovas / Recuperació de l'Albéniz operista. Xavier Casanovas-Danés / Una Creació de gran nivell. Lluís Trullén / TEMA Aniversari i homenatge / Festa de la Música Catalana 1994. La crònica. RRMC / Parlament amb motiu de la Festa de la Música. Joan M. Pujals / Glossa de la vida i obra de joaquim Homs. Montserrat Albet / MUSICALIA Sarah Chang. La tendresa del geni. Mònica Pagès Santacana / Catalunya Música proposa. Gershwin ahir i sempre. Victòria Palma / Macbeth sempre: l'impacte dels límits entre ciència i art. Carles Lobo / Oriol Bordas al Taller de Músics. Ricard Gili / El musicòleg en l'era del CD. Josep M. Vilar / SCHERZANDO Cesc / CONCURS / LLIBRES / DISCOS
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
BARCELONA Muntaner, 300, Esq. Laforja Tel. 200 81 ·oo BARBERA DEL VALLÉS Baricentro · Tel. 718 97 51 MADRID Hermosilla, 75, Esq. Gra. Pardiñas Tel. 435 89 89 MAÓRID-2 LA VAGUADA ·Tel 730 48 82 SUMARI revista musical catalana EDITORIAL PANORAMA •o • •• •• • fl\-;- ' ~ ¡;;¡ mecenes. una flR'"' extingida? (\ t< o, Friedrich ,,iel:$1'lu•, campo: per David Picó S• Manuel CnbPt'O. Una mirada .~obre t•/món l'ara / t•(l talà per Sergi Moreno·Lasalle IJ'Pxemple dc Uuís l'art(lbella per Josep Casa nova .lfi/;rol;osmo.~: In nwmo1·iam Lluí., Partcdu•lla per Pere Artís Del seu CJ;[fm .: Sr. Nobt•rt Gerlr ard per Jaume Comellas Explèndid M t·s~ Ïl'' per Lluís Trullén 26è Festival l aternacionnl de Ja;;;; dt• lltu•t•c•lona. Una mica de tot per David Picó S. Comiat rl'wry dt• I'OJJC 11mb int erroga nt .~ per Josep Casanovas Recuperació clt• /' \lbPni::. operista per:X.C.·D. Una Creació de gran ni11ell perLL. T. Aniversari i lr onu•nntgr> Festa de la llrísica Catalana 199-J. l-l' t·nlnica perRRMC Pnrlam~nt omb mot i a de la Fes/et de lo M1ísica per Joan M. Puja ls Glossa de la vir/(1 i obro de .Joa quim per Montserrat Albet llo m.~ arah Chang. 1.-n umdresa del geni per Mònica Pagès Santacana Catalunya Música propo.,a. Gerslm•in alr ir i sPmpre per Victòria Palma Madrclh sernprl': l'ilupacte dels limits c•ul r1• ciència SCHERZANDO CONCURS LLIBRES DISCOS •• •• •• i art per C.L. Oriol Bordas al Taller dP .l1úsics per Ricard Gil i El musicòleg en l 'era del CD per Josep M. Vilar per Cesc . arna "" ] ~ 1 ( ] l ( l ~ Major de Sarrià, 57 Tel. 203 07 14 08017 Barcelona Pl. de Sarrià, 9 i 10 Tel. 203 04 73 08017 Barcelona ] ] { ( EDITORIAL a desaparició recent d'una personalitat tan acusada i d'una trajectòria tan decisiva a la vida musical barcelonina dels darrers anys com Lluís Portabella fa que ressorgeixi un cert clima de reflexió al voltant de la figura del mecenes. El tema no és gens banal perquè afecta quelcom tan decisiu com és el del, per ara encara imprescindib le, suport privat a 1' actuació cultural. Ah ans d'avançar en 1' argument cal valorar una sèrie de factors absolutament determinants sense els quals res no té explicació. En primer lloc, el fet que el diner, el capital, cada cop aparegui menys atribuïble personificada ment. Això vol dir simplement que es protegeix sota la sigla S.A., la segona lletra de la qual amb el ben explícit significat d''' anònim". Això suposa, de forma immediata, que les decisions sobre aquesta realitat han deixat de ser de responsabilit at individual o personal per ésser-ho col.legiades i, a més, sobre uns patrimonis col·lectius. Per tant, això significa dissoldre el gaudi personalitza t de l'acció de mecenatge. Prendre decisions sobre patrimoni no exactament propi, sinó col.legiat, comporta riscos molt acusats; mot aquest, risc, renyit amb la praxi més fluida i natural de mecenatge. En aquestes condicions, la recerca d'una rendibilitat segura (a més, a termini pràcticamen t fix) esdevé objectiu prioritari. Rendibilitat que els nous temps i les noves formes de participació privada a la vida cultural situen en el modern terme d 'imatge, factor que experts ad hoc són capaços de quantificar de forma enormement precisa, si cal. A partir d ' aquí, tan solvent és parlar de la mort de la figura del mecenes, com de la seva evolució en les noves maneres en què es manifesta. La nova realitat, en aquest sentit, és prou ambivalent i l'exigència de l'aportació privada hi ha trobat, com és ben evident, una línia d'eficàcia inqüestionable. Pel camí s 'haurà perdut, això sí, la imatge esdevinguda romàntica (però que, tanmateix, transcendeix en molt aquesta època en els seus orígens -Mecenes va ser un pròcer de I' època de 1'imperi romà- ) de la figura individualitz ada capaç de sentir un amor profund i autèntic per la cultura, fins al punt de, si cal, comprometre -hi el seu mateix patrimoni en els límits més absoluts. La conclusió podria ser, doncs, que la figura no ha desaparegut sinó que ha sofert o està sofrint i acusant un decisiu procés d'evolució. El mece nes, 124 una figur a I extin gida ? i :11 ...e~ s 65 PANORAMA Publicada en CD la seva obra 1nusical Friedrich Nietzsche, compositor per DAVID PICÓ S. P 124 6 66 m· tu l de connnemo•·m· el cen t cinquanta ani- vt•rsari del naixement del filò s o f al emany Ft·iedrich ictzsehc (1844-1900) , el d epartanwnt d c música de la Concordia Univc•·sity de Montr<>al va te ni r una brillant idea: publi ca•· tota l' ohra d e Ni etzsche, pc•·ò no pa la filo sòfica , sinó la musieal. Aquest inten "s ant projecte va donar· el primet· fruit a Cina ls d c l' any passat amb la publi ca c ió d·un compa cte doble amb les eomposicion d ' infantesa i jo' en tn t d c ietzsche. Excepte u na ob•·a posterior. els dos compactes recullen les peces musicals que Nietzsch e va compondre entre el 1857 , qua n tenia tretze anys , i 1873 , quan en tenia vint-inou. La 111ajoria són p eces breus per a piauo o p er a piano i veu, p erò també inclou ob•·es cor als i un a per a p iano i v iolí. Malgrat que pugui sl:'mhlar que es tracta d 'un període massa primer en c. é · p•·ecisament aques ta època , prèvia a J'esclosió del Nietzsch e Cilòsof, la que con esp on a la eva etapa més fh til i intensa com a compositot·. Le!:> p eces OJ·questradcs s 'inclou•·a n en un prope r compacte dedicat a le darreres composieions d e Ï etzsch e. L'aparic-ió d. aquest compacte . titulat senzillament The compositions of F. Nie tzsche, és un fet cabda l per a L' es tudi dc l ' obra nictzsrh~:ana. Des que Joan Maragall , l' any L893, pu.hlicà el prim er at·tid e sob r e Niet zsche a l nos tre país ,' els esc.-its i es tudis sobre aquf'sl autor s' han multi]llirat. P<'rÒ malgrat aquest progressiu au~:,rment , d vincle entre Nietzsche i la ml'tsica ha es tat esca ssanlC'nl f'Studiat (excloent la •·elació f' n trf' ietzsch e i Wagn er , Nietzsche amb uniforme d'artilleria d c la crua] sí que hi ha hihliogra1ïa abundant). Una mosll·a d'això fs que, fins ara , l'olwa musical de Nie tzsch e r esta va prà<·tira ment inèdita . El p •-inwr a enrebristnu· llD r ecull dc ca nçons de it•tzsche va se t· el canta nt líric Dit> trieh Fisch e r- Di es kau. i fin s fa poc temps no s'han edita t nous r eculls, entre els quals des taea l ' editat a New Y 01·k pc' 1·la diseogràfica HLM M u sic- Publi <·a ti o ns sota el títol de 1'he music of Friedrich Nietz sche. La poca atenció que s' h~1 dcclicat a la música dc• N ictzsc·he s'explica , en pa•·t, pe•· la inac~ ec~ss ibi ­ litat de les sevc's eomposieion s . Aques ta ban·c n1 es va LJ·c·nc:ar l' any 1976 c¡uan C urt Pau.J .J anz , J'autot· de l'exhaustiva biografia d e Nietzsche en q uatr·<' volums/ va publicar el catàleg c-omplrt de les ohres musicals df' ietzsr- he en una edició molt acurada que ha servit de guia fonamental per al compacte doble que a r a ¡wesentem. Val a dir, a ta U anecdòtic, que vint anys abans de la publicació d ' aquest treball, en la seva obra Los cornuclos del arte moderna , Salvadot· Dalí va incloure com a cita d'en capçalament d ' un capítol, els primers acords d ' una c ompos ició de Nietzsche. La introducció d ' aquest com· pacte a casa nos tra ha an·ihat dc l ' intet·è de P ep F eroàndez del Tané, en adquirir-lo p et· a la IJi. breria Noa Noa Llibres d. At·t de Bat·celona , d e la qual és t·espon· sable . E l fet que sigui llDa lWm· ria on es vengui, demostra 1' escà> inter ès del món fliscogt·àfic per aques t treball. Malgrat tot , Sl'· gons pa ra ules de P ep Fernàndez, el compacte s'es tà ven ent molt bé. En el mom e nt el 'esc ri 111·~ al¡ues t arti cle , l a Uibret·ia Non No a (passeig de San t. Joan , 108, i Rambla Sta. Mònica , 7) és l'unir lloc on rs ven , tot i que ja s ' hi ha inter ess at una altra llibreria i tma botiga de discos de Barcelo· na. Música i filosofia L·aparició d ' aquest compaete n •presenta una nova via , fins ara pràcti cament inexplorada , per endinsar-se i comprendre el pro· sament dc Nietzsche . P er aquest motiu, la pt·esentació d el com· pacte , •·ealitzada fa unes setrnn· nes, la va dur a terme Miguel Mo· rey , catedràtic de filosofia dl' In Unive rsi tat cle Barcelona i un d eh e s tudiosos de l ' obra ilc• Nietzsche més r econeguts nacio· nalment i internacional, a mÍ'' dc>l darrer guanyada•· d el PrrJlli Anagrama d'assaig amb l a nu- PANORA MA TijE COMPOSITION S OF/LES COMPOSITION S DE/DIE KOMPOSITION EN VO que l per pre- cdòpu:n la arte 3 in:alaners ó de t Caràtula del CD, editat per Concordla Unlversity, que conté , bàsicament, les peces que Frie drich Nietzsche compongué entre els anys 1861 11866 ::ornat de ~ del a llit·t dr pon- ib re- : p('r , se- Ldez. moll i urr Noa .OS. i 'unir hj ha ria i celo- >a cir s arn . prr peu· ¡ur•l ::om- una· IMo· de Iu i un a Jr acin· rurs 'remi 1 uer vel -la Deseo de ser piel roja. Durantla p r esentació, Mo•·ey va exposar el vincle que el jove Nietzsch e estableix entt·e música i llengua tge. Aquest i n lct·essant Lema, per ò, A'allunya massa de l'objecte d'aquest artic le.~ Pel que fa a la mú ica, en declaracion a la ''Revista Musical Catalana,., Miguel Mon~y va fer referència <1 la reconeguda habilitat de Nietzsch e pet· impt·ovisar al piano. A l'època. les composicions de Nietzsche 110 van despertar gaire interès , però quan improviscwc.t al piano, el públic quedava impressionat. 1lixò fa pensar que les coordenades des de les quals componia eren massa convencionals, però quan s'oblidava de la, rigidesa acadèmica, el.~eLL gratt d'expressivita t era altí.ssim. La músiC'a de Nietz che, inevit~hlement, planteja la problemàLlca de la seva ubicació tlins la totalitat cJe l'obra nietzschcana. É s un fet aïll at o complem entari ? Cal accedir- hi des de ]a his l·òria (lc la música, de la filosofia. o de la biografia dc ietzsche? L a respo ta de Migucl Morey és clarificadora. Cal enquadrar la IIIIÍsi- ca de Nietzsche en un mar·c cle forllutció personal que, a causa de l'especialitza ció, nosaltres hem perdut. .. Picasso feia verliOS, Dalí escrivia i Alberti dibuixava. No calin qtte els dib~tixos d 'Albertifossin molt bons ... Es tractava d'explorar diferents formes d 'exp re.~sió, frec a frec l'una amb l 'cdtra, clins d'un mateix marc personal d'expressivitat. La música de Nietzsche té a veure amb aquesta idea de formació integral. De jove. ell va formar unct societat cultural on tots els membres ha·vien d'entregar, cada mes, una obra cl'11na disciplina artística o cultural diferent. L'arquitecte feia mú.sica, el pintor escrivia, etc . Nietzsche feia música, tal com trctduïa obres g r egues o escrivia poemes ... I no pintava perquè era gnirebé cec! Bra una ma ne ra d'exterioritza r el seu nucli expressiu amb tots e[.<; colors, gammes i matisos possibles. Ara això s'hu perclut. Però aquest compacte ens ofereix la. possibifitot de desprofessiono litzar la mirada i delatar, e n paraules de 1 ietzsche. ''l'espectador crític", que és aquell que jo no sap escottarin música, només sap compnmr, analitzar, deduir inj7uèn cies, etc. La mú ica convulsiona NiP izsclw des de jov<· i 1'acompanyu a mh la intensitat el' una passió inleriot·itzada. Pt>rÒ ca l cntendn· e l cont<·xt que fa possible aquel>ta passió. un conl<'Xt , social i musical, n o gens semhlnnl al d 'avu i. Migncl Morey ens e l dibuixa. So- vint no tenim en compte unacosa: la necessitat de nuísica. La gent del segle passat estava als antípodes de nos(l /tres . Nosa ltres 110 tenim aquesta necessitat perquè estem snbmergits eu la pol·fució musical. Tenim toca - 7 67 PANORAMA tUsc. compaNe, ràdio ... Per això se 'ns Ja difícil imaginar qu e iet:;sche pngui escriure nna carta desesperada a wt amic compositor client-li que necessita escoltar música, i que lienviïzma partitura urgentment! Cal entendre que vivia en un univers silenciós . I a aquest silenci hem de sumar el de la seuo solitud. La música, al sen ttn ivers interior, havia rle ressonar a,mb una intensitat colossal. Lct gent d 'ara, en canvi, tenim els sentits esntl LSsats. Nietzsche, compositor 124 En l' àmbit de la música i la filosofia. f>s un fet generalitzat crt>urc quf' Nietzsche era un compositot· medioct·e molt influenciat pet· lt' obt·t's de Wagner. A rau a clt' la poca informació sobre le composicions de Nietzsche, és comprensible creure quf' Wagner, tenint en compte l' amistat que t>ls va unir dw·ant anys. va influir en Ja mú ica dc Nietzsch e. És comp r ensible, però és fa ls. La major part de composicions de Nietzsche són anteriors a Iu LJ·obada amh Wagnet·, i en aquest pel"Íode d'influència prewagneriana. Ja música que millor inspirava el jove ~ietz che no era altr·a qu e la de Robert Schumann. At·a bé. d"on nei.x ropinió que Nietzsche és un músic mediocre? En el segle vint. fin fa molt poc. gairebé ningú no ha,ia pogut es- Des de/1904 al ser11ei del món musicaf. actuafit<.ant dia a dia ef seu catàleg "'"\ORlAt DE 'é.'v ...,.....,.-.,. '1I ú ,,;r-"'1- BOlL EAU ~/(i ____.,.,..__ f110\'Cn(l~ n7. F~t~ j Tel· 21.SSJ34 0~)7 • OARCELONA (Espanp) Edicio iberica Edicions originals (Urtext) Obres cabdals de la música Nous compositors Obres pedagogiques 8 68 Musica escenica Richard Wagne r coltar ni llegir ]es composü·ions de Nietzsche, per tan t , aquesta opinió s'ha de remuntar ~d segle passat. Hem de tirar· cnt·t·ru , concretament fins al 24 d e juliol de l'any ]872. Aquell d ia una autoritat musical com Hans von Biillow4esct·iuuna ca rta a Ni<'tzsC'he en què critica molt n<'gativamE>nl el seu Manfred-Meditation, una composició per a piano a qualr<' mans (inclosa en el pt·op('t' compacte de Nietzsche). El terme. n egatius d" aquesta opinjó r·obt·a extravagant'', ''desagradable.,, ' ·antimusical .. , t'te.) van crear precedent i han arribat fms als nostres dies. Però actualment, altres autol'itals mus ieal s com Curt PaLu Janz o Wolfgang Bottenber·g -dü·eclor artfstie del compacte- han assenyalat qut> generalitzar l 'opinió dc von Büllow és injust i erToni ." Diuen que Nietzsche era u n bon músiC' i un pian ista excel·lenl. Òhviarnent, tenia limüacions , de IPs q uals ell era conscient, pet·ò aquestes limitacions s'han d 'ava lu at· juntament amb les seves t(ualitats musicals, que no et·en poq ues. La música del compacte WoHgang BotteJ~berg divideix J'obt·a musical de Nietzschf' en tres etapes: la infantil, 1'a doles· cen t i la de joventut. La major part de peccs drl compacte pertanyen a la segona etapa. Es tra c ta d'un períodr brt'u. dell861 al 1866, pet·ò mn· sicalment molt productiu. Niel7· sche ingressa a la {arnosa escola d e Pforta, on rep una exhausth·a formació humanís ti ca . Quan acaba l'escola enLTa a la Univer· si tat d e Bonn per estudiar tcolo· gia i filologia clàssica. Al ma tei.\ temps compon cançons i J)t'CC' per a piano d ' una exquisida bar· monia i originalitat melòclica, pt•r bé que mancades de la tècnica del contrapunt. Les peces per a piano , fm·mul· ment no són originals, però dr>· JH·enen espontaneïtat i nu alt grau de lit·isme melòdi<'. Allegro. compost per Nietzsche als tretzt anys, té la consistència form al d ' un exercici, però la seva mu>i· calitat és viva, jovial i intensa PANORA MA Imatge del filòsof-composi tor i dei\ te en .ole.- :; del goun ·fodf • rou- ~ietz· sc oia .stiva )uan i ver· eohr atri.\ Jec es har· l- per ~a del rmnl' de>· n alt egro. retzt .rmul mo~1· en;a. Aqufrau l'estrany encant d'aquestes peces. A partir d 'cstructLu·es certament convt>neionals , s· escapen melodies fràgils i sensibles com fleldenklage i plenes d e gràcia i agilitat dausair·e com Zigeunertcwz. La l'oanca de tècnica del cont r apunt és clara. però queda contt·arestada pet· l ' alta inspiració melòdica i ha rmònica . Aquesta dualitat entre la forma i el contingut és cnca t·a m és evidenl{·nles peces per a cor. La forma és acadèmica per·ò conté una profunda força expressiva. Aquest germen expressiu assoleix moments d r gran desimbolttu·a i delicadesa, molt propet·s a la sensibilitat moderna. Do exemples excel-len ts són les peces per a cor i piano O weint um sie i flerbstlich sonnige Tage. L'obra més llarga deJ compacte és Eine Sylvesternach t. una peça imaginativa per a piano i violí composta sota la influència el~ la mC.sira de Schumann, que N1etzschc· va regal ar anys m és tard a Co!lima Wagner. Però dr Lotes les pc(·es, les més ori{,rinals són Les cam;ons. Algunes, la) com esct;u Bouenher" ' e> s apropen et la qualitat de Les obres dels g rfws mestres rlellied. D e les quatr·e que trobe m al primer compacte . cal rsmcn lar MeinPlat:; vor der Tür. Ja pi'Ímera cançó composta prr Niet zsch e. Arran dr la seva senzilla i b e lla melodia -q u e I'C eo r da Schnmann-. r escàs contraptmt i Ja pedecta adaptació al text del poeta Klaus Groth, Botte nberg ha catalogat aquesta cru1çó enlre les millors dellied alemany. Al segon compacte. hi tt·obem un cicle d«> nou cançons que N ietzsch e va escTi nTe per <1 Maria Dt>ussen. Nit·Lzsche djbuixa un ampli ventall de sentiments musicant, amb admü·ahle dt>str·csa. poemes d.AJexandr Pui xk in , Sandor PetOri i Adalhet·t v . Chamisso . Les composicions són for·ça complex«>s, amb clares in fluències de Rober·t Schum ann. però no conscrYen la fn· s<·or de les anterior::; . Die junge Fischerin, la cançó posterior a aquest cicle, r<·ssalta p er dos motius: el text: és del mateix Nietzsche i l'expressi,'ita t supera el format típic del li ec/ alemany. Aques t a ca n çó, c·om d 'altres. té cet·tcs ÜTegnlal'i lats crue es poden interpr e tat· com a (kft•ctl'S formal-. o com a tt·c·tt- d ·ol'iginalitat. Tanma teix, lt's cançons clr ielzst'he són fonnalmcnl toli VC'nci ona ls, però hi trobPm gi r.s sorprenents rdacional · amh la tonalitat: acabrn r n un to dif(•r <'nt a l'original, tot·nen lwnsC'amenl a la modularió inicial o conserven una ton ulitu l volàtil que r esta trauscendl-ncia a la tonalitat final. Aquest de talls no semblen pas imperfecciona, i si l)o fossi n , l' oïda act1.1aJ Ics Hb"l'aeix. La darrera cançó, Gebet "" das Leben , (o · un cas a par·t. iNzsc.-he la va C'ompondn• a ls tn~ nta-vuit anys. El teÀ"t és una pcwAia que va t•sc riut·e Ja St'VH a mi ~a Lon A ndn•as Salomé/' e n la qua l i e tzsc ht.> es va sc• ntit· al ·Iu dit sentinlCntalme nt en llt•gir ·"]eh lirbe Dic h ... '' (t 't>stimo ... ). Anys més tard el. composito r Pete•· Cast en va fr r una adaptaci6 pe•· a cor i on¡ue tt·a. Aque ta és la pec;a amb ml-s valor his tò•·ir i biogràfic. Més e nllà d 'en('rrls i limit acion¡,, aquestes pece són portad o r es d ' un contingut expressiu exlnwrdioari. :.\ornés eaJ oblidar qui és l'autor· i escoltar-l es sensr gain~s prejndi{·i s. Possi])lement mai no formaran pên·t d e la història de la mú ica, però sí del r ecord de la nostt·a scnsihilita t. 1 no és eslt·any venint d' 1111 home q ne, e n una carta confessa : La vida sense música és w1 error, una fa- tiga, un exili. Notes 1 1\o·tidc titulat .'Vio•lz.<rlll', ¡whlicnl ell S olt• juli ol el•• 11!93 a Iu o·c•vi•ln "L'A,eoç... t-<1111 ;•I l"••udci nilll ~~~ P:uoploilu•. ' E,i,teh traducció ui o·n•tc•llà a :\liuum I, ni\l'r•it luti. ' 11t•r ttpo·ufundir Iu ro·lnt·ió (•nlr~ mú~it•u i llt•tt · h'liU igl', vegeu r~urtiPit· El¡littiiO e/(' iViffl:.•wlw, HHt•VÍJoi iH ~fu:.;icul Ca tnlnnn'\ JliÍmt'l'lJ 9 J. ' llun• "'" Büllow(183U- II!\II) vuserel priutt•t· morit clt• Co!"imu Lit~. nu~ .. tnn] don u dt• \\a~­ Ot'r. Cumpo ... itor i dirt•t·tor. \a conèi'\:<'1' "\it•V · " ''"' n Bn,ilea i'" qlll•dur frnpnl pel• •••u• ,.,. c·J"Ït "i, Ui\ lln'l per h.·~ tot'\ c·:oo. c·cunpol5icion:-4. ' ·• \1n~uzinc Liuér·uif'l•", nt'ttn. 298, dc1IÍ!'nl u i'lio·l7.•clw. Enlre•' istn 11 C uri Pnnl Junz, t•tt Iu qualtl.-ft•n•n la qunlilnl arno•icnl de Niclz<dw. Tht' .<ongs of Friedrido ¡\iet:.•doe, un nrtirlt• d1• \\ ulf¡:nn~ Bollenber~ im·lt" rtt una puhlic·udó jopunt•·n. t't'dit gt•nLilnwnl ¡ter P .. p F('rnulttlc••. •· l.ou \nrlrcns Salnmr. r"·riploo·u cl'ori!(«'n ro" r¡m~ 'u ront-ixer Nh·tztowht· l,nny 1882. Ot•~o~1u·é ... rrunn intt.~nsa ami~ tnt t:~, nu tlisLunciua·. Oo1z~ au\> mi·>~ tuc·cl \' U Cbet'iut'l' un llibr~ snhn·l'ultnt c-h•\i,"ll7 ..ehc. Tnmht- \{I c-unt+L,t.•rRainer \t1 rin Rill..l'. cll'l qua ha l'•t•riurt' nn Tlihre l'un~ 19:!8. TV ~3 PANORAMA MANUEL CABERO Una mirada sobre el món coral català per SERGI MORENO·LASALLE n s trob e m a L' Aula Fred eric Mompou dc rinstitut Joan Llo nguer es, centre on impartPix classes d e direcció coral (AmJjcor). Manuel Cabero és un a d ' uqnclles per sones que mostre n on grun caràcter, taram1à afahlf• i cu ct•t·ta matlera luunil però <~I­ hora carregat de saviesa , inquit'tud i experièn cia . - Com veu. amb la p er p ectiva dels any , la seva trajectòria musical , la seva voca ció , e tc .? ... - Bé, és clar, és una trajectòria. prou ll.arg a, de molts anys i estic. molt content de lafeinn que he ./et,, content perquè sempre m 'ha ag radat el que he f c>t , e vicientment perquè m 'ag rada m olt el cant coral, etc. Ambicion s? Crec que la millor ambició h a estat realitzar un profund i COli Stant treball i satisfer progressivament la. inquietud artística i la E formació musical d 'un mateix, que és, al cap i a la fi , el que intento transrnetre aÚ; meus alumnes. - Aquesta n eccs i ta t cons tant d ' ampliar els seub con eixemen t. r espon p o tser a una ' ocació autodidàctica ? - No, en absolut.. o crec que aqnesta manera. de f er sig u.i pròpia d'un autodidacte, tot el contrari. Acwalment. i 110 solament e n la m úsi ca , ha s d 'adoptar aquesta p osició, p erquè surts d el conserva tori o de l'e:;cola i l 'adon es que n o sap s res. perquè el que et falta i que és el que realmentfa ctprendre és lct pràctica , l'experiència i l 'estudi i la forma ció permanent. Als meus t.emps era diferent, p erquè 110 hi ha via escoles de direcció ni de cant coral, i de nwrxa r a l'estra nger, ni parlar-ne . En certa mcwera . vàrem serzma generació , és a dir l'Oriol Martorell. l'Enric Gispert , l'En ric Ribó ( alg uns an ys més g ran) . i jo mn.teix els qui ·uà rem haver de, individualment , espontàniament també, f ormar-nos com a autodida ctes . Va ser una a cliLLLd i una necP.ssitot ; a ltra ment , ILO hi hat,ia ofertes. - 1 el Cot· Madrigal , què hi t·t>presenta , en to l a ixò? - Ah! EL Cor Madrig al és l'obra de la meva vida (i ai'í.Ò ho diu amb uua gran t>morió, com sipat·Lés rl' uu fill pròdig o d ' un bonic 1·econl clïnfantesa ) . Pense¡ que, és clar, vaig crear el cor l 'a ny S l i hi he treba llat i hi he fe t molta fe ina buscant sempre La prog ressió i millora constant. Ara , després d 'u11 parèntesi, torna afzw cion a r. U11 a vegada reengega t junt amb ww alumna mevn., la Mireia Barrera.. vaig cedir-li La re:;p onsabilitat d e la direcció, com si es tractés d 'una herència en vida, per tal cl"assegurar continuïta t r1 la meva obra. De lola manera. ¡,i l'On ri 11 u o pa rlicipa nt molt de g rat , assessorant -los i vi- PANORAMA 124 ~ ... El §. !!!.. ¡;;j ~ vitll cie prop les seves activitats. - Ct·cc molt intet·essantla seva activitat docent. Què en pensa , de quina manera es veu a si mateu com a pedagog i quins fntits li ha aportat d c set·-ho? - Mira, tots els cursos fan una bona tasca , tant per a l'alumne com per al mestre , que sempre pot aprendre dels deixebles. Evidentment , sempre pot haver-hi diferent.s enfoca.ments p edagògics, p erò tot.s, si fa no fa , segueixen la mateixa líniu. El que faig és això, transmetre la direcció coral, perquè el que jo sé i he fet tingui una continuïtat. He ensenyat i ensenyo perquè les coses m 'han vingut així i no he volgut fer altrament. -Així com en l a seYa gener ació , I'Ot·iol Martorell, per exemple, h a preferit exercir la direcció co t·al com una cos a - per dir-ho d'alguna manera- popul arment política, es veu vostè, com a pedagog, en el mateix camí que l'Enric Ribó? - Cornparar-me amb en Ribó seria molt pretensiós: és un gran músic p el qual sento una gran admiració , i no seria ètic considerar-me al seu mateix nivell. - 1 e n l' exp eriència docent , també hj entren els seus fills? - Oh! És que tant la meva dona com jo no ho hem sabut fer altrament; per tant. és lògic que els twstres fills siguin tots músics i és elquefaque a casa sempre s'hagi viscut i es visqui la música com una cosa nwltfamiliar, molt nostra. Cada cop que ens reunim, sempre parlem de música i la V LV!nt. - Les discussions a casa seva d e u en se r d ' allò m és interessa nts ... - 1 tant, i tant! ... - Com a dü·cctor, coralista i p edagog, en gen er al com veu el món coral avui dia a Catalunya ? 12 72 - Uf! Millor que mai, sens dubte! - Sense que es compleixi allò que m és quantitat equi val a men ys quajjtat? -No , no! Acwalment hi ha molts cors i, entre ells. força de bons. Sens dubte que la qualitat PANORAMA "La qualitat dels cors catalans ha millorat i supera la de qualsevol època anterior" "Hi ha un treball de recerca i recuperació d'institucions culturals com les capelles de música" ha millorat considerablement i, avui, supera la de qualsevol època anterior. Hi ha molts directors joves amb una elevada formació musical i domini d e la tècnica de la direcció i tflmbé una nombrosa j oventut de cantaires preparats mu.siccd me nt, molt s dels quals .segueixen estudis cie ca.nt. Malgrat qtte les ajudes econòmiques oficials són migrades, en l'aspecte de l 'associacionisme, sortosam.ent, la Federació Catalana d'Entitats Corals aporta un servei importantíssim amb la divulgació de notícies, orientació iformació tècnica a cantaires i directors, organització de Trobades, edició de partitures i d 'una dinàmica revista qu~ es lliura a tots eL<> cantaires de la Federació. La vocació coral de Catalunya és lústòrica. - R ecentment h a posa l cnmarxa el proj ecte dE' r ecuper ació d e l 'antiga Capella de Músiea d e Santa Maria d el Pi. A què C:J'(~ U CfUe respon aCJUCSta iruc iativa? -En realitat, aquesta. iniciativa, qtte podríem dir que és un fet natural, la va te~tir l'amic )ordi Sacasas, que és rw historiador vocacional. Ell ha estat l'impulsor del projecte . Les capelles de música foren molt importants so- bretot a partir dels segles X l '/ i a les tres esglésies més im· portants de Barcelona (la Cate· dral, Santa Maria delMari San· ta Maria del Pi) fins a finals del segle passat i principis de l'ac· tual. Després s 'entrà en una me· na de decadència. Tampoc no hem de creure que fou la guerrcr el que acabà amb tot això. Ac· tualment hi ha una forta tendè11· cia a restituir les coses antigues i p erdudes. Així com es restauren edifiàs i monuments antics, tam· bé hi ha un treball de recerca i re· cuperació d'institucions cultu· rals, com les capelles de música. L'Enric Gispert ja ho va fer amb Santa Maria del Mar; a la CalP· dral. fa temps. es va restablir I'antiga capella , de moment amb l'escolania, i arreu també es re· cuperen i restauren els orgues a les esglésies. Quan la Basílica i el seu consell pastoral assumiren el projecte, vaig acceptar-ne la direcció perquè era una propos/11 atractiva i singular per tractar· se d 'una restitttció històrica erl favor de la música litúrgica . d~ la pròpia Basílica, de la ciuwtr del país. A més, que l'església citi Pi, amb la seva noble o rquiteclll· ra, el campanar, les parets, les voltes i l'encant ambiental de lo ,\TH seva arústica, s 'ho val. Calia , doncs, .fer renéixer la Capella i que tingués una continuïtat assegurado. A més , no tan sols recuperem la capellet en si, sinó també tot el muntatge, per dir-ho així, de la tradició: els cantaires s 'anomenen can tors , vestiran com s 'acostuma, rLna gramalla, que és una mena de toga que s 'utilitza:va d'antic, i tots els documents volen ser fets de manera simbòlica segons les antigues maneres. -A mb un cet·t cail·c de n ostàlgia o r·omanticisme, potser? - Pot ser que sig ui nostàlgia o pot ser una validesa només simbòlica. És, de fet, el reflex d ·aquesta voluntat restablidora. El que s 'ha fet, doncs, darrerament, f>s la prepctmció d 'un equip, a partir d 'en Jordi Sacasas en el vessant històric, jo mateix com a mestre de capella i David Malet, que és organista, liturgista i també antic alumne meu, que farà de mestre assistent i organist.a . Cerquem ara completar la selecció dels dotze cantors, tres per corda, ja que actualment només en teni~~~ cinc (és sabut que tota sel~c~w de veus és complicada i cli}tctl,. si es vol aconseguir un so senstble). Així, espero aviat po- sa ren marxa la capella, sobretot amb la mà..Tima visió de, fu tur, i pensant que els resultats siguin pausats per·ò prog res.sius. No sóc impacient, perquè sé el que això costa. Potser mereix de ser comentat qtte, CI part de les actuacion s en les Jimcions religioses més importants, cada dissabte, abans de la missa d 'onze que se celebra a la Capella de la Sang de la Basílica, la capella hi cantarà un motet. -Serà h o d t> sentit·. - Ai..1:í ho desitjo. 11 més, cada cop ho anunciarem al portal de r església amb el títol corresponent. - La voluntat d c r ecuperació de la cap ella a ni vell cot·poratiu també f' traduirà en una ¡·ec·uper ació rlel patdmoru mnsical bat·roc català? -La intenció hi és, fins i tot ja hi ha musicòlegs dedicats a est.ndiar i a recuperar /'a.rxitt de la B asílica.. Però ara corn a,ro, amb pocs cantors no podem afronta.r aquestes obres barroquPs , sovint a moltes veus i policorals. Per comença.r , ens centrarem en el Renaixement, que a més de ten ir una g ran riquesa musical, també crec que és la millor escola per a la formació d'un cor. El so que pols aconseguir amb una obra del R enaixement és tm so de gran nivell, tant musica l com vocal. - R ena:Lxemcut italià, hilopànic. ft·anco-flam enc? - De tot , de tot una mica. Ara tinc una peça de lVilloert al rap, però farem de tot. Tamb é ca l pensar en Victorict i Palesi rin o i tant s d'altres. - Dal Terament hi lw unu m nnu de tendència , despr és dc l'ex plosió exuberan t tle!s gr ans Ol'fMnll, a r e tornar a les fomwei.ons m és p etites, com el Cor de Cuml)l'u dc'l Palau o la m a teixa capeUa de l Pi. Com ho veu , això? -No sabria definir-ho exru·toment així. De fet , els de ln me lla generació ja vam trencar amb la tradició de les masses corals: els nostres conjunts eren redui'ts i amb no ves denominacions . .fn vaig crear el Cor Jladrig al amb dotze cantaires . La Coral ant }ordi també va comença r amb poca gent. És cert que això va ser motivat , i continua essent-ho. per la inquiehtd en la recerca del treball més cletallat i rigurós que permeten els g rups de cambra , e11 els quals es pot dema n(l,r Lma. certa professionalitat tècnica als seus cantaires. Ara matei:.r, només hi ha el Cor del Palau que sigui professional, perquè està ben subvencionat, p erò a la capellet jo intento, en el possible, assolir un grau similar cle professional itat i compromís. I aquestes queditats les trobem. també. en el bon equip de col·laboradors que sortosament ens assisteixen i en s ajuden en les tasques administratives i extranwsicals. - Que hi ha gi molta so n. don cs, en aquest J)rojecw i e ·per em que aviat podrem sentir aquesta r ecu perada cap ella musical. - Esperem de tot cor que així sigui. Encara , en a comiadar- no ~> u les ftscales de l 'institut, cm prega que faci constu el se n cordial agra'imcnt al1·ector cle la pan-òquia del Pi, mossèn VidaL i a l con sell pastoral, sen e el s uport dels quals no es p odria portar a ter·me la iniciativa de la capdla. PANORAM A L'ex emp le de Lluís Port abel la per JOSEP CASANOVAS epetidament s'han publicat aquests darrers dies articles necrològics refer·its a la memòria d'aquestquefou el gran patrici de la música barcelonina durant mé de vint-i-cinc anys, seguits pels que fou gerent del primer Consorci del Gran Teatre del Liceu. No fou l' únic organitzador a partir de 1958, perquè hi hagueren altres persone i entitats, però ningú no podd negarli mai la d ecisiva classe de mecenatge ptu· i la qualitat absoluta en tot allò de què fou p1·omoto•·· El primer aspecte, el que en podríem dir formal, és a dir, el mecenatge en si mateix -en el qual arribà a comprometre i esmerçar gran part del seu patrimoni particular-, concretament el que exercí al Patronat ProMúsica , exigeix que en ju tícia es faci alguna precisió. Pro-Música fou un patronat integrat per una llarga r·elació de personalitats catalanes, el més brillant i precís exemple del que darrerament s'ha vingut a anomenar societat civil . Des de la fundació , ell958, els seus patrons exerciren en comú i indi vidualment un important paper d'avaladors de la gr·an cultura musical a Barcelona. Feta aquesta observació , que és evidentment elemental, tampoc no em resulta empetitida la figura de Portabella , sinó encara ennoblida. Allí on no arribaren els ingr·essos dels concerts hi havia al darrera el patronat, per-ò al darrera d'aquest és on hi havia Portabella, i sembla que les més de les vegades de manera anònima. Fou, doncs, un mecenatge discret, generós, ni del tot fot·assenyat en els primers temps, els del repetit Pro-Música. En Lot cas, R 124 Un model a seguir sobretot quant a cultura, refinament i actuació senyorívola les ver·itables dificultats sorgiren quan el pt·imer Consot·ci del Liceu el deixà exercitar la se' a rauxa fi ns a l'extrem dc com p•·om e t•·e e ls cèlebt·es mPs d e 600 milions propis. També s'ha repetit datTer ament al r·e pecte que a que t passiu. tan criticat llavors gairebé com una pura pr·odigalitat, es multiplicà després per deu pe r les gesti ons alienes posteriOJ·s. Però ru ha l'aspecte de la qualitat a•·tí 'tica i cultural de tota l'obra duta a terme per Portabella dut·ant el quart de segle de Pro-Música . Es tt·acta d ·u na tasca distinta de La dels dal'l·crs j)OCS anys al Liceu. Foren uns anys en què Barcelona partia de zero i una Europa. el món sencer -recordem 1958- començava a estar al nost•·e abast. S'iniciava el més injust j discrimina tori r •·océs culturaJ , que consistia en la subvenció estatal d e totes les activitats de classe a Madrid, mentre que a Barcelona només teníem la famosa cultura d e "peatge"'. Aquí r·etrobem la figura ana uxada d e Portabella i durant Lots at1nells anys converteix les grans orquestres i els millors solistes del món sencf'r en habituals dE' Ja nostra ciutat. Hí ha tot un vol um inèdit en què diversos col· labo•·adors arribà rem a estudiar, segons cüvcrses perspectives, la magna obra dels primers vint-i-cinc anys de Pro-Música i podem do. nar fe que la nostra societat va arribar a viut·e tot aqueU temps a l'empara d'aquella útil paranoia de Portabella. També la vida ens ha pcnnès de conèixer altt·es pro. motors més modcs lo que han estat pràcticament en mans d"a· gen ls , però aquest tampoc no fou el cas del nost1"e personatge. Era terriblemente sagaç i entès en el món musical del seu temps. fins a l'extr·cm que no solament portà sempre gr·ans realitats indiscuti· bles, sinó que tenia el flaire especial per saber qtúna cnt la figura de dan·era hora que li calia a Barcelona "descob rit·'' ensems que la t·esta del món. ·o eren se mpre les filhum òniqucs de Berlín o de Viena o les grans ame· ricanes, amb els seus directors Jlcgendaris, sinó tamlJé els primeJ·s passos d'un Ba remboim o d'un Ashkenazi, per exemple. Els anys del Liceu ibrnifiquen ja una altra visió de robt·a perslr nal d e Pot·tabella , tant en l'as· peew c•·caLiu d'una nova mentalitat dc l 'espectacle fa stuós. possiblement irrea l, no exempt d e discussió per al món dc l'òpera, com sobretot. en la pt·oviden· rial rf'na.ixe nça que va assolir per a un Liceu estran yamc·nt decan· dit fin s a extrems g•·cus. Sempre més el rcconlaretn en tots els t'ncontres qut> hi férem enume rant amb delectació tol! el¡, projectes immediaL:. dc prtr du cc ions que e n s se mblaven d'a ntuvi quimèriqu es, mers deli· ris. j que aviat vam aprendre a consid era r com a fantà stiquc· realitats que arribavf'n inexora· blcment. Un model a segtúr en tants aspectes, sobretot <ruaota cultura , refinament i actuació sen yorívola. (I a q j , e /o e a I. ll e b g. PANORAMA ''Ell és l'últim gran mecenes de tot l'Estat" L luís Port abella ha estat un patrici important pPr a la mrísica a Barcelona. No hem rl 'oblidar que, la seua iniciativa i la del Pa tronat Pro-MIÍ sica , portèL a Bctrcelona la li'ilh nrmònica de 'Viena. I a part.ir d 'aquí es produí 111/(1. e:x pansió musical molt important. Abans, aix ò era un de sert ... Ba rcC'Iona li deu molt i encara no li ho estat pagat. Deli del meu punt de uil! ta , ell és l'últim g ran mecenes cfp tot l'Estat. Es va arruïnar pel seu esperit de mecenatge. Per a Barcelona fou molt enriquidor. Gràcies a ell a Rurcelona s 'han escoltat les millors orques/res dPLmón. Es mereix un record important. La societat està en deute amb Lluís Port abella . cinc dova Lps a t 1t n oia ens pro- l han d'a) fou Era :mel m sa oortà Anto ni R os-Mar bà cu ti,spe- gura lia a sems er en :s de ame~ tors pri·im o le. quen ersol'a&entau ós. 11 Jo li estic molt agra·•l" V aig co nèixer Por tabella personalment al Liceu. Hi vctig tenir molt bones relacions; era un home encantado r. 'Va f er moltes coses p er ln 1núsicn, tant al Liceu com abans amb Pro-Música, coses qtw ningtí mai no ha uia Jet abans. No puc .fer res més que lloar-lo. Lluís Portnbelln va tirar enda vant el Liceu després de la mort de Pàmias . Crec que ha esta t molt oblid M de tothom després de tol el que havia fe t pel Liceu i per la música en general a Barcelon a . J o li estic m olt agraït. emp! ·òpeiden· _rper ~can- m en érem , t ol.i pro· a ven . deli· dre u lCJUC5 xora- -tr en ant a Dulman Gonzrucz 11 Sento molt la seva mort'' V aig treballar una vegada per a ProMúsica. Fou al Palan de la Música en un a re prese nta ció cle l'òp e ra d e Mozart La <:l <~ m em: a di T i to , qtte dirig í Charles Maclrerras , amb Teresn Bergcmza i el tenor Moser . Fon memorable .. . Els conc~rts que organitza va Lluís Por tabella teme, el segell d(> la qualit.at. Em vet tractnr molt bé. Fou molt Úm able i el recordo com una P,er·~o lla molt ag radable. Gractes a ell es f eien concerts memora.bles . Realm ent , Lluís Porta bella fou un gran mecenes . Sento molt la seua mort. :ió se- Em·iqueta Tar rés "Va desenvolupar la seva tasca amb cordialitat i generositat'' A mb motiu de la mort de Lluís Porta bella , moltes veus han recordat la fisonomia inconfusible que dura nt una bona trentena d 'anys va saber clonar als nostres ambients musicals, t:ant en el camp concertístic ( Pro-Mú sica) com en el de la lírica ( Liceu). Per la brevetat d 'aquesta nota, j o només subratllaré, ara , clos únics a sp ectes d 'aquesta personalíssima tasca. En primer lloc, lagrcm cordialitat i generositat amb les qua ls uc1 saber desenvolupar-la ; una cordialitat que va convertir les seues relacions professionals en unes molt sinceres i íntimes amistats amb mítiques figures del món musical, i una generositat que va ser ca usa de molt dolorosos sctcrificís p ersonals. i en segon lloc, i en un terreny més subj ectiu , el fet que, g ràcies a ell, la Coral Sant ]ordi (juntam ent amb altres amics) vam poder p articipar en aquelles inoblidables audicions de La C t'Ca r ió de Haydn i la P assió segons san l J oan de Rach dirigicles p er Her mann Scherchen , del Reqtdem de Moza.rt amb Sergiu Celibid(l che, d 'Un requiem alemany de Brahms i la Passió segons sa nt Maleu de Ba ch amb Sergiu Comissiona i de L'Orff'o de Monte verdi nmb Michel Corboz; nues experiències i uns moments riquíssims (i p enso tant en els assaigs com en els mateixos con certs) que només van ser possibles g rà cies al sensible, intel·ligent i generós mecerwtge de l'enyorat amic Lluís Portabella. Moltíssimes g ràcies! Ú r'Íoll\'larto r eU PANORAMA M. Lhüsa Muntada guat·donada al Concurs d'Oratori i Lied de Clermont-Ferrand MIKROKOSMOS lnmemoriam Lluis Portabella Lo mort de Lluís Portabella, el passat dia 17 de desembre, tanca definitivament un capítol de la història musical recent del nostre país; de fet, un capítol clos virtualment amb la desaparició de l'escena pública, ara fa uns deu anys, del mecenes ara finat. Mecenes. Aquest és, possiblement, el mot que pot definir millor la personalitat de Lluís Portobella en el camp musical. Un mecenatge al qual l'impulsà el desig de dotar Barcelona d'unes temporades musicals de nivell similar al vigent als principals centres europeus. No escau ací de glossar exhaustiva ment l'executòria de Portabella al capdavant del Liceu, el qual comandà durant els primers anys del Consorci que prengué el relleu de la gestió empresarial anterior; ni la que protagonitzà amb Pro-Música, des élel1958 i durant més de vint-icinc anys. Més aviat, ara voldria remarcar el tarannà amb què fou menada aquella acció presidida sempre per uns trets de senyoriu exquisit, propi només de qui sap què porta entre mans. I amb una característica essencial: la generositat. Un atribut que, a la llarga, esdevingué un bumerang contra qui lo practicà amb una altesa de mires tan noble, incapaç com fou de saber dir no quan l'ocasió ho reclamava ... Els darrers deu anys -i com a conseqüència de circumstàncies atzaroses, que li feren conèixer la volubilitat dels comportaments humans- desaparegué, pràcticament, de l'actualitat musical barcelonina. Un fet que no compensà la concessió per port de l'Ajuntament de Barcelona, l'any 1989, de la Medalla de Plata al Mèrit Artístic. Uno de les darreres vegades que hi vaig departir, encara em parlà de Pro-Música, amb la recança, no dissimulada, de no haver pogut publicar el llibre que havíem preparat commemoratiu dels 25 anys de i'entitat. Un volum no nascut que, enquadernat de galerades, ocupo un lloc d'honor o la biblioteca del meu despatx i que, objecte com és de consulta sovintejada, em retorna constantment la imatge de qui aro ens ha deixat discretament... Descansi en pau Lluís Porta bella, a qui dia vindrà que el país farà justícia ... Pere Artís a soprano catalana M. Lluïsa Muntada fou guardonada el L passat desembre al X Concurs Internacional d'Oratori i Lied de la localitat francesa de Clermont-Ferrand. M. Lluïsa Muntada és Master of Music with Distinction per la Universitat d' Indiana (EUA) i ha estat alumna de Marimí del Pozo, Edith Mathis, Victòria dels Àngels i Cornelia Kallish. Amb aquest guardó la soprano catalana ha obtingut el reconeixement a la seva curta però intensa i brillant trajectòria artística , que l' ho dut o oferir nombrosos recitals de lied i ha col·laborat amb les orquestres de Radiotelevisió Espanyola, Nacional d'Andorra, Virtuosos de Moscou, Orquestro de Cambra Reina Sofia i la JONDE, entre d'altres. • i ( f ( s La Coral Universitat de les liles Balears al V Festival de Cors d'Atenes a Coral Unit·ersitat fit> lt>s Illes Balears, dirig ida p e r j()(lll Company i integr(tdo per 55 colllairt>s. fou l'únic rPJH"PSl'lllallt espanyol al Festivall11te ruacional de Cors d'Atenes (el passat not·embrf?) i fou també la formació més t,"'tftrdonada , amb fJlltttre llll' clniiPs d e bronze, en les motlnlitot11 rfp : co1·, mixt, cor de cnmbra, cor masc11lí i L G e cor f emení. Út Coral Universitat presentèt Llll programa amb obres d 'autors com Tonuí s Luis de Victorio, B e rlioz. Rossini, Bruclmer, }ovi Bu¡¡to i tlel compositor mallorquí Joan Ma rifi 1'homits (1896-1966). Al Fl'.~tivul. /ri participaren 9.5 cors prol·edent~ de 211 països d 'Europfl , Amèrica. Àfrica i À sia.. • (I e I Enregistrament de I'OBC a càrrec de Catalunya Música n e l ma r c d'a<· Lu a<· i o n ~ d e la n ova e t a p a d<• I" O r·q u t'~ Lr ·a Simfònica d e B a a·celo na i '\Ta eiona l de Catalun }a (O BC). el!' p a~osats dies 4 i 5 d e gen er·. al P a la u d e Ja )lúsica Catala na. J'On¡urstra r nregistrà un pr·ogr·a ma monogràfi<· dedicat a la mús ica catala na . sota la direcció dr Salvador Br·oto ns. En ràmbit d 'es lri'La c-ol·l a horació establert entn• I'O rqu<·st•·a i l 'emi ss ora naciona l , Catalun ya Música es f(~u d iiTCr dP l' enrc·gistrament p e t· a la sev a pos tc·a· ior e missió. C onfi gurare n e l p t·ognrllln , el Scherzo Simfònic d 'A6'1tRtÍ Bor6'11nyó , les 'l'res Sonates del Po ri' Soler d e R. Lamotc· dr Ga·i:;;non , lt·s Estampes .çimfòniqtH.>S dt· .Joa quim Ser a·a , les Cin co pit>:as sobre contos populares espatioles pe rn piano d 'Enric G r a nados Ortlurs tt·ad<•s E p e•· R afael Fene r·. i e l Co ncerto Grosso d e Lluís B etwjam. L 'inte r·ès d 'aqueo;t ¡H·ograma cons i!. te ix r n e l fe t q tu' lc:. cinr obr·es t•ren interpr·Na d es p t> r primr r·a \·e garla per ro n ruestr·a i en el <·as del sabaJcJicn c .\ gus tí Borgu· nyó (1894-1967) coincidC'ix a mb la fi del seu centen a 1·i. F inalment , ca l r·esscn ya •· qu•• aquest programa ha p cnnès n•cu· pentr l' obra de Ricard Lumote dt Gr·ig11on Tres Sonates del Para So· lerque, programarlu inicialment In pt·Pscnl temporuda , va set· anul·ln· da a darTer·a hot·a pel" Jnalultia tld dircetor convidat. El corn posilor i di •·ee tot· el ' or· quesLI·a Salvador B t·otons, resi· d e nt al s E stats U nits, i habitual col·laborador de l'Orcruestra , ' ' s i' L' el responsable musica l de J'rn· regi~> tram ent. • 11 r ci I. p /¡ .~. (I I[ j< fi d l'• (/ l' A " n ('o lt h o PANOR AMA Inauguració oficial de la seu de I'OSV D fi 1111 com 'io;~ i del a ria ira/, 'e11ts -ica, :a ert o nmu cim priend orgu· 1b Iu que• -~·en­ te tic• e o· ·ntla 1l·lua dd r or· re>i· ituul 1. \J J'c>n· es de començament s de l Pmporada -ja la set(•tw- I'O t·questra Simfò nica del Vcdlè.ç ( OSV) comptct, per primera vega da , amb una seu permanent a l"ontigo Escola de Com erç de Sabadell-nom més popular p el qual Ps coneix l'edifici- al ca l'l'er de NarCÍ.ç Giralt , 40. l~o inauguració ojïcialtingué lloc el pussat 15 de desembre. a la quctl assistiren, entre diverses persoualitats del món polític, cultural i empresarial de la. ciutat,, el cousPIIer dc Cultu.rn. de la Generalitat. Joan Guitctrt, i l'alcalde de Sabadell. llntoni Fan·és . Xavier Pomerol. president de I'OSV -ijlauta de la .formació-, obrí els parlaments repassant els set any.~ de vidct de l'Orquestra, tot agraint el wport institucional de l 'Ajun tament d e Sabadell i de la Generalitat, aixicom també la con[rfmça dels seus pa.trocinador s ( Pionecr i Banc dc Sabadell) i el nolL suport tle dues empreses més (Ca talana Occident i Sabad ell Grup Assegurador) i/a Uniuersitatllutònoma de Barcelona (UII B) . El conseller de Cultum desta(Xl el paper cabdal de l 'OSV en l'entramat nmsical de Catalzmyn. Per la seva banda. Antoni Farrés ressaltà In importàncin en l'estructnra organitzativa. que aporta u11a ubicació fl.~irn permanent , la qual ofereix més possibilitats de divulgar la mtísica,fms i tot amb l'ajut d'altres col·lectius socials de l4 ciutat. Si més no, amb la seu permanent es produeix 11n flou salt qualita.tiu de I'Orquest.m , nl qual es pot afegir la possibilitat d'oferir formació musical i altres actit'itms complementà ries a la tasca concertística . En oquest sentit, durant l'acte s 'anuncià la propera creació d 'u.na jiwdació. Després dels pnrlamcnts , l'OSV oferí un petit concert amb les 6 dan~c~ ulemanyes KV 509 de Mozart. L'acte acctbà amb !111 generós refrigeri per als convidats. Comjain.form àvem enclmím.121 de la Nevistn (novembre 1994), la nova. SeU permanent de l'OSV té Ull auditori. amb capaciütt per a .300 personP.~, en. fn qualla fo mwció realitza cl.s seus assajos i els concerts del cicle Concert.~ Simfo nies fJopulars. L 'edifici lw vin estat darremment propietat de la. UAB. que va cedir-lo a l'Ajuntoment de Sabadell amb PI rompromís de cedir-lo alhora a l 'Orque.~trrt Simfònica del Vallès. • CORRIGENDA ~ In pà~a !'(un. 3 (Suma t·i) de la Revu;ta nwn. J 23, gener tle 1995, a peu de pàgina a l'esque rra, cal completat· la f rast> •·eferent a Iu il·lustració de la portada així: Mjquel Llobet. retrat a l'oli de López l\1ezt¡ uila {Museu d'Art Modc••·n de Mad t·id). CONVOCATÒRIES XLI CONCURS INTERNACIO NAL D' EXECUCIÓ ;\IUSI CAL ;\lAR lA CANALS OE BARCELONA . Categ01.¡a P ia no/Caut. W podeu ¡>m·ticiptu· j ovc•s piii.II.ÏStes i f'antants d c tots els països del món q ue tinguin18 anys com a uúnim i 32 com a màxim el din I d c gener de I995 pel qu e ra u Iu m odalitat de pian o, i 1 8 anys com u u úni:m i 35 com a wñx im enl adeeunl. S'alo t·guran diverses rccompem;cs , les firinc i pals seran t res p r im ers ¡)l'e mis, d olats amh 600.000 , 300.00 0 i .15 0 .0 0 0 ptes ., t•especti vmue nt, ta nt pet· u pian o eom pet· a can t. Categol'ia P ituto-Júnior8: hi pod(•n participar lots els estudian ts d e pian o de qualsevol nacionnlitut. S'hi estable ixen dues cut.egories: u) ed at mí nima I2 an ys i t~d at màxim u 15 anys e l d in I de ge n e•· de 1995 ; i b) ed at núnun u 14 anys i mii.~ima I 9 a n ys el dia 1 de gcnc •· de 1995. T amhé hi bam·à d ues p t•ovcs climinutò l'ies i una de final. S'4'lillnhleixen quatre premis per a amix i ne!! categories: 300.000, I80.000, 120.000 i 60.000 ptes., u més de medalles i diplomes d'hon or . T o ts d os "concu•·sos" es renlitza•·un entre el22 d'ahr iJ i el 9 de maig. El diu 15 de febrer és la data límit d'inscripció. Per a més informació: Ars Nova. Gt·an Via dc les Cm·ts Catalanes, 654. 08010 Barcelona. I CONCURS DE COMPOSICIÓ CORAL. Organitzat pel Festival Internacional de Música de Cantonigròs. Les composicions hauran de ser originals a quatre veus mixtes. El tema literari és lliure, però haurà de corres~ndre a prosa o poesia en qualsevol de les llengües pròpies de les oiferents cultures del territori espanyol. Les obres hauran de tenir una durada entre 3 i 6 minuts, i unes dificultats tècniques que no sobrepassin el nivell mitjà de les agru~cions corals amateurs. La da ta límit de presentació d'originals acaba el dia 30 d'abril. Per a més informació: Festival Internacional de Música de Cantonigròs. C/Muntaner, 305, entl. 2a. 08021 Barcelona. Tel. i Fax: 201 77 11. XID FESTIVAL JNTERN"\ CIONAL DE ~tÚS I CA DE CANTO NJGRÒS. De iJ 3 all6 d e j uJjoJ. Competició i exltihició d e m t'tSicn coral mi.xta, veus i~',tt als femenÏJt cb, cors infantüs i danses populars. Hi són convid a ts gr u ps rl' ar ren del mó n amb un cert ruvell artístic i fo t•ma tiu. Per a més info rm n<•ió: Festivul lnle t·nacional d c Música d e Canto nigròs. CJ )funtaner, 305, en tl. 2a. 08021 Burcdona. T els. 201 25 4 7- 852 5 0 86852 5 0 95. Fnx : 2 0 1 77 l l. CONCURS INTERNACIONAL DE MÚSICA REINA SÒNIA. Del 9 al 18 d'agost a Oslo (Noruega), aquesta edi- ció es dedica als con tants d'òpera. El'¡urat serà format per: Menna Feenstra, ngrid Bjoner, Goetz Friedrich, Yuriy Grogoriev, Marilyb Horne, Ja mes King, BirgitNilsson i Paola Montarsolo. La data límit d'inscripció acaba el dia 15 de març. Per a més informació: Norwe· gian State Academy of Music. The Q ueen Son ja Internacional Music Competition. P.O. Box 5190 Majorstua. N-0302 Oslo. Norway. Tel.: +47 22 46 40 55 ext. 430. Fax: +47 22 46 36 30. CURS D'ORGANOLO GIA. AJ ,\tuseu dc In Música d e Bnrcelonu, rms al fe br e r . P roperes bf'liSiom: 8 cie febre r , "El ro l m u..,i('al d e ls cor cJ(,_ fons piuçuts a la n11ítri('a eu ro peu,_, pe r LlnísCilsscq 15 df' rc br e r, "El ro l musical d els cordòfons d'ru·c en la mús ic u europeu", per Emili o :\t oreno; i 22 dc re b rcr," ('í'qÓ pructi('a al l\lmeu so b re els cordt1fous", per R om à Esf•ttl us . P e1· u m és inform ució: l\fuscu de la Música. Av. Oiugonal, 373.08008 Barcelona. Tel.: 116 Ll 57. Fax: 2 1 711 06. ~ XIV CONCURS NACIONAL D'ART FlAMENC DE CÒRDOVA. Del 6 al 13 de maig, és adreçat a contaores, tocoores i bòiloores d'ambdós sexes, professionals o aficionats, que hagin complert els 16 anys el dia 6 d'abril d'enguany. S' estàbleixen 8 rremis per a la secCIÓ decanfe-t.~nde .OOO.OOO ptes. i set de 250.000 pies.- ; 7 premis f>Ell: a la secció de boí/e-t.~n de 1.000.000 de pies. i sis de 250.000 ptes.-; i 3 pera la secció de toquedeguitarro-unoe l.OOO.OOOde ptes. i dos de 250.000 pies. la data límit de presentació d'inscnpcions acaba el dia 6 d'abril. Per a més informació cal adreçar-se a: Secretaria del XlV Concurs Nacional d'Art Flamenc. F.P.M. Gran Teatre. Av. del Gran Capitón, 3. 14008 Còrdova. li C ICLE DE CONCERTS P E R A J OVES fNTÈRPRET . O r ganitzat pel Con~ermtori Prorcwonal :\I wricial d c Mús ica d e Sah udell amb l'Ajunlantcnt d 'aquesta c iuta t.l'As¡,ociació rle Pa res d'Aiunmcs i J on•nt ut., 1\fusi cnls de Sahadell, es conV"ocn <•lli Cicle de Concerts d c J oves lntèrprel!'. Aquest cicle és adreçat a tots aquelb que tiugu:in un nh e U corresponen t al;¡ últims c ursos d c gr au p rofes ·ional o superior.. d els estud i,; mll5iculs. L'edat màxima dels intèrprets és d e 25 anys eb ..olistes i u na mitjann de 30 anys e ls gru ps de ctun brn. Per inscriure's cal¡•ortar. n més d e la d ocuml'ntació i sol·li cituds necessàrie,;, una casset runb una gruvució no infe rior n 20 minuL'i qneinclo~,.rui. almen,i', una de Ics obreí' que ÏJJierprctarñ al ci<· lc. La datn lími t d e p r ci:lf'lllació del mn tet•ial i ins cr ipcions é el dia 28 de febre r . Pe r a més informació: Secretaria del Conser' a tori de SahadeU. Tel: 126 45 ï2 (de 10 nH i de 1 ï ul9 h ). ..• f? -~ )!!• !124 PANORAMA David Puertas, premiat al Certamen de Sardanes de Mollet -.;" ljove compositor i iustrumen- ~ tista de cobla barrPloní David Puerta.s va guanyar el Premi Especial per a menors de 25 anys del Certamen de Composició de ardanes per a Joves Músics de \follet del Vallès , dotal amb 100.000 ptes., amb l'obra Sardana modal. David Puertns és col·laborctdor habitual de "Catctlunya Músicn!Revistn Musical Catalana". El Primer Premi, dotat. amb 150.000 ptes., fon per a Xa vier Armenter amb la sardana Homenatge a Toldrà, i DaniP1 Casulla aconseguí un accèssit. dotat amb 50.000 pies., per la sardarut Sílvia. Eljuratfou integrat per Josep Solà. Jesús Venturn. Jaume Cristau, Manuel Oltra i Jordi Molina. • El Cor de Cambra del Palau de la Música Catalana a Santiago de Compostel-la -.;" I pnssnt d ijous, 5 de genet·, el ~ Cot· de Cmuhra del Palau de Ja Música Catulauu, que dirigeix Jordi Casas, la Jovcn Orquesta Nacional de España i t'ls solistes Rosa )fannion, Neil Archcr i Simon Estes, tots sotu la direcció d'Edmon Colomer, inte l']lrt'LÒ l'oratori La Creació de Haydn, con cert que ja ens havien ofct·t ni Puluu dc la Música Catalana el desembr e passat. Del concet·t, la interpretació d el quul resultà excel-lent, en destacà l'efi<'àcia d c l'Anditorio de Galícia, que des dc 1989 ofereix a la ciutat de Santiago de Compostel·la una quantiosa i excel-le nt oferta musical que va dt•s de l es representacions operístiques fins als r ecituls dc lieder i concerts de mt:'!sicu de cambra. La sala no r esulta ft·ecln ncústicament tot i que afavoreix potser excessivament el da vant de l'escenari. Així, la corda sonà potsc•· massa brillant, en contra del ''cot, <tne resultava m és opac. Al fons, el cot·, quantiosament refot·· çnt, passava sense massa esforç, i aconseguia passatges de gt·an bt·illnntot·. El millor, potser, fot·cn In dit·ccció d 'Edmon Colomet·, molt lúcida, i la gran qualitat de Ics tres veus solistes, sobretot la sopt·nuo Rosa )\frumion. Trunbé la rebuda culo rosa del públic, que esclatà al final en uns deu minuts d 'aplaudiments incansables. e S.M.L. Del seu afftn. Sr. RobeJ•t Gerhard ll·Justre compositor d'immaculada trajectòria avantguardista Estimat amic: 124 18 78 eguramenl que de .. del setial de la immo1"tali tat on es troba merescudament on gaudeix de l'e,tin1a S que li ha atorgat una obra transcendent, li sorpreni drà qnc a"'U.Ï m·adreci a vostè sense pre'i a...-:ís. I segurament li sorprendt·à encara més el motiu !JUI' m'ha porta t a fer-ho. Vaig ser un dels pt·il-ill"hriats e.spectadors qtw vun gaudir del sen impagal1lt' Concert per a violí i orr¡nestra que va pro:,rramar intel·ligentment I'OBC en el primer cap de "'Ctmana del desembre darrer i que va servir amb molt elopablc comicció i class«;_aquest instrumentista tan solvent que ,;·anomena Angel Jesú~ Garcia. Confes•o que era una obra que m'atreia molt d'escoltar ja qut> me n ·havien parlar molt i molt bé des de feia molt -massa-. Lemp,.. I confesso tamh~ frue lt>s expectatives es' an cumplir a plena satisfucció i qut>, encara m.;s. etopero tenir Ol'U..."ió. tant de bo Rigtti :.~viat, de tornar a gaudir-ne. f dP tantes altres SeVCS CfUe b. Ofereixen amb periodicitat dissortadament düatftcla. E u tot cas, allò que em porta específicament ara a comunicar-me amb vo,tè és el fet que el tercet· moviment d "aquest conrert inclou uns breus però sign ificatius compassos de :.arclana. Segurament que \Osti'-, a aquest feL rreatiu. no li dóna gaire imj>Ortàn('ia. I , amb tota probabilitat. quan ho "a escriure PI matí.. nu tindria oltedurs connota¡·ions. Però. ai las. (e., <'OSC!' han canviat i avui un detall com aquest adquireh. un sentit non damunt el qual em >eig obligat a apuntm· algunes reflexions. E!icoltar acords de sardana -o d'algun altre referent autòcton-, immergits en una partitura de compositors ratalans actuals del més joves és un f eL no sols ex1·cpl'innal sinó amb quasi tota prohahilitat impossible. l poso eum ajoves, des deh; 60 uny,; d'edat end arrera. Això estlev~ reman~a ble perquè detecta una t'l'ulita1 que em sembla molt preocupant en el món de Iu creació musical cutalana. La de la seva depen di-n cia pràcticament absoluta dc referents formals i de contïn.,uut. forans. i. comegüE·utmcnt, el rebuig mé~ tancali visceral a tot allò que tingui a Ycurc amble,.. arrel~; pròpies autòctones. llom està cansat d'assistir a esu·enesiestrenes d'obreli deutores d'escoles i d'autor,; que v~"lli i d. on Hilgni . l de referents musicals dc tota mena i de tol tipus d'ol'igen; però mai no hi troba1·à -excepte pel que fa a quatt·c marginats de l'amhiculuielmés lleu h.-i dt• pn•:-~t~ncia de quelcom qut· soni, t•nl:ara qtte sigui t·emolanwnl, a cultura pròpia. La cosa ;;'act·t>n luu encara més si ens posem ~~n t'I món de la cobla i els seus im;trtmlents més genuïns. objecte del men}spreu méA absolut significat en la seva e~'Pressió més f•xpücita: la ignorància. )lés encara. una ~orància estulta i impücitament satisfeta. \ Ol>tè, senyor Gerluu·d. no cm cou.. La que s 'hagi avergonyit mai de la seva obra p<'t' a cobla -que vaig tenir oca,; ió dc t•onèixer en un conN•rl prou intf'rPssant-, comlampoe no ho fa el seu deiwhlc mé~ estimat, Joaquim Homs. i rom ultres grans músic~ 1lt>l país, d'una importància tan indiscutible com Puu Casals, Toldrà. Garreta, Mor¡•¡·a, Joaquim Serra, Man!'nt o Rafel Ferrer, tots eUs noms que ban fet història, amb tota seguretat. En aquest context. encara em cal fer-li saber que, a nivell institucional, tot allò que soni a música específicament pet· a cohla. tant li fa que sigui de Pau Cat-ul.s. Toldrà o Viren¡; Bou, tant li fa que siguj interpretada per una cobla tan afinadu c·om la Sant Jordi o tan inqujeta com la \Ieditt'rrània: institucionalment. només compta com a 1:\ubmú-.ica, i especificament a Ja parcel-la menys implicada cultw·alment, compartint estatge amb els no poc respectables -però que, tanmateix, són una altra cosa-. bastoners, castcllcJ·l!. diables, e tcètet·a. No vull aUal'gar-mB més . En tot cas, m"agradaf'iu pensar que vostè c·ompat'I!"ÍX amb mi uns IWJllimrnl ~ dïm·ompren¡;¡ió !H'rnhluntl!. La seva trajectèn·ia, ¡wrsonal i musical , i la IW' u obra. almenys així m 'hu fun tre ure. Del seu affm. Jawne Comellas e e PANORAMA R T e A Esplèndid Messies a de reda reh: •t de pol• del ! . Al ~for­ t·ç, i bt·i~n la molt tres 1'800 :lpú; deu n s a- srs orà l- o- el b- va 18 .e.ai ono •ID n·a. ns .a fils. da n- .o]a .nt .n- ~i a ltS :t: t- an per LLUIS TRULLEN El Messies. Fundació la Caixa per X. CASANOVAS·DANÈS e o m ja {>¡, I racli t ió. pels voll¡, d l' Nadal , l'oralol'Ï El Messies d c H andel arriba puntualm e nt al Palau. Aquest an y la Fundació " la Caixa" duia al Pnlau un dels gntns especialistes en la inte rpn~ Lació segous els den o mi nu Ls ct·i teris odginals: William Chris tic, acompan yat del seu conjunt Li·s Arts Florissants, fun1lat pel dit·ector de Nova York. ara fa setzc an ys, amb r i qual ha t·ealiLzal 1u1u tasca pr·imot·djaJ cn la recuperació de títols d e l reper t ori banoc ft·am·ès . italià i anglès, mitjançant concet·ts en directe o enregistraments diseo¡,•1:àfic·s. Precisament un dels trebaUs di~cogràfics més celebrats durant el 1994 va ser el seu El Messies, amb la seva concepció musical de delirada e:-.pt·cssivitat, pet·filant la linia musi<-al amb un traç refi nat i rl rga nt i alhora ¡H·ofunditzant cn Ja majestuositat i cxtct·iot·ització sonora que exigeixen tan ts i ta11LS passatges de I' ot·a tot·i. Va Sl' r un El Messies musicalment es plèn did , p e l iW II d gor musica l - mul¡,rrat que t'ls solistes i.ndoïen un excés d'ornamcntuduns en les r epeticions de les àt·ics da capo- i pel seu allissim oi veU interprctutiu , que permetia tt·asUadat·- nos amb itlèutica intensitat musical a moments tan bucòli cs com la paslot·al. a pa ssatges majestuosos, co m l 'à d a "T h e Troumpct shaU sound" o a instants tan compromesos voralmcnt com la ·'Fuga'· dt- I'Amrn final, amb LLna linealitat i cohct·ència absolu tes. És ret·t que Christie va jugar· amb els efrctes de clarobscur· J e l'estètica drl ban·oc, amb la creació d<' din ànúques dc sonot·itutll en les carat·ter·istiqurs progrcst'ions, pc•·ò sempt·e va preocupar-se que la cohesió dins l'obra fos LUl tct·m'' p•·imol'fl iul. Si bé el cor de les At·ts Florissants va •·csoldrc les seves int1•rvrnc·ions sense pt·oblemcs - polsl·t· en alguns ins tants, com el ecleb,~ ni m " Al·lelu i a" , va mancar-li mujo•· densita t sonora-, l'orquestra va dns1•nvolupar un tt·ehalJ iuunaculut. Amb l'f' fid cn t Lt·ebalJ deL seu pi'Ïmer violí I I it·o Kurosk:i , la sonot·i tat dc lrs l'On les, a més de ser càlida, tèt~ nic·amf'ut rrsultà impl'cablc pcr la seva prN·isió u ('hora dc t·ealitzat· els unísons; unrs fn s tes càlides i un metall de sonot·itntmaje tu o- Una magnifica Patètica ls problemes fin a11 cees obliguen la venemble 0 •·ljtt(•stt·a Fi !harmònica rl e Sant P eter·shurg a les git't'S intc•rnuciona ls . La darre•·a ha ¡wrmè:s escoltat·-la al Palau de la Músicu 1'11 la qmu·ta temporada de Pala u Cen t, uir·igida pel s uccesso r· dPI mític Mra vin!'l ki , Yuri T eourk¡1nov, una rlf' les b atu tes e urop ees més rl'pu tudPs. El progntma p•·oposava la Guia cl'orquestm per ajoves de Benjamin Bt·ittcn , l 'ob et·Lur·a dc !" òpe ra El príncep /gar de Bor odin i la Sísena cic T xaikovshl. Borodin va ser· tocat l>Cnse mèi'Ït •·elleYant, com un tràmit; •·utilants, amb est•·èpit, Yan sonar I es Variacions de Britten, concebudes com un show i situades. per tant, als antípocl1'S de l'enfocament de filigt·ana ra mbrís ti ca que els escau. P e r· r·unt •·a, va t·esltltar senzillament por·tcntosa l'exf'cu ció d e la Patètica, exarta, freda i incandescent senS!' pa •·nrloxa, en èr gica sen se ntclesa , dcspruvc·ïrla dr desmenjament en la r·on clu 8i.ú . Tota una d emos tt·ació d'ortodòxia per· u LLna obra que, sovint, s'intet']H'Cl<l amb preciosisme cxecssiu o massa esllangwda. Fa dos f's lins r is mateixos intèt·prets L'intcr pl'(~ton•n al F'csti val J e P eralada i aquesta nova audició confirma aquella imprcs~ ió dc :.ohl'ietat i , a T et·oúkàno,·, com un del directors més ·'intcl·lectualitzunts'' d el moment. Una majes t nosa versió de "Nimr·ocl" , una de Ics l'aria,c ions Enigma d'Elgat·, va d eixa.· bocabadat el públie. \1 final de dcsemb t·e, no exactament bocabadat, sinó enjogassa t i feli<;, va sot·tir el mateix públic del conce rt Hanrll'l-R ameau que oferí el Kings Consort d e R obert King. E l seu hutTOC és distès, enjogassat, saturat d'una fnmqu esa que •·es ulta abso lutament comwúcativa, tant exn<'ll' com creatiu i teatral en el millei L' csper·it handeüà. Senzillament, 1111 dels millors conce rts d e l'any. S'imposa que tomin a Catalunya en ó!CJ ur sl auy de commemoració del tdCr'n tcmlri dc la mort d'Henr y Pt~t·­ ecll , r nla música del qual -oh. mera' cUa!- s 'han e pecialitzat. E William Christie sa va11 contribrúr al bon futwiona ment orquestt·al. P et·ò, és clax, p et· sohnJ du tots ells hi ha d'haver dit·cctor, eapaç dl· tre ure'n el màxim profit musica l. Clu;stie va oferit·-nos El Mes:;ies p e•·fectamen t afinat, amb unes fus tes càlides, con ei.xedot· que davant seu té un equip cle músics d 'twa yualitat indubtable, capaços de du l'a bon port cadascuna dc les seves indi1·arions. No ru ha dubte que dintre dels solistes YOcals van sobr esortir el tenot· William Burden i el bai.x ranad r nc· Nathan B erg. Burden té un Limbn• càlid. però al ma tei'{ tcmps la força i el tempet·amenl que ucccs:.ila tul tl·nor d'or atori. tant per afrontar fe àries com els t·ecitatius sense pt·obll·mes. Amés, no mostra pr·ohleuws en cap r egisLTe d e la tessitut·a i la srvo veu s 'emet p erfectament pt·ojl•t·tuda. P er ]a seva banda, la poderosa veu de Nathan B erg és idònia per· als passatges r eservats al baix dins l'oratori de Hiindel. Majestuositat, elegii ucia i espectacularitat va n se•· tr·f's dt· J¡•s vir·tuts m ostt·ades pet· Bet·g. Per Iu seva banda, les sopranos Patr·i(·in Petibon i Soplue Denemun i In ro ntt·alt Patrícia Bat·don va n acomplit· mnb correcció] etïeièn cia Iu seva tusca. E n definitiva, una utlCt'JJI'l'htCÍÓ d'El Messies per recordar. un PANORAMA e R T e PANORAMA e A 26è Festival Internacional de Jazz de Barcelona Una 111ica de tot p e r DAVID PICÓ S . J 124 u lwm dei x at enn·t·u el 26è FcHLivul lnlt'rtHH~ional dc· J a;,z dl' Btu·c·c·lcmu (26 d'octuhn•-3 de rksl'mbr·e) . Han ('!\tUl ('UlUI'l.l' I'OIH'l'L'tS umb ltl1 llOlah lt• c\ xit d'nssis t·i'·nt'ia , riC' molta qualitat i divc·rsitul d ' es tlls, però amb poqu es. poc¡ níss iuw:; idees noves . L 'l·nrpr('SU Projc•c·t, com ja f.s babituul , es va r·t'~ pon sabilitzar dc forganitzarió , amb el patrocini dc H c inrhn i la C'ol·laho raci ó d ' algunes in:.titu c io m•. C n·i r m qu e amb un major Stll>OI'l in:.Lituc ional, e l F estival podriu ofer·i r· a t'li tes més inno ,·adm·¡;, P<'rÒ també c t·Piem -i d'això. Pr·ojl'c tn o e n tí• r ap c·ul p a- qu e qual" 1' \0I arti bl!l s 'hauria d'e~igir un mínim d'origina litat. i m Í's sl p a r·l em d e mú'lic·s dl· JH·imet·ío;;.,ima fila. ,\quc·s ta edici ó ha tingut l'e n cert dïntlourc trc~ loca iHn ous . A més d el Palau dc· la \lú:,.iC'a . s 'han afegit c om a es pai s d c co n certs La C ova d el Drac· , la S ala A p olo i la S ala E standard. Una no ve tat qu e ' a grae ix. tenin t rn compte qu i' t>ls n·cintes d e p r tites d im e n s ion ¡, ofc reixc'n unes possihilituls d ' audició més directes i cscail•nls ultipu b d c conce rts d e l F estival. H em d e lumrotar , pe r ò .laxerI'Uillt'ra int•ontine nt del públic . Al Pal u u ¡,o' int ~' ha d r f pr callar el veí i a le~; sal e~ ( no ('¡;m entem ris p eoblemcs d ' acústi ca i visió) .-l ~,tuirigall dialr c·tir an·ibu a ofegar· la músic a. X o s abem rsro ltar·! P o l se t· c> n s cale n campan yl'b d' informac ió pe r a pre ndn·· n o eur· e t:-. inll'n.,ius o qu e e ns h o c:~.pliqui rl Dr. Corbe lla . Les e..,trcUeb d el Fc.~tival. co m els grnnam, Bre<~ kl'l'. Ch ic k C orea. John McLuughlin o Geo r gf' Winsto n. van confirmar d se u e talll'• amb concerts multitutlinuris, tot i qu e algunes a ctuacions no van rPsp o ndrc a les exp crtuliYl'l> C'I'C' ad r!>. Altres artis tes , estrcllf's o no tan r strelle". <·om Wall ace Rone y, Churlie Mu ssclwhite, Tbe Count Basie O r·thestra , Roy Rogers o Roy Ayc r s , vun oferir concerts més o me nys JH'('vis ihlrR. Uu grup t'f'du'it ri ' a r·Li~;tc·s van sobrc~orli r es pon tàniamen t amb uetuarions exePl·lcots : at·t is tc;, rom amplin¡;, '\1arisa Monte, Big Ens curhlc· Talle r d e Mús i cs o Klan g- Klang Piano Ensemble . l finalment, clos arti.,trs no van ofe rir r es d c rt•s, p e1·què van ;.rnul· lar e ls s eus con- cf'rts . Ens vam queclar· st·nSl' dos el l'ls concerts, (/ priori. mrs intt•t·rssants . L ' Ull era el df' Nncnnn F1·twlnn , una nova veu encara ¡wr d csr:ohl'ir. Ll'ulu·e eru un d els pors conrt•rls del q nul es podien esp er at· nbuudunt:; dnsis dt· l'isc i imaginació. Es lrnrtuvu d ' nn duo d'inquiets i vcten1ns gnitar·1·ist1•s anglesos : l'ex-Police Anrl y un1mers i l'ex-Soft Machine John U:tlwridgc. I com que aquest t·onrert et·a l' ímic que tenia lloc a Iu Sala E stuntlard , el F estival v a p erdre, a m és. nn drl~ M'U~ r·ecintes. N o podem fe r una anà li ~ i rl t• tallada d els roncertb. Jli' I'Ò !<Í un t·epàs <' qu emàtic d c c adasc un. 1) Els get· man ~ Brc·C'll· r· .,ón d o:. s a.x ofo nis t!'!> d'una t>:..qui~ id a ti'c· nica. i els seu s solos l 'b p odrn l'~t· olta r a m olts d e ls millors di sro~ de jazz. pop i r ock d e la histò r·iu de la mÍt Hiea. Per ò el virtuos ism e, l'c:..pl' ri r ndu i d prestigi n o són. prr s i matc i,.os. notídots co ntra l'l'ns opimcnl. l el c·on cer·t dc Mic hae l i Rand y Bn•C'kt•r v u set· e n sop·i t. Van a ctuar umh poqu rs gan es i c nunarC'ats C!n un jazz virtuosament tòpic . Michac•l v u oft~ 1·ir una d emos tnu·iú dc IPs poHsibilitats tlt·l seu Pw i (u nu mena cic flauta gal iletica) . uúlitzant una tc\ ¡·n)f'u d" I'<'JWtició m ecànic a de sons. Es Hignifíc·atiu qu e l ' úni c a apo1· ta c ió n o ~u so r gís d'una màquina. Cal d rs ttH·ar ellw trria , Rodn ey ll o lm rR. i t•l g uitar·t·u . De an Brown. u mhcl ú;, d c· c·an1 i O'-.. CIS. 2) L' a c·tuac ió dt• • a mpling, umh les seves 'cua imitant qualllf'\ ol instrument i un ritme tre pidant qur ' ' a aix ecar el públic d c l r~ buta qlw¡, cle l Palau. 'a set· un ci r i ~ c on cet·t~ m Í>~ eJJtosos d el Festi vnl. Sampling í·s un grup voc al d c sis j o ,•es nrhun b qu e fan d c to tnom rs amh l1•s Sl'\ c'~ ' t' li !> i qur, a més, s~1lwn ballar i l'lll(n•sc·u 1· elpúl) lic. N o és un grup ci r GolS pel , !iinó d e ritmes cnribPnys , i Iu SI'Vtr th·ni c a és impi'P!!n ionunt. U n cl ' c•ll s, c·npa<: d ' imitur· un Cm·Los Diaz , solo de bate ria - conveni'Ïnnul i s intetitzada- amb una pcrfccc i{, inuuditu. Una demos tnteió tan snrpr·rnf•nt quP sembla m és pròpia d ' 11 n ¡wogl'uma a l'es til dt' " I vos tr qu!· ;;ap fc·r? ' ' IJIH' n o d ' un concc1·t dc· lllÍts iea. L' únic· r e trf't és que Samplin ~ I'Sltrn I'Stancats en l'(•xit. i fa massa temps q1w no e volucione n ni 1111 f'entímNn•. rs Klang•Kiang,llrpresa al Festival 3) Dir qu e Wallace Roney és dei· x<' bh· d e Mi les Davis és dir- ho to l i no dir rt>s . La influèn cia del mestr·e t'> c· lara, p ci'Ò Roney és, a m és , un dc·l1 míllot·s tt·ompe tis tes de l' nctualitat. 1o és innovador però la s eva músi!•u rs modCl'lla , plena de vitalitat i obCt'· La a Les influè n c i es més divrr s r~ (Piazzola , Milton N a sri.m cnto, Beat· les, hord bop, e tc . ) . Malg1·at que el t•on!'(•rt a La Cova del Drac no va ser tan lluït cCim s 'rspet·a va , WaUace Ro· n ey Quinte t no va e ll8upir nin gú. 4 ) D e ie n qu i' M a ria Monte és la n ova ve u , la n o va ima tge i la n o\ a ro n C't>p ci ó d e la mús ica bras iler a. At·a també h o die m nosaltt·es. El sc•u c·oncert a la Sala A polo v a sp r· un drl• m ome nts m és g.·atific·an t;. d e l Fe•LÏ· val. '\'laria 1\'lo nte i el sen g rup mr•· clc•n tradic·ió i morle t'11itat. tè•e ni ra i st• ns ualitat. r egu s t br·as iler a mb in· nu i'- nci r;. de jazz , rock. ò pera , r an(Ó italiana i el qu e calg ui. La ve u i rlt;~ lent d ' aqu esta jove b1·as llc t·a fa po>· s i ble qualsevol combinac ió. Mrs CJUr pnssible ho fa d esitjable. 5) El concert d e Chir·k Corca Vil sc>r nn altre d e ls g1·ans momeuts tl~·l FPs tlval. Corca, a més, va rc<·OIU'I· liar-se amb t~l s eu públic, dl'spré> d · ulgunl's a c tua cions a Ba rcelonn no gair·r r eeixid es . Aquest cop vam Vl't~· re uH Chif'k Core a amb idees i vitnh· tat, r cC'oiTcnt amb el seu piano una àmplia gamma d ' exprer.sions rnu~i· cals i oferint moments d ' inte nsa orr· ginalitat r1uan s "endins ava , scn,r r strulls. r n e l camp de la música contPmporiiuiu. Cal afegir que l'aportació dl' Patitueei al baix, NovaJc a la hntc•r·iu i Boh .Berg al saxo , van es tar alniycll de Ics r·it·l·umstàncies . 6) Chul'lie Musselwhitc és nn gat vell dl' l blnes que manté la seva constància i l'JH~ rgia des prés dc trenta anys dl' carrera. J\llussclwhite va oferir un conc)erl de blues i r·mtxa, ple de 11111tisos i ucumpnn yatclc la seva insr purnhlr hunuònica. 7) 'El ¡;uiturrist n .J ohn Scofield l1a rstatmolttrmps a l' omht·u, acompanyant grans estn•lles (Miles Davis i altres). A l ' artuac ió d el Palau va prcsc·utut· <•I se u disc Time on my. i va cl r mostnu· t¡ue és un guitards ta ext~·aol'!li~ ¡u·i. amh lll1 es til pr·opi. ractonal r amb r·amp ells r·upturis t es . A la banda sohres u t·t el s axo Ecldie llarris, que \ a aft>gú· una nota d'elegàiH·ia. un pè l conveneional. 8) Eltoç dàssic d e l Festival. e l va ~~osa 1' ~~~~· Coun t ~asil' Orcbesu·a. EI niau u, va ompl11' de gom a "Om per c·scoltur·l'on¡u cstra que, clin:n, conSCI'Vn 1\'s pe rit dc Count Basie. Malgra t el t·epr.rlori , l'ofici i la bona direc ., 1 J' , ero t e 't·nnk Fos ter, l ' orqucs t:ra es un cro dc• l'ol'igiual. És una bona Ol'lJ~H~S.LI·a , sí , però l ' r sper·itde Count · . BasH' Iu c•nyorar ConntB·a s te 9 ) John MeLuugl1lin va presentar ui ~~~lau t'I seu nou grup The Free Sprnts (guita n a, Latet·ia i ora-ue 0 1 111 11 Lu l~cnica rle McLau rrh. ~ mond). o · . 1, hnc gau e 1e sobrenatural. Elvin Jo- R T e A nes, Thclonius l\lonk o \liles O t\\' is . a Ics seves 111ans . sout•n nous i al'cdrrats . Massa aceclt•r·ats . L1•¡, tontínul' cane1·e d c Mc Laug hlin i Dl' Fran<'esco (orgue) esgotl'n lt•:. po,.:. ibilital~ d' aqul'sta fol'llta ció . lO) Roy Rog(' l'S r s Ull ah t'l' bluesmall de vt•t·ittll, cupnç dc· <·onjugut·, amb la seva guitarra , t•l s o slidP amh rif.fs cu¡,. ;nyos os i girs imaginatitu;. Com va passar· nmh Mu st~ l'lwhitc , Roget·s va t' ntus ia s rua1· un públic lliueat d'cntntda. I L) T cmÍt\111 <Jlll' Ct'lll'f.(l' Win!lton ofer ís un eonc·cr·t d l• p iano light, i ensuct·at n l' est il dc S n zunn1~ C iu ni (t r emo lem només cic sc•nti r· c>l ~ cu unm) , però en canvi va ofc·1·it·- rws Iu f' u ra més adulta , d ignn i nr·tt:sunal cl ' allò que anomenpm N uw Agt• Mus ie. La mús icu dc Cc•m·gc~ Winston {• s un compendi fie músiquc·¡, trud ieiona 1!, (blues. rag túnP, stride, folle .. ). Això dóna cos i varirtat a lrs scvc·s eum¡wsicions . A1 final dt· l con<'CI'l Wins ton -que va a C' tuar d r~cal ç- vu iut<' I'JH'I'tat· unes quantrk c ançou t. tradic·ionals hawuiuHes amh la g uiturra slCLclf key. la s eva nova pas~t ió. El púhli<· va t·e clamal·-li Jl C('Cb 11 piano, prr·ò l'Il. tossut, ja no va dc•Ï\ ¡11· la b'UiltiiTH. 12) El ron cc1· t elf' la Bi~ Enlll'mlJlt• Taller dc Músics, amb l'c·Htrrua ell' Els quatre cumins, va Sl'r un dels millon:; drl F<·s tival. L'ohru Ni diviclc·ix en quat r·u pa1'ls roln¡ws tt•s JH' r Enric Pa lomar, Scr·¡;i Vt•rg:{·s, .l oun Sun1·a i Xnvicr· Ma1·is tnny, q uP umf.s (·s pj llirector m u sicul. Mal¡;rat qne Ics pec!'S no s'articulen i els man¡·u cohesió, individualment funl·ionen , I'SJWI'ialme nt Ics dc Suu1·a i Mar·i Rlnn y, plcm·s d e paran ys, rnStll·ts, suhtilc·Rc·¡,. mescles estilís tiques i origi nnlitat. 13) Klang- Klan g aplega c¡uatre pianis tes : Josl'P M. Bul:rny:'i , Lluís VidaL A gus tí Fr t·nàndt>z i AtltoojO iaf abat('J'. La &uma dc• lc•s seves habilitats \' a t·es nllnr· molt gnllificant. p e rò c rc•i!'m qn l' ho M' t' à més quan r expm·imc nt es r onsoljdi. 14 ) Roy AyP r·s i ri l. f' ll 'ibràfon han t'<'CO tT('~'lll ml! rs tils . 1\ la Snln Apolo. A y<' r s i l'la sens Ubiquit y vall ofcl·irfunl.-, sou[, juzz i mp a dojo, en un conccet poc intens p!'rÒ anrh molt d c ritme. Pel que fa als tl•lou(•rs , al;,'IIIH;s de les actuacions no van sc1· gaire ufortlmades . Alte{·s, com Bi¡; Mumn. Su lvad ol· Nichla o Pnd 1·n .J uvÍI'I' Gonzúlez Trio, van brillar 11 gr·on nluu·a , fi11s i tot prr sobre dc· l' uc·tuueió estcl·lar. Fins aquí e l l'l'Silili cl'uc¡nc~t 26è Fes tival de Jazz. Ori JH'OJH't' pocll'lll dit· que serà cl27i'-, pc•r·ò ¡wr· nlt·c•:.trrn caldrà espenu· un all) , o fitxar un videu t. Un deliciós espectacle panoperistic p e r LL.T. Lo Spezialc. Tempot·ada <l'Em·m·onc·<'t'L E I. drmnma gi()(:oso l'li t t'C' H artes Lo Spcziafe dc Jo~qr h Ha ydn amit llihrl't dt• Cn..to Goldoni , vu sPr l'lwtmifir·nt al l'alau dins lu lt'm¡IOntdu Enl'tH·unCl't'l p ~ r· la c ompu11 yin T1·au ~ pur·uut Üpt't'U. que fa mé•s tlf' quinzc> Hil) ~ qcw cJediea e J S(' U tn•IJall U I'I'JH' t'SI'IItlll' obr·c•¡, d ' uqut>s t gl·ncn · anrh nn J'l' JWI'Inl'i C[lJC iorlou dc8 d e par·titlll't' "' 1lc• Pl·r·¡;olr~i. ;\1oztu·t o Gluek fim a 11'~ cic· Bl·ittc•u o Philip Gla~s . E slrenacla r any J ï68. din!. d'acpw.,ta Òp(' r·a d e Ra) do es p•·od111' i' unn p t'L"fecla simbiosi e nlr·t• l'rngin y aq;unwnLHI rle Goldoni i una ruusir nlitnt d<• lla ydn en la qual ten en c· ulJJrcla rl1•s dt• passatgt'.:> r·ònú es amh leb se\'es iir·ic•s hiJHII'tirles. fins a nr o rn<·nts s rrius o~; dc• notò1·ia fort;R cxprcssivu. Els Tl·nnsparant Opr t·a, uua compan yia d ' nua <¡ualitat indisrutihle, tf. l' lwbilitut eh· sahf'r· tt·c u1·e el mà xim prulït dt• ¡·udHsc un dt>ls fra¡,'lnents musi(·als, t'SJll'l'Ín lnH'nt d ' aquells més vinculuts a Iu Cnrutnl'diu dc l'Arte ; Iu int'OI'JHll'uciír d ' un actor. que Pn anglès, iLU iiii , fnlll!'t\8, <·as t('llò i l'atalà, s ' c ncurTt>¡;uva cl ' l•xpli('Ur· niu seva muner·a l'aq~umr·ut rlt·l' c)pcra , incloent a la uúnima or a s ió l'li> tòpics i expressions Lípics del nos tn· país, ajudavu a reforçar at¡rws t USJH't' tt· . Una cai.'lta dividida en mil i 1111 r·u<·tm~ \a ~('t' J' t'SC'enar·i d e J' acciÓ, pr r· on J\J¡•n:;in o, G1·illeta -estimacla ric .\1t•ngi no- . Sl'mproni - 1' apotecar·i i tutor· eh• la jove- j Yolpino . enamorat rJr Crilll'tu. Jll'l'nir u vida gràcies a l ' ii~il mo\ iuwnt c ~eènir. apt.ituds t catt·al~ i la iudist•ntible qualitat vocal d els seu;, intc~rpr·<•t¡,, , .a set· lll1n t·eprescnl:lció en qu i· t•s n •spirava un aire ft·csc, pet· rodrr gaudir· il' tllJUCsta música exqttisicla sen itlu orqu f'stralment p er la Clrapdlt• d<• Lorrain r . didgidu p er EtiPnnt• ic lwns, qu e va eaplar l'f'legànC'ia clàssit•a dc· ntnme nts rl elicios os, com t•l JHls¡¡ utge dels falsos notaris , i vocalmeut per· nn equip de solistes d e notllble vuluu. PPu·u van Tendcloo, uno sopl'auo que vn n·soldt·e sense dificuha l els prohlcnws voeals de la pat·titnra. <·om u Gl'illctu, l'cxcd·l~·ut Sempronio de Kc•viJl \Vt'st i l' apot·tació de Racl1el Fabry i Yves Suc•lc·ns. I'<.'Sp r rtivament, va <·ont t·ihuil· u fC'r qu e el públic pogués guudir· d ' una C.'\C't'J.Ir ut representació d ' aques t titol OjJCI'ÍStic hoydinià. l.... .. -~ Iii ê!: 3 124 ..• ;:¡ i.- 1: ;.'I e. E PANORAMA e R T e A Comiat d'any de I'OBC amb interrogant s per JOSEP CASANOVAS E 124 ;::¡ .. ~ Iii 121. et ¡3 .. e!:. ~ ls clos eoncrrts que han clo J'any de l'Orquestra Simfònica dr Barcelona i acional de Cata lunya -setè i vuitè d e Ja tempon1da- pemlcten d'establir un balanç ¡)l"ovisionaJ -<!nn vi de nom al marge- dc quina sigui la seva conlimütal a.·tíst icu . Vuü pr·ogr·ames i altres tants directo rs anunciats que aJ final es r·cdui'ren a srt , pe r· malaltia d e I ri vine i r·rpetició dc Ciiller. Aix.í, els do dan·crs 1wogrames conti nua' ell I'SS<'nt indicatius d' aquest lam<·n tuble pr·océs del típic directot· imilal. p('r resoldr·e-de pas-en quatre dil's de tt·eball el conccr·t de la setmana. ón aquells concerts en els quals l'ls grans conjunts estcanger s d efugen posar en mans d 'un conductor dc segona divisió les obt·es del gr an •·epl'rtor·i en el que tenen versions pròpies, sovint enregistrades. de mans dels tituJars mítics. És per aques ta circumstància que així com bi ba un r e pcr·tol'i característic per a aque,ts casos. hi ha també una manera típica de plantejat·-lo. Una peça per obrir· el progr·ama és seguida sovint prr· un acompanyament a un concert del solista dí: torn, tot més aviat aimplcmcnt llegit i esperant la segono part, on es concentra gairebé tota J'atenc.'ió dels assaigs. i encara méb e pecialmcnt en els instants més sobresortints. sobretot el final. D'aquesta maner a. el dir·ec tor d el dia haurà cornpll'rt amb dignitat i, fins i tot. èxit popular i l'orquestra haurà pa al un nou full del seu calendari, sense prna, però també sense gaire glòria. Aquest tipus d 'actuacions no només ignot·en Ja labor primordial de Ja cr·eació - i el manteniment- de la per 'onalilal orq uestral, sinó c¡ue tendeixen encara a la ct·eació de rutines, d'actuacions. que en podríem dir, .. a la defensiva . Ajxò és el que en línic, generals h em tr.· obat en els dos darr·cr·s progr·ames de l'OBC. El pr·imer, el dirigit per Alexander Rahbari , s'obria amb una Leo nora mím. 3 dc me r· tràmit i amb el Concert per a violí de Gerhard. Aquest, dignament resolt vel dU·ectoc' però sobretot pel gran ofici d el solista -el concert in o d e l'Orqu estra- Àngel Jes ús Ca•·cía i l'afecte dels seus companys. La segona part compr·rnia Petruixka de tr·avinsky, evid ent rspccialital d e Rahhari , vista la segur4' tal dP gest i Bemhard Güller líniC's, obnJ quC' s'a li.ava perfectament amb Iu cn ¡wcitat concertant dels solis tes dc vent - trompetes, clarinets, trom¡ws.llauli'S. piano, etc ... Aquests so li s t4'8 per·meten ara fe r· aquc!>tcs obr¡•¡, dc c·aràctcr concei·tant per a tola r or·qm•stra amb seguretat i efieàda. ón ja \'Uitanta anys de vida d. aquesta obnr deStravin,ky, que con!wr·va. t'n canvi, una frescor i vitalilul immar·cescihles. Veritablement, no hi ha més que les ducs classes de música que tant s'han rrpeli t , la hou a i Iu dolen tu; jJerò en lJ•p la primera n ' hi ha alguna d'extraordjnàr·iamenl boua, de permanència indiscutihll'. I quant al t.ego n deb dos concerts que comentem. f•t·a cncar·a més palès el fel dt' l'<·M¡tn•ma a què fèiem esment al pr·incipi. Bemhud Giille•· acceptà dr cohr·i .. la haixa d' Enunanucl Kl'ivirw , c·omcnçanl amb una "Obet·tura" d c Les T1 èbrides d4· Mendelssohn , dc lcctu t·a conccta. segu idtr p4·r lt•s Variacions sobre Ull temct rococó eh· Txaikovski, perquè ara es mos t.-í·s l'I violoncel·lis ta de J'Orquesh ·a Da"ifl Runnion. tot plegat segons el model simplificat i defensiu qui' apuntà\ cm. I també lcrlura correrta i rt>s nrrs, de la Tercera Simfonia d4' Bnrhms que completava el pn>gl'ama. gn 84fLH!Sta etapa tlc J'OBC 110 hi hu t't'S a dir dc la competèrwiH tir Lolh els llu lis tes que contÚlllamrnt hem dt· tnrrHu· u des tacat·, com dds di¡,tint' grup!> dt> les cor des. Destaquen M'li' ciu ht e 'ioloncels, viole¡¡ i contrahni· '1.0'\ pd-. seus oombn·s mé!t t·e duït~ i. pC'r· tant , m~s compacte,. RP,pcrtf dc·l~ 'iulin'i, gairebé res a dir quant a c·ompctènria i grau de cohe~>ÏÚ, qur lwm cl'atl'ibuir a treba ll scr·iós d1•l' r·c>s prctiw¡ r·esponsables i nu ohstonl aixb n •tor·nH una ja prcocupuulmllll· 4'H de ppr·sonalitat, de rlasst', clt• r·t·· Ucu i ric potèneia, que ar..-iho'r u pu~ ~l~ it· e n alguns in s tants de l'1•ra Dnkt•r·. Ca da dia que pa sl--U ¡.,. don r~>. més necessà 1·ia i urgent la pro' i.-ió de la plaça de director· titu· lar· 4JUP e~ rl'sponsabi lüzi d'una hona part d4· la tasca quotidiana 4ll'l ron jun t. dt• Ja seva acadèlnia i t'I ret.rohn· rnt·nt de la qualitateslcl·larqu4· hallt• t4Jrti t· una or·questnt r·epl'esenlutil'n. ara no 110111Í:s de la ciu tnt, sinó rh· Cu· Lahm ya scncet·a. É s un tema fJ UI' dar· r·<·r·anwnt s' ha negligit obc rlanll't~t JWr par·t dels responsabl<•;, i t¡uc 4'\1· gt•ix solució generosa. qltf' apunt1 molt alL, no a una mer·a cobt·rtur·a cir vr·imer far·islol, s únp)('nH'nl umh un bon músiC'. PANOR AMA e ts R T e A Sòlid a vers ió del Boris perx.c.-D. D o hi tols n dr :i nb sen> bai· 't• i, erh· .111 a issentPixo d ' una o pinió que hu jutjat <1mb Rt· vcrilat e l Borís Godunov escoltat e n ver s ió concertant a la tcrupor·aòa d"Ibcn·àmera. La va oferir l a companyia Ki r·ov del Tt•ntre Marins ki tlc Sant P cte r·sburg sota la dir·ecdó de l seu titular. Valer) Gcrgiev. a mb propo ta d e l'eix utu o t·qnestrució d e Xos takòvit.x, que potencia la l'llgos itut dc l a ve rs ió prirnigèniu dc 1869 {des proveïda, pet· tant. de l'acte po lo nès i de rescPna del bosc de Krom y. cnrar·a que amh alguns afegitons pos te riors que tuTodo neixeu tlt:ter·minutl<· s escenes). Els comentad s pr·edom.inant s destaca,cn la manc·a d 'excep c io nalitat en lea veus protago nis tes i , també, dcuotuvt•u causanwnt i rutina ('11 uns artiqtt•s involucrats en una gira d c llar~ ahasl. La meva opinió fs que els barcelonins no estt•m f'ncara avt•sats a rantimunifes tació dd star .~ystem , vct"tf'h ra dot· d'una companyia en la qualla rotació de cantants és pr<'cepIÍI'a. En conseqiif. n<'ia , la Vt> r, ió concertant d' una òpcru c:omplcxa eom el Bor{s pol r esulta•· indiges ta s i es paeix &rgons uns l'imons acomorlalici;,. a bsolutament in adequats més culli\ dt•ls oripf.'ll5 opcl'Ístics couvt>nrionals. En1 sah ut que Ger giev estava afer- dt•l- 130· • l'l'· poP· era .tia titu· tOll li ~on· Jba· ad•· Ca· ~ar· 1ent c~i unti ui~ t.ut per la gt·ip. P e rò va dil'igi1· sensc• desmai amb l't•nc rgia haiJitual , exrt•s¡, h•a. potsrr·. en algun e· s escene'> cot·als. per la n •berveraeió immediata que determina la con vexitat dt· l't•srenal'Í dd Pa lau dc Iu Música al centre de la sala. Tambr é¡; cet·t que el bai.-. BuJat Minjclkit:>1, qu r intet·pn•tava el tsar en un can l'i de da1-re•· moment, va c·omençar· l't•st·cna dau dr l a eot·ona('ÍÓ amb pt·o hlt•mes el' emissiÓ. Però 1 u donar un Borís patè- Recu pera ció de l'Alb éniz oper ista pe r X.C.-D. qtll' taJJI Vale ry Ge rglev tic i es¡w rtra l amb una subtilesa inl<'rpretulil u qu e t'l'l'l' quf.' 'n s t•r s ubestimada i que hauria g un n ya t punt.s ~> i l'I prot.'l'UilHI hagués incliis e l text i t.. ' h a~u és pogut' ul01·ar lu ¡wní'tració p•Ücològica nmh què compt·nsava u ueR eondirion'! 'ocaJs t¡Ut' no s6n ÍlllfJIH'l llnts. Tots d s cantants van tcnü· urtuncio n com incents a partir d'un t'Onrepte glohnlitzador t'n e l qual, no per b t·eu, un pnpe r· t·eRtd t u nwnys sigu ifica tiu. Mab'ltílïcs el P imen de Mikhnïl K.it i el VHiaam de Ge n nadi Brzzubenkov, \ C U S altenwtivt•s e n el •·epartiment al paper dc• Bo l'is. Sc•nsuc ional s l t~ s so lis t(•s fem cui n o~;, 11 11 luxe. L 'on¡u(·st t·a, un -.ic sor ollosa, i l'extraol'<linà l'ia nutsba \'Ocal t'lli 'a sembl anlt·¡,p·an ratc•goria. En ddin iLiva, dt• I'Pspectnrl<', en potlia so•·Li•· decebut qu i valont t'Om a positi vn la polaritzat·ió dPl Borís que ba dt•terminal la pe r sonal ita t d e c antants com Chu liapin , C t.ris toff, x~ll1gn lt\­ vitx, Pf'll·ov, Ghinurov o Riumondi . També, t¡ui tt·o bi d!'•utvinc nt l'aapror con ~ ubsta n cial u Mussoq;sk i i prefer·e ixi Ics opu lt~ IH'i <'il instrunH•ntals dc Hims ki-Korsu kov, amb diferè ncia la H'rsió mé:. diYulgarla i q ue tendeix u potenciar· lc¡, escenes de l tsa r per damun t d'una coralita l que és essenC'ia l en aqucstn òpera i l'epicitat dt• Puixkin. que va in spin11· d composi tOt·. G ràcit·s a J osep Pons i a l'On1ut>stm de Ca mbra T eatn• Lliure s Ï1a pogut rccupct·ar el vessantlír·ic d'Isaac· Albéniz, 111111 faceta poc coneguda lot i una «ait·cbf. tre nh' na de ' utols. Alguns no"ultt·apassat·e n r apunt i altres r eshu·c n inacabats. Però entl'f' els completats des taea In comèdia Pepita ]iménez, basada c•n la novel·la de Juan Valc ra i bastida sobre un llihrct del poeta Francis But·~ett Moncy-Coull s. Va ser compos ta l an y 1895, cstTe nuda amb èxi t a l Lice~tl'an ) sc¡;,rüent, r·<'prcsa a P r·aga i edita da u Leipzíg. \lbéni z La va r·eor·quest rat· per a unrb •·eprescuturio ns 3 La Monnaie dc Brusscl·l eB (1905).< i esseut csPoltada pels pnr·is!' nt~s u l'Oper~ Cclmica (1923, mort ja t·l compo rtor·), a mb c:omcntaris lamlutori de mc•str·es com Fuur·é i Du kas. Pa hlo o•·oz:í.bal la ' a presentar a Madrid d 1964, en un u vers ió nwlt •·ctocada. En aquesta ocasió es 1·a c ncarre~u •· una re\ isió a Josep oler p er ta l dr fer-nc una ··síntesi" dr concert , des pt·ovcïtla tl e r c ite ru('Íon s i -a i las!- cantada en anglès pt•r· •·aon s de conveniè ncia. Soler ha ft>t la seva tast'U st'nse estridè ncies ni forçament . I'Cbll!!Ctant PI colo r· espan) o lis ta crun a mús icu culida , amuhlr, ¡¡empre di~; posa da u t•arrcgat'-Sl' tl 'c~pressi­ ' i tat situat·io n a l i dc fl¡·amati -me. p~u·ticularnwnt e n la !'Onfrontació d r l duo protagonis ta. Estic scgnr que h1 in tervenció d!' Soler im' n·menta la "v iabilitat' " d 'aq uestu obt·a. qul'. cmmig de ra mpells d'un t·o manticismc· dc> postal , aspira a Iu transct?nrl i'- nc ia per mitjtl dels registt·cs gr eus rle ls ins trunwnts i res ulta ft·ancamt• nt acolorida (Sole t· fec it ) e n ds passatges més di btesos. Gaudir-la a poes dies de la rccupe mdó d('l Con- certfantàstic per a piano i or4111.'Si ra ofert per I'OBC hu esta t un canunu ll de la te mpot·ada i una dcmostl'llciú de l'oportunita t dt·l ~ del Lliun· rn r escah11·-la cent a nys dcs pr·és dc la seva t>Stt·cna. Pl e tòrics de co lnr· i d 'ent11s iasmc els m(r¡'lics i el dir·cc tot·, la seva d !'fcnsa gan111t1'ix nova' idn a l'obra. El!; doll cantants, t•nf•·ontats e n pnpers dt• composició difícil (sohr Nol, el del 8f'lllinarista ), ert'n la soprano S u san Chilcott -que ha via deixa 1 un òptim r·erord en òprra i o ratori al Liceu i al Palau-, un xic mon oconlc, però dc ve u fàcil i ti'enica sòlitln, i r extTam·clinar i Fr·a nt•esc Garrigosa, un t t'nor ,t•guríssim. posseïdor d'una ve u b'Tala i hen pr·ojcetada. de timbrt' p er sonal i capaç dr modu lació (~X­ pressivu en passa tg('s dc ¡;,r ran te ns ió. Ga t·rigosu és nn artista exigent auocat a l' a!->solime nt de l rcconci:wmt•n t Ü1 temacionaJ. .t•.. ~: ¡:: 724 PANORA MA T e A e R Simon Estes i Rosa Mannion (e n prime r te rme ) amb Edmon Colome r dirigint Una Creac ió de gran nivell per LL. T. D ins la tem¡H11·acl a de eoncerts PalaulOO s'esperava Iu interpretació de l'o rato t·i La Creació dt> Haydn, una dl' Ics obr es calJdals del dassici me musieal i que per la seva elegància df'sc•·ipt i va, delicadesa d 'rxpn:ssió, t'l'fi11ame nt musical i propo•·ció clàssi('a ha assolit un lloc i~;ualment cabdal e n la hist,òria dc lrt- composicion:, musicals. Es una obra que reque•·cL' una orquesb·a eapuç dc servir· un ucompanyamcnt cxqrtisit en el llH' t'a vellós duo d'Adam i Eva i saber copsa •· moments tan <·spcctaculars rom la c•·eació de la IJum, o delica ts com r i cant del rossinyol; un cor qur s ib'ltÍ capaç d~ subm c.-¡~ir·-sc en els rrgistJ·cs més pLano dc• In purtitut·a i ui mateix temps r¡u<· pogués treur<· r i màxim profit d'aquells instants rn què la lluminositat clàssica as~;olciJ< la seva màxima Call'goria. I , com n atural, un eqtúp dc· so tis tes homn"Pni capa" l' f t:l ' ~ e a r ontar ll'S eomplcxes ò t·ies, els recitatius i e ls números d<· conjunt amb absoluta natm·alital. A priori, t'ls requisits semblaven acomplir-sc amb la prcsf.ueia a l'escena~·¡ del Pa lau d 'una on¡ucst n1 de qualitat Pl1ntr·astada com és la JONDE. dit·igi rla fll'r la batuta Jcl mrstre rs Edmon Colomer. el' un co t· t•om e l de Cambra del Palau df' la Música CatalAna - eefot'ÇHlamb algun m(•m h rc de l'Ot-l'eó Català- i un conjlwl dl' solisles en què soltrcsoetia la fi gut·a de i mon Est e . o lH·c r l pa pet:. tot feia P•'nsar qul' plHil'Íem escoltat· una Creació d e nolòt·ia correcció, però lïntcns tre ball d 'Edmon Colomer, de J Ol'(Ü Casas i Ics absolult•s gam•s d e fer i viu1·e la música dels tn•s soli Lrs vocaJs va r·epl'l·cutiJ· pcl'C¡uè <'!;COll<~ssim una Creació de priml't·íssim nivell, d'una catf'goria indisc utible. T o t va anat· sohre rodes. La JO J_ DE. si bé va conwn çar u n u mil'U vacil· la nt. a p oc a poc va ana r agafant ton fiança fins a produir unes sonoritats realment mc r·avcllost·s, umlr la seva calidesa im¡...escindiulc per a¡;solir !'ls aspecl1'S d'aquesta partitlll·a pat·adigmàtiea rlcl classitismc. El Cot· de Cambt·a ,.a t·ealitzat· mil i un matisos amh la ve u , cantant c•l "Giòda· ' del fina I cir la primera part amb un so majestnÓR, obert. rotund, i palesant un tt·rball pe.-fectaml'nl (•stndial de la co h esió dc les difl'l'('llt:, cot·dc•s del cor. \'a :.r•· aque ta t·apaeitat cic· rect·ear passn tgcs majrstuosos i adaptar-se scn $1' dificultalll a moments més cambrístics, el que pot ('Xplicur el nolabilíssim lreball qm• J ordi Casas i el Cor de Cnmbn1 'an rea litzat· de la Creació. o hi ha dubh· c¡m· imon El>l<''> í·~ un dPIS baixos am h una ,-cu mé~ podct·osu i e,vcctaeulat·. Però el hah. wab'ltct·ià hada cl'ttft·ontar el da~ ... ieillmr de H ayd n. amb te~ se' e~ n¡ñlitat¡., amb els seu-. pianissimi. i amb unlll'll <·mbo]call orquestral. E~tt•s (•-. Ltn mc•st •·e df'l cant, q ut• no nomÍ'"~ 1-ap enc·onutnar a la t·esla dïnt~rpt·c•t .. la i>t~\ a humanitat at· tí-.tica. SÍnÓ qtH' r~ capaç <lc submeq!it·--.c• en el mÍ'~ fon' d'una partitura pt't' poder e'pliear·la arnL la mf.s ahsoluta natu ralitat. Si111on Estes gaudc'ix taulant, s\·ndinsa 1lintrc del per-.onat.gr qlw rt'pt·c:.rnl a p er n·<·t·c·a•·-lo amb la rn ajur inten~i tat pos::-iblt·. ~ i Et;tt•, nc c•,tut· c•,rcpt'ional, la , oprano Ro::-a 'Janni em va brodar, umb 11tta veu <'ri¡;tulliua i pura.le ·:;cVl'~'> intt•t·pr c ta<·io u -.. Canl cmotin. transpanmt i delirat al senei d'una obra que r equ et·ei' a<JIH'~ts m atiso,. JH't' poder-la afruntac· en la seva p lt'nit u<l. P e t· ítltim, t>l teno•· Nl'ill Archr•· ,.a rfee tuu•· un tn•ha ll pat·adigmittie. resoJc>nl umh u u u 'eu ben pnljt·<·tad a i seo~e problt>mes de tessitm·a eallmwuna de lt'' St'\ t'' à.-ies. ,\r·a nomi-s cal <h·~itjat· que In int<.•rpretaci6 de La Creació. si pol 't'l' amh iclèntita qualit ul artístka. ¡rogut-~ t•,eoltar-:-t' t'ada an) al Pnluu. 25 83 PANORAMA e R T e A Va de violoncef.fistes pe rX.C.•D. D g A;" = = -~ a ¡;¡¡- g" 124 escmbr·l• va ser· un mes pròdig a Bar-celona pet· als violoneel·listes de cn sa. P<'r romençar·, l ben·àment , nnull<'nl n la pt·omoció dc valor·s a n tòetons, vn p r·ogramar un rec i tul (6 dc desembr e) del violoncrl· lista Màl'ius Díaz, acompanyat per Iu p iu nishl no r d-unw rir·u na Jud ith Gordon. En progrmna , e ls Fctntasiesüiclre op. 73 cic Schumnru1, Sollates de Bt·l·thovt•n i Brahms, una obr·a dr Luloslnwski i la " Lo uangc a l' Et4' 1"nÏtÍ' rl r .H·sus", que és un dels duos dt•l Qu.artet per a lajï dels temps dc Messiacn. Màr·ius Díaz polaritzava l'interès dc l'uudil·ÏÓ i va COnb'TCgarun púbüc nombró~ al Ca a l del Me tge dc Bar·cclooa. P e r·ò cal dir que la contribució de la pianista \a tenir un gran ioter·ès. \ a drmosll·ar una sensibilitat qur la du a .th cr·sificar· e l fr·ast>ig allímit sen e deixar de fomir un acompanyament ronvcnient. Díaz , polit per e minèn e ie com Clarrt, Plerth o Greenhouse i amb un d ens rodatge com a solista de diverse or<ruestr·es, ocupa actuaLnent la pla~·a de solista u I'Orques u·n de Castella i Lleó. Va confirmar la soürlcsa dc la seva prepa r·ació i va demos t t·at· una <'llt'rt,ria en el maneig de l'at·q uet que lc nclt'Lx a unlfor·mar·les ini'LBxions dP línia expressiva, amb idees molt estimables. particulat·ment e n chumann i Bcetl10ven. Tot i la bondat de les versions. crec que mos t ra una majo r afinitat per la mú- David Runnion sica romàntica t4ue no la contempot·ània. L·angloamericà Davirl Runnion. pl"Ïmer faris tol elf> t'O BC. \a pr·o tagonitzar les Variacions sobre Ull tema rococó dc Txaiko' ski t'ni' I da erer concert de r any de I'On¡urst ra. La inteq>rl'tació (que dir·igia Bt·r·nard Güller en una conrPrlació desambie ntada probahlernrnl pcr·qu(• va suhslittúr al datTer monwnt Emmanuel Kl'ivine). va rsta r· mar·racla pet· una sobl'ictat a fr<'c a la ineXJH·essivital en una leclut·a mediatitzada p e r les dificultats vir·lnosÍHli<¡tH'S i que cm va semblar· dt•sproveïdu d'un inte nt de poetització. Tercet· '·en cc>nc:ònlin ,. , un uit rt· violonecl-lista dc l'OBC , l' holandèK Vincent Ellegiers, va oft•rir· un recitul a la sala el ' actt·s mofipr·n is ta dt• I' I lospi tal de la Santa Creu i anl Pau elf' Bat:celona. L'acompanyava ui piano ni més ni nwny~> qtw l't•xtranrdinari Albert Guinovart. Van ofl'rit· una densa Sonata op. 38 de Brahms i una jubLÍssima lc<·tur·a de la Pampeana 11 tÍm. 2 d'A I ber·to Ginaster·a. visto~a i dc g r·an lluïment pt:t' al \ io loncrl. TamlH~ una estre na de Guinovarl. una plat>nt Fantasia. que va fer lluir la sonor·itat expansiva d' Ellt>giers. a qui està dedicada. Aquest tora anrh una g ran concentració i una for~a en la digitació que tensa molt ex-presi'i· vamrnt ellegato i t·equt•r·ei.x la copios itat sonm·a d'Lm pianista com Gui· novart. A títol individua l. van exeel·lir·, l'un en el compr·omf>s pr·i· mer moviJ11e nL de l'ar·xidifíciJ Sonata op. 8 dc Kodaly , i l'altre en les lwllí,. simes Danzas.fantétsticas de Tudnu. Tots dos comparteixen formació amb la violinista Francisca Mendoza , ht•· n·us -flic et rumc- dc l't' nyora! Trio de Barce lona i que va merèixer rb ¡•omcntar·is més e ocot·atjadors en la se~a presentació. ÜÏlli~-~-IJIII1fuill~ C..\TALL--;\'YA \fUSICA I RE\ 1ST \ \I L ïC \LC \T \ U ' \ CI Sant Fancest· dt• Paula. 2 - 0800:i llar·<·1•lona Butlleta de domiciliul'iÓ hundu·iu St'll)l"'· t•l•o¡,'l'nir;•lurumh ritrr..r al meu compr.,jllibreta utrn¡¡ui~ rl••·•·but••l'"' o•l•l"'''"'nladi ( ,0\SOHCJ L>EL P.\LAL UE J_ \ <\1l' SJC.\ CAT \ . LA 'lli\, ¡wl¡•owunr·nt dr lo m1·vn .,,l,.eripció n '"C.\TAJ..Ul\'\A ~IUSIC VR E VIST\ \1l SIC \L CAT \1. \'1 \ ". , ~, CIIIIIJllt' N'' l!:ntitnl l'i" Agència J)(!'ir t·m•trlll DDDD DDDD DO DDDDDDDDDD -----------Aw·.,,,¡.. - - - - - - - - - - - - - 'l'itulur - - - - - - - - - - - - - l l audCniA<o Arl•·•·ço Ul(i•urio Pohlnrii> - - - - - - - -- - - Cul omplir INi rltult•8 corr(lt:ftmumt Ri~nuttu·n Nom i rowuun~t - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - Proft·"~i6 - - - - - - - - - - - - Cur.·t·r 'l'o•lo\r¡¡u - - - - - - - - - - - - Pnhlnri(o - - - - - - - -- - - -- - - Oto·. - - - - - - - l'o'""'"'"' - - - - - - - - - - - - - - Ut•,.hjn "'" h._,.riurt•~m u p¡-ertir tlt"lu(unPro O fur·é ,.frrt.iu l'imi•Hrl tni1juuçn111 tomb Iu <1uutu anual ri~ 3.9i5 P'"'· O O lliIii IIIIIII'IIIÏ 111ljnlll. "'"UWilr:tl dt-~ 2.225 O O flllmirílitu•ttt hnrwunn . Pe•t u ¡o¡uhl'irrltwim•~ n l't•.. lrun~wr. '·no..uheu \"1 prt>u. TEM A una una !lila lSai cel. art. luir -s. a mili J eu ·s si· pi o- ; ui•an p ri- .aln 1Lísina. nnb brfrio u la a quarta edició de la Festa de la Música va coincidir amb el desè aniversari de la segona etapa de "Catalunya Música/Revista Musical Catalana" en el seu nom original. L ' avinentesa va ser celebrada d'una manera que creiem de la màxima dignitat possible. Una man e ra que sintetitza el fet d'homenatjar la figura de Joaquim Hom s, el patriarca dels compositors catalans. Hom defugia d 'aquesta manera la temptació de l'endogàmia cofoista, tot traslladant la part més substancial de ] 'atenció damunt de l'esmentada figura. En tot cas., tot això no exclou manifestar el núnim el' orgull propi que suposa la contetnplació de deu anys de trajectòria intensa els valors de la qual són els que són i que la història ja situarà en el seu lloc més exacte i precís. No és tasca, a~uesta, que ens pertoqui ni míru.mament. Tanmateix, la presència d'una exposició al-lusiva a l'efemèride ha servit per concentrar en un espai idòniament dissenyat tota la imatge, o les característiques més destacades, d 'aquest recorr egut nlitjançant el qualla "Revista Musira] Catalana"' va reprendre el fil conductor que la unia a la seva antecessora. feta callar el Jnes de juliol de 1936. El Tenia que oferun vol r eflectir, doncs , I ' esperit de I ' esdeveniment i f. s per això que situem en un lloc de privilegi la figura esmentada de Joaquim Hmns. I ho fen1 atnlJ la satisfacció que eus produeix la pròpia convicció i també el fet que I 'hoIn ena tge que hon1 li va tributar ha merescut la unanimitat del ple reconeixe1nent de tothom qui es mou en I' àmbit de la 1núsica cl àssica. Aquest és un fet que constaten1 a1nb una indissimulada satisfacció , ja que justifica plena1nent una opció de la casa, presa, no cal dir-ho , mnb tota la sinceritat i tamJJé a1nh tota la reflexió possible. Deu anys, doncs, que se celebren en la figura de J oaquin1 Ho1ns, un dels homes que n1és ha f et a casa nostra per vitalitzar Ja creació i l'activitat musi ral en els di ficilissims anys de la postg11erra civil. I amb això no cal afegir res 1nés. 27 TEM A Moment del lliurament del Premi d'Honor de la Música Catalana al compositor Joaquim Moms Festa de la Música Catalana 1 994. La crònica perRRMC I passat 14 de desembre t:Í.nnOUé lloc la Festa de la \Iúsic·a Catalana 1994.la cinquena de!> de la se,·a represa el 1990 . Eng u an} tinguf tln caràcter especi a l. perquè s ,hi rommeruorà t>l desè aniver sari de la segona !'tapa de la ·'Revii'ita Musical Catalana'', la qu a], també des clt>ll990 h a passat a anomenar-se "Cata lunya Música/Revista Musical Catalana". La cel eh radó d 'aquest desè anivt>rsari va aporl ar m1 to ac·adf.mie soGre l't>femèt·ide, en la qual intervinguer en , JH'r ordre: Fèlix lVIillet , president de] Consf'll Editorial de ' ·Catalunya Música/Rt>vista Musiral Ca talan a,., i president del Consell Executiu del Consorl'i del P alau dt> la Música Catalana; Joan G ran aclo~, direC'lnl' general de la Corporació Catalana tle R àdio i Tt>lcviRiÓ; Dr. Josep Maria Bricall, rx-reetot· cic- la Cniversitat de Barcelona, president E 28 dt> la Conft-rèn<"ia de Rectors Europeus i membre drl Consell E ditorial de la Re,ista : Montsen·at Albet. musicòloga i mt>mhre del Consell Editorial de la Rt·· vista; t>l compositor J oa quim Hom s, que rebé el Pr!" mi d ' H onor de la Música Catalana, atorgat perla Revis ta; i, finalment, J oan M. Puja..ls, consrllrr d 'Ens<>n yaml"nt d<• la Generalita t de Catalunya. Paraules destacades lt'(·Jix Millet ohrí l'ac te felicitant els deu anys dcln Music al Catalana,. i destacant el sr u pa· JH'l' no només informatiu i clocmnental -d'un g•·an va lo•·-, sinó també destacant et seu paper d'<'illl culLLual dt>l país. Fèlix Milletrecordà que la t•eprr•J tle ]a ·"Revista Musical Catalana" ha esta t estreta· ment i b à~>ica m enl vinculada a l'Orfeó Ca talà, pr"R~vis ta TEM A Fèlix Millet en el seu parlament d'obertura de l'acte edd [bet. Re- Pre- ~r la ~uer mer artífex de la publicació, i al Consorci del Palau de la MCtsica Ca talana. Tamllé 1·ecordà, i es felicità, de l'esforç conjunt del Consorci i de Catalunya Música (r ~>misso ra dc rà(lio exclusivament de música clàssiea de la Coq•oració Catalana de Ràdio i Televisió), que fet·cn possible el naixement de la tercera època dt> la Revista, pf't"Ò amb el nom renovat de '·Catalunya Música/Rt>vista Musical Catalana·'. Aquesta nova èpoc·a ha pot·tal alguns canvis. a més del nom: un nou disseny gràfic. nous con~uuts i la publicació de la pt·ogramació mensual de l'enússora Catalunya Música. Tot ah.ò ha potenciat tm major nombre cle subscriptor s. D'alLt·a banda. Fèlix Mület volgué ressaltar la satisfac<"ió que suposa atorgar <:'I Premi d"Honor de la Música Catalana al t•ompositot· Joaquim Roms. un dels valors musicals mt>s d f'slacats de l 'actualitat, al qual "C.atalunya Música/Revista Musical Catalana'' vol rett·c el seu homena tge particular, com a ratificació alhora de la seva vocació integradora i de supol"Lmusic·ul en r i seu sen tit més ampli. Pet· la seva banda, Joan Ct·anados cen trà les seves paraules en la nnió dc la " R evista Musical Catalana'· arnb Catalunya Música. unió t¡ue va més enllà de la convt>niència comercial. Ara per ara. aquest mat·ídatgf' s igni fic u la voluntat d'unir dos vessants IEM A ~ ;;- = = a --¡¡ ¡;¡;¡~- 124 Joan Granados adre~ant-se al públic 30 informatius musicals en una sola eina {ttil i destacada. Joan Granado~ repassà breument aquests quatre anys d'unió i també expressà la seva satisfacció pet· l'ator·ganwnt d el Premi d 'Honor a Joaquim Homs. A conlinuarió, Josep )1. Bricall féu un discurs dc glossa d'at.¡ue ... b cieu anp, de la tercera etapa d c "Catalun) a \lÍI..,iea/Revísta :\Iusical Catalana··. St•t,ruídament e!> lliurà el Premi al compositoL el quaJ aclt·eçà unt>:. emocionades paraules d'agraïment, i Mouts<·rral.lliJet glossà ]a figut·a i J'obra del músic· Joaquim Hons. Finalment. el conseller d'EnSl'nya nwnt oferí una petita confer~nc i a sobre el t~ma de la cançó tradicional a Catalunya (els variaments ck \1 ontser..-at AJLet i Joan J\1. Pujals són reproduïts c•n aquest Tema). L'acte aeahà amb un concert ofert pe] Cor de Cambr·a drl Palau dc la Música Catalana, dirigit pel mestr·e Jordi Casas -amb Josep Surinyach al piano-, en <•l tJUal s'intct·prelaren Tres responsoris de J oa q uim IIoms, Tres canciones negras de Xavier Montsalvatge -pt·<·sent a l'acte i també guardonat amb f'l Pt·f'mí d'Honor de la Música Catalana en la pt·ime ra edició de la Festa de Ja Música Catalana- i Les quatre estacions de Sah ador Brotons -també pn~sen t a la cornocatòria. La Festa de la Mú~>ica Catalana 1994 es clogué amb la ina uguració de l'exposició sobre els" LO anys de Catalunya Mírsíca/Rt'vista Musical Catalana''. Des del passat i ara fa deu anys El d~sc'• aniversat·i df' la nova etapa de la ·'Rev;sta Mu,ieal Catalana" ha esta t objecte d'tma exposieió -dt>ll4 clt• dest•mbr·e al8 de gener- que ha mostratla st'va ::.íngladura hístòr·ica. L'exposició es dividia en tr·es pat·ts. c·ot-rrsponrnts a les tres èpoques de la pu hücació. la sc' a històr·ia. La primera. titulada "La primc>t·a f>poC'a: 1904-1936'', ens en r ecorda el nai· xt•mc•nt (com a butlletí de 1'Orfeó Català) i la formu· eíó de-l sc'u l~u·annà i identitat informativa, així colli tamhf la cc-leiH"al'ió de la primera Festa d e Ja Músi<·u Ca tHlana ( 1904.) o t·ganilzada per Ja Revista. La s<•gona , " La represa: 1984-1990", aJTenca amh la s<•gona èpoC'a de la Revista. fita af'onscguida g•·àC'it.•s a la vol un tal dc t•ccnpet·ar un signe icltmlifi· c·atiu i ínfonnaliu cl ' una institució-Consorci del Pa· Jau ck ht Mít sica Catala n a i Or·feó Català- i d'un grup d<· ¡wofesl'iionals vinculats a la música t¡ue van ft•r dl' la '"Rc•visla MusiC'al Catalana" l'única publi· e-ac-ió dc•l s<'Jt gènt'rc en 1Jengna catal ana. Ac¡tu•stu segona època es convertí en tercera èpv ca a nan dc• I fel i<; easameol amb l'emissor·a radiofir nieu CaLalunya Música. fet que dóna pas a "Catn· ny s 'S ista i eió .t In ¡en pu· •La CATALUNYA MÚSICA Programació mes cie febrer DILLUNS, 6 DE FEBRER DE 1995 ï.OO L'OBERTl RA \lú <ira ¡wr t'Oillt'DÇUr t'I diu. Rl·1·ull 11' obrr, hn•u, l'•t·ollidt'• i prr.entnde' JH'r Joan\ Í\l''· 10.00 SELECCIÓ UI GIT AL KOHI\COLD: Cnn•·•·•·t l""' u violi op. 35. ltzhuk Pt•l'lmun. O•·qucstra Simfllllil·u dt• Pitt• hurgh. Di1·.: And..,·· Pn·,· iu. (25111). KHAUS: Simfuuiu l'n du m~ "'Simfuniu fluwlu·t•". Cunt't'l'lo Koln. (21m). IJEETIIO \'E'I': Sonata pt•r n piano n. ·1. Op. 7. Dunil•l Bur••nhuim. (31m). DOI\ IZETTI: Zn.-aid•· di Granota. obt•rtura. Ort¡ut•strn dt• Iu Riitlio T\ Ht•l¡!u 1ft· Bru"-1-lt•,. Dir.: Sihnno Frontulini. (9m). .\1.\R.\.IS: Bu11!'1 t•n Rondt·uu. \lPrnhrr, dt•l.t· Trio Roa) I. (7m). S\"E'iDSE:'í: Ül'll't dt• c·orda op. 3. Conjunt dt• Cumbru tlt• l' \!'u dt'DI) of~L. \1artiu·in-th•·-Fit>ltk (37m). H \.\DFL: O t·onw, lt'l u' 'in~ unto tht• Lord, \ntht•m Chando• n. 8. Putritin "-"''llu. soprano. Jumt'"' Bo\\<mun~ c·on- tralt. Jan Partrid¡w. II' Jwr. C:or i Orqur<trn ThP Sixtt·••n. llir.: lln rry Chri,tuplwr•. (:iOm). 14.00 LA CA!IiT \ TA DEL CA- FÈ Programa dc nuÍ'Íl'll col·al. St> leccií>, guió i pr<'M'nlnt·icí: Ro bito-. \.J,., ]13· GOU.'\'OD: Simfoniu n. 2. Fil hnnnooja Romant••u ell' l 'E,tat dt> Transilv•i•úu (Cluj-J\nporo). Dir.: .lran-Loui• P1•tit. (37m). TELEM:\1\N: T1·io JH'I' a fluuto dc hcr. Yioln i continu t•n Pa 1\f. \1ichaln P¡·tr·i, fluutu dt· ht••·· Pinchns Zukt•rmtw, violu. Loytoo.lum¡•s, dnve('Í, C:hu..J¡•¡; Ulle ry, fagot. (7m). KHEBS: Concert pc1· o c·luvic(•mhul, ollllt', rorcln i t'ontinu. llc•inz llolligr1·, Cnmt•t·utn Bt•rn. Alc·xon d~' 1' vnn Wijnkoop. (21 111 ). LtfiG[NI: BallN l'gipci, op. 12 (Suite}. Ort¡ u •·~t •·n R 0 y :d Philhurmonit•. Dir.: Anntoll' Fistoulari. (14m). C B \VEZ: Tercera •imfon iu. OrtJUt'•tru oca Pa· 'nu van bli- po· ,fò- Progt·ama dedicat a la mú•ira dc jnzz nmb f,'tliÓ ti'Albt•rt MaUofré. 22.00 TEMPORADA L'ORC DE COl\CERT ~nre¡!i•tt·at per Catulun~a :\Iú-ica el dia 4 de fehrl'r dt> 1995 al Palau de la .\lú-it·a Catalana. R.\KH\1:\ 'il:'\OY: Concert pt•r a piano i orqut>•tra n. 2. XOST\KO\ITX: Sim!orua n. 8. op. 65 . ..\mir Katz. Orqm••tru ,¡mfòruca de Barc••lonu i naI'Íonul dt> Catalun)a. Dir.: Frunz-Paul Derker. M(,sit·u peo· O!'ahnr d din. SC'!Pcc·ió i IH'Csentarió a rànl't' d'¡\]. f1·cd Cdnyu. 00.30 REPERTORI DE NIT DIMARTS, 1 DE FEBRER DE 1995 ï.OO L'OBERTURA \fu,iea prr comPnçar d dia. Red · ohrt•, breu o escollidr' i pr~•entade. per Joan \ïvt"<. t• ull 16.00 SELECCIÓ f>IGIT \L ida ti.fi· 13.00 GLAZtJNOY 13.00 GLAZUNOV Edat Mjtjnnu, Suill· up. 79. Or'IIICSII'II 1\ul'ionul Ewe<H'<'hu. Dir.: Nrcmt•.liirvi. (2:lm). Quu•·tddt•t•ordun.l,op.6l.Quurtt•t Xostakovitx. P\3m). n;,.. : de ;\loig. Orqut•,tl'il :;¡mfionit·a dt• Cinl'innull. o;,., \lit'hat•l e;.,.. li'n . (37m). 11\ \DEL: Snnuta per a oho¡., 'iolí i hni' c·onllnu op. 2 n. I. li\\\ ;~86 u. Rurkhard Glut'tlllt'r. ohnc'.. !-.. !-ou,kt•, úolí. \\ .Il. Llt•rn•to•in, l'lnHt'Í. A. f!r~er. \inh. S. Pnnk. \Ïuln l'la gamba. (l3m). H.STH.\l!SS: Quatre• intl.'dutJi, •imfclnu·' dt· l'iope•·u "lntt•rmt•zzu". Q¡·qut•ktr·a Simfc'>nit·u tlt• Sc·nttlc·. J)¡,., C!'runl Srhwurz.. (25m). SCHl i\1;\i\l\: lo'antu•iu , op. 17. kud Engl·l.piunn. (30m). 20.00 SELECCIÓ DE JAZZ 23.30 NOCTURN JaÍ- :om ;ira Simf(mil'a de Londres. Dir.: E. \lntn. (31m). FAURE: 5 Im promptus. Jean-Philippt' Cullard, putno. (20m). J .Ch.F.B \CH: \\'nrhet a uf. ruft dit> Stimnw, motet per u cor i bai' cuntinu. Rheini.,rhe Kanton~i. Da& hJeinc Konzert. Dir.: Hermnnn \lax. (16m). BHAII\1S: Quarti'! amb piano n. 2, op. 26. S. IUchter ..Membrl's dt>l Quartet Borodin. (48m). STHA\ INSKI: Suitt' Pult·ind ln. Arndemy of St. Martin-in- tlw-Ficlds. Dil·.: Nevillc• MuoTint•r. (23m). 10.00 SELECCIÓ DIGITAL \AUCilAN \l;'lLLL-\.\IS: Sinúonin n. 8. Orquestra Simfònica d .. Lnndrt's. Dir.: Bryden Thomson. (30m). J.E.BACH: Da' Vt•rtruucn der Christcn aufCott (Ln cunfi1m~·u dc· Cr~~t en D~u), oda !iobl'l' el Bulm 77. Chl'istoph Pn·gardicn, tenor. Rhcinist•bf' Kantorei. Dos Klt'ine Konzert. Dir.: Ilermann ~lax. (17rn). SEI}..\S: Concert per 11 clavi!'~mbal i cordo. Janus St>hestyén. Orquestra dl' Cambra Franz Liszt. Dir.: Janos Rolla. (8m). HUSONI: TurnndoL Swt¡o op. H. Cordt' DonesdelFeBtival Simfonia n. 5. up . .)5. ()¡·qu•••to·u Simfòniru lit•l \1ini•t•·•·i dt· Cul turu dl· I'L RSS. Di,·.: Go•nnatli Rozhtll'stvco"k~. (Muu). Cont••·rt per a violi i ot'IJUt''tt·n. op. 82. S1•nwn Snitkll\~kl. Gruo Orl]lll''t•·a Simf{miru dc• In HT\ tlt• \lo,ron. Dir.: Gtu•nnndi Hoj dr•t\Pnski. (20m) 11.00 :\IO)IEi\TS LÍRI CS CliC EC\ i \ AL\ hHI>I : Lu Cran \ ia. Tt•n•,u Tuunw. Ht• nu to e:,.,,.,.;, Cm· Cantor' tlt• Ma drid. Orqtu·•tru dt• Cunt'l'l'lk ,),. Mntll'id. Dir.: l'nhlo SornzúiHtl. (22m). \JllES D'ÚPEH \CELEBHES Bri¡.,<itt•· Fus,lt~u•nclt•r. Ort¡m••to·u Simfònit'll dl' Iu IUtlio dt• Stnttgn•·t. Di•·· Hnn • C•·oL (·16m). LF.Ili\H: Fl'it•dl'l'i kt·, '''-ll'nt·tc•s. 'lnq:it St·lll'lunm. Hudolf SdiUl'k. Ol''l"""t•·u Sim fònku dc Bt·rlín. Dit·.: Wnncr Sduuiclt-Hnl'lt•kt•. (25m). 0\\SE~ DEL RE:\.\1\.E \IE\T E~P_\:\'\OL. \g•·upu l'itin \fú.,ica. Dir.: Enzo Git't'n. (Iom). :!O.OU L'.\LDJO-\' ISL\L L 11 pr<1¡:rama d'•.\Jt>x Gnri11a. EL GH \:\' REPERTORI: R~"'·i•ió dt• lt·• !-"·ans huncle• •onon'• •lt·l cint·. '\IT O'ESTHEN \: Prc·"'ntndó dt' l!'s bnndt•• •onnrt'' uu.·H . •·••••enlk. 2:!.00 LES SIMFO!IirES DE BRUCKNER GuiÍ>: Hainwn Colomer i Joan \'iv1•s. Simfonia c•n fam. "Doble• Zc·•·o". Orcru!',tra Simfònj,.o dt'l \1ini·Ht•ri tlt' Cultu1·a d{' l'l RSS. Oir.: G. Ruzhdt'stvl'n•ki. (5:im). 23.30 lliOCTl'R:\' .\lú•it•n Jll'r ueubor el clin. Srll'l'· •·ió i prt'•<'ntarió n •·urrl'l' d'Alfn•tl Cdu) a. OU.30 REPERTORI DE :'-<1T DIMECRES, 8 DE FEBRER DE 1995 ï.OO L'OBEHTURA M•í•icu pet'Nllll•'nÇtJrt'l din. Rec·ull d ·oh res breus escolliclt'o i pt't'l\•' ntodcs pt·r .Joan \'he~. llí.OO SELECCIÓ DIG ITAL SCHL.f!ERT: Simfmuo n. 5. D 485. Orqut•,trn Filhurnu'miru ell· Bl'rlín. Oia·.: Dnnil'l Rnrt•nhnirn. (29m). J)" IJ:'\1)): Quurtt•tdt•ror dn n. 2. op. ~.). Quartt't Prnt. (3ïm). BACH: Cuncl'rt pl'r o cla\it•èmbul i on¡ut•,tru n. L, B\\\ 1052. Ort)lll''tra Barroru d'Amstt·rdam. SoJi,lu i dlrt•¡·tor: Ton ll.oopmnn. (22m). ELG.\R: The Black kni¡¡ht. ,¡mfonin per u cor i orqm·~tru, op 25. I iwrpool Philhurmonit• Choir. Ru)nl Livt'rpool Philhnrmonil" 0•·rlw~tra. Dio·.: Chnrl•·s (;n,v•••. (36m). P \I SJ ELLO: Divl'rtim!'nto n. l ¡tN' u flnutn, ,julí, viola i violotlt't'l. Quarll·t Iu Plnn tartl•. (9m). TXAII-.0\SII. I : Conc~•·t Jlt'l'll piano n. L, op. 23. victoriu Po~tniko\n. Orc¡twwu·n Simfioniru tic• Vit·nu. Dil·.: Gt•nnudi Hozhd ..sLH·n•k). (.~Rm). HC;\l\1EL: St•ptl'l ¡lt'r n piano, fiaulu. ohoi:, trompa. 'iola, \Íolom•t•l i rontruhoi,, op. 71. I.i ""' Enst•mhlt•. (31m). C \~TS I 10.00 SELECCI Ó DI GIT \L CHERl 81:\I: Reqniem t'n re mr11or. per o ror d ·home.. i orque.trn. Tht> Arnhro~ian Singer,, On¡ue•tra :\¡o" Philhormoniu. Dir.: Riccardo \luta. (52m). LISZT: Hamlet. pot•ma ,,mfònlt'. Ort¡ut>slra Simfònka dl• Budapl'st. Dir.: .\rpúd Jóo. (15m). MOZ.\RT: Sonata pl'r u pianofortc i ,;oU.K\ 296 "Opue 11". T!'mcnus('hka Ves~elinova. Chinrn Bunrbini. (20m). XOST U\:OVITX: Cinc di".s cinc rullo, NUÍtt• dt• In pel·lículn Orqw•slrn Sirnfèmiea dt•lu Ràdio rle Berlín. Oil·.: .Tuml'~ Judd. (30m). TELEJ\IANN: Don Qui.xot, suitt'. Acndemy of St. Mart:llt-in-thrFil'lcl•. Dir.: t'\nilll' Marriner. (15m). C\RULLI: Tres vul~os tlt> l'o¡¡. IOL AlfonsoBaschlcra. guilurrn. (Sm). BRUCH: Cont't'ri per a t'larinct i viola op. 88. Tht>n King. \obuko huni. Or<¡ue~tra Sinúònira de Londre•. Dir.: .\lun Francis. (20m). 1 23.30 NOCTt:fL~ El mar. Funtn•ia Or<)Ut'•lral, op. 28. On)lll'"lnl \¡wiunul E"cocc~a. Oi1·: '"~t'l'ml' .liini. (16m). Conrt•rl 1wr n piano i orqut••tru, n. I op. 92. \lt·"·i '\a ..·dkinc. Gr1111 ÜrtJUt••lru Simf<lnit·u dt· Iu HT\ <IP \1o,cou. Dir.: \I¡.'" J uruitb. (31m). Elo·~in 1wr o •ioln i pi uno, op. H. 'ljobuko lmai. Rola nd Püntint•n. (6m). I 1.1!0 EL GRAN SEG LE Pro¡{I'Ulllll do• m{tsit·u untigu . St ll't'ció, guió i pr·est•ntlwiú u citrr~c rlo• .)oun Viv1•.<. \lú•il'n pl'r acabar el cüu. Selec•·ió i pre-entació o càrrec d'.\1 fred Cclaya. 00.30 REPERTORI DE NIT DIJOUS, 9 DE FEBRER DE 1995 i .00 L'OBERTURA Música per començar ..I tliu . HPcull <l' obres breus escollides i prC'sC'ntades ¡wr· .J oon Vives. \ \l Gil\~ \'<!LLI\ \fS: Goa •imfonin londint>ncn (n. 2). Orque-Ira Stmfònicu dt• Loodr!'•. Dir.: Brydt>n TlwnNln. (18m). F \ LL.\: s;, cunçon' populor• r•pan)·ol<'' Ezequid Lurrt>u. 'wla. Da nu Protopop"'""· piano. (12m). B \CH: Triplt• concert, B\~ \ IOl-l. e;, Stuntlogt·. •iolí. l.. Bt•wn•iuk, flnutn. T. Pinnct~·k. l'lnHCÍ. Thr Englí•h Contt'rt. Dtr.: Trt'•or Pinno<'k. (22m). \lOZ \RT: Simfonia <'onc!'rtant pl'r n \tolí. 'iola i orqu.,,trn. K\ 361. Philip Bride. St-rg<• Soufnnrd. En•l'mblt> ln•tr·unwntnl dt' França. Oir.: Kurt Rrdt•l. (:!2mJ. GI\.\STERA: Soou tu op 'IÏ. Eolua r do F.,t·uú.ndC'Z, guitarra. (I;;m¡. WAGNER: El rup"''Pr" dt-1• Déuo. dos fragmt·nt' •imf?mic,, Or!(lll'otrn Filhut·mèmjra dt• Bt·rlín. Dir.: Kluu• Tt·nn-tt•dt. (:!Om). HAYDl\: Quartet de corda op. 9 o. 2,1loh.lll·20. Quurtt·tFt·•tt'· tic,, {:!Om). \ 1\ \U)J: :\la~nifi­ cat, R\ (,)I. Tt-rt·•u Bt'r¡::anzo. Luria \ ul!'ntini T.-rrani. Cor i Orque-tru Philhnrmnrua. Dir.: Riw:mlo \luti. (23m). SPOHR: Alruna, tl1t- Eult'nkiinj¡tin. obertura. Orqut•o;tra ~imfònil-a d" la Rutlio el!' Bt-rlín. Oir.: Chn•tian Froblich. (5m). STR.A\1:-iSiü: Joc df' Cartc>•, ballet en trf'• man,. Orc¡uc•trn Filbormònil.'u de Roth>rclom. Dir.: Jamf'~ Conlon. (23m). 20.00 SELECCIÓ DE NOVETATS Espai potruclnat per CIUSOL. 22.00 ALI\1A~A<: 2 Un c•pai dt·~tinat o <'H>I'ur i rr•·iure rlH frt8 mh r!'pr!'~t·ntatiu• del pu••nt musical. Guió i !elert•ió ci'Aiex Robi<>•. 16.00 SELECCIÓ DIGITAL BH \IIMS: Simfonia n. 4. op. 10.00 SELECCIÓ DIGITAL 16.00 SELECCIÓ DIGITAL ri' m. J1mli ~avall. (20m). Ql \THE C \'1;(.0\S POPL LARS C \ T \L \\ES (llunnonitzarió dl' \lnnul'l GurC'Ía .\lorantt'). Cunnt• Bustumontt', 'oprnno. :\1anuo•l C,an·ía :\lorunte. piano. (7m). \101\TS.\L\ \TGE: Cono·io•rtn hr·evl', JH'I' a piano i ort¡IH''tru. ,\líl'in do• Lm-rol'illl. Or· qup,tra Cintat dc Bnn·clona. Dir.: GntTÍn \o•nnn. (2·lm). BOCCII Ell li\ l: Quintet amb ¡.¡nitnna n. I, G ~18 "Fandango" . .Jo,(- Lui• Lopút~gni. Qnnrlt't Mo)zt•s. (22m). BLOW: Oda per la mort de :\L·. Ht>nry Purcl'll. A1Irccl Deller i Mark DeUer. l'Ontratenors. Detll'r Coo•ort. Orquestra de Camhrn dd Fe,th·al dc> Stour. Oir.: Alfred D.-Uer. (23mt. D\'OR-\K: Tenetto JJ('r a do.- violins i viola, op. 7-1 (B 148). \Iemhr1'• d<'l Quart<'t d,• conla Lindsay. (20m). 1TRI\o\: La pr<l<'e-ión del roeío. Orque,-tra "\arional d'E,;pan~u. Dir.: Ataulfo .\rgenta. 19m). BORTI.!AXSKl: Sinúonia concertanl)~r n piano. arpa. corda i fagot. Hans Kann. hi An¡rerer. Orquestra de Camhro del Sudoest d'.\Jemanya a Pforzbeim. Dir.: Paul Angercr. (18m). GLIÈRE: Concert pH a trompa i on)uesu·a. op. 91. Ut·rmann Baumann. Orqut'strn dl' la Gt·wamlhaus de Leipzig. Dir.: Kurt Mnsur. (23m) . .HAl\DEL: Trio Sonata op. 2 n. 1 [JW\ 386. .\ft'mbres del Lindt!-COnbort. (12m). SAIJ'I<'T-SAEJ\S: Sinlfonia r.n Fa .\f -·urbo Romo". Orquc•tro :\adonnl de rORTF. Dir.: Jt-an .\lartinon. (4lm). BEETIIO\ E:\: :\'ou \'ariarioo~ soLrt• d lt'ma "Quant'è piu heUo'' rll' l'òf"'ro "La .\lolinara" de Paisidlo. \VoO 69. Rudolf Buchbinder. piano. (:im). Selecció de Carmina \fala¡.:arri. ¡::a. 02.00 REPERTORI DE i\JT DIVENDRES, 1 O DE FE· BRER DE 1995 7.00 L'OBERTURA :\1úRira per començar d din. Re· cull el' oh res breus cscollidt•s i prcsentadt!s pc1· Jnnn Vin•o. 98. Orqurrilru Simfè111ira dl' Xi- 10.00 SELECCIÓ DIGITAL cago. Dir.: Gt•ot·¡; Solti. (42m). BERLIOZ: l.Ímpérialt•. rantata prr u do• curs op. 26. Cor i Orqu.,,tra Simfònira dl' la R¡ldio Hulnndr ..n. Dir.: j('¡lfl Fonrm•t. (I lm). G.B.S \ \1\L\RTI:\J: Quint('( n. 3. EtN•mbll' H5. Dir: Chiarn Bunrhini. (16m). COPL,\'iD: Groh~. hnllct l'O un artt•. Oro1u•·•trn el .. c¡,.,,.)ond. Dir.: Olht•r Knu"''"· (30m). B \BELL: Snnuta ¡wr n obol· i baix eontiuu n. 1. t•n Si h \1. Paul Dumhn•t·ht. obu;.. Wit·lnnd Kuijkc•n, 'iolonrt•l. Roht'rt Kohncn. da•t-rí. (5m). \\ EBER: Varint·ions suhn• un tem u dc Silvana per u t•larirll't i piano, op. 33. Conjunt \\ultC'r Bot>ykeng, (llm). Pl. RCELL: Tro·• FnotaHic·~. Orqtw•trn tlc•l S¡·¡~lf' '1."\itll. Di1·.: Frnn• Brii¡¡gc•n. (13m). GLi l\KA: Simfuuin -.rhn• to•rno>• ru.-os. Orqm·str·u Simfònirn dc I'UHSS. (15m). BLAYET: ConC'rrt pt•r U flauta trUH'!'SCrO, cordo i continu. t·n In m. Akndrmio· für nltt· 1\Ju,il~o. (Um). BHUCKNER: Simfonia n. -1fn Mi bemoll M .• ''Romàntica". Orquestra Filharmònica dr Vien a. Dir.: W ilhclm Furt· wangler. (6lm). \l.HA"\'0:\ Serenata en Re. Virtuo"i Saxoniae. Dir.: Ludwig Güttler (18m). SIBELfCS: s;, bumore,que, per a ,;oií i orqu~;;tra. Leooidas KaYnkoo. On¡ue,tn de Cambra Ciutat d'E-poo Dir.: Jubani Lamminmiiki. (22m). DA \Zl: Quintet per a piano i vent. op. ll. Lo.-e Det· winger. Quintet de Vent de la Filharmònica de Bl'rlío. (23m). HAMIREZ: '\'a•itlaJ en Verano . .loRep Cnrrl'roa. Corni Sol ve dc Laredo. Sori~ dad Conti tl<· Bilbuo. Conjunt instrumental. Dir.: Onmiín Si•nchez. (Sm). J9.01J PE~TM;R,UIA Programa do• tli• ul¡!ac·ió mu•ical. Guió i n•ulitzorió: Puc Bur.Os i Àlcx Rohlo•,, 13.00 GL\ZUNOV 20.00 "A LA :\1 \~ERA DE ... " E•cene, de Ballet, Suite op. 52. Orquestra :\acjooal E•ro•·e~a. Dir.: l'eeme Jiirvi. (28m). Quartet per a saxo8, op. 109. Rollin'Pbooe~. (2ïm}. Un c·onvidat o·n, prupo'u i cornt•nln la mÚ•wn quo· li agrada. Guió i pn•so•ntació olc Jonn ViVt>s. Pt•otlucció dt' Dolors BuH- I.LQO l\IÚSJCS DE CATALUNYA 22.00 CONCEH'I' IMAGINARI PAGAN: .\1irade a la Diagonal. Orquestra Sinfòniea i Cnt·ri. Dir.: .\lanuel Valdivie•o. (7m}. SPOHR: Lieder per a sup •·ano, darinrt i piano, op. 103. Mont· H'rrat AJn..edra. Oriol Romaní. .\ligne! Zanetti. (20m). DE:\1ACHY: Suitl' per a bai:~ dc •iola en O<UO-'l ÚSICADELSEGLEXX qut'IH. 13.00 GLAZUNOV Simfonia n. 6, op. 58. Orqur•· Ira Simfònica dd Ministeri dt Cultura de l'LHSS. Dir.: Gen· nadi Hozhclt'-tHn'k). (.t2m). St,.nka Razin, pocma ,jmfòrur op. 13. Orqul'>lra SimfoinirJ de Londre •. Dir.: Yondaa• Butt. (15m). I UO NOüS L"iTÈRPRETS \IARSHALL: Suite CntoloniJ Helena Bayo, piano. (9m). \fOZART: 6 à r ies. ¡\,sumpu .\fa teu. soprano. 'r erzy Arl.}·l· baríton. Guillem Martí, piJion (25m¡. LOCATELLT: Sinúonu per a violí i b'IIÏtarru. Sl'rgi \Jpb te, violi. Curies Trrpnt, guiLI· rra. (9m). Guiií i Hl'l<'t'l'itÍ: Huimnn ColumPt' i .loun Vivc·•· 15.00 EL DIA DE L' OIENT 23.:iO NOCTU fC'I¡ Mú8ira pl'r tH'ohar t•l 1Ün. St>lerció i pro•qrntnC'itÍ n càrrec d'Alfred Co•layu. Programació realitzada a partr d!' les peticions que el- oO>II'I' oients ban fet ol !'oote~todorok Catalunya ~Iúsica, tel. 2(1235 35. EXX 22.00 GRo\.1\S OBRES 07.00 L'OBEHTURA \fú-it·a ¡wr comentar el dia. Recull d'obri'• breus c;;collidcs i prt•,t•ntatlt•• per Pilar Sobirà. IT D\ UR.\K: Ro·qui~nt pt•t· a ,nli,th. t·or i oro¡uo·,tra. op. 1!9. Gahrirla Bo·nat•ktl\ a Cúpm Ú. Bn¡;itlc fu,,ha•·•Hit•r. Thomu' .\fo,~r. Jun -Ht•ntlril.. Huutning. Cor i Oro¡ut•,tra l'ilharnu)nit•n T"·o·a. Dir.:\\ nlfgunf Suwalli'l·b. ( lOOm). FE· :n;;o 1\0CTl RI\ 1. Hl~ ides i Mú•io·u pt•r nt'aluu· ,.¡diu. ~t·lo·c ··i•í i rn·•·"·nlttt·iú u ,.;.,.,.,.,.• r 1\1fn·cl Crlupt. ~- 00.30 HE•'EHTUIU UE NIT HUI ST: El, pl:uwtt•,, np. :~:?. Cors 1 Uroruo•,trn cio· la BBC. Dir.: .\ntlrt·\\ I)," i'. (:ilm). CIIOPI:\: \ni- per a pia un. up. ;~I n. I. \ laolírnir \-hkt•nal). piano. (5m) . 10.00 LA .\I l:SIC \ RELIGIOSA E•pai munob'l'àfic dedicat u la música ro•ligiosa de Lot> t'I~ lt'mp;. MOZART: .\Jissa ¡,olemnis. "Missa de l'orfenat" K\ 1::19. Bnrhnnl BonnPy. Jarh,;gu HuppÍ'. Josl'f Protscbka. Hakan 1In¡.:o-g8l'd. Cot· Ar·nold Schonlwq:(. Coawcnlns Musicus de Vien u. Dir·.: Nikoluus Ilnt-nnncurt. :!2.00 ELS '\OSTRES COl\CEllTS CO'\'CERT c·nrt'I{ÍNII'ut p•·•· Iu Ràdio .\u~tl'Íat'U t•l tlin 26 ol'n p:o'L dt• 1991. Olm·• rlt• B \CII, \ 1\' \LIJl iM \HCELLO. Chri• topht• Cuin, 'inlnnt•t•l. Mu, En gl'l, vinlont•t•l. .loltuun Sonnlt·irrwa·. ot·¡:tu• i •·la\it•t'•rnhul. (77na), (¡sm¡. Hti)OI ConrertgPI>t>uw. Dir.: Rit·rardo Chaill). (12m). '1\ZZOCCHI: Lanwntu di Da' itl. '\,.cl .. rland, 1\.nmerkoor. Snli-lt'- in•truml'ntaL.. Dir.: Ht'nt• .laroh,. (11m). CH.\RPE'\TIEH: Sulm,d¡,Da,iol. Françm,,. St•nll'lln7 i "'oémi Rimr. '"Jirant>-. Bernartl Dí•létr{•. haix. Le Purl¡,mt·nr do· 'fu,iqur. Dir.: l\lartin (;¡•,tt'r. (3:!ru). 11.00 LA CA~TATA DEL CA- FÈ Pro~1·arun dt.> m{tsiea c-oral. St:" l<·t·t•ió, ¡ruiú i Jll't•><•ntnció: Alt>x Rohll's. 2:uo ~OCTUCN .4en ica·'. DISSABTE, 11 DE FEBRER DE1995 :a d• ?urt- fn:\: ¡i Sattler. umorstra. e.tn <poo. niiki. per 1 o~ .00 L'OBERTl 11.00 TIL\NSMISSIÓ EN DIRECTE DE LA ·msSA CO'í\'ENTliAL DES DEL :\JO:'l'EST I R DE MO~TSERR\T lt\ oo.:JO REP ERTORI [)E 'iiT 'fú,it·n pt·r rnmt•nç¡tJ' ,.¡dia. f{,... rull •fobrt'' hro·u• ,.,,·ollítlt•, i prt',entad~' ¡wr llnlm·, Ru, - 12.30 O JVERTBIE:\1 ; Derde la rlí n. iidad Rept•tirió clo•l prog•·uma o·mi-' ,.¡ olijou•. Ln apt>ritiu musical de Cannina :llalallarriga que combina la mú'ica amb la informació i la partidpació dels nostres oient>. BLOC DE 'iOTES. EL TR.E:\C.\CLOSQCES. S.-\C DE Dl BTES. era•. iocir· nj unt mia o 11.00 EL UIA DE L'OI ENT 15.00 ·•A Pl'Ogt·nmat·i{, n·alitzntla n ptu·tir dt· lt·~ ¡ll'tio·im>- t¡lH' nnstl'<'' oient~ han ft•L al t·onlt·~tudnt· dt• Catalun} u 1\lío,il'n, 1t•l. 202 35 35. Rept•tició del pro¡,'l·ama emè~ l'I dijous a l n-spn•. 'JU~h. 10.00 PE\T.\(;ItUI.\ ,.¡, L~ .\JANERA DE... " 17.00 TEl\lPORADA D ' ÒPEHA DE CATALUNYA l\l(SICA ·que" eri d' Gen· !l2ml. tfòni• (miri adam I rs lòuia9m). ampiJ trf}!l. ?iano. JfoJJÏl .\]pi;· ¡guiu· s,.¡,.,.. Mú•ica pt·t· uo·nhur ,.¡ din. l'ió i prl''<'lltut•ió u t'ltrt't't' tlt• Mur(> Janí•. 22.00 ELS ._.OSTRES CO'iCERTS CO:\CERT '''"'t•gi"trat pn In Ràdio llnlurHit•,u l'I tlia I() tlt• "'' t"mhro• olt· J!J'l:!. \lE:'IDEL.S SOIJ'\ · L.•, Il~h.-itlo•,, ullt'rturu ''P· 2!. Simfuruu n. I, up. 90 "Italiana ... SCIIU'f \ '\'..: Ob~rtura, St·lwr.w i Final, op. 52. Kunzt>rl•tiirk pt•r a •tuntrc trompt••. o¡>. 86. HOSSI"'il: Obl'rtoru 1fJI Rurhil'rt• di SiYiglia. Soli,tc• i n•trumt•nt ui~­ RI'ial Orr¡ul',tru do·l Cnnt·c·rtgt• bou" d' \.m,tt•r·thun. Dir.: Ri•·cardo ChuiU). (85m). 2UONOCTURN J\ltí~ir:a Jlt'l' Ul'labnt• ¡•) dirt. St•lt•t•· a·iú i pro•st•nt:u·iía u t•urr~c olt• Muró Jan[.. 00.30 REPERTORI OE NIT DIUMENGE, 12 DE FE· BRER DE 1995 FfBil.H: la núvia dc Me,,ina. trugètl..ia lírira en tr~-; actes. Libusr .\l:írouí. V:íclav Zítl'k. ho Zídt>k. GabriE"Ia Renackov:í. \Jt•mbres dd Cor de la Ràdio de Pragu. Cor i OrqUl'>tra del Tealrt• .'.aeional de Praga. Dir.: Frnuti,~k Jílek. (136m). 19.25 REPERTORI DE CO:\CERT llA 'l D:\: Concert per a piano i X\lii:ll. Tatiana Nikolacva. Orqut'stra de CamIJI'u de Lituània. Dir.: S. Sonrll'l'kis. (21m). SAJNT-SAENS: Swte Algt>riana, op. 60. Orqul'sLra Simfònica dc Londres. Oir: \onda ni Butl. (21m). BEETHOVEN: Q uartet de corda n. 6, op. 18 n. 6. Quartet Talich. (22m). VI\'t\LDI: Concet·t p<·r a violont·t•l i onrae•tr·a . RV 42·l. Mikloh Pet·enyi. Orquestra de 1'.\t•nolèmia Frnnz Liszt. Dir.: Albert Simon. (12m). XOSTAKOVITX: Swte de Ballet n. 4. Ort¡ue,.tra 1\nl'ional Eococcsa. Oir.: i\Perne Jiin-i. (13m). on¡u•·~tra. DILLUNS, 13 DE FEBRER DE 1995 ~.00 L'OBERTlRA :ltú•iru p~r roml'nçnr t•l dau. Ht•· t•ull d'olm•, loro·u' ''"'llllitlt•' i P'''''t'ntuc)ps pt•r J11an \ iH''· 10.00 SELECCIÓ UIG ITAL 16.00 SELECCIÓ DIG ITAL H.STR \L SS: Conc¡,rt P~'~' u trompa i unrueotra n. 2. Bruno Sl'laJJ~ider. Orc¡ue•tra de Camhra dl' Lau,anne. Dir.: l'llatlltia, \t•schlull'ht'r. (19m). KR.\LS: Simfo11ia rn tln # m. Conrf'rtn Koln. (20m]. LISZT: Snn:rt11 en -im. \quile, Delir-\ igni'. piano. (31m!. :ltOZ.\RT: Oi"•rtimi'JJI<I ·itt· Lodron.i.-.chl' '\achtrnu·ik". K' 287. Urqnl'olra Filharrnimica de Bt•rlín. Oir.: Herlwrl \on Kat·aj:ua. (38m). H\.NDEL: Quando >pt'ra•ti o l'Orc, cantata. Tanin-l\larie liviog,tone, MJ pt·ano. 11 Paroaoso Cunfuso. (!lm). L,\LO: Trio amb piano n. 2. Barbiran Piano Trio. (26m). ;\t. fi \ YDN: Simfonia n. 25. P. lli. Onrucstru tlt' C11rnLru Eslovat·u. Dia·. : Bohdan Wnr•·hal. (11-m). YTYALDl: Cunrerlpt•r o fa~ot i orque.ta·a n. 15. HV ·18i. Danil'l Smith. Orqul'~trn dl' Camltra \oglesa. Dir.: Philip t ..d¡;et·. (!lm). KOR,GOLD: To•ma i \'ariacionh op. ~:!. Orqu~•trn Filharmònil'n d!'l Nordoc~t d' ..\Jpmanyn. Dir.: Werner .-\ndrea• .\lhert. (9m). JE:\KT'\S: Foota-ie, n . 8. 9. lO i Il. JI,•,.pi-rion XX. (1ím). C.ST\\OTZ: Octet n. I en Si b. Con'ortium Clas•ieum. (10m). BACH: "E~ erbob ~i<'h ~in 'itn•it" (.\lt'olrl';,tant v11 esclatar uno guerra al C'elj, cantata B\n 19. SoJi,te' vocals. Pe tito, cunto•·s de Yif'nn. Cor dt' Viena. Conceotu< l\1uwicus dc Viena. Dir: Nokoluuo Harooncourt. (20m). ··z,.. GT.AZUNOV: Simf11niu n. 3, "l'· 33. Orquo'~tr·u Simfònic·u dr· Lontln~s. Dir.: )t~ndnni Butl. (46m). \l.F. BACII: Drwt per u fluuta i oho~ n. ·1. \\'olfgttiiJ-1 s .. bulz. Ha"•jiir¡; .Sdwllt·nht·r·g¡,r. (12m). RESPIGIIl: Com·crt ¡wr a pinoo i t>r'IJlW,tru en Iu nt. Gcoff.-..y Tutt'r. Ort¡ut•.,trn Filharmònirn BBC. llir.: Etl\\nnl Dowm·•· (2-Im). 1.:\..\ IPH \: D,.u, nos ter refugium. Soli,h•, \ocal•. Cor i Orqut•,tra 1.... Conrc·rt :>paritu el. Dir.: Ht•n¡; è\u¡uet. (22m). ELG ,\Jl: St•rt•nata pt't' a <'ordn, op. 20. At·adem~ uf St. 'lartin-in-Liw-Fi!'ld,, Dir.: Nrvillc .\tarrinc•r. (12m). \tUFFAT: Sonata n. 5 ".\rmoniro tributo rioi- sonntt• di t•amt•ru" F rei hu rger Borol'korrht',tl'r Consort. (18m). 'fl L\HD: Sim fonin concertont P~'~' u obo(• i orqurslt·u. Janu,z Banuszt•k. OrqocHII'a Filharmònica Bydgosu~. Dit·.: Zhig11it>w Chwt•dc·zuk. (22m). GHIEG: L'usr('nsi(> u In muntnnyn. op. :J2. llukon ll of~<'gurtl, hni'Íton. \\arrt•n Junc•M, piano. (lm). Programa dedicut a la mú;.i('n dl' juz7 amb gwó d'AJbertMallofrf. 13.00 PERSONATGES BÍBLICS: D AVIU 22.00 E LS NO STR ES CON CERTS \\AGEr\ \..\R: 'iairli Da, i<.!, pnl'ma ~imfòni•• op 2·1. Orque-tru CO,..CERT eorepstral per Catalunya 1\lúsira el dia 20 d'abril 20.00 SELECCIÓ D E J AZZ 3 clt• 19'1 I u In Cutt•tlrul dt• BarN'lonn. CIC I F. I.'ORGl E OE L.\ e' nmn \L. o¡,.,.,,¡.. 1\.ERLL. R \CI I.~ H \ \<.1\., IISZT 1 li\SFL H{H.h.. \la1·tin lla•t•lho<'k. nr¡.rm·. (.)9m) 2:uo NO<:'fl HI\ \1u;it•a lli' l' III'Uimr· t•l tiia. S!'lt•cC'Ïc'1 j prt•M·ntuei{, u l':'ir·n•t• el~ \1- Ba\icra. Dir.: Set·g•· Rourlo. ('i5m). Sl LLI\-_.\:\: lolantho·, exlrarl"'- Soliste. vocal •. Cnr• dd Ft'•ti,·al dP GI~ ndo·hournf'. Orqul'o;lra Pro :\rtt'. Dir.: :'\lul•·olm s~rgf'nt. ()lm). SOl'TULLO/YERT: "Amor mi ra7n¡,a¡,,. •·unqui;lar". de La I e) e mia dd be•n. Jt"t'fl Carn·ras. l>ahd Hf'). Orc¡ueolra dt• CamlJra Angl!'oa. Dir.: Enriqul' Rirci. (7m). fn·d Co•lnyn. 23.15 1\0CTlltN \1ú•íru po·r ao·nhor t'I dia. Sl'iel'•·ití i pn·•t•nlat•ió u rà1-r!'c d'..\1fn•tl Co·lo)·n. Oo.ao REPERTORI DE NIT DIMECRES, 15 DE FEBRER DE 1995 16.00 SELECCIÓ DIGITAL 00.:10 HEPEHTOIU DE NIT DIMARTS, 14 DE FEBRER DE1995 7.00 L'OBERTtlR\ pt•r rurno·n~ur ,.¡din. n... rull d'ohr"' hr .. u• •••cnllidc• i pn··•·ntadt•• 1u·r Joan \'i, t'•· ~IÍI•it·n IO.On :,ELECCIÓ DI GIT \ L 11 \' [)\. !-imfunia n. :>:!. Tlw En¡¡li•b CoiJC'I'rl. Dir.: Trc\or Pinnut•l.. (20m¡, ( ZER"i'l ·Fantn•ta hnllant •nhrt' lf•me• dc ~1'1111lwrt pt'r a trompa i piano. op. 339 n. ]. Bnrr) Turkwt'll. Danit•l Ulunt~•nthul. 116m). BACil: Cantata dd •·art·. BWY 211. L)lllll' Uaw•on, •upruno. "'i•·ola' Rulwrl•un, tt•nor. Stt•plwn ·\ldt'r,lmi'Íton. Tht Fricod, of Apollo. (26m). BR \11\IS: Sonutu¡wr u piano n.:~. op. 5. Zoltún h,,,.,;_, (10m). T\LSCH· Conct'rl ¡wr a dm· rlnrioct• i ort(lll'~lru n. :!,up. 26. Tlwa King. ~it•hula• BIH'knull. Orqut••lra rll' Cambra ~¡rlt··a Dir.: Ll'upold Jl a¡¡t•r. (23m). BOCC.HERI\1: Quintt'l .1mb lo'llítarrn n. 5, G 1-19. Ju·í· !.ui• Lopatt'¡.:ui. Quartt't Trtnnicek. (22m). PCRCELI.: Can\'on• d~ l'Or¡•· ht·u' Britannirth. .\¡!llf'• :'\f..Uon. 'opruno. Chri-toplw Rou.-.. t. clawrt. "wlond 1-i:uijt.... n. haix de viola. (13m). 13.00 PERSO:\ \T GES BÍBLICS: EL FILL I'R ÒDIG 4 7.00 L'O BEJ(TllH ·\ SCHuBERT: Tres marxo·s ¡,,.. r·oiques per u piuno u qualr<· muu•, op. 2i. D 602. Duo Crom· mcl)nrk. (21m). 1\fEIIUL: Simfonin n. 1. Orquestra de Iu Fundu<·ió Gulht>okian. Dir.: :'\liclwl s ..;erCZI'W,ki. (26m). BORGHI: ~onata pt:r a ,;oia d'amor i bai' en Re )1. Dorothen Jappt', ,;oia ol':1mor. :'\ficbacl Jappc. bai.-c dt• 'iola. (llm). RA..\lEAL: Pi~a­ liú 1-\cte dc Ballet). Soli•lt'• 'ot· al-. La Pt'lile Ba odi'. Cor• dl' la Capella Reial dl' Parí,. Dir: Gu•tan• Ll'onhardt. ( ·~8ml. :"CHl")l\.'\:i: Gt'•iinl(!' t!Pr Fr·üh¡o_ op. 133. Daniel Le' ~·.piano. (13m). \IOZ-\RT: Simfonia n. 25. h.\ 183. \radem) ofSt. :'\lar· tio-io-th..--Fidd•. Dir: :\,., illc \larrioer. (21m). :IHLH \lO: Suitl' r•rownçaL op. 152 c. Q,-. queslra Rt'gional dl' Cunnt>•· Provt'nce Alpes-Cote d'.\:wr. Dir.: Philippt' Bendt't'. (16m). DE\ I El\ :"i E: Quarll'l pt'r o fa· ¡.:ot i trio tlt' corda, op. 73/:!. Klau.; Thuocmnnn. fagot. ThomO~> Zt'hetmnir _ 'i oií. Tabt·a Zinunennaon, viola. Chri•tnph HenkcL 'iolonct'l. (16m). LO C: \TELLI: Concert op. ::1 n. •I ·•L'.-\rtt' del \'iolino". Elizulwth Wallfucb. The Ra¡dan Bnroqut• Play•·r•. Dir.: .'iirhola~ 1\.rac•mt'r. (18m). Rl"BI'iSTEI:\: \lú ·ira d .. Ball<'t de l' òprra Ft'ramor,. Ortjllf'otra Filhormlini .. a E-lovaca. Dir.: )firbarlllalú,z. (20m). GRJEG: Cint· ,.,lllçnn•, op. 26. Hakao Ha:w¡.:nrd. baríton. \\'arreo Jon•'•· (10m). 20.00 L'.h:DI0-\1SUAL PHOh. OF I E\: El l'ili Pditl1g. balit'! op. 16. Orqur.tro ~ario­ nnl E'<t'lll't'MI. llir.: \t•t·mr Jiirvi.l3 hu). ·\LFVEN: El FiU Pri•· llig, ~otlitt•, ÜI'<I'H'•Ira Filhar:ntt)rlic·u d'E,llwulrn. Dir.: NPI.'mt· ,lüni. (19m). Un prowama d'Ale:<eGorino. EL GRAS REPERTORI: Revh;ió dt' Je, grans bandes R<mnrP~ drl cinc. NIT D'ESTRENA: P•·cbentnció de les bnntleA oonor·•'• m~s recents. 1·1.00 MOME"i'J'S LÍIUCS 22.00 LES S niFO N I ES DE GLUCK: \lrt••IP, t)¡,..ra (t"l.lrorle~). J<'''Y'' 1\ormnn. Nirolai GNida. Si<·~muntl \irn•¡¡<•rn. Tnm h.rau<t•. Holwrl Gnmbill. Cor 1 OrtltH'•tra dt· lo Ràdio de Gujó: Raimon Coloml'r i Joan \ in•.;. Simfonia en re m. ro''. Orquestra Simfònica dl'l .\!ini-teri d" Cultura d" l't. RSS. Dir.: G. Rozbdcot,·en•ki. (45m). Músio·a po•r <'OIIH'Il\'111' o•l dia. HPl' Ull d'olll't'' ltri'IIN l'SI'Oilitlt•s i l'l't••••ntatlt·• l"''' .luun \ï"''· 111.00 SELECCIÓ DIGITAL D\ OR..\ i\: Sunfoniu n. 9, op. 95 "{)l'I '\nu \lún". Orqul'•lro Fil- hnmuinira E•lm u l'st. Dir.: Kurt H..d..l. f Uun). B.\CU: Souala "" lrín B\\ \' 1039. Lundon Borotptt•. Dir: ( harlo·• ~l .. ,llam. f 13mt.I.I"ZT: n. íolt·ol-. po<'mu •imfoinit•. Ort¡tu•.tra Simf<inira dt• Buclapl'•l. Dir.: \. Júo. (27m). 11 .\;\ I> EL: Cunt•nto ~-o_.n op. 6 n. 6. Orquo·•trà Ba· rro1'D 1h• Frt•ihur¡¡. Dir.: Gottfrit'tl '"" dt•r Col11.. (15m). SC:I1l BI~HT: Qu¡~rlt·t do• l'nrda n. 9,up. pn¡,l ll 17:!. Quurt<:l \]. ban B<•rg. Vio•nu. (22m). M \TILER: Li.•d¡•r o·int•• fuhro·ruiPn Gt·-.·llo•n. Br-i¡.,..jllt• Fu•,bu¡•nd<•r. Philhnr·monio ()t-¡•ht•stru. Dir.: C:iu•''I'Jit' Sinopoli. (17m). CIULI\ \I: Hu"iniunu ''l'· 119. n. 2. l ui• 0.-lnmlini, guilnrra. (15m). C.-\L IH R \:Simfonia o t¡uulrt• n. I. On1u•·•trn el<· Cumbra E•ln~ nwa. Dir. : llohrlnn \\nuhnl. (5m). l:UHI PEitSO'\ \TCES B ÍBI.I C'"': B \J.TA'o.\R W\1 TO\ Bt-1-hanar'• fl'a•l. Oratori. John Shirlo·}-(}uirk. harílnn. Curi Orquo•,tru Simftinit•a tlt• Lnntln••. llir.: \nrlrf 1'r~:,in. OSmi. SIBI·.LILS: El Fe~tí d,• Balta•ar. MIÍl<' up. :; I. On¡tti'Klra Simfúnio·a dt' Giitt' bor¡¡. DJr.: ~ •.,..,,.. Jüni. (l ~m). l 1.00 EL C IU ~ SEG LE f'ro~nuun --z,.. 20.00 SELECCIÓ DE '!OHTATS E'pni patrocinat per CRISOL. 22.00 AI..\IAl'iAC Un !'spni dt'slinat a t'VIJ<•nr i rr· ,;1u·c els fets mí's rept't'iSCIIIaliut Jd pas,at musiral. Guió i ,riPC· t·iú d' Ut•x Hobll'o. :!3.::10 ~OCTl'RN :'\fúsit·a per ucahar •·1 dia. Sd•'!' rií1 i prP•f'ntació n ràrrec d'.U. fred Ct'laya. 00.30 REPERTORI DE \IT DIJOUS, 16 DE FEBRER DE1995 ï.OO L'OBERTl'RA \1úsira ¡wr comt•nçar PI din. Rt t·ull d' obrPs hnnr- cs!'ullidl'< I prl·senta<lt•s pt>r J oan Vhcs. tlt• mí,_i••u unli~u. Sc- h•('f'it,, ~uit, i p•·t•Kt~utat·i6 u t·ii- t'l't't' 1lo• Junn Vin•s. BRCCK~ER pu,tur fido ... Quartet :1-Iandt'l. (12m). FIELD: Concert per a piano i orqut'stra n. L John O'Cnnor. \o•·a Orc¡uc,tra dr Cambra Irlandt'•a. Dir.: Jono. Für;;t. (28m). DELAL.\'\DE: Su¡lt'r Flumina Babiloni_.,, Soli,. 11',; vocal•. Le• Art> Fl<)ri••ant>. Dir.: \\'illiam Ch•·i,lje. (17m). DA '\Zl: Qu.intf'l dr \l'Ot op . .'i6 n. 2 . Quilltel de Yenl dP Iu Filharmònica dc Berlín. (16m). BALAKlREV: Tama1·o. poema simfònit•. Orque&lra Simfònira dl' I'Ac:~dèmiu d'Estat d'URSS. Di1·.: E. Sv~tlauov. (21m). GlULL\J'fl: Pièces fadl"s t'I ugréuhlrs pt'r a nauta i guitm·ro, op. N. ~1ikud Hda~vuo . .lul..ka Snvijoki. (28m¡. SCHt:~L\N'i: Concert pt>r a \'ioli i orc¡uPstra ro re m. Gidon Krt'm~r. Philhnrmoni:l Ürl'hl'~tra. Dir.: H.irrnrdo ~luti. (30m). ZELE\1\\: \lngnificat. Ba.ler ;\IadJ;galí-. tt.'n. Orque,tra dp la Sr hola Cantorum Basilien•is. Dir.: Friu '¡¡f. (10m). RDISK.I-KORSAKO\ : Obertura dl' la Gran Pa-t¡un ru~-a. op. 36. Orqul',tra Simfònica dl' Bnhní. Dir.: \1,._ xantlvr Lazarn. (16m). 16.00 SELECCIÓ DIGITAL B \\.: Simfuniu n. 5. Orque~tra Filhurtntlltii'U d1• Londn••. Dir.: Brplt•n Tlwm•<HI, ( l:~m J. \1 1V,\LDT: Sunulu op. l:i n. 1. "TI 10.00 SELECCIÓ DIGITAJ, TXAIKOVSK.I: Simfonia o. 3. "Polonesa". OrquelftrU Filhar mònica de Berlín. Dir.: H. •o• Knrajon. (47m). POLLEI\L: Sonata pt'r a rlnr'Íne t i piano."' f'hel Portal. P as•·al Rog~. (Illa KRAUS: Obertura ·'Ol)ruptt" ndrl. ~er a John -a dt fano. i DE~ Solis'anls. . 7m). l'· 56 a Fil- 6m). oema ònicn RSS, GIU- ¡wéu- 1. op. .n So- lN:'i: rrac-n Jhnr- ,<'\'¡U'· i KA: gnli!oCao· Friu RSA- Orrb~·tru of th<' ,\¡:t• o f Enli¡:h tenment. Jhr.: \ntnn}' llol•tt•ad. (7rnl. \1\ \1.1>1: Coru·••rt per ¡a nola crurnor. c~cu·cfo Ï COO• tinu. R\ :W I. L•Í•tlú Búo·"'"). OrqtH"slru oio· Cnmhru Fr·anz Li-zt dP Buolapo·•l. Dio·.: .lúnu• Rolla. ( llm). D'I \DL I,tuo·, ,·nriarionk ~irnfònic¡ut·~. up. 12 . Orqurstrn Filhurnot.nio·u clo·l Paí~ do• Luin•. Di o·. l'iPrn• Do·o·HIUX. (I:Jm). STEFF\l'\ 1: Piu ridi"•inu· culo•no•, duo•l. Cnr·olyn ~'a tkin~on, rnt~:t.u Nopruno. Poui E~"'''ootl. o·unlt'nli•nur·. Wouh't' Mi>lll'l', viulonr·o•l. Cla vieo~mlHJI i dio·o·<·o·iú: Alou Ctll'· tiR. (1m). 1-.0U \LY: Unnst•s dt· ~lnro~s1t'k. l.úszlú Simun, piu no . (12m). MOZ.-\HT: Ï.ont·<·rl JH'r u do' pianos i orquo•~otr·o n. 10, K\ :365. Fri!'llr·it·h Gulolu, Chirk Con•a. OrqtH•~olt'll do•l Conro•rt¡:rhouw d' \rnslo•t·tlarn. Dir.:\. llurnoru·ourl. (26m). SPOHH: ()um·tl'l tl<· rorola n. 2, op. I n. 2. \ew Budop<''l QuarIPI. (2:{m). ' Pa.e~tra 16.00 SELECCIÓ DIGITAL :\tOL RET: Lc~ nmours dl' Ragonole. comèdia l'n música. 'lidwl \ cr·schal'\f', Jcan-Paul Fouch~o·uurt. Sophil' "arin-Dcgnr. Jt•au- Louio; Bindi. Lc;;.\lu•ieit•th du Lnu\ re. Dir.: \I arc .\ linkowski. (56m). C.STA\1ITZ: Simfonia I'Oncertant per u do• \·iolino en Do .M. Rit-har·d Ft·iedmon. Stc\'o'n Smith. Lon dun Fcsti1nl Orchestra. Dir.: Ho•s Pople. (20m). SIBELIUS: La filla dc Pohjuln, op. 49. Orquc•lnt Simfi)nica dl' Got('hoq,~. IJir.: N. Jiir·vi. (13m). KROMMER: Conro't'l per a dos thu·iotl'ls i orqn<·stt·a u. 2, op. 91. Sallint• Meycr·. Wolfgang Mcyer. Or·c¡uc·stra ell> Cambra de Würtlt•mht'rg-IIcilbt·onn. Oir.: Jorg Fa,.r·b,•r. (22m). SCHUMANN: Trt'S t·omauces. op. 28. Karl En¡:d, piano. (lim). l\I.HAYD'\: Simfuniu n. 2. P. 2. Onllll''lra d,. Cambra E-lm·a('a. Dir.: Bohdan ~an·hnl. (20m). ALLEGRf: \Ji,t'rere . Thc Talli• St:holnrs. Dir.: Peter Phillipo. (13m). : \le13.00 PEll SO!\ \TGES BÍBI.ICS: JERDIIES ;oL. BEH\STEI\: Simfonia n. 1, ·".ft~rt'mi(·~ ••. ~an Mt.. rr·imunn, Sll!Jruno. Oro¡u<•slru Simfònicn dc Soni Loui•. Dir·.: Lt'<illlll'tl Bcrnslf•in. (2 hn). ZEL El'\ ~A: Lumenttwiuns <1<•1 l't·of,•tu Jo•n•naies: DijuUN Sant. .lnl'llhs. Kur·t \Vidntl't'. I ""lrunw111 istps <lc Iu St'110lu Cunlurum Bu•i li<•n •i~. Dir.: ll<•ni• J:u·nl••· (20m). FIOCCO: T,.,.,.,.,.u LanH'ntn<·iú (LÓrul'ió <i<•ll'rof¡·t¡, .l•·r·t•mil•~o). Enscrnhlt• Con<·o•t·to. Dir.: lluhcrto Gini. (12m). n...... · in"- r latiul 19.00 PE~TAGRA.'IA Programa dt> di1 ulgació mu,;ical. Guió i n~alitza•·ió: Pere Bur{,s i Àlcx Hohles. :20.00 ·•A LA \tAJ\'ERA DE.. . '' Un con' i dat en8 proposa i •·onwnta lu música que li agrada. Guió i prc61:!11lució dc Joan Vives, Pt·oducció dc Dolm·s Busqueto. RER ~- Rt· idf" l n. 3, Uhar· f.ERIL\RD: S<·pt lluiku. Ju-.·p Brnrt. lt·nor. Ort¡u<••tra dt· Cumhra ¡Jt·l Tf•at•·•· LLiuri'. Dir.: Jo.,·p Pun,, (!lm). ~I.PL.\: C:oncl'l't po•r o Ouulu i on¡ur&trn t'n Si b l\1, \ 2. Clnnlii \rim un). Orqu'''lru<lt• Com hr u \nf\l~&n. Oir.: Jo~(· l.utM Gnn·ía. 116m). G HAN \DOS: 9 ionuclillaM. Pilur Lon•n¡:u 1·, AHl'in el•• Lal'l'ol'IHl. (IIlrn\. HENGLEREL: M<>n<'•l•·~· Xn1·i•••· J<rnqnin, IH'rt'ttsKió. (12m). MOZART: () No<•lur·n•. Qttint!'l vorul <lt• Cnlnlunyu. Lilinrtlt Muffiuuo•. piu110· ( 14rn), HLCO:i672 BHO TONS: Trio IHnh piunu op. Mo•rnbrcs d<·l Lt•opnltl Pin 110 QunrtPl. (15m), HHAIIMS: St''<· let o~. 18 (trun'~'MIH'ió d 1·1 st•gun movnrtcnt). Jo..-p Colom, piono. :w. <I Om). I>.!'C \HI..\TTI: Lt•s ()uutn· E"'tuc·Ioo..; .... t•n_" IHtla pt·r a t \t:Us. <·or i nJ·qut• .. tru. 1\.uri Lf) . . 'a as i Rt•¡.:inu \ln rlwtnt•kt•, •uprant". Hi o Bollt•n, m<•zzu-'" pruno. llt•int•r llupfrwt·.tt·uor. Solislo•s \ cwnl• do· \lunit•. OrIJllt'"t'·n el<• Cumln·u dt· Muuir. Dir·.: ll unH Luch1i!( lhr,dt. (SOm), 11 \\ DN: Cun<•f•r·t Jl<'l' u ut·¡:ue l'U Du M, llult . X\ lli: I. Simou Pro•otun. Al'ud<•m) uf St. Maa·tin- in - 1111' JlieloiA. Dir.: N1• villt• l\lur·r•ittt•t' , (20m) . .I,:\ .BJ.o:NDA: Simfonia n. 12. Or·· c¡ut•Mtt·u d1• Cuml11·u Suli••ri. Dir.: Tumii~ l'úl. (I lm). '1'\A IKOVSKI: Cuu<·t•r·t po·o· u piu nu i tii'CJlH'sLt·n n. :i.\ io·tm·iu Po• I nikovu. On¡ut•>lt'U Simfèuriru <li' Vit• nu. Dir.: G. Hnzhdt•st \'en~ky. (18m). D\ OH \1\.: llu gatl'I·J,., (H'r u trio dt· c·ur<la i harmonium. up 17 . Chnd•·~ Cu•tl<"mnn. Burhuru llnrhurh. Julie Gt¡wnlt•. \ ir¡:inin Lt•nz. (16m). GHIEG: D<·lto·m¡" dt· Ilollwr¡:. 'uilt· op. 10. Orquf'slra Simfonit•n el<· Cütl'hor¡t. Dir.: :\e<' lli l' Jiin i. (19m}. BACH: "ldt g<•h' und ~out'ho• mil' t•rlun¡:<•n'' (\ uig i l'I hu"·o amh nfan~ ), l'Ull ht tu BW\ 19. Barharu Srhli<·l... Aot~lo·,·n" Sdwll. Christnph l't·<'gnnlu·n. Gouhnld St·lmnrz. Curwt·rlo Vot·ult• tlo• L<·ipzi¡:, EnW<·mhlt• But'IHIIlt' do· Limll¡(t'H. Dir·.: C h l'i HI 11 ph l' C Hi 11 • ( 2 5 111 ) , SCBUBEHT: l'nlmtt·sn ¡~t·r· u l'inlí i no·t¡ut•Nlru, lJ 5!!0. Gidon Kr·o•lfJer. Üt'Citii'Htr·n d1• Cumlwn ci'Eurnpu. (6rn). 22.00 CON(:ERT ntAGINARI Guiú i wlt·c·•·ió: Raimon Colomt'r i Jnnn \'i"''· ll.fiO M(S I CS DE CATAI.l\1 \ 10.00 SELE<:CH) UIGIT·\L 23.30 NOCTUR8 'Jú,i<·a per al'ahar el dia. Sdect•ió i pro•,t>nlació a càrrl'c d'AIfn·d Cda)a. 02.00 \JÍ'SICA DEL SEGLE XX Selecció dc Carmina l\fulagarrign. 00,:{0 REPERTORI DE N IT 13.00 PEHSONATGES BÍBLICS: JACOB :\L\RE;>IZIO: Lnnwntulontur .In cob a 12. Cu¡wllu Snnl'li 'tli<•hu•·li>. Oir.: Enk van \1•><•!. (lm). PE:'IDERECKJ: El dt·,¡wrtardc Jal:'oh. On¡m·,tru Simfòni<·u d1• la Rà1lio Polnm••u. Dir.: Antoni Wit. (9m). 'flLll \LO: Lt·, ){¡:_ 't'F dc J u c-ob op. 291. Soli,lt•s dt' In i'iouvel Or<•he•tn· Philnrnwniquc. (20m) . .I 1\CQL ET DE I.\ Gld:~HUE: ".Jn.,oh o•t Ruelu·l", cuutulu n. :3. Suphi•• Boulin, toopt·ano. Ht·i¡;ilt<• lluttd<•lwurg. dnve\'Í. Ft·nn~ui~•· Blo••h, viola dt• gumbu. Di,.,: Guy Rohcr·t (tiorhn). ( I :im). DIVENDRES, 17 DE FE· BRERDE 1995 14.00 NOUS INTÈUPRfo:TS 07.00 L'OBERTURA \1Íioit·u per començar el dia. Rt•t·ull d'ohrt's breus csc-ollide• i pn!<t•ntadcs per Dolors Bu•CJltt'ls. GRIEG: Quntt·t• dnn~t'H not·uc bl'llt's. op. 35. ;\1ur·inu Hudt·i¡¡tte7., pinno. Junn Just•p Gutit;r-ret. piano. (16m). FH \1\CI\.: Finul, op. 21. lzumi 1\.unclu, or¡:u..,. (13m). BRA H,fS: Sonutn pt>r u t•lnrint'l i piu no op. 120 n. 2. Joun l't'rc Gil. Emili Bh"c·o . (21m). 15.00 EL DIA DE L'OIE:\T Prn~amaci<'••·cnlitzndn n partir dt• 11'• ¡tt•lit-ion- qui' ri, notolt't'o nit•nt, hun fet al conte~tudm· dt• Cutulttn) a i\I(t~icu , tel. 202 3~ 35. 22.00 GRANS OBllES JOMMELLT: La P nssiorw di<;,. •i•. m·atnri u Clllnlt·c· \'l'U~. Sofiu Mukhnmf'tovn. Hen{, .la1·ohs , Ginnni Puclòu. Cnrlo dc Hot·toli. Complc'iso di Struml.'nti Bur·o•·· e hi dc lo Soeit'lttl Cumei'Ística do• Lugo no. Dir.: Artm·o Snl'thetti. ( t:~:!nt). 00.15 ~OCTL"R~ l\lú•il'a per II('Uhnr ('(din. SPlt•t·o•iÓ i prc,<'nlnció a l:'àrr.-c· d' \J fn•d Ct'la)a. a E:. -S! .. O<UO R EPERTORI DE "' IT El fà: DISSABTE, 18 DE FEBRER DE1995 " 124 07.00 L'O B ERTURA \1aísicn 1wr t·ornençur el din. HPru ll d'oloreM breus t>~f'ollidt•K i pn·~•·ntacl<•s pPl' Dolors Bus t¡n<•l!>. 10.00 PENTAGRAMA Ho•pNi<'iÓ òcl progrumn eml•; ..I dijou,, 11.00 EL Dll\ DEL'OlE:\T Programari{, realitzada n partir cie ¡,., pt•licious que el~ noHre. <riPnl' hau frl al t'Onte•tador de Catalunya Maísica. 11'1. 202 35 :~5. 22.00 E L S NOSTRES CONCE RTS CONC imT enrt"gistrat pt•r Co tu lun) n Mítsicn el dia 12 d'agost dt• 1!:193 a I'Esglé~io P u.... oquiul dt• Sunt A ndt·~u dl' Llavuncres. LX C ICLE DE CONCERTS MÚS I CA FEST I VA. BEET U O \'EN: Trio amb rlorinel op. 11. GARR IGA: Elcgia. BRAH;'IIS: 'l'riu amh t·lorinct. op. 11·1. Carlo tu Gnr,;gn. piano. Raflu AlduIPscu, ~iolonr<'L Oriol Romaní. clnrinl't. (S lm). s :!3.:!0 :\OCTL R:\ \JÍI•it•n pt•t· lll'UJ.ur ,.¡dta. St•l.•t'· eiú i pr(• ...t•ntac-iú a l'ttrnT tle \lurnJam·. IHUO R~:J•EttTORI DE ~IT DIUMENGE, 19 DE FE· BRER DE 1995 lli.OO L'OBEHTURA Músit•u pt•t· t•nrnt'll\'flt' ri din. Ht••· ull tl'ohr·t•• ht·t·u~ t''l'ollidt•• i pr·•••t•t1lndt·• pt•r Pilut· Suhirà. 10.00 LA MlíS IC·\ HELIC IOSA E•pai monu~t·üfir dt•tlit•ot a In mÍJ•it•n rt·li~ioMa ,¡,.Iols ..1, tt•mp•. !'iCIIUBEHT: \li•>u t•n Lu h \l, D 671! ¡-.•¡:onu \l'r•iÍ>\. Stt>futt l'n·>••r. Thomn• '' t>inbapprl. Jorg Ht•rin¡:. llorr) \Un dt·r Knmp. Pt'lit• •·ant ur• ut> \lt>· na. Choru ... \ •~nnt•n .. i.... Orqut• .. trn of tlw \¡:t• uf Enli¡:hh·nml'nt. Oir.: Bnmu \\t•il.i:Wml. f \'I RFA\: \t•Lt•rnat· l.atuli .. Lili11rn. Th•· Sixtt·t·n. Dir.: llnrr) Chri•· tnplwr-. il::!m). 124 I I .00 TltAMniiS!-i i Ó E~ DlRECTE DE L\ '1ISSA CONVENTt.AL UES DEL '\lONEST IR DE l\101\TSERRAT (:iOm). 8.\CH: Obertura B\\ \ 1068. :\Jmira Antiqun Ul' Colunia. Dir.: Rrinbard Goebt•l. 121m). BEETHO\ E"': Sonata per a piano n. 23. up. 5ï .. \ppa •• ionata.,. \ladí mir \-hkt' · ""'~. (2-~m). J .STR \l SS( li): San;:, i~neoa. \'uk "l'· 351. o.-. que,tra Filharmònica dt• Bt•rlin. Dir: Ht•rLt'rl \un Karajan. (9m). STR-\\1"\\SKI: Pt'trui,ka. OrtJUI">ilra dr In Suisol" Rnman · dP. Dir.: 'lt•emr Jiin;. (33m). l'vffiNDELSSOHN: Quartt't dt• ¡•on]a op. 80. Quartet At·ti; dl' Vit•nu. (2.1m). 22.00 ELS NOSTRES CONCERTS CO:\fCERT enregistrat per Iu Ràrlio Austrinra el tlia 26 de setembre dc 1991. FESTf\ A.L ll\TER'..ACIOJ\AL ~flLLST \ïf. Obr,.,de ~fOZ..\RT. BACH. ELG.\R. PEZEL i CL\.RKE. En!!li•h Bras; Ememhlt.•. (i lm) \fú-ica per aeahar d dia . St>l<•erió i pre:-enlació a c-àrrer dt> \Iu · rú Janf. 00.30 REPERTORI DE .NIT DILLUNS, 20 DE FEBRER DE 1995 7.00 L'OBERTURA 15.00 ".\LA '\IA~ERA DE..... Rl'p~llricí tlijou;, al tld pro¡:rama t'mi-• t'I H'•Prt'. li.OO TEm'OR.\U\ D'ÒPERA DE CATALl "iY\ ~t(~ICA MOZART: La •·l•·nwnza dí Titu, i>pPra l'li,¡,,_ rH'h''· lo.\ 621. Philip Lan¡:ritl¡:t•. Lul'ia Po pp. Huth Zi~-ak. o\nn Murr"U). Dt>lnr.,. Zit·gler. LÍI~tiÍJ Polgúr. Cor i Orqut•stra d., I'Opl'l'n dt' Zuril'. Dir.: i\ i koluu~ ll urno1wourt. (129m). 19.20 HEPEHTOR I DE CO!'oCERT 6 SCilliJ\L\l\ \: Stmfonia n.-~. op. 120. Orqu<·•tra Filharmònica Rl'nona. Dir.: Kurl Retld . Rha¡t'<HI) in hlut·. h Ull na, i •. pianu. On¡tu·•lt·u dt• Clt'\l'· lund. Dir.: Ln1·in \lnuzl'l. (17m). c;,·rshwin in hrnss. Conjunt dt• nlt'lull dt• Mnnic. (7m). Stiff t l'l"'r Lip. Ft·nglllt'nt tlt• "A llums<·l in J)¡, . I Tlw Pdnt't''" Tlwnll'l' O •. ,.¡"., 11· u. Di •·: Ju h n '\t,·Clinn. (9nl). OfThN· I ~iug. OIH•rturu. Tht• l'l'itll't'" Tlwat .- ,. O ,. l' ht' t.t r· u • [) i r·: J u h n \Jr(;liun. (5m). "Thl') <'nn'L tnkt• that uwuy front 1111"". ''Mcdlt•): (Onr) LnH' i' he re lo •la) ... ''But not for me'". ·'Emhrut•t•ahlt· ~ou". "~Ï•·•· wor·k if)Oll t'un gt'l it ..... I gol rh)thrn'". Rurharu Hl'n · <lrit·k,, •·ant; h.utia i ~Iurit•lll• Lahi•<¡ut·. piann•. (16m). r•··--·. 22.00 L'OBC TE~1PORAO ,\ DE CO:\CERT enrt>¡;i,trnt p~r Ca. talunyn 'fú•irn ri dia 19 d,. febrer ue 1995 al Palau dt• la ~}ú;¡. ra Ca tala na. B RrCK:\ ER, Simfonia n. 5. Orqul'•lra .iuúònica d1• Ba redona i llllt'Íonal de Catalunya. Dir.: Ileinz \\uJI. ht>rg. 23.30 NOCTURN MttHi<·a p¡or aruhm· l'I 1lia. St•J¡•r. •·ió i presenluciÍ• a t'lt~·•·e•· d'Al· fred Celaya. 00.30 REPEHTORJ DE NIT DIMARTS, 2 1 DE FEBRER DE1995 7.00 L'OBERTL'RA \fú•il'a per cnmençar eltliu. Hrrull d ·obri'" hr!' u• esrollid~· i pre,enlaUt'' pt'r Joan \'i""'· :!3.3fl ~OCTt:R-.¡ 12.30 DIVEHTntENT Un a¡H•riliu tntl'it·ul ,¡,. C:u·mm11 Mulagurl'i¡:n <JUt' t"omhino la mÚ· ~il"n nmh lo informurití i Iu partit•ipnt•ié> tlt'l~ n<t-lrt'• oit'nh. BLOC DE NOTES. EL TRE:\c· .\CLOSQl ES. S \C OE Dl: llTES. \\ nlfgu11¡: -;uwnlli-.·h. ( l:lm). B \CII: Oht•r!UI"U ll\\'\ 1069. \lu,it•u \nti<¡tHI ,¡,. Coltmia. Oir: R<•inhurrl Gul'lwl. 123m). \lí1•ira p<·r romençBl' ri diu. Rt•cuU d'obres brt'US t'~t·ollidt>~ i prl'•entadl"' prr Joan ViH••. 10.00 SELECCIÓ DICITA.L DVORAK: :\ti,,a. op. 86. 1\'Pil Rit<'hie..\.ndrew Gilt'o .•\lon Bp•r•. Robert 'lorton. Cor tlt•ln Cbri-L Cburcb Cuthf'dral, Oxfortl. :\irbo!as Cleobury, orgm•. Dir.: Simon Pre,ton. (·13m¡. '1· \'..\LDI: Concert pPr a 1,'llitarra i \iola d'amor. R' S.W. Eduaruo Ferruíndez. Sorbert Bluntl'. Orqut>l<tra dt• Cambra Anglt••:t. Dir.: G. ~falcolm. (14m). COPLA.,D: El ~aló Mhic. On¡ue•tra Simfònica de Df"LroiL. Dir.: Antal Dorati. llOm). MOZART: Tr·io amb piano n. I, KV '~96. Tri<J Fontena). (27m). ME\DF.LSSOHN: Simfonja n. 5. op. 107 ··La reforma·' Or·qui'~Lrn Simfònica de LondrcM. Dir.: ClaudioAhhado. (31m). PFITZ'IER: ··Die Rose >Om LielJt"•¡:arten ·-.òpera romànti~a. ("Mira<· I e dc le& flors'' i marxa fúnl'.bre .. ). Orquestra Simfòmra rle la Ròclio de Ba•iPra. Dir.: 11.00 L.\ C.\'\T\T.\ DEL CA- FÈ Prngrumn .¡,. mÍI•i<·a l'urnl. Seh•t'l'iÍl. ¡:uiii i pn•,t·nhtt·iÍI: \lc~ Hnhlt••. 16.00 SELECCIÚ D IG ITAL \1 \IILEH: Simfnnin n. :;. Orquc,tr·u Filhut·mònit·a dt• Los \n~~:••lt•M. Uir.: Zuhiu \1ehtn. (65m). lo.HElTZER: St•ptt•t pt>r u duriut'l. fn:,tul. u·umpa, violí, 'inlu. vinlom···l i t•nutruhuix, np. 62. Cltut·i• En•••rnhlt•. (3im). CH \IIPE:\T!ER: l~·, \r-t, Fln· ri-'ttllh. li 1117. l.t·· \rb Fluri•'ant•. Oir. : \\ illiam Chrr•til'. I 11m). Bli!:iO:\ I: flo, l·~tutli• per a "Ooktnr Fuu•t". up. :; I. Ort)lll',trtt Simfimira eh• Cinrinnati. Dir.: \Jic·hu<•l Gil'lt•n. (lRm). CIIOPIX: Nnrturn op. 62 11. :!. Dunjt') Uurt>nboiru , pianu. t6m). PROKOFJE\: DiH·rlim<·nto, 0¡>..J:l. Ort¡ut•,tru 'lut·iunnl ¡.:,. cucl'MI. Uir.: 'lt't'llll' Jiir\i. (15m). BHE\ '\L· Simfn11ia ¡•onc•¡•rlunt ¡wr u nnlllll. fagot i or· c¡ut•,tru. Bt·t·nunl Chnpmn. (;ilh l'l'I ¡\u tl i 11. () riJ u t• Ml r u d t' Cumlmt Bt·r·nard Culnwl. Uir.: Bt·r11unl Cu lnu•l. (21m) . .IANACEK: Sullnla pt•r a violí i piano. (;iclun Kt·t•n~t·r. Murthu Argt·· ri<· h. (17m). 10.00 SELECCIÓ DIGITAL DEL!CS: Doblt• conrl'rl per a 'ioií i 'iolonrel. Ra) monel Co- ben. Gerald Warburg. Ro)al Philharmonil' On·hl'hlr::t. Dir.: Normnn del Mar. (22m), GR!F:G: Antiga histill'ia d'amor nontl"~a. op. 51. Kjt•ll Bt11•kkr· luntl i Robf'rl Levin, piuuu •. (25m). RAMEAU: "Aharis'' o "'LI's Bor(oades". Suitl'. Orqur•· tru del s. '\.Vlll. Dit·: Frnn' Bt·üggen. (34m). C.\:\1811'<1: Quint('! dt• vent up. 4 n. 3. Qutn· L<·t.\rnold. (15m). GL\ZLNO\. ~imfonia n. 2, op. 16. Ort[U<"tnl :-.imfònira drl ~1ini>-tt•n ell' C:uiLnra dt' l'LRSS. Dir.: G. Ro7hdl',hPn,ki. (48m). POUI.E\!': Figuro humana. <·nntata. Grup \ ocal de Frunça. Dir.: John \U· (li•. (16m). 13.00 GERSH\n~ l n americà a Parb. Ürtju<•-tr• Simfònil·a de San Franci;ro. Oir.: Seiji Ozawn. (18m¡. r ..~ preludi~. Françoi• Joel Thi•~ lli er. piano. (6m). Por¡n und Bc~b. suitl'. Onpw~tra Simfònira de Londre¡;, Dir.: t\ndnd'O" vin. ll8tnJ. HaF Anyunl' SrrD .Ioc. Barbur·u Hendrick,, sopra· no. Kntin i Murirlll' Lab<hTur. tluct de pianos. {12m). 14.00 lfOJ\1ENTS LÍRICS 20.00 SELECCIÚ UE J AZZ Pro¡..'Toma tll'dic·ut u Iu mú><ira d~ ju7.z nmh gui<"• d' ·\llu·rt \fnllofré. KALMAN: ComLPb~a Moriu, opereta (t>xtracles). Grl"ld fLrr tung. Fritz"Wunderlich. Chru!Ínc Corner. Be uno Ku•cbe. Wilh DE ·Ca. l' fe·lúsiER: mfò- al dt ~·au. c)PC• Hofmunn. Co•· i Orquestra tl!• la Ràdio dt• Culi>nin. Dir.: f ro n z \1 n ,. '1 a I t' k . (53 m). \IOZ.\RT: \riP' d'"ldonw n•·u ... Ludano Pa,·ut·olli, lt·nor. Guntlula Junt!\• itz. so pro· no. Orqut·•lru Fillwnnòniru de Loudrrs. Dü·: John P•·itt·hnrtl. (18m). SERR \J\0: Lu llolnr·o· sa. Ten••n B••r¡;unzu. Plút·ido Domin¡;t>. Ramon Contn·•·ns. Rontlallu . Cor· dt• Soli•tt•s lírirs. Orque¡,trn Simfimit•u rh· Barrdonn. Dir·.: L.,\. Gnr·<·ÍR Nu••an-u. (29m). l'Al16.00 SELECC I Ó J) JG ITAL- lT RER L 1er a I Co· O)aJ Dir.: ~m). !UOOr :kkeno~. s" o ~ues· rnru Jl\ 1: )uin- ~0\: I !'5tra Cul- tozh- ~~C: ;;rup t\11- \IOZ ,\ RT: Srrenu tu ¡., V ;{:10 "Corn d•• Puotill<l". \lit-hnt>l Luirrl. ,\r·utlt·my uf St. '\1nrtin in -tlw-Fit•ld~. Dir.: !'lt•\ illt• Marrint.• r. ( L:~m). CIL\BHIER: Caprict•io. \nnit• d'An•<J, pinno.(9m). G \DE: ';imfonia n. I. Op. 5. Tlw Stot·kholm Sinfoniclla. D1r.: \t't'me Jürvi. ¡:12m). SClll' BERT: Quart<·t ,¡,. t'urtla n. ~- I) 16. Quartet .\ leln• . (22m). J .Ch.B \C-: H: Conrt•rt pt'l' a aq>a i orqut•,tru dr ramhra t•n Ht• '1. Suznnu h.linrharm u. Soli~olt•s dt• Sofia. Oir.: Emil Tal.uknv. (16m}. SCIIÜ'IRERG: Oda a 1\npolt•ó 3uonaparle, op. 1 I. Quurtt•t La Sullt•. (16m). FHESCOBAL01: Trt•s "Cunzoni" instrumt•ntals. 11 T••nll'CI ull u Motiu. (9m). GERS II \V I N: Oh, 1-..uy. Obrrtunt. Tht• l'l'inc•·ss Tlwut e,. 0 rt' h t• s t l'u . D i ,. : J o h n Mc·Giinn. (7m). HH \lll\I S: Concrrl¡H·•· u piu no i nnpwstru n. I. Op. 15. Cluudio \l'l'nu. Orquc•Hlra clt'i Cont•c••·t~c·houw d'Am•tt•rdam. Di1·.: Bt'l'llllt'd Haitink. (53m). ZIM\lEH :\1 \:"i\: Perspc•t•lht•o, míu.i<'n l>t:r a un hallt•t imn!:ina1·i. ·'\Ifon' i \lo}• Knntur·•ky. piano. f !:lm). 1 2:UJO LES S Bt FO~IES DE 3Rt:CI(¡\ER b.tn !¡f(l. 'fl'l" 'hi oond Guió: Raimou Colomf'r i Joun \ ivt's. Simfonia n. I. Or·cJm'kll'll Simfònic'<! tic• Iu Riulit> dc• Colò· nin. Dü·.: Giintc·r Wund. 09m). ;fòni- p..... Srro •¡•ra· qur. 23.30 NO CTUHN Músic·u p•· •· utubar c·l cliu. Sric•c· i prcscutuci6 a C'U I'I't•e d'AIfr"cl Ct'!nyn. <'ÍÍI 00.30 REPEHTORI DE NIT ·iu. llar· DIMECRES, 22 DE FE· BRERDE 1995 7.00 L'OBERTURA \lúoiru pe•· ronwnçar el dia. Re<'ull tl' ol>rt'' hreus escollirlt>s i • JH't''l'nlad ... , per Joan \ïn·'· 10.00 SELECCIÓ DIGITAL B\CH: Cantata dl'l cafè. BW\ 21 I. Emma hlrkby. Rogers Cony-Crnmp. Du' id Tboma~. The ·'\c·udt>my of Ancient :\Iusic. Dir.: Christopher Hogwoorl. 125m). f:'\fFANTE: Danses andalu•es. Conc-Ext•rjenn. duo de piunns. (16m). GTULIANI: Conc·t·rt per n guitarra op. 30. Siegft·ir·d B~hn·nd. I Musici. (28m). 1\.0HNGOLD: Simfonia op. 40. Urquestt·a Filharmònica del ~ot·cloest d'Alemanya. Dir.: Weme1· And1·cas Alht>rl. (52m). BEETIIOV EN: Tretzè quarte> I c•n Si B :u. op. 130. Quartet Talit-h. (38m). 13.00 GERSH\nN Conter! per a piano en Fa )!. Orqul'slra Simfi\nica d .. Lon•lr·c>s. Dir. i solista: André Pre\ID. (32m). Bluc 'fonda). òpera jazz t·n un ntte. Amy Burton. Grc•gory Hopkin;;. William Sharp. A1·thur \Voodle~. Jaruic J. Offenbach. Conrorrlia. Dir.: '1nrin AJ"op. (23m). 14.00 E L G RAN SEGLE Progt·urna dc música antiga. Sell't'c·ió, guió i preMmtució a càl'l't'C Ut' Joan Vives. 16.00 SELECCI Ó DIG ITAL TIIEODORAKIS: Simfonia n. 7. ·'Ot> la priman,•·a". Solislt.•• ,.ol'al,;. Cor Atadèruic de Letònia. Cor d'Estat dc Kauna!', Lituània. Orque•tra Filharmònica dP \fost·ou. Dir.: Dimitri Kilaicnko. (55m). HA.\DEL: Sonola op. I n. 4. F. Brüggen. fiauta dc bec. A. Byl;;ma. ,;olonct'l. G. Leunhurdt. cJa,ecí. (llm). J. \ .ST.\JIITZ: Concert pt.>r a orgut· i orquestra n. I en Re :\f. \Ien a \csc la. Orqueotru de Camhrn Dvorak. 'i'ladimir Vúll'k. (I 7m). '\OSTAKOVITX: Cançons espanyoles. op. 100. Artur Eiscn, baix. A. Bogdunovn, piano. (16m). RAYDN: Quut·tel de corda, op. 74 n. 1. Thc So l omon String Quart et . (33m). CAR DOSO: Magnificat (Seeu ndi toni). The Ta llis Scholut·s. Dit·.: Pete•· Philips. (10m). DONIZETTl: Concertino per a oboè i orquestra de cambn1. Günt h er Passin. RlAS Sinfonielto. Dir.: Jírí Shírek. (im). BERIXSTEll'\: On the Watt"r· front ("La llei rlt>l silenci") (Sui- lc Simfilnit·u dt• Iu JWI lic·uln ). Orc¡uestru Filhurmilllit•n tl'l-1'111'1. Oir.: L. Bc•ru-tt·in. (:!:!ml. BACil: ~uitc· unglc••u n. I. fl\\'' 806. Glt·nn Gould. piann. (:!:!rn) lCSTR \l SS: '1c•tanH>rfo,i,. Orc¡urhlra Filhannònit·u dt• \ Íl' na. Dir: \mirí- Pt'l'\in. (27m). :!0.00 SELE(:C I Ó DE NOVETATS E>pui pntrcwinut pt•r· CHlSOL. 22.00 AL~L\NAC llu t•spui tlt•Ntinul u •·••oc·ur i ,..,. viure els ft•t• mí•s I'I'IH't''lt'llluliu.; dt•l pa"nt n•usit-al. Guió i sc·IPC'· ció d'Ait•x Hohlt·s. 23.30 NOCTt:HN )JÍI,Íl'a per ut·nbnr ,..¡ dia. ':it•lt•cc·ió i prt•>t•ntuc·icí u c•àrn·•· tl' \1frl'd Ct>layn. 00.30 REPE HT OIU D E NIT DIJOUS, 23 DE FEBRER DE1995 7.00 L'OBEHTI ltA Mí"ic-u pc·r l'tHnt•uçur t•l diu. Re eull d'ohn•• l.n·u~ ''"•fllliclc•~ i p•·c•,;t•ntmii'H pt•t· .I oun Vivt•H. Ju¡;¡ Thiullier, piano. ( J.lrn). \ Dum•t•l in Di,tn•,s. Suitt>. Tllt' Prinl'e" Tht.>ulcr Orcht••lrn. Dir: John l\lrGlinn. (6m). Segona ru¡hòdin pt•r a piano i orque,tru. Cri,tina Ortiz. Orc¡ue•· t1·u Simfònit-a dC' Londres. Dir.: \mir.; P,·nin. (15m). "Sonwboll) LnH"'""' ) f to··. ··sunlmt>rtim«~ ~~i "Thc \I un l lO\ e ... Kiri Te Knnnwu. Tlw :\í'w Princl'~ti Tlwu11'1' OuhPs t ra. Dir.: John llir Glinn. (9m). 1 Got Rhythm, \ 11· •·iuc·ion•. Ü,;l'ar Le\•u nt, piano. Ort¡nl'stru dt> Mo•·to n Gou ld . (CJn1). 1 ~.00 MÚS I CS D E CATA L UNYA PEDRELL: Esquisses syrn¡>honique•. op. 3l. Fernando Purhol i \nu Bo¡:uni. piano u quaIn• mun,. (13m). STil.\\'TI'iSKl: '\li.,sa pf'r a ,·euo i doble quinh·l dc• •••ut. ;\lonbert·at Ala\l'clru. \lonl"''·ral Martorell. :\lutru Snnrlimt'n,. Lluís Suunwll. Curul Sant Jordi. Dir.: Oriol \ lartorell. (19m). DE\lE:\1'\E: Conrertpl'r a flou tu i orque!ltra n. i. Claudi .\rimany. Orquestra Simfèmira Gd,unk. Dir.: Janu<z Prz~ b~ ltiky. (19m). BACH: Suite per a \'Íolonr(•l n. 6. BWV 1012. Llub Claret. (28m). RAVEL: Concert per u piano i or· t¡ut•stm t'U Sol J\f. Aüciu dc Lurrnrhn. Orquesu·a Simfònieo dl' Suint Louis. Dir.: Leonu •·d Slut.kin. (22m). 10.00 SELECCIÓ D IGITAL COHECl\.1: Simfnniu n. 3, op. 36 . .lounnu 1\.ozluwsku, '!lfll'U no. Orc¡ut•sh·a Filhurm!micn dl' Va rt.;Ò\ i u. Dir•.: "n 7 inlil• rz Kord. (58m). L.I\IOZ \RT: Cunrt>rt¡wr a trumhil i orqu••,tm t•n Re ~1. \nnin Ho•in. Orqut•,li'U ric Cambra dt• \ i••nu. Dir.: Phi lippr Entn•mont. (I lm). Dl KAS: Vuriul'wns. lntc•rlutli i Final 'ohrt> un tema clt• Rnnwau. KJaus S<·hildt•, piano. (18m). HA':iSE: Rt>giuo codi . .\nclrt•a lblc. Bri¡rill(' Pfrl'l7•rhnt>r. \rmin Ldt•. Cor clt• noiH Òt• Drt•sdt'n. \ft'mhres clt•lu Staalskapt'· llc dt• D1·c•sdt•n. Dit•.: J..ouratl Wugnc•r. (13m). HUM'\fEL: Gnm •••n•nutu n. 2 prr u b'Uitnt·ra. piano, \inlí, t•lnrint•t i fo¡:ot, op. 66. C11n,;nrtium ClaHHit•um (19m) . R UBINSTE IN: Cont'<'l'l pt>l' n violí i m·c¡uc•strn. op. 16. To kako NiKhizu ki. Ort¡u t~lolrn Fi lh annònic·u Eslovnro. Dir.: l\1ichut'i Hulúsz. (3im). 16.00 SEL ECCI Ó DIGITAL lPPOLJTOV-IYANOV: Simfonia n. l, op. -16. Ü•·queslra Sirnfònit-u dc Singapur. Dir.: Cboo lloc}. (35m). 'i1Y.\LDI: Lauclntt• pueri. L~nne Daw<on. Cbristophcr Rob,on.The King's Con'ort. Dir.: Robert King. (25m). GRETRY: Concert pPr a ílauln rn Do \1. \ lnrc Grauwek Orque,lra de Cambra dc la Comunitat Europea. Dir: Dimitri Drmt>triude,. (15m). D\'O R Ah. : Katc i el Diable (obertura. preludis i dansa). Orquestra Filharmònica Esloyaca de Kosice. Dit·.: Robert Stunkovsky. (22m). W.F.RACH: Suite en sol rn, FK nv24. Cbrh;toph e RoW!· ~l't. clavl'cÍ. (20m). SUK: .Madure~u, poema Rim fònic op. 3·1. Cor dc el o ne~ i Orquestro Filhnrrnònit·a Txeca. Dir.: Viidav i\eumann. (39rn). 19.00 PENTAGRML'\ 13.00 GERSllWIN 12 cnnçon& dt'l llibre tll' rant (HrsiÍ> per u piuno). Frnnçoi' Pro¡:rama dc di...-nlgació m usicol. Guió i rt>ulil.7.ació: Pere Bu1'~6 i Àlex R ohl.:s. 7 l 11 t'On\ u( ut l'li' J'I'IIJ'II•il Í ('()· llll'lltU (a ntÚ•ÍI'II <JIW h <1!-'TlUIU. (;uió i pro·•c·ntat'ió tlo• Joun \'h "'· l'rodtll't'ÍÚolo• I>Hiur> Bth· c¡uo•t•. Andrew Litton. piano. Roynl l'hilharmonic OrrhP•tra. (41m). Giri Crnzy. Obt"rturn. Tlw Pr·inrt''~ ThPatt'r Orrht's· tra. Dir: John )lcGiinn. (tírn). •'Thr hal f o fit. deorie. hluo>k'' i "Do what ~ou do?". ducs •·unço u•. Fred ~btair·o>. Gt'org•· GPr•lmin. (6ml. GuiÍ> i "·lo·c•o·oH: Hninwn Colnnu·r· i .Joun ViH·s. ll.OO 1'\0l'S J11,'TÈRPRETS :lll.Oil'',\ L.\ '\I\ '<ER \ lliL." 23.:~0 NOCTllltN Mú•ÍI'n po•t· Ul'nlonr o•l oliu. !'it·h·t·· Í JII'I'Sl'lllnf'ÍÍ> U l'tll'l'l'l' d' •\J. fr·ed Co•luyn. ci{o 00.30 ~t (SJ CA m:t SEGLE~\. So·lo·o·o·ioj do· Carminu \lalu¡:arri,.:a. 02.00 REt•EHTO IU DE '\IT BEETHOVEN: Simfonia n. ï. up. 92. Jove Orqucstru Simfo'lllic·a dt• Catnluuyu . Oir.: JoM'Jl Pons. (42m). STR AV I NSKI: Cinr peces fàcils. frunc·t•st• lllunro i Albert Díaz. piano u quatrr mans. {6m). 7.00 L'OBERTlRA ~'lúsil'a p<'r ronwntar e· I dia. Rt•c·ull tl'ulorc'' hro•u' o•,rnllidr• i pt•t•M·ntadc·~ pt'r Joan \ 'he• . BEETUO\ E\· Conc·o·rt po·r u violi i m·t¡m••tru. <~¡o. (ol. Gidon Kn·nwt·. Ot·o¡ul',tru ol~ ( ,nmbra d'Eut·opu. Dir.: "iikolau- llarnorH,nurt. (~:lm ). GOl' l\OD: Pt·titu •imfoniu ¡u·r u 9 in-tru nu--nt:o.. cic• \t•ut. Ac•tult-miu ciP '··ut do· :\lunio·. l>tr. : \. n....,¡. na. (22m ). TEI.E\1 \\\: ULrrtura - Suito• c•n rni rn. \fú•ira d<' taula. prinwra part. \tú-iru \ntiqua dt• Coliiniu. Dir.: Rt'in hurtl Goo•lwl. (30ml. DELI~\C­ \ il a n o•ll o·. Edita Q t: \ : Grm<•r·u\11. Orqm·•tru Simfònit'll do• Iu Htldio oli• Stull¡:urt. Dir.: Kurt Eil'hhorn. ( lm ). \10)1POl : 1\lúsir·u l'allndn. Quatlc•rn I. F. Mompnu. piano. (20m). BLOCH: Cunr<·rto l(ro"o n . l. Orqm·Mtru clt• Curnhru rrhrut'l. Dir: rou• Tulmi. (2~rn). FHA 'ICK: El <·uo;~olo•· rnolo·ït. pocmu ~imfònio·. Pltilnclt•lphia Or·<·lw~tno. Dit·: Rkt•ordu Muti. 116m). 8 Músio·n pt't' ur·nhur t•l tlin. Sl'lt•t·· <·ió i p•·••s••ntndú u ..àtTo·o· dP Mur·i'l Juu(~. 00.:~0 HEI'EHTO IH DE NIT DI UMENGE, 26 DE FEBRER DE 1995 Programaeió realitzada u partir rle '"" pl'tirions que els nosln·s oients han fel al conte.tador de Catalunya .\lúsicu. td. 202 35 35. 07.00 L'OBERTl iU \ltí-iru JWr rurno·n~ur el diu. RPt•ull el' ohrt•• hn•u• o•,¡•nllid~· i pn·•••ntaol••, po•r Pilar Suhirà. GRA:-IS OBRES BERLJOZ: Bí'atrice et Bént-dirt. Jnnet Bakt'r. Rolwrt T ..ur. Chri,tiano• Eda-Pil•rre. Ilt'lt•n Watts. Thom:t' Allrn. Cor John -\Jidi,. Orquestra Simfònit•a do• Londres. Dir.: Colin Du\Ío. (98m). 23.50 NOCTURN 10.00 SELECCIÓ DI G ITAL 2:uo !'.OCTtrltN 15.00 EL DL\ DE L'OI ENT 2~.00 DIVENDRES, 24 DE FEBRER DE 1995 CO'ICEHT o•Jiro•¡:i•tt·at per la Ria di o llnlarulo·,u ,.Joliu I :l do• f,.. hra do• 199:!. H\h.ll\1\'ll '10\: Hup,òdia 'llim· un l!'mn dt• I'UI(UIIÍIIÍ, "l'· u. PROKOFlE\: Humo•u t Jul11·tn. ,uito·. Olií \ltu.tmwn. piunu. HPinl OrIJIII'-tt·u olo•l Con•·o·rtl(ehouw <l' \mNto•rclum. Uir.: \J) un~ \\ hnn Clmn~. (R9m). Mú•ira per urabar el dia. Sd.. o·•·ió i prt>St'ntarió a cònec d' \J. fred Crlaya. 00.30 REPERTORI DE NIT DISSABTE, 25 DE FEBRER DE1995 117.00 L'OBERTl;'R A '\Jú•ira p('r romen¡¡ar t>l dia. Rt·· rull d'obre" brt'U~ ~'collide• i prt:>t'ntade• per Dolors Bus· quet> . 10.00 PENTAGRAJl <\ Repetició del programa emès el dijou~. I I .00 EL DlA DEL 'O I ENT 13.00 GERSHWIN Pt·o~'l·amni'ÍÓ realitzada n partir de les peticiona qui' el8 no•tr·f•fo oio>nt;. han frt al contc~tarlor de Catalun)'U ~fú;.ica. tl'l. 202 35 35. Who Curt•s?. uduptuc·ió Jll'r o orfJIIl'"t ru fo·t ~H'r I h•r•h) h.u). ~x­ lrt'l drl "(;t•r,;hwin Songl10ok". 22.00 ELS NOSTRES CONCERTS 10.00 L\ \fÚHC.\ JtELIGIOS \ E,pai nwn"~ràfit• clt•rlirat ,, In rnú,io·u reli~tín•u df' toh els tempo;. IIOWI~LLS : \ S<'']Ul'lll' l' fot· !'it \fio·luwl. Tl11• Finzi Sin~t·rs. llnrl') Bu·ko•t. ot·~~~·. Dir.: Paul Spi<·•·r. (12m). P EHGOLESI: Stuhut \lutt·t·. Cunr..rtu Vur·nh•. Dir·.: Ho•ní• .lul'nhH. (;{irn). 19.25 REP ERTORI DE COI\CERT BER.'ISTEI'\: Di\'t'rtinlf'ntn per n orquestra. Orqlll'>tra Filltnrmònif'a d'l~t·ael. Dir.: Lconurd Bcrn•tein. (15m). SAI:\T-S.\E:-18: Concert per a piano i or~ quc•tra n. l. op. 17. Pascul Ro. g{o. Pbilhurrnonia Orrhc·stra. Dir.: Cbarles Dutoit. (30m). \lV \LDI: Son ata en Solm, RV 58. Camerala de Colònia. (Sm). HA· YDi'i: Simfonia n. lOl "El rrllotge ... Ot·qul•stra Filharmñni· o·a ric Bet·Ün. Dir·: Herherl von Kru·njan. (31m). TOLDRA: Vis· tes al mar. OrquP.stru rlP. Cum. hra dl'l PuJau dl' Iu Múoit·n Catal unt<. Dir.: Gonçal Comcllns. (18m). SCHUBERT: Momrn t' mu•icals op 94. O 780. Rudolf Buchbinder, piano. (:!Om). GLINKA.: La jota aru~oncso, obertur·a e~¡oanyola n. I. Or qurstra Simfònica dt> ITRSS Oir: E\!(UCilÍ s\'('UUOO\' , ( 10m). 22.00 ELS :'~OSTRES CO:'I· CERTS CO'ICERT Pnro'gÍ•Irat per la Hàdio Holando••a t'i dia IS d• df'-.•mhn· dP 199:!. STRA\1'\SKI: El petó de In fada . T'\.\. IKO\SKl: Simfonia n. 6, op. 74 "Patètit·a''. Oro1u~stra Filbnr~ mo)nica dc Rotterdarn. Dir.. BPrnard Hnitink. (93m). 23.50 NOCTlJHN I !.IlO Tll \ NSMISS I Ó EN Df. HECTE UE LA \11SSA CONVENTP>\1 DES DEL 1\JONESTIH UE \10'\TSEJUCAT Mú,i<·a pPr lll'nbar l'I diu. St·ler· ciú i pre•rntarió a t'àrrer d~ \la· t'Ó Jané. 00.30 REPERTORI DE NIT 12.30 IH\'EHTI:\IE~'J' l n u¡writJU mu-io·ul olt• Carminn \lnlu~un-il(a 'l"'' o·nrnhina la mú,¡,.n nmh la infurmurió i In parlÍ· ciput·iít rJt'l, no-tre• ui<'nt• . BLOL Dl. '\OTES. I L TRE:'i C \CLOSIJLES. ~ \C DE DUBTES. 1:>.00 ''AL.\ :\fA..,F.IlA DE.. .'' R<•¡wtit·it'l do•l pt·o¡:ruruu dijuu" ni l'llit'' DILLUNS, 27 DE FEBRER DE 1995 7.00 L'OHEUTURA \1ír,if'a pt'r !'omr·oçnr ,.¡din. Rt· rull d'obre• brt'U' t'so·ollide· l prl'•f'ntade~ pl'r Joan \in•,, d "'''!'''''· 17.00 TE'l POIIA UA D'ÒPERA [) E CAT AU N\ A l\1ÚS ICA IlONIZETTI: l.u<·t·<·ziu Bo>rgiu, c)¡wru l'li do~ Uf'lt'"· Joan Suth!'t'· lnnrl. Juumf' 1\t'U!(Ull. !\inrilyn llurnf'. l ni(YIIr Wixt•ll. Graltaru Cltwk. Lienw•• Vis••·r. Cor dl' I'O¡wrn d<· l.ondn•K. i\utional l'hilhurmoni<· Orc·h•••tt·u. Dir.: Ri<·hurrl Hon~n~•·· (131m). 10.00 SELECCIÓ DIG ITAL MOZAHT: Mis•a Soleuuú~. K\ :137. Solistes vocals. King'R Cfl' ll<·ge Choir·. On¡uc~tnt de Com hra Anglesa. Di t·.: Stcpbr•n Ciril' hury. (24m). LA LO: Cuorrrt pt•r a violoncel !'n He m. Lynn !Tarrell, violoncl'l. Orqur.trt Simfònicn de la Ràdio de Berlín. Oi•·: Rirl'ardo Cbaill). (27lll~ ROSSINI: Sonata a quatre n l Massimo ~t .. rcrlli. nauta. G•~~' Yanni Pic:cinti, clarinet. J.u J p('l" tar- a rd SAor- Rora. \1. 58. :L\. re- òuiVOJl Vis- am- a toIn s. dol f ;m). Or,SS. m). ria ; de ;xs. XA'· 74 har· ir.: Re"•rb~ri, fn¡!ol. Stt•funo Pi¡:nn· tPIIi. trumpu. (16m). 11 ·\\D"\: Simfuniu n. -~8 ··\furin Tt•n••n'' Orc¡u~,t•·u de C:~mhru Orph¡-u,. (28m). Hl''f'lEL: Cnno·t•rt pt•r u piano up. 89. Stl•pht•n Hou!(h. Ort(lll'>lt·u ell' Cumhru \n¡:lt''il. Dir.: Bncl<'n Tl"'"'"'"· (36m). LOC \TÉ LLI: ~cJJHtluf"''' u flou· ta np. 2 n. JO. Stt•plwu l'ro·~lnn. nauta . . \nthnny l'lt•t·th. 'iolnn· t·rl. Chirstopht•o· llu¡:-wmul. t·lnvir(•mhal. (12m). BHITTE"': Simfonia Simplt•, op. I. Orqnt·s tt·u tft• CnmJ.m tft· Lm11fn·s. Dir.: Christoplwr \Va r•·•·n G ··•·•·n. 'I•·· (17m). n. U. D BIO. ''La \lur·t i Iu Ounzt•llu' ·. Quurlt•t 1\lc·lu •. (tOm). B \CI!: Conr;·r·t ]lt'r u t'hi\ it·i•m· hal i <JrtJllt'•!J·u. 11\\ \ 1055. Ton huupman. Ortftlt••tru lhrrol'u d' \ru•tt·rclnm. Dir.: Ton il.nop · mun. (I ~rn). J. \.BE:\1} \: Sim fonia n. ·1. OrtJUl''tr·n clt• Cumhrn Soli<•rr. Dit·.: Tunrún Pnl. (7nr}. \S.-\\ E: E,tnsi. po<•nra ¡u•r a 'ioli i or·c¡ucn!l·u. J<•rru!tl Hubenslt•in. On¡m••tr·ul'luriuunl <lo• Blc-l~i•·u. Dir.: Jl.lc•ucli Hudun. (]Om). 1:1.00 MÜSICA UE CAitNAVAL 20.00 SELECC IÓ DE JA'l:Z l:l.OO 'rt (SJCA DE CAUNAVAL llOI\IZETTI: Lu Follin tli Cnr·· owvalt•, ob..rtnn1. Orqut·,tt·u dt• la Hàclio T\ Bo•l¡.:a tll' llr·uM·I·I•·•. Dir.: Silvuno Frontulini. (7m). K.\RLOWICZ: Epi,odi tlnrant una masrur:Jclu. (Pm•ut:t ~imf<'• nit') On¡ut·,tro 'iunfòniru clt• lo Filhnrnu)nit·o tlt• Silj\.,ia. Dir·.: Jerz) Salwnrnw•l..i. (26m). GE ;\r\: Fnnto,iu ,ultro· "l.,n Bai DIR"( lli'.. , pc>r U nau tu (JÍI'I'nlo i piuuu. Jrun Ltmis Bt·numndin. pirrolo. J••nn il.ut•t·m•r, piuno. (10m). J.STR.Al'SS(ll): hi Car· nnlal mmà. ul~t·rturu. Or·t¡tH's· tru '1-ic•ncsa .luhunu Struuss. Dir.: Willi Bu~<ko,~k). ((mt) 14.00 LA CANTATA nEL CA- FÈ ¡Iee· :\fa· Burbarn Schlick. Rilke Helling. \\ ilfr·ied Jot'lr¡-ns. Gotthold Sl'hwarz. Rheinisrhe hanton·i. Du .. Kleine Konz('rt. Dir.: Hl'r· mann ~[nx. (19m). h.HAT'\.\. TLHJ.\"\: Spurtacus. suite n. 3. Ort¡ue,tra :\acional Escorl'<a. Dir.: "\ct·mp Jiini. (16m). WEB EH: Coucer·t p~r· a clarinet i orqut•¡,tra u. I. op. 73. Sahutl' )<'1'. Stnat.J<kupellc dc Dr·e,deo. Dir.: ller·bert Blomstedt. {21m). BOIS.\10HTIER: Suite pt>r u fluuta travesseo·a op. 35 u. 5. Bt•r·nhard Béihm. (10m). Prob'l'Umu d.. miíHil'u t•m·al. St•Jrrf•ib, ~uit, i Pl't''it'nltu·i{): Alt•x Rohlt•s. Pr·o¡,'l·ama dedieat a la música dc jnzz omb ¡;u ió d'Alhl'rt Mallofo·é. 22.00 TEMPORADA L'08C DE CO'\CERT enre~slraL per Catalunya ~tusirn "' dia 24 de r... hrl'r· clt· 199.) al Palau dc la \llí<it·u Cutulann. BEETHOYE.'i: Obertura Coriolà. op. 62. BARTO Jo.: Concert per a piano i or<fUl'oLrn n. 2. BR-\H~tS: Simfonin n. l. op. 68. Da,id Lhel). piano. Or·c¡uPhll'a simfònica de Burc·clona i nac·ional de Catalull)a. Dir.: Stani.,]n, Skrowaczc•wNky. 23.30 NOCTUR N M(rsit·u pet· ncnhar d din. St·lcc· dó i prP~Pnttrc•ió a ràn·c·c d'A1fn•cl Cclaya. SCIIUMANN: Cut·nu' ui, up. 9. Kurl F.n¡;c·l, piunu. (29m). MIL IIAUD: El C:urnu,ul dt• Lnncln•s (•ohrl' tt'nws cio· "Tht• Bt•¡:-gur·•' Opt•ru''), up. 172. Tlw '''" Luu dnn On·ht•stt·a. Dir·.: Ronuld Corp. (28m) H.OO :\10\JE!\TS LÍfUCS TFLE\L\\ \: Pimpinun.·. in ternwzzo t't'tmit·. \lt•t•hthild Bach. \lit:hnc·l Sl'ltoppt'r. La Stu¡,.;mw. Dir.: \lichul'l St·lult'i· d<·r. (61lrnl. GI\IE\EZ: i'.llmilt' dc· Lui• \lomu. lnt·~ Hi\ uclt•nt·ir·a. Tl'r<'Ha Bc•r·¡:nnzn. Cut·lc" Mun¡:-uin. Gt•ronln Monro·ul. Anu Murí u Ft•rnúnclt•z. Cm· Cnntor·s <I<· Muclricl. Ot·c¡rw•tl'lt Sinrft)uit-a. Dir·.: •\tun lfo -\ri(C'IItn. (23m). LEIIAH: Dw·~ cit•it·s (Pu gnniui i Dt•r Zur·t·wit•c·h). Estlwr Ri·thy. Onlut'str·n Filhur·rnònic·n rlt• Vit•ll(t. Orqut•str·u Simfcinic·u cJ,. \'il'rru. Dir·.: Frnnz l.t•luír. (7m). O!UO HEPERTORI DE NIT 16.00 SELECCIÓ DIGITAL r UR Kl Co- ,yno !t!l rlíD· fmi o.3. BEETliO\ Et\: Simfonin n. 4, op. 60. ÜrCJUc•,tra tlt•l 'it•¡:-lt· \\ttr . [)ir . : Frun, Brír¡;¡(t•n. P:!m}. I· \SCII: Quurh•t ('n n• m Jlf•r u do, obo~ ... fagot i c·onLinu. Cnrnt•ruta Kiiln. (8m}. LEJ..El: Quartt'l umh piurw (inut·ahat) Quurtt•t Domu•. (:!:im) \ 1\ \LO!: ConCI'rt fH'r u fogot i orc¡ ut•,. trau.37.f{\ 191. Dnuit•ISmith. Orc¡ut·~tru dt• Curnbru Anglc••n. Dir.: Philip Lt•tlgt•r. (I lm). DVORAK: 8 c·un~on~ cl'nmor, op. 83. Edita Grulwrovn, •uprn110. Erik \V,.rhu, pinno. (14m). MYSLIVECEK: C:unt•m·t 1w 1• 11 vioiJ i orc¡u,.~tro c·n Mi \1. Shizukn l•bikuwu. Or·qtcrstr·u dc Cumhr·a Dvor·uk. IJir·.: Lihor Pc'HI'k. (2:.lm). VAUGIJAN \V ILLIAMS: Simfonitln. 9. Or·t(lli'Rtt·n Simfònica dt• Londr'I'R. Dir·.: Hrvtlt•H Thom~on. (31m). I.ECL~!H: Sonata l'JJ trio op. 1:J n. 1. Tht• Pun·ell Quartc>t. (11m). C.Ph.E.B \CII: 1\doml'iít nlmisrricorclió•. t•antntn, \'( fJ 213 . ( llm). S.\1:'\T-S.\E'\S: Cuncc>rt ¡wr a 'iolont'd i ort[lll''lrll n. 1. \f,u,lav Rnstropo' itx. Orc¡ul'•trn Simfònit:a de I'LRSS. Dir.: \ïrtor Duhro,sky. (18m). BOlCE: Obt>rturn n. 10 t'JJ Fa ~1. Cunlrft'na. Dir.: Adrian Sht•p· lu•rcl. (6m). F.COLPERT'í: L.·' .'iurinn.: La Piamonll•;a. Soli,. lt'' Barr·oo'' Europt'u~. (19m). :!0.00 I.'Àl1010-\-1SUAL lln progrnmu d'11cx Curin a. EL GH \I\' REPEHTORI: Ht·,·isió dc• l!'s f,'l'uns hnndcs sonnr'I'R clt•l duc·. NIT D'ESTH EN •\: p,.,•. •~ntui'ÍÚ dt• lt•s lurruleij souort•• mi-M rt-rrnt.s. 22.00 LES SUIFONIES DE llHL'CK.'\íER Guib: Ruimon Colomt'r i Jouu \ht'<. Simfonia n.:!. On¡uc·•tru Filharmònica de Bt>rlín. Dir: Ilt'rbt'rt mn Kurujan. (6lm) .. 23.30 :\'OCTLRN 1\tú,i~a per urahar d dia. Sclef'· c·ib i prt•,t•ntntió a càrrer d'AI- fr·•·cl Co·lu~a. 00.:~0 ll EPERTORI DE NIT DIMECRES, 1 DE MARÇ DE 1995 7.00 L'OBERTURA \1úsicu per I'Oflli'DÇUr eftliu. J(p. rull d'ohrPs hreus escollidt>R i )ll't'St'lltntles pc•r Joan Vhl's. 16.00 SELECCIÓ D IGITAL DIMARTS, 28 DE FEBRER DE1995 7.00 L'OBERTt:.:RA :'llrí,icu J.'l'l' començar d dia. RI'· t•ull d' ohrt·s hreu, c,collides i pn•-c·ntaclt•' per Joan \Ïvl'>. 10.00 SELECCIÓ DIGITAL DVORAK: L'ondí, poema simfònk op. I Oi. Orquestro Filharuulnil'n Txt>ra. Dir·.: Bohurnil Gr·,•gcn-. (22m). BRAIIMS: Concnt pt•r n violí, violont·r·l i orCJUc·~lrn, Op. 102. David OisLrukh, violí. Svialoslav Knu t:-.evilski. violoncel. Or-•rueotru dc la Ràdio dl' LPuiu¡;rncl. Dir.: Kurl Elinsberg. (30m). )fOZAilT: Simfonia n. :lS, 1\.V 50~. "Sinúonia Praga" Ortllii'Strn Filltormònicn de n..... lín. Dir: Jamt'o Le•'ine. (3im). SCHuBERT: Quartt't de cordo BEETIIO\ E"': \ ur·inc·iuns "'' bn• un 'u ls ell' Diulu•lli. op. 1:!0. Rudolf Hudrhinclt·r. (5(rm). SCRI \BI;\': l'romt•tt•u, ··I pot· · 11111 drl ful'. \lot·thn \r¡!t•ril'h, piano. B••rlirwr Srn¡.:ul..ucl.·mit·. Orc¡urotra Filhunn<lnic·a dc· lín. Dir·.: Cluutliu \hhac.lo. (19m). GHIEG: Sonata ¡){'ro 'iolom·t•l i piu nu np. 36. ClaudC' Stan·k. Hi..-nnlo Hc•t¡ueju. (~Om). fiNDEL: Cnnt•c•rt pt•r u urpu i orquc•stru eh· t•nmhrn, op. I n. 6. Suzunu 1\.lirwlllll'll\U, Soli8ti'S tlt• So fiu. Dit·.: Emil Tubukov. (16m). TAN E ll~\: Sunt Jnun do· Dumusc·, t·Hntn tu. Nikoluy Sukirm, hur·itun. On¡ut'~tru dirigida ¡u·r· Ancln•) Chi~tiukov. (24m). lLA 't DN: Simfnniu n. :!6. 'l'ht' Ac•ud,•m) of Anl'it•nt l\hr•ir. Dir.: Chl'i~toplrt•r lltl~\\ou<l. (20m\. PISEI\DEI, : Simfonia pern clnl's Jlnutrs, do~ obui·•· dut'' trompi'"• t•nrdo i hun. •·untillU, t'li Si h l\1, \ irtuo•i Su'l.o nial'. Dir.: Lud"ig Giilll!'r. n,.,.. 10.00 SELECCIÓ DI GITAL Ot:.:SSEK: Concert pern piano i orquestra t'li Re ~l. Jan :\ovotn). Ort¡uestra dC' Cambra de Pnrdubirl'. Dir.: Lihor Pesek. (21m). BEETHOYE.'i: Cantata per la ~lort de l'Empt•rndor Jo&c·ph li,\\ oO s;. Kiri Te Kannwn.) nmnc '.'ewmnn. David Burr;tt, Mil'bael Langdon. Cor' i Orqu;·•tra Simfònil-a de la BBC. Dir.: Colin Dtn-is. (43m). BOCCHERINI: Trio dc rordn op. 17 n. 5, G 111. Trio l'Europa Galnntt'. (14m). ZELENKA: Simfoniu, Z 6:l. (Oheo·t.urn de l'orutm·i "I pcnit<•nti al ~~pokbt·o del rt'· dentore"). Orqucstt·n Fil hnrrnÒnÍ<'a Txec•n. Dir.: Vncluv Neumnnn. (9m). SPORR: Cont•t·rt p~t· a clarinet n. •1. Thcn Kin¡:. Orquestra dc Cambrn An¡dcsn. Dir.: \lun Francis. t2i'm). LE HOL '\:Suite per a dos clon•dn~ n. 5. William Cbri~tie. Arthur llau•. (17m). CHABRIER: 9 ~uitt• IHlslnnd•·· Or•1ur,;trn dt• l'llkll'r. Dir.: 'I nn Pu•ral Tu•·t•• lit'r. (19m). LECII~.t~H: Un, t••·•t unrl aucl,•r hupitd. Cuntu• Cülln. lli1·.: 1-.nnrurl Jnn¡:hün!'l. (10m). llt•ntlt•r. (19m). ~TR\\ 1'1/Shl: Pl'trui\.ka, ballt•l. 01'11UI'stt·a S11nfimit·n tl•· .\1ont•·í·al. Dir.: C. l>utoit. (:!Sm) 20.00 SELECCIÓ DE t\0\'ETATS E,pai patrocinat per GRISOl.. I I.OU )!(SILS DE CAT.\Lt.:'\1A :!:!.00 AL)L\NAC l n 13.00 :\ I(SJC \HE G.\Hl\A\AL T\RHE(; \: 1<.1 Cnrnnvnl•l•· \'¡•ni·l'in. lltl\ id Huk~l'll, ¡:uiturl'll, (9m). AEHLIOZ: OIH•riiii'U "El ¡ournnvul rouul'", op. 9. Orqut'h· tt·u Nm·ionul Est'UI'I'HII. Di1·: Al•·"""'¡,.,. Gihson. ( lOm). llOSSINI: ll Curni.'VUll· <li V!'nt·ziu. An¡.wl Sol•·•·, piu nu. Orft•éí Cntnlà. Dir.: .lur·di Cu,;u¡., (3m). SC IIU,\tANl\: Cu ma\ ui d•· Vi•·na, Op. 26. \lu·iu rlt• LniTUI'hn, piano. (23m). J .STH \CSS(H): \li%ul¡:t•r dt•l Carnaval. up. 270. 'al~. Orqm••trn \ it·n••,u John no Struu ... Dir.: \\ïlh Bu,J-n,-;1..~. (7m). t.. .., pa i rltt~tlnn.t u(· ur i r•t•viure t•ls ft't'\ mé.; n .. pn...,l.. nlatiu\0 a f'\ U,\Cll: 1\ l'n·lndi• i Fn~ur• dt•l Clau•lwn l<•mp•·n•t (n. 1:3 a 18). L•·•Hlnra 'liltl, piano. (27m). Tl Hl LI.: Ht•l'll ,.¡ mnr. llmu Y,ntnul, ""l"'llllll. Qnurlt•t Glin1-a. (12m). BAGUEH: Simfonia t'li 1\li h \1. Orqtll'kll'll tlt• Cum¡,,.., H,·inn S11fin. Dil·.: Gon\·al C:nntt>llu•. ( 16m). F \LLA : ·l pec•t•s t•!oipnnynle-. ( \nattnnP~n, Cuhann. 1\tuntuií•·su i •\ndnluzn). Eulülw Solí·. piu no. (17m). \flL \: \ illnnt·ieu• ••n t'l\"ll·llnuo. \101ll•t'rrat Fi¡:t~t•rns, "'Jlrnno. Hopkin•on ~ntith, 'ihut'la. (13m). GR \'\\DOS: \'al~o' pnl-tit·s. (Tran•r•·ipt•iú pt·r u du~• ¡:uiturrt•, ). \\ ah1·r 1·'¡·~ hli i Durrid E•·ni, f!UÍtarr•·'· tl:!ru). •l•·lpo"ol mu>iral. Guití i <!'lt•rl'i(l d' \lex Hoblt'o. 23.30 NOCTURN Mú~i•·a per acaha1· ri clin. Srh•.,. ció i pri'St'ntnció n dn•••• d'¡\) ft·cd Celo) a. 00.:30 HEPERTORI DE 'HT DIJOUS, 2 DE MARÇ DE 1995 ::e: --.. ~E(; U: Programa dt• mú,ira anti¡:u. St·letció. f!Uió i pn·-t·ntu•·ió n l'à rrt•t• dt• Joan\'"''· a Hi.OU SELECCIÓ IHGITAL )lúsica per començar el diu. Rt'¡·ull d'oh re> breu> P•collidl',. i prt'•t"ntadt'h pt'r Joan \"i,.,.,, H \f\11)1 \ '\)'\()\ · '-'nnnta pt••· u piunn n. I Op. 28. \I,·" i'\\ t·i-,,.n),..rg. (29m). DFI. \1 \ ..... DE: T•·n·¡,nt Su1h· ( Simfmti••, pd, ,upor• dt•l Ht•l). EnM•mhlt• Lu Simphuni•· <Iu '1ami•. Dir.: llugu Hq•u·. (18m). I.EBRLJ\: Com·...-t lll'r n nluu'· i urqul'sl ro n. I l'O r<· 111. ll••in1. llolli gt•r, ni11Jt'., Cnnll'l'lllU B•·ru. Dir.: Tlwmu• Fií ri. (19m). NIELSEN: Simfuniu u. I. Ort¡u•·•tt·u Simfbnit•n dt• Sun Fran•·i-.·o. Dir.: llt·rlll'rl Bl11m•t•·dt. (33m). .\f\ SL!\ EC I• h: (jullltN dl' rordn t•n Sui \1. Quintt•t dt· •·nnlu dt• \Iuni•· (IJm¡. R.STH \l SS: Br•·ntanu Lit•dt•r op. fill Edita ~­ ~- 10.00 SELECCIÓ DI GITAL 124 10 16.00 SELECCIÓ DIGITAL PARHY: Simfnnin n. 3 ""Du \1. "\ngh•sn". Orqut•,;tra FilhurmÒnil'u dt• Lnn<lrt'•. Dir.: '\Inithi:" Bunwrt. (:Hm). MOZ·\HT: Sonutu1wr n pinnofnrtr 1\.\ 5:U. Puul Huduro-Skotln. (27m). R.STR\liSS: \i'í \U parlar Zarnthustt·a. op. 30. Orqut•,tro Naeior1ul E•rm·•·,u. Dir: ~!·l'ml' Jiini. (33m). D.SC\RL.\TTI: St> pt-•· un Mil rnonwnto. rontatu. 1\.ntt• Erkt•r•lt·~· •nprann. Emil} \Ull FH•ra. •uprono. \lu-<H'U Fiomrnnnh•. (25m). H.\\[);\: Cont'«>rt p1·r a 'ioli i orqut--.tra Hob \ llu:l. Orqut'•lra dt' •·ombra Frnn7 (.j,zt. !:inli•tu i tliret·· tor: Thomu• Zt'hf'tmaír. (18m). ROSS I '\I: Quurtl'l pt•r o flautu. durint'l, tr·ompo i fa¡:ot n. 2. Con.ortium Cln••icum. (12m). D\'ORAI\.: El Colom rll'l ho·c. JIOPIIIO ~imfi111i1' Op. IlO. OrqucHli'U Nudonal E•eoce•a. Dir.: 1\t•••m¡• .liin i. (20m). FASCII: Conc••rt p('r u trompeta, 2 nl)l)t•s. rr.rdn i h.r. ••n HI' M. Virtuo~i Suxonilll'. Dir. : Ludwig Güttlt>r. (7m). SERVATS : Do, Copriri", op. 11. Smi th"nnian Chomlwr· Pluyt•r•. (6m). \\ \SSENAER: CmH't'l'lll ¡u·monit·o n. 4. Ort¡tll'~lru llur•·cwo d'Am~­ terdom. Oir.: Ton Konpmon. (10m). RECER: Sonata ¡wr a \ iolonrt'l i piunn op. 711. Lud-.ig Ilorl•t·ber. Korlllt·wz Loutn.-r. (28m). SCHLBEHT: Simfonia n. , . Acadt'm) of St. )fartin-in-tlwFirld,, Dir.: :\'e\·ille Marrin•••·· (38m). ZELENK..\: "Omnium Sanctorum''. lll'luniu J.H~•· u •o· li•ll··· 1:11r i orc¡urstra; Z 1 5:~. Jona Jonasovu. ,oprano. Druhomira Droltko'"· ron tt·nlt. )firo.lu\ Kopp, tenor. 1\.urrl Prusu. bai\.. Cor i Orqtlf•stra Filharmònica Txeca. Oir.: Lu hnmir .Mati. (33m). BEETilO \"E:'i: Sonata per a flauta í piuno. en Si b :\1. Emmon ut· I Pahud. Erit· Lf''llf!P.. (:!:!m). BOCCHERl::\1: Conrcrl prr a \itllnnc-el i orqu¡o,tra n. Il. G 573. Dnid Grrin!!a•. Urqut•,tro de Camhra dl.' Pàdua i del \'i>n<'to. Dir.: Brnno Giurunna. (16m). ~{.;K: Prn¡:n, po.-ma simfònic op. 26. Orquc.slra Royal [.j,·erpool Pbilbarmonic. Dir.: Libc.r Pe-ek. (25m). CORELLI: Conrerto j!l'O>SO n. L op. 6. (.;antilena. Dir: Adrian Sbepher·d. (14m). :\10ZART: Simfonia en Re }f. h.'\" 731 (KV 81). Thr Ar-uclt>mynfAnrit'nt Musi•·· Di1·.: .Inap St·hrodt'r i Chri~topher Jlof-1· wood. (]lm). 13.00 )f('SICA DE CARNAVAL MILHACD: Carnaval d'Aix, per a piano i Off(Ut'klra. Rirrnrdo Caramdla. Orquestra Rt•gional de Cannt>s-ProH~Il!'l' Alpe•Cótr. d'Azor. Dir.: Philippc• )lusil'a pt>r acahnr l'ltlin. Sel~c­ ció i prrscntació a càrrec d'.\1frt>d c.. laya. 00.30 ~tl:SICA DEL SEGLE X.\ Selecció dc Carmina ~falu¡:arrign. 02.00 REPERTORI DE NIT DIVENDRES, 3 DE MARÇ DE1995 7.00 L'OBERTURA \lúsira pt'r començ ur d din. Hrrull d"obreo; ht·t>us e•enllidc~ i prc•entnde, per Joan \Ï\t"~. 10.00 SELECCIÓ DIGITAL 7.00 L'OBERTt;R.\ I l.tlO EL GR\'\ 23.30 NOCTURN Grubt~nnn1 •upnuau. Onrut~"itru ' s,nfitni<·a •I•· l.nn¡ln··· Dir.: '\li•·hu,•l Tdsnn Thumu ... (2:)rn). KLII.:\ \l: S<mata pt•r a t'hl'it·i·mlwl n. 2. John Bull. (im). IL\ YD~: Simfonia n. 16. Tuft•lmu•ik Dir.: Bnmu \\',•il. (20m). B.\CH: ""\\as mir bt>hu¡:t. i- nur <li•• munir•· Ja¡:tl". rantata dr <·nça B\\T :!08. Soli·tt·- ,.ot·al•. Tlw Parlt'Y of in•tr·uml'nt.;. Dir.: Rn) Gondman. ( Hm). S POliR: Simfonia n. l. op. 20. Orque-11"11 Filhannòniru E,tatnl Txpro>lovara a Kosict'. Dir.: .\Jfr1-rl Wultl'r. (35m). DE\'IENI\F:: Con· cert per a fagot n. 2. Ec karl Hiihner. Orque8tra rl1• Cambra Eslovaca. Di1·.: Bohtlun Wnr dllll. (l-1.m). HA'l DN: Quurtrl .¡,.corda op. 20 n. 6, Hob. lll::~6. Quat·tet Mu~nï1¡uc•. (17m). WESLEY: Simfonia n.6. Onlu.-.,tra ,¡" Cambra \tilton Kl'yn•••. Dir.: Hiluq Do,an \\ell on. (21m). '\10LTO~: Pr· •·e•, pern llaüt. •cgon lliiH'I', Hnp l..in-.¡n ~núth. (17m). CO\'í'f.\ El ball de la papallona. ulwrtun de concert. OrqU<•,tra Phílhar· mònica E•tatal a Ko•i<'l'. Dir . Aòrian Lrapc·r. (12m). 13.00 'tl'SICA DE CAR:'IA\'\L 19.00 PE1\TAGHU1\ Programo .¡,. •li' ul~o~al'iÍ> mu•il'ul. Guiú i rt·alli711..ÏCÍ: Pt•rt• BuJ'Í's i ..\lt·x HnhJ.•,, 20.0n "A LA MANERA UE ... " Un l'tlll~idat •·n~ pr·opu•u i ¡·onwntn In nd•"ic·n qu•· li agru1la. (.;uiiÍ i pri'Ht•ntu•·ió dt• J oun Viv"•· l'rndu•·•·iú de Oulnt·~ Bu• 111\I'IN. 22.00 C:ONCF:RT IMAGI~ARI Guití i sc-lt•t•riú: Rniuwn Cnlnmt•r i J oan Vivc•s. VERDI: Cn Bullo in \la-.-hrrtl. (Extrut•li'S de l'òpera). Plarido Domingo. Kutia Rj¡·rinrdh. Rr· nato Bruson. Edita Grub••rou. Rugp:ero Raimondi. GioHIJIDI Foinni. Cor i Orqne•trB drl "Tl'atro ull u Sc ala". Dir.: Clau· djo Abbado. (21m). VlLLA LOBUS: Carnaval das uionça• (Carnaval dels nrns bra .. ilrr•l· Luiz de Mour·u Cnijlro, pi111111 (Jtl.m). POULENC: Lt1 Bul ~iJ· qué. cantata profana per a banton i orquestro de cambra •obrt poeme& dt> Max Jacob. Tbnm~­ AIIen, baríton. The No•b En· st'mhlt·. Oir: Lionel Fri~nd (20m). Iee' AJ. (;!.!'\~ \· Trw pnti•tu·. Triu Lux. (15m). DEill 'i'i): I mut· )!t''"~ .. ..-c;on tlutult·rn. l.ltti!'o! \\en xx prrM•ntarlr, pt'r Dolor• Bu,. 11111!1,. daiio. piano. (12m). IIIZL'I : Su itt• 1l1• Curnu·n. :! lli l}tllnlf"l ,¡,.\!t'tall. tlfhn). Jn HI>: \li"a l¡tJUII't' \l'U• t") rit•, Snllt'lll' i \¡:nu' Dt•i) 1;r11p \ tll'al lltlu rum. (IJm). I!UIO PE:\T \GR..Ul-\ H1')lf'li1·w tld fliJUll'". pt·o~ama t•m!-, el 11 r ! 5.00 EL DIA llE L'OIEYJ' Pn¡~ntm:u·iío t't•alilzudn RÇ 11.00 EL UJA DE L'OIENT Pt·u¡:t·umnc·ió realilzacla a partir dt• 1,., I"'IÍI'Ïons que Pis ru"lrt•• nit•fll~ han fet al conlf'~lndur· dc Cn lalullya \1tí,h-u, td. 202 :{5 11 pnrlir tjlll' t' IM IIUII[ I'I'k oÍ<'IIl' huu ft•l ui t•nnlt•sludot· d t• Ca rnlnn)U Mt'l'i<·n, 11•l. :!02 :15 :!2.00 ELS NOSTHES CON- :l.í. CEHTS :i5. ,]¡• Jt>o ¡>t'IÍI'IIIIIN l'nrt·~istral per la Hútliu Amtriucu el dia 2~ clt· juliol tlt· 1991. OL.n·s d" BACH, F. COl PER!~. RA)IEAL' i HEBEL. Quar'h'l Purl'f•ll •I•• Lonth'l''· (ll9m). E.pni munu~r<lfit• tlt•.!it•ul u Iu tlt• tot' t•l..., tt'mf''· STR \\ 1'\Sh.l: .\ St·r· mon.\ '\ntTalt\l'lltlfl \ l'rU}<'r, ¡·anta la. -;lnrl1'} \ o·n·•·ll. Lur¡•n lhi'<·nll. .I uhn I I urton. CBt: S}mphon} Orelu·-tru. Dir.: l~tm· Slrn,in•l.i. (15m). POll E~C: Stnbot \lutt•r. ¡wr· u suprano. f'Cli'Ï <>nlut•stru. Kulhlo•t•n Bullit·. Cor·,¡..¡ f't·~lh nl d1• Tun~lt·'""HI. Onlut•slru Srmf<'onit•u rlt• Boston Dit·.: St•iji Ozawu. (29m). niÍl"-Ïl·u rt•li~iu"'a 11.00 T HA NSMJ SS I Ú E l\ ni HECT E llE t A MI SSA CONVE NTUAL n ES UEL MO NESTIR DE l\IONTSEHH AT CO'ICEHT Rees i 2:!.01l GIUNS OBHES \HP. l'E\ ERDI : \ ,.,,,." ,J,·lla Bru la\ 1·r~int•. I a Capt•lla Rriol. ( .nr 1l1·l Ct·ntru \l11'1rn \nti1•a rli l'ilfl""" Uit· .. ./urtli "'"all. (CJ:im). 2:uo ~OCTLRX nur dr alt. 1 lir.: ill: on· ari lmt rar· r lel o b. 2H:í '\OCTt R'\ \lú-ira ]11'1' ar·ahur 1•l dia. St·lt•r·· ~·i4J i prt•lo;t·uluf'i(, u f'ÚITt·c· ,r \l fn·tl c.·lu)ll. !lll.:IO REI•EHTOIU UE NIT DISSABTE, 4 DE MARÇ DE 1995 tou fan Pr op- E:\: ~n I sar· ir... ·a!. r•l· JIQ. [al- Un npPriLiu ntn•it·ul 1lt• Cunni11u :\1ulu,rnrri~a <IIH' t'<Hnhinu luruú •ira amh Iu inform:u·iti i In pnrtiripot·i(, flt•l.., nn ... trt•' nit•u l .... BLOC I>E l'IOTES. El. T HEL\ C \CLOSQl ES. S.\C I> E llURTES. ,.¡, .Tan?. 15.00 "A LA \1.\ I'.EJlA DE. .. " 00.30 REPEUTORI DF.l\l T DIUMENGE, 5 DE MARÇ DE1995 R1•prtit·iét tlt•l progt·nmn <·mi·• t•l dijou~ ui H'"ltl'<'. li.OO T EM POH A I )A ()'ÒPERA DE CATALUNYA Ml lS ICA 07.00 L'OBEUTURA VEHIJI: l dut• fot<t•u r·i, tl (llti'U ¡•n 07.00 L'O HE HTl llA \1ú,;icn pn l'orncnt;ur el diu. Rr1'1111 el' ohrt•s l>rt•us P.,collirh•s i lll't'M'llludt•s per· Pilar Suhit·à. \lú•it•n pt'l' ('fliiii'IJ~·nr l'' dia. n•. 1'1111 ri' ohr1•• !n'l'li' l'•t•nllid1•' i I !l.OO LA :\IÍSICA RELIGIOSA !l't's u¡·t•·s. l'kru Cup¡uwdlli . .Jo wp Cun·••ru~. ".utiu Hit•t•iui'C·IIi. Sunuwl Hunwy. Cot• i Orqtwoll'll Simfònku dl· la Rihlio \ustr·iu ~a. Dir.: Lumlu•rto (,ur·tl,•lli. (lfl3m). ~es. 1.6. \lt'r-it·a p~r a<·abar PI dia. Srll·c('Í\) i pn~:-.t•utat'ÍÍ) u e¡)rrel" dc )la- 12.30 DI \ EHT DI ENT IQ IlO R E PERTO RI DE CO:'iCERT S('Jil \l \ Y'\: ConC' ert per a piu no i ort¡ue,lro. op. 54. Dnnit•l Rnrl'nlwim. Orqut>slnl Filbarmlmit'a 1lt' Londrl'•. Oir. : Oiel rif'h fi-.·ht'r- 0ii'ShOU. (32m). SC HlllERT:Quarll't tle f'onln n. 13. up. 21) n. 1, D 80-l "Ro•n· mundu •·. Quarl!'l \Jban Berg rlt· Yil'lliJ. (31m). B-\C H : Gllncert pl'r n 1-"illlí i rurda. 10 12. P hilip Tlritle. EnM•utble fnsll'lt· nH·nlul d(' Front·•·· ( 18m}. I L\) DN: Simfonin n. 103, "Rl•dohlumt•nl <IP timbnle,··. Thf' l.onclon Cl us~ica l Pinye r •. Dir·.: Roger 1\onington. (28m}. MOZ \RT: Concl•rt per n clnri 111'1, ~\ 622 . .\nton) Pa~. Tlw \cntlt•rn) uf Ant•ienl Mu.i~. Dir.: f". Ilogwoocl. (30m). J.\'\ \CEK: Sinfunit·tla.On¡ue•Lru Filhnrnlf)nku de Berlín. Dir.: Clmulio \hbado. (23m). nwv 22 oo ELS 'iOSTR ES CO'ICERTS CO:'ICERT rnr<'!!Í•trat per la Ràdio -\ustriat·a. Obr~ dr ZEL~'\K\, H\XDEL.TELE\L\'i:'\. Bl "\ TEH l'DE. i Fill.. IJnnrlt'l Ft>slt'lit·b, dt' Budnp!'sl. (7!im). :!~.:iO NOCTUHN \l (,,¡,,n per u<·nbnr· <'I diu. St•lt•r· l'i(, i pre>enlu<"ió a càrre¡· tlt• \l nI'Ó .I unÍ'. on.:lO R EPEHTORI D E "l'f i - -~ •ra!: i3 124 CONCERTS 1 FEBRER 22h. Palau Or·ft'ó Català. Drr: Jordi Casa•. OrqUI'•Ira Simfònka url \ allt••. Dir: Jor·cl.i \lora. El¡:ar. Granaclo< . .'\1nnt,ahut¡:t', .'\lon·ra. Ohra, Bizt•t. (Cap•·abo. Funclo•·ió OC-P.'\1C). 3 FEBRER 21 h. l'niu u 01't(Ul'Slra simftmic•n dt• Dareelonn na{'ionnl dt• C:ntulunya (OBC). Ami•· Katz, piauo (Pn·mi Ma•·io Canal~ 191XI). Di•·.: }-'¡·unz-Puul Dt•{'kc·r·. Rachmaninm, Sho~lnkò~il,. 4FEBRER 11,30h. Dntssune• 19h. Ct•nll·t• Ch;c Cuht·t·e• de SantH Pal u u B•mda .\ Iuniripal cir- Burt•t•lona. Dir: Bel'llunlu \dom Frnero. \lo n·no Torroha, Rt•t•fl. Fr·it•dman. Adam Ft•rrc•ru. Barttla .\lunicipal eh· Bal'(·rlona. (Segona uudit·ió). 19h. 5 FEBERER 11 h. 11,30 h. OBC. (Segona nuclit·iÍl}. 12h. Palau Crntrc Ci\1c Cot 't'rrs dc Sanb Ba1'1'Í Gòtir 19h. l'niu u Conc·er1 de carillú. \nna \)a¡·ja Rc•n•r·t(• i Mn•·in Duloro Coll. I'UJ'i· lluni,tt•s. Pt·liiR Cantors dc• Vic•Jul. (Comi,;sió lnfúndn .J u~tíc·iu i Pau). 6FEBRER 21 h. Palau Pt•lil~ 7 FEBRER 21 h. Pal u u Italian Consort . .\1UJ·ia Luïsa Cortada. c·lu\ iei•mhal. Bach, C. Ph. E. But·h. Durantt'. \ h aldí. (Euroco1wc·rt). 8 FEBRER 21 h. Palau 1 Solisti Veneti. Di1·: Cluudio Scimone. Hm,"ini, Hulla, Pasculli. Bollt·sini. (lbcrcamera). 9 FEBRER 20h. Sulú rlf' Ct•nt 21,30h. Palau .losl'p Fuster. elul'inl'l. Erit• Koontz, ' 'iolu. DolUJ·s Cnno, piano . Bl'lleh, Re•·nstein, S•·humunn. (Solinte~ dt•l'OIJC al Saló de Ct'nt). Orqtlt'~lra Jétwm•;. 'lnt'stms. Cor .lm l' Òl' I'Orfc•ér Català. Dir: Con~tu Garc·ia. (Pre~rnlaeiét Fundació Cot'a-Cola E'pan~a a Catalunya). lO FEBRER 21 h. Palau \ il'lclria Òl'l~ .~n!(rl,, wpranu ..\llwrl Guintl\111'1, piano. Pergolt•;.i, SdJULt·J·t, B1·ahmx, C. \lornnte, E. llalffll·•·· (Col·l('gi d'Engin)t'I'K ,~;. Cumins. Cnuuls i Port;. el.- Catalunyu). 11 FEBRER 19h. 21,40 h. Ct•nll·t• Cívir Bon Pu;.tor Palau Bundu Munit•ipal tl•• Ban•Plona. Dir: 1\.or,akoL Gounod, Ha\t'l. Jnt• Juc·k-on. 12 FEBRER 11,30h. 21 h. Sani .\ndreu Tt•atJ't' Pn la u Banda :'llunit•ipal dt' Rurrt'lonu. {S('gonu uudic·iét). Orquc1otra Simfèrniru i Co1· clt'l Cran Tc•nll'!' Ut'l Lil't'll. Soli~tl·;. \' O t'als. Dir: Prt!'l' S•·luwid•·r. Fidelio, dt• Bt•t•thovt·n (versió com·t•r·t). 13 FEBRER 21 h. Palau ()¡·qul'slra Gür·:r.t·hni¡·h Filhu•·mc)nira d1· Culillliu . .lanis Mar·tin, ~~~ prnno. Dir: Jamt•, Cunlon. Wagner. (Pulauct·IH). 14FEBRER 21 h. Palau English Baroque Soloi"l. \1ontr,erdi Choi•·. Dir: John EJiot Cardi· nl'r. ta Creació, dt• llu) dn. (Fundal'ÏÓ •·ta ( ui'u "). lS FEBRER 20h. Cutt•drul 21 h. Palau .Josep Vic<' ni Gim·•·, or¡;ut•. Bat·h. (L 'orglll' 11 In Catedral de llu l'l't'lonu. Em·ocotH't'l'l). Fidelio, dr Bl't•thown (n•t·sió concert). 16 FEBRER 20h. Sal(> dr Cent Qunt·tet Albéniz.\ n,iJ Lnrnbrinov. 'ioli. Pr re• Carbonell. violí. Miqurl Scrrahimu. ~iolu. Lluí~ Sedó, violont•t•l. '!ozart, Beethown. (Soli~lrs de L'OBC al Sulú clt· Cl'nt). 17 FEBRER 21 h. Pnluu Ot·qucstru simfi)niru dt• Darcclonn nacional de Catalunya (08\.). Oi1·.: Jlc•inz Wullwq.(. Simfonia ntÍm. 5 dt• Bnlt'kner. 18 FEBRER 19h. Ct•nlre Ckic Cut..wr·c8 de Sants P;tluu Bundn Municipal dt• llnrcelona. Dit·: Joan l'umias. Bizel, llindt•mith. Debu~~). BlancJilt'r. OBC. (Segona audició). Palau Ct' ntr·t• Ch;c Cotwrt•s dc Sants l'al nu OBC. tTcrct•ru au!liri6). Bunda Municipal dt• Bttrcl.'loua. (Srgonn aurlil'icí). 19h. 19FEBRER 11 h. 11,30 h. 21 h. OBC. (Tet·cet·a amlic·i(•). Bandu Muniripal dc• Bnr·c·rlona. (Terrc•n• uucliriú). Canto•·s dc Vit•nn. (Comissió lnfàn.. in .lustíria i Pau). .Jo~t·p Fidelio. dc 13ecth0\ en (wrsió coneert). Per¡:olc·~i. Vi\11lcli, 3 '\Jut. Nicolai, Himski- ;:. CI I» 13 CONCER TS 20 FEBRER 21 h. Palau :\luurizio Pollini, piauo. (lb!'tTamt•t·u). 21 FEBRER 2 1h. Palau Ahtlt•l Hahman ,.¡ Bn•·ltn. piano. Bt•t•lhown. (Eunu-o tlt't't'l). 22 FEBRER 21 h. Tn.-titut Frarwi-.. 22h. Palau J>hilipp•· Bemultl, nauta. Philippt• Ca ...at·d. piano. \.," iet· Phillip-. 'iolnn<'t'l. Ila)dn. Dt>bU")· Puult•nc. \\'ebcr. 0.-ft•tÍ Català. Dir: .l ordi Ca'a'. On¡m•,tra Simfiiniea dr·l \aliè,, Dit·: Lui' Aguit-rt•. Ell(at·, Granatlu~. \l oulsalvalgt>, \lnt·t·•·a. Oltra, Bizt•t. !Cnpraho. Fund:wiÍI OC-P~C). 20h. Saló de Ct·nt 22h. Palau 23FEBRER \lu¡:dnlt•na .\1arlÍIIt'Z. nauta. Erit• 1\.t)(llliZ. \iola . .\la¡:tlnlt·na BarrtI'U. urpa. Ibet·t. Futu·i·. Pl'lra-Ra,at·opol. En!',ro. l'almnare>. Raph:u•l. (Solistl'- .¡,. I"OBC al :ialí> .¡,. Ct·nt). ()rf,•ú Català. Dit·: .) m·rli Cat. as. On¡uesl.-a Simflmit·u rlt>l \ allès. Dit·: l.ui;..\.guirn•. El¡:ar·. Gr·anaclu,, Mnnl~alvat¡:t·. \l on·r·a. Oltra, Bizt·t. (Capraho. Funtlat·ió OC-P:\IC). 24 FEBRER 21 h. Palau Un¡twstra ~imfònit·a .¡,. Barrl'lona u;winnal de Catalun)n (OBCí. Du,itl Lively. piano. Dir: Stani,Jnv Skrowaezew'l..). Bt•t•lhoveo, llartúk. Brahm-<. 25 FEBRER 19h. Centr<' Panoquinl d'Horta Palau Banda .\Juniripal de Ban·t>lona. Dic .fo•ep :'ll ut. \1nnti. 1\.etdbe~·. ~inatra . .\rm>ll'IHIJ!. Baro-o. pa--tlnhlt••. Com•crt dc· C:urmn·al. OBC. (!::>egona mulic·iÍ•I. On¡ u•••! ra dt· Cumhra Catalana. Cnml tlt'l Con•er\ utm·i clt• Badalona. T>ir: Lueit•n .lt•urt Bapti~lt>. Sm·tlà, Tnltlrñ, St·luolwt•t. Bril(illt• Fa-~Lat•ntlt•t·. liWZZf>-"H[lrnnn. \lahlcr. Bc·r¡:. I .t;,zt. )1iJ. 19h. 19h. 22h. j3 e. S:\T Palau hawl. \\Pili. (lht·r·t·anwra ). .. .9 e 12 h. 18 h. Palau 27FEBRER 21 h. Palau La l.nrnmolora l'it•gru. Ba-•ie. Fo-tt·r. ) ouog. Hamptnn. Goodman. Gili. (Ep•on. Fundació OC.-P\H ). 28 FEBRER 21 h. P alau ()uartc·t \ (do• cir· Stult¡:a r t. Quarte• I :O.uw \omint•. Dt•lno"'}. Ra>d, IVIt·ntlt·l"nhn. ( Pulaut·t·nt). 3MARÇ 2 1 h. P alau On¡m••tra ,intfimic·a dc• Bart·c•lnna nat•innal df' Cutahtn} u !O BC t. Tzirnun Burlo. pia nu. l>ir: \Jpxanrlt•r· Dm i trie'. (;linl..a. Txniko'~ J..i. SihPliu,. 4MARÇ 19h. Palau OJH:. (Segona autlic·ió¡. 5MARÇ 11 h. 18 h. Palau Palau UBC. (Tt>n•c•ra audii'ÏÍ>). Ent I.A•Íln. \ioli. Oa¡.•rnar .\luñÍZ.JliUIH>. Tnldrà. Gr·ic·¡.:. n..,.thoH'IL Sura•att·. (EJ, diutnt'll¡!<'• u1 Palau). 28 FEBRER 21 Auditori E. Granado• l.nr dl' Camhra tll'l P \fl. Cpalro!'inul pn Funda!'ÏÍI ( .ai'n de Cab· htn)U). flar·okorkt•HI Cunrerto 'Jl. Solistt•,; VOI'ak Dir: 'i¡;el n.. !(L' l's. lJido i Enl'fl~, dc Pu rceU. (Furultwió Caixu d<' Cntn lunya). 25 FEBRER 21 h. Dip òRi l el<• lt•s Aigües Co r dt• Ca rnht·u J l·ll'MC (p utrocinu l 1w r F und a<•iÍI Cah a de Cat'· Iu nyu). B arokurkt••t Cont•t•rto 91. SoJi , lt'!i vocalk. Dir·: 1\igd Ro¡:t·r~. Dido i Eneas tlt• P urceU. (Fumluc·ió Cai.'a dt• Cntalunya). ¡;j" 124 14 OBC. (ft•rr!'ra aurlit•ÍÍ•). Ba n• Iu :\f unic·ipal tlt• Ba n•t•lona. C~ont•t•rt dt• Cama\ ui . (~e¡:ona audieié>). Orqtw,tra de Camhra Catalana. Cnrul dt>l Con•c•rmtm·i dc Badaluno. (Spgona audiriÍ>I. Barnlwrkc:-l Cont•t•rtn 91. Cor de Cumhra dt>l P:'llC ( patnwinat ~r Fundorió Cai:-.a tlt• Catalunya). Soli•lt'' mcal•. Dir: 'ii¡:t>l Roger· Dido i Eneas, do• Pun·dl. (Fumlno·ib Cuixa de Cntalttn}U). Palau Centre Cívi¡· Can Ft•lipu SAT 26FEBRER ~­ 11 h. 11,30h. h. CONCERTS Phi- 1 MARÇ 21 h. Teatrr Fortun) Cor ri!' Cambra dl'l PMC (pntrocinat¡wr Fundació Caixa d,• Cu ta lnn~a ) . Barokorke>t Concl'rto 91. Soli~tt·s \ornin. Dir: Xigt'l Ro!(t•n•. Dido i Eneas. de Purcdl. {Fuotluriu Caixa de Catalun)·n). 3 FEBRER 21,30 h. Tl'atre La Faz·àndula Ot't)lll'AI rn Simfònica del Vnllt~s. Uir: .I onü Moz·u. Tolcu·à, SiJwliuK, rrr- Ra- l!è•. Itm, Bi.~rt. BC¡. ¡·en, ey. il. 10FEBRER 20,30h. \la~ 2 FEBRER 21 h. Ct·ntn• Cultural Caixa de TrtTassa Oz·qtwRtt·a Nacional de In Rittlio dt• Solin. Oir·: Lluís Vila. Txaik0\1!· ki, Hizcl, Sibt>lius. (Fundarió Caixa dt• Tt•tTnssu). 4FEBRER 21 h. Ct'ntn.• Cultural Caixa de Terra>sa Conservatori rra~sn) . Sant Joan Chnro Picasso. c•1mt. Tet·eAu Ril>us. piano. adn- )!il- 21,30h. •ada!per S FEBRER 18 h. r er •. Centre Cultural Caixa de Terrassa \mpuro Lucruz, \'Ïoloorel. Emili Rrugalla , piano. Schonberg, Wclwrn, Hm·tflk, 1\.odaJy, Gt'rhard. Bullct tlt• Zuric·. Dir: Bernd Rogt'r Bit•t'JWI. ( Fuudació Caixn de Te n·us.~u). 18 FEBRER 21,30h. Cons!'rvatori Tz·io Wc•rllwr. Queralt Rora , rlnl'inl'l. 1\lhl•t·t Gumí. corno di bns"''llo. Eulàlia Valls. piano. 1\fr•nrlt•lssoltn, Dvm·úk, Glinkn. 2S FEBRER 21 h. Centre Cultural Caixa de TetTassa Ball<•l dE"I Rhin. Dir: Jeao Paul Ganit•r. (Fundac·ió Caixa de Ter·ra"n ). 26FEBRER 18 h. Centre Cultural Caixa dt• Terrassa Ballet dt•l Rhin. Dir: J!'an Paul Gn\ rit•r. (Fundnrió Caixa de Tc- ood- rt'llNSO ). S FEBRER 19h. Cine Petit Sl·lmu Gokcen, ,;oloncel. Mar McClure, piano. Casndó, .Montsal\ut¡.w. Fauré, Bizcl. (JJi\[)1 dP Torr11t•llu dt· Montgrí). 10 FEBR.ER 23,30h. La Sala Chris Flol} Quartet. Jazz. (JJ\I.M de Torroella de "\fontgrí). 12 FEBRER 19h. Cine Petit Quintt·l Krcisler. Schumann. Shostakò-.itx. (JJ.\fM de Torrodla dl' \tuntgrí). 17 FEBRER 23,30h. Ln Sala Big Mnmn i Ignasi Terraza. Jazz. (J.JMM ne TorTueUa de Montgrí). 19 FEBRER 19h. Cine Petit Orqut•Mtt·a de Cambz-a de Broti~luvu. Marian Turner. flauta. \fuzart, Vivaldi, Teleruann, Brillen. (.IJMM rle Torroella dl' :\lontgz·í). 26 FEBER.ER 19h. Cine Petit Fram·i~ru \fcndoza. violí. Yiceot Alleh<Ïez·,, violoncel Albert Gu.ino,m·t, piano. 'fl'ndel~sohn, Rurhmunino\'. (JJ)f)J de Torrot•Un dt• Montgrí). ) HD. CatJ· 1 Re~ •a). Ralll't tlt• Zuric. Dir: Bernd Rogt•t· Bit•m•z·t. (Funclnl'ió Cabm de Te- 15 TEM A L'exposició del 1 Oè aniversari de la nova etapa de la 11 Revlsta Musical Catalana" losep Maria Bricall en el seu parlament lu nya M(l!:;it:a/RC'vis ta Musical Ca talana, .. AixL la tc r cc t·a parl d t• l'cxposi(·ió destara i r esumeix els fruits immetliats d'aque:.t maridatge: la rept·esa de la Festa dt• la Música Ca tala na (fins a vui tt·es edicions: t.>ll990 , l 992 i 1993. a més de la que ens ocupa): la f'On\ OC'atòt·ia. àmpliament secundada . del Cou cnrs l nl<'rnacio nal de Composició Eduard Toldrà i el d'Assai~ "us ieal Manuel Valls i Goóna: la r·eal ització i publicació d"una t:nquesta mu::-ical en la qua l CS n•fleclÍ l"t'slal de Ja música i deJs afeC<'ÍOnats de la m6sica al nostr·e paí:.: i r atorgament del Pre mi .:\acional d t• P C'r iodi:.me a la millor publicació pniòdira temàtica pt't' pa t·t de la Generalitat de Ca talun )a. En aqut.>sta e tapa tamLé es t·ccorden els clin•r os con tingut:, clt• la publit·aeió. aiú com els noms de fi.gurcs d cstaeades dt'lmún musicaL tant a ni,·ell català , espanyo] i t'S tt'a n gt•r - més n'un CCDtf'nar- C[llt' han estal e nlt'C' i <~tatlcs pt•r a la R c"isLa. L'exposi<'ió <'s dou umh nna srl<'cció de dibuixo!' humorís ti(·s dt• t1•m utica musiral qne d dibuixant CC'sc ha fet rtt'S dC' I pt·imt•r n t'1mcro de la sC'gona è-po('a sense fallat· m ai a Iu d t a. L'última i m a t gt• de la mostra t'f'JH'Ochwix la pm·htda del dan·er nÍlmero dt.> ]"a n y [ 991 Í tnOS ll'!l Ja llis ta ('Ontple l a d e tot:; elt' col·labm·adors clt• In publica('ió. des del númet·o 1 fin al122 ( rle ~t·mh re dt• 199-l). TEM A Par lam ent amb mot iu de la Fest a de la Mús ica Palau de la Música Catalana (14 de desembre de 1994) per JOAN M. PUJALS CouseUcr d'EllSen) ament òe In Gencralit.at de Cntulwtya E 32 n aquesta edició dl' la Festa de Ja Música Catalana voldria remarcar la impor·tància de Ja cançó tradicional al nostr<' país. Si fem un repàs bt·eu a propòsit de In can - çó tt·adicional a la majoria de països europ€.'ns, ens adonarem que Catalunya és un dels crue ha mantingut més ' Tiva aquesta tradició. Els païso8 europeus que conserveu i l1a n recollit mês acm-adament cançó tradidonal són, a més de Catalunya, Hongt·ia. Romania i altres països de l'Europa oriental. El perqlJc'- d'aquest fenomen rau en el fet que Ja música culta no ha tingut la força d'escombrar la música popular en atiUests països. Pel que fa a Catalunya. la cançó popular tingué una pt·e;.ència al carrer· fins als anys vint. Estava vinculada als oficis i als artesans . als j ocs infantils, i -al1ò que (-s més imp01·tant i que. pet· :;ort. encara qneden reminiscèncie s- 'in culada al pdmer en sen} ament que donaven les mares als nadons: els jocs de falda, els jocs de grom.ar ... Només cal r-ecordar el Ralet. ralet, el Solet. solet, el Plou i fa sol. La lluna, la pruna, L'escarabat btun-bum. el Ball rodó. A Catalunya la recupera<'iÓ i difusió del patrimoni musical popular ha estat una de les ta~HJU<'s més importants í fecundes dutes a ll't·me des de lc¡; dan·eries del segle passat. Aquesta tasca ha integral musicòlegs, compositor,, filòlegs, dit·ectors, antropòlegs i altres intel·lectuaJs que, lliurats a Ja recct·ca i recreació de materials, ban sabut posu a l'abast de la gent el nostre passat musical amb el desig de mantenit·-lo viu í renovar l'atenció cap a un àmbit especialment ric de la nostra cultura. Com a exemple podem esmentar l'Obra del Cançoner Popular, el Romancer popular de la terra catalana fie M ruià Aguiló, el Costumari de Joan Amades, les recopilacions d'Aureli Campmany í dc•l mallorquí Baltasar S amper, i els treballs de tants altres estudioso~;. com Felip PedreU. J oan Llongueres, Lluís Millct, Joan Pujol, Higini Anglès i un llat·g etrètera. No em puc estat· de destaca1· que la " Revibla Musical Catalana·' ha estat. en aquest àmbit, una eina dc primet·a magnitud. \ltt·es països. com Aleman)'a, Fnnça. B~lgíca. Àustria ... no tenen ben definides les arrels dc la cançó tradicional, pet·què Fcnonne importància rle la músiea culta, t•ntre els segles X\ 11 i XL\: va deixar dc han da la mú~i<·a popular. Les cançons que els nefu al<'many¡, cant<'n a les csc·oles són, geiwra lmcnt. crt'acions d'autor (sovint gl'nials), però moltes vegades alhmyadcs dn la cadència de la parla pròpia. En aquest aspecte la cançó tradic·ional catalana segueu les c-adències rítnúqnes de la Uengua pr·òpia. Si te· uim en compte que l'idioma <'atalà té mw notablr abundància dc mots monosil·làbics i potsm· €.'ncara més de pat·aulcs agudes, €.'ntendrem que aquests tt·ets lingüí,tics tinguin una gran influència e-n la composició musicaL la qual obté. d'aquesta manera, un discurs propi. En t·elació a mb els infants, la cançó popular és el vdúdc més elemen tal de Ja llengua. El nadó canto almns de parlat·. Quan w1a marc canta una cançó al ¡,eu fill. aquest comença p<'t· rc•prendre el so dc les últimes síl·lahes el{' restrofa. Pet· vertebr a r la identilat. cultural d 'un pobk l'estructura fonamental és Ja llengua, j l'c,pressif, pt·imera de la llengua és Ja cançó. La eançó, clement genet·ador de Ja música per exccl·lèncía, ha f•sdevingut part d 'aquest llruguatge univet·sal. l això permet agennanar l'expressió del~ sentiments més profunds de Ics persones que, des de cultures diferents i atlunyades.la porten a la pràcti· ea, a través dí• múltiples agrupacions. La inestima· hle tasca duta a terme pel moviment quf' creà .Anse-lm Clavé i que posteriorment transformà i adrquñ Lluís Millet mostra avui els sc•us fruits a partir de];, tradició coral eatalana, que, a més de la difusió d· les obres dels grans mestt·t'l!i de la músiea, mantf-; dóna a conèixer uquelll'epeJ·Lori musical. que ens é: més propet·. Només cal as!wnyaJar l'efiràcia dr Jr< harmonüzacio ns sobre El cant dels ocells. El noid~ la mare i L "hereti Riera, o les n~crearions que AnhJni Nicolau, Felip Pcdrell o Francesc Civil han fel ~ll­ bre temes po¡.mla1·s. Precisament avui, en at¡ut~sla festa, s'atorga J Pn~ mi d'Honor· cie la Música Catalana 1994 al no:tr' TEM A ca, in- l la de J] t. ga- Eu ,eix te- ble ara :s t- ' La ne- s el ntn Joan M. Pulals óal úl- exttgc //Catalunya és un dels països europeus que ha mantingut més viva la cançó tradicional" "En relació amb els nostres infants, la cançó popular és el vehicle més elemental de la llengüa" compositor Joaquim H omR. dt-ixeblr del vallenc Rolwrt Ger-bard , el qual h t>r ctà dE' P <'dr ell l'estimació J>t'r la mú~ica del passat i. m~s t'specialment. per la músic·a ca talana. Si Gerharrl ha\ i a compost algun t's sar·dane¡, i melodies sobre trnu's populars catalans, ~>I matri'l. Homs ha esct·it algUJws varia<'iones sobre tenws populars , mos tra n •c·t·n l ck la influència que Ja lliÚRica lrac_licional ha t'Xt't'l'i 1 en t'ls n ostres mfos gr·ans compositors contemporanis. _En c·ls nos tres dies, sot'tosanU'nl, podc•m parla t·, a rnc>s, tle la ünportància dd <'ant rntt·c els infants. Lt>s nomht·olies corals infantils apot·tc>n una pràctica qttt' tr·oba rn la mítsica un d<>nwnl dC' fot·mació i d"enr·iquiment pt' rsonal molt més a lrnt'liu que no la f elicitat Rupei'J'iciallligada al món de Ja societat de con - sttm. \ poc a poc. lf's esco li'~ han anal d escobrint la importància del cant. en t•l qturlla tasca en grup]H'rmt' t J' adquisició d ·una dis<'ipli na personal que t·aramt' nl porlt>m trobar ('ll altt·(';, àmbits d e r e nsen ) ament. La incoq :lOració d e la mÍtsira alnostrt> si:.te>ma educa tiu és una de l<>s aporl at'ions miJJors pf'r a la formació dels nostres jows. Cnta lunya 11ecessiLa t•l can t i Iu mús ica. Ne<'C:'ssila aqtwstll cnguatgt> univc>rsHiquc• aplega els homes t•n la pau i pet· la pau a fi que Iu 11ostr a soC'ie ta t pu~'l.li Sl' l ' cada dia una mica més Lliure i l>olid ària. I ja per acabar- Yoldria d onat· renhot·ahoua al mc>slre Joaquim Homs pt>r la dis tinció amb q uè ba rslal b'11al'flonal eu aquesta Fe s l a d e la )ilúsica Ca tala na. P et· molLs anys. Jel~ 5df ctima- TEM A Glossa cie la vicia i obra cie Joaquim Homs per MONTSERRAT ALBET oqu('s orasi01is podrien donar-mc més aler:,•·r ia en Ja meva vida professional , que la C'lmt·c•ssió del Premi d'Honor de la MósiC'a Ca talana , en la seva segona edició, a l'admirat J oaquim Homs. ll oms fou , juntamt>nt amb Robert Gerhat·d, e] eomposito•· més in no\ ador de la generació dels anys trenta a Ca tnhm)a, i des de fa molts anys és w1a de ]es p t•t·sonalitats més interessants de Ja música del nostre país i d'Europa. En leo; 'l<'H's compo.,icions han destacat sempu Ja lUÚtal formal. r obra concebuda com un tot, i r expressió dt>l :.t•u ric món interior. Joaq1Lim Homs i Oller nal:>qué a Barcelona el 21 d' agost dc 1906 en una familia benestant i molt sensibilitzada per la música. El seu pare, metge i gran ml.'lòman que fins i tot havia exercit la crítica musi('a], afa\.orí de., de la seva infantesa w1a sòlida i àmplia educació en aqul'st camp: així, als vuit anys començà els ebtudis de violoncel que acabà als setze. Durant l'adoleticència assistí als conce1·ts diJ·igits per Joan Lamote de Grignon., un d els graus impulsot·s dc la \ida muRical barcelonina~ els Horns també a naven al Lieeu quan re¡rresenta ven òperes de Mozart i Wagnel'. Durant els últims l'ursos de batxillerat escriví les seves prim<·r·es compol'icions i durant Ja carrera d'enginyt'r industrial. qu<' inicià als disset anys i acabà als vint-i-tre.,. "imultaniejà aquests estudis amb la pràetira del 'ioloncel i del piano, instrument que també toc·a,·a hf i que li penneté tocar nombroses par1:itur·e:. de tote" lE", tendències. Com a anècdota diré que Homs feia música de cambra amb la' iolitÚiita E ugènia Domènech, neboda d e l'arqui te<· te modemista Lluís Domènech i Montaner, gr an anúga i condeixebla de Robert Ger·hard, quan a mhdó:. estudiaven amb Felip Pedrell, el compositor i mw.¡jcòlt>g tan vinculat amb la F esta d(' la Músi<'a Catala na fundada rany 1904 com la " R evista Mu sical Ca talana " . Tant Millet com les [H' r sonalitats més notables de l'Orfeó Català volien que la Festa fos, al començament del Sl'gle, un equivalent d els .Jocs Florals liter·aris. L'any 1930 Homs es ronvertí en el deixeble, pràctica ment (mir., d(' Rohet·t Gerha.rd. amb el qual estudià dm·ant dos pei'Íodcs, u n de dotze mesos (1930193 1) i un a ltre de quinzP (1934-1936). Foren uns anyb decisius per a la seva activitat compo~iti va . E l P 124 34 9·1 1937 (>1 XV Festival de la Societatlntemacional de la Mítsicn Contempot·ània (STMC) sel eccionà el seu Ouo p er et j 1au.ta i clarinet. Pet· assistit· a J' estrena J [oms i la seva futut·a esposa avançaren el casament i convertirl'n aqu<'SL viatge a Paxís en el seu viatge dc noces. Aquest matrimotú de Pietat Fornesa (19151967). pintora notal1le, i del músic fou uua unió d'una compenetració extraordinària. Dos an) s més tard. cas insòlit en W1 j ove músic i m€-!. encara d'un p ah llatí. el seu primer quartet dr ronla fou també escollit per la SThiC i estrenat a Yarsòvia me!.OS abans que Polònia fos inYaYida pel' r exèt·cit de Hitler. En la ro~cor d" la postguerra espanyola. amb la derrota de la República i la pèrdua de la identitat catalana, Homs i la :.e' a fanúlia es veieren obligats a n•sidir tt·cs anys a València . A partit· de 1942 ris Homs-Fornesa i la se' a filla Pietat, nascuda ell938 a Ban·l'lnna. retornaren a la capital catalana i Joa· l{Uim lloms b ' int~OI'f)Ql'à a l'activitat musica} de la ciutat p<~r no alJandonal.'-la ja ruaimés; primer en ri Club '19, vm·itahlt> eontinuador de l'ADLAN. Amies dc I'A•·t No u, qu<? vitalitzà durant la Rern'tbli(·a l'art i tambf la música ava ntguardis ta a Catalu nya. L 'AOLAN havia estat intl'gral, entre altres, per Gerhal'fl, Miró, Foix i Gascl1. Homs pogué eseoltar moltes de ]es seves ohrr•. gràde~ almceenatge del també enginyer Josep Bar· tomeu i Granell. en els seus concerts celebrat<; a El Jarclí dels Tarongers. actual seu del Centre de Docu· mt·ntació :\tu~iral de la Generalitat. Així, gràcic- a Barttmwu, lloms tingué la possil)ilitat tan neces,à· ria per· a tot eompositor d'escoltar les seves obrt··· L' e¡,tÍmul fou poderós i el músic hi r espongué ambla crcarió d c músic·a de brran qualitat. El l 953 la BBC estrenà a Lonrlres t>l Trio per a flauta, violí i elari· net baix, que fou l'última com posició no adscrita ala tf.enica ser·ial. L'any 1954 escriví dues obres perta· nycnts ja a aquesta discipüna: Polifonia per a ins· trument d'arc, estrenada a E l Jardí d els Tarongers i el Trio per rJ.jlc~uUL, oboè i cla.rinet baix, seleccionat pel Fe¡¡tival d e la SlMC , i estrenat a Estocobn òns anys més tard. L'an y 1957 XavierTurull, yjolinista. ('Ompo::.itoJ' i pt'dagog, estrenà Ja Sonata, dediradu al seu instrumc•n t. A aquestes obres seguiren una,¡.. rit' de compmiÏf'ions que t-'n total constitut>ixen una de les pt·oduc'<'ions mfs àmplies i significatives dr lo mÚ¡.,ica cata lana del segle xx. TEM A ela seu ma p ti ' de 15nió lC I : de lt a per la i tat J tsa eh 938 oa- :da nel ~ics 'art ya. per es. :ara El •cu- ~ a ;s à- un· ala rla- ius· ~rsi .nat do~ sta. adn sè- Joaquim Homs re cull e l guardó de mans del conseller d'Ensenyament, Joan M. Pul als, amb els aplaudiments de Jos ep M. Bricall, Joan Granados, Fèlix MUlet i Montserrat Albet Homs, .h om<' i artis ta ex trem a m en t conseqüe nt , mostrà de bona horu una predilecció per la música de camln·a , ja que ct·cia l (llC N'U el tipus de conjLrnt més apte per podr•· llruitar voluntà t·iament els mitjans sonor s es<·ollits i a la vegada li fa c ilitava la possibilitat d't>J~. ll'4'UJ'e d c cada m1 dels ins truments, inclosa la veu hu mana. d mà xim d e variacions tímln·iques i e xprcssivc!> . El SPU ohjN· tiu es tètiC' ¡>¡·a ambiciós ili exigia un rigor i una simplic·it a t cxLJ·cmt•s . En aquesta direcci ó austet·a és rndador rt•fcctc que li causà veure p er primera n 'gada u na pm·titm·a d ' Anton Webern, ··ei tallador df• diamants" com l'I qualificà S tt·avinsk). Gerhard, rncstt·e d ' lloms que era volroé mos tr ar-li ' o una oh ra de We b t>rn pe rqu è <•l jove músic en f es una an àüsi musical. Hnms c•a p tà immediatamen t la puresa de In mús ica W(•Lt' t·nia na, alliber a d a de tota retòriea i c·on vt'lle io na lis mt•. A nys més tru:d d ' aqu est pr imer eont<H·tc a mb la m (t~liea cle Weh er n , el fe t d'escolta r lt's fi.Cves t'UIII a tes i les Va riacions p er a orquest1·c, féu CJ lW ll o ms es d crid ís a segui r el camí ~a.p .a la no \ a música q ut' amh tanta genialitat h avia lDWJat el músit• uu st r Ía<'. . H~ms havia perdut e l tt•m or q ue la disciplina st>nal h POb'UÍ~s dis min uït· la st'va IJiJlt' t·tat i comen çà a tlrscoh rit· q ut• t'n t·ca litat era tma aj uda per ser més to ta lme nt e ll ma teix. Allò <¡ut> t>n p r incipi li havi a sembla t IJ UC d podia po r·tm· a una ecrta mon o to nü1, se li apareguí• com un favor able· impul s - pa ra ula molt signü'ieHliva pe r u ll o ms- pet· a l a seva cr ea tivitat. El fe t dt' pod c•r ineorpot·ar a la seva m úsica in ter vals po<' u ti lit:~.ats e n la m{u;ica tonal li ofereix la possibilitat d ' or·igina t· fortes t e ns ions m e lòdiqu es . H oms fou un pioner a lot l'Estat espanyol: ell s'havia adonat q ut' Ja tona li tal h a' ia perd u t gran part d e la seva força unificaciora i pe t· s upliJ· aquest poder cons trurtiu c·omençà a utilitzar l es sèr ies de dotze tons, dodt'catònic·a, i no d e sons. dodecaJònica com es <¡11alif iea qu:uli S<'IIIJH"C a mb ma n ca de precisió. Homs tamb(· u tilitzà e ls recu rsos d e la polifonia tradicionaL (Així, do ncs, l' 01·ganit zació de l a aton alita t no sols no f r e nà Iu i ma gi nació clcl com posito r , sinó q ue li stlr ví com un e lt'nwu t t's li mulan t i de gr an pPr·fecció fo r mal. ) J oaq nim ll o mAs a ni fi cà to l aJlò crue li semb là s upel·fl u JH' t' arl'ihat· a escri ut·e Ll n a música t·igorosa i de se r·cna eo nt c n c ió~ potse r pe t· aiÀò h a estat duran t anys tma fi gu r a solit à ria i incompresa en la música ca talana . En pm·t , perquè segtú un canú que m olts pors iutuïen q u t> donnr-ia una dü·ecció nova a gr·an pa r t d e la lll ll~ic·u dd scglr "\."\. i <'n part ta mbé perqu~ TEM A 124 ;¡ i • t.., i 36 96 Montserrat Albet glossant la vida i obra de Joaquim Homs el nostre ambient musical no estava preparat per acceptar un tipus de música que s'apartava radicalment del concepte musical tradicional. Homs. però. va continuar e:.crivint amb fe en E'l futur de la seva músic·a. Fent seus uns mots de Paul Valéry. creu que ··hi ha una par·tde l"home queno se sent viure si no cr ea. Jnw nto. doncs. existeixo'' . El fet de compondre és per a H oms " la remor incessa nt d e la humanitat intenogant-se sobre la vida i la mort, tot i tractant d E' comunicar les seves emocions i d'estt·ucturar, investigar· els més íntims secrets de Ja .,,, creac10 . El l 982 escriví com a re¡,um d e la seva vida, totalment impregnada d e múaica, Biofonia. i l'any 1986, amh motiu del seu 80è a ni' ersari, hom assistí a ltna veritable apoteosi Roms: <'oncer·ts amb obres seves, alguns de monogràfics, pr·emis. condecoracions, conferències, articles i programes de t·àd.io i televisió. Aquests anys darrus s'ha fet , doncs, àmpli a justícia ala música d e J oaquim H oms, atractiva, honesta i innovadora i a la qual ja es pot considerar com a clàssica v er la seva perfecció. La seva persona es caracteritza per la seva fidelitat. Fidelitat al mestre Robert Gerhard, al qual l'uní: sempre una entranyable amistat. Fidelitat als compan ys i mnics, com CasanrUes i .J oan Prats. Fid elitat a la seva familia , formada amb Pit·lnl Fornesa. la mort de la qual motivà que escrivís. rn· tre altres obres, set moviment anomenats Presèn cies. dramàtics, nostàlgics. desolats. Els esd eveniments personals i col-lectius el porta· ren a escriure els meravellosos Soliloquis , fo•·tanwnt expressionistes i inspirats per la seva solitud. Finalment he d e dir que Hom s h a estat sem¡m·al servei del seu país. d t• la st>va llengua i cultura. lla mu sicat textos que tenen per autor , entre altrt•,. Joan Maraga ll. J osep Carner. Màrius Torrr•. Carles Riba. Salvado r Espriu, Rosselló-Pòrrrl. SaJvat-Papasseit i Joan Vinyoli , i fins i tot qua ur· tracta d'autors estrange•·s utilitza sovint vcrsion· catalanes de gr an qualitat. com el fragment d'ln tíg ona, de J ean Co<'teau, traduït per Xavier Bt•n· gu er e l. Nombrosíssimes obt·cs, moltes d 'elles exrcp(·io· nais, bé justifiqut•n que' avLÚ "CataJunya J\IJíJ,it'ul Revista Musica 1 Ca I alana" li conced eixi el Pn•mi d 'Honor de la Mú <~ica Catalana, en la seva ~t·gona edició, en el marc d ' ac1uesta Festa de la Músit•a Cn· talana. L'obra i la u·ajectòria vital d e J o;uruilll Homs bé s'ho mt'r<'ixen. Gr·àcies! MUSICALIA R E T R A T SARAHCHANG La tendre sa del geni les i per MÒNICA PAGÈS SANTACANA etat ,en· sèn· •rlll· oeot Només ha necessitat vuit anys de la seva vida per demostrar davant del gran Zubin Mehta i de la Filharmònica de Nova York que és un prodigi més de la música i de la Natura. Filla d'Orient i de la prestigiosa Juillard School, als quatre anys ja es va adonar que només calia un violí per captivar i ser captivada. Ara, amb tretze, Sarah Chang ja té el món a ls seus peus, el rècord de vendes en una de les companyies discogràfiques més importants i una pluja de contractes amb les millors orquestres i els millors directors. real . Ha re•. Dt'' i on• 'An· 3rn· ,cio· ;icu' :emi ro!l8 Ca· uilll V as ser tu qui va escoUir tocar el violí o ha estat el violí qui t'ha escollit a tu? - lle, he ... Bé això em sembla que no ho podré respondre ma.i. El meu pa.re és violinista i la meva mare compositora. Suposo que m 'he crictt amb la músic et. Quan tenia 3 anys vaig començar a estudiar piano, però la veritat és qne sempre he desitjat tocar el violí. Al principi, el meu pare tenia una mica de por que el trenqués , però finalment als 4 anys me'n va començar a ense- nyar i així va començar tot. Després, als 6 anys vaig començar a anar a la }uillard School a Nova York . -Continues tocant el piano , o el violí ja t' omple prou musicalm ent? -Crec qu.e el violí é.s el meu. instrwnent. De vegades toco el piano amb el m eu germà , que é.s violoncel·lista.. De Jet, toco bastant amb ell, però això és tot. -Creus que els mestres que has tingut, el teu pa n' i ar·a la famosíssima violinista Dorot hy De La y, han es tat el més important p e•· fer- te al'l'ibar al nivell qtu• tens? -La }ui/lord m 'ha anat molt bé, CI mi, té un programa molt bo. Estic molt contenta d'estudiar allà. Per ctixò penso que sense l 'ajut d'una escola tan bona com aqnestlt 110 hag ués aconseguit el que tinc ara. -T' ha costat assimilar alguna cosa de la tècnica del violí? - De fet , no he tingut mai problemes . A la Juillard tenen un progranw per a nens: no has d'anar -hi cadet dia i així no perds cap classe a l'escola, no- MUSICALIA R 124 E T R A T con seguit, fins i tot avui en dia; gent diu que certes peces no s ~an més calque hi vagi.s els cli.ssabtes . hoJeia tot senzill, tal i com la lniÍ· ets no que fins d'interpretar trom'he que cosa l'única Potser sica li deia clefer-ho. De Mils tei11 una viscut has 0 11 que fins gran, bat és ser sempre l'estudiant més quasi el mateix. Elllw estat diria d'agaire estic hi no Jo mica. j ove de la ] uillard. Vaig comenamb mi. Vaig tocar per a bo molt presento cord. Penso que si em çar a anar-hi als 6 anys, o sigui ell quan tenialOanys iem va ofeparadct per tocar una peça, vol que no és estrany el fet que totrir el seu violí 4/4. Em ·va saber dir que pucfer-ho. Fins i tot si eslwmfos més gran que jo. molt greu no poder-l.o acceptar perés. mai no arribaria a tocar-Com et fa sentir, això? perquè llavors jo tocava amb UtJ la perfecta. Sempre es pot millo-No ho sé. M'he acostumat et 314. rar, una interpretació. fins i tot ser sempre lct més petita. No - F<'nt una mica dc comparaquan jet ets vell. Sempre estaré m'ha mole.stat mai. entrt> la manera de tocar ció penso no que sigui O aprenent. dóna li -Creus que la gent de Heifetz o d'a h•·es d'abans, que sigui això. massa importància al facto•· de violí, i la d ' at·a: creus del mestt·es -Fins no fa gail·e tocaves amb l'ed at? qtw actualment es tendeix a tocar un violí 3/4. Amb quin instru-Crec que la gent, bé, la majoamb un estil massa uniforme. ment toques ara'? ria del.s crítics intenten oblidar massa estàndard? que sóc tan jove. parlen de -Crec que tothom toca mi més com una artista. La delicadesa i la precisió d'Odiferent. Tothom té el seu Abans, sobretot quan tepropi estil. Penso que ara nia 8 o 9 anJs, em sorprerient amb el cop de geni i la senla gent és més capaç que nia que empoguessin compot resultar d'Occident sibilitat abans. Ara és fan coses parar amb violinistes de en explosiva combinació una que abans tècnicament vint o trenta anys. Em eren impossibles. AbllllS hi sorprenia molt. Però ara una adolescent primerenca a havia moltes peces que es m'agrada molt, que ho faqui sobra intel.ligència. Sarah deia que ningú no les podia cin. Perquè vull ser una Chang encara parla amb veu tocar. Això ha canviat violinista, no vull ser una ara hi ha més gent molt, timel precisament és i violinista", nena, jove de "bona d'enfrontar-se a capaç vull ser una '·bona violibre agut i melós de la seva veu enrevessaclíssi· peça unct nista" i prou. més ressaltar fa encara que el ma. - Creus que aquesta eti-També avui dia hi ha que la seva maduresa li ha doq ueta de jove prodigi pot ta més com pelc':nciu. mol afectar la teva carrer a en nat la intel.ligència i no pas els Els f·oncuxsos són una bo· el fu tu r ? anys. La seva mica de timidesa, na via per dona t·-se a co· -Bé, per un cantó pot seperò humil, actitud seva la nèixer en el món musical? pecrear desavantatges. -Jo no he estat mai en rò també pen.so que tinc gura alhora, la seva mateixa concurs. He tingut mol· un molta sort de fer aquesta vida fora de la música, són la ta sort. Molts dels meus car rera tan jove. perquè millor prova que, per a aquesta amics de la ]uillard no pa· això és el que sempre he ren d'anar a concursos i volgut i potser si hagués petita geni, la música vol dir els veig molt estressots i esperat no sé què estaria misteri, i no poder o glòria. deprimits. Per als quigtw· fent ara . nyen és molt positiu, però desde tipus -A quins els qui s 'enfonsen ... No veig quan Gesú. del Guarneri un -Amb avan tatges et refereixe ? és que me n'aie· veritat la sé, ho Però en vaig estar provant mol-No ho sé, potser al fet que hi gro molt, de no haver hagut dt tíssintS abans de decidir-me per hagi gent que encara pensi en mi passar per això. aquest. com una nena. quan ja m'hagi fet -El fet de disposar de tant rr· -Per què, quin so busques'? gran. Però molts grans violinisvc•·tori a la teva edat ve don al prr - Busco un so poderós. Els viotes de la història com Menuhin, la tf'va mateixa facilitat de mrmo· lins Stradivari tenen una qualiHeifetz, i tants d'altres, també ritza t· i d'interpr eta r u na parli· ara però van i dolça, petits molt so molt de de tat començar van tura o ha estat més el fet rl',·sdr· del Gum·neri p refereixo el so de arribar molt lluny, després, de V<'n ir famosa q ue t'ha obHgal a GesLÍ. Té més força, és m.és fàcil g rans, en la seva carrera. De fet t•·eba llar Jes peces més ràpida· de tocar amb orquestra. és una cosa que no em preocupa men t? - QuiJlb són els teus violinistes gaire. -No ho sé. Potser una mira de preferits? -Penses que la mú ica exigeix les dues coses, però de Jet el re· - fi eifetz iMilstein sempre han te nir u n a certa experiència de pertori ha anat augmentant na· estat els meus models. fleifetz té vida. una mad uresa? turalment, només m'he limitotn ha no ningú molta que això. aquella qualitat -Molta gent diu MUSICA LIA R E T R A T lia; 111Í- :ein >tat wa Jje- ber ·tar ' U ll tra- car .res ·eus car ne. oca seu ara que •ses .en/ s hi es ·diu •iat :eni ea ssi- !! . ba ::ia. boco- al? i en noieus paos i .ts i <W· terò . So ale· r dr -re· per mou·ti· ;de· al a .da· Sarah Chang durant e l conce rt que dirigl Vtctor Pablo P6 re z seguir el que em marcn la senyora De La y i el meu ritme instintiu et l'hora cl"estudiar, que no p uc negar que és bastant ràpid . -Amb quins compositors t'iden ti_fjq u<•s més? - Els composito 1·s romèmtics són el~ que més m 'atra uen. T a mbé ll-1ozart , és clar , sobretot p erqttè els sens concerts va11 ser d e les primeres coses qu e va.ig començar a tocar en públic. - Cre<~ que la músita modet·na també l' agrada molt . .. -Sí, m 'agrada molt la nuísica pop. Qurm v aig amb lct IIWVCL m are a tw a botiga d e discos, ella sempre va a l sector d e m úsica clàssica i jo em quedo et la p art de música moderna. Hi ho gent que ho troba molt estran y, p erò jo p enso que és bo, per et mi, p erquè passo molt temps escolta nt nuí.sica clàssica i la mode rna em serveix per esbargir-me en el meu temps lliure. - P el' u Lu q·uines són les clifet·ències b à iques entt·c la m úsica moderna i la clàssicu? . - P: nso que la diferència princt.pal es que la, m.ÍLSÍcn pop atrntt molta gent jove . A mi m 'entrist . l e tt mo t que en el~ con certs que faig la gran majorin sig ui gent de quaranta, cinquanta an ys . Molt poques -v egades /ri veig gent jove, la poca que ve alS meus concerts és p erquè j o sóc jove i això elS d esperta. la cnriositctt. Sempre he espera t u trenre els j ovPs . - P er qu(o <' t'l'U S que en genet·al a la gent j ove no li agrad a la música cl àssica ? -A la gent jove d els nost res dies, els agr<u ln esta r p ende nts de la m oda, saber quitiS g rups estan a les llistes d 'èxits. La música clà.ssica n o en caix a en els M' li S valors, e11 a quest.s valors . En la música pop, un dia hi ets i l'altreja no;.e n can vi. en la música clàssica, un cop hi entres toth om et coneix, tothom et resp ecta. Per això crec que en aquest sentit la m iísica clàss ica té un g ran avanw tge. - Què representa l a música de cambt·a en Ja teva carreru com a solista? - Els me u.~ estudis a la Jui lla rd m ·obligu en a fer molta m úsica de cambra. Bé, jo h e tingut l'oportunita.t de tocar amb Yo Yo Ma i a lt res gran s mrísics. Penso que és molt important , molt útil, per a la música en si mateixa i també p er u la me-vet ca n ·era com n solisto. Per ser solista lw s d e saber tocar amb a lt res músics, si Il Om és toques com c1 .wlista no prog resses, necessites comunicur-te amb els altres artist,es sense ¡Ht rla r , deixa r que la música flueixi, per això p enso que és molt tí til. - P ots compart it· a q uest món d e la música a mb els teu s eompa nys d 'escola ? - No. l i l'escola parlo d 'altres coses . ELS meus a mics m 'h a n vist començar a estudiar música. començar a v iatjar, cosa que a m i em .fa molt cont.ent.a , hi h a gent que pot p ensar que podrien est a r gelosos, p erò a i.tò no és veriw t , el~ fa molta il·lusió que els expliqu i coses d els viatges que faig . Qw.w esú c a mb ells no parlo de m úsica , descanso de Lot això . - f la r elació umb els dire C'l Ot'S d 'onruestra, com la definiries? - Bé, és u.no relació necessària i molt enriqu.idorn. Jo h e tingnt molta sort , p erqLLè he pogut tocar al costat d e g rans mestres, amb Z ubin J1 ehLa, Colin Da vis .. . , i al costal de p ersones d 'aqu es ta catego r ia no te n s m a i problem es . rlra bé, si n 'haig d'escollir un. seria Charles Du toit. MUSI CALIA R Li tinc molt d'afecte perquè el dia que vaig fer 11 anys està,vem a.ssajant iva fe r que l 'orqnes~ra em toqués "Aniversari feliç". Its ww, persona molt afectuosa. - T ens por, abans de comença•· un concert? - La veritat és que mai nom 'he posat nerviosa. Des que vaig començar a tocar en públic als S anys, sempre ho he trobat una cosamoltemocionant. M'agrada. sentir la presència del pr¡blic , perquè sento que elfs Iran vingnt per escoltar-rne i que esperen el millor de mi. És un sentiment molt fort que tinc i això fa que doni el millor de rni. ALs Estats Units /re tocat enfestivals a l'aire lliure amb més de 20.000 persones, que et veuen com sifosssis un cacauet a l'escenari. -Tr obes que és difet·cnt el públic europeu de l'americà? -Sí, molt diferents. A flmèrica s 'ai..."tequen de seguida, però t ·aplaudeixen poca estona. A Europa potser és més difícil que la E T R A T ''Molta gent diu que certes peces no s'han d'interpretar fins que no ets gran. Jo no hi estic gaire d'acord" gent s 'aixequi del seient, però poden estar-te aplaudint durant molta estona. ] o prefereixo aquesta manera de fer del públic europeu, perquè el trobo més sincer, noto que jutgen més com he tocat. -Què és e l p itjo r d'aquesta carrera? -El pitjor és que els viatges cansen molt, i això elptíblic no ho sap. Vull dir que encara que esti- g uis molt cansada, has de donar al 100 o/o . Recordo que a Pa.rís em vaig t.r en car el peu el dio abans del con cert, per ò no ho vaig dir a ningú, em feia vergo. n ya, i vaig tocar amb el peu trencnt. - lli ha alguna cosa que t' apabsioni més que tocat· el violi? - M'agraden molt els esports. Nedo, munto a cavall... , abans juga,va, en un equip defittbol. Els mens pares pensen que pel fet de dedicar-me al violi hatu·ia de deixar de fer esport. La meva mare és més d 'aquest parer, al meu pare li agrada que en faci, Fins als 8 anys vaig fer molta gimnàstica, també. - Per a tu ]a música és més un plaet· o una professió? - La música és la meva carrP· ra. És quelcom més seriós gne el plaer que em pttgui donar. Però malg rat això, també em plantejo estudi etr altres coses. No ho sé, ara dic això, però potser d'aquía ciuc anys pensaré diferent. PAlAU~ ~Líq 1QQ IV TEMPORADA DE CONCERTS 1994-95 Palau de la Música Catalana 13 FEBRER'95 dilluns, 21 b. 28 FEBRER'95 dimarts, 2 1 h . ORQUESTRA FJLHARMÒNICA DE COLÒNIA (GÜRZENJCH-ORCT-IESTER). JANIS MARTJN, soprano . Dir. JAMES CONLON. Wagner. QUARTET MET..OS DE STUTTGART. QUA RTET SI NE NOMTNE. Debussy, Ravel, Mendelssohn. l .. ( ( 71\IARÇ'95 dimarts, 2 1 b . CAMERATA ACADEMICA DE SALZBURG. JONATHAN GJLAD, piano. I ( Dir: SANDOR VEGH. Beethoven, Mozart. 25 MARÇ'95 dissabte, 22 h. ORQUESTRA DEL MAGGI O MUS/ CALE Ji'I ORENTI NO. MAXJM VENGEROV, violí. Dir: ZUBIN MEHTA. Sibelius, Bt>ethoven. ( 11 I MUSICA LIA PRE·CR ÍTICA . CATAL UNYA MÚSICA PROPO SA Jnar arM, dia o 7to -rgo- -ren- .pas- Jrt~. )ans . Els ~ t de '1. de 1eva r, al faci. olta s un ;rre- .Le 0 el erò ~tejo JSé, luÍa Ger shw in ahir i sem pre per VICTÒRIA PALMA E I músic :nord-americà George Ce t· s hwin (1898-1937), nascut al cor de Brook lyn , ha esta i un dt>ls composilos con temporanis c.¡ ue ha d eix at una obra m és plural tant des de l pu.nt de vista dd gèner e com de la melodia. J"hannonia i el ritme, perquè ha sah ut , com pocs, incOt·porar a les sevt>s creacion s e lements musicals ¡>r ovinents del jazz, el blues, l'òpct·a i allò que 11<'m convingut a anomenar música clàssica. Get·sbwin va saber sintetitzat· dos elements formatiu s : el ca rre t· de la seva població nata l , amb to t ri que això comporta de del pu.nt de vista dt>l contingut, i els estudis més sis temàtics de música, en tots el s se ns aspectes : in s tnlments (li agradava s abe r tocar la majoria clt>ls instrumen ts d ' una orquest ra), compos ició i direcció . Els seus musicals , compos tos en plena joventut, no t.-ign r en a aconseguir una popuJal"itat excepcional a ova York . La seva Rhapsody in blu.e (1924) va ser considenula l 'endemà de l'estrena cle maner a unànime, pe r par·t de la crítica, com una de Jes obres més signifi ca tives d e la mú sica contemporània : s'escoltà a rre u del món i se 'n f e ren a rr anjaments per a tots els instrume nts . . Els anys vint fore n cl' nna gran rl<fUesa cr·eativa p er a Grt·shwin . En clonen testimoni, entre el' all•·es , les st~ves ohres Be Cood! , Song of the Flame. Oh Kay! (en col·laboració amb el seu germ à Ira), totes dc 1925; Fuuny Fa ce, (1927), Rosalie (1928}, An A.meri~an in Pari.s (1928), Sh ow Girl (1929), St rik e Up t h e Band (1930). _A la seva Girl Crazy (1930}, Gmger R ogers va fer la seva pdm e r a apa ric ió a B J· oad way . Aquesta emnè(lia musical a co nseguí 272 l'Cill'esenta c io u s, xif1·a realment rxcepcional aJesh ot·es. La comè dia mus ical s atíric·a OJ Thee 1 sing (1931) marca tuta fita tant en la tipologia del gèn e r e (introducció d e l ca nl in div idu a l) com en l a projecció polí tica i sori al crue a cons eguí. Les 441 t'epresentacions t>n donen w 1 l<'s timoni irrefutabl<'. L'obra ha estat rept·esen tada ovint als anys 50, 60 i 70, en p e ríodes electorals de ord-Amèricu . En un altre Ol'(lt·e de coses, cal assenyalar que Gers bwin va vole r compondre' obr es mu s ic uls d 'estructura més clàssica , bé que impr·egnades d 'ele ments populars i delllenbruatge de l jazz . Cal esmentar , t>n aq u es t sentit , el Concerto in F, prr a piano i ot·crues lra , es tronut al Ca rncgi e llaU el 1925, In Seconcl Rhapsody, també p er a pi a no i orquestra (1931), la Cuban Overture, insp il·a da dut·a nt unes va ca twes a L ' Havana (1932) i , en ca ra , Va riations on I Cot Rhythm, rs lt·en ada a Boston d 1934. Aquest mú. ic , que morí d ' un tun1or cerebra l eu p lenajovt>n tu t qnan encara no h avi a fet 39 anys, va estrenar la ¡.¡eva d a rrera gr a n ohr a a Boston e l 30 de st>te mbre d t> 1935. Es t nlctava d'una òpet·a popular, Porgy a nd Bes s. Basad a e n la vida, cos tums i música dels n egres del sctt país, aques ta òp e r a ha esd evingut tma d c ]es oht·t>s m és u n ivt>rs als del g•·a n mús ic nord-anwt·icà . D espt·Í's, Gc•o r gc, e n col·lubora ci ó amh Ira , e ncara compongué la mítsiell del fïlm Tlt e Coldwyn Follies (1938}, que 110 poguf a cabat·. La c~o mplex a p e rs onalita t dc• Ge rs hwin no s'acabava en el m ó n clc la música . Fou un pinlot· notuble i pt·ncticà e l golf, t>l te nnis, el ping-po ng i Ja fo tografia amh un nivt>ll m olt alt JH' J' a nn afce!' ional. Li agt·adava la vida socia l i u les l'Ctmions era <'I centre d ' ulc·nr·ió. En les tertúlic•s amh el s <u11irs tocava sempre l<'s !>t'ves composicions i es complaï a a improvisa •· a l p iano. Fou m olt e s timat t> n vidH i el r econl el ~ la seva p e rsona i dc Iu seva ohru í•s ben viu a vui arre u del m ón i d ' una manera t.'Hperial als E stai s nits . o ha el" estran yar, d o ncs. que Cata luny<• MúRic·a lt ugi volg111 dc·cü cm·, duranluna sctm Rnu , la dc•L 20 al24 de febt•t>t', un espai dc la seva pt·ogramac ió a evocar l 'oJu·a exc~e p c i on al d 'aq uest músic. Il o fare m a Lt· avés d ' nn passeig p e t· la sev a vida , conwnl ant la se va o bra i escoltant p a •·t de la S(' Va pt·oducció. Rhopsody in blue, Uu americà a Parí.s, Iu uite dt' Porgy rwd Bess, el Con cert, per a pian o en FaM, l'òpPra jazz e n un a cte , Blu e Monday , tm t·ecuU dc peccs extt·e t es d e l Ge r s h wi u Song book , i a lgunes obr es més dc· Ja seva pr oducció set·à el que co nfo r marà la prognnna ció d e l't,spai monogr àfic d c Ca t a lun ya l\II(ts ica . MUSI CALIA PR E-CRÍTICA la simplificació conscient o la complexitat retinguda del Concert núm. 2 per a piano de Bartók per CARLES LOBO E 124 lmespassatrOBCens pt·oposa va el tercer i últim del~; concerts per a piano dt> B~la Bartók, inacabat, i ara, amh poc temps de diferèn cia, podrem •·ecapitulat· en l'obra pianística del co mpositor hongarès sentint el Concert núm. 2 per a piano, esCTit segons el mateix compositor com una resposta més senzilla al pt"imer: Considero el Concert núm. l per a piano i orquestra una obra reeixida malgrat la dificultat del seu estil, dificultat en tot cas major per a l'orquestra i per al públic. Per això, uns anys més tard, 1930-3.1, vaig decidir compondre el meu segon concert, amb menys dificultats per a l 'orquestra i amb temes més assequibles. Aquest desig explicaria el caràcter més senzill i popular de la majoria dels temes ... Per tant, i com una con tant en l'obra de Bartók, la utilització de la música popular com a prim et·a font de material {en el seu cas, òbviament, hongaresa i balcànica) aconsegueix una sm tesi entt·e certs aspectes de la t•·adició c-ulta de Bach, Beethoven o Debussy. i el que es despt·èn del folklore d el seu país {una mica allunyat. alesh ores, de la resta d"Europa. o dit d" una altra manera, un folklore sentit a Occident una rnica exòtic). Una utilització , això sí, mai populista o superficial, sinó de ple na iutegració essen c i.al del llenguatge popular al seu propi, d e la qual cosa resulta una autèntira aportació a la t·enovació muical. Aquest aspcctt> cotn er· t eix Bartók en un d'aquells rompositors als quals la seva actitud respecte del fet cr·ea tiu. conjuntament amb 1a identifica e ió personal amb la tra dició, impedeixen reaccionar davant les n oves tendències r evo lucionàt·ies, Ull d'aquells compositor¡.; que sovint anomenem .. ciàs ics del segle XÀ ,. (el mateix Bartók a'-sebru•·ava en una en tt·evista •·adiofònica que a e ll li re s ultava l L'OSC interpreta el Concert núm.2 per apiano iorquedra deBéla Barfók absolutament impossible alliberar-se de la tonalitat. òbvia en un composito•· com ell. les arrels del qual es troba vt>n en la música popular). El Concert núm. 2 per a piano. escrit cinc anys després del primer. s't'nt"Ïqueix rle les obres escrites en aquest període, com els Quartets 3 i 4 (sobretot tle l'estructura fomtal del cruart) j la Cantat.cL prof<tna (pel que fa a un a mirada re tros pec ti va a Bach) , pet·ò també introdueix ja les relacions t>nlre piano i percussió {com en el primer moviment, que es matt>riaJitzaran en la Sonata per a clos pianos i percussió), una ce•·ta moderació clàssica i el tractament dc~ ls me taUs qtte tro ban~m míSs lanJ P.n el Concert per u orqnestra, dues obres cabdals de la producció hartokiana. ALx.í, doncs, fonnahnent els movim•'nts f'>.trcrns del Concert núm. 2 per a piano i orquestra dc Bartók p r·cscntcnnna certa simetria en relació amb el centra l. C[UC, alh ora, C!ltà estructurat de for·ma ternàt·ia "Adagio-Presto· Adagio". El primer moviment està clabot·at en forma sonata i el soli;,ta e:. rdaf'Íona bàsicament amb l'I· in'itnunf'n ts de metall i percu·· sió; r"Adagio"'. una autfntira "m(tsic·a nocturna", amb un ""Presto .. centt·al vigo•·osíssim, lro fa amb la corda, i f'n el terrer (a rnh un aiee stravinskyà i qut t'ns renlf't aparentment a la com· plt·xitat del Concert núm. 7 pera piano) apat·cix tota l 'o•·qu(''ilrB ('n pJt>. En definitiva, doncs. esf'oltant aquesta oJn·a ens adonem d"a· qursta simplicitat volguda, vrri> tamh€• traslltreix el cont•·ol com ricnt per· no caure involuntiiria· nwnt f~n uJla complexitat potsrr mÍ!S nu tu ral en Bartók. t r v s L1 11 s IJ e r d ri n l1 )¡ n d e t¡ C; l. ([ TEMPORADA 94-95 OBC Concert mím. 2 per a piano i ort¡urlltJ tic 8élu Bartók Puluu d<· la .lltJSica Catalana DiH•ndr(';., 2..f dc febre•·, 21 horc' Oi;.~uhtt•, 25 dc febrer. 19 hm-r~ Oiumcn¡Ic, 26 tic febrer, 11 horr• d lo li a v MUSICA LIA PRE-CR ÍTICA Macb eth semp re: l'imp acte dels limits entre ciènci a i art perC.L. A número del pas s at juny d ' aques ta mateixa publicació presentà vern l' espectacl<.' poètico-mu si c al multim è dia de Claudio Zuliún Telecliario i parlàvem de la trilogia en què aquesta p•·o]JOs tu s 'inscriv ia. Ara cal. doncs . presentar tma altra de Le · produccions d e Zuliíin, d"aqurst grup que es va poder veure a la darrera edició del Festival d c Música Contemporà- nia a P e1·pin yà el novembrt> pas- sat. Aqut>st non espectacle és Macbeth siempre , basat (com T elediario ) en els textos (i el seu con tingut) dt> William Shakf'sp<'are. m.2 ela· lista ) el• Ctl>· tic a 1 tlD :ini. ner qur om· era stra tant Ja· 1rro on~ Jia· tsrr Des del punt de vista estètic . el cru e preocupa (i ocupa) I 'interès de Claudio Zu liiiu és l'ohjcctivitatque produeixen els sempt·e accelerats p erfrrcionamen ts i canvis d e la tt>cnica i l a ciè n cia i obretot com influeixen en els mitjans d c comunicació i , pe t· extensió, en les nostres p el·sonalitats . Aquesta objectivitat en allunya n1conscicntmen t dc la veritat subjectiva , J,>ròpia df' cada persona, i p er tant de la manifC'slació creativa d 'aqnrsta obj ectivitat: I"Art. A Telecliario l ' autor posava el dit a la llaga pf'r mitjà de la posada en esce na d ' un tell:'notícies normal. i ens proposava t·eflexionar sobre el !\Ígnificat au tèntic de la notícia ; sobre com aquest significat es ta va en fun ció dit·ecta de la manc1·a i l'èmfasi amb què era tÜta i per tant l'apat·ent veritat percüa el seu valor d ' absol ut. En una ocasió Claudio Zutian escrivia: Ln ciència, ln tècnica i la comunica c ió massiva han anul·lat la capacitat simbòlica de l'art, l'han destinat a /"entret eniment. La seva potència transgressora cal que mostri, ara, el co11 vencionalisme de la veritat i cle l'objectiuitat. William Shakespeare Si en s a ture m un m o m ent a analitzar les r esson ànci es que aquesta fra se ens produei..x. segurament descob1·irem que, ef<·ctivament. la nostt·a actitud davant els missatges, tant infonnatiu s rcrrn comercial s elaborats amb sofis licadíssims mètodes tècnirorif'ntífics, influeixen eln ostt·r 1mhconscient dc forma tan suhliminal que gaireb é ni ens adonl'm de com les n oslres inclinacion s l'Csttlten em m o t lla des per aqu<'s t mo d el extern. fred , calculad01· i exempt dc tota l'elació sunbòlica de la nostra imaginació. Segons ZuJiiln , l' art (sempre s uhjcctiu) havia tingut aquest rol dc missa tger info nnàtic massiu en altres èpo<ru<'s, sobretot a partir del barroc i ha obset·va l rom dc mjca en mica ha h ab•1.1t dc cedir tcn en y a r alta tecnologia cada cop més objectÍ\'a. P er això e n ]a presentació de M a cbet h, siempre Zulian esc1·iu: No ens sembla disctttible que la nostra e:ústència estigui absolutament mecliatit::acla per lo tecnologia i els mitjans de comunicació de ma sses . P e rò a " Mn cbeth , siempre" hem volg ut f er alg una cosa més que reflectir poèticament un neguit comú, en una obra de teatre. H em intentat aprofundir, buscar l'origen d"a questa infinita multiplicació d r> la n os tra pròpia imatge i d els nostres propis SO lls (la veu. primH signe de riwuw al món ). En a quest origen hi ha la tecnologia i la ciè11cia modernes i també la sep a ració fouam entol entre sensibilitat i racionalitat , entre art i ciència . Pe1· a Lot això el projecte t é dos eixos ideals: l 'wt constituït perla n ecessitat (. . .) d 'uno exp eriència artística que pug ui exposar les condicions acwals cie les llOSt res ~>'ides . Discontinuïta t , virtualitat i tecnologia, són e/,s mitjans d'una medita(·ió poèticct que vol d esxifrar alg uns dels sentits del món , ara. L "altre ei.,T completo el primer en profunditat. Des del fons d1> qual re segles en .s o rribo el te xl de Mctcbeth (. .. ) d e l'impacte d 'aquest text en el 110streAra /rauria de néixer la possibilitat de comprenr/,·e alguna cosa: essencialment poder i violència. Mo c b e th , s i e m pr e. don(' S. comprèn dos acto1·s ( un home i una d ona) que sera n un nus essencial, en perpètua transfornwció. de les articulacions sim bòliqu es . Mitjan s tf'c n ol ògi(·s afavor eixen la co nse c uci ó dt'J¡.; obj ectiu s : moniLo1·s de v íd<'o. diaposili ves, tractaments elf'ctrònics de dis tors ió dc la veu , m(l sira C'lcrtt·oacústic·a ... tot un laboratori al ser vei d<' la possihl<' tnwsgressió artísliea d 'una hipot è tica anul·lació d e l'autèntir' a p e r sona litat individual d e la pt>rsona humana . P e1· acabar. ca l anunciat· nomé que Telediario i Ma cbeth , siempre ja han es tat est1·clla ts i C la udio Zulian ¡JI'esenta e l pt·ime r a Pat-ís (1 de fe ln·er) i a Pt•t·pinyà (8 de febrer), i al mome nt d · t>Sc 1·inre aque s t e om e n ta ri (d cs<'mlwc 94) s 'cH tà gestant la pn'S(' ntació d e l segon a d" a ltn s indl'ct · d e la gcog1·afia catalana. MUSICALIA Oriol Bordas al Taller de Músics per RICARD GI LI dol Bordas· ha tornat a Barcelona. El crue molt s con s iderem corn el mHlor m(ui.c dc jazz e¡ u e ha sorgit a Cata lunya eu ols dane1·s vint anys, ha estat vivint i lrl'hallant a Paris des del 1988 fin s an1. Ha completat allí la seva formació i, sobretot, bi ha adq uirit una gran experiència. Dm·ant aque ·t tf'mps ba dirigit, juntament amb un altr·e català , el guitan-ista Ramon Uuis Fossati. la Pal'i s Barcelona wing Connection. una magnífica orquestr·a de la qual 'am donar notícia en aques tes pàgines (juny de 1991) amb motiu tl" una dc Je seves actuacions a Barcelona. D<' fet , Ot·iol Bordas encara manté un peu a França. Allí, els seus contactes s'orienten , ara, cava la formació una Big Band integrada pet· músics de qualitat, pr·oceclen ts dr diversos països, a m b ca pa citat p er f er t·eviure amJJ frescor i autenticitat la música de les grans orques tres de 1'(-poc·a swing (Duke Ellington. Count Basie. Lion el Hampton. etc. ). Aquesta formació s'or ganitzat'à per realitzar gires en circuits per diver e. c iutat~ franc eses . catalanes i. l>C(:.'Urament. d"altres Uocs d'Europa. Aque t és un d els inte r essan ts projecte que en aque s t s m o m ents té endegat Oriol Bonlas . Del que ara volem parlar, però, és d'un fet que considerem tan o més important que el projecte que acab!'m d'expHcar. É s el segü ent: Ü t·iol Bonlas ha posat en marxa t'll aques t darrer mes d'octubr e u na nova secció del Talle r dc Mú s ics, anomenada Àrea d e Jazz C làssif· (Swing) . Ct·cc que és una notícia important que ca l valorat· degudament i apuntar-nc la transcendència. E l Tallet· dE' Mú~>ic s . ([UC timh·à O er aviat cruinzc anys fi 'cxis tè uC'ia , ha estat una institució pionct·a r n l 'ensen yam ent dr la rn{t s ica d c jazz a Catalnn ya,juntanwn t a mb alguna altJ·a, com l'A ula fl1• Música Moderna i Jazz. Fins a l ' aparidó d 'aquesl«'s rscoles, els nos tres j~n e¡, qtH' volit'n ap t·endre a locaL" jazz s' havif'n d 'espavilar com podi1•ta. TE'ni1•n e}s WSCS, t>l COntacte amh OlliSi(•:, veterans, a 'rgadt's difícil , o la sortida -cl'altt·a bancla lH'n típica- er anar-se" na estudiar a fot·a. A finals drls anys setanta. a l~rtms músics joves que havien estudiat e n centres f'S trangc r s, C'Om e l Berkle e Co ll ege dc Bo s lo n (Mass . ). estaven e n condi1·ion~ de transmetre als nos lrN! aspintnts a jazzmen els concixc·tuC'nts qui' a1Jí havien adquiri t. Soq~ir<·n així les ins titllcion s qn e hem PS mental i, en els Hnys Sl'gii¡•nts, moltes altres, no sols u Btll'l'l'lona, sinó a di vcrsC's f'iutats f'ltla lanes. Però, aviat , l' oriL'lltaeió de l'en senyament en aquestes {'SC O]es en s va decrhre. Els mhode¡, d'ensenyament empra ts tenien un caràcter emi11entmf'nt "pt'ltl'· tic"' i " u tilitari", en el senti! nord-americà d ' aquestes cxpresions. Es tract ava de pt·oporcio. na r als aprenents d e jetzzmen LUHt sèrie de fórmu les, procediments i mecanismes que aquell• haLtrien d'utilitzar, un cop sortits de 1' escola , segons el seu triteri o intuïció artística. E s prell'· túa. b àsicament, ·'fabt·icar'' , rn un mínim de temps, músif's amb capacitat per moure 's amb soltrs a i "professionalitat .. en l'I• camps ue Ja imprO\'ÍSaciÓ i r 3T· .-anjarncnt. i. aiú. poder donar r·espo ta a qualsevol tipus d'en· càn·cc professional que els arri· bés, més o menys vinculat al jazz. EI !fU C no es donava i no es dú· na al s a Iu mnes són les indica¡· ions o els camin s per conèixert•l> trets bàsics de ]a música de jazz. No se'ls sen sihilitza perquè pu· guin a t-rihar a la comprensió pro· funda d ' aques ta música, afami· liarilzar-se amb l 'esp e1·it i els recursos expressiu s propis d'a· qm•st llenguatge musical tan aDu· n yal dd nos tre. Eviòentmrnt. ·i t•l nos tr·e món mu sical quolidii es ti g ué s impregnat d' aque,u fom1a at· tística i dels seus codi· estètics . aqu est pt·océs de semiJ». Ützació de r aprenent clcja;;::;man no seria necessari. P erò. està dar que no és així i no és estnmy. p•·r tant, que els mús ics sorgit:, d'a· ques tes escoles, en general. n•J passin de set• uns at·tesans mr~o menys hahilidosos. D ' altra banda, en aqucstr,e·· coles, de fet, s 'ensenya ri jazz 1•n It's seves formes sorgides a partir del bP-bop i derivats, tot ignorant gai rebé ahsolutament tot el quf fa 1·efe t·èn cia aJs músi1~s i c·slil• t[Ue s 'agl'upen sota el qualificalln de ''jazz clàssic", quan és ju,ta· m ent en aques ts mú sics i ft aquests estils que es donen aml· j MUSICA LIA I més evidència i inten sitat els caràcters diferencials tic la música de jazz. :1ien ràl:·ntit prt'·cio- me11 ·edilelb soreri·etc- \ rn amh oltrel< l' 31')llar t , en- ll'fl· azz. ¡ dó- , Amb aqu es ta nova An'! a d e Jazz Clàssic del Taller d(• Músics estem convençuts que Oriol Borda s po sa r à remei a aq u es t es greus mancances . P el que ell mateix en s ha explicat, en aques t inici del curs té programades unes primer·es sessions amb Ics quals es dedica a conèixer de manera i:ndiviclualüza da el grau rle familiarilzaci ó i sensibilització r especte del "jazz clàssic" de ca da cun d('ls seu s alumnes. Aquesta tasca preliminar és imprescindible , atès l'elevat grau de J esorientació i desconeixement qur impet·a e ntre els joves estudiants en relació amb aquest gènr t·e musical. A partir d' aquests contactes pt·evis, l'alumne r ep els conselJs i Ics instruccions teòt·iques i pràctiques per progr·cssar en el donúni expressiu del seu instrument (cxer- cicis tècnics. audicions de discs, assistència a concerts, lcctut·es, ete.). El tractament del so i cltructamenl del t·itmt', com a clements bàsics i insepat·ables, reben una atenció molt especial. Mitjançant diver sos mètodes, a lguns dels quals Oriol Bor·das ha apr·ès d e músics negres dc gr·an categoria , com Frank: W ess, els alumnes treballt'n les complexes i subtils qüestions referents al ritme d el jazz; e n definitiva , al swing, element al qual ell , com tot bon coneixedot· d ' aqu es ta música, dóna una importà nc i a capital. Les classes iníÜvidualitza dcs E'S co mpleten a mb sess ions de gnrp: una , d c secció dtmi ca , i una altra amb tots els integrants d el curs. En aqu estes sessions, els a lwnnes aprenen a tocar en gt·up . a expos at· una m e lodia tt·aient-ne tot el suc possible i a i rn pt·ovisar solos que no siguin impies exer cicit. . sinó que tinguin una continuïtat, una lògic·a, que "expliq uin a lguna cosa" i en què es posin de manifest els seus rE'cm·sos rítmics i expressius. .\partit· del mes dc gen et·. a mb l'ajut d'alguns d els músics d t' la seva nova formaci6 , iniciarà sessions didàctiques pt>r u Big Ba nd. Creiem que amb tot el que portem dit, la importància de la tasca pt·esent i f"rtm·a d 'Oriol Bordas t'ntrc els n ostr·cs aspirants H músics de jazz queda p•·ou explicada. Ell afirma que, nwntrc la se' a feina rom a músic p t·ofessiona l li ho JWI"meli , contiHuat·à exer·cinl el seu mestratge cnt•·c el· nos trt's j ov<"S. D esi tja <' t"<•ar· un sò lid planlct· d ' intèrpret dc jazz clàssic cutalans i qu t> a questa taM·rt Ünb'lli continuHat. Nosaltres esp erem que així .,¡_ gui p er- la normalització definitiva d'aquesta mú sica al n ostr·c paÍH. :rel. ]lli· pro- aou- i eb = a... 1!1 f 124 icaazz. ~ !E. AL CATEL - ALSTHOM FUNDACIÓ ORFEÓ CATALÀ-PALAU DE LA MÚSICA d'a· allu· li, >Í i dis ('~13 ·odi· sil1i· man clar ,)>t'f d'a· S'ha renovat, per a la Temporada 1994-95, l'acord de col-laboració com a Membre d' Honor, entre Alcatel - Alsthom i la Fundació Orfeó Català-Palau de la Música Catalana, que en el seu dia van signar els Srs. José Antonio Gonzalez, Director d'Informació i Relacions Exteriors d'Aic~tel Standard Elèctrica i Pedro Solé, Director de Desarrollo Corporativa de Gec Alsthom Transporte 1 el Sr. Fèlix Mi llet i Tusell, President de la Fundació Orfeó Català-Palau de la Música Catalana. Amb aquest patrocini Alcatel - Alsthom expressa, una vegada més, e l seu ferm suport a la cultura. MUSICALIA Torna Tradicionà rius amb una oferta intensiva perRRMC L a ctuació <'I passat 13 d c gener clt• Els .Mirús t r e r s dt• la . YilaO \ ' a va se n u · p e r inic iat· la 8a e (Lició de T t·adicionàrius l[UC . u na vt'gadu més, té lloc aJ Centre Artesà dc C t·àc ia . La m a n ifes t a ci ó cl ' c•nguan y c·ons olicla l a traj<'c tò t·ia l a n a s ce nde n t q u e ha ma n ift·s l a t al lla r g d el s an ys m ~s imnHe>d.ia tam enl anteriors i C[lJt> l'ha po t·ta t a eons ti tuit·-se e n una •·cfer è ncia excep cional pe t· la s c·va <'m t•rgadw·a intrínseca . p e t· la 'm· ie tat i riquesa d e l' ofe t·La i pe t· Ja seva c·apacitat d e p r oj ecció d ' una reaLita t més àmp lia qnt' és, e n definitiva , e l movim e nt d c r C'ivindica ció d e La música tntdi ('ional. E l cicle comprè n u n t o tal de d o tze concer ts, que L<>n c n lloc els divendres fins a l 31 d<· m a L'Ç i e n el qu al pre n en part n o m s t a n ' . Com a eolofó, la Festa dc Clcwndn. ('I 7 d ' abril. amb una cet·c·avila i fes ta final a la pla ça de Ri11s i T u ulc•l , autb b aJli la pa rli r ipuc·i{¡ cir cliferents ¡;,.,·ups nms irak ~r· ~a nt ~, d rac. b asto ner<; i m(•s Hor (li' (' :O.(' S. I/Concurs Internacion al de Cant JCMH\IW MuSICIIl dGTo"""lla dol.loolg<l Jaume Ar agall Col.la bo ren: (per a veus d'òp era) ~ Const.,.,tonSupuwr ¡y; lt. agerma na Ls com Ón E ls ~1ini s­ lrer s d e la \ i la- o va . J aume At·neUa , Els Cosins dd S a c . R o a Za ntgoza, La Ine:.-.ta ble del País Va le n cià . Els Mi n istrils d el Raval. X arop d e Can ya, Urbà ni a Ru r àli a dt' l P nís Valen cià . Cob la Ciuta t de T c•rrassa , Tres Quart ans, Bita y na, J mwp Te t·o, E ls T t·oh nd onL Trnet T r ese t , La Cafete t·a E'IH'Í'¡., . etc. Me ntt·t•stanl. f'ls dojo us se l't'· ll'hren t'ls ' ·Dij ous ExtJ·aonlinàt·ins' ' amb un to tal de do tze 'Cs io n l-1 fin s a l 6 d ~a bril. amb la pa t·tir ipació d e conjtmts (•ncara e n c amí d(' consolidació. .J n nt a mb aques ts d os cir lr, hàsic·s, T t·adicionà L'Í u s oft·rr·ix 11n vc'nla ll d ' a c livitats comp lt'mc•n. tàt·i es d ' u n inter ès in cl i ~H' u t ihlt' ('0111 e ls CUI'SOS de violi i HI'Ordió clia tò nir; d s taller s cle d amws;t'l, r ut·sos de flabiol i h omho i tl'imp t·o, ism· ió d c cor r andes; la c·dt•· b r adú d e la festa dels Foguet·on· el<' Sant .\ntoni de Sa P o bla : i una t'Xposi<'iÓ d'ins tnm1e nts cie fl'~lu. 1\(U/Ita rúf Littu Ton ·oella de N!oJttgrí- Costa Brava Del S al15 de j u liol de 1995 niNDAOO CAIXA DE CATAlUNY"' mm Generalitat de Catalunya ~> Departament de Cultura Departament de Comerç, Consum i Turisme Límit d'edat: 33 anys Termini d'inscri pció: 30 d'abril de 1995 Prenús : Tres premis per ~~ veus masculines i tres premis per a veus fenwnint·s, per u o import torul de 1.8) ptes.; actuació en el Festi\'al Imernacional de Mú~iCl dt• Torroella de ~lomgrí i en el Palau de la Música de B~rn borses d'estudis... Pròxim con curs: juliol 1996 Adreç a: JovenrulS Música ls (Concurs jaume Aragall> Apartat 70. E-17257 Torroella de ~lomgrí Tel. (9) 72-76 06 05 Fax. C9) 72-76 06 48 MUSI CALIA CASES MUSICALS A CATALUNYA SOLANS (Manresa) Compet int amb les grans ciutats per MÒNICA MONTORIOL :! CC· linàses- bla cara icles .x un nen- tihlt• •ntió ;;: ell'imrclr- T OD\ . Ullll es tu. nda. :ila i lU~I tariét • gf'- sor· ll 1 1 barri vell de Mam·esa , al número 30 de la Muralla de Sant Domènec hi ha des de fa més de qua ranta an ys la casa d'instruments musicals Solans. L'antic edifïci , de més de 200 anys, va haver de ser enderrocat. i s 'hi va bastir, al mateix ll oc, u na no va co n s tru cci ó l' any 1981. L'espai p er als instruments que antigament ocupava els baixos de l'edifici ara es distribueix en una superficie vertical de diver sos pisos. L'origen de la casa d 'instrumentses r emnn ta a Joan Sola ns Gavernet, fu ster d 'ofici, músic i pianista p er afició. Va estudiar a Barcelona en talle•·s de reparació de pianos i va aprendrr a fer d 'afin adot·, llegat que va transmett·e p osteriot·ment al seu fill Joan Sola n s. I així , la història comen ça amb un primer taller de r es tauració, r eparació i afinaci ó dc pianos . Va ser l'embrió, la peça del tren caclosques que conduiri a al voltant dels anys cinquanta a la inaugur ació de la primer a boti- A ga Solans . Progr essivament i amb el pas del temps van anat· incot·pot·ant-hi pianos nous, i el 1970 ja varen t'ntt·ar els instrum ents d 'electrònica . A finals dels seixanta , t>ntt·c 1968-69, els Solans són els segons en la distribució d el s ot·gu es Ham on lbérica. P er aques ta mateixa època , el taUer es reconverteix, i passa a oferir un ser vei tècnic de r ep aració i afin ació a domicili i abandona la pa rt de t·estauració. L'especialització en pianos es va diver sificant amh el pas del tr mps, i els violins i les guitaiTes són els prime1·s a entrar a fot·mar p art de l a c-asa Solans. La s uccessió cr eixent d 'esdeveniments els porten l' any 1969 a set· els distrihuïd or s de Ja marca d e piano s Yamaha. Av ui , s'en or gulleixen d' o fe rir un a àm plia gamm a d ' ins trume nts electrònics, de progr am es d e música per ordinadot· i de tenir Lots els equipaments n ecessuis per a la formació tle grups. Actualment r egenten la b otiga la segona i la ter cera generació . Joan Solau . fill del funda d or , va estudia t· la carrer a dc pia no i va aprt>ndre l'ofici d'afinació del seu pa re. Es va dedicar pt·ofession alment al m ón de la mú ica , va via tjar a l'estranger , ohr elot a Al emanya , on , en curiosit pe t· l ' afinació i la r estauració, va eonèixer artesans de l' ofici i va complementa•· així la seva fonnació. Pet·ò fa més dt• tt·enta anys qnc J oan Solans va d eixar els e ce naris p e t· dedicar-se a la p a t·t tèc nica d c la música: l ' afina ció i la venda d ' instruments. Pct·tany, ara fa uns quatre anys, a l' Associació Espany ola T èc nica d'Afina dors d e Pia nos que pt·esid ei"X J osep Audenis. La ter cet· a gene•·ació, F e nan Solau Pinyol, té estudis de mÍlsica pel Conser vatori Municipal d e Bar·celona , i la seva activitat <'11 el n egoci fa milia r sc centt·a dt• manera excl usiva i absorbent en el camp de l'electrònica. Joan Sola ns ufirma que jugue n amb l'avantatge de la pt·oximita t amh el elif'nl, i assegu t'a que poden competit· amb duta ts com Ba r celona pel que fa al món de l'electt·ònica i p el que fa a ]H·ogrames dc música p er ordin ador. f2J Xè CONCURS DE PIANO PREMI CIUTAT DE BERGA Dies 29 i 30 d'abril; l, 6 i 7 de maig de 1995 Categories: A Fins a 28 anys - B. Fins a 19 anys · C. Fins a 13 anys Organitza: CENTRE D'ESTUDIS MUSICALS DEL BERGUEDA' «L'ESPilL» Cj. Ciutat, 16, lt - 08600 Berga -Tel. (93) 821 39 53 Amb el patrocini de a CAIXA DE MANRESA ~· OBRA SOCIAL SEGON CICLE DE CONCERTS PER A JOVES INTERPRETS ~ BASES I • Al cicle hi poden participar solistes o grups de cambra. Els solistes que ho necessitin han de porter el seu propi ocomponyonl. 2 ·l'edat màxima dels intèrprets és de 25 anys els solistes i mitjana de 30 anys els grups de cambra. 3 · Per inscriure-s'hi col portar: • Uno cosset amb uno gravació no inferior ols 20 minuts i que inclogui almenys uno de les obres que s'interprelorà. • Sol -lic itud d'inscripció emplenada. • Currículum complet. • Fotocòpia del DNI dels intèrprets. 4 ·Lo durada del programo no pot ser inferior o 30 minu ts ni superior o uno hora . 5 • L'lnlètprel o g rup selecciono! es compromet o l'assistència ol concert, que de cop manera es podrà a jornar o refusar un cop acceptada lo doto i confeccionat el programo. 6 • Uno comissió nomenada pel Conservatori Professional Municipal de Música seleccionarà els intèrprets i confeccionarà lo programació dels concerts. 7 • El fet de participar ol cicle pressuposo l'acceptació Ioni de les bases presents com de les decisions de lo comissió. INFORMACIÓ COMPLEMENTÀRIA • Tots els concerts es faran o l'auditori del Conservolori Professional Municipal de Música de Sabadell. • les inscripcions, lo cosselt els currículums s'han de lliurar o lo secretaria del Conservatori, fins ol dia 28 de febrer de 1995, c. de Sant Oleguer, 75, 08202 Sabadell. • Les cossets que s'hagin presentat, les podran recollir els interessats o lo secrelorio del Conservatori en el termini d'un mes després de l'acabament de les audicions. • Per o més informació, podeu trucar o lo secrerorio del Conservatori, ol mati de JO o 1, I o lo tardo de 5o 7, ol telèfon 726 45 72. Ajuntament lilde Sabadell Col-lobotoci6 de - ..::,c.--: '~ . ····-·~,_ ..,... .... ~-~-·· ..... --·~·-. ~-~~ ,....... ~------·- .... :· . t --- ,~ ·~-·~·., La n1úsica~"' és un art. La coDlunicació, tan1hé. ~-±0-- _Art·C . . ooo Trafa lgar. 1-t. 3r, l a A • 08010 Barcelona • Tel. 268 35 00 Fax 268 48 29 MUSICA LIA El music òleg en l'era del CD per JOSEP M. VILAR ls productes que més sovi nt emanen de la pràctica musicològica al nostre país són els estudis monogràfics, les referències de fons anivístics i les tt·anscripcions dc música, ft·ecrüentment amb els consegüents estudis introductol'is que poden •·cferirsc a algun dels dos aspectes anteriors o a lots dos. Però el mitjà d 'expr·essió emprat pel musicòleg és, gairebé exelusiva ment i en tots els casos, el paper imprès. Del musicòleg decUcat a la musicolof,ria històrica, s 'entén. L '<~ tn omusicologia ha integrat, df's de ja fa molts anys i amb un im¡Juls renovat d 'ençà del CD, l'enregis trament sonor· entre les vies d'exp1·essió dels seus treballs, recer·ques i investigacions. De forma semblant, els composi tors han impulsat tant l'edi ció i difu sió d'enregistraments com rle pat·titurcs. Si observem la relació numèrica entre les publicacions en paper i les pnticipacions en publicacions discogràfiqu es de ]a nostra musicologia, veurem que som molt lluny de l'equilibri entre ambdós s uports que aquesta disciplina hauria de cet·car. El mateix tipus de constatacions es podl"ia portar a terme no ja referint-nos a individualitats , sinó a col·lcctius insti tuciona litzats. Le institucions que vetllen i que han vetllat p er l 'edició de partitures emanades de la recerca musicològica, ¿en mans de qui han dei:<al la traducció d 'aquests mater·ials al Uenguatgt' sonor en la versió a la vegada està ndard i fossilitzada que és el CD? quil'ha E assumida'~ É~ cert.ttue l'edició d c par·titures Ja fa cilita -o assegu•·a- un cert grau de difusió pet· mitjà del concert. Pe•·ò aquí radica un dels punts impot·tants d 'aquesta argumentaeió. El concert ja no és -des de fa molts anys, p erò sobretot des de l'adveniment del CDI~ _via n~rmal d 'accés a la pr·oducc~o mustea I en qualsevol dc les soCietats occidentals. Amb aquesta renúncia a la intervenció, en el món d el CD i amb t•l con següt>nt 1·efugi en t•l món imprès es perpetua un di' orci clar entre la m(• ica que sona i la mÍis,ica que es llegeix i s'cs tud~a pcro que raramt'nt sona. LH musica que no ha estat enregistt·ada queda exclosa dels mitj ans d<· comunicació i qu eda bandejada d'allò que soria]m ent '·existeix " . Tan sols una part de la m(•sica recuperada pc•· la nostra musicologia que ha estat editada t>n pat·titut·a ha estat també enrcf,ris trada. Si les músiques tretes a la llum per la nostra musicologia r·omanen exclusiva ment sobre pape•·, continu en essent preferentm<>nt materials pet· a diseussió i pos terior " re-estudi" Ji.ns dels cenacles r eduïts dds matei.xos emdïts que els han elabot·at; ]'única man era d e tra spassar definiti vament i de manera efectiva aq uesta barre ra, i f er· que aquesta música an·ibi a secto•·s amplis de Ja població i assoleixi un recon<"ixcment públic per part dels mateixos col-lectius que val01·en les mú siqu es coetànies provinents d 'altres contextos dc la soeictat occidental. és Ja incidència efectiva i continuada en el món de l'enregistra ment sonot·. Seguram ent la rel d'<tqucst obiit s 'haul"ia dc trobar -en bona part- en els actuals sis temes de fot·mació, no bO ls dels musicòlegs, sinó dels músics en genet·al. Pel queconeU.cm, l'ensenyament de la música tendeix a con siderar l't·nregistram ent sols com un (mal) su ccedan i tlel concert. Però el cas és que el musicòleg, normahnent, tampoc no està pas gaire més i:mplit'a t en el món d el <·oncert que en el del disr. L'(mica musicologia que s"ha implicat ver·itablement i dc maneJ·a efectiva en el món de l'em·cgistt·ament és la que és fNa per a qu ells que han accedit a Ja pr·àctica musicològica no des de l'academicisme tcòl"ic, sinó des de la ¡H·àctica musicaL sovint la instnuneutal. Alguns d"ells són els tfUÍ signen contractes en exdusiva amb les g•·aus compan yit'!l discogràfiques que. així, esdt>venen segells garantidors d'un t"igor mu ieològic que s·c~p t·essa a tntvés del text sonot·. No sé si darrera d'aques ta actitud c.le dedicació exclu siva a l paper impeès hi h n una Ul<'OtÚt•ssable vocació d c st'ntit·-sc c•·cudon; el ·un art senst' p(tblic (és clar qu<' S<'mpt·e hi haurà un crític qu<' se' n fa ci r essò, o una ins titució qu e pn1Ctiqui el mecenatge) i l'or·gull de sentit·-s<' membre d ' un cerdc reduit, elitista. que configlll·a l'avantguanla d e la civilitzadó; o de l ' úni ra civilitzaci6 conechiblc. ¿És que la "diJusió" 'fUe signifi ca l'enregis trament discogràfic és quelcom de massa vulgar pc•·qu~ sigui objecte d 'atenció d 'aquell que pratica la lnvestigueió? N o ~s tractaria pas d ' abundouar la dedicació al paper i s ubs ti tuit·-la totalment pel làser·, pHÒ sí dc cercat· un cquilihri. Es tr·uctaria -en una tasca coordinada i d'am pli abast- d 'establu: els r .-itel'is pels quals es pogués va lor·a r quins p•·oductes són inter essant s d<' difondre sob r·<' paper, quins directament en <'lll'cgistramt'n ts ( treballant dir<•c·tament sobre manuscrits, com ja s ' ha fet tantes i tantes vegades) i a quins convé la simultaneïtat d ' ambdue vies. Això permet•·ia no sols aquella difusió i creació d'un estat d 'opinió ampli sohr<' aspcetcs d el noslt'(' passat musica l que actuu lment només só n co neguts pel s e•·udits, sinó una incidència més gen<'•·alitzada d els c•·iteris musicològics més vali dats en cada moment t•n els clifcn:on ts productt~s discogràfics qut' la nostra sol'ic•tat genet·és. ja fos a través J ' intèrprcts-music òlegs (o a la im c •·s a ), o mitjançant un es col·labot·aeion s estretes entre investigadot·s i intèt'prets que actualmt'nt es troben a faltar· en massa em·egis tramcnts . Els intèrprets i Ics institucions han de continuar intervenint en aquesta tasca i , si és possible•, l'han d'incrementar , però lo nwsicologia com a co1·1ectivitzac ió de Ics iniciatives dels musicòlegs s 'ha d'implicar - d c manera efectiva i en col·labo•·nció amb els anteriors- en la pt·oducció discogràfica. HERZAND l CONCURS CONCURS Catalunya Música/Revista Musical Catalana patrocinat per CANA.l,. ~ «<T~ Con..ldoCoN, :IAI • Tol193121S 3121 •• oeoo7- Aquesta secció de la Revista ha estat pensada amb Ja fina lita t d e cerca1· la participació lúdica d els nostres lectors. l!:ntre les persones que hagin •·cspost correctamen t Ics I·H·cguntes que tot seguit fo rm ulem, ser à sortejat mensualment un lot d e djscos compactes .· PREGUNTES: 1. On va néixer e! compositor· i director d ' orquestra català Eduard Toldr·à? A) Vilanova i la Geltrú B) Cantallops C) Ba r celona O) Reus 2. On es va estrenar ]'òp era de Prokofiev L 'amor de les tres taronges, el 30 dc clcscmhr e d e 1921? A) Bolshoi de Moscou B) Òpet·a de Xicago C) Òpe•·a dc París D) Teatre K.írov dc St. Petersbm·g 3. Quin violinista va estrenar el Concert p er a violí i orquestra dc Stravinsk y el 23 d ' octu bre d e 1963 a Be rlín sota la d ir ecció d el compositor? A) Yehudi Menuh.i.n B) Samuel Dushki.ne C) Leonid Kogan O) Isaac S tem <L Una d ' aquestes òper·es de Donizetti no v a ser estrenada a Paeís. Quina és? A) L'elisir d 'amore B) La fa vorita C) Linda de Cluunounix 5. Oi q ui és el tema Rock arround the clock , pioner d el rock and roll? A) Fats Domino B) J erry Lee Lewis C) Bill H a ley Empleneu Ja but11eta infet·ior· i envieu-la a : Catalun ya Música/Hevista Musical Catala na (Concurs) . CI Sant Francesc de Paula , 2. 08003 Barcelona. Ca l fer -ho abans d el dia ] 5 d c cada mes. Solucions al Concurs de gener 1 99 5. l. B) l901. B) Avinyó . 3. C) Ernest Anse1·met. 4. C) Mercè Llop ar t. 5. C) Tubular bells. 2. Han esta t guanyador·s del Concurs de gener 1995: Sergi P etit i H errero (Segur de Calaf eU) i F t·ancesc Lina1·cs Heredia (Barcelona). ~------·---------- -- ---------------------- ---- -------------------- - ---- ------ -------------------- ---- - BUTLLETA DE RESPOSTA (febrer 1 99 5) 1- A) O 2- A) O 3- A) O 4 - A) O 5 - A) O B)O B) O B) O B)O B) D C)O C) O qO qO qO O) O D)O D)O Notn i cog.no Jns: .......................................................................................................................................... ....... Eda t: ............................................................................................................................................................................ Ad reça: Telèfon : Codi postal i població: ................................................................................................................................. LLIBRES MARGARIT, Isabel: AlmaMalller, la gran flama de la ••flucclón E41ito rial Plant'ta . Rur c·t>lunu I')9 I . a figura d"Aima rhindlc t·. que ha pa~>;.al a la hi,tòt·ia amb d t·ognom de q tú fou tol St'u t>~pò,, d compo~ilor· i d it·cc·t or· Gu..,Lav Mahler. t>ncar·na en t>lla ruatel.'l.a una gn1n eomple,ilal de co m ponent~ anímics . r u iLtu ·a iA i històrics. mol l exaNunwnt ¡l¡•finitori~> del tamb é romp lex moment que li va p<'r lorar viLu·c i de l no rnrnys t•omplex context sm·ial t~n el qual cs ,·a mcnrr·c. Un monll'nl i un contí'Xl abl-!olutarnent apassi onant i e'\cepciona ls st'nsc et.., quals no es pol en te• nd rt' r t''\Ct>pcionalitat, valgui el recur~ in'-L~­ tit dc rex p r·rs ... ió. aquesta riq uíssima i. pe-r damunt de to l. apa~~ionant per~o­ na lita t . 'a<;C'ltcla ('11 t'l~>i d'una famíl ia culta i bene..,tant. pcrfec·tanwnt in!.erida en les constants d'una Vü•na fi niM•c·trla t· farcida de conLJ·adiccio nA-<·ult ural¡,, políti c¡ urs, soeia ls-, però ma n tr nidora d"un espès i s ub s t a nl so l a t gt> capaç d 'cngc,ndr·a r u n increïble p o LC' n c i a l i nte l· lectua l , Alma Ma hi Pr· va viu re amh un a in t Pnsi tat única u ns mo nwnts c•n els qua l ~ c:t·rnl'i b i deRLnlf'ciÓ a naven enllaçan t l1:s hf'V('b mans a cad a mo mr nt ba~ti n l un tot d' una l"iquefla extraor·d inàr·ia. Glòria i cl••racJència. L 124 er 52 112 vida i mort. amor· i insa tisfacció . rul tur·a i deixadc>sa a nimica. ar t i n rlgnr itat esdevenien. e ntt·<' d"altr·es. binomis que cohabi ta\ l'n f ormant u n magma t an :mggestiu com inevi tablement critic. Alma ):Iahlcr· és fiUa absoluta d" aque!.Ln r calita t i la seva tr·ajeC'lòr·ia és l a seva m és rotunda t r·a nsc d pció a escala h umana. Va ;;er una persona tp.rc• com tol el q ue l'cu voltavn semp r·e va j ugar· a l tot o n•s, sense el càlcul o l't·s¡wculació m ínima . Va Cfllima r· i va oblida r· sense r·eservrs. Va ren unciar i \' 3 aLsor bir sense mesm·a. o hi ha m ai un mo m rnt d ·abandó al terme mi g o a la rutina. El terme vida en el ,.,cntit més dinàmic i immediat és potser· el què més bé defineix la sc,·a trajrctòria humana. Concepte, com moral. en la t:c,·a accepció més coun·ncional. resta, en al marge d'un<'~­ pel"it que només r·c:.ponia als impulsos anímics mÍ>¡, i mmediats. P erò que ho feia al mateix temps d c·s d'una anim i tal c·spccia lment rica en substrat cu ltural. en refinamen t a t·tístic, en f'xquis itl csa i crf'ati,,ital: o en capacitat pe-r animar i de;¡v~:tll at· Iu neativital d'altri. Figut·a única. erH> mostrada per I" autora d" aquest llibre, Isahc·l :\1ar·garit. amb una més que plau;,ihle riquesa de mali<,()~. Un dels mèrits de r autor·a és hn,er salmt <·opsar la complexitat de la figura d".\lma :\1alhet· i a rné;, h aver-ho [et amb el recur;, d. un discuro moll flu id i df' lectura còmoda. E l llibr e esdevé d'aq uesta ma nc ra un producte el ·un enor·me atractiu perquè sap lra nsmc>lr e la j mpt·essib t¡LW en ell ·'s· explica Lot' · sobr·p el personatge i també molt sobre e l context. cal insistirhi. ta n t·ic i suggesti u. q rrc va viu r e . Persona i mn r·c ambienta l s'integrf'n dc• forma flu ida i na tu ra l en aquesta narració {'nla qua l el rigor històric no lleva un tremp n arratiu absolut ament grat ifican t. I és rb UC(UI'~t rwn i IHHTatitr-f!;<UI"C'ht• no' el·lt·~oe- un inb-r·ed icnl q ue m·abn d "atoq;ut· J" C'II{'Uil t clarTt•t• aJ [lihre i li ator·ga una a~raïhle c·àr..-ega clïntni·!. i p laer icct m·. e J .C.C. l'Escola Municipal de Música de SaiJadell. Un segle tl'llistòria 1892·1992 ' L \juntnmt•nt de Subuclr ll araha dc· puhlic·ar u n llihn• nmh moti11 del el·ntt•nuri d1• I'EsC"olu Municipal dt' Mú!'i1·u. ant Comwt·vatnri Pnd'c·~sional. Actuesl llibre porta pt•t· títol L "Es- cola .llunici¡)(ll de llcísica dr Sabadt>ll. L 11 sef{lt> crlri.~tòria. 1892-1992. i re<·u ll t· l tr·Pball dl' Diuní~ia \yrm·ric·h , pr·ufe..,~or·a clc>l ec•ntn•. i .JchPJI \lat·ia Vilar. mu ... ir,)h·g. q U l' t>l~ <·nc·ar-rt•gà r \juntament d" aque· ... ta C"iutut umh motiu de l.., a rll•., d1· c·r I" b r·at"i ó uq u e•;, ta c•ft·mi-r·idt·. LïnLt·n'.~ cl'uqut·~ta pnhlic·a<·iú Í's clnblt•: no ta n sol!. t•s pol r-a;,tn•jar· la histc)l'ia d'una in btituc·ió fortanwnl tll-rl'ladu u Iu eiulat cl 1· Sa luull'll , sinó qui' l'I!. P~tudio~tm. pod r an di~ p o­ su r· d'un I'Stucli &o bre la siLuac·iÍI ell' l'ensenyament de hr nrírsira Pn IHIUC'llta e· in tat en c·l cla n ·t•r Lt· r·ç cid st·glc• passat, Hi tu ac·iú qtu· es pol e· on s i dl' r u r· ¡,¡im i Iu r a Ia d 'a lt r·e¡, ¡ whll·~ i r iu tnt s de Catalunya, i l"c>volnc·ib q ue va ll'nir· fïn~ a ur-..iha t· als u l o,. i" a el u a I ". c· n n er f>,. ,.,. L'escassetat d 'ac¡ucst Lipu. de puhliearions a ea~a no~ tra. ln com et· teix en un d~o c u men t que cal tenir·~~ t'Omple e n postcr·ior~ Nu. dis sim.ilat·s. És for~a intere'>sam con~ talar· COlli f COS(' O) Ullli'Utcl la música. que> durant llhl· bavi a Pstat en mans cic Ïa Capella dc Sant Feliu, pu,,, a dcpend t·e d ir·ec·tanwnt tl• t'Ajuntament: es mrr niripa· l itza . I gual me n t eonr lr. ba ndes, d "o rigPn milit ur. passen a depend re rlt•l nm. nieipi, i se separ·a l'untir càrrec de mestn• c}p Capt•U, d c>l dc director dc n~sc•ol¡ de Música. Lïn' en tari eu el mom~r.t dc nomenar el pr·imer clin,.. tor per oposicions de la t·evda, corupat·at amb in't•ntads posterior·s. d rami s uh;.tancial d" aquc~ta u pocs anys. irwt·erru•ntant n ta blcmen t eh. instnrnrtnl· de metall en drtr·inwnt ciri. cor·da i Iu fu~ta . .-\hí matri1 st· scgueLwn lr;; ,-icï-.•itu•l· d'un ccntr·e que. rl"at·uni amb les òemandrs dc• la P'' hlació. té la vocació cir cnt xer i mill01·a r la sr\ a ofrn rducatin1. La rep r·oduerió clt· lr· bases dels corH·urso. I'Ú· hJics i e ls pri nwrs n~l~· ments d1· l'escola llHl>tr.·n. d "una manera sorprctwnt. C'Om els crilct·is d"orgunitzaeió d"aqucRL tipu,tlt cent r·es en Ics darrerie-d .,c•gle pa-,;,at ~·han mantir. gul ,-igents fín.,. pràrtirl· ment. al~> nostr<·, die•. En a1p1<'>.l llibn• no lib s olo; c, pot ;;c~-rrir· ri rl't·rl• ment i Ie:. ,-ici,.situd, 'l"~lr. "Ofert aque-;t centre ro rl! ~rus c·cnl atn;; tl"hi.-tun. sinfl qu<' H'• n~ ofereix iJÚ•" mació sobr·e r arti,itat M mes tres de cu pdl a i eh rn• s ics que t reballa' rn a .al~< dPLl a pat·ti r· de la >l'~""' meitat del segle pas>nt.t molt ronc-rctaruen t oohP J oaq ui m O ll er i Bin;t'3 Mn . 1\lliq ue l F errer· i Hnm·• naeho, Eusebi Bosl'h i llu met i altt·es. que van c•bh' niJ· una rema rca bit• clifrL• e la seva obra. con•ena l ara en cliverso;, arxiu' mu· sic a ls de Catalunya i Iu~~ ta de l'Es t at c~pan" e Josep )faria Placle1 aU r,. . ,.. u ( ~ I f s r I t r LLIBRE S t tipu. ;a no,(~ unclo 1ir ~D S CHU tron·· •ent ¡l. lt BD! · ; (h• la • flUb•b .t>ntilr DÍ<'ÏJIO- Jm lr. iJitnr, d mu l'anti< :apell¡ E,tol. 10111rn1 ·dim l'r-e.... mb ill1('UIIIi sta rn ant~~~r 11111'111• ll clt•b uutci1, '~itu•l• :t!'or •la¡~• lr l'r(1· oft•ru dc lr· Oa pÚ· rc¡tl~· >'In ·em·o rganit H b ¡Jt ·it••illl tanti'" àrtirl no ta (Tl'h~ c¡urk en c·l· 1>tòri1. ¡ inf,.r au!.' ·1· 11' ,Sal•¡· >t•~OIU I.O~iJl, ,olu i O~Il· Jtn111•· llu ,ni' rlifu· 1i en~'~ 11 ; rnlf Iul'l" tO ) I ! l'All Inventari cie l'Arxiu cie I'Obraclel Canfoner Popular cie Catalunya Obra dl'l CantonPr PoJ•UIIIr tlt• C11talun) 11. Materials, volum IV. fDJ~rÍC'II'H I i 2 Jo~t·p M~~~ol i M~llllltno:r. Publicllclons de 1 Ah~ttÜII dl" Monl.llt"rrat, 199:i-1994. ' 'A mh aquest volum l ' Obra del Can~on e t· PopuJut· de Catalun ya torna a donar se n y als de \'Ïda" . Aquestes JJIII'auJes de Josep Massot i Muntaner cncupçalen la pt·esentac·ió drl volum IV, rascicles 1 i 2 dc MATERIALS de l 'Obra del Can çone r Popular de Catalun yct , corresponents a l'inventari de l' ur·xiu de l' Oill'a del Cançonr r t·ealitzut pt>l' elL L 'OIHa d el C an ~o n e r P opular d e Catalun ya , operació tortuosa amb un his todal apa ssi OlHtnt i enigmàtic -en paraules de P et·e At·tís- fin s ra pocs cücs, vn st'r· una de ll's accions culturals més gegantines pot·tades a tct·me a Catalunya sota elmrcenatge de Rafael Patxot i Juber·t , marmessor cie la Fundació Concepció Ruhell i Cibils. vídua Ronut b'H era. El mes d 'octnbre de l' an y 1921 es va iniciar uqncsta mab'IHI ohnl de rt>copilació i estudj cld folldor·e c.• a talà. Els St.>u s materials i lt's seves rec·rr·ques eren dipositats a l' Orfeó Català, que havia acceptat, pet· mitjà del seu fundador i primer clir·cctor, el m estr·e Lluís )lillet, la direcció d e l' Obra del Cançoner· Popular de Cutalunya . Com tothom sap, aques tes accions varen ser· intetTompudc•s per la guen·a civil del 1936 i p er les seves repc.wcussion s laDJentablcs .en tants sentits. Després d'un " temps prudencial ", demanat ja en el SNt dia pel seny ot· .Rafael Patxot, els nuttri'Ïals inèdjts dc l'Obra del Cançoner Popular, dipositats en part a Suïssa i en part a Ban·elona , vun ser cedits, l' any 1991 , a l'Abadia dt• Montsenat pr ls her·eus del sen yor Pat xot d esprés dr rinquanta-ci nc anys clïnc·c'•!,'llites. Gràcies al tr·eball mi nuóós. tenaç i responsable dc J osep )'{assot i Munta net· lcnim avui l' excel·lenl inventari que uquí presento i que ens dónu idea fidedigna de l'abas t i de la magnitud d ' aquelJa Obra. Rcspec·tc a la seva lústòria i transcendèn cia dins tlrl nostre món musicaL literur·i i científic són recomanables les lectut·es dels magnífi c s treball s de Pere At·tís, " L'Obra del CançonH Popular d e Catalun ya' ' . a Re vista J1u sical Catalana , núm. 15, gener· de 1986, pàg. 28-34, i els df• Josep Massot i Muntaner , " Els materials de l'Obra del CançoMt' Popular dr Catalunya " , a Mon.t.ser rat , Butlletí del Santuari, núm. 31 , 2" i-poca (setembre-d esembre d e 1991 ), pàg. 36-37 , " Els nous camins de l'Ohra del Cançon er Popular d e Catalu n ya. ,, a Catalunya Música Revista Musical Catala na , núm. 98 , desembre dt) 1992. pàg. 6-9, " La r ecuperació de l'arxiu de 1'0br·a del Cançoner Popular dt: Catalunyu · ' . a Revista d'Etnolog ia de Catalunya , núm. 3 (juli ol d e 1993) . pàg. 12-17. El primer· fascicle d'utJIIt'Sl volum quart del s Materials ens d escriu amb tot detall el fons de l' Obr·u con servat u Barcelona. S'o•·ganitzu r n dues sèrics, A i B. La primera, la sèric A. cons ta ci c Lt·enta- nou ca rpetes que conten en els materials recollits p er Mal'ià Aguiló i que foren llirrJ'Ilts a l'Obra del Cançonct· pel seu fill Àngel Aguiló i que caldrà completar amb c iR mater·ials semblants que es comw1·vcn a Jn Biblioteca de Catalunya i a I' Arxiude la Ciutat de Barcelona; la scg~na. la sèl'ie H, correspon a l a res ta de c ar·petes cons er·vadr s a Barcelona , i conté muteria ls molt diversos : tt·cballs prerniats als Concut·- s o s d c I ' Obr·u , obr·es prcst·ntaclcs a pn~mi s i eoncnJ'SOR, d onacion s di\'erses, a dquisicions vàt·ies i do c um ents s obrr temes distints. El sr gon fasric·lc es divídei:~; també en ducs sèries. La sède C cons tu d e 243 -"(2'16)' '- carprles que contenen les Cllll!,'Ons recollides a les diver·scs nússions de l'Obra del Cançoner i doc nme n l a c ió interessant relacionada amh aquells tt·eballs dc camp. Finalment, la sèt-ic S cor·r espon aJ gru.Lx dd ~ material ~ t·ccollits p er· Rossend Set'l'a i Pagès , bona part d 'eUs ordenats i rstudiats en el seu dia, sobretot els que fan t·eferènria a Ja música i n les cançons tr·aclicionuls i cruc rornpletar·an també els materials semblants que es consct·ven a l'Arxiu His tòric de la Ciutat dc Ba•·celonn. Aquest segon fascicle ens anuncia ja un nou \'Olum d<' Materials rledicat a flon ar a con èixc>t·les fitxes t·eductudes abaHS dc la guel'l'a a les oficines de rObra del Cnnçon et·. Tot aquest documental, sovint en w1 es tat d e conservació molt prl'rari , demanava prendre al guna m esura que en pennctés la consulta per· part dl'! s estudiosos interessats i a la vegada la seva preservació física. Mitjançant unu bona entesa t'ntre el Departament de Culturu cie la Genera litat de Cataluny a, con c t·c tament l'Àr ea d e R ece r c a. Con se r vació i P t·ot ecció d el Patrimoni Etnològic del C<:ntt·e de Promoció d e la Cultura Popular i T~·adi c io nal Catalana , el Consorci d e la Bihlioteca de Cata lunya i l 'Abadia de Montser·r·aL. s· arr·ibà a un acord que ha p e r·m ès microfilmar tots els materials dipositats a Montsel'l'at a fi que aquest fon s t•cfct·enciat a l'inventari que presento fos consnltublc únicament i exclusivn a les clepenòèucies dc I' Àrea dc Recerca, Conservació i Protecció del Patrimoni Etnològic del Centre de Pr·.omoció de la Cultura P opulat· i T t·uciicionul Catalana i li In Biblioteca cie Catalun yu, per bé c¡m· dipositats eJ;, manusci'Íts originals a Monls N·tat lüuri'R de tota e~>prc·ulació d'inlc'r cssos cxtracultura ls. Lu normativa per li la con!iulta d · aquest~o docuu1enl" t's lt·oba als t•t•ntres refet•t: n<'Íuts i atén tant a les nc:c:r ssitats puntuuls com <1 les 111 és sis t e 111 u li tza d e ~o tl e c·at·a a lrchu lis J. ' un mujot· ahust donrmental o dt•ntífic. Tots ens he m d e feli citar, crec, prr la rec·u¡wt·adó de l'Oiwu del Cançon er Populur· de Cu t n lunya , p el que aquest fl'l pr·csnposa en tants st•ntit s i també p e1·l' uccés regulur·itzal que hi tindnm gruc ies al tn•bull i ngent cic d esc l'ipció i d'invental'i que Josep ~1asso ti.Muntu ­ ncr· hi hu ret amb la ··igorositat i pt·cc is ió q tte el cat·acter·itzc· n en totes les :.evt's obres. e Jose p Crivillé i Bargalló ..•l -~ ¡: 124 F. BONAS'I'RI, F. coRds, F. COSTA, .I.M. GRIGORI, .I.PAYIAa J-• .... ,.,,.,, la•il•lca cl'una ltpoca Patronat Municipal de Cultura dc Mataró, Editorial Altafulla. 111. t'diciú, Rbril l994. ol fent -nos t'e ~:>s Ò d ' un fragmen t rlel pt·òlcg que el Ot·. Francesc Cortès signa en la pt·esent novetat editorial (i musicològica ) , en què es diu: "Gene r al ment, t'ls JH·òlegs drls llibres corTen la mateixa dissort que r epíleg: hom n' omet amh recança Iu lectura pt>l supòsit que no són s)nó el fmit llc l'horror vacui que pr·esenta l'encapçala ment de qualsevol obt·a ... " , ens podem pcrmeu·e la llicència d'elabora1·-n e un petit b'Ír, encara qur només t•n el pensament, i extrapolar '·rbon·ot· als pròlegs" a T ::1 i • t f LLIBRES l'nt·titud qu<• hom pot tt•rtir· temp taeió d'rrrclegat·, mt>s !.(1\ int d••l qtn• :.t•t'Ía desitjallir, rnvr!'s t•ls I'Ompol'itcn·s i (e¡, músiqm•:-. q tu• r·omanrnl'n lu '·dinwn!IÍÓclesconc¡,'ltda •·. dt• l'oblit. .. votser· pN· por· n la nu?d ioci'Ítat o, !l<'guntm<·nt , per· simpl!' dci'\IHiesu ... , aetit ud qu<' l'l'fOI'Çil e( dl'SC011CiXC11H'11t i, per· tnul. la impress ió que n lgunl'S èpoq u es t•s c·n r'tH' tcritzen (H'I' la seva prn(rl'i n rnu s irul , ju s ta nwntqunu rs t Ol al COUtl'll1'1. 124 54 114 Amb a<Jlll'Stu publicació no hi hn clubte que es r·edl'eçn f• l ramí de rccnper·atió rl r l patl'imoui i la vàlua del compositor mataroní J oan Pau Pujol (1570l 626). un 1h·ls ja indis1·utiblcs prohom& de la polifonia catalana de final!> del R enai.,cmcnt. Aque:.t camí va ser encetat per per·sonaLitats històdc¡uc.;, de La musicologia com FcliJJ Pedt·eU (amb els eus ar·ticles sobr·e Pujul publicats t:ll905 a la " Re, ista l\lu ~ical Catalana'') o Higini Anglès (autor· d'un ¡.¡rimet· volum del que bavin dc ser l'opera om nia de la seva producció musical) , entre u'allrCl> ... T ornan t u esmenta•· el ja citat pròleg del Dr. Cortès. uJr Hltn:! dels seus passatges ens penne t r· es umir el plantejanl<'nt genen1l d'aquest tt·ebaJJ: '· ... Prou en~> haur·ia complagut de donar· una ullada a la totalitat d c l'obr a mu&ical de Pujol. pr1·ò a 1·a ro m ara encara resta per apr ofundir molt més en la totali t at de la seva mú!'ica [ ... ). Parlem sobr·c una obra musical que. d(• moment. é muda. Tota música pn•n \ida i r·cspon a la finalitat pet· a la qual va Sf1t' cr·Pacla des que s'cseolta. SHvrixi aquesta obra per desvetllar-ne el l'ccor·d". Malgrat tol, el trchall ens mostra un notable iucn·ment de Uum vers les tenehres quf' lïns no fa gaire t~m ho lca lhavcn molts as pectes de la trajectòria vital i (•r·ealivu dc Pujol. E l treball, sorgit d'una iniciativa de F'. Costa i F'. Co1·tf.s amb c•l pl1· suport del Patronal Municipal d e Cultur·a de Mataró. s'a •·ticula en 5 grans pat·ts, dc la manera següent: Fr·anc·esc Co tn igna una intt·oducció al context en què va néixer Pujol, és a dit·, un retrat de l Mataró de Iu segona mt>itat del segle:\.\ 1 i el primct· terç del scgJc \.\ 11, im a ci utat dl' 2.000 habitants angoixada per· les t:jJidèmies i pels JIÍI'Ulf'S m01·os iq ue vi via de la producció dc vi i dc la fonc a·in de vidre . Ve des¡n·és el retrat que Fra ncesc Cot·tès ra de In vida musi('alm a tnl'ouina del moment, cen trada principalment en Ics activüats dels min.istt·ilsi en les activitats musicals pola t·itzades cntom de l'església (capella de música dt> anta Mar ia, organistes, manxaires. música i músics en les pt·ocessons. festes i oficis... ). J osep Pavia. estudiós en profunclitat de Ja pe•·somrlitat i la trajectòr·ia vital de Pujol, és rautO!' de la biografia. en la qual, després de confirmar definitivament que Joan Pau Pujol va néi.,.er a Mataró, passa a donar· detalls sohre les diferents etapes dc la seva v ida (Barcelona 1593 , Tarragona 1593-1595. Saragossa 1595- 1612 i Barcelona 16]2-1626). El catedràtic de la UA dt.> B ellaterra Francesc Bonastre s'ocupa de l'entorn musical català en què viu Pujol.. .. els seus cercles. els seus models i la pro-:imitat estètica del barroc. J osep Maria Gregori és r autor d'una reflexjó soht· e la personalitat de la música sacra de Pujol. Aquesta és la definició genèrica que en fa: "L'obr·a litúrgica de Pujol mostr·a, mitjançant l'eclecticisme lingüístic d el seu d iscurs, una amalgama d 'estils que el fan hereu , precisament, de la tt·adieió hispàniea del Segle d'Ot·( ... ]: gravetat del lle ngua tge, simp le i austeL sota el perfil d 'una bellesa que anhela la n·cerca de la puresa en Mor·ales, la ll uminosa vivacitat de Guerrero [ ... ]o l'elevat grau d 'intensitat cxprc!>si- va que JII'O p osa Vic·turia ... ., .. L 'l'stutli <·s eompl<•menHt amh la indusió d'albrtrn('S JHII'litU r'('S (it•( ('atàl¡•g d' oht·('s C'll lllfHIRII'il p e r· J oan P au Pujol i d'una taula crouològi<'<L et uquí una iniciativa i un tn·hall l':'\e<'Hent que a JUII'I dl' Sf'r·vir n In pet·sonalitul cie Pujol·' .. .pl!rct desuetfiar-ne el record ... '', esper·rm que tamb ~ ~c· r· vr i xi cl'estíuaul p•••· r·(•vitalitzm·-ne la pt·orlu<·ció i continuar· la tnsea de t•ct·upet·ació a méi:t gmu l's<·ula. e .Joun Vives r· ¡¡¡¡¡n;¡; §i =====:===:=================:================= Pec¡uolloo Preluclloo Preluclloo y Fu¡¡ao I Fuj¡bettu I.Niw y ~~ ... udOVICO Mosca MOSCA, Ludovlca: ltllcló critica tle l'oiJra tle J.S. Baclt ~ s t'VidC'nt t(U<' una pat·ti tur a té alguna roi-a mé., qu e note~>, el<•mf'nl;, ¡w r· fer·-nos COIICi'\t•don, df' ('(•pol'a: lt>S ron dicion<;, la funcionalitat i. fi n-. i tol. l'autor, ajuden considcr·ablc·ment a la intcqH·etació. El fet dc podrr elis posar· er una edició qui' a més dt• la pat·titut·a n'inclogui un:, comentaris, cxp li cnu, cou• veun•m u continu aeió, ~;, una for·mn d'edieió po(' utilitzada aV1ri per avui. Fou Iu maLeixa edi torial la t¡UP va <•neutTt.>ga•· a la pedngoga, pianista i cspt:ciu lista en ru(rsicu barroca Ludovi1·a Mosca, la con fcec·ió i c-I plantejanwnl de l'ed ició dc la sèric, que couwnçu r i ma•·ç d e 1993 amb la pu h lic·ad{¡ de l';tlbum d'Anna Magda/l'na Ruch. Un any rle treball i, con- E et·etament, dos mesos a la cw York Púhlic Liht·ar1 al Lincoln CentC!· for th~ Per·fonning Al'ts dc Cl\a York varen pcrmetr·e l'a1•• cés a r estudi dels facsínúl, i nl.Í.ceoCilms dels original,. a fi d'obteni•· una \"Croiú "Urtext" Però l'autèntica novetat rle l'edició radica en el cnn. tingut p edagògic de• catlu llii.H·e, consistent en diwr. ses explical'ions, com In in. Lerpr·etació han·oea , l'or· n a mentació, e l signifi1·at tlc danses com el minuet. la polonesa, etc ., i foa·m c. com el prelucli i la fuga. Tot explicat d"tma manera dn· ra i precisa i. sobretot. b reu (si breu. dos cops bo). destinat a la lectura i al r1~ menta ri e ntre professor i alumne. L' estt·ucll:u·ació del llibt·e és esquemàtica. pr•n) no tl'nsa. la qual cosa fari· li ta tant la com¡wensió drl text com la inter·pl'rtario dc r obra i c\'Íta la molè,tia d"haver de girar· el fuU per comprovar el comentari del text. P e r altra pan, la im· pressió és força bona i ulli) que més crida I· a tcnció é, el canvi racUcal de la rarÒ· tuia dels llibres, qtw notr r es a veut·e amb les "anti· gur·s" edil: ions Boi! eau., Si el primer llihn-, 1'-11· bum d'Anna Magdalena Bctch ha tin{,'ut forç¡a hil, fins i Lot fora del uo>tre país. als Estats Units, r·on· c r e ta me nt. és d ·esperar que aquests Perits Preludis vagin pel ma tei.~ canu. Ludo,·ica "Iosca.qurt·· tà a, uJada per una frurti· fet·a tasca pedagògica i nna bt;llant can-et·a conrt>rti·· tica. s 'ha abocat a frr un treball dctaiJat de calla pr ç·a, analüzanl i comentant. pei'Ò no revisa ot, passatge· polifÒniCS i pa L'lS mrs intr· rcssants. És un enceet, tan pr•ru l ' Editol'ial Boilcau r·olll per a Ludovica Mosca. la iniciativa d 'aqu rst tipu>Jt publicació cprc, tamb~. ~~ rablr' a dir-ho , és hilinvür •t o llà-anglès.l si a més cola ~ ta aJ nostTe país. oU en un llum. eJo an Carlr· Blanch i Anguer·n 1 DISCOS ; a la n-arv r lh~ ova l'ac;Íutils in al,, ersi•í ·vetat I coucada livrrla inI"or.ficat .et. la rmr' t. Tot a elaet ot. 5bol. alro;sor i >lllip~rò farió del tació lèstia Ll pt'r otari imi allò ·ió e, 1 carà- no¡.; ·anti- u. r-i~ /ena èxit. Jstrr ron· erar re/uamí. Jet!:i• ·ucti· i una ~rtí~ un a pr ~r tanL atgrinll'- 1era rum a.la ustlt ._,al a>IC'- tàfr- nUl! r lt· MARIN MARAIS: Suites de Alcione Lc• C:nnc•t>rt Òt>• Nations Dia·c·c·rnt·: .lonli Savall \srrét• \u,idis. E 8525. J)()J) T o talme nt t·ecomanablc. La veesió de •·rftwè ncia del'òpern compiNa cn1 la de Minkowski-E rato, i sens duJJte r i repte d e s upel'ar-J a en ds USIJC'I'tl's ins lrUIUentals r•·a s ugges tiu. Savall ba tin gul un hil considerable i ha dirigi t una versió d'una l' lasticitat sonot·a que resu lta d'un a psicott·opicitat convulsiva. Aqu t'ijt C D fà cilme nt <·reunl addicció i lots e ls qui l'escollin segu•·antc nt l' iucloura n en la llis ta dels seus prcf('l'its . Savall és un gran a t·tisla , en els seus dos \'t•ssan ts m usicals: director i ga mhi s ta. T é la tr aça d'envo lta t·-sc d ' uns col·laboradc>rs d 'elit que r esp onen pc·rfrcta ment a les sevt•s rll•mandcs. El flux musieal {•s d'una continuïtal ucluparador·a a ca us a de In prrc:la ra elis posició d e la forma que se'ns ofereix. Cuurlir· de l a sensualitat harmònica inherent a la ltnsió aco r·daJ del ban-oc frant'i•s Í's fàcil en aquesta {,'l'UYadó. E ls gra us funcionuls sún tt·artals secrons la o 8 eva r·rlació amb la tònica prirwipal. A l'igual que Campra al seu llésione et ldoménée i ~csrn_ar·cts a lphígénie en Tcmncle, Mar·ais estableix un <·t rt nivell d e músic-a progr-amàtica. atemperat d'una manera e quilibrada. En aquest sentit , Ja Lcntprsta que utilitza tots e ls r·c>e ur·sos instrumentals clis ponibles n'és un exemple> (·laríssim. Aques ta voluntat dt\SC rip t iva d 'al g una dc·· l es danses s' h a n·fl{·c til perfectament e n la c iant dife r·enciació d e car·àcter· que Savall atorga a cad a tipus formal, t ot ob tenint- ne la j us ta intersecció c·ntr·c la qualitat p ròpia de c·acla Air i el seu contingut ex positiu. Altt·amcnt, utilitza d ' una manera espcctaculur- d s baixos d e la fam osa te mpesta, tot inütant. el Scylla d e Gatti i el Tancredi de Campra. En a<1 u1•st sentit, eaJ apuntat· que l'I llibr·et crue acompan ya aq uest CD té un impot·tant defecte de d ocunw nt ació pel qu e f a re fc rè nf·ia a Iu novetat que va s uposa r la introducció del contrabaix a l'orquestra dt) la tmgédie lyrique. Una de Ics virtuts in qi.i<-s tinn ahles d e Savall és r i sNr concepte d 'afinació. La seva intuj'ció fa que les consonàncies perfectes sonin rcalnwnt pures com a t'\'nlres de direccio nalüal tonal. D' altra banda, re laeionn la tPns ió harmònica inlu:r·e nt a les modulacions i u les dissonàncies amb e l b'T UU dinàrnie i d 'articulació pe r· obtenir-ne una clar·ifi caeió sonora de ls asp ectes gcne r·atri us d'aquesta rní1 s ica ba s ada en l a fuJrcionalitat dels graus de l'esca la. La lfllaJjtat de la gravarió Í's m olt bona i aconsegue ix un efecte molt inLc n : ssan t d'espacialiLaL SO IIOI'U. U n CD recomanable pe t· a totho m qui estimi la bona mús itu i vtrlgtüga udird' tm ve ritab iP pl aer auditiu. lunl pel que fa a la intct·prcta c ió com a l con tingut. e C. Gervilla Landlni l la música florentina del rrecento ~lic·rt~lugu~. OPS 30-112. DDD E n ¡, ocupem d'un CD d'evident interès musicològic; t'S lnl c lu d'una col·lecció d 'obr·1·s pt•rtanyents al no gt• ns mt' n ) spt·cahle pe doUI' tosell d e l trecent.o. Florè rwiu va ser·, sens dubte. l'lmwli mus ical més importuni . Lot i que, tal com dento!ltren ulguns drls cognoms d t•ls mús ics, tamh é tingtu' t't'n el seu papet· c iutuls t•om Bolonya. P àclua. Pt•nrgia i Hímini. Aquesta fonnació s' h a intt•r·l•ssat pe r t•rcar un mi(!I'Oc-orpus altament didàctic- qtH' lliga tm un tol indivisib l e de fragm e nts c·xtr·cts de manuscrits prov iiH·n l!¡ dc la Br·itis h Lihnrry i de la Biblio teca Laur·enziana. En la seva selc·ctió apa r eixen autors de Ics tt·es generacions cie m(rs ics del Codex Squctrcialupi, per·tanyent al fa mós organista homònim . Com a mos tr·at·i d 'estntc tu•·es;; 'ha de roma rea r Iu int'OIIIprcns ible absència elf' la for·ma caccia. AJtntnrcnt , s' h a d esta cat moltíssim la ballata {etp.IÏ' a lt• nt italià de la chanson balladée, és a dir, el virrlai). ón fot·mcs moltrítmi tlll<'S i d estinades rla rum f' nt a la dan sa. En !,:l'lwr·a l, el g rup ba a conseg ui t que l'eslr:uctru·a signi molt intcl·ügible; en d cstaquc·n lc·s seccions pur ament instnunentaJs d e l es vocals (d c fet assoleix el dc•s itjat efecte, q ue e mblin cançons acompanyades). Altr·es con struccions tlllt' tenen r·eprescnta ció e n aquest CD han estat l a toca ll a i el madrigal. El compositor· m és r epresentat ha estat F. Landini. Aquesta tl'Ía ha estat jus ta , ja que un terç tle la m úsic·u qu e es con serva d'aques t període va ser· dictad a per· la seva mà. Micrologus ha optat pet· una intl'r·pr ctació en què la l ín ia voca l no ha es tat pt·àrtirarncnt ornamentada, IIICntrc que el doblatge ins tnrme ntal resulta molt nwlismà tic, tol c •·eanl un joc absolutament h ete r·ofònit•, en el qual s'assoleixen nivells d P ve rita ble color i rtllll'umt•ntal. LPs veus s'ajusten a les datTt• r·t•s Lc>mlè ncies dïnLer-¡lr·ttadó de música cl" uques ta c~ po c a. D'altra hauda , In rli c-eió re uit a t•sper-ialmcn t interesRant, ja c¡ut• c•ls tt•x tos s'ente ne n u In ¡wrfrcci6 ( no hem d 'obI id u r· p as les inl1uè m•ic>s cic· P e tn11·r-n a la gènesid"aqrll's t r·c•perto ri ). ' lur tirr¡;utmolta cur·a en el res pc>ctc• u l'ol'i¡,rirr a l, rm ft•t que caraet t•ritza aqucsla formació. Dt• tot c•l que Jre di t , en d c r· i v u la c·o n c lu s i ó t! t'g ii t• nt: aques t és un C D molt i rnnlt r·N; oma nabk Jll'l' u to ls a qudls que• vul¡;uirr apropar-sc a ac1u est n·p<·r·t<ll·i mitjançant unu inh•r·pret ur ió que conjumini l'I rigo r· musieològie anrb in t t• r·t'ssnn t:. ni v<'lls a rtístics. e C. G. MOZART: Quintets de corda, K.5151516 En~t! mh lr -115. Harmonia Muuoli Franrl' 901512 E s tracta de d os cims indjs(·uti.blcs d e la mús ica de CRmhra nH>Znc·tiauu , datats ell787 - l'an y auri dC' l'estrena dd Don Giovanni a Pr·aga-; música que hom dit·ia que Mozart va fer pe r a ell mutci'. impct·torbable a eon<·t•s¡;;ions cil-rumstancia ls. o quf'. com \'a e cl"iure a l'època Wi llrclm SchrPiher, <·ornen tur-ista dels Dt·am atu r·gi s c·hc BHitt c r d e Fra nkftll·t., " ... sembla e!il:<l pu r· d t• I a comprensió d e ls dil e tants co t..-Pn ts, mulgnll ser tan majestuosa, tan elega nt e n d e talls aïllats, tan plena de t·obusta ha r·monia en el seu conjunt"'. Aques t dos quint els amb dues Yioles - fonnnció que ens t·euwl a Iu tr·a rli c ió ilaljana- só n DISCOS 124 56 116 també notablt'mcnt dibscmhlants en ll•s n •sprr tivc·s atmosferes •(tlt' t nlllsm ct en : el Qnin t,et f! ll do major. d'aire més lluminús i apol· lini, no és, però. priYat de tensions i cir contrustos. cosa que l'allun)a dlll·ament dc r cspr•·it cir Iu m(tsica de saló; el Quintet en sol menor sembla t'nd insar-se en les r egions nmlwi\' CS d e la vida ín t im a eh· Mozart, maJgt·at ri ca•·tl(;lcr més desimbolt cid fi nal. É s gair·ebé incvi tahlc• de comparar--los amb Ics dul'S ¡;raus darret·cs simfonies de Ics matei.xes tonalitats. la ) upiter i la Simfonia 1.'11 so/men or. També Í's cu ri ós de recor-dar que els biò¡p·afs antics d c M ozal"l - H einric b A lb e rt. Ot to Jabn , Saint-F o:-.. i Alfred Einstein-. influenciats p<'r LU1a visió romàntica del fel musical. va n lligar- l'anà lisi musica l d'aquests do;, quintets a una dimt·nsió autobiogràfica. la qua l c·xplicaria e l seu singulat· t•·emp ex-pressiu. en st>r e<,c r·its durant Ja m a la ltia i immediatament d<',p•·é;, d e la m o rt de L eo pold Mozart. el pare del composiloe, amb crui l' unien uns IJigams ta11 complexos . QL1ant a Ja versió que comentem, eaJ remarcar rom a dada significali\ a qur é& a càr-rec d" un conju11t (forma t per Chiara Banrhini. Em· ico Gatti. Emili o '1or<'no, lrmgard SchaUet· i Kiitbi Gohl) que proecdt'ix dc l'àmbit de la mú,ica a nti~a i 110 pas d ' una agrupació forjada sobre el gran r<>per tori romàntic: i, done~;, es caracteritza per drrlirat· una atenció particular a una sen sibilitat c!>tilí-,tica que a\'llÍja és h abit ual d" aplicar-. també. a les produccions més Pmhlemàtiq n es d el segle x \ 111. Així. el pathos expressi u el" aques ta s ingular m(• ~ ic a moza r-tiana neLx oatu•·nlment de les dades ohjrr·tivcs de la mateixa músit·a , d 'u n fra seig minueió~ i d ' Wla uticuJació rigoro~a i unitària. que no dóna una imatge d" academici~me estèr il , gràcies a l'entusiasme manifest dels intè rprrt~ i a la seva im¡iicstionuhlt> eupacitat tècnica. Els nu·Lòmans poden tcnil' Ics sc·ves prcferèr1cir11 s u bj l'<~ li­ vcs, pe•·ò és innegable qu r ds eomponcnts dl' l'Gnscrnble 4 15 se•·vrixr n d e manera justa i eJoqticnl els 'alot·s més gf'nuïns dt· la música d c cambt·a del compositor de Salzlmr·g. P et· acabat·. ja qur. malauradamen t , t<'nim poques ocasions rJ" CSCOitul" Pll viu aquesta mú sieu fu scinuot i selectíssima, r·td •·<·comanar· aquest C D, tant pel r·epet·tori que prc·sl'nla com pel uiveU t·cmarcable d e la SC\' a in terp r e l ació. e Uuís ~lill e t FRAN% SCHUBERT: Strlng Quartet D. 87 i 5trlng Quintet D. 956 Talit·h Quarl!'l i t•tmjun l inte~L per Suk. Ilnxu. Ct>rny. Yer.tumm i Simandl. Un Ji~c· l'r·uga pra<luctions. edital ¡wr lA> Ch ant riu l\lontlt>. Harmonia )funcli J>R 250055 lHI 90 E I Quart et op . 12.5 núm. 1, D. 87, que fou publi<·at nom(·s com a obr-a p òs tum a, t{, l"t>ncís d"haver estat escrit pet· Schubert a la tench·a t>dat d e setze an ys. Moza •·tià en bona part. però amb un ·'Schct·zo" en comptt'll del minuet Ua,·or·s <'nt·a ra espe1·at. Ra•·a a mnl¡;uma d Ïn tuïció típicamrn t s eh ubct·tiana i sentit acadC:·rnir· tradicional, que ]JOI intt·rp •·etar -se com un honwnulgc al geni dc Salzburg. En can vi. el Quintet en do major marca . n omés quinze anys despr-és dc la composició precedent, i" <'Vidf. nCÍa d e la fi de la 'ida d t•l composit01·. Ohm ¡·ontPmpot·ània <le la s imfonia "¡;t·an", d e la mutei~a tonalitat, exigeix la fórn111 la del quinte t de r-r11·d¡•s pc'l' mitjà d e Ja int r o du cr ió d ' mt segon violonc<'l, l' únit habitual del quurtc·t. Vt••·sió aquesta CS]ICria lmr nt recomanada p(' l" n •p •·psenta r la oúll o•· tr·adició instrumenta I t xec a. u oge n s m e u ys qu!' <'n una agntpació encapçalnda pel vio linista J osef Suk . nrt del compositot· del mutt•ix n om i besn é.t df' o, o•·ítk. Emocionant, la vcr!'iÓ. <·~­ pecialmen tia ri el St'gon nw' imí"nt. el cont>gut · · \da:;,rio" . Josep Casanovn.•, e SCHUBERT: Sonates per apiano (D 568. eo mi hc•moll major. i D 958. t•n ciu nwnor). Awlnh St·hiff. DECC.\. -IlO 308-2 quest C lH c~ i , lJ·a ­ mcnl <'Onstitueh d quart vol um dc· la sèc-ic> d c>dicarla a lt•'l ~Clll<llt•-. per· a piano ( aca!Jadt•s o ft·agmentàl"i<'s) ciri c·umposilor· vienès, enr·tu·u fo•·ça mal con cguclcs en la Jil•va to talitat ( potser pe·•· l'a ur èola d'innova<'i6 fm·ma l que semblen monopolitzar les de B eethoven). nud¡;n1t t·L~ e,forços d"al:;,'lln~ g•·an pianistes del pre¡.,ent i clt•l passat. com . entn• a ltn•~>. Schnahel. Kcmpff i Bn·nd<'l, als qt1als sc suma an1 Andn\s Schiff, amh una uportació tan relleva nt des d ' ona dime nsió rc•I1Pxivu (com ho con-ob01·cn els <·omenta eis cxpliratiuA d 'ell mateix inclosos t·n d CD ) <'Om des de la r·ralitat inte•·pr·etativa musical. D'alt•·a banda. el conjunt fl"aquc·'!ta sèrie schubct·tianu pot A incitar· els oients U !t'nb 1 c·onsid.e•·arions intc·•·c~ sants elf' tipus c•stilístir Hu· urc cltnt c l ~lnH• n t , Pt'l' flHI't d e Sc h u bet·t, dl' In g r·~ n fonna clàssica; i lll tnbí•(llit fc•·-ho, i nd iv id 11 a lnwnt, aquest di s~:. qu<' pn•.,t·nt¡ dues eonates df' 1·limt•h lwn difer-ents. c r o n o lbgit'J· ment sepa r·ades JH'r una dècada. Sob1·c un piano Biht•· norfcr lm p f'l'ial. Andrú• Sr.hiff a cr edita una gn•n sensibiJüal ptw la SOIIOI"it¡¡t d e lïnstt·ume nl , pc·ls lli'· et'nts i les in fl ex i on~ dinilmjques m és s ubtils, alhora que dóna una imatgt• t•loqüenl d'aquell~ muti,n· psicolò¡,rics can\ ianh -¡•I· contt·astos en li"<' la llum r J"omhra- tan C' <l l "(l('[('l"Í>· ti cs del món in te ri or dr Sc·hubet·t. Se•·ia im¡ros>ihlr dr u·aduir tol això dr· mu· •w•·u c·onvincent st•nse un domini tècnic lrnnst'l'll· d cnl de l'in,trunwnt, ~i h~ en aquf'Sl en n·~i-, 1 runwnl pn'' alen dc manrra mani· fcbta i exrmphu· ,.¡., \alnr• musicals per ~ohn• dc•I, pu· •·ament tèrnie-.. Un disc (com l.ota la 1f. ri<') per als st·hu llC'rtiun· a ultrança i pe•· als nll'lit· mans t¡ue, S<'ll!W Sl'r-lw, ee n¡ uin e I vi ac• •· cir nuu• descobriment!\. e Agmti .\lonteUà ·' -- l.oot.i:rG!ok = •; C!lNIU POUI P.ANO • rw«> WOb3 LEOS JANACEK: CEuvres pour plano \Iaio Plnn~.;. Hannonin Mnnoli. Frunrt JJ CM 901508. 11\-190 ll"UCIU Ut' J"rc(itÍt de l'obr a t·oni('H de J anúnk po·r piano. Obt·a qu<'. pc·rnlu banda. nomÍ'~> t•:dgc•i\ 01 únic disr- compncu•, ¡wr E S " e I, b ••• I"( q• n DISCOS ·nt. a t>re,. jc sor part gran Jé JIOI nen!, ·st•nta •s lwn girar una gran ori! al ls ur- dinàLlhora e t·lotti•n· li -i•!. UunJJ terÍ•or dr • ihlr e masc un sc en- . si llf Ull l'Dl mam· 1alur· ·ls pula~¡.. rtian~ qu(• 110 I'Omprèn més enllà d'una Sonata, dr 1905, de In qual l'S conserven únicanH·nl du~ rnovimrnts, les dues ~(·l'ii·H df' peces ¡;tuiades "En un scnde 1· ahrigut'',le~ petitf's peces "En la ho i ra·' i un esbós reti'Obal, titulat ··Record''- Hi retrobem t•l pianista frauel-• \lain Plané-;, bon espet·ialiotu en pal'titures ronlt'mpodn ies, i un com<·ui!JI'ista inesperat. ellilcrnl Mil11n I undcra, que fu un apu~sional. panegíric lll·lt·nmpositor. Pot dü·-sc qtl('\-s una autèntica descolwrta, ¡><·rqur són mol te¡ altJ·t'~- <·om tothom sap. ds ¡tèncn·' que ,·a <·ulth·ar JanÍII'I'k. !oOIJn•tot l'Òpera i }a mú~it·a orquestral i d!' nuniJra. Estl'lll en presèn l'ia dc• vell<'~ pat'titurcs, exl't'pi<• ('I darrer C!iC(nema de 192!!, e¡ lli' trobem molt més urn•laciPs rn e ls anys dc la ¡H·ínu•ru d(·euda del segJe qu<' no t•n un f'Xpressionismc or·iginal, com pr-etén Kundt·rn t•n el seu estudi. Dí ria que t-~. en tot ca . un cslil p1·ce,pr·rssiouista europeu, drlieut i evocador, lfllt' ¡.¡'t•st·oltn amb 11n ànjm nln,ut. .J. C.P. e nwlò· ·r-hn, nou• Lgu;;ti rtliti npkll TXAIKOVSKI: Concert per a planonúm. r GRIEG: Concert per apiano l'~l~r J uhlun, J..i. piano. Tlu· Philhnrnumia Ordu·•tt·n. Din·t·lm·: Pt•lf·r· 'fu 11 ~ llECC \ -1-13 17-1-2 S ul~r~· dos paradigconcerts L'Onrnntrcs, el jo\'e pianr~ta Mir<'. naijc ut ell97l Prh•r· .luhlonski (la inci~ rn :rlr ~s pi1·nt i pr·ometedora ca r·n•ru dd qual ba estat apatlt· i 11 ad a p f'l' VI a di mir A~hkenazy) ac 1·cdita ja unu ru udu r·c·Ra rxccpcional, <JUP l'(•spon , també. u unes <'lll'a<·Lerístiques gelll't'Ueionals: control dels sentinwnt,, r ebuig del ,;1'tuo~illlll(' banal o de pE'r:.onalismrs excessius, sense cau1·<•. pc1·ò. en un academi<'isllll' esthil ni defugit· una dur·u RPnsihiHtat poèLieu , lwn pa lesa en nomhl'f)sns puRsutgcs del Concert d e Txuikovski que ¡,'ur! iu dl' marwn1 particular· arniJ r(• sper it del de Gr·i(•g, t¡ue 1·cspon al tempn• tan pe1·sonal del composi 1o1·. mal grat que ac¡m·st <''-canalitza a través dt•ls nwtlleR de la g¡·m1 fot·ma clàssit·o-romàntica. L 'nl'ompanyament df' I'Or·•Llll'!\lnl Philbar·monia dc Londf' c•s, amb P etc 1· Maag - un (Li r·ec tor- mozm·tilt- a l f'apdavan t , és impec-ablem ent fJI'Ofessional en r ohnr dc T,ai.ko,·s,a. s.i bé mas~a pàl·lid i r·utina1·i. En ell·onc·t•r·t de Gl'icg. en canvi, la sim biosi entre e] pianistu i l'acompa nyament rs tot uluwnt nconseguida. En tul C'm;, lliJllf'St t'nregis tra1111'111 JH'opnsa una versi6 vn lid u i plaus ible de dos ('onct•t·l¡, absolutament prodigats tant als catàlegs tJi,..eogl'àfïc<~ rom a les sales dt> (•once r·t . • A. l\1. Montserrat CaiJallé sings Granados (Cant·iurlC• llllliHoria;;. Tunudillnt<, Lu mnju y t'I ruÍ•••fÏot·, CnrH,:on> amh lf'Xlo• cnrnlam,). \lunht•n-al CnhaiiP. •n¡H·anu. \li;,¡ut•l Zatwlli. piano. urqut'sU·a diri¡ti_da f't'l' Hnfat•l Ft•rrl'r. RC-\ \ Íl·lur·. Gnld Scal. 091)2ú ú25:W 2 A <¡ut•;.ta antologia lied(lrÍstica de l'il·lus- ll'<' t•ompositor lleidutà (u pm·t de l'atractiu d!'l l'l'Jll'l'tor·i qu e presenta) con;.tilu<'h nn do<'ument irwfahll' JIC'l fel q1.1epr·e en- OLIVI ER MESSIAEN: Des canyons auJC étolles (De fes gorges afsestelsJ \,J..,. En,t·mhlt·. Sclwnllt'r;: En•t•mblt•. (;r-up ta una ret•lubo1·ació digital d'alguu<'R gnrvacions del 1966, quan la nos lnt sopnrno l'l'U nis init"is dc la seva cu l'l't'l'a ( Canciones fllllotorias i Tonadilfas. UI'OIIIJHin) <tdes d'una Ol'qut•~olt·u harerlonína dirigida ¡wt· Rafat>l Fet'l'CI·), al costa I de sengles enrt>gistram!'nts flel 1977 (les bt>Uíssinws cançons amb texlos d ' prl·l1•s Mes tres. Jo:wp M. RoviJ·alta i la r-orntcl:isa de Castellor i '' Lnmaju} ri ruiseño1· .. de Gnyescas. amb un superb uc·ornpan) ament p ianístic dr \1 igud Zanetti). Í~~ ab~olntnment gralifï<·unl d'c~eohat· la ven de ~l ontsc•1Ta t Ca haUé amh la fi'I'St·or· i l'esplendor maLt•ríul m{>s nl1solutes i amh UIJII!'JIII JJCI'SOna( inten sitat t•xpn'i->;,Í\ u que ha consct·' al al llaq¡; d e tota la S!'\'a cnn ·rra! 1 també ens sembla molt po>oitiu de poder 't'U t'l' <'n l'ls eatàlegs disco~l'à fi<· ¡; actuals lt>s pecct. rnCil) s eorwgudes d' Enl'ic C1·anaclos sobre t extos catahtns, t•om Ics entl·anyahl<•s " Eit·gía eterna'' i "L' oc·ell¡)l'ofrta". 1 UlJUÍ haurÍem r ei \ indi<'<ll", finalment. la reedició cl'a<¡uellcs antigues ¡H·od u ec-io n s dc Y ergara, <'llll'l' lrs quals recordrm dut•R JH'rrioscs antologit>s dt• lc·s c·ançons ,.rEduard Toldr·t'r (Iu celebració d e l C'('ntena r·i d el nos I re músic· en st·rin una ho na tl\' inenll•su) i dt•ln lírica dcFt·edel'it• Mom pou. umb r acomJ><lll) am!'nl pianístic del compo-;ito r·. au t èntique~ JH'l'l'!- 1h• mnst'u i de rol·lt·r!'ioni.,t n. A.l\1. ac e tlt• l'l'r'I'H'"·ÏÓ ,J,·Ia lluiu. f)iJ·: lto•in ht•rl dc Leeuw. fill, CI>, Mtmluignt> \ntli\'i~. MO. 71l:!IJ3j ~ E UCJU !'Sl e l St~gtl ll 'olum de la l'èl'it· dt• c¡uatr·c <¡ue aq-uc~>l "l'!;t•ll t{> p r ogramats -i t"n part ja puhlicul&- sobr·<' la fïgu ra d'Oii\i!'r- Messiuen. Ohn1 ul'iginuda per una c·ollllliHia dt• missAiice TuJl) i qm• va í•s¡w1· gc~s tada e ni L't' 1971 i 11)7<1. Jla esdevingut un títol fouamental en In !Jihliogt·ufia drl com¡Jositor. D<' l1•s gorge:; (els '·eunom." urncr·icans) i el o;; dl•!;(' l'to. -¡!cològirs i núnct·a 1 &fïn., al~ e'lt'l!~ ... i ··encara mí·~ amunt, fïns als r essu;,dtul~ tle l Paradís pet· tal d t• g lurifir·nt· Déu e n tota Iu SI'Hr l'l'(•ar-ió •·. Així ho t~x­ pr·t·Hsa lih•t·ulnuonL l'autor en I 'ex ten s <'S tudi que oport11 nam!'nt va analitzant. pus n pus. l't>sn·uctul'a de Iu composició. De fet. toma u r.~"t'l' l'inabastable !'atàh·~ del., cants d<'h 01'1'11" que Messia<'n ''a e"tudiur· minu(·iosanw nl i <JUt' "OI'¡~(·i"\cn encara amb la t'ol·luhoració de t res grups ins t1·umentals impt·eablc~:o -soiJL·ct ot les pct·eussion¡.¡, l\lúsicu en el senI it l'SII'ii'IC cleJ mistÍCÍS IIII' m(•,. d!'lirant de Messiat"n, profundament lite t·nr·i i C\ idt•ntmrnt opinable. pE'r·ò qut• a fï th~ comptes t•s tr·udut•Í"\ !'n noranta minut:. d1• bellíssima música. ha~uda !'11 E'l principi dt' Iu 1.-lcwgjèo·be, de les sonoritats i1·isadt•s . Tota una litel'atur·n lJIIC costu de pn•ndt•t'' s Sf'riosamcnt i una mú::.it·u t¡ue, per· t'l la matei,u. t''\ig<'h: el rrc;;pe-ete mÍ's alr>-olut. E~coltada at·a. amb una t•cr·ta perspectiva hi,..tò1·ieu, 1·esulta pe-rfect anwnt elwuixada amb les e::.S 124 57 DISCOS rolt's ¡w r·iu l ~ d1•ls an)S &cixauta. \fa¡;nífïc·u cxenrció, dir·cl'<·ió i t' dil'ió. E~> pcdal­ mcnl <>I piano i ¡•I <·o r·n. que t<>rwn ll urgucs in te n lc'ocion, bol is te~> i, sobt·e to t. I" (''\[Cnli grup dP pt>l'('USs ionislcS t• -.òtics. d e tola m e n a i d<> tols e ls oi'Ígcn¡;. e.J.C.P. WITOLD LUTOSLAWSKY: Sllllfonles IIÚIII. 314, LesEspaces du Sommell 124 Orc¡ul".tra Filharmc)nica tlt' Lu• .-\ngt>lt>,.. E•a-Pt·kka Saloueo. dirertor. SOl\'Y Cla•,.it'lll SK r.6280 na proposta discogt'àfil·a exccl·lcnt, imprescindible per· als amants Je la m6s ir a c ulta del nostre scgl<! i que esdevé una fita. segurame nt (rltima , p e t· a un complet panorama d~> l'lc'volu cio simfònica drls do darrers segles. En efecte. \\'itold Luto laws ky, in~igne compositor polonè d e aparegut r ecentment, a ml>s d e col-lab orar amb altres compatt·iotcs, com Pcnd ~>recki, a col-locar la música polones a a pt·imcra linia de l'avantguarda mus ical. mundial , és tamhf. una mena de figura aglutüudo ra de tot el panor·arna mus ical del segle xx . En elltt·obem ressonànci<~s que ens porten des de les atmosferes obscures i decade nts df' Mahler fins a la fr·escor· i clar·edat de Britten , des de la violència de hos takòvitx al lirisme de Bat·ber , sense oblidar les evidents refe r·èocilc's d'estil a Bartó k , travin s k y i chonbcrg. Amb tot. Lu- U 58 118 toslawsky no té una escl'iptura feixuga i carregosnm e nt d e n sa. oi tampoc brandà en cap mome nt una insis tent utilització d e les gosadies musica ls de Ics quals molts dels seus coNanis feren gran oste ntació (no utilitzà mai d'una mane ra rigorosa el ser·ialis mc ni la atonalitat absoluta; sí qut:, en canvi, fé u ús de la música aleatòda, pe r·ò amh un atzar regit per Ics di rrctrius de l'obt·a i de la idea). I és aquesta clat·edat formal, aqUesta puresa dïdea i con cep te perfect·amenl transmesos a Ja partitura i a la interpt·e tació, la que ens fa pensar en el re torn al gènere simfònic prebcethoveo:ià. tot culminant a ixi tul cicle simfònic de dos-ce11ts anys que ham·ia tingut Pl eu punt àlgid en les s imfonies de .Mahler. De les obr·es pt·ese11tadrs destaca la que se 'ns ofe n· i.-. de primer plat: la Quarta Si mfonia, co mp os ta el 1992. probablement la darrera obra del compositor·. É, d ' una belles a extraordinària, p e r la seva pm·cs a i claredat caractei'Ístiq ucs. Una orquestra JH'ofusa tractada amb t,•Tan savoir fai re ens transporta al món dels sentiments i les pass ions amb un espec tt·c dc g¡·an varietat, des del méR pur liris me r omàntic fins a la ~;olència d'uns tutti conclusius esfereïdor s. També é una m e na de sintesi de tota la llarga obra de Lutoslaws k y . que alhora e n s apropa en l es prim e r t's ob r es . m és tt·adicio11als, com Jlúsica Fu.nebre o la Primera Simfonia. i també a les obres més expet·imentals. com Jocs Venecians o el Llibre p er a orquestra. En tot cas, els passatges aleatoris no barroquitze n l'obra. sinó que l'embelleixen amb pinzellades molt estilitzades, molt p er so nals . Crec qUe es trac ta d ' una J e les obres simfòniques més belles que he sentit, q1.rc no són poques. De segon plat, el CD ens ofet·eix una obt·a magniJïca , però també molt densa, p1•r a ba1-íton i orquestra , Le.~ Espa ces du So mmeil, un c nl'àtTt'l' de Fisrhe r·-Oi(·skau s obr·e un text carr·egat de simhoÜ¡,me i expt·cssioni.,mr del poeta francès Roh c r·t Des nos. És p r·eci amr nt el t c -.L el qm· fa més complc-.a l'obra. pe r ò en cunvi tot· el!:> elenwnts d c la par·titur·a s'aboquen a una prrfe<'la t'St r·uctumeió i organitza r ió OP la scmàntiea litentl i mus ical: l'excepcional quítJjlnl d c la Vl' U d e J ohn Shirk-Qu.irk, el tt·aetanwnl s imfònic pt•r·ò molt exp r·cssiu dc l'o rqu estra , amb a lguns no tables L'Cetu·os ¡;ot·pre ne ntnwnl efectius, r n fan també una obra bellí~s ima. A la T ercPra imfonin, visualmrnl més e-.pr·essionista que la Quarta. no Li r r ta. però, hl'llesa, tot i que r i lirisme de la darrera es \t'U miti ga t e n favo r· d ' una majot· ~·xpressivitat dels lc'ft'Cti'S sono r d ·una orqucstr·a e ncar·a més densa i tl'una major· eompJe,.,-itat <'11 l"t'labontció de lc:. idc1•s i dd plantt~jament mu~:>ica l. ~:~ una obra molt elaborada, exemple d'u na gran madur·esa <:nwtiva ( l'ob r a fo u comt>nçada el J 972 i acahadu onze anys més tard ). L'ava ntguarda r.x pr·css iva de ls se us clenwnts alle r·na amh una inSÏ!ile nl t•¡•c urrè nc ia a un t<>ma m at·trllejat que oo dci-.a dc fpt·-oos pensar· en <·I tòpic del dc;,Lí!, un destí rn tol t·a;, 'iole nt i apassiona nt , llf'ga t d ' un creador extr·aordinal'i, plenament id<>nlificat amb el !-leu temp,; i amb el;, brutal-. e,;d eveo:im cnl ~ que ha 'Í!.cul el oostr·e ¡,rglc·. Per aea har. ,aJrJt·ia una t·cfcrènria mf'n•scuda a Ja sà'-ia inte r·rwctació de la Filharmònir·u dc Los .i\ngrles, sota la ha tuta dd jove rlit·cclor· finlandt·s E sa-P e kka S alon r n. L'e,ube r·ància s imfònica d c la pl'imera, s user:pli bit> men t es¡¡c•cialitzacla en la músieu del segle x, i el curàr·te r· lúcid , r·ueional , gaire bé fred del segon fomt r n una combinació idònia per tt'BJlSmetre. al meu puret·. unes pat·titurcs com aqueRII'S, alJ10ra Scrb'Ï compl cxt~ i clar·c.~. Mort>no i LusaiJc e Homenatge al Liceu Ontuestra Simft'u1ic·u i C:tlr del Cran Teatre del Lkc•u. Oir·t'•·ció: José CoiJarlu. Segell: Rorus a confluència tl'uo contingut d' un gruo atractiu intrínser r d ·tm context df' produrriói dedicació e pecífics atorguen a aquest CD un intrri-i una dimen<"iÓ especial,. Enre.:,rristrat en el e un; dd. concc t·ts que l'Orquestra ili Cot· del Gra n Tf'ah·e clell..iceu \'a11 oferir al Palau d~u Música Catalana els pa-al· 24 i 25 d'octubre. es trarl.l d'una demostració irnpa•ahle de presència dc l'f'strur· tw·a artística delteatrr har· celoní, l'interregne c1ue 1iD forçosan}ent d 'acthitatlinútada. E s com mur aJirmJt eió rotunda i clara df' volun· tat d e manifes tar-Sl' amh tota la ple rútud pos~iblr r el 'escampar als c¡uatrr wnl• -tant com ho pemlf'LÍ la di· vulgació d'aqut>sla matrL11 voluntat. Si lli afegim e¡ue una part Òf'ls beneficis han d' anar• t·attrea un fonssocialdrl'r qnip humà d el Liceu." co mpl e ta la imatge ci'J· crues ta pa r ceJ.la justüir~· dora de r enrcgistrarutnl En el p la estri1·tamrar musical, f atractiU C" en l'aplec de momt·nb rís tics s imfònics i destacats i e~o pecialmrnt~ ne•!U ts. que fa que el ¡ralli' im~tediat del cJ isc si¡;-ui n>al ment bara tifirant. .\1omrnl· .. J com el "Va p ens il'ro ~· Nabttcco de Ve rdi, "Da•· s a de les hor·cs de Ponrhiri. " Cor· d e ls m ortals" Faust d e Gounod. d " Patt·ia oppresa" dr beth , e ntre rl 'alt•·cs ~n~ coneguts també, conformrD un tot que no nccbsitn 1'1'1 de t·ació, servit amb wtaL capa citat cJ'unf'o for~' cions artis tiqnes adDI 111, blement lliurad<'S a nr¡n r·epet·to r·i. e j .C.C. L ·j Cor "ireu. o. ocl'iói ator· in telii ah. ¡ usdrh ;;traid del Lj. mdrb pa~ali u·arn Jlpag2estrur- rehar· jUC nu i tal li· :tlirnur volunamb ;siblr i ·e ven~ ti la di· IC oatrill oa par. 'anar• lder" :en. o ·e d·a· ~tifir:~­ menL .ameDl ~s ba,. lbt•pr conl· Per fi, com el primer di L'any 191 Oes va acabar de construir un dels edificis més singulars de Barcelona: la casa Milà o, com se la coneix popularment, La Pedrera, obra de l'arquitecte Antoni Gaudí. Des d'aleshores han passat vuitanta anys. Ara, gràcies al patrocini de CAIXA DE CATALUNYA, en col·laboració amb altres organismes públics, se n'ha fet una fidel i acurada restauració, amb la qual cosa ha recuperat totalment el seu aspecte i bellesa inicials. I ens ha quedat, per fi, com el primer dia. Perquè la Pedrera s'ho mereixia: perquè és un dels edificis més significatius del modernisme a Catalunya i de l'arquitectura mundial; i perquè ha estat declarat recentment Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO. Felicitats.