Revista Musical Catalana. Núm. 125 Març 1995
Editorial: Varèse, conflictiu... / PANORAMA Informe secret sobre la música desconeguda. David Picó S. / Liliana Maffiotte. Una pianista compromesa ambla contemporaneïtat. Carles Lobo / Mikrokosmos: OBC: per un consens efectiu. Pere Artís / Del seu affm.: Sr. Lluís Homar. Jaume Comellas / L'autenticitat de Joaquín Achúcarro. Un bon concert de l'Orquestra del Lliure. Xavier Casanovas-Danés / Un concert de luxe. Evocant els feliços seixanta. Josep Casanovas i F. Taverna-Bech / Amb Varèse va arribar l'escàndol. Xavier Casanovas-Danés / Quan la cobla pot ser esdeveniment musical. Jaume Comellas / Els Diumenges al Palau. Un cicle en progressió. RRMC / TEMA La petja de l'obra d'Artur Martorell. Artur Martorell i la música en l'ensenyament. Oriol Martorell / L'entorn musical d'Artur Martorell. Josep M. Ainaud de Lasarte / Joventuts Musicals de Barcelona, pioners en la iniciació musical per a escolars. RRMC / Els escolars catalans i el Palau, grans coneguts. RRMC / MUSICALIA Alfonso Sanz. Artífex de la històrica Cultural. Lluís Millet / Catalunya Música proposa. Gabriel Fauré. Victòria Palma / Màxim Vengerov, un nou gran artista del violí. RRMC / Ramon Oller. Un apassionat creador d'Esparreguera. Marjolijn van der Meer / SCHERZANDO Cesc / CONCURS / DISCOS Mitologia musical al voltant d'una mutilació. C. Gervilla
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
MAXIM YENGEROV Nou fenomen del violi UMON OLLER, COREÒGUF DEL MOMENT BARCELONA Muntaner, 300, Xanfrà Laforja Tel. 200 81 00 BARBERÀ DEL VALLÈS BARfCENTRO ·Tel. 718 97 51 SUMARI revista musical catalana EDITORIAL PANORAMA TEMA ~ o ~ MUSICAUA SCHERZANDO CONCURS DISCOS o o • •• • •• •• •• •• •G •• • •• • Vnrèsc. conflictiu ... Informe secret sobre la mú.sico desconeguda per David Picó S. L.ilionn MajJiolle. Urw pianista compromesa amb Iu contemporaneïtat per Carles lobo Mi/¡•ro/¡·(Mma.~ : OBC: per u11 consens efectin per Pere Artís Del seu nffm.: Sr. Lluí.• flamar per Jaume Comellas L 'autPnticitat de Joaquín Achúcorro. Un bou concert de l'Orquestra del Lliure per Xavier Casanovas-Danés Un concert de luxe. Evocant e/:; feliços sei:canta . per Jose p Ca sa nova s i F. Tavema-Bech Amb l'arèse va arribar l'escà ndol perX.C.-D. Quan fa, cobla pot ser esdeveniment musical perJ.C. El:; Diumenges al Palau. Un cicle en progressió per RRMC La petja de l'obra d'Artur Martorell Artur Martorell i la mtÍsica ert l'ensenyament per Oriol Martorell L'en tam musical d'Artur Martorell per Josep M. Ainaud de Lasarte Joventuts Musical~ de Barcelona, pioners en la iniciació musical per a escolars per RRMC El:; escolars catalans i el Palau, grans coneguts perRRMC Alfonso an:. Artífex de la històrica "Cilltural'' per Uuís Millet Catalunya MrÍ$iCa proposa. Cabriel Fauré per Victória Palma Maxim lfengerov, un nou gran artista del violí perRRMC Ramon Oller. Un apassionat creador d'Esparreguera per Marjolijn van der Meer pe r Cesc Mitologia musical al voltant d'una mutilació per C. Gervilla 3 123 D< so. qu tn la CL( El de Jel en fo¡ an «p ter qu Bc ]e~ IU i El fOJ sal Yl'• Al cambiar el rostro de las comunicaciones, la energia y el transporte en cada país, la gente puede cambiar la vis1ón del mundo. Al oumenlor el conocimiento sobre lo geogrofío terrestre, lo rozo humana se convenció de que el mundo no era plano. Según siguen progresondo los avances en los telecomunicociones, lo energío y el transporte, nuestro visión del mundo sigue combiondo. Nuestro presencio es mundial: con Alcotel, GEC Alsthom, Cegelec, Soft y Sogelerg-Sogreoh, estomos presentes en més de 11 O poíses. En asociación con nueslros clientes y con uno profunda experiencio y conocimiento de los mercodos locoles, desorrollamos soluciones o dopI o do s o los necesidodes de coda país en comunicaciones, energío y transporte. Nuestros equipos, redes y servicios inlegron los tecnologíos més avonzodos. Alto velocidod en transporte sobre roiles, sistemos de banda ancho para redes públicos y privados, comunicaciones móviles digitales, baterías paro coches eléctricos, outomatizoción i ndustriol ... Entendiendo ysotisfociendo los necesidodes de los clientes en coda país, oyudomos o trozor el mapo del territorio més imporlonte del futura. Hacia el progreso a través de las comunicaciones, la energia y el transporte nu vo ele aq in na se~ cie elo ca ce1 do elo pr qu lit en pe ao ac gò ALCATEL ALSTHOM iu] Pe e vega de ens hem dolgut de la pa i vi tat d ' tm p úhlir musical que. en temps passats, e manifestava de manera mé os ten ible, en contrast amb l'apatia que embla ser la tònica dels clan-er an ys, en els qual s tot és tàcitament aceeptat , amb resif,'llada irulifni'n<"ia , sen se signes d 'entusiasme, p er ò sense ca p manifes LaC' i6 <·xplí<'ita d e desacord. Arruest estat letàrgic va esclatar sobtadam<•n t <'n les protestes soroJloses d 'tma part del aucütors en un n·c·enl ('Oncet·t de dissabte a la tarda de la tempor·ada de l'OBC . E l motiu: l'aurució de Déserts d ' Edgar Varèse (1883-1965). El detonant: tr·e interpolacion de ·ons manipulats, difosos per dos canals d e bande magnètiques, alternades amb quatre seccion ' inslt'llmentals. Ja que aquest episodi ha mer escu t un cert r essò polèmic en el mitjans d e comunicació i en els nostres cercles musicals, demana un com entari particular. Quan Varèse va ¡·etornar a París per a l'estrena d e Déserts, ell954, er a quasi d escon egut a la ca pita] francesa. L 'estren a de Dés erts va provocar un tumult comparable a] d e La Consagració de la Prima,vera de Stravinsky, Lma quarantena d 'a nys abans, al mateix Tea tre dels Camps Elisis. Des d ' aleshores han passat quaranta anys més . La figura del compositor ha estat objecte de biografies serioses i la seva obra d'estudis aprofundits. Es cert, però, que (•ontinua ent objecte d' un debat estètic legítim. Després de r estrena dc Déserts, J ean Roy va escriure, «l'obt·a ens transbalsa, ens aniquila; no tenim poder sobr e ella , perquè en s posseei.x, Lot donant-nos un fornridable cop de puny. ExcE'pcionalment, s'escau que un músic sincronitza <'l eu r ellotge am1J l' hora dels pintors i dels poetes». Ala mort del compositor, Iannis Xenaq ui va pt·oclamar: «per a mi, representa un dels músics més importants d 'aquest segle, potser mé important , en el terreny de la música directa i d e la seva inven ció radi cal d ' un món sonor completament n ou, que les recerques de grans homes com Schonberg, Weben1i Sn·avinsky» . I , més tard , P ien·e Boulez, manifestà, en canvi, certes r eserves: «podem tt·obar els seus moments més reeixits en les obres curtes, en què la seva invenció espontània s'exerceix provocant menys problemes( ... ) Els instants se succeeixen , p erò el seu lligam és força feble ... » . I el mateix Varèse h avia confessa t, abans de l'estrena de Déserts, « ... tme oeuvre d ' un musicien qui s'apelle Var èse ( ... ) La music¡ue s'apelle les Déserts. Vous l'aimez ou vous ne l' aimez pas, c'est tou t. Pourquoibavarrl er autour? ». Però no ens sembla _que les motivacion s dels auilitors protestaris barcelonins incidissin en aquest debat raonable. Es més : en altres ocasions, han uporta t estoicament l'audició d 'obr es irrefutablement vulgar s i mancades d'imaginació, cosa que no és el cas que en ocupa. La indignació fou causada per la presència de son s manipulats electrònicament? Ningú no h auria negat. segurament, l'impacte o l'efi càcia d'aquests mateixos on s, peril·lustrar deternúnades seqüències cinematogràfiqu es o per recolzar els horrors de]s conflictes de Bòsnia o dc Ruanda en un documental, cosa que en s mostra el caràcter essencialment conven cional i confortable que encara conserven per a una part del públic els r ecintes «sagrats» de les sales t1·adi cionals de concerts. Però elfet també és suscep tible d ' altres r eflexion . Les protestes d ' una p ar·t dels espectadors van impedir, de fet, de podet· escoltar l'obra, i van vulnerar, done , el dret dels esp ectadot·s que, precisament, havien pagat la seva entrada per escoltar-la. Un cop acabada la interpretació era el moment, en tol cas, de mostrar el desacord. Finalment, s 'ha ma nifestat 1'opinió que els r ecursos públics no h an de ser malversats en la progt·amació d ' unes obres La n marginals i minoritàries, sinó que han de ser destinats -així ho embla manifestar alguna carta apareguda en els nostr es mitjans d e comunicació- a satisfer les assossegades apetències m usicals dels espectadors, més o menys minoritaris, que tan ost en siblement van mostrar la seva disconformitat amb l'esmentada obra d e Vaeèse. Contràriament, som molts els qui cr eiem que la missió de les a~~vit~ts musicals projectades i finançades des de l'esfeea pública és, també, formativa , p eda~og¡ca.t complementària. En tot cas, és opinable la p er fec tibilitat de r equilibl'i entre les ob1·es mhab.tt~als i les de gran r ep ertori en la programació de la n ostra primera agrupació simfònica. Per aLxo, el públic té la llilJerlat dc d onar-hi suport o no amb la seva assistència. Varèse , conflict iu ••• Info rme secr et sobr e la mús ica desc oneg uda mucr• omn ss a per DAVID PICÓ S. Q. uod nemo novit, paene non fit (allò que ningú 125 6 126 no conei.x, a p enes existeix) . Ho va esc riur·e l 'escriptor· llatí Lu ci Apul eu a Ja seva n ovf'l·l a més cèleb1·e , Les metamorfosis o l'Ase d 'Or. Hi h a moltes coses, però, qu e obr·eviu en al marge del coneixement gener·al, i malgrat exis tir·, " a p enes" són vives i b en vives. P er exemp]e , alguns tipus d e música. A tots els països, músics poc coneguts tt·eballen sense ajut ni p r omoció . Són músics inquiets, d espreocupats p er l'èxit ile vendes . La seva música , lluny d els patrons establerts, és dificil òe classifica r i, p er tant, no tenen un lloc dins la indústria disco~:,•-ràfi­ ca. E s guanyen la vida component mú sica d 'encàrrec o fe nt arranjaments p er a músics famosos. Alguns d'ells porten més d ' una dècada en actiu, editant d isc o s i guany ant premi s, p e rò malgrat lot en cara són mú ics de s ubsòl , ta n d esconegu ts com la seva obra . A casa nos tra n"hi ha un grapa t. d'aques t mú ics . Una mena de catalans " no gen s universals' ' . Entre els grups " inexi Lents" d e nove mú iques , cal esm entar: Audiopes te . Alien Ma r. G r·a n Motor Cabeza , SuperE ivis, P ascal Comelade, Alins, Tina Gil , Oriol P e rucho , Ra eo, Jumo , Gat , Zus h , o els més co n eguts -aques t sí- Front Sonor, de la Fura dels Baus . P er ò n ' hi h a tres que. només per la seva cons tància al llarg dels anys, m er eixen una menció especial. Ells van ser els capdavanter·s i ara són els més coneguts entt·e els d esconeguts: Macromassa (18 anys en actiu), Koniec (12 anys) i Gringos (quasi 9 anys) . P erò qui és aquesta gent? Coneguem els inconeguts . los hcchos P érez Comencem per Macromassa. El seu n ucli fundador , el compon en Juan C r eck (saxo b a r·íton modifi cat, veu ) i Víctot· uhla {clarine t baix modifi ca t. veu ). Durant els 18 anys d e trajectòria , Mac1·omassa ba evolucionat d e forma dinàllll ca i oscil·lant (música r ara , psicoheauy. p sicofolk . ZOG música). p erò mantenint intactes les seves característiqu es vital s, que són: J ) un gargot melòdic que torba l'esp et-it, damunt una plataforma rítmica que l'estova ; 2) un text narratiu d ' ini ciació a un a sil·logística privada i humorí Lica ; 3) la utilització r efl exiva dc la tecnolo:;,ria; 4) la singulat· intensitat d ' un desgavell musi cal o1·denat segons les seves pròpies lleis. Des d el 1976 h a actua t a nombrosos fe. Li vals i ha edita t set treballs discogrà fics : Darlia Microtònica (EP 1976), El concierto para ir englobo (LP 1978), Macromissa (LP 1985-87), Esp ejo rapidísimo Quingen (LP 1988), Tolosako Banda ... (LP 1991) . Los hechos Pérez (CD 1993), i el recent. i en viu, Ma cromassa ZOG Live (CD 1994). Co n eguem ara Konicc . Els seus components són Joan Saura (teclats), J osep Palomas (haix), Qui co Samsó (bateria) i Xa vier Mat-istan y (saxos) . Durant els 12 anys d e ca t·rera , Koniec ha evol u cio nat segons les inqui etuds dels seus components, parlintd, la música fïltrada per seqüendt dors fin s a Ja contundència i l't. pontaneïtat actuals . Konirc ~éo. uns mestt·e de la tensió i la dt~ ten sió , del pas del silenci a la sotragada caòtica més furta. Um música imprevisible, intrèpida ! d ' humor· variable. Quatr·e treballs configuren! produ cció discogràfica: Sen: Parole (LP 1984), Barcelon Ficción Romance (LP ] 990), Ad Livingstone, amb la Big Enselil' ble d E>l T a ller de Músi cs (CD 1991 ), i Silenci en Bla (CD 1993 Aca bem aquesta pre 'cu tar. oficial amb Gringos . Aquest grti1 nei.x a Barcelona l'any 1986. E~ seus components són: J oan An ton Mas (ins trumentis ta), Ser~ Ricr·a (ordinadors), Josep i\Lc nou (compositor i ins tr umenti, ta) i J a ume S ubiran a (vídeo· computador es) . Gr·in gos fs ut grup dc producció i ¡·calitzaci' més q ue n o pas d e c omposici~ T e n e n l 'es tranya habilitat dr mesclar clemen ts diverrws (~oc de la natura idel can-er)i acom guit· que sonin nous i ('ohr·Í• nats, com si haguessin ¡•onvist\ junts tota la vida. L'any 198911 guanya r· el premi a la Biennal dr les Arts d e Barcelona , eu l'apar lat de mú ·ica , i el 91 en rapat! d e vídeo. o actuen amb gaire•· siduïtat i, com els gt·upb anlr dOt·s, acostLunen a posar Ja sell m d' ri gi (( zi a LO U I S SCLAVIS I J SEXTE T I tint dt en cia . i r~"­ ec só la di: . la Mr .• UOi ·pída t Lreo h Sen:• ·elona O).A6 :usen~ s (Cb 1993· :ntaci ¡tgru¡ 36. E[. mAn· , Ser: :.\1.•• aeniÍ! :deo· és u· itzac osiri· tal d 3 (sor· .con..'~' besio wiscul 989 11 IJIBJ ~ l'apar· 1partl! úrea' ; aoll- la st11 mÍlsica i les seves idees al sm·vei d' al h·es disciplines uttístiques . Discogra fi a: llistòries del Ca rib (CD 1989, banda sonot·a original de 1a sèrir dc TV3), Gringos (CD 1990), i el nou lJ·ebaU Rrm :;ím Banzam (C D 1994). Al n ostr e p a ís, aquests tt·f~S grup s són e]s m és r eco n eguts en t r e els descon egu ts . Però el d escon eix emen t no té fronte r es . U n exemple : q ui és Loui s Sclavis? Un nom es t r anger . A París, en canvi, aqu es t no m ¡n·oy oca p assio n s . I n o és que t•ls t' '\<' Íti el nom , és que ells conei,c n el a , is i saben q ue é u n d els co mp osi l o t·s mé sorpren<•n t i inte r essants d els últims an ys . Pc t·ò a q uí no é-s conegu t. Lo t i que l' an y 89 'a p a rticipar a la Bienn a l d c les .\.r-ts de Barcelon a, i va guanya r-hi el P r emi Eu ropa! Fi ns i Lot a Londres és difícil troba r els sens comp actes si n o és a una bo tiga esp ecialitzad a en j azz (Hay 's J azz S bop , 180 Sh afcsbur·y Avcn uc) . A Cutalnny a no se ' n troba cap . N o es di stri bueixt' n. Per això apro fi to l ' a v in e n t e s a d c r e da c ta r 8f( Ut's l a r tk lc, p er d on ar q ua l t'l' d ad es d ' u n mú sic tan ex cep cio na l com d esconegu t. Louis Scla vis és un clar·iu e tista . saxofonista i compositor n ascut a Montpeller . La seva llarga caner a va inicia r·-sc en el món del j azz i h a passat. en tt·e d ·altr·es, pel Free J azz Work hop d c Lió i p<'r l' ARFI (Associatiou à la Reclw rch c d ' un Follclor e Imaginair·c). L'any 1985 va crear el seu pr·opi qrr a r· te l amb excel·lents mCrsics fran cesos . Sclavi i el seu grup és el r·eSltltat dc la tècn ica , molt d epurafi a , a l sc r·vc i dc l'ori ginalita t. ScJavis es mou àgilment travessan t les fr·on tcr cs del j azz , la rn(tsica contemporània , la música ètnica i l'an ti ga , i arti culant d e ma n era no ge ns traumà ti ca ui fot·çada di fer ents e coles m usicals . En tt·c la seva discografia destaquem: Clrina(l981 ), LLll catàleg d c píndo l es d ' ori g i n a litat; Clwmber Mu.,sic (1989), complex.i tat i imagi nació ; Trio deClarinett es (1991), dur·, en directe i amb una obra de P ierre Bou1ez; E/1/ington on the air (1992), el jazz tradicional com a inspi r ació d c peces d es inhibides, n o gen s tr·adiciona ls; Rouge (1992), una pe d a , la combi nació intel·ligent del j azz i la mú sica contemporània ; Acoustic Qnartet (1994), Lra ns i tori. Fins aquí aquest b r eu informe sobr·e la mtrsica desconeguda - ara un p èl més coneguda. i per tant, més existen t. La descon eguda veu de l'exper iència p er D.P.S. E ls gn1ps dc "múbita inclassificahle" com¡,>artl'ixen, a més cie la seva vaga etiqueta, el gust pet· l'lnunot·, la tecnologia i el mestissatge (ex-eclcúi<·isme). Pet· analitzar aquests t.-nws. ens l1em ft't •·essò de l'autoritzada veu de tres dds homes amb més experif.ncia dins del món -o submón- de Ics músiques desconegudes. Ells són: Toni Ayza, responsable del management de Gringos. Xavier Maristany, membre fundadot· <.le Koniec i compositor inetiquetable de músiques pet· a altres arts. l Víctor Nublft, mt•nlhre fundador de Macromassa, ¡>resident de 1'Asociación Lahoralorio d<' Música Desconocida i dinamitzador d'innombrables iniciatives músico-cultu r als. E Us ens parlen dels temes més rellevants. La indústria del disc i els mitians de comunicació 125 Toni Ayza, Gringos: La 1mísica ja no és un art, és un negoci. i els mitjans de comunicació estan mediatitzats pels interessos econòmics de la indú$tria discogrà}tea. Malgrat això. Gringos no es planteja els discos per vendre. Xavier .Maristany, Konicc: Crec que les discogràjiqtLes que tenen el poder són una mica rnques. Grups com Koniec i d 'altres podríem vendre moltes més còpies. El nostre és un mercat petitet. però un mercat. A fora funciona molt bé. Però aquí. a l'edito r li costa portarho al distribuïdor. i a aquest li costa deixar-ho a la botiga, i als de la botiga els costa deixar-ho en un prestatge, i al públic li costa comprar-ho perquè allò no està classificat. Vícto•· Nuula, Macromassa: A la indústria, no l'interessa què es ven, sinó vendre-ho. I el públic 110 descobreix els mÚ$ics buscant coses noves. els descobreix per mitjà de la TY, el cu1ema. la premsa, és a dir, els mass-media. }o porto 18 anys escrivint en premsa i organitzant festivals. però això no val per a res si les patums que mouen milers de persones no diuen que hi ha més coses a part d 'ells mateixos. Etiquetes T.A.: On posem Gringos?, em van preguntar els d'una famosa botiga de di$COS. Aquest no és un problema de Gringos! Les etiquetes. les posen els altres. A Radio France, un popular locutor va dir que érem els Pérez Prado del.Y noranta. Van una mica desorientats. X.M. : Hi ha una botiga a Barcelona que no sabien on posar Koniec, i em van posar al calaix dels cantants catalans. Però no tenir una etiqueta és un avantatge, et sents més lliure. Si em pengen una etiqueta, canviaré. Prefereixo no vendre ni un sol disc. V.N.: En Brossa parlava de la cultura embolicada en paquets i un llaç. Perquè es venguin aquests paqnets, només els falta l'etiqueta. lllgunes etiquetes, alhora, van ser eslògan$ reivindicatius. Però ara la indústria els ha assimilat, només serveixen per vendre. Avui dia la cultura està malalta... .Wacromassa ens treballem les nostres etiquetes. Vam dir que jèiem mtísica rara, després psicobeavy i més tard psicofolk. I tothom s 'ho va creure. Públic T.A.: Un cert públic va a concerts per esnobisme. f..¡ gent que es matet per ·velLre la Laurie Anderson, teòri. camen t hau-ria de fer cua per veure Gringos, però .. , X.~f. : La mÚ$ica és moltes coses més,fim i tot aban~. que música. Té una dimensió social: és un motiu per sortir de nit amb el$ amics o amb la dona, per relaci~J­ nar-se, per fer-la petar, per deixar-se ·veure ... Tot 0 ¡. xò supera el fet musical. 1 quan la gent assimila un fe· nomen mtLSical, aleshores hi va, perquè està reconegut. N'hi ha que as~imilen el rock, l'òpera, la música contemporània ... Es un hàbit social. V.N. : El públic que rebutja sistemàticament determinades músiques, és com aquell que diu que no és racista, però mg i no deixaria que la seva filla es casés amb un negre. E:> la por i el rebuig a allò diferent. Jazz, música contemporània i New Age T.A. : La NewAgefa una apologia ensucrada delana· tu ra. Però la natura és salvatge. Gringos va fer un IÍ· de om usical en qrtè es mostrava com cuidava un pa~tOt les seves ovelles, i era brutal, molt dur. Gringosfanan· ti-NewAge. X.M. : Als cle mÚ$ica contemporània, com els dejcm, no els agrades, sisonesfort. 1 Koniec, quan volem,srr nem molt fort. Pensen que si sones fort és perq¡W no saps tocarjluix. Els bons mÚ$ics de jazz saben que no cal demostrar sempre que ets molt bo. Però hi ha um quants "plastes,. que sempre volen ser el mas dípido del Oes te. A la New Age hi ha els mtísics qu,e toquen teclat! am.b do major tota l'estona, i els músics qne s'hanfet grans, molts d'ells abans d'hora. Aquesta 1mísica no molesta i serveix per pair els àpats. Compleix unafun· ció social. V.N.: 1-lilta sessioru d'electroactística que només souna demostració dels aparells, com n'hi ha que nomi'! són una demostració de la guitarra o la bateria. En jazz hi ha guitarristes que toquen pensant eni~ seva dona, i la resta ens avorrim m{)lt. El camp d~ jazz viu, aquí, és la rumba. Per això l'àmbit del ja:: a ca~a nostra és limitat i una mica esnob. Pel que fa a14 New Age, al principi era un concepte filosòfic. pe" ara només és un tipus de mtísica. Tecnologia i mestissatge T .A.: A Enropa els gèneres estan m{)lt més mesclats. Aquí programar Carles Sant os i Gringos sembla u~ bajanada, però ells dos, musicalment, s'entendnfl perfectament. X.M. : Hi ha músics, especialment de jazz, quepenm que si fas mescles és perquè no saps tocar. Crec quear xò és de fa cinquanta anys. Si puc manipnlar elsodd sa.xo, i m'interessafer-ho, no vull renunciar a aquesta possibilitat. V.N .: ElmÚ$ic té la llibertat de crear, divertir-.~eimes· clar gèneres, sense fer-ne només un. Crec que el que defineix el nostre segle és la I~ nologia. Si tu ets en el món de la música popular masses, elfolklore és tecnològic. Generalitat de Catalunya • li re. La teèri. rò ... .bam, ~per /.a cio'ot ai- un fe- està ra, la termira ci$· s arn}¡ ge la na. un ríJas tor )ROll- ! JUZ:, m,so- ruè UG ' ostrar "plas· te. :ec/ats .anfet ica no .afun· és són només !. • t en lc npdt' ja;:a fa a ~ , pen sc/ats. !a una ·rdriell JenJeJI 1ueCÜ· · sodd gW1SI0 !i me¡· la tec· .lar dl Des de la restauració de l'Estatut d'Autonomiade Catalunya, ara fa quinze anys, entre tots, els sis milions de catalans, hem fet molta feina. 1 Catalunya ha avançat molt. Hem impulsat la creació d'una extensa infrastructlll'a de transports i comunicacions, disposem d'una xanca industrial més sòlida; el progrés econòmic és evident; la sanitat, l'ensenyament i els serveis socials han guanyat en qualitat i extensió. La llengua catalana i, amb ella, la nostra cultura estan consolidant el procés de recuperació del seu espai natural. I s'ha potenciat la creativitat artfs. tica i cultural. La nostm realltat nacional comença a ser coneguda i reconeguda a l'estranger. I tot això s'està produint en un molt bon clima de convivència i serenor. Podem encarar el futur amb confiança. Estem ben situats. Ara, entre tots, podem assolir, si així ens ho proposem, que Catalunya no faci sols un pas, sinó un gran salt endavant. Assolir, en definitiva, un país millor. Ens cal, doncs, continuar fent la feina amb il.1usió i rigor a les escoles i universitats, als serveis públics i a l'empresa -privada, a la indústria, al comerç, al turisme, al món rural, a l'assistència social, a la investigació i a la cultlU'a. Atot an-eu i tothora, perquè si fem el que hem de fer podem situar Catalunya en una millor posició a Europa Entre tots ho farem. Entre tots, millor. LI LIAN A MAF FIO ftE Un a pia nis ta com pro me sa am b la con tem por ane ïtat per CARLES LOBO Cal que els intèrpret s fem música contemporània, és l'única manera que soni, i ferla és una opció personal a la qual s' arriha per curiositat E 125 <Z ¿. ;: e: §. ~ 10 130 1Depa•·tamen t de Cu l- t ura dc la Generalitat de Cata l unya li va atorgat· el Premi Nacional d e Música a l'intèrpret de Música Contemp01·ània (en l'edició de 1994). per la seva dedicació a la difusió d els nostr es rompositors vius a tots els racons del planeta on ha actuat i actua enrat·a. És Liliana Maffiotte. pianista i catedràtica de Música de Cambra al Conservat ori Superior Municipal de Mú ica de Barcelona. Em r ep un dia qualsevol, després de la seva jornada de treball a l'aula 111 del centre on inlparteix les classes: - Entra Carles, entra! Perdona 'm si estic una mica espessa; és divendres. final de trimestre i tinc la sensació d'haver esgotat absolutam ent totes les meves energies: no sé què en sortirà, d 'aquesta com:ersa ... ! P erò evidentmen t això no és veritat .. . , sense energies la vida seria impossible i Liliana Maffiotte traspassa una vitalitat ~o u ­ periOI· a la mitjana ...• i amh simpatia, que és el més valuós. Recordo haver parlat en altres ocasions amb intèr·prets que també han r ebut aquest premi en edicions anteriors . En alguns casos el Premi els ha esper·onat a augmentar les seves activitats. a sentir-se com obligats a set· mereixedors d'un h on01· tan alt, a superar-se a partir del reconeixement. En canvi. pet· a Liliana Maffiotte, l' honor i la il·lusió dc ser premi Nacional és real. -Pt>t·ò pel que fa a la St'\ a tasca pt·ofcss.iona l, en què l'ha iufhú·da , <'1 Premi? -En res, concretame nt. Ja fa uns 20 anys que faig música d"ara, i com que hi crec, continuaré fent-la exactamen t igual com fins ara; procuraré que cada dia sigui millor, com he fet sempre, i el Premi és un reconeixem.ent que em dóna suport per mantenir la il·lusió, però no a canviar ni fer més del que crec que haig de fer, o tinc previst fer. Hi ha pocA t•xemples d'in tèrprets que es familiaritzi n amb la mú~:~ica contempor ània d"una manera natural, espontània, per vocació (podríem dir). En la majoria dels caso<~ cal una iniciació. una motüació q u e ofe r eixi la clau de vo.lta i entrar en aquest apasRionan t món de la creació viva i ac-tual. P<'rÒ. en definitiva. és una decisió personal ... En un moment donat es decideix entrar-hi i que aquell primer contacte no quedi en simple experiència per guardar-l a en el record i prou. En el meu cas, va ser ara fa uns 20 anys, a través d'Henri Gagnebin, el president del Concurs Maria Ca nals, ell fou qui em va demanar que toqués una obra seva (una Tocata i em va invitar a tocar al Centre de Primeres Audicions del Conservatori d e Ginebra, on sovint s'estrenave n obres de compositors d 'arreu del món. Jo hi vaig anar a toca rla seva Tocata i etr. va demanar que portés músic• el 'aquí. Jo vaig escollir els Su. burb.is de Montpon i la Sonatim pour Yvette de Montsal vatge Aquest va ser el meu primer con tacte amb la música contemporc'tnia,. El qne vaig ·vinre va ser extraordinà riament interessant el fet de poder treballar les obrt~ amb els mateixos compositors Això és bàsic .. . , penso que aqu~!· ta és la meva clau particular./ per extensió és el que intento qu. passi amb els meus deixebles ..~ conservato ri/em molta mtísicc contemporà nia, i constato hal:i tualment que quan el composittr' està al costat del deixeble, a lt• classes, les seves obres entm amb molta més facilitat, ells f! poden explicar antènticament, els deixebles ho reben amb nat~ ralitat (a part que es desvetlla lr seva curiositat més immediata)., sobretot que el compositor nof indicacion s de tiptLS tècnic, aquest és un aspecte en el qual ~ el deixeble el que s 'ha d ·espatilr: tot sol... El compositor tramw el qne Ira volgut dir en l'obra ... els alumnes queden embadalit en descobrir coses que per tD mateixos tw podrien, encara. Poc després d'aqu ella primett experiència , J oan Guinjoan ew demanà d'estrenar el seu Hon•! aquí, ja que ja s 'ha via estrenat Fra.nça. f després vaig podertrt ba.llar am.b Josep Soler ... Ent" aquests contactes i la mer:a r riositat natLLral, la cosa ja 1 estar feta , ja m'havia inici(ll ~ la música contemporà nia i 1111> més h e deixat de fer-ne. de fet· un bnlat I si ha!!Uéssim b del moment creatiu c¡ue viviwa!l •. ? a Ca ta l unya ~ què en sorttrJa.. Doncs jo 110 veig res d'unitat Cc /ll( pe es/ en Ja flt Gt el~ gè! sar se¿ set mi mc lll ( un ltn lar IlO ria un int o( qu. cor po cic pr• ser pr, Ira no ci ma no COl se¡ Sc1 a I Llllana MaHioHe rep el Premi Nacional de MICislca de mans del conseller de Cultura, Joan Gultart (foto: G.J.M.) a i em 1Úsico !s Su. 1atinr •atge. r con· ~mpo­ :;a Sfl ssam. obre1 :itor¡, Iques· dar. I toqllt kd 1ÚSÍCG • lwbi· lOSilor ,alto mtrtl ells" r¡enr, • nalu· ~tlla b tala).! -no} }cnir JIIUfé lOVi/al wsm/( )ra... Ida/i: er tf 1ra. rimer .an en Ho nd ·enal ierttf' Ent~ wa(l' ¡jat cia/I• 1 im~ bala;. ¡j¡n~ iria!. .nitall Cada compositor esc ri u a la seva manera, segons la seva pròpia personalitat i e ls llengttatges estonmoltdefinits. Potser podríem establir, per un costat, el que fa Josep Soler i els que ell ha inflttït; per !"altre tenim Joan Guinjoan o David Padrós, per exemple, que és tot un altre món; els de Phonos (ja gairché un altt·e gènct·e): després Llorenç Balsacll, que va ''per lliure" amb un segell molt i molt particular, que sembla com si volguPS posar una mÏC(L de sal a tot aquest panorama; o Mestres Qnadreny, nn cCLs molt curiós, ja que em recorda una mica els mosaics de Gaudí: un trecament i un tornar a muntar, tota una altra estètica que no té res a veure amb fes anteriors, etc. Hi ha., en definitiva, ltll ventall molt ampli, ijo, coma intèrpret, procuro tocar-los tots. o almenys tots aquells que crec que són seriosos. La majoria els continuo interpretant, i d 'altres, pocs ... , molt pocs, he deixa.t d'inclottre'ls cds m eus /'rJroourames ' precisament perquè no els trobo seriosos, autèntics. Si després de profundit:;ar en una obra, no hi trobo seriositat, la deixo caure, " 0 m'interessa: o bé és un exercici d'harmonia (que n 'he tocat molts) o és especulació gratuïta: nom 'interessCL gens. En general. els composi tors contemporanis que més interessen Liliana Maffiolle serien: Srhonberg, hi ha obres cabdals de Sclwnberg: wmbé m'ha arribat extraordinàriame nt Lutoslawsky, sobretot després d'haver treballat amb ell directament aqtti, al Conservatori .. Ligeti també m Ïnteressa molt , i ... Bartók. 1 dels més clàssic-s, sobretot els francesos impressionistes: per lCL subtilesa de fa seva música, i després ja els habituals, com Brahms, Beethoven i sobretot Bach, aquest és un punt de referència constant: passo èpoques amb Mozart o Brahms , però CL Bach , sempre hi acabo tornant. és com cíclic. Liliana Maffiottf' exporta la nostra música an·eu del món. ja que eUa toca sovint a l'estranger: M'apassiona viatjar i com més llnny millor, i sobretot perquè la mundologia és tCLn i tanfonnativa qne penso qlle aquesta ampliI ud cle mires que et proporciona t'educa la imaginació i al final es nota a L'hora de tocar (li deu venir de família. aquesta afició a viatjar, ja que Liliuna Maffiotte pt·ové d'una famíl ia de mariners). Per això m'interessa força sabet· com es rep la nostt·a música fol'a de Catalunya i quina és la seva experiència pe-t· onal: Bé, cal dir que evito el.~ programes monogràfics, hi Ira molt pocs compositors q1u! aguantin tUL programa monogrclflc. Si vas a w1 concert on totes les obres del programa són ... crrtlbéni: . per exemple, surts garratibat . amb els nervis alterats. Per altra banda, en moltes ocasions (s obretot a Rússia, que m'ho demau en so-v int) procuro explicar les obres i si sé que hi ha estudiants entre el pú.blic. després els cont>ido a veure la partitura: em fun ciona molt bé, hi ha gran interès. També ctprojito els CLLrsets per exportar la nostra música. Fins i tot he fet cursos per a nens petits en què he programat uuísica contemporània procurant traspassar els mecanismes per a una miflor comprensió tot esperonant la curiositat natural dels nens i en.sen yant com es poden aconseguí r els diferents eff!ctes sonors propis del llenguatge contemporani. Però ara cal 'etu·c com inclou aquests compositors en els seus programes: Tinc una fórmula per configurar un esquema panoràmic de programa de concert que sempre he aplicat im ·ha donat moltbonresultat.t antaSudamèrica com a ,i sia o a l"Àfrica. Mira: començo pels clavecinistes, continuo amb el nacionalisme, el romanticisme i. per acabar, el.s contemporani.~. Sempre hi incloc el.s nostres compositors. som els intèrprets catalans els qui Irem de tocar fa llOstra mú.sica i donar-la a conèixer arreu. tlquest és el tipus de programes que munto, canvio els compositors o les obres. però com que m ·agrada la fórmula i dóna bons resultats. no tinc necessitat de canviar-la. Tot. evidentment. amb independència deL<; progra- mes de repertori, és clar. De concerts, en faig pocs i procuro que siguin molt escollits, que cada concert tingui una cosa especial. Pujo molt el nivell de la qualitat. Prefereixo la qualitat a la quantitat de concerts. Pensa que tinc família i no vull que l'activitat concert í.stica m'impedeixi de viure-hi. M'lw calgut molta ajuda, l'he rebuda i sobretot evito el holo. Per cdtro banda, intento agntpa r els concerts (e n faig una mitjana de dotze l'any) per ternporades, o gires, ja que la pedagogia em porta molta feina, moltíssima ... Doncs Pn trem-hi: Fa sis anys que m'hi dedico, al Conservatori, i sempre fent música de cambra. Abans només ensenyava piano, i ara aquest és el nou repte: la música engrup ... , és apassionant,fascinant. Però la gran quantitat d'hores de preparació que vol em té agafada absolutament, m'ofega ww mica i tot. So- bretot, i a part dels horaris, cal buscar nous repertoris , obres contemporànies que estiguin al nivell dels alumnes; pctrlar amb eis compositors perquè vinguin a classe, i fins i tot hem fet algunes estrenes, també. E ls deixebles hi en lren d ' una manera molt natural. .. i fins i tot són ells mateixos els qui molt sovint em demanen de tocar obres d'ara, són ells els qui em fan propostes, hi ha més curiositat de lct que pot semblar a p rimer cop d'ull. Però (l'altra cara de Ja moneda) també hi ho gent que, d'entrada, no en vol ni sentir parlar, no en vol fer de cap maneret, i d'altres que no diuen que no, però que són un pèl reticents. Qui noenvolfer. no enfa: calposarse d'acord, en això. Però tinc les meves eines per introduir-los i faig que en sentin molta. Aleshores descobreixen que la mrísica contemporània no és tan agressiva com s 'havien imaginat. S u poso q ue és a la classe d trument i altres matèries on d'educar i sensibilitzar (p una mica per força ) el ment específic de la música temporània; la música de ca ha de treballar altres aspecte~ la pràctica instrumental. Tol així, ja ho hem vist, a la classe Liliana Maffiotte n'hi ha i no poca. Aquest és, doncs, un pe parcial d e la premi uacional Música en Ja disciplina d 'In pret de Música Contemp U11a pianis ta q ue h o és des sempt·e, d es dels 8 anys, i que va iniciar en l'art de la · ta ció instrumental acom nyant. fent música de cambra. que ara la vida 1'ha portada ofel"ir concerts com a solista i viw·e apassionadament la gogia musical en el sentit més pli de la paraula, però en Ja seva pràctica, més que pas en el vessant teòric. 125 CASINOS DE CATALUNYA FUNDACIÓ ORFEÓ CATALÀ-PALAU DE LA MÚSICA S'ha renovat, per a la Temporada 1994-95, l'acord de col·laboració com a Membre d'Honor, entre Casinos de Catalunya i la Fundació Orfeó Català-Palau de la Música Catalana, que en e l seu dia van signar el Sr. Artur Suqué i Puig, President de Casinos de Catalunya i e l Sr. Fèlix Mi llet i Tusell , President de la Fundació Orfeó Català-Palau de la Música Catalana. 12 132 Amb aquest patrocini Casinos de Catalunya expressa, una vegada més, el seu ferm suport a la cultura. Curs Europeu de Música de Cambra (1 O al 13 de juliol) Curs per a Joves Instrumentistes (12 al 18 juliol) Curs per a Mestres i Professors de Música (13 al 18 de juliol) Jornades de Renovació Pedagògica (14 al16 de juliol) Grups en residència: Endellion String Quartet Quintet Moragues SolaRe String Trio Professors: Anna Alegre, Anna Baget, Boris Berman, Timothy Boulton, Frederic Giberga, Josep Guallar, Jesse Levine, Andrew Marriner, Pawel Rouba i Charles Tunnell Direcció artística: Eric Hollis, Salvador Brotons, Carles Riera i Delfí Colomé Residència Escolar Bell-lloc (La Roca del Vallès) 1O al 23 de juliol de 1995 Informació: Centre Cultural de la Fundació "la Caixa" Passeig de Sant Joan, 108 . 08037 Barcelona Tlf. (93) 458 89 07 Editat un fulletó específic d'aquesta activitat · , "Ia e atxa · " Fun dacto MIKROKOSMOS 11 Cicle de Concerts Simfònics Pons & Clàssics OBC:perunconsens efectiu 125 Els mitjans de comunicació quotidians ens han fomit darrerament un seguit de notícies en relació amb el nomenament de director de I'OBC. Unes notícies que -si més no tal com ens han estat reportades- deixen entreveure que alguna cosa no acaba de funcionar prou bé en les relacions entre les institucions que integren el nou Consorci de l'Auditori i l'Orquestra. Així ho dedueixo de la visió global del tema, tal com ens ha pervingut públicament: declaracions no gaire a fortunades, explicacions poc consistents, esment de la necessitat de plantejaments previs que hom donava per fets, al·lusions de tipus personal, etc. En aquest panorama confusionari, goso dir que l'única actitud seriosa ha estat la de qui ha aparegut esmentat com a possible titular de l'Orquestra, el qual-fins ara, almenys, a l'hora de redactar aquest article- ha reaccionat amb un silenci digne. (Ah, l'eloqüència del silenci... ! Un cop més, evoco El silenci del mar de Vercors, una petita obra mestra.) Hom vol el millor per a allò que estima. Per això, som molts els qui volem el millor per a I'OBC. Per això, també, no sam pas pocs els qui ens hem sentit desconcertats per uns fets que no s'adiuen amb el rigor amb què desitgem que siguin menats els afers culturals; un rigor que transcendeixi susceptibilitats personals (a vegades, prou difícils de superar) o collectives (cosa que encara és pitjor). Malament rai, si la Música -en majúscula- no fos en l'horitzó de tots els qui n'han de regir la manifestació pública, com a prioritat absoluta. Malament rai, si fos convertida en música -en minúscula- embastardida per opcions que no fossin exclusi· vament de signe artístic. M'esforço o esbrinar les causes del xipoll recent. Passo llista als membres que integren el Consorci i em costa d'imaginar-me'ls defensant actituds numantines. Qui sap, doncs, si allò que ha passat no és redu'1ble, en última instància, a uns mecanismes de comunicació interinstitucional no prou afinats. Tant de bo que fos així! La voluntat explícita de consens institucional que ha portat a la creació del Consorci de l'Auditori i l'Orquestra cal que es vehiculi d'una for· ma efectiva i eficaç en l'afer de la direcció de l'OSC. Amb franquesa. Sense malentesos. Pere Artís V I passat febn•r s 'ofrl'Í l'I priml'l' ~ conce•·t deli J Ci cir dt> Conr<'rl:. Simfònics Pans & Cl à~sil·s qnr I" rmpresa d' e ntrepan:. Pans&. Compan) organitza a la riutat dt> Bart'rlona. Aquest 11 Cirlf' ronsla cic s is concer ts, els quals t>s d(•&rnvolu¡wn al Palau de la Mtís ica Catulanu , ('X<'('pLc el segon, que timh·à lloc: a Je¡: Dnu;saJles aquest aln·il. A at¡twstu nov•·lal. se n ' hi afegeixen d'altn·R, rom l'ampliació del cicle J c febr·c r· u novembre, la u1clusió d ' c)pt•nrt'll vc·r·¡.¡iÚ semiconcerlant - Don Giovanni i /,a flauta màgico dr Moza1·t- i In pr·illr<·r a audit·ió a Espunya del Concert per a bandoneó i orq rL(!8 1ra d ' t\ s to t· Piazzola. amb el handonconista unrguaià Enrique Tt>llPrÍa. Aque:.l U Cicle també manlP una sèrie dc constants rt>~pcrlt' dt•l"antt·rior: la qualitat d e les fo nnat'ion:-. simfòniques i els solis lc~> c¡ut.> hi iulrr\·eneu. le~ obre;. dd gran t't'¡H•rtol'i simfònic. els v•·eu-. popular.. (d<' 500 a 3.000 pte!>.) i Ulla t·ampan) u publicitària simpàtica. AixL com ja bem a~~l'll) alat. e· I primer concet·t "'ofel"Í el pa ...!>al 18 dl' febrer amb I"Or·qu e!.t ra Simfònica del Gt·an Teatre del Lit'I'U, dir·igida per Salvador B•·otom i amh Joaquín AcbúcatTo al piano ~-.oU'Ita. quc· nfc•rí obres de Bot·odin. Rachmàninov i Mussorgski. El segon con<'l't'l, t'I 7 d"abril a les D•·as!HIIlf'R. t•ompta umh l'Orques t•·a Simfònica del Va lltoH. dirigida pel seu titular, .J ordi Mon•. i els Cors de SpbudrJl -umb Camw Bustamante i Angel Odc•mt c·om u solistes-. que oferil·aJ1 Ni.inie op. 82 per a cor i orquestra rlc> Bmhms i t'I Ri>quiem de Faur~. En el lert'('l' roucert. el20 de maig. toma la Simfònica del Vallès. amb Jonü Mor·a. prr· oferir r ober·tura de La filla dPl marxant de Toldrà. el cont·t>rl dc• Piuzzola abam esmrnlal -amb T(•ll('rÍa al bandoneó- i la Simfonia núm . .') de Txaikovskí. La quarta cita ~b el 20 d r> juliol. amb l"Orquestra Filharmonia dc> Camh•·a, dirigida pe•· \h·xand('t' \1) rat i el flauti sta Anddís \drojún i r>l vio.l:itústa Matthia ~ llorh\H'h(••· <·om a solistes. amb el Ccwon de Pt~~·ccll. la Suite núm. 2 per a flauta i orquestra i el Concert d e Bmndenburg nrím. ·t Iri CI gt d· s' J'¡ lO Ol si• d• i ' gt p< su u in cJe Bach i Les quatre estacions dr h ,·aidi. El cinquè concert. el 21 dc" lNnbn•, tf COm a protagonista J'Q8( djr·igida per Edmou Colomer. arn \nna Gourari al piano solhta. amiun monogràfic Bcctho,•en (Oberturr. Leonora Ill. Concert per a piano orquestra núm. 5. Emperador i li Simfonia núm. ï). Per últim, eloi· ('Oneet·l , c>l 29 de novembre, LOI'oar¡ u comptar amb l'Orquestra Filhar· monia cle Cambra. dil·i!:,rida per Er· ne~:.t ~1arlÍncz Izqujet·do. i el Co1· Ueo de•· Ca mcra, amb un progrnmt upt•l'istic de seleccions en vet·sió con· ('l'l'tant dc> Don Giovanni i 1.-ajlnul~ urr'r.gicn dc Mozart. Aquest com·t•rl c:omptarà, en la ioterprc tal'ÍÓ vot·ul. amb <'ls barítons Christophrr Ro· hl'l·tson i Iñaki Fresún, Ics soprnntr Rosita Frisani (2n premi clel dnrm Concu•·s Viñas). Milagi'Ob Poblat.lur M. José Riñón (guardonade-; taml~ al da net· Viñas). el tenor J ordi Cul' r•.¡. i el bai.x MillaU )iihallO\. Pel que fa al balan~ del I Cicle. o podPm •·e~umir ai.xi: èxit r·otund a ru '<'li musicaL d" o rganització. dïoft,r mat·ió i d'assil;tència de públic (unto 10.000 pt'rsones i c>l cartt'll dr ·'IOfJ· litala exhaurides"" en tt·es drJ, ·· co n cert~). D'altra banda. ral a,-c ll)' ala•· la inelu,ió d "un nou patroñnaclor del Cicle. Es tracta de C(l<A· Cola. que jwltament amb l'Ajmrtt me n l d e B a re e I on a • T \ 3 . El Pt>riódico i Caixa de Catalunva rorr plet en ¡>J quadr·e cie patrocinador,. I J h~ lc as d' en er co In l'C el pr· lc: al re lli aq Bl~ pr 99 lit an zc Pi, Gu ardonats al Concurs Permanent de Joven tuts Musicals ; ngel García Jermann -violonA cel-, David Apellaniz Martínez - violoncel-, José Gverola Casas -guitarra-, i Lvisa Domingo Sanz -arpa- han estat guardonats amb el Primer Premi del ConCVf! Permanent de Joves Intèrprets deh ventvts Musicals d'Espanyo, qu;! celebrà el passat novembre a r.xi celona. • 1~ ne rel lla IU 1! ze cir m1 lOè aniversari dels concerts d'orgue a la Prioral de Reus o concert a càrr·ec de ( ] ~lontserrat T01·rent inaugurarà el cicle amb e l qual enguany se celebren 10 anys d e concerts d'orgue a l'església Prioral de Sm~t P ere de Reus. A aquest esdcveuunent, s'hi afegiran set més al Uar·g d e tol l'any, en el!! quals pr·endran ,,art també solistes inslnuncntals i una orquestr·a for·mada por· joves músics. L' or·igen d e l'or·gue de Sant Pe r·e de Reus r·crmmta a l'època ba•· r·oca i va ser constr·u'jt p el' Audr·en Ber·guer·ó l'any 1706. Aquest or·gue postel'iormenl va ser· desta·u'jt, i substitwtl' any 60 per· mr de nou fet a Collbató. Aquest instr·rm1ent, a instàncies de l'oa·ganista J osep Madeh dc•!' Albin Hanseroth deixarà el Liceu el J997 l'OBC • amb . aml •riUII iano• >ri u el,¡_.,. rnan 'ilhar· •r Ern· Lif'- Iam• ó con· flauta mrerl yoeal. 1· Ro- ranoo lamr ador' tambt Gal· cie." :laru inf11r· (unr- ria Mas i Bonet, ha estat objecte d 'un treball d e r eparació important q ue li ba acabat d 'atorgar une¡, notables prestacions. Compta amb 26 registres r epartits en dos teclats manuals i pedal. La seva composició sonora té elements romàntics i neobaa-rocs, fet que el fa apte per a un r epertori molt aD1 pli. L' any 1985 Mas i Bonet va (>romotu·e dos cicles de con cert8 cl'or·gue, els quals ban tingut contimütal des d ' alesbOL·es, tot com¡Jle tant un total d e 64 coucer·Ls, e n els quals han participat ot·ganistes, instrume ntistes i cantants d 'tm notable niveU de qualitat, eu força ensos ligures destacades d'aneu d ' Em·opn, el Japó i Sud-an1è rica. • V [director· at·tístic del Liceu , l'a~ lemany Albin Hanscroth, que havia renovat el seu contr·acte amb el teatre barceloní el passa t sctetttbr·c, assunúrà la intendència dc l'Oper a d'Hamhu•·g a partir del 1997, da ta en què és previst inaugurar el nou Liceu. fa uns mesos ll8Q-SCrot h es va comprometre umb I'Ope•·a d ' Hamburg per fcr·-sc cu rTec dc la seva direcció artística, ofertu ampliad a amb el càn ec d' intendent. El seu com.promis amb el Liceu fin alitzava la temporadu 1997-98 , p erò a lhor·a li atorgava les competències de la direcció tècnica fim¡ que no es nomenés una altr a p e r sona per assumir aquest càrrec . Mitjançant aques t acord, Hünscr·oth assumia també la programació de la tempo•·ada 1998~9, tot preveient-hi també la possibilitat d allargar les seves r·elacions amb el Liceu. Alguns sectors de l'afició operística d e Barcelona s' ha manifestat molesta per la falta d'informació que s'ha produït entorn d'aquesta decisió de Hiinseroth, alhora que •·erlamen d e trobar amb immediatesa un substitut del mateix nivell d'Albin Hiinset·oth. • 'loca- !I~ ·J· 3:"'1" troci- Augmenta la quantitat dels premis d el Concurs Chopin Cocaul!ll- L El • ('(llll' Jf,, l - •naJrr :le)O' ¡uell rllar El Ministeri de Cultura i Art de la República de Polònia, coorganitz?dor del Concurs Internacional de Piano C.h?pin -enguany en la seva 130· ~ICio-, ho augmentat la remuner~c!ó econòmica dels premis. t'~'' elguanyador del primer premi re r? 25.000 dòlars EUA i uno meda,la d or; el s~on premi, 20.000 dòlars 15noooedd?lllo d.e plata; el tercer wemi, 0 ors ' una medalla de bron· · ~~ el_quart P.remi, 10.000 dòlars; el que p~e,m¡ 6.000 dòlars; i, final· ment, e1 Slse premi, 4.000 dòlars. També els P,remis especials han augmentat. El premi atorgat per l'Associació Chopin a la millor in ter· wetació de poloneses és de 4.000 Clòlars; el p,remi de la Ràdio Polone· sa a la mdlor interpretació de ma· s~rques és de 4.000 dòlars; i el premi atorgat per la Warsaw Philharmonic a la millor interpretació de piano amb orquestra també és de 4.000 dòlars. L'edició d'enguany del Concurs In· ternacional de 'Piano Chopin tindrà lloc per l'octubre a Vorsòvio. • Iniciat el cicle Les Escoles al Palau, curs 1 994-9 5 V /passat dia 16degenercomem;ii ~ al Palau de la .l1úsica Catalana el curs 199.J.-9.5 del cicle Les Escoles al Palau , organit:::at per la Fundació Orft>ó Català-Palau de la Música Catalana i la Fw1dació '·la Caixa'', que compta amb el suport del Departament d'Ensenyament de la Genera/itM de Catalunya , la Direcció de Serl'llis Pedagògics de l'l fi.'Jtitut Municipal d 'l~ducació i la col·laboració del Consorci del Palau de la Música Catalana i l'Orquestra Simfònica de Barcelana i Nacional de Catalunya. En el c:urs d'enguany prendran part en Les Escoles al Palau un total de 334 escoles, 156 corresponents a les comarques de Barcelona , 136 a la capital cle Barcelona , 15 a les comarques de Cironu, 10 a les de Tarragonu i 17 '' les de Lleida. El nombre d't>scolars que prendran part en el curs s 'a costa als -12.000. El curs l'inicià l'espectacle titulat EI ci tell d'aire va, inlerpretat per l'Esbart Dcm.~a ire cie ant Cugat i el conjunt mu.sical olistes de la Costa, sota la direcció de Joan erra. Es tracta d'una proposta adreçada a nens d'edals compreses entre els 4 i 7 anys. Les altres propostes són La can çó mrs bonica d el món' per a nefi.'J de 4 a 7 anys, que interpreten La Cantera ta. de Ca nçó Tradicional; La volta al món amb 80 instruments, p er a nens de 8 a lO anys. que anirà a cà rrec del Grup Percussions de Barcelona, i J azz en viu , p er a escolars d'll a 13 anys , espectacle que interpreten la /Jig Ba nd del Taller de Músics, composta per 20 intèrprets . La cinquena proposta és el IX Cicle d 'Audicions musicals p er a ensenyaments mitjans, per a escolars de H a 17 anys. S'ofereixen dos progra mes. El barroc, per l'Orquestra cie Cambra del Reial Cercler1rtístic. amb el director). Mat eos: i Classicisme. romanticisme, per l'Orquestra imfònica dell'allès. sota el dirt>ctor titular). J1ora. Completen el cicle les visites arquitectòniques al Palau i l'assistència a Ull assaig de l'Orquestra imfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya. L'objectiu d'aquest cicle és introduir els escolars, des dels .f nls 1 I anys, en els diversos aspectes de la realilat musical, amb un L"entall de propostt>s estudiades de forma molt t>specífica per a cada grup d 'eda t i en Junció dels seu.s interessos més precisos. A través de la cançó i la dansa populars, els instruments de percussió d'arreu del món, el ja:.:; o la m{u;ica clàssica, aquestes audicions pretenen .fomentar el plaer de participar en el ritual del concert. alhora que representen un complement molt interessant al treball musical que es realitza a l'escola. • PANORAMA CONVOCATÒRIES XVJ CONCURS JOAN MASSIÀ DE VIOLI 1995. Organitzat per l'Associació d'Amics i Deixebles de Joan Massiò i Maria Carbonell, se celebrarà els dies 3 i 4 de maig a l'Ateneu Barcelonès. Hi ooden participar els violinistes fins a 30 anys en el moment de la inscripció. El concurs constarà de dues proves, una eliminatòria i una final. S'atorgaran Ires premis: premi atorgat per la Generalitat dotat amb 200.000 pies. ; premi atorgat per l'Associació dotat amb 75.000 pies.; i un premi atorgat per Núria Borés al millor intèrpret de les obres de Joan Mossiò dotat amb 40.000 ptes. El jurat serà format per Joan Pich Santasusana, Gonçal Comelles, Salvador Pueyo, Gerard Claret i Lluís Mi llet. la data límit d'inscripció és el27 d'abril. Per o més informació cal adreçar-se a: Núria Turrull. C/ Tavern, 21, 2n. 08006 Barcelona. Tel: 209 74 04. CURSOS I ~ElDNARIS AL TALLER DE MUSICS. Seminari de música cubana amb Octavio Rodríguez, mestre d e percussió, del 6 al 31 de març (o curs intensiu del 6 al 10 de març). Cur" de pcr·feccionnment d'instrumental d e jazz amb Horacio Fumer·o, del 26 d'nl,..il al 12 de juliol, pe r· a tots Pis nivt>Us. Per a m és informació: Secrctnl'ia d el Tallet· de Músies. C!Rcquesscns, 5, baixos. 08001 Barc<'lonn. Tel: 329 56 67. PEDAGOGIA MUSICAL. l'Escola de Trebolls Corporals i Artístics de Barcelona realitza els dies 4 i 5 març un curs de pedagogia musical impartit per Violeta HemsydeGainza. Pera mes informació: Escola de Trebolls Corporals i Artístics de Barcelona. C/ Casp, 79, 7è. Tel i fax: 232 96 67. CO~CURS DE BEQUES D't:STUDIS PER A JOVES l,NTERPRETS DE PIANO I VIOLI. Atorgades per l'Associació per a la Promoció de Joves Intèrprets Musicals Sofia Pnche. L'edat màxima dels aspirants ha de ser dc 22 anys, han d 'estar cursant estudis superim·s o haver-los superat -en w1 centre oficial o privat, o aruh professor particular- i haurà de presentar un programa per interpretar en la prova final de selecció (programa d e lliure elecció d'm1a dura. da entre 45 i 60 minuts i amb un mj. ninl de 10 obres d'autors catalan,~ L' import deia beca ésd'l.500.0()(J de ples. per a cada modalitat. Lo tia. la límit d'inscripció és el 15 d1 març. Per a més informació: lblociació per a la Promoció de Jo~~' Intèt·prets Musicals Sofia Pucbe. O Berlinès, 3, àtic. 08006 But·ceiOo ua. Tel: 201 04 96 (d.ilhms, dimar~ i din.tect·es d e lO a 14 h). 1 t • WINTERTHUR I FUNDACIÓ ORFEÓ CATALÀ-PALAU DE LA MÚSICA 1: S'ha renovat/ per a la Temporada 1994-95, I/acord de col·laboració com a Membre d/Honor, entre Winterthur i la Fundació Orfeó Català-Palau de la Música Catalana, que en el seu dia van signar el Sr. josep Cercós Martínez, Director General de Winte rthur i el Sr. Fèlix Millet i Tusell, President de la Fundació Orfeó Català-Palau de la Música Catalana. Amb aquest patrocini Winterthur expressa, una vegada més, el seu ferm suport a la cultura. 16 136 u. UI lo dc te sè dt 11 CICLE COM ESCOLTAR MÚSI· CA. Organitzat per Paper de Músico de Capellades. Les conferències ta nen lloc a la sala del mateix nom el! dissabtes a les 19 h. Pròximes con~ rències: 18 de març, "Paganini·liszt El virtuosisme com a recurs", a càrrec de Joan Vives; abril, "Brahms·Wagner", a còrrec d Edmon Elgstriim maig, "Debussy-Ravel", o càrre: "Stravim· d'Edmon Elgstrom; i juny, ky, Schonbèrg i Bartok11, o còrrec de Josep M. Roger. Per a més informocc i inscripcions: Gemma Romanyà. Te 801 20 11 (feiners de 12 a 14 i de 1~ o 18 h). 125 ;:z j cc Ol o, e/, m pi ~~ PANORAMA R.G. Patterson, guanyador Concert d'Ester Pineda a París ' (¡¡ro. . dura. Wlrní. ilans). O.OOQ La d. 15 dl 1\o,~¡. Jove; ·be.C .rceloiruart. MÚSI· v\úsico :ies reom els confe. i-liszt càrre: -Wa¡; 1strOm, del concurs internacional de composició de Tarragona E I compo!lilo •· Robc•·t G. PatLc•·son hn t'Sial el guanyndo•· del Pl'inwr Pr·cmi dcl Concurs fnlemacionuJ dt' Compo8ició Musicnl Ciulat dc> Turrngonn ] 994 per Iu seva obra Th e Double Edge. El cgon P•·cmi fou adjudient uJ compositor A.,"ll¡,lÍn Citaries olcr per la peça Double l'ariation,s. L'obrn dc Pallerson sel'i't eRir'Cillltla el propt>r· setembre tl Tm·•·ugonn per l'Ot·qucslrn S imfòniC'n d e Bat·celoun i Nacional d(l Cutnhm ya. El jut·nt dt>l P•·t•mi vn estar integr·ut JICI' Enriquc Fr·un('O, Antoine Tisn~, Josep Sol('(·, Jonn Guinjolm i Albc•·t Sardà. Aqut>s la scgonu edició d el Premi, dt>dkuclu a In música sim.fòrúca, ha ohlin~ul un notable èxit d c participndó, havcnt-s'hi presen111t pnrtitm·e¡;¡ de Iol¡;¡ els continents. • L a pianista coto/ona Ester Pineda va oferir un concert a la Ciutat Universitària de París, ¡untament amb una conferència a cura de la musicà· /C?9a sabadellenca Montserrat Bergadà -col·laboradoro de CM/RMC. El temo de lo conferència Fou "Lo presència espanyola a París a principis del segle xx" i lo programació del concert es referí o aquesta temàtica, amb obres de Granados, Albéniz, Debussy i Ravel. Aquest concert formà part d'un cicle de tres entorn del tema "La creació musical o França i Espanya o principis del segle xx", promogut pel Collegi d'Espanya. • càrre: ravins· ·rec de ·macio " Del seu affm. tà.T~ i de 16 E:. -• .; St•. Lhús BotJuu• 2t Director del Teatre Llim·e í3 125 Estimat amic: ..• ;::¡ I ncvitablement, aquesta carta que ü adreço ha de tenir un to falaguer, ja que així ho és el motiu que la justifica. Jo vaig ser un clels assisttmts a l'acte que va tenit· lloc el 23 de gener passat a l'antic Palau de l'Ag•·i(·ult•u·a i en el qual, a la fi, repr·esentants cl'un insòlirnmcnl nodTiL aplec d'institucions -dos rninister·is, Adminish·ació autonòmka, Ajuntament i Oipnta¡·ió- van confluir per signar el conveni mitjançant el qual, aquell espai, ara tan desballestat, on ens trobàV~>m, ha de passar a ser la futura nova seu del teatre que voqtè dirigeix. Tors ('l"' que ens vàrem aplt>gar allà érem conscients que estàvem viünt un fet intrín ... ccamcut històric, gr·òcics al qua] tma de les iniciatives artístiques -em n•sialcixo a encasellar-la en l'epítet teatral-. més lronHccnclf'nts sorgides en aquest paí~; a r escalf de la ~m:•~alitut política democràtica, poRava les bases defmJltvos PN' a un envolamenl a l'alçària que corresJl()~ a 1~ ~crietat, rigor, dignitat i t•ategol'ia de la seva tt·aJerLorlll; dels seus. si nom 'er t'o divuit anys d'existrnria dt•n.~íssimament produ1·th ~Enmig d'un cüma inevilahll'mt•nt eufòl"ic, vostè va P!lsu~. a la fi del seu parlamcnt.la nota entre irònica i t•ausllca del recordatori que aqudl art c. a la fi feliç, es P.roduïa després d'un prorés massa dilatat de dila~tonR. dubtes, promeses d'immediateses fn1strades. •~r.reïhle~ -clifícihnent creïbles. Jlf'l' tant- incompatiluhtats d agenda i altres argunwnts dt> dubtosa valirlr~a IJIIf' han afavorit qul' ha¡,rin pa~sat rpuu¡j quatre unyH d'onçit <¡u e el projentf' dl" I nou tenlre va ser prest•nrut a ln casa mare del Lliure, ni ClllTI'r dd Mont81'11)', rn aqueU acte tan emotiu fl l'C'sidit pet· un Fabià Ptugsrn er immt~nsamcnt feliç. Aqnl'lln ath crtència que va formulat·, que prou pat·ault•!i i anem a signar no fo~ ~a~ que es congeli la tinta. oferiu un contr·apunt de rea li-. me qul' esperem que no tingui C'nriicter premoni- tori. Pt>r<¡llP. ai las!, si posar-se d'arord a signar un at·onlllnrgament consensmtl semw que hi hagi diner·s P•'l mig ha costat quasi quatrl:' anys, l'extrapolació d '¡•qu•·¡¡ta línia dc captcnim1•nt n•t;pct·t• de l'inici de les ohres, tlfJIIÍ si amb numerari en joc - pi'O)J de 3.000 milions dc pessetes- podria conve•·ti r l'es pern delmomt>ntruP.s directamenlexeculiu en un ~:~irnuJarre massa fi el l'I dc In C'ançó de enfadós. Rn tol cus. jo C'Onño C{llf' no serà aid i que. ben altr·ruurnt, ara le~ roses entraran en una via de normalitat i fluïdeso qnc no ha de tenir t·es cn romú amb vacil·lnC'ions. duhles. etcPtera quf' ja he apuntat abans. D'aquest acte, em quedo tambP umh la eonfirmació tan explícitament manifestada dc la 'ol uniat universalista rlt•lnou Lliure. tant pel que fn nIn rol·laboració amb alu·cs companyies com pel de Iu tipologia de propoatPS a oferir, amb el protagonis ta desta(~n t de l'Or·c¡uest•·a de Cambra, conjrmt que. rom lanlt>s coses de In clll'ln, va Rer gener· aL per· la ment, m ·ni re,.¡ ria a dir "r1•naixcntista., -en el sentit amorós de tota manifesturió dr l'art de Fabià Pnigscnt>r i quc avui oeupa un llot· molt definit a la història mpf! rrrenl d ·aquests gairrb~ cio~ decennis de vida de la I'U,..a. He" mÍ's, amic lluís Ho mur.\ ull fdil·itnr-lo per tot això. també per la seva tasca al t'apdavant del teatre. en d qual s ' ba fet com a actor·. dir<•tto•·tcnlral i gesto a· i al qual tant ha contribuït a "fl•r'', i felicitar també Lot un equip humà i. no cal dir-ho, at·tístic d'una gt·an cnL<'gol·iu. que individualüzo !'n J'(•ntt·anyahle figura rle Cadota Soldevila. persona que t•stie sf'gur que va guudi1· d 'aqnell dilluns amb una intensitat molt partit·ular. r DPI seu nffm. Jawne Comellas e ~ I t e PANORAMA T e A R L'autenticitat de Joaquin Acltucarro per X. CASANOVAS·DAHÉS U n r·rgal de la tempo r ada Palau Cent era la j}resentució del pianjsta Joaquín Achúcarro. Es una gra11 satisfacció havct· srguit la lenta progressió dc l'artista des dels uueis de la cat·t·et·u lïos al cim, vista la invitació permanent dr di rectors com Ahbado, OzawaoMchta i l'entusiasmcquesuscitcn Ics seves intcrpr·etacions per valors altr·es que la mera excel·lència tècnica. El t·ecilal justificava les expectatives. At·a qur es prodiguen els programes monogràfics o temàtics, una proposta val'iada com la seva era com una llepoüa, la successió de Bach (remodelat amb magnificència sonora i estructural pet· Busoni). chubert, Ravel, Granados, Albéniz i Mompou, complementats per Chopin i Scriabin a l'hora de Ie pt·opines. En r obra bachiana. la impr·essionant Tocatta. Interme::o i Fuga en do major ens va mostrar la se,·a faceta més poderosa i. en quatre Preludis de Mompou. la més delicada, com si J'a¡·lista volgués defurutar el terrilod del seu pianisme. Un Mompou, però, qu(;' no és deliqüescent, travat amb solicle a. una delícia. que va ser tan aplaudida com les peces més extrovertides de Ravel (I'Alborada del Graciosa) i d'Albéniz (El albaicín i Navarra). a les quals s'aproxilna com si volgué mostrar-ne una ultradimensió preorque 'tral. Un altre cop el pianista bilbaí va demostrar que es posa amb humilitat al sc1·- vei de la música, que obvia el parar del vir·tuosisrne, que no és cs<;laud'¡ na ilnatge o d'una etiqueta. Es a di: qne no subordina J' eKpressiÓ poètk a la mcitació de l'aplaudiment. L'I! pectacularitat exaltada amb qur' tocar un Preludi chopinià com ad e oda dc la vetllada demostra per p1! sil'a el seu capteniment durant tot 1·ecital. Un autocontrol que, tot n rantint-la, valora l'autenticitat del!, obres per damunt de l'exhibició. 125 Un bon concert cie l'Orquestra del Lliure pe j lCJ qu per X.C.-D. E 18 138 tn mi n un marc musicalment tan ünlltat corn el de Barcelona. només quan té un públic fidel un organitzador pot fer propostes com la de combillar Str·avin ky i Schonberg en un programa i proposar-lo sense el reclam d'artistes de renom internacional. És cert que el Palau de la 1fúsica no es "a acabar d'omplir. però hi acudiren prou per,ones com perquè hagi funcional el "boca a boca". Qui era l'organitzador? Euroconcer t. Quins. els intèrprets? L'Orque tu dt> Cambra del Lliure, amb Josep Pons al capdavant i quatre cantan ts de sòlida trajectòria: els tenors J oan Cabero i J osep Benet, el Larítoo Josep Cabré i el baix J osep Pier·es. 1 quin, el programa? Ni més ni mcn ys que el Ragtime i la història bul'lesca Renard de Stravinsky j la tra nscripció per a quartet de cordes, flauta i clarinet del Vals de l'emperador de Johann Strauss i la Simfonia de Cambra op. 9 de Schonbcrg. Les lectures de Pons van ser directes i poc sofisticades, construïdes a partir de la característica sonoritat, lit ale ret an Co alt rà mt el mc Br ¡·j~ els Joan Cabero, Josep Benet I Josep Pons dirigint. Al fons, Josep Pleres a voltes massa densa per part de l'Or questra. No debades el Vals de l'emperador va semblar I ributar·i del lirisme exacerbat dels Sonvenirs de Florence de Txaikovski. A Renard. la prestació dels qualrr~ cantan ts va ser admirable, enfrontats a un es parts exigents en què la dramatització precisa de la fa uJa ha de prevaler sobre les dlficultuts tècn iques d el cant . I francament all'activa la inll"l'pretació de l'op. 9 de Schonbcr·g, de la qual recuperaven la versió ori~ nal de 1906 per a quinze insll'lr ments. La lectura claJ"ificadorad Pons és de les que permet , a una o'-' tan complexa, transparentar un tttt·ella t melòdic constrtú't sobre rerur r ències temàtiques i processos d'al mització i coufluència a partir d'li! substrat harmònic de gran cond6 sació. Pons volia oferir una obrnaJ. rnada. c n~;rescadora, no Ja rcstilli" d'un monument. Ho va a(•onsstpl' ln I ut de Rè bit pt· ri'< bic tes gu soJ ht·. no e R T e A Un rèquiem ben plantejat Miriam Fried, contradictòria perX.C.-D. I ' 'ioü de Miriam Fried ha demost•·a t ser plat p er a gou rmets, un a menja sel ectiva difícil d 'encaixar. La seva presentació, a1·a fa n ou anys amb la Roynl Philharrnonic Orchestra sota la batuta dc Temirkanov, no serveix, a•·a, de JH·ecedent. Alesh ores l'entusiasnw va set· pa lpable, meutrc> 4ue, a•·a, ha decebut l a majo•·ia, ct'Ítics inclosos, insatisfeta , no per la maner a " tècnica " dc tocar l'instrument, sinó pet· l'enfocamen t donat a les peces per a piano i violi dc Schubert ( onatina D.385) i de Brahms (Sonata núm. 1 op. 78). Cal dir que la cont•·ibució del pianis ta Alan Marks, minsa en acompanyat·-la sense voluntat interactiva, va augmrntar ei desencís de qui es delia per lectures d ' intensa volada Ürica; contràl'iament , es va tr·obar degustan t versions tt·am(lüHes, dircursives, uniformes, toss udament entestades a resultar an tit·omàntiques. Com a n~ flux a una tal frnstJ:ació, va n agr adar m olt -potser massa, al meu entrendrc-les Sonates dc Ravel i Bar·tók (la núm. 2) . F•-icd les va tocar amb una nitid es a , sense, tampoc, afanys protagonistes, ni detalls r evela... dors d'una personalitat que cerqui rompulsivameut l'enlluernam ent del públic. Va aflorar un altíssim gr·au de virtuosisme, per·ò no em 'a sem biar. pel que fa a la violinista israeliana , que hi hagués tanta disparitat entre el seu r·endiment en obres del segle XIX i xx. Pel que fa al pianista , sí que va er notable, la diferència, particula rment per l'engrescament amb què va abordar les segon es. Tant de bo Ibercamera , que acostuma a apostar per determinats a rtistes, torni a p r ogramar Mi riam F ried. Estic con ven çut que, escol tada a partir de la impr·evisihilitat d' tm tarannà artístic desapassionat, satisfarà la "cut·i ositat " d'un públic que hauria de ser menys aprioristic i revalidar entre n osaltr·es l'alta estima amb què l'honoren exigcntís ims cenacles violinístics. E parllli' la u d'¡ :s a di: pl>flia Il. L't> què• rnad. Jer pa< ;:~t !olt tot !l lo 31 de perX. C.-D. ~ió. D res oori:: llSI!t .or~~ Ja olt< untt :reclll ; d'al· ir d'~ ond" .rami!' ;tillll sepí ia 1 de febrer de 1995, a un any de les flames del Liceu. Amb perspectives que possibiliten l'optimisme pel que fa a l a qualitat del projecte de reconstrucció i al compliment dels terminis, l'activitat del Tcatt·e con timia. mínimament, procurant als equips i al públic sen sacions reconfortants. En aquest pl"imer aniversari., ambla con stitució del Consell de Mecenatge com a dada altamentsignificati va, per·quèserà una peça clau del funcionamentdelnouLiceu, l'Ot·questra i el Cor oferien un Rèquiem Aleman)' op. 45 de J ohnannes Brahms. Vaser a la Ba ílica de Sta. Maria del Mar, un r·ecinle amb tols els avantatges pet· a una lluïda reh·ansmissió telcvi iva però absolut~ent inadequat des del punt de VIst acústic. P erò l'entitat del Rèquiem radica en el seu increi:hle cabal d 'emotivitat i no en la proliferació de detalls. És fàcil d'obviar els inconvenients ambientals per indefinicl es (i, a voltes, cacofòniques) que sonin algunes revcdJeracion s sobreposades o pet· des<'quilibrats que r esultin els plans sonors, amh aguts encastats sobre uns greus fosos en w1a monocorde nota pedal. El que cal, quan les condicions no són les d 'u n concert habitual, és t1·ansccndit· la imperfecta cristal·lització de la música per sadollar-se en la seva essència. I, per a aquest exercici introspectiu, el Rèquiem Alenwny és una obra adien I. El va dirigir Sal vador Mas amb un plantejament lògic basat en la lentitud dels temps. Va ser una ver·si.ó serena, allunyada del tremendisme i Ja crispació. amb una legítima propensió a magnificar els finals de número. La prestació de l ' Orques tra i del Cor (que dirigeix Andrés Maspcro), correcta. tot i que el so instrumental tendia a difuminar-se en els pianii que les ent1·ades de les veus propendissin a la dispct·sió en els passatges més tensos. Sensacional el baríton nord-americà Alan Titus, amb una projecció vocal p r odigiosa i unes mostres de cap acitatrcspirntòria rrue s'afegien a una comp1·ensió perfecta del text. No puc dir el mate ix de l a soprano, la m u niqnPsa Mech tild Gessendorf, amb una tessitura massa a~,ruda que li condicionava l'ex-pressivitat. El concert es va dedicat· a la mcmo•·a de Lluis Portabclla. dirrcto•· rlel Liceu en els anys del c ·ODSOI'Ci j tfUC va revifar considerablement Ja inadiació del T eatre. TEMPORADA ~ MUSI CA N • z d JANDORRA ---0 C T U B R E 9 4 l a VELL A MAIG 95-- Dissabte, 4 de Març de 1995 a les 22h . VLADIMIR FEL TSMAN' (P I ANO - ~ Diumenge, 16 de Abril de 1995 a les 22h. e 5 THE HARLEM SPIRITUAL EN SEMBLE d p - D i ssabte, 6 de Maig de 1995 a les 22h. e I MUSIC! - CENTRE DE CONGRESSOS I EXPOSICIONS D'ANDORRA LA VELU El concert de The Harlem Spiritual Ensemble se celebrarà a l'església de Sant Esteve. Preu: 2.500 ptes. INFORMACIÓ ANDORRA Tels. 82 22 42 - 86 40 58 86 11 31 - 86 11 36 RESERVA 1 VENDA D'El\'TRADES Sindicat d'Iniciativa. Tel. 82 02 14 Caseta d 'informació. Tel. 82 71 17 INFOR.t\1ACIÓ BARCELONA Tels. 200 06 55 - 200 07 87 RESERVA f VENDA D'ENTRADES Oficina de Turisme del Principat d'Andorra - e/ Marià Cubí, 159 Tels. 200 06 55 - 200 07 87 INFORMACIÓ PARIS Tel. 42 61 50 55 RESERVA I VENDA D'ENTRADES Office de Tomisme de la Princip3UI d'Andorra- 26, Av. de J'Opéra Tel. 42 61 50 55 r> Andorra IL I'Afl OfLI , . I H I U J p li e n f u r o n Un concert de luxe lvocantels felifosseixanta Jt•on Pit' rr·e Du¡my. piono. Obn•, tlt• J oh n Cage. Uor t'll\' Bnrhrr. conft•renciaot. Fnntln<'ití Anroni Tàpies (Bor(·eluna}, 17 i 18 th• ¡;t·ner dt' 1995. per F. TAVERNA-BECH E A NO L ELil A. Dumay. violí: ]ian Wong. violoncd: :\faria Joño Pirt!S, piano.- I6. l.95-lber·camera.- Trios: K~. S02 d<· ~1 ozart. nrím. 5. op. ï0/1 ()e Bt>ethovNl i trrím. 2, op. 87 dc Brnhms. per .JOSEP CASANOVAS e onc:er·t que p ode m qualificar com un esdeveniment mus ical dc luxe. Tnte rp r·ctucions toles c Ucs cxtraodinàries, lot i que en aquesta agrupa l'ió de 1riu no hi ha més pe r·sonalilat autènlicament senyera que la de la pianjsta portuguesa. Violí i violoncel, p er aquest oedrr, són bons solistes, prrò no s ' hi poden comparar. [ malgr·at això, integr·en una fat·nració que com a conj unt a r·riba a lranofi¡,rurar-se en una unitat e tètica de pritnerísbima magnitud. Aquest tipus de consideracions rr-ítiques fan pensar eo la impor·tància d ' un cap, d'una ment ordenadora en les fot·macions breus dc cambr·a; una segona reflexió que es pot f<·t· és que sovint cal dis tingir· en tr·c la qualitat merament professio nal d'un solis ta -piano, violí, àdhuc director- i la seva dimensió com a " músic " . En tm pr·imer aspecte ca lrll'ia refel'ir-sc (uúcament a 1'4.-!sfet·a de Iu mera execució mutcl'iul de Iu JHII't i tu ra , més o menys acur·ucla, sonor·a br·i llanl o fi111s .r lot amb ulL vit·t uos 'is rne. En 'un segon terme haut·em ric refe rir- nos a aquella muaicnlitut en el sen tit dc la creativitat de realitats sonor es d ' un ordre supct·iot·. En uns casos hi ha mera lectura elf' la partillii'U, per bl'i- Uant que s4,oui: e n l'altre, a utè ntica t·ccreació del pensament original del comp ositor i de les més secrl'lcs int uïcions que van motivar- la en el st•u dia. És. en aquest sentit, que p e t·d to tu impo rtància el fet de les r·espcctivcs qualificacion s individuals tl' aquest trio, si Ja se,·a musica litat el va <·ouvertir en una formació suped w i d concert esd evingué, així, de luxe. El Trio K.502 de Mozart va adquil'ir· tota la inte nsitat preromà nticu acumttlada e n els darrers anys dt> vida del compositot· i que tan a fons s t•mbla conèixet·la pianista pot·tuguesu. D e fet, l'al tra gran especiali tat cle Pires . la música de Schubert , no aparegué fins aJ bis, a la fi del programa. Però no bi b a dubte qut' l'ins tant c ulminant. màgic, dt> tot el programa, es \'a produir amb d largo del Trio núm. 5 de Beetho\en, l'anomenat ' ·dels espet·its" . 1o,amentl'evidència dc la s ublim eApressivitat dels sons en l'àmbit d ' una escala de d ensitats que quan eau e n m a ns d'intèrpt·et!> com el Tl'io que ens ocupa produeix la m àgica sus pensió del temps. Quelcom d 'a ixò r e trobàrem e nca t·a en uns jn!ltants d e la darrera obra del progr·am a , l 'op. 87.2. d e B r ahrns, el<• modèlica solidesa estt·uclmul. Va ser un recital que ens ha iHustt·at quin pot ser el goig de l'er la ruúsica a mb un autèntic espet·it vocacio nal, pel plae r mateix de cr enr·- la , lluny de compre ns ibles i pedUosot! rutines que han an·ihat a Jmdbar·ata r grans carreres eminen ts. ls nos ll·es rncl.òrnans i molt especinlmr nt els intet·essnts i t•om·ixrdon; d e J'nrt rnus icul mÍ's t·om¡womès e n lu recet·cn dc unus horitzons sonor·s, coneixen les qunlilats i' ir·tult! dt'l piunistn Jenn PierTe Oupuy; podríem dir· que dl sempr·c lm t•stut prcsen t en les mLH'Lifestacions de cuit·c íl\' uutgum·distu que tan infn·qiit'nlnwnt es fan a In noblra ciu tul. Digm•m també lJue oques t pianista fran t•è~o r·ndicnt dt•a dc fa molt n Catalun}a . Í'b co n ~idt•t·a t com un ''er·itable especiali~ ta t•n Iu inter·pr·cLoció dc la música tle J ohn Cage, compos itor· inqiies tionaJ>lemcnL dt•<·isiu perquè la música sortís del gueto t'l>tètic en què e, movia n cuu!>lt dd poat:.t• riali~mr de la dècada dels c·int¡u anto. Certamen I . Cage umb la bCVO rnanea d'escr úpols i la Sc\'a imn~:,ri ­ nath u audàcia va •·oxigenar '' f'l camp df' la c•·rat·ió . .Així es va podet· constatur· t•n la' e r·~oió Uuminosa que va ofel'ir J .P. Dupuy_df' les ~('\CS ourcs Music of ciHmgPs i Et rrdes australes de Cage. Com igualment el compositot· Llor·enç Har·hpr· amb lc•s seves pur·auJes, veritable vivt'nc'ia tic tot un moviment C[UC va r·f•voltlll' l'a rtmusicnl, va saber· dorJar u nu visiér molt clat·a del que va s ignificat· " l'una t·quis me co mposi tiu" de Johu Cuge en el camp de la cr·eació musica l e~opnnyoln e n uns moments en el quals r i frun cprismr lerúa necessita t clt: mm.tn11·ulmón una npa r·ença de llibert ui que - ar·n b[~ sempre es contt·olava d cto dt· posicions dktatorials i ester·iJitzudon•s. \qu t•stes dm:' sessions es va n incloure en Ics af·ti\ ituls al \'Oitanl de r expos il'ió ·'En l'c:.pel'it de Fluxus'' que va muntar· la Fundació Antoni Tàpie~>. la qual constituí una \aluosa r eYisió el' uns temps. els any.. 60. que teoeo el &cu pe:. en elu·anscur·;, dc la nostra bistòr·ia r·l'('l'nt. ..•.. ~ -~ el' ~- 125 Amb Varèse va arribar l'escàndol perX.C.•D. cgununent els lectors estar·un ttssubcntats del pandemònium en què CI:> va convertir· l' autüció dels aspres Déserts d ' Edgat· Varèse pe t· a orquestra i cinta magnetofònica en el pr·imcr concert del nou any de l'Orqncst r·a Si mfònica d e Barcelona i Naciona l dc Cata lunya . Feia temps que no es prcsencinva a l Palau una rnostrn així de r·ebu ig. E l protagonisme, el va r·cclanu•r una gran part del p1íblie del toro d c la tarda de dissab te. U n p(rblic majoritàriament acomodatici que acut al Palau a passar una estona agndablr i no a passejarse tra nsvt>rsalmeot per la història de la mú~ica ni a sotmetre 's estoicament als ensurt · que e' n deri vin. L'obra. durí ·ima. data de l'any 1954. P ertan y, doncs. a una etapa "experimental'' dc la creació artística a escala intcm acional, en què els compo i tors cxplor·a, en els límits, no ja de la música clàssica. sinó d e la música matt>ixa. a ft·ec del soroll, de la no-forma i de l' aleutol'ietat. Déserts dura uns trenta minuts i interpola ar:tuacions dels vents i una percu ss ió in gent amb seqü è n cies enregistr·ades que "vomiten" sorolls indu s trial ~:> com bin ats amb altr es procedents del laboratori de Pierre Henry (una cinta en molt mal estat, p er· cer·t). Probablement. r aldarull superà el que va acollir l'estrena parisenca de l'obra dirigida per H e rmann Schcrchen r an > 1955. La p r·imera mostra d e disgust va ser immediatament sufocada. P er ò la segona. un estentori ' ·Fora! ' '. va ser corejada, ja , per uns quant . A partir d'aquest moment centenars - repetei.xo. centenars- d e p er ones es van aücar unes a altres en un seguici d e crits, xerrameques, xiulets, riallades . estossegaments, picament de mans i peus . El públic es va conver tir· en espectacle. Què demostra aquesta intoler ànc ia? Qu e una pat·t d el públic d e I' OBC és tan mal educada com acomodatícia . L 'endemà l'audició no va generar pro testes signifi ca tives . També {os eer·t que una part d'aquest sector nombrós d ' abonats s'avergonyiu de la dimensió de l' aldarull i no va dir r1i piu en l'altra primera audi- S 125 ció del programa. quan un gest peremptori d'Arturo Tamayo va ocallar les protes t es d e ls més co ntuma ços e n s ona r· els finí ss im s Episodios en el recuerdo clt>l bar·celoní José Luis de Delas. No es tr·ar ta dc gaudh· de Vat·èse o dP Stockhausen , sinó del fet que inte~·essi mínimament el d evenir estètic dc la música dd nostre segle . P er cl'iticar·, cal conèixer, i aquesta és una de les fun cions obliga tòries d e la cu ltura pagada amb diners públics: oferi•· un venta ll d e tendències i matc•·ialit.zacions. Una senyora deia a una altra en sortir: ''A veure si el dissabte que ve ens agrada més ... ". Ignorava . ¡>er tant, què .. tocava •., amb ''què" es tr obaria en acudjr altr a vegad a al Palau . interessada m és <ruc res en la dimen sió social del com·ert. De la mateixa manera que no sabia què calia esperar de Va•·èse. tot i que lc notes del ¡>rogt·ama esmentaven una " inhumana pur esa" i parlaven d c refinaments tímbrics. Aquest és el problema, i no la protesta en si mateixa: l'err·or, la inèrcia dc m olte~:> persones que cr euen ser cultes. 1[i ha , doncs, una tasca ped agògica q11e l'Orquestra menysté i que ha d·enfocar com una operació en JH"Ofunditat en la que hau ria d e ser· una dc l<·s prioritats del nou titular, al ma teix nivell que recuperar per a l'Or·questra la il·lusió i la projecció r¡ut> ara li manquen. Urgei.x programar, abans que el Varèse m és r econccn tr·a t. altres obres men ys pro,•ocative'l, que clotableixin el nexe amb les avantguardes i en què un públic no predisposat pugui satis fer , si no unes preferències estètiques fàcils d c compar·tir, sí una n ottoada curiositat pot'lcr· més cultural que no pròpiament cstchic'a. Aquest episodi aboca a la reflexió i no al disgust. Ha de sihrnifjru r· el punt d'inflexió que inicïi un procés <h· recuperació del públic cap a la comprensió , ja cru e no a la degustació, de la música contcmp01·ània. PPr<JHf> si ens hem de r·efia r· de Ics rwquestr·es que ens visiten per ta l d'anar-la c·on eixent, estem Ucstos: per a elles, el darre r co mpos itor és S h os t akòvitx ... E ndavant, OBC! La partida està guanyada si s'estableixen Ics r·egles de joc adequades . Un valor segur perX.C.•D. t·nau Tomàs és un dels no~ tres artistes joves que de. mostren tenir: més potcn. ciaJ a nrig termini . El sro recital del lS de gen er en el cicle Con· cer·ts a Cal B erger de Vilafranca drl P enedès (que auspicia la Caixa Prn~ d ès) ho certifica, tot augmentant la confiança que cada cop som més a di· posi tat· en el seu violoncel. Li va f~ costat, amb gran suficiència tècnira, el pianista J ot·di Masó, que va a por· tar un acompanyament transparent. ciseUat i convenient a Ja corda. tol i que ¡· acústica era desfavorable al treia t . perqu è la imme di atesa deJ. plecs de vellut de la cor·tina de fon.· n'atenua ven la presència sonora Arnau Tomàs ha estudiat al Conser· valori d 'Utrecht i s 'ha perfeccioni! amb mestres com Ald ulescu . Star· ker·. chiff o Arizcuren. Ara té \Ïnt+ un anys i continua treballant am~ )van Monighetti en un centr·e "d'all t·endimenl musical" com el Cons~r· va tori Superior R eina Sofia de Ma· cirid. E n p•·ograma , les sonates Arpeg· gione clc Schubert, en fa major, op 99 de Brahms i en re menor op. •IOd1 Shostakòvitx. Tres estils q11e troba· r en en Arnau Tomàs un intèrprtt discriminatiu qu e cap ta amb fin• p ercepció l'essèn cia canviant del mú sica -calidoscòpic Sbostakò\CÍLx!-. p erquè és capaç de r esoldrr qualsevol complicació tècnica sen." comprometre el caràcter exprr,~. de la línia. Toca amb intenció i ulli vehemència ben dosificada. que I~ duc ix en una sonoritat d c gra o pleJJt tud. Demostra una projecció intdlectual que enriqueLx el discnrs. qut el fa p ersonal fins i tot en els pa•·ll· ges està tics -corn r abstracció M " Lento" de la Sonata del rus-. frt que inrlica per on pot evolucionar r ar·tista en una dimensió paral·lrlnt la de l' ullraperfeccion ameot tècnk. A ell , com a Masó en tascrues d'a companyament, se li pol fer r el~ que més ha de satisfer artistes in P~ g ress: que no eos acontentem ambt~• resultats p •·esents, per· satisfacton• que semblin. Llur maner a de torll revela idiosincràsies que s' afermen que, tot germinant, poden fer-los 1 ~' lar· alt i lluny. A Quan la collia pot ser esdeveniment musical per J. COMELLAS ls no~ ue de- potenEl seu e Con· dt) Prnr- ICa :ant~ ~s adi- va fer :cnica, . apor· arent. 3, !Oli ealtP. a del, le fon: IDOrL ODSff· :cional Star· vint+ 1t amb "d'ah onser· le )la- :irpeg· Jr, op. • <JOd1 Ltobl· èrprtt b firu t df ].¡ ;takò· :soldrt sen.'l ores!ÏI ) i Ulli ue 111. pll'ID" .intd- L ~s, qur )3<'1~ ·ió drl s-. f~ cionar l·leiBI ècnic. es d'e· l'eloP ínpro- JJDbel· 3ctorh , toral rmen• los I¡¡. a redueció d<·l com•c¡·tis me JlCJ" a eohla u un;. man·s i a una tipoloboia d'e!HicvenituPnli> moll particulaJ"itzats consútuch. un fel moll i molt discutible que té, e ntre ahrc>s t•onscqUències, que esdcveninwnts com ri concert ofe1·t pc1·la Sant .IOJ·di el passat diumenge dia 29, oq;uni t zul pet· aquesta Plltilnllan c:ubdnl quers l'Agrupació Cultural FolkJòt·ica Bat:cclona, no tiugui el rrssò ui Iu rrpercussió que m<•reix. EI1Jretext et·a hom r natjar la figura de Lhúb Llounsí, un d els compositors catalum, que ha pt·ocluïl una obra qualitutivunwnt més •·c nwr·cablr en eb an)'l> dc Iu pObtguc tTa. Oat·rera d" uquest¡H·ett'xl. prou s uficient per a mohl!, hi habrué una p•·oposta iutrínaccament musical d"nn elevat 'aJor pet· Iu :.evu cupueitut pet· tt·enra r motUcs. Sobre la base iJTenunciable d 'una mos tnt untològica dc l'obra d1•l com positor ho m r nntjat. mostra que eus va pcnnctt·c gaudiJ· dc momt•nts d ' una rirJIH'Sa mus i(·al a¡;raïblc, hom bas tí una s<·gona d c Ics tres parts del concert, ¡·entrada en el prota¡;ottisllle d'un conjunt ins t rumentalno dc eoblu - flauta , oboè, clat·inct, trumpn i fugot- , conjunt que va acabar •·cforçunt Iu Cobla Sant J ordi en la int('t"pt·ctació d ' una L sat·dana. ni més ni menys que d e Robert Gerbard. amb motiu de complir-se e nguany el centenari d1•l :.eu naixement. Els t·cs ultats d ' aques ta part 'un rl's ulLar es pec ialme nt sa tis factori s des d el punt d e vista dl' la seva autl'nticitat musical , p e rquè vu fornit· al· li cie nts partí cul u s a Ja imn tgc de la mús ica d" an·el autòetona mrs /5l'nu"(na i finalment p et·què vu mo~; tr·a•· que 1u música per a cobla, podia i hauria d e tenir uns hot·itzons molt més amplis que aquells en els quals s 'encasella de forma tancuda i ex doen t. J onli Leo n. clirecto t· d e la cobla t·smentada, va f e r una explirarió ¡w r s ituar r obra de Ged1ard qm· "· anava interpretat·, titulada Sa rdana l/ , gràcies a la qual un auditot·i c·om t>ncional d c concert de co bla 'a h' ni•· opo•·nrnitat de descobrir-hi mo lts ' al o r s inte ressants i massa dest•o tu•guts. L" audició d'aques ta esplèndida sardana, amb cobla ampliadn nmb saxo. trompa. fa go t i limbalt'S, pn a nosaltres va adquir·ir un valot· molt especial. En primer lloc pc t·què amb 65 anys d'existència és d'una mod•·•·nitat abs olutu, i d esprés perquè té tma sul)stantivitut musical molL poc comuna en el repertori pet· a t•oblu. Dissortadament -d'això ens queixàvem fa un mes-, un tipus de capl<'nimeut com el dc G crharcl no ha tingut pràcticame nt continuïtat i ahò é .. <¡IH'Il'om dd que no podt•m sentir-no:. ni molt meny., i1Ulibfet., d es de J'òptiru de la ''nloraeió d ·una música autèut it•nnwnl nacio nal. AC(III'S IU st>gonn par·t també vu ptTmPtre gu utlir d ' una tlt·liciosu i molt lwn t·cmstntïda Suite primere11ca dt· Mnnuel Olt ra per a quintet de vent, una Petita suite de cançons catalaIIC'S, tunrhr per· u lJIIintc l de vl' nlre ulitzacla Jl<' r .Jordi Lcó11 amb un o firi notnhiP. i la vtmüó per a quintet de vt•nt ciPimal('iX .l o t·di Lcon d e la sardu nu La fageda d 'e n .Jordà d"Edunnl Tuldt·ò , cnlu qual una wgnda m (·~ e-..ccl·Lí el bon gust d el titular llt' Iu unt Jordi. 1 en n : ft• t·ir-nos o nquestu co bla. hem d t' t·cmurcur r alt nh ell qualitatiu clt• lt's !iC\ <'" inteq>retacions. model d 'ulinaeió. <•lt•gà ncia j autl-ntiru cla!!!!t' mu <~ieal. La seva aportació va t·ontribui t· notableme nt a conve t·tir oqu c!>L r·on!•ct·t l'li un aut èntic esdt•vc ninwnt musical en el sentit d e la tr·un~o.c·end(>ncia i de la soh s tantivitul mé-~ oeumda. Mitg<·s pa~·t s exagct·adamcnt llarg ut'S i cxplieucion¡, i pat·lamt'nts a doj o vun n •situar una imatge casolana i tèlpicn d'aquests tipus de manifestat'ion s, que co nu·npese n m és del comptr rn un context d e oorrnnlilat que t·cdnmu el fe l intrínsec de conr ct·t.. La proposta pianística de Miquel Villailla ~li«¡uel ViiJolbu, piano. Oht·e• dr Hayd n. Liozt, Falla i Sdwmann. Ateneu Bar·<"rlonè, (A..\. i D. dc Joun '\la•,iii 1•1 d«' gcnt•r de 1995). perF.T.·B S egummt•nt hi ha aq;uments més que l! uficients per pat·lat· d'um1 jo'l: c~colu pia. nistka eutalana, d r la qual Miquel Villalba pot st'r un d e ls exponents més lwillanta. Amh un mcca?i~rne segur i àgil JH•r rcsolfh·c amb CXll qualsevol escull vi •·t uosí¡¡t ie, u i.xí com també per puntualitza¡· amb evident precisió <'lmatís, MiqLH'I Villalba pot considerut·-st• com l' inlè rpt·ct clotat d'una tèt:niru rl c gt·a n ubas t que a la vegada nssolcLx la veritable categoria anísticu JH' r unn srns ible rnu¡,i~alitaL , Ics vir·tuts rlt•la qual poden esset·, entt·e nitre¡,, l'elegància i el gust en r expressió, la capacitat dc conferir alè al cüscm·s mitjançant un fr·aseig que juga amb Iu intel·ligent alternança entre allò que éb tens ió i dinamisme i el que és contemplació i relaxament. Certament. la nodrida Jlis ta dc premis que ha obtingut -entre ells e l Pt·emi Gener·alitat de Catalunya, ri XV Concurs Joan Massià- podien posat· ja de manifest que el seu recital seda t·e marcable. I així s ucceí e n la lectm·a imaginativa i eujogal!8Udu dc la Sonata. núm. 60 en do major df' Huydn, o b é en el to apassionul i obs essiu amb el qual va re ves tit· e l piam s me deLiszt (Llegenda núm. 2), així corn també e n la Krcisleriana op. l6 de Schumann. en què e l vessant temperamental i la dicotomia de l'expressió fantasiosa d els pcnlagranws schumannians ,·a ésser e~posuda amb admirable claredaiJ1CI joH' pia- nis la. Pet·ò tampoc en una obra dc Clli"Òctet· tan oposat corn l'uspra exJH"essió trl·lúrira dt· la Fantasía Bética dc Manuel d e FaUa. no va d eixar dt• fe r a etc d<· pt·c,.èn r ia e n el toc que hi aplicà Villalha. dotat d'admirable qualit at me tàl·licn - diria com una poderosa ~ouitan·a pols ada amb plcctt·r. En rerl a ma ne ra, i com a resum , e l concert d e Miqut' J Villalba va constiluil· nna ocasió pc1· repassar Ja idiosint•rà;;ia respectiva de t1·es moments dc l'evolució que ha seguit l'artmnsirul. Així, la nitidesa f01·mal i l' art de enin· l(tdic dels clàss ics, l a vocació pe t· la fantasia i la reflexió transcend entalista a cavall del passat i del fu tur d els nuuàutics i el retorn a les aJTels, entès com una síntesi entt·e la nc·eess itat de renovat· la tr·adieió i pos nt· dt> manifest r ascendè ncia èlnjra dP l'art mus ical , com s ucceí ales prinwl'icl:l dd nosu·e segle. ~ _;ê. El la: ~ 125 PANORAMA e R n dr·ls pr·imr•·~ t•onr·~rt~> dc runy L995 \:I M'l' d de la Jove Orqut'stru Simfòniru clt> Catnluuyu, qm· dt•sprés d'una f'lupu dí' I n'hali, t•(•nt•·utlal'n ri Romanlic·ismt•, t•n mus1r·un1 c•ls rf'sultut&. A1ptest ronrrrt vu s1·r clt•tlic•;¡t lll'r l he•·caJuN·a al rf'rorrl rlt· Lluís Por·toiJrllu, truspassal t'I 17 do Jcsl'mh•·t· d c 1994 i un ch·ls prohoms cpH• ¡•s va f•ntt•stur , clurunt uuys, qur Ba•·'"'lonu tingui\~ 111111 ol'l•rta musica l cl'aiL nivrll. No m't•stir rlt• c·omcntu•· un detall que cunsidc••·o siguifiratiu més (•nll ii de la múSÍ('ll c·~r·oltuda: li van srr dr·dicuts un~ instants dr· silr•nf·i, pcr·ò la immrusa majoria dl' púhli¡• -i numr~ ho vun ft•r una tlt•seua de ¡wr~om•s- no vu ('Ousidrr·ar adi<·nL amb el monu•nt aixernr-•e de la butncn. i substituí una mo~trn dC' •·•·~perir. per una altra dl' gu~Ï\ cria i riclícul coHrcLius. Quant hem cl'aprt>odrt'. com a vúblir! Pt'l r¡ue fa a l1•s hontlal!! dt' la JO C, i com M' 'ol dir. 101 rlrpèn rll' le~> expectatiVt'h. L'Orr¡ut',lra ,.a 'onar plau,ihlemenL t'n un~ momrntb i malugrado•a en ri' altres. omb un balanç t¡ue possibilita l'optimi~me lot obligant a una major e~gència. Pt·r o l'ohlitlt'' fiLe• <[ualit:ltÍ\c;, aaholides en J'Obt'rlura Coriolà dr Beethoven, Locada omh ri¡.ride~n. ~c·n~t' caracter·itzat'iÓ drnmiitico i un inorc·r·ptahlt' garbuix u les rnrrlf's. Rc•ulnwnt ronvinc¡•nl . c•n canvi. les suhtil r~<'l> dels Wr5endonc/; Lieder de \Va¡,,''llCt' en ac·om¡wnyamenl a la soprano r·umnncsu Liliuua Bizim·c·ht·. poc 1·efmodu t'CI la clkc·ió i muasu ufuno~u d'una veu rnganyoRunwnL grau, [H:r·què és supor·tada per unu nwnxo n·~piratc)ria insuficient. En Iu Vuitena Simfonia de Dvoník. mostre" ron..t•t·utivt'~ d' e•campadi~sa i de concentra ció. El~ do~ p1·imer~ moviments van Ronur inquielanlmt'nl afehlits per Ja di~per;ió dels jo\ e~ m(l•ic, (ll1la impre>sió agreujada pel problrmàlir nivt'll d' a]gun faristol soli<,ta ). ntt>nlre que rb rl"slants sortien rodon•. amh lo t·oh.--ió ,onora i l'élun propis d'una orquestra bre~arlu. A l'rvid!-nria d 'attue•tn duplicitat no és aliena la dirt'rc·ió ric Jo,rp Pon;,. mas•a preocupadn al com~nçamrnt per clime,, colors i Lexture~ orque~tr·al¡, mro; c¡uc no pas per la ronrreció dr la Unia melòdica. U 125 e A T'odio, amor meu i Germans de sang. Clars i foscos delaJOSC perX.C.•D. T Potència i creativitat del musical català perJ.C.C. E n e l monwnt pri v ilt~gia t que està vivint e l tPaLt·r eatalà e n e l piu er(!atiu, mom r n t <(U e UI' l' P 11 e a pràcticament amh el pas dc· l'untt·riot· r ègim polític a l'actual p eríod e d ernoct·à tic, el gènl're 111 usic·al hi juga un paper fot·ça s ignificatiu. lneorpora l més tm·d qu1• e l teatre de text. igual que aquest ha bastit Iu seva e mpremta en elrccttt'!o a uns criteris fOt·mals molt propis. nwh individualitzats, molt o fot·ça al marge clr' c riteris mimètiCl> o rulinat·is, ft•L que en realitat és la clau dc 'olta d<' la se,·a salut. Des clell> fot·çu llun) ans Anta via na o iVit di! cmt Joan dc Dagoll Dagom i LCI bt?lla //elena cid Tratre Lliur·e, s'ha viseul una tl·ajt•rtòria enornwmt·n t >.ugge.,thu i riru que ha tingut e l mèl'iL substunc·ial dl' conve rtir aquest gènet·c. a lw ns ri(• pr<·sència molt localitzada físi<•nnwnl i amb w1es fórmules ob:.olelt•s, en um1 realitat ped'ec:tamt•nl nor·ntulit:r.arla en e l conjunt dc l'ofc·rtu lcalrnl quotidiana. En tol cas, aquella dc•lilll'ra<la fugida de clixés a r~uè cm t·t>f<·ria abans s'ha traduït en un bigarr·amcttl d1• tipus de manifestacions -;,o\ inl condicionades per l'absència d'una aut{>ntica escola d Ïntcr·p•·ctuciÍ> del gènere-. que fa que cada nova propo ta r e,ulli olwrta a lola nwnu 11 '<·~­ p eculacions i quers fac·i dífíril lhar un segell dc marca, no sol, per a tol el conjunt del mus ical català. ~oinó fin ¡, í tot gairebé per a cadascun dt>Ls grups que hi mantenen una dNiicat'ÏÍ> més o menys r egulat·. L'estrena amb pocs dic·~ dt· difc•t·èocia, i en t>spais situats a po<·n mctres d e distància. del!, <•spct•t¡H·Ir~:o T'odio, amor meu dc Dagoll Dagom, i de Germans de sang dl' la mu el<· Iu productot·a Focus i dc• l't'lllli[J UI'LÍI>~c crue encapc,:Hicn Ricard Hcguant i Angcls Conyalons, il·luRLra fot·çu hé el qu e acabem rl 'expoRa t·. Dagoll Da go m , d cs pr{·s d'cslllct·çar energies ingents amb rc1..ultuth notables en dues p1·odurrions rntll'm ement ambicimws - Mar i cPI i Flor de niL-, ba r etornat a una p r oposta de format menys f'xulwrant, inten- tant don:~r coherència a un malrri~' t'~pa r·¡,. Text i música s'un ci\.cn aqu per pt·imen• vegada, homogeneïtzat· i c>nunal'iduts mitjançant el guió drl· rt'C'lot'S dc la companyia, J oun-Liui· Bozzo. Anna Rosa Cisquella i Miqu~ P e •·iel, autors del a trobada ri' un>l'l' lats breus de Dorothy Parker amb canç·ous de Cole Porter. Una posada en escena brillant, un tn•hall actora) molt rodó. amb u~ maclUJ: ofi ci d'actor de musieal11111h ut'us at e n noms com Nina, Cnrm• Cu esta i Òscar Mas.l'en~:,riny i gràrb drls textos i la música impagahlr 1l· Cole P or·ter, en tot cas no im¡wd& xrn una r·r;ml tant Uastr·ada per lacli fic·uhat d"en ..amblatge del- comJKI' nt·nt;, en joc i la seva relativa fluïdr·. dc rc•lació. Per la seva part. Angels Con)• Ions. una vocació pel mus iral ~or~rb ju~tament de Jiar i cel. ha abandonat la línia d .-ls seus onegirlshOirJI" <·om prometre· s amb un mu'>ical con· ccbut com a tal. amh un argumrnt d'arTel autèntieamcnl melodramàtica, que té en La seva eoher·ència intrr· na t·ls valors més acusats. Tot <rurda bPn lligat, sense tampoc f•xcesso' ,¡, c·Bp mena, sense estirar més t'I br~'. qu e la màniga dels r ecm·sos posuiSI'~ joe. r aquí cal esm entar p er dumunl d'un tre ball coral d c notuhll' <lu~lt tat, les aportacions de la mateixa·\~ 1 gris Gonyalons, de Roger Pera''li Joan Crosas, que s uporten ornbnola ble dignitat el pes del llarg espt't'lt e· lc>. 111 Temporada 1995 ••••••••••••••••••••••••• ••••••••••••••••••••••••• Diumenge, 5 de març de 1995, 18 h. Diumenge, 21 de maig de 1995, 18 h. EVA LEÓN, violí DAGMAR MUÑIZ, piano ASIER POLO, violoncel MIGUEL ANGEL O. CHAVALDAS, piano Obres de Toldrà, Grieg, Beethoven, Sarasate Diumenge, 26 de març de 1995, 18 h. ORQUESTRA DE CAMBRA GONÇAL COMELLAS ALVARO FERNANDE.Z, violoncel Obres de Schumann, Brahms, Messiaen, Marlinu, Debussy Diumenge, 28 de maig de 1995, 18 h. COR DE CAM BRA DEL PALAU DE LA MÚSICA CATALANA GONÇAL COMELLAS, director (patrocínat per Fundació üixa de ütalunya) aterUI n aqm eïtzat• Obres de Bartók, Haydn, Mozart GÜNTHER THEURING, director ió d~b 1-Llui. Diumenge, 9 d'abril de 1995, 18 h. \Uq¡t~ ORQUESTRA NACIONAL DE CAMBRA D'ANDORRA GERARD CLARET, concertino-director JOSri'- 1' amb JOSE.P SURINYAC, piano Una vetllada amb Brahms Obres de Toldrà, Bartók, Cervelló, Dvorak ml, un Diumenge, 11 de juny de 1995, 18 h. Germans PÉREZ-MOLINA, duo de pianos Obres de Brahms, Stravinsky, liszt, Surinach, Montsalvatge, Ravel mh un tl mob :::nrmt gràcia tble Jt tpedeirladiomp& uïdr-. Diumenge, 30 d'abril de 1995, 18 h. SACQUEBOUTIERS DE BARCELONA BANCHETIO MUSICALE COR DE CAMBRA DEL PALAU DE LA MÚSICA CATALANA (polrodnot per Fundació úin de útalunyo) ' Diumenge, 18 de juny de 1995, 18 h. ORQUESTRA SIMFÒNICA DEL VALLÈS JOAN ENRIC llUNA, clarinet JORDI MORA, director Obres de Mozart, Weber, Schubert MARTIN SCHMIDT, director ;onyaor~dl Motets, salms i Magnificat a cinc cors de Schütz Diumenge, 25 de juny de 1995, 18 h. Diumenge, 14 de maig de 1995, 18 h. ORQUESTRA SIMFÒNICA DE VALÈNCIA ORFEÓ CATALÀ Ja nd• OIL pti al COll' umrlll BERNAT VIVANCOS, piano amàti- (5t'8on Premi M.1rin C1nals, 1993) • iniCI· qul'dl Obres de D. Scarlatti, Schumann, Pueyo, Boliart, Blancafort, liszt 3sos dt !1hrar salSf~ amunl C(ll~~ xa All" ra i J· MANUEL GALDUF, director Carmina Burana de C. Orff Venda de localitats: a partir del 24 de febrer Informació i venda: Palau de la Música Catalana, e/. St. Francesc de Paula, 2. Tel. 268 1O00 Al Servei Familiar de la Caixa de Catalunya. Tel. 31O 12 1 2, (en hores d'oficina). Localitats de 500 a 1.500 ptes. 11b Oll- tperlot BERNADffiE DEGELJN, soprano; RICARD BORD AS, contratenor IÑAJ<I FRESAN, baríton Organitza Fundndó Orfeó CntaJà Palnu de In Música Calalnna _ Amb les col·laboraclons de m................,.....,. ~ PANORAMA Els Diu111enges al Palau Un cicle en progressió perRRMC n concert a càt-rec de la violinista canària fin ca da a Barcelona Eva León obt·irà la ten·cra tempo•·ada dels DiLuneugcs al Palau. E l concert tindrà Uoc el dia 5 d e ma•·ç. A partir d 'a ques t esdeveniment, nou concerts més s' afegiran al cicle, que ocuparà tota la temporada primaveral fins al dia 25 dc juny, ja iniciat l'estiu. La tempor·ada d 'enguany ofer·eix due facetes molt destacade . Per· una part, la consolidació d el cicle. i per l'altra la seva expansió. Ambdues a rrenquen d 'una mateixa realitat. L·amph re sò aconseguit pe•· aquesta iniciativa gat·an teix la seva continu:itat, per un cantó, i per l'altra obliga a la seva ampliació passant d els vuit concc•·ts que es van oferir la campanya passada als d eu d e l'actual. Juntament amb aq u es tes ca racter·ístiques cal fer esment d'altr·es valor·s que ajuden a situa•· els mèrits del cicle. Valors com són el notable nivell de qualitat del conjunt de l'oferta, la seva vad etat -de del r·ecital al concert simfònico-coral-, i finalment el manteniment d'un nivell de preus d'acusat caràcter popular. Tot plegat con flu eix en nu obj ectiu, deliberadament buscat i absolutament aconseguit, d 'obrir·les p ot· tes a nous segments de públic i així eixamplar la base social dels afeccionats a la música. Ampliació que té també en l'element de la dispersió comareal un ingredient notable. El per centatge d 'espectadors de fora de Barcelona que gaudeixen d'aquest cicle és, amb tota probabilitat, notablement superior a la mitjana d 'altres cicles barcelonins. U 125 Lourcles i Lluls Pérez Molina En el pla del contingut artístic cal observar la pt·esència molt acusada d 'intèrp r ets d el país -individuals o conjunts-, gairebé tots ells, a més, joves i d ' una notable quaHtat. D'aques ta manera Els Diumenges a l Palau esdevé una plataforma dc projecció de trajectòries, molt oportuna i fa vorable . Així, b orn ha de p arlar de la violinista Eva León, una traject òria oberta a un futur molt falaguer i premiada en diversos certàmens . De forma sembla nt es podria parlar del pi a nista barceloní B ernat Viva ncos, o d el violoncel ·lista b asc Asier Polo, ambdós a ixí mateix amb un con sid e t·ah le b aga t ge . En una línia semblant, pe•·ò e n un nivell superior d e maduresa i projecció, s'h an d c si tua r els germans Lourd es i Lluís Pét·ez Molina. Pel que fa a forma cions, s'ha de d estacar la presèneia de les dues ot·questres d e ca mbra més transcendents d e l país, la que porta el nom i di•·igeix Gonçal Comellas i Ja Nacional d 'An- don·a , que comanda Get·ard Claret. Amb elles, la parceJ.Ia d.' orquestra la completen les ac. tuacions d e la Simfònica del Va. Uès, una orquestra cada elia mrs pt·otagonista d e la vida musical del país, i d e la Simfònica de Va. lència , l'actuació de la qual completa un atractiu quadre in· tegrador de tots els PaYsos Cata· laos . Quadre que r eferma la presència d el clarinetista Joan Enric Lluna. Les formacions d e la casa una vegada més ocupen nu lloc de·· ta cat en la programació del ri· cle, amb dues presències del Cor d e Cambra d el Palau de la Música Catalana, concerts nÚ· meros 3 i 7, i una de I'Orfeó Ca. talà , que clourà el cicle amb el concert de més p es juntament amb l'esmentada Simfònica dr València i la interpretació de la cantata Carmina Bura.na, una obra de gran predicam ent per part del p(lblic . El quadre de conjunts, el colli· ple ten el Banquetto Musicalt. una molt notable formació en l'àmbit de la música pre-clàs ie2 que comanda el violista de gamba Pet·e Ros, i també Sacquebou· tiers de Barcelona. La presència internacional I~ en eL director austríac Gunthn Theuring, la refer ència més der tacada. Ell serà el responsabl d'una molt suggestiva "VetllaJJ amb Brahms" amb el Cor dt Cambra del Palau de la Músicu el seu pianis ta titular, J osep rinyach. P el que fa a produccions i ultrl l'esmentada versió de Ca.rminl Burana, s'ha de destacar el pnt g ram a totalment dedical 1 Schiitz i el també esmentat dem· cat a Brahm.s, tots ells per aspre' tes molt específics. TEM A ra rd ~el·la ~s ac- ~1 Va- amés 1sical .e Vaqual re inCa tana la Joan a una } de!.el cis del de la .s núó Camh d .ment ca de deia , una tt per Lcorn- icale. :ió en àssica ;amba ebou- nal k .nther ·s deiasablt tlladl -or dc ísical ~p So- i ultri rmint :1 p111' cat I . dedi- 3S~ n la formació integral de la persona, el desvetllament i el conreu de la sensibilitat musical hauria d'ocupar un lloc primordial. Un conreu tant més eficaç, ulteriorment, com més aviat se n ' ha iniciat la pràctica, fins al punt d'integrar la música -de manera tota natural- en l'horitzó immediat de l'infant. Tanmateix, aquesta premissa, corroborada a bastament des del pla teòric, no sempre ha estat tinguda en compte, al nostre país, per qui ha pogut determinar legalment uns continguts escolars. D'ací la importància de totes aquelles iniciatives que (en ocasions imbricant-se en moviments de renovació pedagògica, en d'altres exercint f uncions de suplència, i totes elles amb propòsit de servei) han revertit en profit de diverses generacions de nois i noies. Sortosament, el neguit de superació per part de nuclis lúcids i exigents de capdavanters ha reportat sempre en tots els camps -també el musicalguanys impagables al cos social. Un d'aquests capdavanters insignes fou ~tm· Martot·ell, en la tasca pedagòglCa del qual la sensibilització musical P~e~gué una dimensió de tipus pràctic e~clent, aòient amh el propòsit pretes: fer estiinar la música als infants. Justament, la commemoració del centenari del naixement d'aquell gran pedagog ha propiciat l'estudi i la divulgació de la bondat de la seva tasca~ gràcies a la qual -en un període temporal molt concret- en extensos sectors del país la sensibilització musical fou un valor segur, pas previ a qualsevol desplegament de professionalització posterior. I tm valor, a més, de signe identificador. Perquè un país pot ser valorat, també (entre altres paràmetres) per la quantitat d'amateurs (en el sentit més genuí del 1not) de la música; tant, o més, que pet· la quantitat de professionals de la múSica. El tema que centra aquest número és~ doncs, d'actualitat eons tant , abans i ara. Tot complementant l'exposició del nucli essencial del pensament d'Artur Martorell -en homenatge explícit arran del seu centenari- diversos articles mostren, respecticament, el marc cultural, social i pedagògic en què la seva acció s· esdevingué, i les opcions plurals amb què s 'ha articulat, en èpoques més properes a la nostra, i en l'actual, l'afany persistent per infondTe als infants el goig i I' estimació per la música. Un afany l'a bast del qual és de conseqüències decisives per a l'avui i per al demà. Perquè, no ho oblidéssim, els infants d'avui són els qui configuraran el demà del país~ en tots els aspectes; i també en el musical. La petja de l.,obra d.,Artur Martorell 125 Artur Mart orell i la músic a en l'ens enya ment per ORIOL MARTORELL quest cm·s es commemora el cen tenari del naixem ent df'l meu pare. Artur Martorell (1894-1967), i entre els diversos actes institucionals que ja s ' han celebrat o que encara se celebraran fin s a la cloenda el proper mes d'abril, un dels -rnés destacats potser h agi esta t el col·loc¡ui titulat "Artur Martorell, educador del nostre temps", que va tenir lloc els dies 20, 21 i 22 del p assat mes d 'octubre a la Universitat de Barcelona i en el qual van participar diversos pedagogs. historiadors i ex-almnnes seus: Joan M. Pujals, Marta Mata , Antoni Capanós, Carles Solà , Isidor Cònsul, Josep M. AinauddeLasarl<>, Antoni M. Badia i Mat·garit, J oan Triadú, Josep Gonzàlez-Agàpito, Jaume Trilla. Ricard Pedrals. Salomó Marquès, Conrad Vilanova, Enric Puig. Pet·e i J aume Carbonell, Teodor Ga rt'iga. Ricard Giralt Mü·acle (a.c.s.), Rosa Paulí, J oan Costa, Carme i Maria Aymerich , Ma.-ia Martorell, Otília Defis, J ordi Monés, Sara Blasi i P ere Darder. A mi. se'm va demanar que presentés una ponència sobre el paper de la música en la seva vida i. sobretot. en la seva tasca de mestre i elf' formador de futurs me-stres: i ho\ aigfer basant-me. sobretot , en la presentació i els comentaris d 'algnns d els seus moJts textos sobre aquesta temàtica. Ara, per qüf'stions d'espai, només podré resumir-ne fragmentàr-iament un parell. El primer text. dell920. és un informe sohr<> rcducació musical a les Escoles Domènecb que ell dirigia d es dE> només feia un any i que. per ]a seva gran importància, transcric gairebé íntegrament: A e. a. -~ ... • ¡: 125 Tenint els ulls fits en z·ambient i en la vida social dels nostres alumnes, no hem cregut que de les nostres classes de música n'haguessin de sortir posseint uns coneixements tècnics amplis ni unes virtuts de solfejador admirables. Pels que després v ulg uin segzúr afon.g els estudis mu.gicaL~ ja hi ha l'Escola Municipal i les Acadèmie$ especials que se n'ocupen. En canvi, ens ha semblat que era molt més interessant centrar-nos en tres punts: en primer lloc, preocupant-nos de donar-los unes bases sòlides d'educació musical; en segon, fent-los participar de la joia de la cançó sana i noble; i en tercer. amb una preparació de bon gust que els servís per obrir el camp del seu esperit i fer-los aptes de frui r demà, quan siguin gram, les emocions i el goig de la bona música. Per assolir el primer punt, hem cenyit el programa de música a una educació de l'orella (amb diferents exercicis d'entonació i de reconeixement de solls d'altures i durades diferents) i a.l desvetlla. ment del sentit rítmic mitjançant exercicis especiat'· i ajudats de simples lliçons de gimnàstica rítmirn que el curs passat ens donà graciosament, amb al. guns dels seus deixebles, el mestre Llongueres..~ més, wmbé els hem iniciat en la transcripci<> escrita d'aquests dos elements (altura i durada, i ritmes, perquè no els vingui de nou quan comencin l'estlUJI de l'escriptura mu$ical. Quant al segon punt. els hem donat Wl cabn enorme de cançons que pel seu valor intrínsec han bandejat una gran part de la cançó banal del carrer que ells porten de casa i de la diversió pública, fent-se el miracle que el.s nostres cants sortissin di l'Escola i s ·escampessin per la barriada com un a~ suau, perfumat i vivificador. Les cançons les hpr tret del cançoner popular de Catalunya i d'arro• d'Espanya. També n'hem espigolat en algnns re· cull,~, d'aquí i defora, dels grans mestres clàssics1 moderns[ ... ]. I, en fi, per aconseguir el tercer punt, hem orgiJ nit::at des del primer curs de l'Escola wt conw mensual. exclusivament pels alumnes, en el quo cada obra anés sempre precedida o seguida d'un breu comentari sobre el seu caràcter o el seu autor, o de consideracions de tipus general (hi.stòrique1 musicals, anecdòtiques, el c.) que captessin el ~r interès i els predi.sposessinfavorablernent a l'aum· ció. Cada any, aquestes sessiom les ha obert iclo.1L professora especial de música, i les altres han rma. a càrrec de distingits artistes que s 'han prestat e cooperar en la nostra obra. Els programes de ca& sessió han sigu.t escollit.~ curosament perquè e!· alumne.~ els poguessin entendre i, a més, sempre q hem pogut hi hem inclòs alguna obra ja executatl en sessions anteriors a fi de fer-ne un estudi en relll· ció als i rifants i veure si, des d'un bon començanwtt. ja la reconeixien, tal com amb el primer vers jat reconeix una poesia o com, amb un petit detall, es reconeix un paisatge. I que quelcom hem acan.< guit, es pol constatar en els treballs qu.efan po.•l riorment i en elfet que els nostres nois i noies (qtJCI comencen a saber escoltar) de tant en tant tnrul·ll gen algun fragm-ent de les obres executades[ ...}. MaJgra t que els fragmE>nts d'aquest informl' fil sembla que ja són prou explícits, potser "altlrà pena de r epetir i de subra tllar que es trarta text de ra ny 1920 -o sigui . de quan ells nornrs rn nia 25- i que, per tant, sorprèn enormcml'nl l a Unase..ló musical pera e scolars de l'Orquestra Municipal de Barcelona, dirigida pel mestre Toldrà, en qu•Artur Martorell lle geix el• fragments explicatius de lea Varladon.1 •o&re un fema de Purcell de Brftten (8·7· 1957) ret/la ~ciab r nica nb ales. A tscrira itmesl estudr ec ha~ )l car· tb1ica, bm d1 lLn all ' hem orga· ~ncen ¡qual d'u~ utor, ·'qufl. el se: 'au~ do~ anc. • tal ~cadi. uè el! eqiV UI~ rom moltrs de les observacions i refiellons que fa revelen un a gran maduresa i te n en en<•ara avu i una total vig(>ncia, i que, en alguns aspectes, ja podríem es tur ben contents sj es tinguessin e n comp te en moltes dc lf~S escoles catalanes actuals. El segon text són alguns paràgr·afs q11e directament o indirecta dedica a l a músi.ra en la seva molt interes~;ant conferència -de 10 anys més tard, o sigui del 1930- sobre r ex-periència dc la Colònia Escolar Turi~;sa, aquella colònia q ue l'Ajwltament de Barcrlona va cstah]il· a Tossa -qu an pràcticament encaru no hi havia turisme- i en la dirt>cció de Ja qual al pan· va preocupar moltíssim la t'f'lació d els infants Lut·<·clooins amb l a gent dP Tossa, petits i grans. En uns d'aquests paràgrafs, q ue tarnb(· r·csumei.xo, diu : Grii.cies al [ ... ]fet cle tenir consum tment un gntp d'infants tossencs que feien vida amb e~ nostres, s'ha via establert un corrent de simpatia que cresqué cm intensitat fins a l'extrem de fer que el poble de Tossa sentís la Colònia com un a cosa seva, pròpia, i es sentís.fondament atret i àdhuc influenciat per la vida. de la CoUmia. Un dels nspect.es més suggestius d'uqnesta afecció del poble u la Colòniafou.l'assistèuria de la gent de Tossa a les nostres vetlles, i alguna de les conseqiiències que se'n derivaren. Caria vespre en havent sopat, reunia tota la nostra mainada al pati gran cle la Colònia, i allí els ensenyava cançons o bé el.~ explicat•a alguna rondalla· o fèiem una sessió dedicada a la memòria d'algun de~ homes el nom de>l quallwl'i.em posat a 1111 grup d'infants ..4l prinópi els pares que venien a buscar llurs fills es qz~eclave11 temorencs a escoltar , però no.9altres els oferírem cadir·es per a seure; des{JI'és ells mo teixos fe ren córrer la vPu que jèiem unes VPtll(l(les tan agradables i que hi deixàvem entrar ~othom i !agent va anar venint, venint, els del poble 1 els. estiuejants. I va ésser tant el nonzbre dels que arn ba ren a vemr, · que el cafè del passeig del poble [aleshorC'¡: només n'hi h avia un ... , ('Om avui!], on es .feia cinema a l'aire lliure, tingué d'alterar el seu lwrnriperquè la gent no hi muwafim; qne s'havia a.cabnt la· vetlla de la Colònia. Als tres o quatre dies que can tàvem cançons. wt vespre en anar-se'n els nois al llit sem 'acosta un t'ellet molt simpàtic i em diu que ell té a Tossa una escola de música i que té uns nois ltbi qwzls ensenya a torar alguns instruments, quP hafPL urL~ acompanyaments per les cançons que nosaltres cantem, i em demana si jo voldria deixar-lo t:enir amb els seus deixebles per provar d'interpretar junts aquestes ran çons. Naturalment, li vaig dir que sí i l'endemà. totju.H acabats de sopar, es presentaren els mú-sics: dos violins, un contrabaix, Wl flabiol i una trompeta. l vàrem començar l'assaig: Els Lt'f'b tambor s, e/ Mar·inet·. en Pere Gallez·í. F:l n•i de la Sarden)a. etc,. totes aquestes tonades cantades pels twis da munt el tou d'una música un xic cantelluda i de festa major, però que la bona intenció, l'afecte que traspuava, i l'expressió de la cara de tots aqueUs músirs, [... ]feia estimable i suau ifins agradable de sentir . .la tinguérem. acomplwyument per a tota la temporada. Cada cançó noNr, i n'aprenguérem més d'una vintena, era posada en solfes l'endemà d'aprendre-la i el.s nois i les nenes. endevinant la simpatia que irradiam/a cara d'aquell vellet, cantaren sempre amb veritable delit [ ... ]. Continua la conferèn <'ia parlan t d'altres aspectes d'a lgunes d'aquestes 'ctlladr•s, pt'rÒ t"n tr es ocasions més encara torna a insistir· sob re Ja temàtica m u s ical: En Ja primera, ens diu 4ue e n una sessió dedirad a a J a cint Verd agu<'r van apt·rndrc la cançó de moSI:it'n Romeu - amb lletr·a tll' tnO!òbètl Cinto- Oidà pesradors de Galilea. Eu la sl'gona, quf' en la se~sió de comiat que cada torn acostuma' a a celebrar anàrem a saludaries autoritats de la l'ila i a la plaça de l'església els infants cantaren per darrera t:egada _t .,-• F-'' ~ 12.5 TEM A ul poble, que nombrosíssim ens acompanyara , les nostres cançons i dansaren ballPts populars i feren rondes infantils sempre acompanyats d'aquella cob/o singular de la qual he parlat anteriorment. I en la tet'cera, de ¡·ar·àcter més genèric, afirma que l'obra de la Colònia s'escampà per Tossa: els infants de la vila que vingueren amb nosaltres portaren a les cases llurs el viure Joiós de "Tu rissa", les canç·ons que cantàvem de seguida se sentiren en boca de grans i xics desterrant en bona part les melodies i cançonetes banals i tot Tossa conegué unes possibilitats noves a base cie la influència enorme que els podria dur la força expansiva d'una obra cultural corn la que allí realitzàrem. \qu<"sts dos tC"xtos crC"c CJll<' són testimonis claríssims del paper que el pare donava a la música en les aC'tivitats pedagògiques i fonnatives que pol'tava a terme. als quals encara vaig afegir-ne dos més en la ml' .. a ponència C'smentaòa. l n.laconfe•·ènc ia (1963. o sigui. ja fa ltna trentena d'anys) tilulada Com realit=ar pràcticament una Escola Nova. i tm la crual. al c·ostat de molts altres aspc•ctes. s'entreté Uur·gament en el paper de la música <'11 l'eruenyament i. entre d'altres coses (com, per <>xcmple. el gran sen-ei que poden aportar-hi les flautes de bec). defensa el pi'Ïucipi essencial de la n•sponsabilila t del mateix mestre,indepe nd••ntment dc 1'especialista, bo i preguntant-se: com és possible que els mestres facin una educació musical si la que ells han rebut en les escole.~ \"ormals és tan deficient? Quantes \ormals compten amb un cor formot pels seus alumnes? En quantes s 'escolta música bona i es familiaritza els seus deixebles amb els grans compositors? I si eL-; me.~tres no estan ben preparats. si no troben gust ni en el cant ni en la música, si no han sentit el goig de cantar amb els companys. de quitw manera podran encarregar-se de l'educació mw;ical en les seves escoles? I després ens queixarem del nit·ell musical del nostre país [ ... ]. I l'altre. una ponf>ncia ()965) sobre aquella tan intl'l'f'Ssant expPrif>ncia. realitzada conjuntament per Ràdio Barcelona i ]a Comissió de Cultura de l'Ajuntament. dE> gairebé mig miler d'uneR anomenades Emíssion:; radioescolars (des del 1945 fins al 1957), la part C<"ntral de le:. quals era dedicada sem- pre a la música, de deu a quinze minuts de durada, que es radiaren dins de les hores de classe com una activitat més de L'escola, i no solament de lt~s municipal!>, sinó tamb~ de nacionals i prit!ades, de Barcelona i defora, i lJUe eren seguides per uns quants milers d'alumnes. D'altra banda. aquestes cmiAsions van ser l'origen dels primers concerts per a escolars que es van velebrar al Palau de la Música Catalana ( 1956) amh l'Orquestra .:\funicipal de Barcelona. didgida per Eduard Toldrà, i en un dels f¡uals, per exemple, el parc es va rPsponsabilitz ar personalment de la part del nan·ador que en la versió origi- nul de les Variacions i Fuga sobre un temu de Purcell de Benjamin Britten va presentant la successh. aparició dels instruments JH·otagonistes. Finalment, vaig eefel'ir-m<• breumt>nt a una sèrir de detalls fruniliars i personals. Df'ls de la meva infantesa, recordant el seu gran interès perquè ja de petits aprenguéssim a C'stimar l. mí•sica, a cs<'oltnr-1a i a fer-ne part integrant de )e, nostres vides (i molt cons<:it>ntment , i molt d'acord amb el seu tarannà de mesi re, no he parlat d'apren. dremúsica. sinó d'estimar-la.j a que en tot cas bari; de ser-ne. i ho \a ser, tuta conseqüència) i precisant aquests records. gairebé a tall d'anècdotes, en ttr· fets concrets. El primer. una anada al Palau de ]e Música Catalana a un assaig de l'Orquestra PaL Casals. al final del qual ens \a portar a saludar-lo ell, que s'abr-igava aml1 una bufanda gruixuda. en. va ucaronru· les galtes amb les seves molsudes man~. El segon, un diumenge a la ta1·da que a] Liceu feirn El:; mestres <'(llitaires i que el pare. com que lú ,;r¡. <'111 molt a prop, ho aprofitava per anar-nos canvianl els tres germans "'grans'" durant els entreactes, perquè creia. i tenia toLa la •·aó, Cflle amb un acte cadascun jan 'hi havia ht>n bé pt·ou. I el terC'PI', del qu~ podria trobar molts altres d1• paral·lels. un dia qn abam; de fe•·-noF escoltar una versió discogrà.fil". -amb una típica gramola de cor·da i amb un· d ·aquells òiscos (plaques, en df>iem) que només du· •·uven tres minuts per carn- del poema simfònic d' Ro rodin A. les estepes de l'i sia Central. va atreureL nostra atenc ib parlant-nos clt•l pas d'aquella e ara~~· na qne s'anava acostant i després s'allunyava.1 fent-nos feütl' en la maJenrònica melodja de la flaul. d 'un dels camellers; dcR d'aleshoreF. ilempre qu torno a escoltar aquesta oh ra encara em vé-nen ab memòria aqu<"lles seves explicacions. I dels records dels daners anys dt- la s1•va ~ida, fen I memòria d c Ja seva plena integraC'iÓ a Ja Coral Sant Jordi. de la qual t'li •·ra -són paraules !;t'W ·el més jove de tots perquè fa més temps que en sÓ' i fent-ne també de r última vegada qu(' vaig parl:u umh ell: va ser telefònicamen t, e l dia ulJa ns de nwrir. pt>r excu.,ar-se de no poder VE-nir -ell qur nohl faltava mai- a l'habitual assaig dels dilluns per· què la man· estava engripada i no volia drixar-11 sola. f ja per acahar, reprodU('ÍXO, ta} ('OJD va ig ferrn b ponència. unt•s breus para u les d'una dl' le~ moltíé mes adaptacions catalanes que Ya fer dr cançomr.trangere¡;, ja que creia -im ·ho va ben enc·omanar:que sempre acostuma a ser· molt millot· eantar un. cançó en la llengua pròpia de l'intè•rprel. Lnr paraules, els últims -.ersos de la srHI tun difo, adaptació catalana del Vell pelegrí. qnt• (':;tic se!lf que són l"expr·cssió dc la seva íntima esperança ~ Rumar-sf' a lf's veus dels àugpls per ca11tur amb rw goigs i lloances, eternament, al Bon Jesús. } CATALUNYA MÚSICA Programació mes cie mar~ Pur- DILLUNS, 6 DE MARÇ DE 1995 ~ssira 7.00 L'OBERTURA sèti~ :\lú•ica per començar ri din. Re cuU d'obre• brc•u• t''i'ollid!'' i pre>entadc' pl'r Joun \ï \1'~- gran narla delh acord prenhaYiB ::isant n tre; t deia Pau ~r-loi a, ens mam. 1feirc i 'iliniant ¡.per:ada: 1 qu~ ia qm ràfira b un.• ésdu· '1jc dt ;orriJ 10.00 SELECCIÓ D IGITAL ME~ELSSOH~: Simfoniu pc·r· cordo o. 9. Guildhnll Strin~ Eos~mbh·. (25m). CLEMENT!: 3 Sonnto prr o ¡oiuno op. 23 n. 3. Donutclla Foiloni . (15m). VI VALDI: Cunc·c•rt per 11 nhoc\, rordo i c•lavt•d, HV 461. Muul'ic·e Bourgue. I SoliHti Vc•m•ti. Di•··: Cl uudio ~eimonc•. (9m). R.STRAUSS: El c·uvu llc·r dl' In rosa. Suill' up. 5'J. Ort¡CII'Hirn Nacional Escm·c•au. Dir.: Nc•c•ml' Jiirvi. (25m). DELALAI\ DE: Te· Denm, 'olm 9i S, :{2. 1\lickc Vun DerSluis.llc·itli Rruru11•r. Cillt•" Ragoo. l:m Hom') mun . Hc·rnnrd Delrtre. En~c·mblc• vocul dc '4untes. Lo Grunclt• Et•uri•• t'I la Cbambr~du Roy. Dir.: Poui CoUeaux. (35m). \IOZART: Quur tel omb 1nano, KV 493. Ingrid Harblcr. piano. :lficllt'l SrhwuiIW. •·iolí. Ciu~to CnpponP, violo. Ouomnr Borwit7k), violon~l'l. (29m). BE~'4ETT: Simfonia c•o >olm. Ür<JUI',tl·n dc• Cnmhrn 'Wtoo KP) nrb. Dir.: llilur) Du •·an Wctton. (22m). 20.00 SELECCIÓ DE JA'Cl 13.00 DONES COMPOSITO- RES ilra~a· ava, i flaull ·e qu•· ?O aL _1-ida. Cor.e 3ere·· ms& barlJJ 1e ro• enok ~ prr· ¡xar-L 1·enb olth~· Boston. Dir: Seiji Ozawa. (32m). PIIILIDOR: Le Mariage dP Iu Gros.,.. Cothoo. London Oboe Ba nd. :\laric-Ang!' Petit, percu,oió barroca. Dir.: Poui Goodwin. (15m). O~SLOW: Quartri d~ corda op. -!7. Quartet Maodelriog. (25m). BEETHOVE!\: Fnntn~ia per a piano, cor i orqu ..,tru, op. 80. Anton Kucrti. Cor Mcodcl•sohn de Toronto. Simfònira de Toronto. Dir.: Aodrt·w Davis. (19m). RAMEAU: Cii~tor i Pòl-lux, suite instru mt•otal. On(uestra del Segle XVIII. Dir.: Frans Brüggeo. (:14m). MILII.AUD: Sonata per a flauta, oboè, clarinet i piano. A. Nil'uld. IJ.llolliJle•·· E Brunner. O. Mnisenberg. (19m). M.HAYDN: Simfonia o. 12, P. 7. Orc¡ue~tru de Cambra Eslovaca. Dir.: Bohdan Warchnl. (14m). TELEI\IAJ'll\i: "Arn 15.Soontngc na eh Trinitntis". cantata. B!'rry Hn}wnrd Con.,ort. (11m). ELG \R: Froiosart. concert obertura, op. 19. Orquestra i'iadooul Escocesa. Dir.: Alexander Gib,on. (14m). BOCCHERI'\1: Concert per a •ioloocel i orquestra n. I, G-174. David Geringas. Orqlll•,tra de Cambra de Pàdua i del\ i>neto. Dir.: Bruno Ciurnnna. (17m). GR1EG: Pe¡·¡•, per a piano op. 41. Gcrhnrd Oppitz, piano. (20m). FARRENC: Quinll·t ¡wr u piuno. violí, violu, viulon~c·l i c·ontrabnix n. 1, up. :10. LinoH- Ensemble. (29m). STROZZ I : Canto di bc·llu looc•rn, ciu N. Musico Serrt>tu. (6m) . .I t\CQUET DE LA GUERRE: Sonntu pc·r u dos violin!< i ~iolom•t·l n. ·~. en ~ol m. CI aire Ciunlt·lli. 'iolon!'t•l barroc. Bcrnnrtlt•tte Chorbon nirr i Catht•r-int• Clartldli, viotim barroc·~. Oir.: Gc•or~t·s Cu i llard (clnvcd). (9m). 1\ULA: Tres havnm·re,. op. ·18, op. 52 i op. 53. Lconoru \tillc, piano. (8m¡ 1~.00 LA CANTAT.\ DEL CAFE Programo dc mú~ic·o cor·ul. Sc· lecrió, ¡tuió i prt'bl'ntni'ÏÍI: .\ll'x Roblr~. PROGRAMA ROMANTIC: SCIIUBF:RT, \1F.NDI::LSSOU"', SC HUMANN ¡ BRAilMS. EL HlTMI•: DEL COR: Nov<'tutR disc·ogl'i1fiqtu•K, c?nc·~·c·ts i noi.ÍC'ic·~ que fan n•fc •·cneta ui món corn i. 16-00 SELECCIÓ DIGITAL SffiELIUS: Concert pt>r u violí i orqut•strn op. 47. Viktorin Mu llova. OrqucHtro Simf1)nic•n ''" P1·ogrnma dcliicat a la música de jazz amb guió d'Alht'rtMallofré. 22.00 TEMPORADA DE L'OBC CONCERT enregistrat per Catalunya Música el diu 4 de març dt• 1995 al Palau dc la Música Catuluoo. GLINkA: Russlao i Ludmilla, ob.-rtura. TXAIKO\'SI\.1: Concert per a piano i urqm•strn n. l. SffiELILS: Simfonia n. 2. opA3. Tzimon Barto. piano. Orque-tra ,;imfòoicn de Bnrrelono i nacional de Catalunya. Dir.: Ale~aoder Dmitrie•. 23.30 1\0CTL'R.~ Mú•ica pl'r ara bor l'I dia. Selecrió i prt',t'nlació a càrrec d'Alfrl'd Celn)a. OO.:iO REPERTORI DE NIT DIMARTS, 7 DE MARÇ DE 1995 7.00 L'OBERTURA Mú,icu ¡wr· comroçar <'I dia. Recull d'obri'~ breus escollides i pl'f'Keotnde,; per Joan \'ives . 10.00 SELECCIÓ DIGITAL MOZART: Conrt•rt rwr u piu no i tlr<JUI',tru n. 22, 1-.\ 182. :\lit-uko Lchidn. Orc¡u•••trn dl' Cnm · bru \n~Jl',a. Oir.: J¡•ffn•> Tnt!". (35m). \ l\ .\I Dl: Trw Snnntn [lt'r u flauta eh• h1•r. fa~ot i h.c· .. RY 86. Tbc• ( hundo, Bnrot¡UI' Plnp•r•. (lOm). J \\\CEl\.: Du nubi, quatrl' pot•nn·~ 'imfcinir'Jana \ nlí"k11vú. 'opruno. Zd••Dl'k Hn,l'k,' iola. Ort(UC,tru Fil hnrmònil'n E,lo•·uc·n. Dir.: Ubor r.-.c-k. (17m). BOCC IIERll\1 : Quintt•t nmh gniturn1 n. 2, G 466. Jo,[• Luu. Lopútt·~ui. Qun•·tt•t Moyz<'H. (20m). C •\DE: Simfunia n . 4, Ofl. 20. Sinfonil'l tu el' EMI<tf·ulm. Dir. N. Jürvi. (21m). WASSE NAEH: Com·ntu n•·nwnic·o n. l . OrqU!•slra Bnri'OI'a el' AmKII•rdnm. Dic·.: Ton Koopmon. (12m). HESPIGIII: Fc••t••• Romnnl's. Thr Orc•gmt Symphony. Dir: Janu·~ tlt• Pn·ii<t. (26m). HA YDf\1: Aril'! tu umb 12 votiudon" n. l. Hob X\ll::i. \ndrc·a~ Staier, pianofortt•. (19m). 13.00 00\ES RES CO~IPOS I TO­ LEO:'(ARDA: \Ito tlc•lt·ic·l n·Jrioa. motl't op. 1·1. Ro~inn Son nen•dcmidt. ~opruno. St·phira Eosemhlt'. (7m). :11ENDELSSOHJ\ - IIENSEL: Sonntu pc·r u piano"" dom. Linnu Sc·rhc•Mc•u. (16m). V\l'< DE VATE: Dork Nebulnl'. Ort(llt'~tra Simft'ucic·u d<' In Hàdio i T¡•lt•.-i~oiú Polonesa dr Crucòviu. Dir: Szymon Knwallo. (llm). LE BEAU: Romança pe•· u vinloncd i pinno, op. 2 ~.n. l. ThomuH Lllc•rM. Mn rin Bergmnnn. (Sm). C.SC HUMANJ\: Drt'i gt!mi,t·htl' Chiir•·· sobre textos ric• Emunut•l G.. ilwl. Cor Mudrigul dl' IlcidPllwrg. Oir.: Cerald Krgc•lrunnn. (10m). TAILLEFERRE: \'nl•t• dt•s Ot>p~che• i Quadrillc dí'l Bnllct l.A'< )!arit'•s dc la Tour Eiffc•L Philhnrmonin Ordu~stra. Dir.: Gt•· n(f['('} Simon. (Smi. H.OO \10l\1E~TS LÍRICS "'AGNEH: Lob~n~rin. t''l.lructcs. Rt•nt> 1\.olln. Anna TomownSiotow. Si.-gmuod J\im~gern. Donja \ l'jzo,•ic. h. ari Ritldrr· bu•ch. Robt'rl Kt•r·n¡,, Cor cic> I'Òpl'ra dc> Bt'rlín. Orqut••tru FilhannèlDica dc .Bc•rlín. Dir.: HerbPrt von karnjun. (69m¡. OFFENBACil: Bnrbabln•·n (c\:tractt,fi). Junt• lthodt•s , mt•zzn so pruno. Orqtwstrn rlP BorrlcusAquitnnin. Dir: Hoht•r·to Rl'n7i. (7m). LUNA I BRU: J..n chulu dc Pontevedra. Toñ} Ro!<OIIo. lnio~ Rivndc•ncira. Grr¡:orio GiL \Juouel \uHt'n~i. Gcrarrlo \toor~>nL Cor Conto" dt• 1\lnclritl. Or- qurstra Simfc'cnicu. Dir.: Atnulfo \rjiL'ntn. (24m). l<c.OO SEI..ECCIÓ DIGITAL BIZET - S'\EDRL~: Surt(" Cnt·nwn. Orctu~,;tra dt• Cnm.hra Vir· tuo"" de \t osrou. Conjunt dl' Cambra ti'Armc'-nia. Conjunt dl' per~u ..iú. Dir.: \lndimir S ph ul..o•. (·l6m). FORQLERAY: Suite> o. I. Jorcli So•·all, huh dr viola. Ton 1\.onpman, cln•ci'Í. Chrcstopbt• Coin, baix tle 'iola. (26m). CAMHI'NI: Simfonia c•ont't'rlont [lt'l' a ducs flautes i orqtw~trn n. 3. Anne Utoguwu i Domini<JUt' l!unziqurr. OrqueRtnt dc• Cnmb ru Paul Kurntz. Dir.: Paul Kuent.t. (J:im). BEF.TIJOVEN: Sonata per u violí i pinno n. B. Op. 30 n. 3. Jaup Srlu·üdrr. \iolí. Jos van ImnH'rst•d, pinnofcu·tc. (18m). SC HUBERT: fra~mrnh 'imfòoicR D 708 \. \cudem) of St. 1\lartinin-tlH'-FiPid,. Oir.: :\"('ville Marriner. (17m). B \CH: ''Wir •dtiin leu e ht et tler 'lorgenstcrn" (Com brilla l't"strl'lln dd matí). cuotatu BW\ 1. Com·entus 1\tu,icus el~ \ ieoa. Dir.: i\. Hnrnonrourt. (26 m) . COHRETTE: Sonata per u •-iolont•t•l i l'la• ic~mhal, op. 20 n. 6. Le J\ou\t•nu Quutuor. Olm). BERLIOZ: El rei l.Rar. Op. 4. (Ob~r­ turo). Orquestro Simfònica de Londn·•· Oir.: Colin Du•·is. (16m). SALIERI: Concert per a 'iolí, oh ol>, violoncel i orque~tra en Re 1\1. Thomns Füri. violí. lleinz HolligN·, oboè. Thomus Dt•mt•ngo, violoncel. Comt'ratu llc·r·o. Dir.: Thoma~ Fii.-i. (25m). BRAHl-,l S: Dos motets up. 71. Cor del King';, College, Camhndg<'. Dir.: Stephco Cll'ohur). (14m}. HANDEL: Coocert per n urb'llt' i orqtll',t:rn op. 7 o. 6. Ton 1\.oopmun. The AJmtet·dnm Buroque Orch~stru. (Sm). 20.00 L'Àt:DIO-VISUAL t n programa d' ..\Je\è Gorinn. EL CR.\:\ REPERTORI: Rc•i~ió de le, ~un~ bnnde, ~onores dd t•inl'. \TIT D'ESTREX.\: PrP~I'ntnrió de ll!h bandes sonorl's m~s rerl'nU.. 22.00 LES SIMFON I ES DE BRLCKNER Guió: Raimon Colomer i J oan Vivl's. Simfonia n. 3. Stoat~kn­ pl'lll' Drt'sden. Dir.: Giuseppc Sinopnli. (59m). 23.30 NOCTURN Mícbicu per acabar el dia. Selceció i presf'ntnt'ÏÓ a càrret· d-t\1frt•d Cehl)ll. 00.30 REPERTORI DE NIT DIMECRES, 8 DE MARÇ DE1995 7.00 L'08ERTt RA Mía•it·n pt•r 1"110\l'llÇIIr ,.¡diu. n... cull d'olwt•s hr••us a••rnllid(', i pn•,t•ntndt•• pt•r Joan \ïv;·s. 10.00 SELECCIÓ I)JGIT\L SCHl\IIDT: Simfmaiu n. I. Orcru•·•trn Sinfònit•n dl' Budap<•N(. Oia·.: Mkhurl llulíasz. ( l:im). lf \NOEL: \ l'dt•ndn u mur, t·nntol¡a. Jt•on NirnuH, a·ont•·ult. 11 PnrnnNxn Conf11>1n. {l:~m). KllOMMER: Cum•erl pt••· a tlnb clua·anelN i m·qm•str·u, Op. 35. Suhiru• M"Y''''· Wnlfgnn!lMt•yt•r. OrqucNlru d1.• Cumln·a de \Vürtlt•mlwrg-llt•ilbronn. Dir·.: Jorg Fualwr. (20m). BEETHOVEN: Qunrtl't de cordo n. 2. op. 18 n. 2. Qunrll'l Tnlich. (24m). CU RE LLI: Cont•t•rto grn>•o op. 6 n. 2. Or<¡ut••tro dt• Cumhro St. Paul. Dir.: Chri•Lophn Ilog>-nod. (9m). D\ ORAl\.: St•rcnolo pt'r u vt'nt. op. 4-k Philhurmoniu Urcht'slra. Oir.: ( . \\ urrrnGrt>o•n. (25m). ('\.:\I PR.\: Cunlnlt• Domino. ::;.,¡a,ll's 'ocu(,. Cor i Orf(tiP•lra ¡..., Cnnrl'rl Spiritnt'l. Oir.: llen~ .'oiqul't. (11m).•\LF\ E\: Cnnl fúnt'brl', pt'r o ~ran ortJUt'slro. Orf[uestra Filhurmònio·u ti'Estoc·olm. Dir.: !'<ct·mi'Jüni. ( lOm). 13.00 DO'\ES CO,fPOSITORES BEACH: Simfunia c•n mim. op. 32 "Goi·lir·o". Urqul'•tra Simft,. nieu dt• Dl'troit. Dir.: Nt•f•me Jiini. (I lm). \0\' BJI\GEN: Symphoniar. Cuot• '''pu·ituoL.. Sequrnlio. (12m). ï.IJ.;\.,1JL\ADE: St•rt•nata t·n RI' .\1. op. 29. Pett'r Jnroh•. piano. (3m). Dü,>eldorf. Orquestra Simfònica de Düsseldnrf. Dir.: Rafad Frübheck dl' Burgos. (65ru). \IOZART: Sonata per a pianoforte i 'iolí, KV 380 ·•Opus U". Temeouschka \ e.;;selino,·o. Chiara Bunchini. (24m). SIBELIUS: Cavalcada nocturna i uibada, op. 55. Orc¡ue~lra Simfònica de Goteborg. Dir.:"',. Jiírvi. (16m). HAYDN: Concert per a trompa i orquestra n. l, Hnh \Iltl:l. Lowell Greer. Orqucstrn Filharmònica de Mh.it. Dir.: Fernondo Lozuno. (19m). BRAHMS: Danses hon¡tareses (n. 13 a 21). Orquestra Simfònica de Budapest. Dir.: Kurl Hedel. (21m). BACH: Conccr·t ¡wr n dos rlovecins i corda, BWY 1061. Kenneth Gilbert. Tr!'vor Pinnock. Tlte English Concert. Dir.: Trevor Pinoock. (19m). 20.00 SELECCIÓ DE l'IOVETATS Espai patrocinat per CRISOL. 22.00 AD1ANAC U o e<pui de•tinat a e\·ocur i re,;ure el• fets mC::o reprPoenlaliu, dd pas.'nt musical. Guió i 'rlecdó d'ÀJpx Robb. 23.30 "\OCTL"RN )tltóil'U pc>r acabar el dia. Sdcf'· ció i pre,entució n càrrec cl'Alfrl'd Cela> a. 00.30 REPERTORI DE NIT DIJOUS, 9 DE MARÇ DE 1995 7.00 L'OBERTURA :\lú•ica per començar el diu. Re· l'Ull d'obre~ breus t'broUidc>' i pre~entnde:. per Joan \'ives. 1•1.00 EL GR \:'\ SEGLE Programa OP m{t,Í<'a anti¡ta. S!'lrct'ÏÓ. guió i prt•Holnrió o ròrrt•t• dc· Jnnn \in~·. LULLY I ELS CO\IPOSITORS DE \'ERSALLES. TE:\IP<; DF LES 'fUSES. 16.00 SELECCIÓ OJGI1AL 2 FOOTE: Suit!' JWr o rordu. op. 63. Ort¡UI'Mlrn Simfi,nif•n de Londn·~. Oir·.: 1\.¡•nnr•tb KJein. (18m). BACil: Suite franl'!'~n n. 2, BWV 8U. Kcith Jan·ett. cluvicèmlwl. (15m). BOCCHERJNI: Sirnfcmin op. )2 n. (1, G 508. Dt•utKchc> Knmnwrukademie NeusR. Dir·.: Johnnn"~ Goritzki. (2:irn). SCIIlll\HI'\N: Ot•r Ro•e Pil¡tt•rfuhrl (El pelegrinatge dr Iu llo•o), ot·tttori np. 112. lleien Donuth. Kuri l.iiHcu,, Julin Hamarí. Tlu•u \ltmt·yo•r. Bruno Poltt. IJun~ Sutm. Cor ¡•,tatul dl' 10.00 SELECCIÓ DIGITAL SIBELll:S: Simfonia n. l. op. 39. Philarmonia Orrhe,tra. Dir: \'ladimir Ashkeoazy. (·~Om). )1E~DEL5SOH:\: Qoartt't dt' cnrda op. 44 n. l. Quartet de corda Coull. (31m). PL"RCELL: Amphitryon or The Two Sosin.,. )lnrt}'D HiU. tenor. Judith Neloon, soprano. Chri&topht>r Kt>yte, baix. Thc Acurlt>rny of Ancieot Music. Dir.: Chrislophrr Ho~ood. (19m). C.STAMITZ: Concert per u clarinet i orquo~R­ tra n. 3. Eduard Brunner, clarinet. Orquc¡;tra cle Canabru dl' :l-1unic. Dir: Hans Starllmnir. (14m). ROSSINI: Sonata pt>r o cordo n. 2, en La M. Orque&lru de Cambra de Leningrad. Dir.: Eduard Serov. (14m). FAURE: Quintet n. 1, op. 89. Qualuor Via Nova. (28m). HANDEL: Conct•rlo gro'"o op. 6 n. 7. Arudemy uf St. :\1nrtio-in-theFid<k Dit·.: lc)lln Brn,.n. (llm). 13.00 DONES Cm1POS ITO- RES L.BOl L\NGER: Du fond de l'uhimt•. ,olm ¡wr o f'nntrnlt, LI'· nor, cors i nrtruc•stru. Q¡·alia Do· nunguo·L. Raymond Amatlt•. Cor ui Eli,uht•th Bru•~l'ur. Ort¡UI'Sli'U dt• l' \ssnciul'ÏÓ dc Com·o•a·ts L:rmnureu,.. Dir.: igor 1\lorkt•vit~. (21m). C.SCHUMANi'l: Tt·o·~ romonres pt'r n violí i piu no, up. 22. l lí·lt•n;; Bosrhi, piunu. Annic Jotla·y, violí. {li m). COMTESSA DE DIA: "A C'!Hinlna· m't•r dc• so IJU'icu non volr-iu". Sinfnnyt·. Dir: Stevit• \\ ishort. (6m). MACONCIIY: Quot'lt•l de rordu n. 4. Quurh•l llun~nn. (I lm). U.OO ~tlrSICS DE CATA LU'\Y\ \fOZ\RT: Conrert per o Onutn i orquc~lro, K\ 313. Claudi Arimun~. Orc¡urstru dl' Cambra dr ~lo•rou. Dir.: \li•ho RurhJe,._k). (26m). \.SOLER: Snoutn pt•r a .-loH'<'Í n. 20. Bob von .\•JlPr!'n. (I lm). GLI\JO.'L'\: .\tú. •Ít'll p1•r a 'iolonrt•l i nr<]trt•,tra. Lluí, Clurc•t. Orc¡uc••tru Simfònirn GoHt,.ulduL Dir.: Jonu Guinjoan. (19m). GR\..\•\J)OS: \nduluzn, Hondullu Arugnncsa. Jota Valf•nt•iunn. \sturiunn (olan•<'• e~ponyoii'K op. 37). WüJ'ldturgc••· Gitorn-ntrio. (20m). l\10'1POU: Cnnts mà¡..;"~· Jo•~'P Col mn. piu no. (11m). CABA"'j ILLES: Til'nto dl' fnlhus dt' vranll'r lono. Batolla Imperial. Ju~t·p l\>1. \1a• i Bnnel, orgue. (lOm). 16.00 SELECCIÓ DIGITAL KAB \LE\ SKJ: Sullc- clt· Romc•u i Ju)it•Ln op.:;:; Ort(tll'•lra Sim· ftini1·a dt• :'lln•rou. Dir.: Dmitri Kitot•nl..u. nsmt. C.\ \181'\1: Trio (l<'r a nuu la. obcH~ i fugol op. 15 n. 2. \lt•mbrt>' dc>l Quintet Arnnld.lllml. H .\YD;\: Concert per a piano i ort¡Ul'•tra, Hoh :'\\'111:5. Oli>ll'r Rnbt•rti. Orc¡ue•tru dt· Cnrnbro Anglesa. Dir.: Dir.: "-url Jt¡•del. (13m). BORUIH'\: <)nart<•l ell' !'nrdn n. 2. Quort1•t oir Clr•>c•lnncl. (28m). DE VI E:\ NE: Conc•c•rt Jll'r a fugol n. I. Ec·korl lliibner. Or·qut•Mtrn dc- Cumhrn Eslovueu. Oir.: Bolulun Wur-rhal. (15m). SAINT-SAE"'IS: La uit. Nothuli1· D..s.uy. sn¡witno. Cor Rl'¡,.;unal Vitturiu i Or!(III'Klru Nucionul d'llc· dc• Fr·orwt•. Dir.: Jnc·qu¡,s Mt•r¡·il'r. (!lm). SA,1MARTfNl : Simfonia t'o Lo M. ConCt'rto "-iii n. (12m). XOSTAKOVJTX: Lu caiguda dt•llt·rlín, "ui te de lo pcl·lícula. op. 82 o. Cor i Or c¡uestra Simfònil'a de la Belp;a. Dir.: Jo;;é Scrt•bri~r (2-lru). \\.F.B.\CJ-1: Sonotars Snl :\1. Helene Salome, piano. (11m). ~ 19.00 P ENTAGRA.\IA Pro¡?;rama de divulgació muu. cul. Guió i realitzurió: P~re Bu. r~s i Àlc>x Robles. n 11 20.00 "A LA )lANERA DE..." Un convidat en;; proposa i~· menta la mÚJ;ÍCa qut• li Bh'T~cla Guió i presentac ió dc Joa1 Vives. Producció dc DolorN Bu~ qucts. T I 22.00 CONCERT [l\lAGINARI l Guió i selt>crió: Rairunn Colomt'l i Joun \'i\eb. 11 e· 23.30 NOCTUR"i 'lú•ica pPr ncahar el dia. !i.J.· ció i preoentoció a càrrt'r d'.\; fred Ce1uya. ~= ~ \I h 00.30 ) l l 'SIC.A DEL SEGLE\\ Sel.,rt·ió de Carmins Molatamga. MVSICA .\LS EEUU 1\l'i Simfonia n. L Tb,. John .\IIJi Chnir. Orque~tra Filharmònitl de Londnh. Dir: Jo.é Scrrbri<r (33m). GRIFFES: Quatre lm pre~5inns. Oli,ia Stupp. mrn•· soprano. Diune Richartl•oa. piu no. (11m). CERSHWTN: CI Thce I Sing. comèdia mmiral (Seleeció) Mourel'n Mc Co~m Larry Kert. Jack Cílford. Onil Garrioon. Paigc O'Horo. l'ir• York Cborul Arti't'. Orrhe,\11 ofSt. Luke',. Dir.: 1\fichodTU~on Tbomas. (3•1m). 02.00 REPERTORI DE ~JT ri pa F )11 15 r DIVENDRES, 10 Dl MARÇ DE 1995 ,), oit c. 3j ï.OO L'OBERTl' R.\ Mú-i1·a per començar el elia p,. cull d'obri'• brt•u' e>rolli.kll pre•l'rllarl,•,; per Joan \il<=· 10.00 SELECCIÓ DIGlT.\L GOLDMAR.K: Simfonia a... op. 35. Orquestra Filhonnònitl Hcnana. Oir.: Mirhurl FJali4 (33m). GEMINIANI: Sonata f"' a violoncl'l i boix c·onlinu llp.51 3. Hidemi Suzuki, violonrrL~ ct•rcar Consort. (12m). Bltl\1 Opus Pathetirum, Nov. J\11 l bolya Vcrebics. Chri;td ~ cbers. Scot Weir. JnachimGtt hnrdt. Cor mixt Kilhn. O~ 22 s ¡>e lr¡ Ol " IJII eh 23 ci 00 ri OrRà!L., brier IGI<iQ piaru. ' rnu.q. •re Bu- JE..." .a i 111ograda. : Jona rsBu~ tra dt• Cambra dt> Pru~a. Uir.: Hdmuth Rillin~ . (29m). HESPIGHI: lroprt•"ion' bra•ih•rt•s, -uito• per a on¡ut>,tro. Philhnr· mooia On·h 1•,tru. J)iJ·.: Gt•nffn•y Simun. (18m). '\JOZ\ItT: Con · r~rtpcra,iolin . l,h.\ . 218. \n o~-!íophit• .\ lull<•r. Philhurmnnia Orrlw•tra. Vit·. : Hu·1·urdo \luti. (25m ). Gil LI\ \1: Gran duo conr<•rtant. op. SS. \¡,-~.;nin Simlrlar. Ountn. Hil'iuml Schi · llinA , ~uitarru. (21m). ZE'\1 LI~SK) : Drt· h.iini¡: h.unduul<''• dos fruj;mrnt•. Ft·un:r, Grundlwbrr, huríton. flt'< jUPSlt'u Filhurmòoicn d'llamhur~. Dit·.: c;,.,.d Albrrrht. (}2m). h.EL L I\ EH: Trt•s fmtlaKil'.s pl'r a lluiit. StPjl· ht•n Stul1hs. (1Om). DISSABTE, 11 DE MARÇ DE1995 07.00 L'OBERTlRA \!tt•Í<·a pt·r COIDt'll\'ltr e( din. Jli'('UIJ d'obro•> breus escollide- i pre•t·nta<les pl'r Dolor.; Bu,- 'l"''''· 10.00 olom" . Sdtt· e d'.\J. ~LE\1 li,"UI'• • [\E' I AJMi mònio -eb('llèf tre Jm. mw• 'rd iOD, 11\: (j m;ical :o\' ert .Da1il n. Ntt rhe.ln ael'fl ) Dl r~. .a n..' 111òala Unlíq lats f"' 13.00 DOI\ ES COMPOS ITORES T \ILLEFEHRE: S u itt· burJ,., ro. Philipjlt' Corl'l' i Ednunrd Eterjean. piano u qual rl' mon•. (6m). \IE:'\DEl SSOW' li E\ SEL: Quort<·t amb piauo l'li La h \I. Célin~ Dutill~. Ro·nat<· E¡:¡!t'hrer·bt- Kup,u. Dani<•lu Plo·t ' eharhrr. Frird1•munn Knp•u. ¡ 17m). \1.\\ER: Sunuto p•••· o lioloncel i piunn. op. 17. Thoma' Ble<'>. Maria Bt•r¡:monn. (30m). l 1.00 NO l'S I NT~:RI•JI ~:TS 8.\CIJ: >\t·iu i M'I \ uriul'inn> Golrlbrrg. Llui~ SolÍ', o•luvil·i-mbol. (16m). BEE'l'IIU'. El\: ~u nato pe~ u I iol om·•· I i puuw n. op. 69. Rorlolfo Zunni . .ln~•·p M. Comnjun1·n~nK. (2:1m). DON I ZETTl: Durs urir• dc Lu Fovn· rita. Anna •\llwlda, nwzzo-Ho prono. Ü<•luvio 1\lvun·z, h•mor. F1•rnundo tutnrn•, hurílllu. Am paro Ga,·cíu, pi uno. (I lm). a. H<•p<•tidÍ> dd prngt·ama rm(-q el dijou,. 11.00 EL DIA DE L "OIENT 17.00 TE\1l'ORAI>A ll'Òl'EUA DE Ci\T \LllN't \-'I l iS I(:.\ Progrnuuwiú n·ulilzada a paa·tir ol1· lt•s petir·inus quP els nostreb oit·nts han frt ui t•onte•todnr dl' Ca t alunya :\1úsicn, tel. 202 35 ru!-~tt•ghi~ c)pt~ r·u t•la li'''-''~ Uf'lt"l~. 22.00 ELS NOSTRES CONCERTS CO~CERT enr!'gistrat pPr Iu R1idio .\u,triacu el dia 29 de mur~ de 1992 a la Gro~'e )l<L•ik"'r<·in"al. BEETHO\ E"í: Olwrturu Leonoro n. 3. op. 7:! a. \h! perfido. ,.,,.,.na i ària op. 65. "imfoniu n. , • op. 92. \fOZ \RT: ;\on piti. I ullo r•enltoi. \un ll'mt'r amato b~n~. KY 190. Clu•r) I Stutll'r, .;oprano. C<·rhard llet..,..J. ,;oli. Orque,. tm Filhurmiiuira df' "lt"na. Dir.: Claudjo Ahhndo. (72m). Mú"it·u pt•t· aeahar l'I dia. Selccpt·est·nlnl'ÍÓ u càrrf'r de MarÍ> Jau~. I'ÍÚ i 00.30 UEPERTOIU DE l'llT DIUMENGE , 12 MARÇ DE 1995 DE 07.00 L 'OBEH'fi:RA .\hí,iru pt•r romf'n~ar el dia. Rc•·ull d'obri'• hr!'us t'>collidt'' i pn·,cntade< per Pilar Subini. 3;,. 10.00 LA :\IÍSICA RELIGIOSA 23.30 NOCTU RN ~~:iru Jll't no·ahn¡· r•l lli!l. s.• I¡•¡• pro•s~ntai'ÍIÍ f l'l•d Cela ya. CIO I U O'UI'I'I'C d' \I 00.30 REi>EH'fORIUE l\ l'f BLOC IH. \IITE!'. El. THE:'; . C \( LOSl)l I.S. S \ C IJE I> UB. TES. DILLUNS, 13 DE MARÇ DE 199 7.00 L'ORERTl'R\ \lu,io·a jll'r t•unwnçar r•l diu. He- •·ull d ' ohrt•• bren• escollidc·' i prt'•l·tllatlt·• pt•r Joan \ i1 ~"'· 10.110 SELECCIÓ DIGITAL Programuriú rt•alitzadn n partir de lr, prlil'ion• <jut• ,.J, no ... tn·s oirnt. han f<•t al rnntt••todnr dl' Cutnluuya ~Iú,io-o, tl'l 2112 35 SOLS.\ CAR'. V . HO· T<· DPum, Jll'r 0 •oli•tr>, <lohl<· •·ur i oriJII<'~­ lra. Bri~illl.' Fourni<·r. J\uoko Okndn. Eli~ulwth C 1·af. John EIWl'S. \lirlwl Broolnnl. Cur i Orque•tra Cull 11·nkiuu. Di l'.: Mi che! Corhuz. (7•~m). C'ipució tlt"l .. nu'>lrt•'> uit•nh.. Hl'jWliriÍ> dt•l prn¡.:rumu ¡•mi', ,.J dijou• al"''!'~'~'· 15.00 EL DIA DE L'OIElW 22.00 GR.'"'\S OBRES l ' u :~p<·ritiu mu•io·al olt• l"nrminu \laln¡!arri::u 'l"'' l't>mhinu Iu mú~ira amh Iu infnrrnut·i·-, i Jn part i· PF.~TAGRAMA 35. LNARI 12.30 Dl\ ERTI\l ENT E•pai nwnogràfic drdieat n la mú•ir·o rt'ligio<o dt." lot,; ri~ trmi"· .J .Ch.F.BACH: Dic Kin<llwit J<•su. oratori per o soliot<''• cor i oniUl'<tra. Suli.,te' voeol,. Rbcini'í'h<' Kautorci. Dn~ K!t•inr h.onzt•t·t. Dir.: Hrrmnnn \1ax. (36m). ELCAR: Gr.,ut il. thr Lord. op. 67. Cor del T rinity Cnlll'gc de Camhridg<'. Dir.: Hichard l\farlo". (lOm). ll.IJO TRANSM ISSIÓ E~ DlRECTE DE LA ~USSA CON\ Et\"TLAL D ES DEL MONESTIR DE \101\TSERRAT WOLF - FE!tH '\HI: I 'l""' l'li An l nttio 1\L!•It·. \ I<'HStliHl t·n Pulombu. Donnll•llu l.muhnnli ni. Mattiu 'lknlini. Ot't¡lll'Ktrn I Pomt>ri¡:l{i .\1u•it·tdi di \1ilunt>. Dir.: Dani<·lo• CallP¡:ut·i. ( I:~IJm). 19.30 REPERTORI HE CONCERT J-(..\) D'i: <;¡mfnnin n. 100. "\lilitur" . Orrpu··IJ·u ,¡,.j Cnnr·nt ¡!f'hnuw. Dtr.: Ct>lin IJu,Í• . t 2lm). S\IETA\ \· p,.J, prah i ds ho•l'll' <lr la Bnltò·mia. Pcwmu >imfònie do•l ridt• "Lu mna pÏI · tria , .. Orq¡u•,tt·u Ftlhurmnni<•u de\ 1ena. Dit·: .lttmo·• I,,•, in•• (13m). BH \IH1S: <)uint<·t J'l't n clnrÍiwt. 21 iolins. 1 iuln i viulun rd. up. I IS. J..nrii.A·i,tr·r. t'Iu ri nrt. Quarl!•t \murl<•n,. ¡;l7m). H ·\:\'DEL: Cnno•o•rlt> gr"'"" up. :1 n. 1. \earlo•m) uf St. J\lnrtin intho•- Fit•ld,. Dit·: l\o•1 illt• \1url'i ncr. (9m). BEF.TIHH EN: Sunn tu pn u piano n. 8. up. 1:1. " l'n ti'•til'a •· E mil Gilt•l•, piu nu. t21lm). SCIIU\1 \'IN: Conl'<·t·l (Jl'r u 1iolonl'l'i i ot'<Jlll''lru, np. 129. \li"·hu Mai•k). Orqw• ... tt·n Filhu•·mòni<-a dr• \ wnu Dir: Lt• onarol El!'l'lhh'irt. (:l·hn). BEHLIOZ: Olwrturn ,r·•f.J Lm··u ri". op. 21. Rn) ul PhilhunnnnÍI' On·h~·tra. llir.: Th1•ma• rham. (!lm). n,.,.. Z:l.OO i':LS '\OSTHES CO\CERTS CO~C.ERT t'l<r<'!(i,trut Jwr Iu Rúdin Twt·u t•l dia 1 do• f1·lm•r de 199:~ a Rudolfinnm, Snln Iho rak. \IOZ \RT: Simfonia n. ;i], 1\.\' !.!97 '"PUI·i•"'. '\I \H fJ';l: Conr••rt pt•r u l'iolmwl'l n. I.UK BLSSY: El mur. \lidall'ln FukilC<" Orqw•sli'U l'ilhurmònit•n T,r¡•n. Dit·.: J o•un B!•t'tlllnl Pnm mit•r. (Ï4m). ~lli Et il S: El Ci¡,.'lle Blnnl'. buih• op. 51. Or<jltl'sl ru Simfònit·a d1• Ciitt·bur¡.:. Dir.: J\¡•enH• jiin i. (:l!lm). FlORilJ..O: Com·ert po•r a 1 iulí i orqur•sti'U n. l. Adl'linn Opr<':liJ. Ot·rJUt'slru dc Cnmhru d•·lu Comunital Europ<'a. Dir.: .fiio·!( Fucrbcr. (:l·~m). MAllLEH - WEHFEL: Ci111· liPdt't·. I<nlwl Lippill':, Hopraun. Bnrharn Il rll<•r, piano. (15m). TXJVh.O\'Sh.I: Sui li• ¡wr a orqu~.o;tra 11. !.!. n¡¡. 53. ÜJ'(jll!''trn Simfòniro !lt• I'LRSS. Oir. : E. Sntlnnn\. (:l!.!m ). BOIS:\toHTI ER: La Pri 111<1\t'ro i I'E,tiu de Lc> quntr(' '' ' I:H'iun'. \enè. Mellon, "lprunu. !un Uoucymnn. tenor. Grr!(llr) Ht•inhurl, Baríton-bai,. halu•lle Poulf'uard, soprano. Sult•ll·• in•lrUntt'ntuls. (32m) . ~I'OIIR: \ol'turn pl'r a 1ent i músil'a dt• !(t'UÍ••ers. op. :H. Oelnphorns. Dir . : Paul Dom hro•o·ht. (:t!m). 13.00 GABRIEL FAURÉ Mu,qut•• t'I Brrgama~<¡ue.~. suili'. ·'ll·ndc•nt) of St. 1\lartin-iuthc•- Fio·lcl•. Dir.: Nt•\ ill~ Morrino•t·. (l 'lm). Fnntusin per a pinnn i orqur•su·n, op. lll. Alíriu do• Lnl·t·<H'hu. Ot·qul'~tra Filhunnònil·n do• Londrt'~. Dir.: Rufa(•! Ft·iihlll'ck dc Burgo~. (15m). Cuni ÍIJill' d1• J<'nn Rueint•. (Orqur•tr:ll'iÍI dt• John Rnll!'r). Thc Cumhrid¡!t' Singrr~. \fembres dr• I"Or<JIIt''trn Simfònil'a dl' la Ciutul ell' Londrc,. Dir.: John Rutt<•r . (7m). Lnu Chíitelaint' en 'o tour, up. IlO. Maria Graf, arpa . (5m ). Ell'gia per o violoneel i or'l"'' 'tru. op. 24. YiochN~Ia,· Ponoman''· Ür!JUI',Iro Filharmònit•o de In riutat de ~lèxic. Dir.: Enri<Jlll' Batiz. (im). Le· djirm~. up. 12. Cor \Iontnerdi. Dir.: .John Eliot Gurdincr. (-lm). 1·1.00 LA CA.l \TATA DEL CA- FÈ Mú~jru pt•r u<·uhur •·I olia. St·lo••·riÍ> i l"'"~<'ntuo•iú u ràt·rt•c tlt• \l a · ró Jau¡:. Pro¡,rrnm11 el<' múska coral. SPIo•cció. j..'IIÍÓ i presentació: Àl1•x Roblo•s. PROGL:VU1A ROMANT IC: SC HUBEHT. M:ENDELSSOIIN, SC H UM '\NN BH \Il\IS. E L RITME D EL COR: J\o, et ats discogràfit[U<'S. con1·crts i nutícic~ qne fan rcfert·m•in ol món cur:tl. 00.30 REPERTORI IU: l\11' 16.00 SELECCIÓ DIGITAL a. 23.30 1\0CTUR~ 3 BHIT'fl,:\: Sarufoniu lll'r 11 violoncel i ura¡u¡•,lral, Op. Ml. Yo\ u '\la. Onpu·•tt a !-uufúmcn tlt· Buhunoro·. Otr.: Du' id Zinman. (35m).\ 1\ \1.1>1: \lnll•t¡u·r a la "'lt•mnitnl rk !'unt \ntoni. C:r•r·iliu Gu-.hn . •o¡u·unu. I So(i,ti \ ,.. nl'ti. Dtr : Cluudw "•·•mont'. (I :.im I. H \J...II\1 \ \l'\0\: Dun •P• •imfi>nirpH'•, op. 1:;. Tho• Philhurnwuiu. Dir.: \¡•o•mt•.liir,i. ¡:Uuu). 11 \\ DN: Simfonia n. -15 ''El• ado:u,·. Plulhurmunia Hunl(ni'Ït•a. Dit·.: \ntul Duruli. (26m).\ EHDI: MÍIMi<·n dr· hullt•l do· ''Don CnrloM". Or·<¡ut••tru Nul'innnl .¡,. I'Òpo•ru rll' Mnnto·Curlo. Di t·.: An t un iu rh· \ ltm•i ¡Iu. (16m). (;HJEG: Suuultl pt•r u 'iolí i piano, up. 15. Pi<'rrt• Amoyal. l\likhnil Rud). (22m). ROLL. \ : Conr·t•t'lJI<'I'III'Urno di b11' Ht'! lo i urqu•••t rn HI 528. Paul \11'ycr,<·ornu di bn"t'lo. I Soli• ti \ l'twli. J>¡r: Clmulio Sl'imone (I :im¡. HOL SST·.L: c;t·n·nala ¡wr a fluutu, \lulí, 'iulu. ,;ulum·t•l i urpa, Op. 30. ~kuilu Kan(;D. Conjunt,¡,. t'umbra d•· 1'.\t·ad('m) of St \lartm -in -tlw-Fidd•. ¡16m). B H 11: "Chri,h·n. atz•·t cli~·•·n To¡:''. tC:ri•tian•. !!I'IIH'II ai(Ut'-l dia). B\\ \ ' 63. Pr•ll•r Jl'lo-it•, •oprano. Paul E.-wood. eoulralt. Kurt Equiluz. tenor. Ruutl \un tlo·r \lo•o•r. bai,. Cor ¡(., 111'11' ,¡,.Dati Tiill. C:onro•otu' UIUsi<·us dt• Vit•no. Dir.: '\ ikn· l:lus l!nrnou<·ouo·t. (29m). C.Ph.E.B.\Cfl: Duopt·rn flauta i 'i oií. ' ' <¡ IlO. Hnn,. J\fnrtin Lindl' . .Ianp St·hr!idr•r. (10m). 20.00 SELECCIÓ DE JAZZ Pro~rurno do•rlio•ut o Iu rnitsicn dl' jrtn amb guió <I'Aib<·rt \J nUof~. 22.00 TE\fl'OR \ DA L' OBC DE CO:\CFRT t·nro·!ti•lrat ¡wr Catalun)a \f¡Í•io·a .-I dia 12 ¡(,.maro; dt• 1995 al Palau dl' Iu \lit-ira { atolono. \I{)Z \R1· "unfonia n. I I, K\' lli. Bf \C,t EREL: Cont·f'rt pt'r o , iolrtn,.,.¡ i nrcru•··trn. 1)\ OR \K: Simf,.nia n . 8, op. 88. Chri-tian Flurt•a, \iolnnt'l'l. On¡u,.,tra •imfimi•·a dr• Barl'l'lonn 1 nal'ional dt• Catalun)n. Oir.: Cill... rt \'orp:a. \[{.-ira per romcnçar l'I din. Ht•cull d'obres bn·uo; c'ccollidt·• i pr<'>t'ntades per Joan \1•1'•. 10.00 SELECCIÓ DIGITAL 00.311 HE P E RTO IU O E 1\l T DIMARTS, 14 DE MARÇ DE 1995 4 7.00 L'OB ERTVR.\ -.cut BOHOOl\: Petita .ui~o>. Orqur·•tra <;imfònit•a d~ la Hàoliu dt• l'lR~S. Dir.: Cut'nnarli Ch .. r·kao;-o,. t29m). CORRETTE: Laudat!' Dominnm. •alm 148 a partir dc "La Primavna ·• ,¡., \ ivaldi. Solistrs vocal ... Con· junt' oo·al i in .. tr·mnrntnl dl' Lió. Dir.: Cuy Cornut. (21m). TELEMA.NN: Conct•rt per u 'i oli, olu~o; tr·om¡ws de raça, timhalPs, dueM flautes, dos oboès, t·conlu i r•onlinu. en Fa J\l. Vi•·tuo•i Suxonint•. Dir.: Ludwig Gütt iPr. (25m). BlZET: L'ArJc,inna, op. 23. Mú.ira d'e,.ccna. Orfl'ó Donostiarra. Orquc"Lrn dl'l Capitoli de Tolo•a. Dir.: ~li<· ht• I Pla•' on. (5lm). SCHLM.A'\;\: BaU-Sceneo pl'r a piu no a quulr,. mnn•. op. 109. Hcctor .\Tor<•no i l'iorb.,rto Capelli. (29m). nt•" 'r un Ba•hmo·t. Mikhail :\luntiun. (26m). GOHECK1: "fl..fn·n''. op. 21. Orqu•·~tru Simfúnio·u l\al'inuul Poluorsa a Kuto\\il'l'. Dir·.: .Jan Krt•nz. (I im). PLE\ EL: Sirnfunin ront·o·rtnnt ¡ll'r u Onu tu. olooè. fagot, l rompu i urqtu-•tr·n n. !1. llnnsjiiq;o•n Miilrrin~. Giintlwr Pn,sin. Jtir·¡:t•n Godo•. \\ ullo·•· Lt'· "'"· Or·o¡uo•stt·u dt• C.nmbru dc Cnlo'uuu. Uir.: ll t•lmut MiillcrBriihl. (21m). LECL.\IR: Sonata' lli u trt•s, amb un ,·ioh o OnntU a(o•tnUII)II. IIIIU \io(a i UJI •·luwt•í. B. J...uijhn. \\ . 1-..uijkcn. H. J...ohllt'n. ( lOm). 13.00 CABRI EL F;\l RÉ l n pro¡:nunu tl' Alt"\ Gorina. EL GR \ '\ Rf.I'ERTOIU: n,.,i,ió rll' lo·• ¡;r.tns bund,., •onore• del l'int·. ;\'JT o·FsTRF'\ \: l'rl'- Pt+lel'• i .\lcli-anda. op. 80. Lorraine Hunt. 'oprano. Orqul',tra Simfòoira de Bo•Lon. Dir.: SeiJr Ozawa. (21m). Dnll). up. 56. Orqul',tra Sinúr'oni<·a de Bo• tton. Dir.: St>iji Oza,.a. (19m). Cinc cançons. Leont)nl' Pril'l'. "'prano. oa,id Can<'). piano. (13m). 14.00 )JO)lE!\TS LÍRI CS FEHNA'IDEZ CABALLERO: ··Dúo-Jota''d'Eldúodclu \fri••ana . .I o.ep Carrera;,. ha bt'l Rt.'). Orqut.'stro de Cambra An¡:ll'sa. Dir.: Enriquc Ril'<·i. (6m). CH .\RRIER: Lnl' ~ducatiun maoquPe. opereta en un nl'le. :'lt ircille Deluruch. Brigitte oouc-. Jean-Loui• c ..org,.J. Oo·· qul'•tra dd CoUegium .\fu,ir·um dl' Stra•bonr!!. Dir.: Ro¡~l'r Dt·· lag•·· ( -t2m). RI.\ISKI-J..ORS \KO\': \'.. ra Sht•loga. r'>¡wra. St.. f•·nnlralt. .\line•a. L.a .\.lc,.ondrina \lildlf'va- '\uno,·a. m,.zzo-opraoo. c;l<'fka E' •talic· •a. •oprano. Dimill'r Stanrht'\. baríton. Petar Bakardjir•\', baix. Orqnc•tra Simfònil'a de la Ràdio ~acional dt' Bulgària. Dir.: Stoyan Angt•lov. (SUm). o,.,_ 23.:l0 1\0CTLRI\ i\lú•i<'ll JH'r uo·ohnr ••I tlin. St·ll'<'· r•ib i fll'l''<'ntut·ió n dtrrN· d'Alfred Ct'loyu. li,nnda •• uih· up. 16. Or·t¡ur< tru Simfr'uuru ri'J.I.inrlin. Dir.: Petri Sukun. (29m). \1 0~TE\'ER­ fll: Orf<·u. Soli-te,, C:nr \lonll'' l'ni i. l• n¡:Ji,h Bnrur¡u•· Sulni•t-. Oir.: Jnltn Eli•Jt (;urdino•r. BERT: Sonata per ( Hlm). 16.00 SELECCIÓ DIGITAL D\'OR.AK: Simfonia n. 2. Op.-1·. Orqul'<to·a Filharmòniea tl¡• Rr·rlín. Dir.: Rafael Kubclik. (:i-lm). CHERuB I, I : Quarti'! dr conlu n. I. Quartet ~Ielo•. (29m). BlRTOK: Rap;o'\dia p<'r a piano i M<JU('•tra. op. l. Zoltún KoH''i'. Orr¡ue•tra dl'l Ft"<thnl d1• BurlnpP•t. Oir.: han FiM·h••r. 121m). SrBELTLS: p,.¡.¡ ...., i :\11'- T \h.O \'ITX: Suite dP baUtt n.· "L.- Boulon" (t'I pr·m). Op.27t Orquestra Nacional Est'oee,.l Dir.: :'\ceme Jani. (29m). ,u, BE:'IIZ: Ibèria. primPr qu1. df'rn. Aido Cir·•·olini. piant, (lim). u' iula '!"'""'· D 1121 "\rpl'{!~n­ 20.00 L',\UDIO-\ I Sl AL ~t·ntnt·i·l mt· .. de· l•)~ ban.-Jt:•-.¡ . . nnure-, rt•t·t•nt ... 22.00 u:~ "'1\I FO;\ I ES DE lllti C¡..\Eit Guió: Huimon C:olruno•r i .Joun \'i"''· Simfuniu n. I "Hnmànti•·u". ( lr·•¡u•·•tru Filhnn!IÒIIIru dl' B••rlín. Dir.: Dnnio•l Borl'nlwim. (68rn). 2:UUl\OCTl,HN MIÏ•ít•a pl'r ar·nloor t'I dia. Sdet·· l'ió i pn·•••ntul'iú a •·urr<'r ri' \1fnd Go•layn. 00.30 ltf.I'EHTOR I HE 1\JT DIMECRES, 15 DE MARÇ DE1995 i.lKI I.'OBf:RTl H \ \lú•iru per rnm••ou;ur ¡•(¡(iu. H••rull tl"nltrt·• hri'U• ~-trtllirh•• i pn··•·ntatlt·~ ¡ll'r Jnun \'iH••. W.OU SEI. ECCIÚ IHGITAL BH \II\1S: Hinalclu. op. 50. R..ni· Kollo, ll'nur. Cur filhurmllru•· tlt• Pru~u. Onl"''"tru Filhut·IJIIJIItra Txt•t•a. Dor.: Giu-.·p¡w Siuopuli. (:i!lrn). H.ST H \l'SS: Clln<:<·rt pt'r u l rnrnpn n. I, np. Il. ll o•o·maun Bnurnonn. Orr¡tll'~lru ol<• Iu (~r·wandlouu~. Dir.: lo.uo·t \1u.ur. (17m). \tOZART: Quurll'l tl•· l'llrtla •·u Lu 1\1, KV •161. Quorlt• l \l t•lo~. (32m). CLE\1E:\T I : Simfr111in n. l. PhiJhur·moniu Ordt<'~tra. Oir.: Cluudiu St·imont·. (26m). XOS- l3.0fl CABRIEL FALRÉ Po vana, op. 50. Acadcm> ofSt \lartin-in-the-Fieltls. Dir.· 'i~ ville :\Iarrint'r. (6m). BaladL op. 19. Paul Crossl<'y, pian (lim). Mo•ssc Ba.,,.. , pern~nptt. no, t·or dl' done" i orgu~. Yola~ dc Parent. La Chapi'Uc dt'Quibt>t. Hicbnrd P uré. Dir, Bt'mard Laloadie. (9m). Sonab pl'r a violi i piano n. 2, op. 11! Mil) 11mi Fujiwura. J orgt• Fed. rieo Osorio. l23m). 2 ,,.'t fr e 1 t'I PI H lt l li 14.00 EL CRAN SEGLE Programa de mú,i<"a antiga. S.. lecdó. guió i pn•,eotarió a d. rri'C dc Joan \'ives. LA CA.\It RA TA BARDl. TE~IPS DE LE \{t;SES. 16.00 SELECClÓ DIGITAL BLISS: \{l'dilacions sobrt u tl'ma de John Blo". Orqur·•ro Sirnfònil'a de la Ciutat de Bil· mio¡¡bam. Dir.: Y~roon Hu,¡ lt·)· 132m). \IOZAHT: Cunctrt per a piano i orquc,lra o. 26.1i1' 53i "Coronat'ÍÓ''. Karl Enpi Orque~tra del :\fozurteu111 & Snlzburg. Dir.: T..copold Hn~tr. (32m). TELEl\lAN''I: Partitan sol m per a oboè i baix eootino. Ens!'mhl!' ;\) u,i<·a Viva rt Anti <JUa. (11m). BRUCKNER: btermezzo per a quintet cl~roro• Quartet Sonare. \1adimir Mtt \iolo. (811 dt"J-,ohn. BR \JB1S: Serenata n. 2, ·~ 16. Ori(Ut>>lra Simfòoiradr~PI Loui•. Dir.: Leooord Sla!lil (32m t. CLE\IE~TI : Sonat• l" n piano op. 37 n. 1. Donatt!o Fniloni. (16m). SIBELIUS:5at fonia n..l ov. 63 Orqu~·t1'11Sat fè.nil'o de Bo.too. Dir.: Co!J Da, i•. (37m). E\ESCO: ~atr pn a orcrul'•lrll o. 3. op. 2~"\; lla¡:eoÏ;,e". Orr¡u<'•lrB dr 13 Rt dio TPievi•ÏÓ Romnnr-m. ()ir l o•if Conta. (29m). CIJ.\RP[} TJER: T .. Drum. 11 116. (11' junt \Oea I i instrumental U. Art,. florís-ants. Dir.: "i!liJJ CbristÍl'. (23m). s L (, fll ( tl ~ jl "I (I \1 l' "I sr 20.00 SELECC lÓ DE NO~¡. T ATS Espai patrocinat per CR!SOI 22.00 AUL\.NAC lr Un t'!opai dl!!\tinat o ~~·orari~ ,..¡urt> els fet~ m~• rcpre'<•nUD* del pa•~at mu~irol. Guió i ...Jtr .-ió d' Àlex R oble;.. l'( F F_ i Orc¡ut'slru dd Fc~ li' al de )lú•it•a \nti~a dl' Barrdcma. Dir.: P. llerrC'WI'gh~. (:iïm). Clnruc· i Fusc•ur, ¡wr u h.critnn i piano. llio•tric·h Fi-dwr [)j,.,. kau. \rilwrl Ut•imann . (211m). fn·d Cda>ll· 16.00 SELECCIÓ DIGITAL O::!.IIH REPERTOJU ll0.30 UEPERTOIU DE l\11' BACil: \li--a, B'\n· 235. Cor i Del n. i 23.30 NOCTlRl\ p.27t \lú•iru per o~nhnr t'I el iu. S..Ic•c·· rcó i pet'•l'nturiú u c·urrc•c· d' \1- oceu, 1). pia u; y of't r.; 'i• :ala!U, pÜ!oo sopn. Yola~~o leQu~ Dír. Sonau DUOUS, 16 DE MARÇ DE 1995 í.OO L'OilERTLft;\ Música pc•r ronwn~nr d diu. Ht·· t•ull d'obrt•s hrt•u• c•"'·nllidc•, i prescntudrs Jll'l' .loun Vi"''· 10.00 SELE<.:CHl DIGITAL ~.l(l HEYEH: "Lt• Sc;lurn", funtuHin [ :R:~ oriental ¡•n c·inc· qunclr·c•s. Soli• te•• l'Oca IM. Cor· dc· Iu Cutt·clr-nl St. llrd .. igs dl' B~rlín. Orc¡uc•slru Simfònica dc• la Hüdiu cic· Bc•rlín. Dir.: Guitin \lnriu Guidu. (50m). C.STA\fi'J'Z: ()uurtt·t per a fa¡tol, \tolí, \lnln 1 'iolun rel, op. 19n. 6. l..úszlúllura, fugol. Quarlel Tútrni. (11m). TL Rl\A: Cine clnnsc•, ¡..'Ïianc·' I. op. 55. Brguña Uriaru·. piano. ( 13m). J.Ch.l!.\Cil: Conc·c•rt per a arpa i orqu¡•slra ch• rurnhra c·n Sol \1. !:iuzann Klindcuro\o. Soli.tr, cic ~ofin. Dic·.: Emil Tu hakU\. (llim).\ ILI.\ . U>BOS: Cicle brusilc•t·. Cri,lin<~ Ortiz. piano. (19m). li\ \DEL: Con cert per a or¡tm• i ut'fJIII'stc·n n. 2, c•n Ln \1. Ton f...oopmun. Tlw AmMiel'llum llnrm¡ue Ot·rh•·•tro. (15m). BltAI!MS: Snh•l eh· i'Ot'da op. 18. Qunrll'l \nuult•u•. c~~il Ac·onowitz, liolu. WillÍ;tlll Plt·~tlJ, violou~l'l. (33m). rordl .dltt- 13.00 GABRIEL FAtlllf: ~ari ~,oo. EI.I5 rAL brr ID ¡utotn r;:; ~Dret 26,AI En,'fl /!m~ l..apr ~~~I'J ontmo. il An~ (8111. 2. op. dl' :\ali latkia ala f" nat.& 8:Sit ra~ Ctlà =~­ !7 .. h la~ .Dir RPE.\ '·e~ .all.tt íilfill (501. ¡rírt n111ir i .e]tt Trma i \nriuriun• per· n piuuu, op. 13. Paul Cc·oKslt•). piano. (17m). Cunl fun!'ruri, Op. lli. 'lu,ique d!'s Curdi<>nw do· Iu Poix. Dir.: Dt-,irc'· Dnnd,· 1 no•. (l~nc). Conree·! pl'r a 'inle urqur,tra. Hodolfo Bunucri. Orqu~•lra filurmòniru dc• lo c-iutat dt• 'lhic·. Dir.: Enriquc• Búti1 • 116m). Dur' Barc•arullc·•. n. 6. up. 70 i n. 5, "Jl· (t(t. Kathnn · Stott, piano. (\Om¡. ¡ li.OO '\I(:S ICS DE CATAI.U- l'iYA RECITAL d'iirit·b fumo-.·~ d'òpera. Jo~~p Cnrrt•ru ... Orc¡111., trn de cumhru Anglt•Mu. Dic·.: Antoni Ro. \lnrltii {'>9 111 ) • . · BR AIIMS: Vurcndon~ Kohr·c· uu J ¡ I!·IIJu ol'igifllll , o¡1· ·>¡ ... u . . .. Otwp Co lunc , pinuo. ( 19m). G I~H · . Orqnc•N• IIABO·. Al c·grlltM, ~Ulli' ITa dr Camhrn ch·l'rc·nlrt• LLi u re. Dir.: .I oq"P l'un~ (13 ) m. . . F\'AL F.. .LS: Mi•sa St•nln \n·tinu. .nre¡;~~trunwnt fc•t ¡wr Catulu nya \túsica, Sulistts vncuk Cor Orque,tru del CoUegium \'oculc ,¡ .. Gnnl. Dir.: Philipve llerrt'· \\t·~J .... t29m). F -\CRE: Quartet pt•r a piano i corda n. 2. Op. 45. \Iu r~u.-riiC' Long. piano . .I acque., Thihaud. "iolí. 'lauric:e \.it·u~. viola. Pil'rre fournier, violo111·d. (33m). SCIIUMANr\: Sirnftmia n. 3 '·RI'nana''. Orquc>.•tra dt'l Conrc·rtgc·bouw, \m~lt•c·dum. Dir. B. Haitink. (:!:im). \HNOLD: El pont sobrc• t·l I'Íu f...woi. Suite. Oc·que~t c·u Simfònic·u tlt• Londr""· Dir.: Ridwrd Hickox. (29m). BOCCllEHll\ 1: Quintl't per a nan tai c¡unriC't dt• <'orda, op. 55 n. l. l.nïc Pouloin. Quartet Dolpzul dr Prn¡(a. (!Om). GltOFÉ: Conl'l'ri per a piu no i orquestra l'o re rn. J¡•,ús Sunromn. Orc¡ue,lrn Filharmònil'a dc Roche<lt>r. Dir.: Ft·nlc· Grofé. (15m). Cll \ RI'E:'\Tl ER: Orfeo bai"unt ol• infern-. Ilenri L,.drnit. runl rat.-nor. Rirl'rl'ar Con,ort. (16m). 19.00 PE:\1\GRA.'\lA Pru¡;ramu dC' dh ulgaccó mu;oit'al. Guió i realització: Pen· Burí-s i \.11'>. Rohlc•s. 20.00 "A LA l\IANERA DE... " Un rouvirlut ens proposa i comenta la mú~it·a que li agracia. Guió i prr-.·n l aC'ÍÓ de .Joan Vivc·H. ProduC'c•ió de Dolors Bu•quetA. m: '\ IT DIVENDRES, 17 DE MARÇ DE 1995 7.00 L'OBEitTl H \ "t'csic·a per rocnc•nt;nr ('] cliu. Hc• c·ull tl' oh re· s hrt·u~ t•t>c·ullitlc•• , pn·s~ntuclt•, pt·c· .luu11 \Ï>t·•· Guió i <PII'rt·iú: Raimon Coloml.'r i .loun \ï'"'· 23.30 :\OCTLR~ 'ltí•irn per urabar l'I dia. Selerriú i prt'•!'ntació u ràrrer cf'..Ufrt•d Ct'la)o. 00.30 )fl'SICA DEL SEGLE XX Sl'lt>rc·iú dt• Curmina \lalagurngn. POETES DEL SEGLE. lii'\DEI\1JTH: Die junge "u~cl. •is lic•dcr ~l!'r a rnntrult. nauta. durinl'l i quurlt'l d!' rorcla. op. 2:1 h. Gahl'it•l!' Sehnaut. J\l!'mhrl'~ dl' I'Orqut·~tro Simfònica dc• la Ril(liodc.Bt>r·ün.Dir.: Grt·d \lbc·c·cht. {18m). DELIUS: So11g• ofSun~N. J ohn Cameron, buríton. Maut'<'en ForTc~l<'r. c·onlruh. Bl'l'chum Choral Soril.'ly. O ir.: Thomus Beecham. (29m). PROI.'I.OFlE\: 5 poemes d' \nnn \khmatcnu. Carole Furil•). soprano . .\.rkady ·\ronm. pinn<J. (13m). REUL\SX: ui.·nt, hun fl'l al c·unLe•uulor d" Cululun)o \lic•ira, tel. 202 35 :~:;. 2:!.00 GR\l'S OBRES BRITTE:'\: El Príncep dl'¡.,, Pn¡;odt•,, ballet op. 57. Ort¡ul's· tro 11.. In Ruyal Op~rn Hou-l'. Co\l'nl Gurcll'n. Dir.: Bl'njomin Rrillc•n. (119m). :!:J.50 l\OC1TRN 10.00 SELECC IÓ UH;I'I'M, DEBUSS't: Lu l'lli'l.n dc• ju¡:ui ncs. músic·u dt• hulll'l. (Or·t¡ut•~· lc·udcí d<' Cuplc•l). Or·qu¡•stc·u Simft'onic•a dr Ba.il•·u. Dic· : \rmin .forci un. (:~2m). '\IOZ \HT: Oiwrtimt•nlu n. 17. h.\- :¡a.1. l'hilharmouia Quurlc•l Bt•din. Wolfgang (;ülllt•r, rnutrnhnh. '\orlwrt Huuptmann i l>it•tt·r· fhdll'l'. lrnmpu. (16m). BOTTESI\!: Cunc•t·rl ¡wr u c·ontru · !.uix u. I. "Cnnf'l'rlo c•t•n·ito". \lario Hirc·iuti, I'Onlruloui, , Lui · gi Znnarch. piano (15m). PUHCELL: Pavunn n 5. Z 752. Th~ \cndl'lll) of \nc u· ni 'lu.it•. Dir.: Chri•tuplwr l!ugl'oe>ocl. (-lm). SCIIÜ\BERG: l.nnt;uns dc· rnlmrrl. .fc·"~" \ormun, '" pruno . .latnt'"' Lt•\ int•, piann. So .. liMc•s ell' I'Orc¡uc••tr·u tl.-1 '\l,•trupolitun. (21Jm). RESPH:IIl: Antir• uin•, i ducht''· Suih' n. :l. CBC '\ anrlli!H'r Ort·lw,lt'a, Dir.: \Tac·io Rt·rntll'cli. (lllm). H.AKIL\1 \N l 'íUV: \'ut·iadt>riK ,ohrc·untc•ncu ¡(p Ctll't•lli, up. 12. h.ntlwyn Stoll. (HnnJ. 13.00 GAIHUEL F.U. ItF; :!2.00 CONCEUT 1'\L\GINARI Pro¡tramoc·iir rl'olitzudn a parttr olc· lr- Jff'lÍ<"inn- que c•l• no<lr<'• Rèquil'mop. lll. L~~t·iu Pupp. -c'l· prnno. Sinwn E,tt•, huh Cur cir la Rà11io dl' l.~·ipzi~. l.apc•lln E.tatnl olt• Orc••tlt•n. Dir: Culin Oa,j,, ( llim). Sic·cJJt•nnc•, op. 78. Thuma' 1;!101. 'iulunc·t-1. CI i ffoni Ben,on. piunn. (lm) . C:on çó dl' brl',•ol ¡•t·r n \ iulí i orquc•,. lru. op. llí. ltudnlfo Bnmll'ri. Orqnl'stnr Filharmi'oncra tlt• Iu C'iulat d•• '\lhit·. Dir.: Enric¡ut• Bútiz. t lm). L'lwriwn c·himÍ'riqut•, op. 118. Thumu, A Ut• u. ho· riton. (i'm) . I·LOO NO l 'S I NTÈR I'It ETS CONCERT c•nrc·¡.,-i,trnt Jll'r Cutnlunyo l\lú:-irn l'I din 21l cic• 'l'· lt•mhn· dt· I 991 u l'lluwpilul dc• lo Sani a Cr·c•u dc• Unc·c·l'lunu. Obt·t•s de SC H l'BE HT, BR \11:\I S, WOLF, '1·\I IL EH, GH \'\ \ DOS. F\LJ.A i :\10\1POlJ. (,re · ,e[du Ramon, •toprunn . .louu Curlc>s Lópt•t,, pi nuo. (18m). 15.00 EL DIA DE L'O I F.i'\T l\lú•it·u p~•· ucuhor ('I diu. St·lrc·c·iú i pc·c·s~nlac·io o carrl'r d'AJ. fr·ed Ct·lnyu. 00.31) ltEP ERTORI DE ~JT DISSABTE, 18 DE MARÇ DE199S Oï.IIO L'OBERTURA \1ú•ic·a pt·r Clllllf'Ut;ar el dia. Ht'rull d ·o hr~, hr<>n• P•eollide, i pn·•.-ntac!t·- ¡wr Dolor, Bu~· I(UI'I•. lll.OO PE:\TAGRÀ!'l.\ Rqlt'tit·i•• del prowamu em{-. el dijmc-. 11.1111 EL DIA DE L'OIEJ'\T Pl'llwumn••i(t rl'ulitzndn o portic· tll' (t's ¡wtirion' <TD<' ..!~ no~lrl'• oit·nlo han ft'l olt·onll'Slador dí' Cntolunyu Mú.ica, tl.'i. 202 35 :IS. 22.00 ELS ~OSTRES COJ'iCERTS CONCERT l'nrepslrat per Calalunyu )fú,irn el dia 8 rl~ juny dc 1991 n J'E,tal'ió cJe França d" Bnn·t·lnna Ciclr dr Conrt>rt' .. l'uns 8. Clà--ic-". SffiEL'ffiS: Finlundin t>p. 26. GERSJIWT\: Por~} and Bc·"· ,ui te. 0' 0RAK: !"imfonia n. 9. op. 95 "Del nnu Món . Tete 'lnntnliu. piano. Orqol'~tr<~ Sintròuira del Ya111-s. Dir.: Jonli )forn. (lOïm). 00.30 REPERTORI DE ~IT DIUMENGE, 19 MARÇ DE 1995 DE 07.00 L 'OBERTlRA MusÍI'a per· romr.nçar el dia. Rl.'c•ull cl'f•hre' brl'US l'&collidt>s i pr<'~l'nlude' pl'r Pilar Subirà. I 0.00 LA )rl'SICA RELIGIOSA Espai monogriifit· dedt!'lll a lo mÍl•cro religio;o de tots el• tem["· :\10:\TEYERDl: :'lfu•a u 5 •·upt·lln '' In illn lt•mpnro•"'. C:nnjunl Hwal Eurupo•u oio• La f'ha po·ll•· Hn~ alt•. Dtr. : Philippl' 111'rrt'IH~ht·. I :{3m). '\lE'\UI·. I.SSOII\: ··Hnr nwin Bitlt·n. llt•rr'' ( l•,,,.nha la llit' I a pn•¡::"trin, St•mnrl. mult•t. (,rf"ta do• Rt'}J!ht·n·. La Chupt•llu Rn)ll lt•. Collt•¡:ium ln<"alo· ,¡,. Gnnl. Dir.: l'h. llo·rr·o•l"'~h··· (I lm). 11.00 T HANS'\fi SS IÚ El\ UIRECTE UE L A \ H SSA COI\VENTLAL BES DEL \101\EST IH HE :IIOJ\TSE IUlAT 12.:~0 lliVEHTI MENT lln u¡wr·itiu mu•i•·nl dt• Cnr·rninu Mulu¡;ai'I'Í(tllt¡ru· o•nmbinulu múhi<"n nmh Iu infornul<'iéo i Iu parli- dpodó dt·l~ nu~lr~·!ol. uienb. RLOC DE '\OTES. Palau dt' Coo¡!rc•,o• d•• Lu¡:ano. R\CH: Conr.-rl rlf' Braodenbur¡: o. 5. BW\' 1050. Conr<·rt prr a 1 iolí. •·orda i r·ontinu B\\ \ HH2. Suitt> o. 2. Bv; \' 106ï. \'<;.F. BACH: Simfonia F 6ï. ll.\.'\DEL: Concert pt'r a uhm~ i urqm·•lra o. 3. TELE'tf \:'I "i: Suitt' Don Qui,ut. l 'w,. 1\lf'in¡.or¡::e. oboè. Orqut•,tra Burrora dt· In Go'wandhau> dt' Ll'ipti(t. \ iulí i •lin·•·r·iú: Clrri,tian Funkf'. (92m). 2:1.30 l'iOCTURN \1rí•ira per acuba•· el di11. St·lo·t· l'iÍ> i prt'o<'Uladó u f'Ò!Tt'<' d'AII'rcrl Ccluya. 00.:~0 REPERTO RI DE ~l'f DILLUNS, 20 DE MARÇ DE1995 s \C DE Dl BTES. 7.00 t'OBERTl'lU t:;.oo ".\ L\ :Il.\:\ ER.\ HE ... " '.Iú•ira (Jt'l' ('(lmençar l'I dia. H!'rull d' obrl'• breu• escollide' i pr•·-t>ntade-• per Joan \'he•. lï.OO Tt::II PORAO.\ D'ÒPERA DEC\1'.\Ll.:\) \ \t(SICA (;lORD \:\0: \nrlrt•a UwniH. Frunrn Cun·lh. ,\ lurin So·n•ni. \ntnni<•lla St<•llu. Slt•funiu \falu¡;ú. Cnr i Un¡ut••lra <11'1 Tt•atr<' ti'Úiwra dr· Humn. Oir.: GAhri,•lc Suntini. (115m). 19.10 HEI'ERTOHI DE CO'íCERT MOZART: Cm1•·•·rt p"r n piano n. 9. 1\\ 2ïl "Jt•tmo•hnmnw··. \hrrt'll) 11 Po•rnhia. UrtiUt''tru ell' Cnrnhru \n¡¡l,.•a. ( :~2m ) . III\DF.\11TII: Simfnnin ".\luti•·· .,¡ pintor''. Orr1u•·-tra Simfèmio·a df' Lonrlrf'' Dir. Jo•rha llnr,.ro-tt"io. <29m J. BEETUO\ E:\: Qurntt·t, up. 16. \.lln·n•l•·l, piano. Jl ll•l lli¡:..r. nl.uò·. E. Brunnt•r, doriot'l. H . lluumann. lrunrpa. K. Thum•mann. ful!nt. (30m!. \\'EILL: Suitt· l'"r a in•trunwnt• tiP 1 t•nt c.lt· l'"èJ¡,..ra ¡)., In•• ral•". Tlw Lundon SinfonÏI·lln. Dir.: l>u•i•l \tht•rton (22m). \1ENDELSSOH'I: Homuru·•·• "'"'~' poruulf',, UiLrr 'u ili·. op. 102. Li \la Rt'l. piuno. (15m). hi.G \H: Cnnr·trt ¡wr· a l'iolun•·l'l i orqu•••lru. op. 8~. 'I o-Yo .\1u. 01'1Jili'Rtra Simfbui•·u dt• l.rorulr·•·•· Dir.: \udrí• Pro•vin. (29m). 22.00 ELS NOSTHES CONCERTS 6 CO'ICEHT <·nro•tttstr:rt p~>r la Ritdio d•·la Srr'i•'u Italiana u Lu gano o•l dia 29 d'aloril dt> 1992 al Pro~rarnu tlt• ntú~icn t~oraJ. Sl'- lt•<·o-iéo. ¡:uio r pro•,t•nhwiu: .\1,.., Hnhlt·'· I'HOI;H \'I\ RO\!\'\TIC: SCIIliH-. HT. \IDDELSSOII\. Sllll\1\V\ B R \ 11 '1 S . EL H IT \f E D EL ('OH: ''"''tnt' <li"<·ugràfi<¡ut''· ('Olll'l'rl• i IIUIIfÏI'' <¡ru· fan rf'fCrè•n¡•ia alrlliÍII l'<ll'nl. lO.OU SELECCIÓ DIGITAL \'i EBER: :\[i->a ,ot.•mni• n. "\ti"n <lf'l raçador". Solo-to•• 'ocal-. Cor i Orqut',lra Sirnfo'n~i­ •·a dt• Bambt'rg. Dir: llnr•l !-tt•in. (3'1ml. BFF.THO\ E"\: Sonata rwr a piano n. 2. Op. 2 n. 2. Daoid Barenhoirn. (25m) . MOZART: Simfonia n. 34. 1\\ 338. Londoo ~fozurt Pla)~'~''· Oir.: Jnnl' Glon•r. (:!3m). TU RI:X \.:Canto a St'\'illn. Pilar Lnrengar. Orquestra Filhal'ln•lni •·a olt• Londn•,, Dir.: .)¡•,(u, Lúpt•z Coho,, (20m). KREBS: Fanla,io t'O fn m. André !,oir. orgm•. i\tichcl Gihoureau. ohot-. (5m). PERGOLESI: Conrt"rtino p•·r o eortla i eontinu o. 2. En-.·rnhlo· ln-trnml'otal Jeao-Wuhf'r ,\udoli. Oir.: Jl'an-\\nlll·r -\udoli. {12m¡. BERLTOZ: Simfonia fú n .. hrt' i triomfaL op. 15. Cur John .\lidi•. Urqul:'•tra Simfmu o·u d .. Lundr.·•. Dir.: Colin Du· ü,, (36m). J> \HR\: Sinrfoniu n. 5. On¡ue•· tr·o Fillurrn,.lnio·n do· Londr<·s. Dir.: \dl'inn Bnult. (2 ·1m). BR1\IlMS: Trio l"''' u trompa, op. 10. (;, llii¡~nn, tnonrpa. E. Bindt·r.•iolí. \. S..J¡jff, piano. (29m). CHIEG: Sigurtl .lor·salfnr. op. :!2. \lr'r .. io·a inridental. Kjo·ll 'tluttnu' Sand11•. lt'nor. Cèi,la Ohlin', \ m·ul En-.·mhll'. Pro \hr•i••a Uranrhl'r Choir. Or<¡ut••lf·u Sirnfloniro dt• Güteborg. Oir.. 1\;t•o•nw Jiini . (~5m). P \1 "IELLO: Cont·Prt 1"-'r u mandolina. ¡•onla r ,.¡.,,,.,., "" Du \1. V~n {lrlanrlt. I Soli,li \'<'nt'li. Dir.: lloudio :'t·inwm·. (I lm ). J \ '\ \( EK: l>in' Iu !mira. \ iktnrra l'n•lnikmu. ¡uann. {16m). PE:\ \1.0" \ : "u<"rr• "nlo·mnii• . Cnr do• la ( ah'olral dt• \\ t••tmro,tn Dir .fum•·• Oïlnrwll. (6m ¡. CII \l S'iO"\ Cun<Trl pt•r u I inli, piano i IJUUrlt·l ,¡,. •·nnlu. np. 21. ltthnk l'nlnwu. \iulí . .Jnr¡:e Bnlt·t. piano. (juurh•t Julliurd. (10m). MO'\TS \1,, \'l'GE: Sl'lf pnrirfr·u-i. Ortol Honrnní, dul'inN. \ngt•l Snl<·r, piuno. (•lnrl. B ·\Cll: "Kumm, Jo'~U. knrnnr''. Mot¡•t B\\'\ 229. SoliMl<'" voo·ul•. Cnr \1nnh•vt·roli. En¡tli.,lr Buroqut· Snlí•t•. llir·: Jolrn Eliot {,unlirrl'l', ( lOm). T \~EIE\: Sinrfoníu n. 2. •·n Si h \1. C:run Ort¡w·-tnr Simfimiru ""In TH\ ,¡,. l'l HSS. lhr. : \l:r dinrir Ft•du._,.,., . P 2m ¡. HOSSI \1 : La (,al/u ladra . ()l,..rturu. \utinnal l'lulunnnni•• On·Jw,tr·a . J)rr : Hio·o•artlo Chaill) . ( llimi. 20.00 SELECCIÓ DE J \ZZ 13.00 CO~CERT DE PRI.\L\\'ERA FIBlCH: Primnnru, pot•mu .imfòni<·. op. 13. Orqrlf'str·n Simfònica dc Ràdio Pra~u. Uir.: Franti,Pk \ajnar. (Hm). 1\0 ECHLL'i: La cursa dc Iu primav('ro. porma ~imfònir op. 95 (Ci ,.¡ .. "El llibre de Iu srhu"). Orqnl',lru Simfònica cir• la Rà dio dc Bt·rlín. Dir.: David Zinman. (32m). VlYALDI: LI', Quutrf' Estacion". (Concl'rl u. I. R\ 269. "La PrimavPra "). Or•pu·,tra dl' Cambra •\n¡dc'a. Soli. tu i Director: 'Jigf'l Kcnn<'dy. {10m}. :11úsica per acabar el elia. Stll'f. rió i presf'nlació a càrrt'c d'AJ. frf'd Cdaya. 00.30 REPERTORI HE MT DIMARTS, 21 DE MARÇ DE1995 ï.OO L'OBERTURA a. . 16.00 SELECCIÚ UI CITAL El TREI\;C \(:LOS() I Es. Rr¡J<'III"iu tlo·l prnttrnrna o·mi·· d dijnu• al~t••pr<' . I 1.00 LA (:Al'T·\1'\ DEL CA- FÈ Pru¡trarna ,¡,.,Iu· ut u la mú•it·a df' jazz amh ;~uiú 11' \llwrt \Jallnfr~. 22.!){1 TIDI J>OH \U\ L'OBC DE CONCERT •·nrt•¡ti,trot pt•r· Cutulunyu Mú•io·n ¡•I (li u 17 dl' mur~· "" 19'1:; ui l'ulau oio· Iu Mrísit•o Catuluna. STHAUSS: (juutrt• írltirn• lio·olo·r. M \IILim: Simf(lniu n. l. Lo· nu l.ooli'IIR, ooprann. On¡rw•lrn•rnrfimíro dl' BurreiHnu i n:H"ionul dt• Cotulunya. Dir.: Solvurlnr Mt..,. 23.:10 l'OCTl. ftl' "úsif'n pf'r comroçar "'din. t•u11 d ·nb res hrf'Ub e~collide! i prf'sentnd<'s per .Toao Vivo·~. 10.00 SELECCIÓ DlGITAL SALNT-SAEi\'S: Salm >.\'lli, Codi E narrant, op. '12. F'r·unçniSl' PoUt't. Ma~uli Chulmeau-D1• monH·. Jenn-Luc \'inlu. Nirolat Ri1 eoq. Soliste• instrumental<. Cor Regional \'iuoria dïJr ,], Fra nre. Ontuf'strn "\acion•l d'IIe dc Franc!'. Dir.: Jaco1un l\lereier. (36m). KAB,UEYSK\: Concert pt'r a piano i orqu•·stra n. 3. op. 50. Jamrt John,on. Orque•lra Simfonia rle la Hàdio E•lo' aeo. Dir.: Paul Fre('man. ( 18m ) . H \)0\ Quartet pt'r a Unüt i coreJa. Hob. JII:B (op. 2 o. 2). Jakoh liodber!!;. Uaüt. 'iih-Eru Sparf. lll> lí. Lar- Brolin. 'iola. Olofl.ar· •Qn. 'rolonrf'L (22m l. GHETR): Dan.o" \ïllagt·oi•.... ÜrtJllf'"Lra tlt' Li~gl'. Dir.: Pa¡j Struuss. (18m).\ I\"ALDl: Cuo t·crt per a Oau ta, corda i conri· nu. HV .J-n. Scwr;no Gazlell<~· ni, flauta. I \fu•iri. (13m). LISZT: lléroïdl' funi-lm. Or· quPstru Simfòni<·a dl' Bndapr~l. Dir·.: \rpñd .Jóo. (24m).' ILLI LOBOS: Bacbiane' hra,iler<•n. i. Hoyal Philharrnooir Ordi•" tra. Dir.: Enri•lu" Baliz. (2Rall U.OO CO'iCERT DE P Rilll· \ERA P.\1:\E: '\ioúnnia n. 2. opJ.l(l Iu Prima\l'ra ). Orquf'-trl fiJ. harmòniea de ~ul'a York. llir: Zuhin ,\ tehta. (5Uml. W\LP. TECFEL: Amour .. t print•ml"· 'a J,. Orqut"<Lra Filharmònirt Eslo.-ocu. Dir. : Kurt Rrdrl. (4111}. I kOO !\IQ)1E,_,TS LÍRICS J .STRAUSS(ll): El hnrópten~ upt'rela. Elisnbcth Schwart· kopf. :'licolai Gedda. HcrmaDJ! Prc). Erid1 Kuoz. Erika Kml Cnrs i Orquesl!·a Filhonnl<ni Dir.: Ouo Arkc r mann. (H)()!ol. L6.00 SELECCIÓ DIGfi'\L RAKIDfA 'JINOV: Simforúa u :~. op. Il. OrtJUI'strP drl (~;I!' rtrtgebouw. Autstenlorn. Dir. \ludímir .\.ohkennzy. (l~arJ. Sei't· :tl'\1. ilT lARÇ a.Rt. lidc1i ~- :VJJJ, ançoi· m·Da. Hrolao :ntnl;. lled, ~i ona! rcqu'l ,EY~ ¡ i Ol· I am.., rònia :Pd \'D\ • Hob. J.ind. f. n.. ' Lan- p \RAPIES: Cont·.-rt Jlt'r n orEo'ue ~n Si '1. llunnt'• Mt•p••·· Qunrt<'t Snunr<', Frunkfurt. lrluro ..,odu. rontruhnix. ( 12m). ,IE:\DEl S~Oil'l: Quurtt·t •lt> ¡·orda 1•0 'h h \t. Quartet tlt· <·orda Coull. (25m). POLLE\C: Glòria. pt'r u •opruno t•or i orque,trn. Kathl<•t•n Bullit'. Cor drl fc,u•nl dl' Tun¡:lt·wond. Orqur,tn• Simfònira de B{)!,ton. Llir.: S1·iji Ü?.awa. (21m). DONI ZETTI: ~it• d't••tiu a Pusilipu. Zehnvu Gnl. nwzzo -•npr·uno. Brut·c Bn•w..r, tPraor .•l!·ff Co hcn, piano. (:i6rn). MOI:l'EH: Simfonia •·om·¡·rtunt¡wr· n tr·ornp!'la, ¡)oN olroi·M, ''"" trorn¡w• i fui(Ot. Wolf¡wn¡: Bm;rh, tr·tmt¡wto. llnn dc Vrits i Bnrt St•hnet•mann, oho~. Vict·nh• Zur·zo i .loZnrzo, trnmpu. Ft' (lliM Rulwrt Br•rkhout, fn¡:ol. (10m). TELEM \NN: Suit•• (Oiwrtnru) t•n In m. T\\ \' 5~:u2. "ui'Ïnn \l'l' hru~r·n, flauta ,¡,. ill'l'. Orrlw•tra of the \~t· nf Enlip;hh·nmt•nt. Dir.: \lonira llu¡:~ell. (.29rn). BR UI\IS: Trin nmh pinno op. 8. C. Zocharia• . U. IIOI'J,clwr. H. Scluff. (36m ) . Oi'H. '\ 8.\CH: 'lnitn· P.:ronilln. \. 590. (Obrrtnrn ). l'hilhurmorun Ordre•tra. Dir.: Antonio dt• \1mt'ida. (6rn). sr !2ml. 20.00 L'Àl.DIO-V ISlJAL :Paul ¡ U•D· conti· ~ullo- 13m). [' Or· apr¡L Un progl'llma d' \lt•x Gorinu. EL GRAN REI'EHTOHI: Ht·~i•iÍ> de 11·~ ~ruus hundt·h sonort'b dtll c•irw. NIT O'ESTI{ENA: Prt·s~ntució tlt• le6 hu ntlt•>< •mwr¡,s més l't'Crtlls. ~LL\· ¡re• n. rche-· 28m). \L 22.00 LES SDIIION I ES OE BRLCKNER Guió: Raimon Colouwr i Joan \'ive,, Simfonia n. 5. On¡m•sll·a Filhnrmònicu ¡J,. \ it•nu. Dir.: Bt•rnard Haihnk. (77m). 2.3.30 ~OCTl H:\ \h'"i•·a p~r ara bar t'I diu. Srlt•crió i prr,t•nturió n còrrt>c rJ' \I · fmJ Cdaya. CHAUSSON: Simfonia op. 20. Orqul'~tra Simfònica de Basilea. Dir.: Armin Jordan. (36m ) . PURCELL: '·Swifter, •";ftt'r, Ibi,, flow" (Corre mé_, depre,;a, t·orre, Jsi,), cançó de benvinguda per Carie• Il. Solistes' oca!.. Tht• King·, Con•ort. Dir.: Roh('rt King. (15m). SCHl'BEHT: Trr, Jll'Ct'> per a piano, D 916. Muurizio Pollini. (26m ) . KETELBEY: Santuari del cor. Jean Temperley, mezzo-soprano. Philarmonia OrchesLru. Dir: John Lanchbery. (6m}. RlMSKl-KORSAKOV: Quintet per a pianu i in•lrnrnt'nts de veuL. A. Nust•dkinr, piano. V . VzHC\, flnulu. V. ~okolov, cludncl. S. Kra,;~avin. fagot. A. Dcmin, trompa. (36m). VERDI: Música dt• hnllet tle '"Jérusalem". Orquestra Nacional de l'Òpera de Monii·-Cnrlo. Dir.: Antonio de 1\tm.. idu. (24m). C.STAMITZ: Simfonia concertanL per a violí i 'ioln en Rt' .M. Richard Frieman. Hoger Best. Lomlon ft'sti' al Or('he~tra. Dir.: Ro•s Pople. ( li'm). J:i.OO CONCERT DE PRI ;\tAVERA BRITTE~: DIMECRES, 22 DE MARÇ DE1995 7.00 L'08Eit1'UitA Mú~iru per comt·u~¡11• ~I t.liu. Ht>rull d'obrcK brt•us I'IICollido•H i pre~rutarlc~ pt•r .louu Viws. IO.OO SELECCIÓ l>lGITAL l\luoikH•rt•tn~ de Dü~,t· ldurf. Orqtlt',lru Simfònit·o tl,. Dü-.t•ldorf. Dir.: Ht•inz \\ olllwrg. OOrn). SIBELII,S: Le, Ot·t•umdes. op. ï3. Pot•mu sirnft'mir. Or questra Filharm<iniru tlt· \tos•·otJ. Dir.:\ a-.ili Sinru,J..i. (9m). Simfonia primav('- ra. op. 14. S. Arm~lrong. J. Ba- 20.00 SELECCIÓ DE '\OVE- kl'r. R. Tear. St. Clemens DanP• School. Cor Simfònic de Lon dre~. Orquestro Simfònica dc LondrPs. Dir.: André Previu. (44m). J.STRAUSS: Veus d<' pi'Ïmuvera, vals op. 4·10. Ort¡uc·stra Johann Strauss ric Vicna. Dir·.: Willi Boskovsky. (6m). GRJEG: La primavera. op. 33 n. 2. Annt' Sofil' von Oller, ml'zzo,;oprano. Bcngt Forsberg, piano. (Sm). TATS U.OO EL GRAN SEGLE Programa de música antiga. Sclt'cció, f-'ltió i prt'•entació a càrrl'c d~ Joan Vives. LES SO:"'ATES OP. 1 DE HANDEL. TE,fPS DE LES ~ILSES. f:,pni pulrorntut pt•r \.RISOL. 22.00 ALMANAC Un t•spui destiuut 11 t'\'ot·nr i n• viure el~ ft•ts mt.'-8 rt'tH't·~enlntius del poHsut musical. Guiít i St'lf•t·rió d'Aio•x Hnhlt•H. 23.30 NOC:TUHN Mú•iru pt•r urabur ••I <I in. Selrrciít i prt•,rnln<·iÍl a •·in·rt•t• d' \1 fred Cl'iu)a. 00.30 ltEPF.ItTOitl DE :\ IT DIJOUS, 23 DE MARÇ DE 1995 ï.OO L'OBERTLRA 16.00 SELECCIÓ DIGITAL 00.30 REPEitTO IU DE NIT ofrena, H. ~3 ~-I. Poull'nnnl. \. \lellon. H. Ledroit. \\. 1\.¡omJall. P. Kooy . Cor• i orqut·•tro lli' In Chopdlo· Royall'. Dtr.: P. Ho· rrt'\H•ght•. (2-~m) . T\ \11\.0\S Kl: SP,tt•t dr t•tmla op. 70 "R<'cord de Flor~nctn" \1-ti•Jn, Ro;;tropoHit~. Gt•nrikh Talal)an. Quarll'l Borotlin. (3·~m ). RODRIGO: Cnnt•t•rt '''rt'natu p<·r a arpo i orqm·,tru. Cutlwri ne l\ficltt•l, urpa. Orqu.,~tro '\n!"ionnl de I'ÒpPra dt• Mnnh•-Cur·lo. Dir.: \ntonio do• \lnwidn. (24m). PASQUI~l: Tot·rntu run lo scher1:o dt•l rurt•o,pt·r u t·ln' i<·èmbul. LoH·¡•nzo Ghil'lmi. (8rn ). TUDIN: Sui I t' dt• dnn•t•K t•Kionin nrs. Ot·qtw&tr·u Simfònit•n ¡(¡• Gii teborg. Dit·.: N••cm•• .1 iirvi. (13m). SC II UMANN: D"" Süngers Flurh ( Lu ntnft•dirt·i•Í •lt•l cuntunt), halada pH a MJii•trH, ror i ot·queolru Op. 139. Edda Mosel'. Waltt•r Bt·rr}. Walton Gronroo•. Jo~•·f ProtM·hko. Dori• Sorr.. J. Cor tlt•, Stüdti,t'l~t·n 1\.0R.l\GOLD: Concert per o piano per a la mà esquerra. op. I ï. SteH'n de Groote. Orquestra Filharmòniea del ~ordoesL d'Alemanya. Dir.: Wernet· Andren~ Albert. (34m). DELALANDE: Druxièmt• Fantaisit' (Cinqw•na Suite, Sinúonies pels sopars del Rei). Orquestra de Cambra Jcan-Fran~ois Paillard. Dir.: J-F. J>nillard. (10m}. BEETHOVEN: Minuets WoO 7. Ensemblc Bella Muqi<"a dl" \'ienu. Dir·.: \-1ichacl Dittricb. (2-lm). CllARPE~­ T!ER: Mott'l per a Ultn llorga Múotcu pt'r conwnçar t'i din. R•·cull d'obres ht•t•us ,.,,.ollidt's i presentadl'q ¡¡er Joan \i~"'· 10.00 SELECCIÓ OIGIT>\L K H ATXATUHI \~: CntH't'rL pet· o pintto i Ol'l(nt•stru. Cons tantinc OrLeliun. Onpu••trn Nat•ional E•<'OI't'Ma. Oir.: N••••rnt• Jiin~. (33m). C.Ph.E.BACII: El Senyor viu, Contutu \'\ 4 .251. Barbara St'hlick. llilh llt>llin¡(. Wilfrird Jochcn•. Guuholrl Schwu~. IUwini•rhl' 1\.ontort•i. Das Kleint> 1\.on~t·t·t. Dir.: ll<'r- mann :\la'\. (36m). '1\ Al Dl: Qnartt•l t•n Do '1. Camerata de Culiinia . ( llim ). SCIIL ~l\ \\: Smúonia n. l. op. 38. ''La prima\l•ru" . Orque•tra Filharmònit·a de \ it'na. Dir: Leonnrd lll'rrut<'in. ¡:33m). RLSSO : Strl'rl \h"i•· , un t•nnt·t'rt de blm·•· Cori..) Síeg<'l. harmòoi('a. OrfJU<'slra Simfònica de San Frnn ci•N>. Dir.: Seiji O:w"a. (32m). BIZET: Jor d'infunh. peLita 'u ili· Op. !!2. Orquc•trn dd Con crrtgdiOuw d ' Amsterdam . Dir.: B~ernut·d llaitink. (llm). PURCELL: O Cod, Thou ha•t ca~L "" uut. Antht'm z 3Ct. Dijck Kostt•r. 'iulotwd. 1\.ing'n Collcg<' Choir de Cnmbridgt'. Lt••lnhanlt-CtJnsor·t. OrAue i director: Gu~tov Leonhlll'dt. (Sm). 13.00 CONCERT DE PRIMAVERA -'HELSEN: Primavera a Funrn. op. ~2. ,\,a Bü,er•lam. Kjl'll 'lagnu· Sandvt'. Pt'r Hop•r. LinnÍ'n Ekdahl. Andr~a' Tbors. Cur 1le la Rà.tio Sul"('a. Cor dr nois ti'E;,tucolm. Orqut'•tra Simfònica de la Ràdio Suel'D . Dir.: E•a - Pekka Salont'n. ( I im). COPLA~D: Appalao·hian SprinJ:. ( Prima' era npalatw). Orqu<'•lra Filharmònica dt> Lo" AngPie,. Dir: Leonurd Hrrt'"ltin. (27m ) . TOLDRÀ: AJ>ril. Maig. Canncn Bu<tamantt•. 1\lnnuel Carda Morunte. (5m). DELIUS: En t·scoltnr PI pr·imt•r· rurut clt• la primu\era. Or·qu••stra Filhnrmònico dr Londt·es. Dir.: Vcrnon H nndlt•y. (6m). I kOO .MÚS I CS DE CATALU1\YA \ r\ \LDI: Conrt'rt Pn Si b \(. Yillette. trompeta. Jordi \rrgt:•,, orgur. (8m). CASALS: Ro.ari. E•cQiania de )font-er rut. Dir.: Ireneu Segarra. (I lm). HA\ EL: La \'nl•e.tran•t·riprió per a do,. piano,., ~1. Lourdes i Uuís Pérez 'lolina. (llm). '\fOZART: Rondo per a flauta i or<JUC•lra. KY Anh. 1~. Claudi Arimany. Orqne,tra de Carnhra de ~tosrou. Dir.: liti-ha RacWewsky. t5m). FALLA: P;;v<'h~. \ïct(tria del~ ~ngd,, 0~­ ((UI'otru dc Cambra Teatre Lliure. Dir.: J osep Pons. (6m). JANACEK: Suite. Orquestra dl' Cumhra del Palau dc Iu Mú~iea Cntnlann. Dir.: Gonçal Com<'Jia~. (21m). BEETHOVEN: Com·erL per u piano. Yioli, 'ioloncel i orquestra. Op. 56. "Tripit.' conrert". Trio de BarcPlonn. Orque8tra de Cambra i\ngle~a. Dir.: Edmon Colomer. D~tnid (38m). 7 16.00 SELECCIÓ I)I GIT \L IIOFF\1 \\1\: Mi"•n·n• pt•t·u •nJi,tt·•· t•nr 1 Or<Jllt'•lru. J...ri, ztinn Luki. lliJrJ,•¡:urd Lnurit·h. Gwl'ntlul~n J...illl'hn-w . \ltlo Buldlfl. "'iiknlnu• l!illo•lll·nntl. C.nr i Orqut••lru Simftinit·u dt• Iu Hiuliu dt• Colionin. Dir.. Hulunrl Bn<lt•r . (3'1m ). R \CH: Tnn :;ur111ln pt•r u ;! noul(•.,¡ tnnt•,M•n•;, i hui\ C'UHiinu , R\\ \ Hl~'l. F. lll'il¡:.¡;t•n i L. Stu<ln~. flnnlt'' · '; . llurunn t•out·l i li. Tadwt.i , t·onlinu. 113m). ;\10Z\HT: t.unt•t·rtum• pH u tfn, \'iuliu•. nlwt\ 'iulunt't•l i tll't)llt'<lru, h.\ 1'10. Norh~t·t fll'llinin. Prt•·r St·hitlluf. Nt•il Bluek. 01:-:n llt•p;t•dm. Or·qtu•stru d,. Cumbt·u Anglo·~u. Dir.: Alt•'\nndt•t· Gih.- .ut. (:IOut}. DEULS SY: El mru·tiri dt· Sunt Srhn,till. Frn¡..'lnt·nt• •imfònio·~. Orquo•,tr·n Filhurmolniru clt• Holtt•rJum. Dir.: .lumt•• Confon. (:!·hu ). GI l\ .\S'l'Ell\: Dullt• prt·lutfi, U llit'· rio·un•, op. I '1 \llll'rto Put·tu¡:hf.'tM. piu nu. I 15m ). RIBER: Sunutu I\ n 5 \ iulat•. Conrt·ntus mu,iru' tlt• \ït'na. Dir. : \ikolnu• Harntlllt'llUrt. ( 5m ) 'ITELSE\: Simfunia n. ·I , op. :!<1 "La JnC'\llnphl ..". OriJUI''Ira S imf(,. niru dt•lu Hiuliu..,ut•t·n. Dir: E•aPI'kka SalunPn. (:-16m). 19.00 PE'\T\GRA.\ 1.\ Pro¡:rama rlt• di' ul¡:a<·i(o mu'i t•ul. Guió i n·ulitlut·ió: Pere· Bur{>s i \lc·~ Hohlc••. 20.00 "A LA i\1.\NERA OE... " Uu t'lunitlnt Pn" prllp<t•a i ronwntn Iu mÍI•Ït'u quo· li u¡:t·udn. Guió i prt'•l'ntut•itj tlt· Joan Yht''· Produrritl dt• Dolor, Bu,. lJUet~. 22.00 CO'ICERT HI .\GI~ARI Guió i •t•lt•rdÍ>: Rnimtm Columer i Joun \ iH' ' · 23.30 1\0CTllR:\ '1l••irn pt'r orabnr ,.¡dia. :O.t·l..cció i prt•,c•ntnriú a r àrrN· d ' \1frt•d CelaJa. 00.30 .\IÚSICA DFL SEGLE XX 8 Selt'rt·iú de ( nrnnna \lalo¡:arri~a. POETES DEL SEGLE . STR \ Vl'iS~: Elt·pu ¡wr a J .F. K~mll'dy. pt•r a ho•·íton i trt'' clnrinel•. Ui,.tri,.h Fi•t•ht•r-Dic••kau, hut·iton. llcrht'rt Gruhtr, Karl Thl'o 1\¡IJ¡•r, i 1\urt Ber¡¡er, ciUJ'int•t~. (2m). STH \\ I'ISI\1: El Rl'i 1ll' I··~ •·•tn·ll•·•· CtJr 1 OrliUI'~lra Smtfilllit•o dl' Iu Hatlio de Berlín. Dir: Hir•·urclo Chailly. 15m¡. UEHIO: \ - Honn•· . Swin¡¡lo· Il. Dir. : l.w·iano B•·rio . (JOrn) . GEHTI \RU : Lïnfantn - ment meru\'elló' dc Scbuhruzu du, op. 1. Benitu \'alcntc, soprano. Tan Crom•, piano. (31m). F -\ RKAS: HomenniJ!I' n Pe•sou, l'antntu. Dénes Cu) Iós, tl'nor. Cor dc Camhru i Orc¡uPo.lra Simfònica dc In Ràdio Hun¡Wrl'sa. Oir.: :\ndró; Li geli. (17m). 02.00 REPERTOIU DE NIT DIV EN DRES, 2 4 MARÇ DE 1995 DE St•rgi ,\Jpi•tt•, \iolí. Cnrlrs Tn•pot,¡:uiturru. (7rn). HOSSII\1: 11 Si!(lltlr Hru>chinu, olwrturu. JoH' On¡uc••tru Simftmicu dt• Cutolunya. Dir.: Jo•l'p Pon,. (5rn). 15.00 EL Dl\ BE L'OIE!\T 10.00 L.\ .\1t 'SICA RELIGIOS\ Prnjl'rumució rt•nJit¿ada a purtir dc• lt·~ pt•tit·wn' qut· ('), nn•tre' oit•nl• hnn ft•l al t•untt••tuclur de \.utulurt)ll Mú~it·u, tt•l. :!02 35 :iS. Espai monogràfir dedicat a 11 rt'ligios n de tot' tl. IPntp>. J.CH.BACil: Glòria" Sol .M. Edith \Vien•. Cabrit), s,. h rl'n ,. kl'n ha eh . .\dalberl Kruus. Ernst Gerold S..ltru111111. Cor dc Cambra RI AS. Sinfonirl tu RIAS BerUn. Dir.: Uw~ Grt> no,tay. (.Wm). 22.00 GUANS OllHES 7.00 L'OBERTURA Música per començar ri rlia. Re¡· ull d'obrrs hrPus r•collides i presPntades per Joan Vives. 10.00 SELECCIÓ D IGITAL D\ORAK: Simfonia n. 7, op. 70. On1ucstra Simfònica dl' Londn•s. Dir.: Witold Rowitki. (:l8mJ. TELEMANN: Concert pt•r a dos chalumpnux. •·orda i baix continu en Rt> m. :\lu•ico ,\ntiqua de Colònia. Dir: RPinhard Goe he!. (12m).\lLLA-LO· ROS: Trio per a ohuè. darinPt i fagot. \pil Black. Theu Kin!(. Robin 0':\'eill. ( 19m). BE'i;'\EIT: Conrert pern piano n. 3, ''l'· 9 . ~1alcolro Binn'. Orqnl'•tro Filarmònica de Londre•. Uit· . : \irhola' Braith"aitl'. (29m ). llAYD:\: Simfonia n. ~t) ' 'La Pn>,ione". Philharmoniu Hun¡:arica. Dir.: Anta I Doral i. (2·1m). GRTEG: 2 melodit•s nòrdit¡ues op. 63. Orqut>stra dc Cambra Noruega. Dir: Terjt• Tonnl'sen. (nm}. PAGANIN I: 6 Sonates per a violí i guitat-ra, op. 5. Luigi Alhl'rto Bianchi. Mauri zio PrPdn. (20m). IPPOLITOV1' \.'lO\' : Murxa tur('n, op. 55. Orqur-tra Simfrmica de Singapur. Dir. : Choo Hoey. (5m). 13.00 CO.:\CERT DE PRUlA- \ER.A DEBLSS'r: Prima,eru. Orque•tru ~ew Philharmonin . Dir.: Pierre Bou)Pz. 116m). \lO ERA"\: Song:. o f Springtimc. pt-r a cor mixt. The Finzi Sin ger- . Dir.: Panl Spicf.'r. 114m). RAFF: Konurutück per a piano i orquestra ..Oda a Ja Prima\l'ra'', op. 76. Jean-Fronçoi~ Antonioli. Orquestra de Cambra dc f..au¡,ana. Dir.: LuwrencP Fo~ter. (15m). GLAZUNOV: Lo Primavera, quadre orqueqtral, op. 34. OrqtH•stra Nacional EscoceRa. Dir: Nccmc Jarvi. (9m) . 07.00 L'OBERTURA .\fúsil'a per comcn~·ur· PI dia. R,. rull d'obr.,, br!'u' Pscollid•• 1 prr•c·ntarto'' pn Pilar Subirà, <\fENDELSSOIIN: Lt•s hodt•• t.lr Cunwt•ho. <ipt•t·u t•n do~ arl1'8. HoMrnat•i¡·llnfmnnn. Andn·u lllbrit·lt. St·ut Wt~ir·. lluw HhisEvan~. Nil'u <lun oirt• 1\lt•l'l. 01'1' Jun¡;t· \.hur •\ nrhrn i Cor· Modus 1\ovus. Orqut•Mtru Animo Etl'r na. Dir.: Jos vun lmntt·rsi'PI. (lOOm). 00.30 REPERTOR I DE NIT DISSABTE, 25 DE MARÇ DE1995 07.00 L'OBEUTUIU \Jú,it·o ¡u·r romrnçur l'I dia. Rf.'t·ull d · uhn•, hn•u, •··•·ullidt•o i pn·"· ntu<l t• • Jll'r Unlnr, Btt- tfU''' ' · 10.00 mú~ica 11.00 THANSMISS I Ó EN DI. RECTE DE LA MISSA CO~. VENTUAL DES DEL 1\lONS Tin DF. MONTSERRAT 12.30 DIVERTIMENT Un aperitiu musical dl' Cnnnitu Mulagarriga que rom bina la IUJÍ. sica amb In informució i la partí· cipació dels nostrt'' oirnl• BLOC DE \OTES. EL TRD CACLOSQL'ES. SAC DE DUITES. 7 15.00 ·'A U. :'ll-\J'\ERA DE..." Rt'llt'lit•ió J,.l pro¡..'Tama rm¡., d dijous al \'t'spre. PENT~<;RUIA Rt•¡wtwiÍI drl pro¡..rrnntn l'lli;., t•l dijuu•. l UlO EL DIA DE L'OI ENT l'rogrumut·ió t•t•ulilzndn n purtir dl' lt·• p<•tit·ion• <JUt' c·IA nostn•s oic·ntK hun frt ui t•unh'l<lndo•· dr Cntulunyn ;\lú•i•·u, h·l. 202 35 17.00 TE:\1PORADA D'ÒPE· RA DE CATALUI\YA IUÚSIC.\ SEROV: Judith, òpera en rinr u etes. Solistes del TPatrr Bohlll. Cor Acadèmic Rus dc n :RSS. Cor dc Cambra mobt'Ulí. Or· que~tru d..I Tealrt• Bolxoi J, \1o.cou. Dir.: Andn'y Chi•W· kov. (l·l7mj. 1\ ~5. 22.00 ELS :\OSTitES COI\CEitTS CO'ICEHT t•nrt•¡¡i•trnt pt•r In Hàdio Twt·u c•l din 6 dl' """'m· hrt> ,¡,. 199:! u Hutlulfinum, Sala Ihuruk. V.J.KOPHIV.\: :\fi,,n pn , toral t·n n ... Uffl'rtnrium po•loralc·n RI'. G.\LI;\A: Simfonia t·n La. K .B.KOPHI\'.\: Gloria Dl'o, rnott·t. LOK\J: Gluriu in ext•t•l•i• D<•IJ, motc·l pnHiornl. Soli•t<'• vocal.. \turit• Sc>,tukovn. orgu<·. Cor i Orc¡u<••trn Simfònit·u d•· Ritdio Praga. Dir. : Tnmu• Koutnik. (74m). 23.30 NOCTl lfCN M(tKit•n 111'1' Ul'nlmt· t•l tlin. So•lo•rI'ÍÓ i prt'K<'nllu·iíl u ¡·urro•e dc Mn t·ñ .I uní·. 1 ~.00 NOUS INTÈRPRETS 00.30 ftEPJmTOHJ SCHL'\1AN'\: Krd.J.,riunu, op. 16 . .\dolf Pià, piano. Pl5m). (J{L LI A:\' I: Duettino op. 77. DIUMENGE , 26 MARÇ DE 1995 DJ.: NIT DE 19..10 REPERTORI DE CO\· CERT PROKOFIE\~ : Conc<'rt ¡ot rt piano n. 3 op. 26. c.~cile Oru-fl. ¡.oiunu. Orque•tra Simfòniea dt Bournemouth. Dir: Rudolí Bar,bai. (30m ) . .\IOZART: fli vertimento K\' 137. \ cadr111 Chamber En•emhll·. (15m}. n;. LE\1A:\ \ : ÜLI'rlura n 5 t n f ¡ M. Conc.. ntus \fu~il'thdr \ itlll Dir.: .i\. Hnrnoncourt. (1:•1 DEBUSSY: Nocturn• . Cor b doni'H c)p) Colll'giurn Mu>Írtll Amstelodamcm.e. Orque•t111 dd Concertgt·bouw. Dtr: Bernard lioitink. (24m). VlJ,LA·Lll· BOS: Bachianes brrH•ilrm n.~. Roy11I Philba•·monic Orchr-tra. Uil·.: Enrique Batiz. (25o: MOZART: Simfonia n. 33. IP 3]9. London Mozart PlaWf· Dir.: Jane Glover. (20m). 22.00 ELS NOSTRES CO~· CEICTS n s .. I ~ lo ia. R~ lidt'l >irà. ll a la I• tf. ria l'li bri el. ,Jbert "antnt fonie¡. •GI'(; CO:-iCERT t•nrj>¡.:htrut po•r Cutalunya Mú,iru el diu 28 tl ..juliul de 1993 11 r \uditori Pau Cu.uJ, d'El \'endrell. Xlii FESTI\- \L f\TER' \CIO' \L DE 1\ll SJ CA PAU C \S \LS . '101\T I· VERDI: Quotn• m:Hiri¡:ol<. BIUU\15: Pulifnniu u rapt'llu, op. 93. BRn•rE': \ Ct•n•munr of ca rols, op. 28. 'lu~dalt•nu Barrera , urpa. Cnrul Sunl Jordi. Dir.: Jordi l\o~'1Jt'rll. (59m). 23.30 NOCTURI\ Mú•io•u ¡ocr ucnhur o· I diu. St•lt·t·rió i prt••rntut'ÍÚ 11 l'Jorn••· do· \1aró .I nuí·. N DJ. eo~. INF.S. 'T rmina lama· partien!; fiD. DUI- 00.30 ltEPERTOIU LIE NIT DILLUNS, 27 DE MARÇ DE1995 7.011 J.'OBERTlltA Mu•io·a ¡l!'r rorn•·nçar ,.¡oliu. n,.. cull d'obrt·• hrt•u• t''l'olli•h•s 1 pre,rntudt•• per Joan \'Í\t'•· 10.00 SELECCIÓ DIGITAL E..:· ÒPE· SIC.\ \IOZ.\RT: Conrl'rtmw Jll'r a <ith •inlins iortJUt'•lra , 1\.\ 190. \'lu dimor Spimktl\. >tolí 1 dort'<'IUr. Boris Garlit•ki, violí. \ïrllHIMI' de Mosrou. (27m t. C HI PH\: \li,sa dt• HriJUÍo•m. Snli•tt•s VIlrals. Curi On¡ut·•tno dt• Iu Chu· pelle Rnyult•. Dir·: Phili¡opt• llo·rrewegiJr. (ll111). WEBEH: Son utu ¡u·r· a lluu tu i piunn np. HI n. 6. Aurèlt• Ni<·olt•l. Bruno Cuuiuu. Roccn Fi llippini. (llru). M.llAYDN: Simfoniu t•n H1· M, P Il. Orr¡Lrt'Klra do• Comhl'll Franz Li•zt. Dir: .I únnK Ho llu. (20m).FASCH: Quur·to:to·ua·o•rn. Camerata Colin. (!lm). OEBUS SY: lmatg~~ prr u nn¡uc•tru. Orqu~stra d~ Clt•v1•land. llir.: Pit•rn• 13oulcz. (3f>m). S,\1.,\ Z.\R: \lugnifirut. Soli't"' vo¡•u), i '"'trumt•nta(,, Capilln Po·iiuOorida. Dir.: Ju,ío Rada. (Ïrnl. SCHUI \llt•grtl t•n ,¡ m. "l'· R. lo.arl Engt•l, piano. ( lOrn). n,. 13.00 EL PAS DE I ,ES ll ORES 1'0:\CIJJEI.LJ: Dan•u dt•lt•' hore~. dr Ln Gioconda. Orqlll'otra Filharmèmi¡·u do• B1•r·ltn. Uir.: Hrrbert von 1\arojun. (I lm). 1-lAYDN: Simfonia n. 7, "El migdia", 'l'lw Ao·ndt•rny of ·\ul'icnt Musi1·. Dir.: ChriNinplwr Hugwood. (2:irn). I•'IELD: ~or­ turnsu. lO, 11 , 12, 13. Holll'rtt• ~lumou. pin1w. (l(uu). 1'!.00 LA CANTATA DEL CA- FE Programa dc m11 ~i 1·n 1•111•11 J. 5 1• le<•ció, guió i prt•,¡•ntal'ió: \.¡,., Roble,. PHOGR.~L\ Rü.:\l""\T IC: SCIILBERT. 'IE\DELSSOII:\. SCHL\1...\X:-1 BR.\IIMS. EL RlT~lE DI:;L COR: ll.u>t~lat- di-cogràfique~. <'Ont'f'rl' i noticie~ IJUI' fan rdcJ'<•nria al món coral. 16.00 SELECCIÓ DIGITAL H.STR \LSS: Simfonia "n fam. op. 12. Ht·ial On¡ur,tra l'iacionul EH<'IItt•su. Dir.: Nrenw Jiir\Í. (-I lm). TELE\1 \NN: Quarto•tJH'r 11 nauta, violí, \Íolonct•l i c·ontinu n. 6~ ~n tni m "'Puri· s1•nr". Quadro Amkto>rdam. (17m). :\BEL: Simfonia op. JO n. 4. Lu Sta¡;ionl' Frankfut·t. Dir·.: Mi<'hn!'l Schneider. (9m). GH !E G: Rt•miniscèDcies de rnuntunye' i dc fiords. Hakan llngt·gnrd. baríton. Warrrn .Joncs. (16m). MYSLI\' ECEk: Conrt'rt pPr a 'ioloncel i orquc•tr·u t'U Do l\1. Ofra llarooy. I Soli.ti \l'Deli. Dir.: Claudio Scimolll'. ( 19m) . HOSSI'd: Guillo·m Tl'll. Obertura. :'\ationa! Philarmunic Orrh..,tra. Oir: Ric cardo Chailly. ( 12m). Flt\\Ch.: Quartet de curda en Ho· \1. Quarti'! de Praga. (15m). \ 1\ \LO!: Conrt'rt per a fagot i orqut',lra n. 36. R\ 504. Daniel Smith. ~oli.•tl', dP Zagreb. Dir.: Tonko '\imt·. (12m). CAZZ.-\J...,l(; \: Tt• Dcum. Cunjunt vol' al i instrrrml'ntul Capella \ fu<icaJ d .. Iu Catedral dc\ Prona. Dir. : AJhl'r·to Turt·o. (13m). LISZT: Danso marabra. Jor·gt' Bolet, piuno. On¡ur~tra Simfònica dc L ondrt•s. Dir: Ivan FiM·her. (16m). BACH: Suite n. 2, 8\VV 1067. Thr Arndcmy of St. Martin- in - the- Fields. Dir: Nevíllc l\1un'Í.nl'r. (20m). i.OO L'OBERTl R \ ~lú•it•a ¡wr rnmo·nçur t•l dia. Rt•· cull d · ohrt•• bri'U' o•srolliolo•, i prl'•t'ntadt•• l"'r Jnnn \ ¡,..,, 10.00 SFLECnÚ I) I GIT \L PROI\.OFIE\. Cantntn l"'r ui 20i• ani\l'r,;oo·i tlt· Iu Ho' \tllui'ÍÍI d'Ortuhrl', op. il. Go•nnnd~ Rozhdt•ot>t•n,ki, nurrndur . Philharmoniu Choru,. Philhur mon iu Ürl'h<·•tru. Dir.: i\rt'llll' Jiini. (4im). LI \NDI~L: Sunntu per· a flou tu de¡,,.,. i t·onlmu ¡•n ,.,. m. Frum Brü~¡.:t•n. Bob vun \spt•rcn. llnn~jiir·¡.: Lun¡.(l'. Annl'l' llyl~mo. ( I lm). MOZI'd !T: Con !'l'l'I pt'!'ll piuno Í OI'IJIII''II'U 11. •1, I(\' 41. Oa·•pn·~tl'lr do• Cnmhrn \rrgi<•Nu, Snli~tu i tlirl'l'tlll': Dunil'l Bun•nlroim. (I lm). SATIE: Rrlíirhr. hnllo·l. 1\m u Ortllll'ktru d,. Londrt••. Dir.: Ruuuld Corp. (22m). DONIZETTJ. Quint•·t pt•r u cio' \lolin,;. 'wla. c¡uitnrru i >iolonrt•l Hotlnlfo Bnnlii'I' Í i Al<•xorHiru Stt f¡onato. 'iulin•. Dino \.•ciola. \Ínia. \lariu Gun gi. guitarra. Arluru Bunu¡·d, >iolnn¡•t•l. (23m). Dl"\ 1: \n.-, pcor a Farinrlli. \ri• ( hri•t<lft'· lli•. •u1wani•tu. En•o•mhl1• d'in• · trunii'DI• anril'rr-. l.uurt• 'lurnbito, ela> i1·è·mhnl. ( l:im ) . S ·\ 1\T-S.\E"'S: Ln Fian¡·¡.,. du Timhalit•r. LrH•rlt• \ i~nun, ml':tzO· 'IIJirnnu. Or·qm·~tru ~u cional d'Ilo• dc• Frartt't'. Dir.: Ju<'CJllt'b l\1cn·~t•r·. ( llrn). DEVIEI'\NE: Corrrt•r·t Jl~'~' u nuu tu i IHIJIII'SI l'li Il. 2, J ('llll I'Ít'l'l'l' R urnpal. Or·c¡u<"Hr·u \nlit¡un Musica. Dir·.: .lnt·l¡uc• Htm"st•l. (J9rn). ló.Oil SELECCIÓ DIGIT,\L PfiTZ:\ER: Cono·ert po•r a pianu i nrqttt',lra op. 31. \"olkl'r Ranfidd. Orqur,trn Filharmònica dr .\luni1•. Dir. : " ern~r \ntlr.-u• ..\lb.-rt. t38mJ. BlBER: :;nnuta pt'r a ,;oli i bai" ~:untin u n. In. "Sonat,•• del Ro~ori" . Soson ni' Loutenbal'her. Rodolf E\\erhurt. Johanne, Koch . (10m). J.Ch.B.\CH: Simfonia up. b n. I . On¡ut'<-tra dl' Cambra Holande'o. Dit·.: Da> id Zin mon . (8m). BRAHl'tfS: Quintet pt•r· u piu no, 2 viulin5. violo i violum·t'l op. 31. Chri~toph E•rht>nhncll. pi uno. Quurtet Amadeu~. (12m). BOCCIIERI.:-.. 1: Simfuniu op. 12 n. ·~. G 506. Dent•rh•• 1\arnmerakndt'mie Nt>ID'. Dir.: Juhnnm•• Goril7.ki. (15m ). CALDAR.\: Soffri, mio raro \Jcino. t·nnt.atn per n ronlratcnor. Ct>rarrl Le-ne. 11 ~ ..mina rin mu-1calt>. t8m). Hl:'IDE\IITII: .\lrtamorfo•i• Simfòniqn.·• ~obre tt•mt•• dl' Cari \bria >OD Wl'b.-r, Qu.... n..lnnd s~ mpbon) Orrhl'-otra Bri-ban!'. Dir.: WernPr .\.ndri' U• .\lht."rt. ( ::!lm). )1...\I:\EHIO: 11 ¡orimo libro di balli. .\Ju-it-a \ntiqua. Dir.: Chri•tian \It·ndozt> . (l:!ml. GUL.\BEK: Snnfunia n. 2. Orqu~tru Filharmónira de Camhra Poznan. Oir·. : Hulot'rt ~alanow•ki. (19m). H \ YD'\': Quartet Òt> ronfa op. 17n. 2, Huh 111·26. QuutetTatrUI. (17m ), LlSZT: Conrt>rlp<'r a piano i orque--trn o. 1. Claudíu Arruu . Orqut••lrll Simfònka .J,. Londres. Oir.: Colin Davi •• (21m). TELE~HXN: Exercici., pt•r u 'cu&, intèrpreL• i hai.x !'1111linu. Murtin Klit>Lmuun. tenor. Cull<'¡,.; nm ~lusieum 90. Oir. : Simon Stondagt>. (9mj. 1:-1.00 E L PAS DE LES llORES 20.00 SELECCIÓ DE J.4.Zl. Pru¡;rurna dt>dit•ut u Iu música de jazz umh 1:,'1Jió d'Albert Mallofré. 22.00 TDJ PORADA DE L'OBC CO"\CERT t•nregi;;trat per Catulun) a \11t,ira ..1diu 24 de març 1i1· 1995 ui Palau dl' la \lú<iro Cntulona. TOLDR.\: Empúrie,. Camperola. Sol ixent. BEET110\ E:\: Simfunia D. 9. op. 125. Solis li•' 'o<·uls. Orfeó Catalò. Ort¡UI'>Ira simfèinil'a dl' Barct>lonu i nneionul de Catnlun)a. Dir.: Salvndo•·Mno. 2:1.30 NOCTURN 1\Jírsirn per at·abur el din. SP!r<'c·ió i prl'scntnció a ràrrcc rl'AIfn•d Cela) a. OO.:iO REPERTORI DE N IT DIMARTS, 28 DE MARÇ DE1995 POL LF:~C: \lhndn, ""nr••rl rorco¡a-òfic pt•r u prnnu í 18 in•t ru • nH' li h. JO l'f[ UP' )-'¡'.,ri er. Orque•tr·a dt'h Corll't'rh Lamnur<·ux. Dir S1'1'¡!1' lhuoln. (21mt . .\JOZ \HT: ""n'nata norturna. KV 239. Oro)IH'•tra Fil harmònit·u dc Bnlín. Dir. ; ll ~r·­ ht•rt 'on Karujan. (13m). SCHl.\1 \'\ "\: \ndll•tÜI·kr (1'1'1'1'' norlurnt••). op. 23. Luurt·nt Cubu"o. piano. (21m). 11.00 :\lO.MENTS LÍR((.S PUHCEI L: Dido i Em•t•,, èopo·rn l'O quatn• urtt•s. Ann l\lurrn1. \nton Schoringo•r. Hul'iwl ) ukor. Tnrdl'iit·~·· So•hmilh. Cor A•·nold Sehiittlll'rfC. Conl'l•ntu• .\lusirus rlt• Vio•nn. Dir.: \iko luu• Uurnon<·om·t. (53rnl. U \HBIERI: Pnn y torn~. \ma Muríu lriurtl.'. Cario• \f un~uia. \In nul'l \u'!t'USÏ. Cor' Canhu·, do• Mudrid. On¡m••trn Sirnf(uti<·a. Dir.: ~lt•,tre Cistwn>-. (·Wnn\. :!0.00 L'ÀUDIO-YISU.\L l n pro¡:rama d',\Je, Gorinn. El. GR.\:\ REPERTORI: R••n.ió ,¡,. Je, ¡:ran. bnnol,., oooore- del ,.¡n ... ~IT D'ESTRE.'\'..\: Pre·~nta<·iú dl" lr< bande• -onol"t'• m:: ... rr~·~nb. 2:!.00 LES S DIFO~ I ES DE BRl'fK."''i'ER (,uin: Raimou Colom,.r i Joan \ 'in·· Simfunia n. ó "'r"ió ori ¡;nal). Onyue-tra Simf(lnica de l:t l{¡idto d .. Colònia. Dir.; Gunto•r \\'ami. t53m). 23.30 NOCfPR..'\' i\fl'r,u•u pt'r nc a bar l'I tlia. So•J,..-.. t•io i pn•,entat·ió a t·àrrn· ,)' -\Ifmi Ct•Laya. O<UO REPERTORI DE ~lT DIMECRES, 29 DE MARÇ DE1995 9 7.00 L'OBEHTl R \ \1tt•u·u Jll'r c·unwn~·ur t•l elia. Ht-c·ull cl'uhrc•• hrc·u• t·-.·ollitlr• i prt••c·nttult•• pt•r Joun \ï"''· JO.IJO SEU;(;(: U) IH GIT.\L \10Z \HT: Lituniut• clt• \t'nl'ruhili altnri• •slf'rarnt·ntn. "-\ 125. \1it•nko Shirai. llt•icli !Ht·"· Elwrhurtl l!ut·llllt't'. llt•nnann \.hri•tiun l'nl•lt•r. Curi Ot·c(nt·• tra Simfitnic·u clt• Iu Riiclio clt· Lo•i¡wi~. Dit·.: llo·du·rt l<.c·¡:;el. (:i7tn). SIBELIUS: Simfunin n. 7, op. 105. Onlllt'~trn Simfi\nil'a cio• Giilt•ho•·¡:. Dio·.: N. Jiirvi. (21m). KUIIN·\ll: Snnntn prr u ciu• ic·l-onllltlti. 7. Jnhn Bntt. (9m). LEII \H : Oho•o·tnrn .1,· "Ln Viudn ult·~rt·". Ort¡ut•otrn 1\uc•ionul Fillutrm(lllira. Dir.: Ri rhurcl Bnnyn~t'. (!lml. SCIIU'\1 \'1\: !-unutu n. :i, op. 118 (Sunutt•• pc•r o Iu jm t•ntut). h. ori En¡:t•l, piano. (I lm). PURCELL: Snund tlw trumprl. beat thr clrum. t'nnçn cir lwll\;ngudn pa n Jnmt'' Il. Z :i:i:>. Gillian Fi~ht•r. ,.r, ....... a Honnt•r. Jame"' Bu\\man. ,lunathan Kc·nn) . Ru¡:rr• Cmt') ·Crnmp Rufu, \lüllrr. \lu·huc•l (;.,no·¡:•·· Chn..Jp, Pult . Tho• "-m1:'• Con•ort. Dir.: Rohc•rt "-in¡:. 121m).~ \1\l -SAE"'S: Qnurll·t dc· c·unlo 11 I. Op. I 12. (,luurto·t Dou¡rorl'il (28m). \ \ \H \I.: Símfunw t•n la 111. llnwa Sinfnnit·lln. Dir.: JukkoPc·kkn Suro•tc·. (12m). FHES COB \LDI: Trc•• ·'Canzoni" in~trumt•ntul!•. 11 Trntro nlln ~1odn. (Hhnl. 13.00 E L PMi nE LK-; IIOHES llA\ D'í: Simfonia n. 6 .. El mutí". Philh nrmunou llunJ:uric·n. Dir.: \u tul I>ornti . {22m). D\ 0 RAK: La hrui>.u d..J míl(dia. pt•"· ma 'imfimíc· op. 1118. Orc¡ur-tra \'"no·ioual E•C'flt't'•U . Dir.: ;\~o·m~ Jiirvi . ( 13m ). B.\\: Hc•l rrl'pU• rlt· a J'nlhudo. haUI'! . Orqw·-tra Filharmt)nic·a do• l~·mlrr•. Dir.: Br)dt•n Thnm•nn . (21lm). h.uijken. Fran~·ni• Fc•rnantiPz. Wit.>lantl Ku.ijkcn. (18m). D\ 0 R\K: Rumança. op. 11. St•q:iu Lura, ,;oií. Orqu•'•lrn Sirnfèuti1'3 clt' Sant Lotú,. Dir.: Lt·unarrl Slutkin. (11m ) . CHARPE'\TlER: ;\Jú.,irn ell' ll'alrP do• Cirt'l'. Il. ·l96. London Baroqm·. Dir.: Charle, :\1e<llam. (19ml. TH \LBEHG: Gronde rnprier >nh re motiu• de La Sonnamlmla tl~ Bellini. op. J.6. Francr•t·n \iculo-i, piann. (16m). BEFTIIO\ E'\: Simfonia n. I. up. 21. Or!Jllt'Sira Rcvoluciouút·in i Homòntirn. Dir.: John Eliol Gnrdint·r. (25m). R·\'11.-:\C: L••s Índii'R Galanto. pr·imnn i"<'· ¡:onu suite. L~> l\lusit·holirr·,. Dír.: Aviva Einhorn. ( 11m). PU\.CIJ\l(~Pnior): Missa u qua tri! Ht" 11 t•ap¡wlln. Cappdlu Mu•iealc Santa Cecília. Onpu•,. trn líriru-simfònirn cll'l Teatrr dt•l Giglio de Lm·ra. Dir.: Ginnfranl'oCo;;mi. (19m). BIUH\l~: Quartt!l de rorda op. 51 o. 2. Quartet Alhan Berg. (30m). LO · (\TELL!: ConrPrt op. 3 o. 8 "L• \rte dd \iolino ... Elizohcth \\ allfi~ch. The Raglan Baroquc• Pla)en. Dir.: :\irholn~ Krnl'nwr. ¡16m). ELGAR: Tb.. \'Lual of\outh. •uitf' n. 1 op. In. Orqur-trn dr l'Ul<ter. Oir.: R. Thorn-on. cWm). 20.00 SELECCIÓ DE \0\ETATS Eopai palru<'Ínut¡u•r CHISOL. 22.00 1\L:\L\NAC l.Sn e•pni de~tinat u !'\·orar i n·\Íurc el; ft•h mé' ro'pre•entutiuK rll'l pn¡;,al musiral. Guió i "'lt•t·rió d',Uex Hohle•. 23.30 ~OCTURN :\lú•il'a per ncnbar d diu. Sdt••·I'ÍÓ i prt"rrtlarió a càrn•c d' \I fr.-d Celaya. 00.30 REPERTOHI DE .\l'f DIJOUS, 30 DE MARÇ DE U.OO EL CIU:\ SEGLE 1995 Pr()l!runta dt· mú ... it·a anli~a. s~. l~«·eiú~ ~tnió 7.00 L'OBERTt.:RA ML:!'ES. :\1ú-ic·a rwr romt'nçar ..1 dia. Hc•eull d'obreh breus <'•l'ollidt•s i prt>•entarlf'5 per .Joan \ 'iw,. 1 pn,-..e·ntoc·ió n càrro·c· clt• Joun \"ho·•. T0\1 \SSO ,\LBI\0"\J. TL\lPS DE LES 10 16.00 SE LECCIÓ OIGIT\1. 111.00 SELECCIÓ DIGITAL sr.rHAHIJ\1/ NEMTI\: Lni"·r, ME.'IDELSSOHN: Corwl'rl ¡wr n ,;oií. piano i ot·queslno l'rJ ri' m. Alherto Lysy . .\quilo•, Delit•\ ignc>. Came rata LY'Y G'tuutl. ¡37m). CLEHAMBAULT: Lu \ln<edel'opéra.cantata. \oémi Hime. soprano. Art• Florísant•. Dir.: William Chri•tre. I 18m). BnJTTE;.t: 4 Intt·rludi• (JI.IyNtt•rium: P•·•·futo•·> \rt). A lt•xt-i Lyuhimuv, piano. I rin a Ot·ln\a, nr~;:m•. Cor Rus Yurltl\. Onlut·~tra Filhormonit•ll do• Mo"'"'" Di,.. : h.irill lo.nndra'i hin. OOm). 11 \) D\: Quarti'! nrnh nnutu op. 5 n. 6. Hoh fi: Il. Bu rt hnld h.uij kl'n. ::-;i!(i'"a ld u• murin• i Pu'""''a¡:liu. op. 33 (Po·tt•r Grimo• .. ). Tlw Lnmlon Philhunnunit·. Dir.: l.t·nnllrtl Slatkin. (2 ~ml. BfLOW: Rl-•~ri•· Fonto•ti<¡ttt•, up. 7. Do nit• I Blu nwnthul. pia nu. (I hn). GRU.G: Dan ... t• ...... ¡mf<'tnÍ'(llt'~o;, , np. 6·l. Ho·ial Orquc•qrn Filharmònica d ' E,toc·ulm. Dir.: Go'nnncly Rmhdo·•tH•n,ki. (27m). '1. HA\ 0\: Quinlt·t dt• c·onla. P l09. L' \ro·hilnrclt•lli. (~:im). l i \ \llEI.: Cunt•t•rt ¡wr u nrgnt• i ttt·'I"'''Lo·u n. I 1Etlit·iil \rnnld). l'un h.oupmnn. Tlw Am,lt•rdam Bu mopu• Oo·o·lu••to·u. ( I 6m ). I:UIU EL f' \ S DE LES II OHES l\TENDELSSOII~: Mír~if'u al "'~umnl fi' u nu ¡wr nlt tl\..~tàu,.. elrt(Uf''! ll'll Simftilli<'ll rJ¡·I\lolllrt•nl. Dir: Churlt·, l>utoit. (~2m). F IBI( '11: fn·¡nl"<'lo·, pnt•ma simfitnir. Orc¡llf'•tru Simfimica dc Rsi;liu Pra¡:11. Oir.: Frontiso•l.. \'ujnar. 1lhm). IL STR \l SS: \lnrJ:t·n. \lur¡:urt•t Pnc·e. \\ olfgun¡: ~uwulli'l·h. (lm). 11011 \tl ~ICS lonccl i piano. 1\Iarkus 'iyik"' Jurn>la• Smyknl. (22m). Ut)l. .\1 EL: Concert en Sol ' 1 per 1 mnndolinn i orquestra. Edi¡l Raul'r-Siais. Orqul'•lra Pr,.. :\fn•ica tl .. \ï~na. Dir.: \ïllU!Ir Hladky. (20m). ZELE\ KA: 5." nota pern dos o bot-~ i fagot ~.a~~. bni' rontinu. n.:;. En•cmble7,. firo. (16m). PROKOFIE\:Sui~t E,rita, up. 20. Orque.tra 'loo. nnl E•c·o•·~-.L Dir: :-;cemt• Jiini. (20m 1. SCHVBEHT: Trio d, c·ordn, D 471 (frugnwnt). I:Ar. chi budt>lli. (16m). PUHCEU· ''Thc summer's abst•nrr unco• rc•nwd WP bror", cançó de b... vin¡:uda pel Rt·i Curlrs li. Soli!. tP' vorals. Thc K.ing's Con~ort. Oio·.: Hohert h.ing. (18ml. SPOHR: Dt·r Brrggdst, obcrtllnt. OrquE"Flra Simfònicu dr b Rsidio dc Berlín. Oir.: Cbri•tiaa Frühlich. (ïm). ,, L (. ó ¡, 11 "l'i J h J 19.00 PEI'ITAGR,niA Programa de di• ul~ació wwr t•al. Guió i rt>alització: Pen' Bt ré, i .\.I e, Ro ble,. HE C \ 'L\LV- '\ \ \ ~U.OO \10\1 POl : El· lmprt>Ju'n•. Yir- l'n con• idat ""' prnpn-a i-. mt·nta la mú,iea 'l"'' li a¡!l'l<b. Guià i prr'-t'ntai'ÏÍI de Jon \ïw-. Produceió de Onlo,..,B• ~rinla Parrarnun ...upranu. Jt•rt~ \rt~ ''· lmrítun. Cur dt• \'nli-nt·ia. Orqut•,tra dt' Cumhru To·utn• I.l.no rt•. llrr.: .I .,,,•p l'on •. (2:im). B\CJI: Smli'JH'r n ,;... lmwt•l •uln. I, B\\ \ IOJIJ. Puu Cnsnl,. \ iulunt•t·l Ct•nr·o•gi,trnmo•nl histuri•·). (2am). BALAI)\: Snnutu ¡ll'r u dt•u rn,trulltt'lll" dt• \'t•nl \nwriran Bros.. Quintc•t. \\ outlwind Quinto•!. Dir.: \utltuny h.orf. (I :im). SOHS: h1nt1hin op. 16 "Sun\1'nir ri' umitii>". Lui, Orlondini. ~uiturra. (9m) BOilR \S: Sis pn·hnlis, up. 67. To•rt••u Btlrrios. ¡nu nu. I l'lm). J .!'>O l.E R: La tnut•fi¡rurat·iÍ>. Hn)al PloiiiHtrmnni•· Orc·h··-tru. llir. : \ntuni Hn- ·\luriHi . 1I lm). !h. llU SEI.ECUÚ OIGIT.\L l.l..,rr: l'ruuwlt·u.pm·ma •imfc)nÍI" n .:>. Orcluc·strn Fïlhurruimic·a dc· Bo·rlín. Dir.: Clnudio \hhodo. (13m) . .:\Al'UOT: Conf'o·rt t•n Sui \1 ¡wr u nauta d .. lwt•, do• 'iolin• i hai~ Nmtinn, np. 17 n . !i. Frnn• Hrii¡rgo·n. nuutu tlo• ht·c·. C:nn•·•·ntt" .\ !u.ic·u, dl' \ ic•na. IJtr: \1kolau• llarnon l'ourt i Fran' Bl'ii~~~··•t. (!lm). B \CI I: ''So•ho•t! \\ ¡,. gt·lwn hi na (\ti o·o•u , uno 1"'1(''"' u .1•·rtmtt.·m). c·nntnta B\VV 159. An rwlnttP Sic•bt•r· Luth,i¡:, •·nntt·alt. ln~c·lwr¡: Hc·ic·lwlt, -o¡pruno. Jnc·uh Stao·mplli , lrnox. llt•lm ut Wir"l'lwrmunn, obtlt'. Cor i Orquc••tru dl' Curnln·n clt• Sorn·. Dir.: h. ari Hi~tt·nf>nrl. ( l im). POULE~C:: Sunulu ¡wr n vio- ur· .\ "AL.\ :\U.'\ iERA DE..." tpwts. ~2.00 COl'\ CERT L\IAGIMRI Guió i select·ió: Raimon Colom<! i .Joan\ ives. 5~ :.!3.;j0 l'iOCTLRI\' diu. Srkt· B pl ció i pn·•t'nlaeió a ràrro•c tl'll· fn·d Crlayn. 111 Mú~kn pPr al'nhar.· ri 00.30 :\ll:SIC\ OELSEGLE\1 ll St'lt'c·riú dt> Cannina 'l:tb~ ga. POETES DEL SEGLE CHl \IB: \lndri~als. Jan !WHetani. mezzo•oprnno. Th~ ltt 'l'r•it\ o f Prnn-• h anta Chaaher Plap•r•. Úir.: Ri chari \\ t>rnit•k. (33m). BO'i ET: Tre melodil'• amb !t'Xl d,• Rilkr.Ut rt'llt't! )lonh') rol. -oprnno. \ .: eí;; Bom·t. piano. (óm¡. R~\ EL llj,t,lrit', natural•. D. Fi!tbcl· Dit·•kau. harítnn. 11. UiíU. JA> nn. (I im). \01\0: n canto!<l" prso. D'{' HoU ..... g. •oprano.fa Born{'rnann. t·ootrall. Fri..Jrid Lenz. tenor. Cnr i Orc¡ut'•lnl¡. ln Ràdio dt> Colònia. Dtr.: ~ no Mudcrnu. (31m). l' ci, 02.00 REPEHTOIU DE NIT DIVENDRES, 31 Df MARÇ DE 1995 7.00 L' OB E RTLïtA oi e ;¡¡ \lú•icaper romcnçur ••I rli~. Rt'~ rull d'obrrs bn·•" t••eollult•' o -per, Edi~ a Pr.. lllZQI ~-\:s. otan;¡, bleZ.. ':Suilt :"lacio- ·Jiim rio dr . L'~. CELL: unco• le ht" • Sofi, ~n sort 18onl. lbertu- J deh ,ri•tiu pr~·~ntn<l~· p~r Joan \ïv•·•. IO.OO SELECCIÓ DIGITAL D\ ORA~: Sirnfonou n. 5. op. 76 . Onlu•••tra Simftlnic-u dt• Londrr•. Oir.: \\i tol< I HnwÏI'I..i. 13im). BRITTE~: '\ot·turn, op. 60. \ntlonn) Rolf•· -JohnM•ll, 11·nor. London \luzurl l'Iu) •·n.. Dir.: .Iom• Glov<•r. (29rn). F·\l RE: Qu 111·t<•tumh pinnon. I, "l'· 15. Quartt•t Dtunu•. (:30m). 11-\YDN: Sirnfoniu n. I O1, "Lonclre~··. 1'1w 1\¡·udt•n•y of Ant·it•nt Mu~ir. Dir.: Clwistnpht•t· Ilo¡; woutl. (27m). VIVALDI: Mu¡;nificat, HV !dO. Solistt•s nwnls. Tlll' TnfPimu•ik but'OIJIH'. Di•·.: Jran Lumon. (Hm) . .I ·\N \CEl-.: Uan•rs L:u·iunPs. ( )rt¡nt·stru Fil hanntlni•·u d" nottt·nlum. Dir: Ja mc' Conlon. (2:lm). J:tOO musi- •reBI!- EL l'AS DE LES ll ORES 1\0D\L\: Tarda ci'E,tiu. Oo·· Filhurmònit·n clt• Buda fH'•I. Dir.: Zoltnn 1\.orluh. (20ru).IL\\D\: Quurtt·t cl1• eorda op. 76 n. -t. "L' \lh:uln''. Quartrt \mnclt•u,. (2:im ). Dl EPC'iBROCI\.: Lu 1\ ot. l.indu Finnil'. 1111'/ZO •opranu. Orqut•s lra tlt• La llain. Dir.: lluns 00.10 \OCTLRX \h'.-i•·n pt•r aeabar el dia. Sde<'•·i6 i pr~><·ntarió o rñrrec d'.\1. frl'fl Ct·lo)a. 00.30 HEPERTORI DE N IT DISSABTE, 1 D'ABRIL DE 1995 07.00 L'OBERTURA l\-lllsit·u peo· <·omcn~u·· el tÜa. R<•ntll cl'uhrP,; hrcus escollides i presentades per Dolors Busqm·t,, 10.00 PEI\TAGRAJUA Repct.ició del programa Pmèo el dijuu,. qu~<lrn >E... ai~ gn·b. 'Jou r•B•• \ onk. (15m). .N..\J!J 11.00 NOliS 11\TÈRPRETS plom SCHLMAN!\: Carnavul, op. 9. ~ l'i ~ cbarl L: Tro e.l~ . \¡: \fl ,...¡ir Pro¡;ramol'ÍÓ reaützurla a purtir dt• lt•, pl.'l icion' que els nostrr' oient' hnn ft•t al cont.•<tador de Cutalun) n ~~li oien. I l'I. 202 35 35. 22.00 ELS NOSTRES CONCEHTS oient' hun ft•t al <'<mtt•,tatlor· dt• C:atalun)a \líhiPo, tt·l. 202 :i5 2:uo NOCTL"R..'\ Jlu~u BWV 550. Murta llit••·a, tn'gtll'. (9m). DEETIJOV~:N: Sunutu JH·o· n piano op. 10 n. 2. Et•m·t•giRtt·nment fN pt•r Cntalunyn M{t~it·u. Adrian C. Bat·iu. (12m). GLE Db L'OIE~T Pro~'Tamari6 reulituuln u Jllll'tio· d1· le• JlPiit·iun' 1[11~ no,lrt•, Lluís <lc At·qut•o·, piano. (2'1m). EU I 1.00 EL Dl\ DE CONCERT c·nn'gistrat per Iu IUulio d<• In Stiissn ltaliana ri din 2 tl'uhl'il dc 1992 al Palau dc Congrt>SbOS de Lu¡;ano. 110NECGEH: Simfonia u. I . SCIIUMAJ\N: Concco·L pet· a \'iolont·el i orquestra, op. 129. HUUSSEL: 1_... festiu de l'nmigní·t>. ~nitt·. PHOKOFIEY: Simfonia n. l. op. 25 ''Clàssica". Gur) Hoffmann, ,;olonrel. Or1(111''' ra dP In Suïs' a Italiana. Dir.: s~q:e Baudo. (8lm). BACil: Prrl utli i wm- I orutori. IIPII'n Field. Arthur Do' i,•,. Br) n Tt'rfel. Cor i Orc¡ue~­ tra dt' ròpera t\aeional Gal·le>a. Dir.: 1\.t>nneth Alw)n. (119m). 15.00 EL DIA DE L'OIENT ,.¡, ;¡~. 22.fl{) GIL\J\S OBRES COLERIDC,E TA\ LOH: St·•·m·• f rom Tlw Son¡: uf lli u" ut ha, \J¡'¡,i~a JH'r acabar el dia. SelN·t·ió i ¡m•,enta!'ió a càrrec de \la- t'Ú .!uní-. ou.:¡o REPEHTOHI DE 1\IT DIUMENGE, 2 D'ABRIL 07.00 L'OBEHTl H \ Dum. \luin Fondory. lsahrllt• \ 1•rrwt. C.nr< i Or<Jll<'slrn dd Cupittolr dr Toulmht'. Dir.: ~1idu·l Plu"nn. (115m). )Jú,il'n ¡wr t·nrnt·n~ar t•) diu. Itt• cull d'ohn•, hrt•u, t·-•·nllitlt•, i pn·•t'nladt•, pt·o· Pilar Suhu·ò. 19 15 REPERTORI DE CO!\CERT DE1995 10.00 LA \ llS ICA REUG IOS \ E•pui monngrilfit· dt•<lit·ut n Iu mll~ica reli¡(iOsu d1• Ini' el. tempR. B'\Cll: "Ein ft·~tt· Btt~•p. ist unM•r Gott'' (El Oll'lrt• )){·nh un l'U'tt•IJ Ílll''flll¡.';liUhJ.•), l'Ulli li ta HWV BO. \\- i ll11·lm Wit•dl. Paul Es~W<Hod. Kurt Equih11.. Hnu1l vun dt••· Nlt•t·r·. Cot· dt• tlt'llR de Rad Tiilz. l't·tit.s t·unl<lrs tlt· Vit•nu. COIII't'lllll~ mu•i•·us d<• Vi<·nn. Dir.: 1\iknluu' llul'llont•ourt.(2-lm). MOZi\ HT: DixiLt·t l\lugnifit•ut, K\' 19:1. \1itMrku Shirai. El~t·rhurtl Biil'llll<'r. Ht•rmann Christiun Pol,tc••·. Cor i Orqurstr·u Simfñn~t•u <lt• Iu Rà din de Lci¡o>i¡:. llir.: ll•·•·lu••·t 1-.e¡:t•l. (I lm). SCIIl BEBT: Of!'rtnri t•n Si h \1. l't•tt•r Schn•io•r. tc•nor. Cor dt•la rúdin dr BPrlin. Ürt[IH'str·u Simfimit•u tlt• la ràdio d1• Bt·rlin. Dir.: Dit•tril'h "-notlw. (9m). 11.00 TU ·\ r';S\IISSIÓ El\ UIREf.TE HE LA mSSA COl'~­ YENTL.AL UES DEL \I O"'ES- llH \H\IS: Simfonia n. !!. op. 73. Or<[ll<'stru Filharmònirn dt• Berlín. Dir.: H. ,·on 1\.nrojan. (I lm). 11 \NOEL: Conc~rt¡wr a nq.,'ll<' up. -~ n. I IIWY 289. Sinwu Pn•,ton. 'l'hr Engli.h Conl'l'l't. Dir.: Tt"P\Or Pinnork. (17m). LTSZT: Hapoòdio lwngor·t•Hu 11. 9. Mi~ha Oicht<·r, pio11o. (I I 111). I J.\ \ Dl\: Ari a tina u 'In'lliM, t•nntotn. T,.,.,.,u Bcr¡(nnzu, lllt'ZZU ·SOJ'I'UnO. ÜTI)IIl'SII'U dc Curnhru Angli'su. Dit·.: '\larcdlo Viotti. (19m). RI\1SKI-KORS .\KOV: El eonto• dt·l tsar Snltnn, rlUÜt•. Ut·qut>stru N:u:ional Est·o· et>su. Dir: 1\t•t•m,. Jiini. (2:!m). REF.THO\ Er.: Sonata p<'r u piano n. :!8. op. lf)J. \lfr<•d Bo·•·n<lt•l. (:!lm). BELLil\ 1: "Cakto D" a" dt• l'a¡·t<' I dl' 'Iormn. '\lut·ia llu-. Cor, j Or'l"'''tra dt•l Tt•utrt' di' Iu Sra la dt• \lilà. Dir.: Tullio Snnfin. fóm). \ I\_.\ LDI: Conct'rl pl'r a \'Íolí i on¡l~<'•lru. op. 3 n. 3. H\ :ILO. \l'110di \lt·nuhin. Orqu••,lru dt• Cnnrhno Polonesa. Dir.: Jt'rZ) \luk')llliuk. (11m). c .. TIIt HE i\101\TSERRAT :!2.1Hl ELS ~OSTHES CON- 12.:30 DIVERTIMENT CERTS Un upt•riliu ruu•it-ul dt• Cunuina Mnlngnn·i¡(n IJUC'I'umltinu In mo'tsintumh Iu informut•i(l i In pn•·ti ripai'ÍÓ ddH nnklr't•N oit•n t •. BLOC lJE NOTES. EL THENCACLOSQlJES. SAC DE Dl B TES. CO'\CEHT t'nrt·¡;istrat p<'r Iu Rtòtliu Polom•so t·l dia 9 <IP R('· lf'mht•t• de 1991 n In Uui\'u•itut tic \Vnwlnw. FESTIVAL RllATJSL,\\ \ C,\i'.TANS. Olm·• d~ DO \\I L:\1\ O, LAWES. SIJ\1- 15.00 ''A LA :UANEHA DE... " lll'pelieió <lt•l pro¡(ramn o•mi•, t•l clijou' al w,prt·. 17.00 TE'\IPO it \IH D'Ò I'ERA DE CATALL!\\ \ :\t(SIC.\ \1-\SSE:'iET: Dun Quichnttt•, l'orni-dia ht•t·oit•u l'li t'Ull' nt'h''· T,.r .. ,a Bt,r¡:unnt. .lo"'' un SO'\,COHELU,U\~DELi SCIIUI\IA~t\. Christuphl'r Hnl"on, rnntrult>nor. The Cam hrid;!t' \lu•i•·· (67m). 2:UO 'í0C1TRN \Jo't,it·u [JI'r at·ubar el elia. St>Jrrrió i prl'•entarió o ràrre<· dl' \faró Jnnt'. 00.:-10 REPEHTORI DE l'llT ~- 0, IU <'l'" ~.[n ~ llrllà :liti- 11 1 MARÇ 19,30h. ConsPrvatori Munil·ip al Aula de 1\fú¡<jc·a dc• Ca mhr·a d c• I Const•rva to ri Superior dt• Mú~ic·ade Bar·celona. 2MARÇ 21 h. CMU R a mon Ll ull 22h. CAT Eva Em·ich . sopr ano. M . Lluïsa Bt•l tran, piano. Paisil'llo, Seuria¡. ti, Gaspar·ini, P er goll'si, Culchmr , Giordani. (J JMM el!' Ban·elona). GmiJ¡,r·~ de Matadcpc•r a. El ~ \ c·rm•ts. Grallers de Vilafram·n. F. c·orrelots )1inistrils. (Tradiricmòrius). 19,30 h. Ca5a Elizaldc• 21 h. Palau 22h. CAT 19h. 19,30h. Centr·e Cívit· Bon Pa~tnr Casa Elizaldt· Banda Muniripul de Bnn·..Jon u. Dir: J osep Mut. Glinka, Kor•a· ko'. Txaikovski. Smrtuna. Liszt. '1/o¡:J Cahrita Do' Santos. Tt•ll'mann, Stockhausen. (CEM dr Bar· t•t•lona). 11 h. 11 ,30 h. PuJau SAT 12 h. Barr·i Gòtir 18 h. Palau OBC. ¡Ten~t>ra audic·ió¡. Banda 1\funicipaJ de Bar celona. Oir: J osl'p :\fut. Glinka. 1\or•a· kcn. TxaikO\oki. Srnt'lana. I iszt. Com·ert de carilló. M. Dolor~ Cnll i Arma }faria Revrr tr, c·nriUu· niste ... Evu Lrón . viol.í. D agrn ur Mufii1;, piu no. Told rà. G ricg, Be!'lhuvt•n, Surasatt•. (El• diumt·n~t·s ui Pulnu). 6MARÇ 19 h. PaJau Orquestra Simfònira tiPI \ alio·•. Uir: Jordi \lora. Conrert tlt• ui· ,o,. !Cunrc·rts ciP tartla al l'alau t. 7 MARÇ 21 h. PaJau 19,30 h. Sala cultural Caja de mutlricl l.amt>rata .\cademi!'a dc• Sulzlnrr~. Johnathan Gilad. piano. Dir: '-'undor \ 'egb. BPPLho,cn, \lozarl. (Paluucent). Trio Sant Cugat. Ricard Pt•rain•, c·larínt>t. Santia¡!:O Burgo,, \iola. Aunn Maria Cabn•ra, p iano. \J m:art, Srhumann, Rt>int•ekt•. 19,30h. 21 h. Conser·vatori MnnicipaJ Palau 21 h. Institut Fruorf.s 3MARÇ 4MARÇ S MARÇ él e. -~ ... El 3~= 12.5 ;:z ...a5.· êl. é!.. 3 ...~ S MARÇ 9MARÇ 10MARÇ 11 MARÇ 12MARÇ 12 19,30 h. 20h. Antoni Chic Lorente. guitarra. Barh. Sor~. )foreno Tor roba, Prtn"'i Dogson. (JJ)l\1 dt• Burt•t•lona). Orqut>stra simfònic-a dl· Bun·dona uacionaJ de Catalunya (OBC.t. Tzinron B arto. piano. Dir·: \lexnndo'r Omitriev. Glinka, TJ<aikr11 , ki. Sibelius. Bita) na. Sol ut• i'lit. (Tr·adir· ioniwi rr s). C)uartct de flautt>s Fu-mon . Mahler, Guhaidulina, JuJjwt, Taire, Brotons. Bap•ri•c·her R un d funk Sinfonit•r ul'ht>ñter·. Dir: Lonn \1uazt•l. Bt•l't.hoven, Strau-.. (lbt•rrmnt•ra ). Thirrry nlix. baríton. Françoi•-Fr~dt'rir Guy. piano. '\rbulwn. Strau-,, Poulenr. FaurP. I> upurc·. Ca,a Elizaldt• SaJó de Cent 21 h. 21 h. 22h. St•rgi AJpi.•tc. ,·iolí. Emili Bnr~ulla. piano. (\ írt~Jja). Dougla~ Proh•er. trompc•tu, Ricartl Ca•ao. trombó. \Jun Branrh. piano. Bozz:t, Defap·. Joliwt, Ca,lt·r..de. (SoU.., te~ de l'O BC ni ~aló cic• f.t·nt). Conwn •aton MunÍt'rpul Vol ad Lihitum. •\1,'11irrc•, Nuix, C:u ll c·ju, Pndrós. (ACC). Palau /\or11w, de B¡,Jlini. Vt•r·~iíl c·oru·t• r·t. CAT Companyia Rocarnrha. (Tr·odirionàrius). 19,30 h. Ca~a Elizultlc· 22h. CAT 19 h. PaJau 19h. 19,30h. Cl'ntrc ParrO<JHiu l d' H orta Casa Eli.zuld t• 11 h. 11 ,30 h. S.\T 17h. Palau Palau ~ 1 2 l'ram·i~eo Dami:ín Hern:índt>7, piu no. Chopin, Granados, Ginn•lr· r a. (JJ.\fil tiP Bar~t·lonn). Jthep Tt-ro. La Caft>trru Expr~s. (Tradil'ionàriu-). Orque-tra -.imfònica de Barc•c•luna nurronal de Catahrn)'a (OBO Cri'ltian Florl'a. \;o(onrel. Dir: Gillwrt \'arga. :!\>loznr t. Bt•ogurrd. Ihor:ík. Band a )1unicipa l ue Bun·t•lona. Dir: Josep Mut. Català, Srrra. Mo r·era, Mu l, Martínc·z Vu ll~. \ 1arta Obradors. piano. Mur·tu Huhir·a lta. clavicèmbal. (C:EM tlt Burct•lona). OB C. (Se~ona audic·ió). Banda :\Iunicipal d t• Bnnc•lona. Dir: J ost'l) .\fut. Català, Strrl• \ t ort·ra. '\fut, :\1artínn \'a u~. \orma. de Bellini. \er ,iÍJ ronct'rt. 2 CONCERTS 14MARÇ 19,30h. Sala rultural Caja de ~ladrid IIL•tÒnt>' dt• "it>" Orlt'llll'· Pt•t't> Hohlt-•. trompt>tu. Pau Ca~nrt>>. '-Uxo i rlnrinl't. l¡!na•í Tt•rrant. piano. \:a\ it•r :\lanrl'tn. bateria. J az7 21 h. Palau Sorma. dt• Bt•llini. Vt·r-itÍ t•nru·t•rt. 19,30h. 20h. Con,en·atori .\1unit·ipal Catedral 21 h. Palau A~stín Leon \ru . \Ínlí. Xaút•r Bnliurt. piu no. \larlÍ, Boliart. Bartók. Pil'l Kre. nr¡,:ut•. Swt•t•lmt•l... Bruhns, Bm.tehndl'. (L'orgue a la l'llledral dt• Burrl'lnnu. Eurol'OJWt'rl). English Chamlwr On•lwstru. Cnrlt•to Tt·t>pal. ¡,.'uitnrra. Dir: Ltonpold llagl'l'. 1\lnzurt, \ïlla -Loho~>. llt•t•thcn .. n. (Ilwn·aml'ra). 20h. Snlb de Ct·nt 21 h. Pal uu 21 h. C\fiJ Ramon Llull 22h. CAT 19,30h. Casn Elizalde 21 h. Palau 22h. CAT icadt dà,~it·. arlat. lona¡. IS MARÇ ~.E,. l. P~. )BC). 'k01,.. 16MARÇ .orsaBar. 17MARÇ ,or.¡. .nu,. D\'fD, naJ. 11,30 h. 19h. 19h. Dir. 19,30h. Dra•,ane~ Palau Centre Ch;c Cotwres rle Sants Casa Elizaldc viola. 19MARÇ e3 11 h. 11,30 h. 17h. 20MARÇ 21 h. Pul au Or·q•lt'stra Sirnftlnii'U i Cnr dt'l Gran Tt'alt·¡· del Liceu. Dir: Sih;o Vani,o. \\altnwd }1t•it•r. ~oli.,ta. Com•t•rt Wn¡.'lwr. 21 MARÇ 19,30h. Sala cultural Caja de \ladrid Conrad St•tó, piano. 22MARÇ 19h. 19,30 h. Palau Conoen a tori "luniripal 19,30h. Ca,;a Elizalòe ltzhak Pt>rlman. 'i oli. Bru no Can ino, piano. (lb.. r camera). Alumne- de rwn·ussit'i dt· Grau Supt>rior del Conoervatori. Dir: Sanli )folas. Boliurt. Carhunt"ll, Codin;t, Fi¡nwras. Lópe7, \alt· ra. \:imt•m•s. Andrt"a Ct•ruti, ~[utthia• \\ t>inmann i Uuí~ Ro~:.eló. ";oli, 'ioloncel. piano i imatgt·~. \1o7art. Srhuherl. 23MARÇ 19,30h. 22h. Casa Elizalde CAT Frant•e<r Burruli-Tríu. Jaz7.. (\irt\-lia). Corrandàr·im. amb Fram•t>st• "Pan'\ito" Tomàs, Xa\;t>r }fassol, Artur Blabi'O i .Jaume Al'llellu. (Tratlirionàrius). 24MARÇ 19,30h. Cusa Elizaldc 21 h. Palau 22h. CAT Carles Fibra, vinlí. Jonli l\lu:oo, piano. Mozart, Guinovarl, Brahms. Tol el l'il. (.I .I Ml\1 dt• Barcc•lona). On¡uelltra si mfòuit•a tlt• Barl'l'luna nal'ional de Cutulunya (OBC). Orfe{¡ Català (tlir: Jor·tli CuRaR). Soli~tt•s vocnlR. Dir. Salvador Mas. Toldrà. Berthnvt•n. (Ct·ntt·nuri clt•l nuixrment d'Eduard Toldrà}. Els Trubadorn. La Portàtil F.M. (TroòiC'ionàrius). 19h. Ct•ntrt> Civir Cun Felipa Palau Banda 1\lunil'ipal dt• Burrt•lonu. Dir: Francesc Uongueras. Wu~ner, Strunnsk), Rim,ki-I<.orsako-. OBC. Orfeó Cutolii. (St•¡tona atHliriÍI}. 001. ertf. e 25MARÇ 19h. ·~ a é!: " Cri•tian dr Jnng.travt'r"'· Jnrdi CnnwiJn,., vi nia de gamba. Ferran Quiro¡,:a, tinrha. Dnrh, Tl'lt•nwnn. 1Lotll•tt•rn•. dt• .lnng. (CEM dr Barrt•lnna). OBC. (Tt• rrero autlil' iÍ>). Banda Municipul dt• Bnn·t'lo nn. Uir: Franct•st· Llongut•ras. Vcm Suppé, Prukofit•v. llindt•mith, Bt•rn~tein. Orquestra Simft'mit~n i Cor d!' Gr·un 1't'atJ't' dr·l Lit·('u. Dil·: Silvio Van·iso. Wnltrnud Mt•it•r, bfllib ta. Concrrt Wa~ner. ¡IZ('). ~ Banda .'\lunt·ipal dt• Ban•donu. Dir: Franrr,r l.lnn¡,'llt>ra~. \'on Suppé. Proktl\; ••,, Hindt'mith. Bt•rn... trin. OBC. (St·~oJHlnutlit·iú). Banda 'lunit·ipol dt• Ran•t•lonu. (~t·¡:onu uudit·i{¡). Pul au C(•ntn· Cívic Cotxl'rPs de Sants Palau aira, rrl· .loM'P Vic-t•nt Arnau, c-la•·irll'l. o .. rar C:nrnpo-. piano. Horo\'Ïtz. Guinjoan, Ht•rn•tt'in. Lutn•law•l.i. i\lnnbuh a~e. Poulent'. tJJMM dc Ba•·rt'lono). OrtiUI'•tra •imfònira dt• Burt'l'luna nat•ional tl!' Catalunya (OBC) . Lena Loott>ns, •opruno. Dir: Sulvadnr \Ja,. Straus. . .'\labler. Prinwra "'Iota. l)¡o Sot·a·rt•L (Tratlkioniínu,). e!: IS MARÇ I Larry PaHsin. l'larim·t. Frunl'isru Mt>ndnzn, 'iolí. \'incenl Elit>git•rs. violonrt•l. •\lht•J't Gninovut·t, piann. 1\tilhnucl , BrahmR, Hindt·mith. (Solistt•s dl' 1"013C al Sulú dt• Ceut). Jam es Gulwuy, fluutn. Philip Mull, piunn. Mn7.nJ·t, Prokoviev, Poulenr, I<.uhlau. Dopplt••·· (En•·uc·on•·•·•·t) . lrnmu Jnrha, piuno. Bnt'h. Liszl, MnsbiÒ, Suint-Sai•ns. Scriabin. Ginastera. (JJ\'11\1 dt• llnrn•lonn}. Sants & Fnt. CTt·:Hiit·ioniírita-). ::I i •!il. P!. ...i- s..tó. 13 CONCERTS 26MARÇ 19h. SAT 19,30h. CaFa Elizaldf' 22h. Palau 11 h. 11,30 h. Palau Centre Parroquial ci'Horta SAT Palau 12 h. 18 h. 18,30h. 28MARÇ 19,30h. 20,30h. OBC. O!"ft•(, Català. (Tercera auwció). Banda \luuit•ipal cie RarPPiona. Dir. F•·ant'f'sc Llon;!l•era,. 'f~¡. m·•·. Stra,in~k}. Himski-Korsakov. Onpu•,tnt d1• Cambra Catalana. (Segona audirió). Ot·qut•.,t•·u ,¡,. Camln·a Gonçal CnmeUas. Ah-aro Fnnande?J, lli> lonrt>l. Dir: Gnn\·ul Cum.. llu~. Bartók. Haydn. :M ozart. (Els di~ meng1·~ ui Puluu). Const•t·vattwi 1\ftmit•ipal E"va Lt·Ón, violí. Da¡rmat· Muñi;o;, piano. T oldrà. Gdcg, Saragat1, (A~titWiut·iú \1ussià -Curlwm·U ). Sala cultural Caja de Maclrid EsgléFia dl' Pompt'ia 29MARÇ 21 h. Conservatori \lunicipal 30MARÇ 20h. Saló Je Cent ...,. ca a. = = ..-. => 5! .......=- Orqu!',trn dt• Cambra Catalana. Dir: J oan PàmiPs. Ta Xostuki" ih. P ..dn•ll, H!'spi¡d1i. Orqut·~tnl dt• Corda tlt• Ban·dona. \¡,aidi. Pla. Telemann, Jong. (CE\1 de Barc!'lona). Ürt(Ut',tl·a olt• I \1a;!¡,<Ïo \1u•ieale Fiorentino. Maxim VengPro\·. ,¡~ Ui•·: Zuhin \lt'hta. Sibo>Jiu,. Beethoven. (Palauccnt). l'ioleta, Òt' ;\l. Carda Morante lòpera en do;; actes¡. Yreot' M~ llt'Z. 'oprano. \lnnt~¡·rrat Torroella. mt•zzo-soprano. Jordi c..~ DO\ a, tt•nor. Xa,it•r Comorl'ra. baríton. Josep Piere,. bai'l:, QW. t..t in~tn~nwntal. Dir: Grat.:ía )lorante. 21 h. Si Si 21 h. ...= 22h. 31 MARÇ 19,30 h. 22h. Casa Elizalde CAT '\1i!¡uei.Jm·ha. piano. St·huLI'rt. (.J.J M.M dc Barcelona). Trnlln. Tt•rct•t Tre•et. (fradicionàt·ius). 1 ABRIL 19 h. Palau Ori)Ut'stra simfòniea dt· Bareelona nacional de Catalunya (OBC, Juttu C:rap<oki. piano. Dir: Gunther He1·big. llindemith. .\{Dnrt. Bt•ethll\ t'n. 2ABRIL 11 h. Palau OBC. (St·guna audi•·iú). 21 h. ...---:::& ~ = ~¡;;¡¡;- 2 Orqut•¡,tt·a Simfònira EstPlu. Orqu!'stra dt' Cambra de PompeU. Soeirtat Coral Pala \¡.,'llstint•nt·a. Robet·t dt' la Riba i AngclinaO!i va. orgur. Dir: Jo,ep Guinart. J .Ch. Bach. Handrl. ~1ozart. d•b Riba, Cohí Grau. din•r•o' autor•. 5! 125 5 Oe tt•t Art·ndt•mia. Bo•t'Lhoven. St·bubert. Joz¡·f Tupnrrt•r. \tolí . .lindrit·h Bardon. \"Ïolí . .\liguel Serrahi111. 'iola. G lwnrght• \1 ntatu. 'iolonn·l. GuillPm LlobeU. contrabait Ro,•ini. lhnník. (Snli•tl'• d" I'OBC al Saló d .. Cent). Cor \ladri¡!ul dt• Solia. Orquc:-tr a c),. Cambra dl' Bulgària. Serp\!. Palau P"'~'· violí. Oit·: Jnrtlan Dafo,. Mozart. Bt"Uckner. (Ibercamtn' Conservatori J\tunit·ipul Pt·tn Bm·t·hus, fluuta. Piano a determinar. Dyck. Libermann. Ba('('hus. Bolinrt, Bonet. ( \\.C). Cl\fU Ramon LluU Danirl Bla1wh, piano. Scarlatti, Bat·h, Schumann, Dehu•!) (JJM\1 de Bum•lona). Curn·folk. ('J'radidonàrius). CAT ~ 3 2 .J 3 3 1 MARÇ 21 h. E,.cola de Mú-il'a Trio i quartl't dt> conla del Cun,enatod de Badalona. 10MARÇ 21 h. E•cola dc Mú,ica Laia .\lasramon. •oprano. 2 3 14 4MARÇ 22h. Sala Paper dc Músi<·a Moscow Piunn Quu1·tt·t. Alt'xt•i Tolpygo, violi. \ndrri Ratnikl'1 alto. Gtu·nriklt Elt·~¡;Ínl', violoncl'l. Alt'Xt'i Eremint•, pian~ Bnthnts, B1•t·thown. S MARÇ 18 h. Sala Pap!'r df' MúHit·a "lo~t·ow 25MARÇ 22h. Sala Pap('r dc Músit·a Jo,rp Juli à. ohoi·. Josrlina Hius. piano. Pla. P .J.R. Solrr. Hlllli• Solt•r. Piuno Quartt•L. Brahms. BePthoven. CONCERTS - 1-BeQ. 30MARÇ 21 h. s MARÇ 19 h. Cl'ntrc Cultural Trio ,\rt. 1\úr·ia Tault•r, nuutu. \una :\loreira, ,·iolonrel. Sílvia Yidal, vinno. 2ABRJL 19h. Centr·e Cultural Marina Rodrígut•z, piauo. IHahl'l Soriana, ~opt·nno. Música de pt·l·lícnles. 1 MARÇ 22h. Tealrt> For·tlmy Barok01·kest Cout•t•t·to "91". Cor dc• Cambra drl Pul au dc la Música Cataluna (dir: Jordi Cusns). Solistt•s vocal~. Dir: Nigel Rogers. Dido i Enea.~, dc• P111·t•ell. lO MARÇ 22h. Teatre Fortuny Torneu Penya. 12MARÇ 19,30 h. Església Prioral de St. Pere Montsrn·at Torrt'nt. or~u·. \luffut. Bach. Rlwiubcrgt'r, Gur·icli. 17MARÇ 22h. Tt'alre Fortunv José dr Udneln amb \r,is. Ballt>t dt• Cambra. lO MARÇ 21,30 h. La Faràndula Orqm•sLJ·a Simfònit·u d<·l \ull;.,, Dir: Pt'dro Alcalde. Beethoven, Bmhms. 26MARÇ 11,30 h. Auditori OSV Orqut•stru Simfòninr dt·l \ 31 MARÇ 21,30 h. La Faràndula Orquestra Simfòniru dt·l \ ull<-•. Cllri-.tiau O,tt•r·tug, violí. Dir: Jorcli l\loru. Ddm''). Bartok. ::;dmmnnn. mn. • s. w~ ez, \ilr ~ls din. 1mpeia. inaO!i- -t. deb :~falli- li Ca.~ :.Qw. ·ahiml. rahan. ergi \J. 125 ~meni rmann. allt~s. Dit·: .Jor·di Mora. Schumann. On¡u('HlJ·a Simft'onit·n dt•l Vulli'-s. Cht·i~tian Ostt·t·tag. violí. Dir: JortÜ Mot·a. D«'hussy, Bartúk, St'1111nl1lnn. 10MARÇ 20,30 h. Mas Sant Joan 3MARÇ 21,45 h. Conservatori lO MARÇ 21,45 h. 24MARÇ 21,45 h. Const•rva tori Nabí CahPstan), vinlon<"t>l. Eladi Dalmau. piano. Cassadó, Brahrm•. Fnlln, SoshtukÒ\Íix. 31 MARÇ 21,45 h. Consen-alot·i JoHt'p Fuslt'r. durin!'t. Angel Pnig, piano. Schumann, Sabin. Montsalvatgt', Lnvrq;lio. S MARÇ 18,30 h. Cuns('rvatori Cornirum Acudt•nli<·u~ Chont~. Qttintt'l de trompes. Jlindemith, Reicha, Bozzu, lludrlutl, Shaw. lS MARÇ 21,30 h. Cl·ntrc Cultural SantiagoJuan, ,·ioh . .JoM'Jl l<:nrÍI' Tarrusó, 'ioJJ. Amlrt•u Ficta, viola. Lluí• Ilt•ra..,,violont•t•l. llnydn, Bt't'Lhmen. Xa,·ier Coll. guitarra. Om; Iu nd. Bach. Falla. Alhrniz. Trio :'\aiade;.. :\la~tlalt•na \lar·tím·z. fnluta. )1agdalena Barrera. arpa. Eric Koontz, 'iulu. flwrt, Fnurr, Petrn-Bnsncopol. 15 CONCERTS 30MARÇ 21 h. Centre Cultural OnJIII''tra dt• CamiH·a dt· Bt•rlín. Christa Romt>r. piano. Dir: Fril! Wc•i"t'. Mo7art, Bt•('tlwwn, Ha)dn. (Fundació Caixa dt> Terta; sn). 125 2ABRIL 18,30 h. 3MARÇ 23,30 h. La Sala Shirlt') 12MARÇ 19 h. Cine Petit Klan• l.it•h, violí. M. Glòl'ia llt•rnal1dt>z, piano. Mozart, Srhu. mn1111 . .la11Ut't'!'k, Bt·nhms. t.J.IMM U(' Tonoeila de Montgrí). 17MARÇ 23,30 h. La Saln Pi xic• Dixit•. Ln St•lvn Jazz Ba nd. (.IJMM dc Torrot"lla de Montgn). llopkitN>n Smith. llniit. Bnt>h. .lohl1~on-Gm.pel. (.IJ.I\IM de Torroella dc .'\lo11tgrí). ül!li~~,LA~ill~MflniD CI Sant Fance&<· de Paula, 2- 08003 Ban·dnnn p Butllt"tn de dom.iC'ilint•ió bnndtrin St•nyor •• t•t, n~n•irÍ'<¡ur umh córroc al meu compte/IJibrt•tn aten¡:uh! t•l• n•hut• 'l"'' t•l•¡m·•rntarti CONSOR CI DEL PALAU OE LA M(ISIC..\ CA'l'A· L\J\ \, p~l pu¡:anH·nt dt•la mt·\n aubsrripdó n "CATALUNL\ 1\lUSICMREVIST,\ \Jl;SIC \L CATAL \N'\". i'\ " Enutat l\ A¡;~ncia Olpt t'llntrul DDDD DDDD DU N' C:OJ11flh' DDDDDDDDDD Tttnlar - - - - - - - - -- - - - - Dnnc/C:aixa ------------'\~i·nda - - -- -- - - - - - - \tlrrçu a1i·nroa Signnturu obladó - - - - - - - - - - - - CtJI omplir¡,.., <laclr• rorrP<'IanoPnt Butllt>tn dt> 1\U b~cripdó :\nm i t·u=:nom~ - - - - - - -- - -- - - - - - - - - - - - - - - - l'rof,..... ¡¡j - - - - - -- - - - -- Carr•r T,·f.-fun - - - -- - -- - - - - Puhlariú - - - - - - - - - - -- - -- - Ot•·. - - - - - - - l'ru•ím·ia - - - - - - - - - - - - - - 0Hilju t-uh~rriurr>·m u partJr dd número O Fari c-ft•rtiu llm¡.mrt mltjançant amb la qu ..ta anual d~ 3.975 pl..,. O O tultÍ bunt·orí utljunt. ..,.mt"!tlraJ df" 2.225 c:lomif•tlitu·i·) IJaJwi.ria . Prr a 11Uh'"f'r-ipciun" a re-"'trnngc:r' cuo~uJlru d prru. o o 111 ('l' O; m ca 16 cc - L'entorn musical d'Artur Martorell Schu. ). per JOSEP M. AINAUD DE LASA RIE L' ~poen li 1oc à de viure a Artur Martor·dl va st~•· un temps de contrastos, de lluílf.~s, rle clüïcttltats i també d'esperunce.s. Les persones t¡ue. comArtur MartordJ, tenien fe <'n Dé-n, C'n f' ls homes i en el seu puís. van sofrir molt, per·ò alhora van tenir gt·ans il·lusions. SobrNot, íl ·lusíons. Les realitats foren breus i escasses. però t·eaJment valien la pena. Ajudat· a ronstt·uir una escola, creat: una familia. aixecar el nivell de cultura d'un poble, veure créixer el seu propi pais. eren objectius que mereiJJen molls òeh; sacrifiris que \a fcr la mm or gent d. aquella ge(flH' lent, i pot ser útil recordar, u les noves gene•·acions, qui era la gent qu<' coinridia amb A1·tut· Martot·cll en aquest projecte de país. L'ensenyament mnsiral oficial d'acrudl temps era més avial tronadel, ver dit·-ho amb paraules pietoses. Recm·dcm algunc•s de les mostres que es cantaven a les a u les: ''El aire libre es mi elemento y lo respiro confruición ... ,. si era a la ela bbC de gimnihtiea. o lïnefahle cançó dedicada a la geometria: neració. ,\J:ttU· ~artorell fou un d'ells i dels millors. Fou un mestre de veritat, que no t•s dedicà a teoritzar ni a seguir cap moda pcrlagògica. sinó que es donà, per Òruutmt de tot, uls nens. Visqué umb ells i per a ells, que és el quc ha ric fn un mf'strc. I, fidel al seu temps, volgué l.l"e la cultura no fos el privilegi d'tms pocs, sinó C'} patrimoni de tots. Creia, com Washington i com Manuel Ainaud, que en un sistema demonàtirl'cle u can.,o no s 'h a via cic' derlicar al ''príncep" oa la rlasse dominunt, sinó a tot el pohle. I, especialntent St>nsibl.- u la mÍtsiea, i d'una mant'ra especial al rant, ''oÜu douut· u tots els infants una autèntica PÒucació · 1. No es tt·oba"a sol en aquest inmuswa "La geometria de llfl jJILiltÏtO nada 11lUS safir toda la verús ... " O aquelles C'an~ono que s'aprE'nien a la ""Escuela Normtll del Magisler·io", encura l'any 1914, en el temps en t[U~ Artnr Marton~ll r·cbia el títol de mestre: "La primavera, cuando llegó. estos tapices uos regaló, estas praderas. para alfombrar, si Dio:s al munclo VlLelve u bajar ... 125 ;¡ ... ~ El ~­ @.. i A CutuJunyu, pe•·ò. ja bi havia persones que defensaven un a a ltn sensibilitat musicaL arribada d·Europu. Enric Ainaud (1875-1958) . violinista i autor d'un bon mètode per aprendre el violi, havia fundat una Acadèmia que duia el seu nom i que formava bons alumnes . Enric Granados (1867-1916). compositor i pianista extraordinari, creava una autl-ntica c&cola dc pia nistes, tot i que]a seva m ort prcmatUJ·a ' a fc•· qttt" A1·tur Martorell no el pogués tractar. U 11 mes tr· e d e tots fou .T oan Llongueras (1880- 1953), músic, poeta i compositor, deixeble dc Jaqu~s- Dulcroze a Suïssa, introductor de la rítmica a Catalunya, r.readorrle l'Institut Català de Rítnuca i Ph1stica, pt·ol'esso•· a les escoles municipals i, més tard, a I'Institut-EAcola de la Generalitat. Bon amic d 'Artur· Martort>ll, compa rtí amb ell l ' ideal d ' un país rds ti à i ca talà . L'amistat li venia dels vells temps de l'Escola Vallparadís. a Terrassa. on vivia Llongut••·as, i on Jina ven junts, en llargues sobretaules musit·all~. Alexandre Galí -director de l'escola- i t'Ls professors Llongueras i Martorell. Tot i la diferèm·ia d"edat, foren bons amics, i Artur :.\IIartorcll féu tot el possible perquè Les escoles d e 1'Ajuntament dc BarC'clona introduïssin en els seus programes d 'ed ucació musical les can çons amb gestos de Joan Llongucras, algunes tan inoblidables com Les figures del pessebre, que no podia faltar a cap festa dc Nadal. Joan Llongueras. massa oblidat avui, era unhon coJ.laborador de la ''Revista Musical Catalana". Els seus coneixements musicals encara es poden comprovar en ohr·es com Els ca nts de la Passió o Les can<·ons de Nadal. El seu germà J awne, col-laboraclor n 'Antoni GauJL fott també bon amic d'Artur Marlot·ell en el temps f'n què aquest treballà a les Escoles dc Ja Sa{,rrada }'amília. i com con eixeria mossèn Baldelló (1887-1977), bon estudiós de la música relibriosa popular. Amb qui Artur Martorell mantingué un conta<"te més continuat fou amb els músics i els mestres de la seva generació. interessats per· l'educació musical. A part d" alguna persona tan prestigiosa com monsenyor Higini Anglè~ {1888-1955). recol·lector incansable del canc;oner tradicional català i que arribà a presidir rrnstitut Pontifici d e Música Sacra - d esprés de ser professor de música a Blanquerna-.l'amista t dc !\1artorell amb un altre sacerdot i pedagog, Antoni .Batlle (1888-1955). el nostre "mossèn Ba tlle, d c l'escoltisme. m er·eix un r ecord especial, sobretot P•' r la influència que tingué sobre Oriol Martorell i Ju creació de Ja Coral Sant Jordi. 1 és que la gt>nt'ració de músiC's i mestres Cof'tanis d 'Artur Martot·eU explica moltes coses d e Ja renovació pedagògica musical dc] Sf' U temps . Robert Gerhard (18961970), deixeble de Pedrell, de Granados i de Schonb e r g és un a prova de l 'exigèn cia i d e la visió inter·nacional d. aquells músics . Coincidí amb Artur Martot·ell en el professorat d e l'Escola Normal del Genet·uJitat. .J oan i E nric Gibert Camins. una ntk, mf>s gt·ans. ja destacaven per la seva activitat prda. gògit-a a les escoles municipals i a l'Escola de Músit d<' Barcelona~ l'anústat amb Enric Gihert-Camir. donà moltes satisfaccions a una pet·sona tan geoer~r sa com Artu1· Martort>ll. El m estre Ernest Ccner. (1896- I 972), en tornar d'una J]arga estada a Culla durant la dictadur a d c Primo de Rivera, s'incorprf rà a les tasques de l'Institut-Escola de la Generulito1t -on estudi aven els fill s gt·ans d'Artur Mal'tOJ·eU-ifn acaLar la guetTa , fundà la Schola Cantorum dc11 Univc rsiLat de Barcelona, on coincidí amb Ori111 Mm·torell. Fou un incan sable ha1·inonitzador de lr· cançons tradicion als i popuJars catalanes, i els sah· donat· una cp.1alitat musical con siderable . Reco nie m tumbé actu e U gran compositor· i rinh. nista -i gran persona!- que fou Eduard Tolclr~ (1895- L962). fundador de l'Orc1uest:ra Munirip¡¡¡ de Bare'<' lon a t'll944. amb l 'ajuda d' Artut' ..~u...... ,_ rell. dt>l seu fill OrioL i del mestre Pet·e Ver~;. (1896- 1970), ànima dc I 'Escola delMat·. en tu sia· ta de la bona música i company d"Artur :\Iartordl a la Comissió dc Cultura de l'Ajuntament de Bar· celo na, sempre al costat de Manuel Ainaud.l \r11 tura Gassol (1893-1980): sense I" entusiasme il. poètica imaginació d'aquest home, que arriba, conseller de Cultura de la Generalitat. ni l'edura ció music·al ni la valoració social de la músira hau· r·ien arribat on anibarcn. La seva amistat amL tots t'ls músi('S de l'època, des de Pau Casals fin. a Larnole dt· Grignon , passant per Conxita Badia. Mcrc•è Plant a da o Rohert Gerhard expliquen J¡ d evoció de Ventura Casso) per la música. Fim l tot , seguin t C'ls cànons del gregorià, musicà aJgu n es C11flÇOns per als noi s, com la popular Cançód• la barca o Cançó de la nit, autèntics himnt's drl1 colònia t•sc·olat· de Vilamar. que dirigí també k tur Martorrll. Tots aquests noms no són els únics. és cert, rlrh me!>Lt·cs i amics que compartiren amh Artur 'larloreU t>l seu treball entusiasta i constant per construir un país que valgués la pena. L. educació musi!'al. cant coral, l'harmonia de lletra i melodia, són \1:!· bles en el rl>pertori de les cançons que Artur )1art•r reU feia can tar als seus deixebles, des dels Lempsllll" nyuns d e les escoleto del Patronat Domènech o deia colònia Tu rissa, a Tossa de Mar, fins al cor familiar dels seus l'ilis i els seus néts en els temps difícils dr I, postguerra . Ren segur que la lletra catalana dr Stillr Nucht o dels co•·als de Bach tenen molta més tJualilul musical - i humana- que aquelles pobres ca11çonrtr· en C'a!ltellà que ]i volien imposa~· a Ja "Escuda ~or· mal d<"l Magisl<'rio" en la seva joventut. Gràcil'•: persones com Artur Martorell i als seus compMP 1 ami<'~;, avui podem t<>nir· una escola d" autèntica tJU' li tat per a Lot hom. ' e e e e ldc~ mir, prd•. :Úl.it. JUV.ENT1JDES JI1JSICA.LES I ()i~lo DE BA.HCELO"YA. de A.ndiciones para la UIJÏ!t Iniciación Busical de los Escolares COL'OIIUIOII•\'l'J\' 0 D.GI. X ANlVRRSARlO U& l.A FUNOACLÓN lJB ",JU\'HN'I'UU~:!:! )I U!ll(;A I.&S UR IU II()RJ.ONA" alita! l- i ro de la Or·iol rele, r sabi violi. oldri cipru ar~ ergr- tsi~ PALA.V.IO DE LA .JI1JSICA foreU Joventuts Musicals ei~ ibL de Barcelona, pioners au~a­ hauamb en la iniciació musical D.TIS I adia, en la fiml algu- ~ód1 ~~le !1 Ur- ri-i· Concert final de les audicions musicals de loventuh Musicals de Barcelona al Palau Nacional de Montluïc el1970 (foto: Bosch). A l'esquerra, primer programa de les audicions escolars de l'entitat per a escolars perRRMC J oventuts Musi<'als de Barcelona organitza des dc fa tt·enta-tres anys els seu cide anual Audicions Musicals per a Escolars. Són molts els nens i les nenes catalans que han gaudit de roportunitat d'entrar en contacte arnh la música quan no tenien la possibilitat de fer-ho des de l'escola. Si bé a hores d ' ara la música ja forma part de la majoria dels programes escolars, aquesta continua tenint una sèrit' dc mancances a nivell d 'ensenyament. Les audicions musicals per a escolars continuen omplint algunes mancances i continuen aportant una eina pedagògica de pdmer nivell als mateixos mestres . No alit'ns a aquesta t·eahtat, Joventuts Musicals de Barcelona continua posant part dels seus esforços en una de les seves tasques més emblemàtiques com és <H-J.Uesla que ens ocupa. La ll·ajectòria dc Joventuts Musicals en aquest tert·eny po td'lVl'd'u· ·St' en dues etapes cronolò!riques ben d~lintitades: l'etapa sota la presidència d;l Dr. Jordi Roch (actualment pn•sidcnt d e Joventuts Musicals d'Espan}a i president d'honor de la Federeció Internacional de JJMM) i l'etapa sota l'actual presidència de Joan Millà. De la novetat a l'èxit Va ser una èpocafcmtà.stica . .\ixí qualifica J ordi Roch els a nys comp1·cso;, l'ntre e11962 i] 975. pe•·íode en qui> va sc>r màÀ.Ím t·ec;ponsable de les Audicions Musicals pc1· a E ~:>colan~ al Palau de la Música Catalana. Grosso modo, podem dir que durant aquests anys van passar-hi més dc 40.000 escolars de Barcelona i bona pa•·t dc Catalunya, els quals van ser iniciats a la música, dr. Ja mà ~ ntre tl'altres- d e figures que aleshores, els prirnt•rs anys seixanta, començaven a d espuntar: Au toni Ros-Mat·bà. Carles Santos, Jaume Fran c~s da , Monserral Alavedra, Rosa Sahatet·, Xavier TUl· ull, Jordi Savall , Àngel Soler, Juli Panyella ... Oriol Martorell els eusenya"a ca nçons populars catalanes ... i ~aYÍ<'r Moutsalvatge. Josep Soler o Josep J ot·di Llongueres componien obres 125 rsJH'C'ialmf"nl pt>r als conceJ·ts que l'Orquestra Ciutat tlc Ba tTt-lcmu oferia desinteressadament al Pala u Narional de \1onjuï<' al fmal de cada cicle, amh tots els participant!> de les audicions reunits. Tamh~ hi participaren músics i grups d'altres països. e· om el Cor Infantil de Hannover, els Petits Cantot·s dc Virna.la London GabrieliBrass Ensemblt', els DC'DH cie rEscola Orff, el percussionista Siegfried Fink o l'at·pista Anne Gti:ffitbs. I cal assenyalar, com a anècdota, que la primera sortida pública qnt' féu l'Escolania cle MonlseiTat fou per una d'aquestrs a uclicions de Joventuts Musicals l'any 1968. Quan vaig ser president de Joventuts Mnsicals vaig tenir la irien de crear les audicions, explica J ordi Roc h. Per a mi era molt.fàcil, perquè vaig crèixer i viu re d w·ant molts an xs eu un ambient pedagògic, en twa escola on la música tenia una importància pr·imordial com a element educatiu. Vaig inspirar-me en mètodes europeus, sobretot dels que usava Joventuts 11u,~icaL~ de Rèlgica. Així, vam adaptar I"audició escolar al que enteníem que havia de ser una activitat pedagògica pròpia de Catalunya. El floc de neu va conYer·tir·-ce en bola. i la bola va anar creixent sense pa1·ar. Això va ser una imwvaóó tremenda, malgrat el precedent dels concerts per a escolars de l'Orquestra Jlunicipal uns anys abans, i molta gent s 'hi va implicar. <'Om<>nta t>l Dr. Rocb. Com hem assenyalat abans, hi van participar· molts músics que destacaV<'n, i tamhé gent cle lletres, com Josep M. Espinàs, i del teatre, eom Fabià Plúgsenet·; era una activitat avcmçadíssima dins el que era l'avorrimentpedagògic delfrwH¡uisme dels anys seixanta. Difcrcn!'iaut el que és l'ensenyament-inst1·ucció del que és lu iniciació, la música era un dels aspectes més ab:;ents de tots els pr·ogrames pedagògics. Per als nanos la mLÍsica era un enigma i es tractava de desfer-lo: des d'ensenyar què és un instrument. explicar què fa el compositor, fins a explicar què es una sonata ... S'havia d'aguditzar l'atenció auditiva. Cada audició tenia una relació amb el text, amb el compositor... i moltes vegades hi havia al·lusions al comportament humà. Els programes de lec audicions podien tractar des d'im;trumPnts en solitari a famílies d'instrnments o èpoque¡¡ musica(..,: fms i tot les relacions entre la música clàssica i t>l pop, per· exemple. Un dels programes més r·etordats per Jordi Roch és La cançó de bressol amb MontsetTat Alavedra. Els comentaristes cie les audicions foren. entre d'altres, el mateix JO l'di Roch, Josep Jordi Uongueras, Francesc Llongueras, Oleguer Llongueras,Jordi CasasiJordiLlovet. També s'hi havjen fet òperes de cambra. L'escenai'Í prin<'ipal t'ra e] Palau de la Música, però les sessions elò traslladaven també a altres auclitoric.; de difcrc~nls escoles de Barcelona i fins i tot es viatjava a altres localitats catalanes. Es va crear un estil de fer, assenyala Jordi Roch. Les escoles eren totalment conscients de la importància d'aquesta activi- Audicions musicals per a escalars de Joventuts Musicals de Barcelona al Casal del Nletge (rnalg de '1994). Joan VIves presentant "El quintet de metall•' amb el grup 2 'I 11 Gotic Brass (foto: A. Burgués) tat. Sabien que esdevenien, les audicions, una eina pedagògica que snplia una mancança real. Durant molts anys Oriol Martorell ensenyava una cançó populat·, generalment catalana, en cada aum· ció. També s'introduïren algunes novetats. com l'rccnificació d'alguns passatges de la "'ida dels músir''' que els mateixos intèrprets vestissin d'època. De tor això. però. no acostuma a quedar res, perqu€ la for· ma s 'endtÍ el contingut. Perquè la música és l'art mé, abstracte de tots. que es deserwolupa en el temps i f'p,. pai. La rnLÍsica, en el terreny que ens ocupa, no ha J, ser ni un esbarjo ni un espectacle, sinó una disciplina qne arribi directa a l'esperit i a la intel·ügència. - Ili havia la consciència que es et·eava el púbU1· clel futm·? -Sempre he estat enemic de parlar del públic del demà. Què vol dir? Clients per comprar entrades? No. S 'ha deformar gent que sàpiga valorar la ni!Íli· ca, .~igui o no sigui pLÍblic, gent que s 'interessi per/o mtlsica, que la necessiti perquè la coneix. L 'objertiu és formar gent culta amb un coneixement de la mu· sica força acceptable, sabent-la valorar i entenen! el seu mi.'IMLLge. El 1975 es prodt.üren les darreres execucion~ d1 pena d<· mort del règim franquista, pràcticamrnl amh el dit·tador agonitzant. L "enrariment de l'ambient polític i social féu que la majoria de partir~ panL'i al Festival Internacional de Música de Bum lona, anul·lesHin la seva participació. El desgwll econòmic que es produí, agreujat per una crisi inter· na de I' entitat, f a que es produexi un can vi dc dim· ció. J Ol'Cli Roch deixa la presidència de J oventul· Musicals de Bat·celona, però les auclicions mu~i1•ab pc1· a escolars continuen ... Trenta-tres anys••• i continuem! Pcclagògirament parlant, ]a nova etapa dc Jown· tuts Musicals no hereta res de l'anterior pel que fa a les audicions. La unia pedagògica s'encarrega a Ra· mon Camps, presentador també de les auclicions. EL~ primers anys s'enfocaren cap a la història de la mú~ira -la mateixa audició era modificada segons les edats dels escolars-, però actualment ja ho hem desestimat, rxplica Joan Millà. A mesura que va canviant l'ensenyament musical a les escoles. la nostra feina ja no és la d'ensenyar, sinó donar una eina pedagògica perquè l'ensenyant pugui ensenyar millor. És un complement, una ajuda. Donem uns mitjans per a les escoles. Aetualmenl clorant el cm·s escolar es fan sis audif'ioos amh sis sessions cadascuna, ales quals participen una mitjana de 225 (entre Primària, Secundària i BUP) escolars a cada sessió al Casal del Metge cie Barcelona. No es busca la rendibilitat econòmica, sinó la pedagògica, pLmtualiLza M:illà. Els pro{,'l'ames, amh gttions de Victòda Dalmau, Jordi Roura i Joan Vives -presentats per Victòria Dnln1au i Joan Viv~s-, desenvolupen, aquest curs, aquests temes: "La percussió" (novembre passat), "Música 1lrl Rcuai..xement '' (gener passat), "Orquestra de Cambt·a" (febrer passat), "Quartet yocal" (març): '·Trobadors" (abril) i "El jazz: introducció i història'' (maig). \mb cada audició es confecciona un dossier per als mestres amb la finalitat d'oferir una eina dc treball que completi l'audició o bé que en si¡,rui una preparació, amb tota la informació refet·ent al tt•ma, bibliografia. discografia .i fins i tot partitures. Drs dC' I 1983 Joventuts Musicals també ent·egistra lf~s audicions en vídeo. Aquest material pot ser sol·licilal pc•r qualsf"vol escola, ha!ri participat o no a o ]' el' . ' au lCto, com a material pedagògic. Anter·ionnent, en col·laboració amb l'Aula de · Ali'o flel Conservatori Municipal de Cant d11 M'trtun1 Mú~if'a de Bar·celona i Forum Musical, es dedicava ., a l''opera de cambra -aeneralmeut d'auuna auel'ww tor·s conlemponmis-, i també hi bhavien participat com 8 presentadors de les audicions Frederic Sesé, Jonn Re11dé i Monlserl'atBadaL A diferència de l'e. lloc al Palau · no temen · tapa anterior Ja • 1rs au di c•ons · dc la Música (cxrt•pte les òperes de cambra), sinó que han anat itinenmt per diversos auditori~> fi.t1!> u l'actual. t•l Casal dt'l Mc>tge, des dc fa n·cs anp;. \1gunes l'Iaies han estat les de les escoles dels Maristes del carrer dc\ alèucia. les Se, eriancs dc l'avinguda de Francesc Cambó. els Salesians dt> Sarrià. lt>s SnIese:; dcl passcig dc Sant Joan. la Salle de la Barceloneta, la Salle Bonanova. o l'auditori de les Dames Negn•s de la Tt·ayt•ssct·a de Gràcia -dcspt·és Filmott•ca dc Catalunya i actualment L'Espai. Algunes audicions havien sortit c.le Barcelona, sobretot al Baix Llobl'cgat i al Maresme, i tam.bé han comptat amh intèr-pt·ets estrangers, com JJe\v-in RichLeJ·. La feina dc fonnigueta ha estat impnl'lanl uquests anys. llem a.natfent elqne hem cregnt que era m~s importa11t, tant per als mest.r es com per als alumnes, cliu Joan MiUà. També hemfet una feina substitutòria. pel que.fa a matèries musicals que en urt moment donat no tenien sortida, camforen La clans a, elja::.z, el pop, la música de cobla, la mrísica ètnica, els cantautors i fins i tot la música electroacústica. -Davant el dde d' auclicions per a escolars Lt>s Escoles al Palau qttt' organitza la Fundació Orfeó Català-Palau tlr la Música Catalana . creu que tenen una ser·iosa competència? -No és competència; certament. hi ha més o.{Prta de cara ales escoles, però nosaltres en una sa.la petita i amb una assistència en consonància amb la sala fem el seguiment de la sessió més precís, perquè la distància eni re intèrpret, presentador i públic és mínima. És cert que no fem tantes audicions com al cicle esmento,t, però hem de comptar que a,ctnalm.erLt no ten.im cap mena d'ajut econòmic ni institncionalni pri·vat i, per tant, l'envergadura. d'ambdós cicles és molt diferent. Nosaltres tenim la nostra demanda. i si ens depassa procurem oferir més sessions, i també sortim fora de Barcelona. Ab,í, cada curs passen per les audicions de .1 oventuts Musicals cle Barcelona més de 10.000 escolars bar·celonins. més algWls milet·s de comarques. Jli ha hagut anys que en total s'ban comptabilitzat uns 25.000 escolars. -Fomral· públic del futur o formar amants dc la música? -Les dues coses. Globalment. a nivell d'ensenyament i a nivell social hi ha hagut una pèrdua de l'hàbit de fa música. Al seu voltant hi ha rw bombardeig de diferents estils molt promocionals. La mLÍsica clc"i.ssica, en el seu sentit més clàssic, esu"i. comercialment poc promocionada. Així, per una bnn.da IJolem fer veure que la, tm¡sica és a.,ssequ.ible en ln,fonrm -que no en el contingut- i ensenyable a. ni11ell e.~colar, entenedora per al jovent, però sense baixat el seu. nivell. 1 per altra banda, volem crear un piÍblic que reconegtLÏ la música. que tingui crite1'is i per Cll qual assistir a un concert sigui quelcom natw·al. 3 .. -~ !!I ~= 3 12.5 ..l 1!11 1: J úhlh TEM A Audicions musicals per a escolars do Joventuts Musicals de Barcelona al Casal del Metge lmalg do 1 994). loan VIves presentant "El quintet de metall" amb ol grup 21 1 1 Gotlc Brass Ifoto: A. Burgués) mon Camps, prf>sentador també de les audicions. Els primers anys s ' eoJocaren cap a la història de la músira -la mateixa audició era modificada segons les edats dels e<~colars-. pet·ò actualment ja ho hem desestimat, t>'\pliea Joan Millà. A mesura que va canviant l'ensenyament musical a les escoles, la nostra .feina ja 110 és la d ·ensenyar, sinó donar una eina pedagògica perquè rensenyant pugui ensenyar millor. És un complement, una ajuda. Donem uns mitjans per· a les esroles. Aclualnwnl durant el curs escolar es fan sis audicions amh sis sessions cadascuna, a les quals participen una mitjana de 225 (entre Primària, Secundària i BUP) escolars a cada sessió al Casal del Metge de Barcelona. No es busca la rendibilitat econòmica, sinó lct pedagògica. pllnLualitza Millà. Els programes. amb guions de Victòria Dalmau, Jordi Roura i Joan Vives - prcoenlats pet· Victòria Dalmau i Joan Vives-, desenvolupen, aquest curs, aquests temes: "La pt'rcussió" (novembre passat), '"Música del Renaixement" (gener passat), "Orquestra de Cambra· · (febrct· passat). ''Quartet vocal'' (març); '·Trohadot·s" (abril) i '·Etjazz: introducció i història'' (maig). Amb cada audició es confecciona un dossier per als mestres amb la finalitat d. oferir una eina de treball que completi l'audició o bé que en sigui una preparació, amb tota la informació referent al tema, bibliografia, discografia i fins i totpartitut·es. Des clcll983 Jo ven tu Ls Musicals també enregistra le6 audicions en vídeo. Aquest material pot ser sol·lirilal per qualsevol escola, hagi pa1·Licipat o no a l'audició, com a material pedagògic. Anteriorment, en col·labo,·ació amh l'Aula de Caut de Mú·iam Alió 1lcl Conseevatori Municipal de Música dc Ban~elonu i Forum Musical, es dedicava una audició a l'òpera de camhra -generalment d'auto1·s contemroranlll-, u . . part1c1pat . . 1. Lam1lC, L: ru h avJen com a presentadors de les audicions Frederic Sesé, Joan Rendé i Montsenat Badal. A diferència d e retapa anterior, les audicions ja no tenien lloc al Palau de la Músira (t'WI'ph' lt•s òpet·ei> d\' calllb1·a). sinó que han anat itinerant per di\Cr:los auditoris fmo a l'actual, d Casal dt•l '\lrtgt•. des dc fa lTcs anyil. -\1gtmes sales han eo.;tat Ics dt> les escoles del;; Mat·istes del carr.-r dt' \ al~neia. Ics St•n•rian<>s dc ra\inguda de Frances<· Cambó. el.; Sall'sians de Sarrià. l<"s Saleses del passf'ig d<' SantJoan, la Salle de la Ban·eloneta. la Salle Bona11o' a, o r auditori de les Dames Negres U(•la Tra wsHt•t·n dt• Gt·àeia -després Filmoteca dc Catalunya i actualment L'Espai. Algtmes audicions havien tlOrtit de Bureelona, sobr etot al Bai~ Llolwegat i al Mar<>smf', i tamllé han comptat amb intèrpa·ets estt·anger·s, com Lewin Richter. La f eina dc fonnigucla ha f'S lal important aquests anys. llem cuwt fent el que l1em cregut qne era, més important, tant per al,~ mestres com per als alumnes, diu Joan Millà. També hem fet unafeina srtbstitutòria pel que fa a matèries musicals que en un moment donat no tenien sortida, camforen la dansa, el jazz, el pop, la músil'a cie cobla. la música ètnica, els cantautors i fins i tot la música electroacústica. -Davant el cide el' audicions per a escolars Les Escoles aJ Palau t¡ue or·ganitza la Fundació Orfeó Català-Palau dc la Música Catalana, crf>u que tenen una sedosa competl-ncia·? -No és competèucia; certament, hi ha més oferta de cara a les escoles, però nosaltres en una sala petita i amb una assi,~tència en consonància amb la sala fem el seguiment de la sessió més precís. perquè la distànria entre intèrpret, presentador i públic és mínima. És cert que nofem tantes audicions comal cicle esmentat, però hem de comptar que actualment no tenim cap mena d'ajut econòmic ni institucional ni privat i, per tant, l'envergadura d'ambdós cicles és molt diferent. Nosaltres tenim la nostra demanda i si ens depassa procurem oferir més sessions, i també sortim fora de Barcelona. Així, cada curs passen per les audicions de Joventuts :vlusicaJs dc Barcelona més de 10.000 escolars barcelonins. més alguns milers de comarques. Hi ha hagut anys que t'n total s 'han comptabiH tzat uns 25.000 eocolaro. -Formar pÍlhlir del futm· o formar amants de la música? -Les dues coses. Globalment. a nivelld'ensen)'ament i a nivell social hi ha hagut una pèrdua de l'hàbit de la música. Al seu 1•oltant hi ha un bombardeig de diferents estil,<; molt promocionats. La música clàssica, en el seu sentit més clàssic, està comercialment poc promocionada. Així, per una banda volem fer venre que la música és assequible en la forma -que u o e11 el rontingut- i ensenyable a nivell escolctr, entenedora peraljovent, però sense baü:ar el seu nit•ell. 1 per altra banda, 'Volem crear un públic que reconegui la música, que tingui criteris i per al qual assistir a un concert sigui quelcom natural. 125 Els escolar s catalan s i el Palau, grans conegut s perRRMC lPalau dc la Música Catalan a és un edifici que des df' fa for·ça anys ha acolli t m ilers d'escolars catalans, que han df'srobert la màgia de la música i Ja màgia del concert gràcies al!'l progr·ames pedagògics m usicals de diferents entitats. El Palau de la Música Cata lana com a entitat fa nou anys que organitza audicions musicals per a escolan, . Actualment l'or garútzaC'iÓ del progr ama Les Escoles al Palau corre a càn·ec dc la Fundació Orfeó Català-PaJau de la Música Catalana j untamen t amb La FundaC'ió "'la Caixa", el DeputameJJt d'Ensenyamen t de la Generali ta t d e Catalunya i la Direcció de Serveis Ped agògies d e 1· fnstitut Municipal d'Educació de 1'Ajuntament de Barcelona. Els cinc programes (amb un total de 36 a udicion s), més les visites at·qu itectòniques a l Pa lau i l'assistència a assajos de l'OBC configuren la prop osta del progr a ma prdagò¡:,ric: actu al Les Escole¡; al P a lau . La seva d icJàctira, molt conct·eta, és el f t·uit d 'una sèrie d 'esfor ços (tUe el situen en u n ilo<' destacat de la pedagogia mu:.i('al catalana del momf'n l. Però cal deixar ben dar que les audicions musicals per a escola rs no bUhstitueLxen r ensenyamen l m usical a la mateixa escola, sinó que el complemcn- E ten . }o semp re he d efensat aquestes audicio.us per una raó que crec que és fo namental: perquè wwau· dició en d irecte, un roncPrt en directe, no pot ser substituït per res, perquè és necessari per a la for· maci.ó musical i cívica dels nens i dels joves. Encaro que cada escola tingués el seu propi especialista J, música, res no subst ituiria el concert en directe. m:r nifesta Pilar Figuer as, assessora d ·Ensenyament• Musicals de l'J nslitul Mun icipal d'Educació. Pila1 Figu eras contin ua dien t q ue algú pot pensar quer~ fa una feina de substitució, i no es així. És unafrina que té sentit per ella m ateixa.. Cada audició és p repar·ad a a l'escola i despréh;., obj ecte d'u n segu iment po!:!terior també a l'escola La gràcia i el valor d'cu¡ues tes audicions és qu~· pensen exactament per a l'escolar. Un escolarq• ua a l'escola i que va amb l'escola. Això uoldirquec l'escola ha d'haver tingut una preparació prèdo i que tindrà una tasca posterior vers l'alumne arro de l 'audició. Com ja hem assenyalat al principi, j a són molt~t·l• el:!col ars d e tot Cata lunya 4.ue h a n gaudi t d'aqm•,tJ opot·tunita t. M algt·a L que cada curs són moltes lrsl'' coles que n o poden accedir al pr ogr ama prdagòp perquè la i nft·acstt·u<· Lura logística i de capacitat tf òb viament , les sevf's linútacions Qes escoles oÓn Jr ceptades p er t·igorós ot·dre de recep ció de peticion· aq so ra ra tol mt igt Le b fn eh /r( re, )11 af1 qu el pú ta1 ue, la Ai: je< ro¡ CLSj COl aquest curs han estat 150.000 els escolars que han sol· licitat assistir a les audicions), p e t· a Pilar Figueras aqucstt>s audicions ofertes a les escoles són la ga- I s per a au· •t ser tfor· un ta& .Olól- nenl! ¡Ja¡ ueN f'eina :é• f; rcola. r qu guel ~ria• rrar Its eh ue;t¡ es f'" rantia c¡LLe hi pu.guin accedir tots els escolars , sobretot si 110 pertanyen a cerclRs sensibilitzats cap a la música. Donen /.a garantia de posar els escolars en igu(IT/al d'oportunitats. Si més no , les audicions df' Les Es<'olcs al Palau cobreixen pràcticament totes Ics ft·angcs d'edat de l'escoJadt:.-.ació obligatòria, la franja dt•l BUP inclosa. Seria bo plantejar-se la inclusió de les escoles de formació professional, centres que estan tant o més necessitats de música en directe com els altres, comenta Pilu Fi~;ueras. Tal i com assenyala l'assessora d'Ensenyaments \1usicals, les audicions al Palan !.<'nen dos valors aft•gits: t'i mateix Palau de la Música com a peça arquilt'elònica, i tota l'educació cívica que comporta el fet d ' haver -sc de desplaçar clc l'escola a un lloc públic, amb un transpot·t púhlir: i saber-se comportat·. Per un can lÓ, hi ha nens i joves que serà l'única uegacla en la seva vida que hauran anat al Palau de lu l1 úsica u escoltar música, i això és insubstituïble. Això ja val tots els esforços. I per l'altre. tota /.a trajertòrio que fa l'escolar des que surt i arriba a l'escola s'aprofita. com un valor educatiu . Aquest és un aspectp que mestres i organitzadors han tintgut en c:ompt,e a l 'hora de confeccionar cnda rw.dició. Uu alt•·c aspecte important és el ft>l que l 'organitZU(·~ó és pot·tada per dues entitats públiques i dues entlluts pdvades -més la col·labo ració del Consorci dPI Palau d!' la Música Catalana i l'Orquestra Súnfònita dt• BarcelonaiNacional tle Catalunya(OBC). -.\questa col·lahoració esdevé modèli<'a? Ha estat difícil unibar a una enteba'? -És una col·laboració exemplar. És fàcil arribar a entendre ·ns perquè l'objetiu és clar, perquè l'objectiu és La persona que s 'educa. Crec que és la fórmula ideal, perquè seri.a d~fícil per a lildministració pú.blica assumir una organització com aquesta. l..'Administració pública té maltes obligacions indefugibles, i una cosa com. aquestn, sense ajndaja fiO pot. ni plantejar-se-La. Crec que hem tingut moltct sort d'lwver-nos tTobat i haver aconseguit wL treball amb el màxim sentit i La màxima qualitat. I torno a puntualitzar: les audicions tenen sentit per elles mateixes, res no pot substituir una audició en directe. El futur· més immediat apunta a una sedimentació, machu·esa i estabilitzaf·ió p<·dagògica de les audicions, unes audicions que tenen, tal i com hem anal apuntant, una metodologia rnolt roncr'eta. El concert, punt culminant del programa La pf'dagoga Eulàlia Antonés. amb mésde25 any~ d'exper·if>n<'ia en rensen)ament musical a l'escola, és la coordinadora dels cinc prog•·ames que configut·rn Les Escoles al Palau. La sc>va llar·ga e:x'lleriència l'aeahà de convèncer de la necessitat de donar a la mÍ'1 sira una sortida en dirrcterom a complemen t importantíssim del programa esc·olar. 1\t-a fa vtút anys Eulàlia Antonés fou r cncarregada d1• rom·dinar audicions music·als per a escolars de ij, aL 7 all) S al Palau de la ){úsica. 4 partird·aquesta idea van anar sorgint les altres, totes enfimció de t -~ Iii ~: 125 125 drets. Bl text de les audicions, la manera defer-let, les necessitats de z·escolar a l'escola i sempre penla didc'lctica ... tot estel pensat pel Palau. Au·ò vol dir sant e¡uP és un escolar, explic·a Eulàlia Antonés. D'aque està fet amb molts condicionants, explica Enla. CJUesta manf'l'a, la proposta aC'lual de Les Escolt'S al lia Antonés. Aspectes com l'horat-i escola1·; els dir, Palau <•sttl establerta en cin c a<·tivitats principals: rents tcu·annàs de les escoles que coinc·ideixen. e La cançó més bonica del móu pt'r a nens dc4 a 7 anys nombre d'escolars pet· au dició, la proximitat oM, (des de fa :3 anys); El cistell d'aire va per a nt•n~:~ dc 4 l'esct•nari; la col·locació a la sala per edats ... nece~ a 7 anys (df's de fa 2 anys); La volta al món amb 80 siteu una coordinació pc1·fccta. Hi ha molta liPtra instruments per a nens de 8 a JO anys (des d(• fa 2 menuda darrera de cada audició. Per exemple.~ anys); Jazz en viu p er a joves d'lla 13 anys (des J e minutatge de cada peça f?s rigorosíssim. S'ha desa. fa 3 anys): i t>l veterà LX Cide d'Audicions Music·als ber quin és el temps de màxima atenció que pot a.v1• per a EnsCn) aments 1\-fitjans per a joves dc 14 a 17 milar Wl nen d'una determinada edat en un esc<'na. anys. La proposta es completa amb les visites at·quiri com aquest. J.1algrat tot, cada dia és diferent tectòniqnes al Palau de la Mt1sic·a i amb l'assistència Cada dia és diferent i també. per a la pedagoga,P1 a un assaig de l'OBC. molt gratificant. La .filo!-lofia bàsica d e t'ada audició és esdevenir el d'una conduït escolar, punt culminant d'un treball Mirar enrera manera absolutament didàctica. Així, e'isteix un treball pre,;, amb els mestt·cs. els quals han d'assisNo e;cria de justícia dt>ix:a1· de fer una brru re(, tir com a condició indispensuble a un seminari infot·rència als antecedents d'audicions per a eseolaNI maliu en rl qual se'ls fa conèixer tota la dinànúca Palau de la Müska cir Juque envolta l'audició. El venttLts Musicals de Bar· mestre lw de preparar rclon a a conwn~amt·nt• prèviament L'attdició a LES ESCOLES AL PALAU anys seixanta i antedels l'escola. El seminari li Curs 1994-95 a Les Escoles al Pa· ¡·iors ofereix ww informació i u. la 334 uns continguts qu.e asseEscoles assistcnts ............................... .. EL pedagog Ar·tur 700 motivació alta na u gttren Mitjana d'alurnues a cada sessió (fundador d1 Martorell per part dels alumnes dl Municipal I'Jnstitut que viuran el concert Assistents a cada acth i tat* \juntamr~:. _ r de ducació com el punt àlgid del que La cançó més bonica del món .......... .. 4.000 de Barcelona el 1953 - 1.. els han explicat a classe. El ci~tell d'airc> t'(l ............................... 4.000 restà al capdavant fin> ~ El material proporcionat La volta al món amb 80 instruments . 4..650 1962- i illlpul llor umb almestrc també permet i Jazz en viu .......................................... . 4.650 Eduard Toldt·à !lr la fm· estimula un treball posteAudicions simfòniques ...................... .. 9.300 mació de l'Orquestra 'lurior -les audicions La ni cipal de Barrrlon1 cançó més bonica del Assistents a les \Ïsites arquitectòniques 1955) organitzi l'an} món. El cistell d'aire va i al Palau dc la Música* .................... 10.000 amb Eduanl Toldràl La volta al món amb 80 4.600 als Ul:lsajos de l'OBC* Assistents audició per ar;. pt·imera instrument s prop o sen Palau dt~ Iu Mú· al c·olars uns tri'haUs plàstics i nm• xifres aprnximfltl••11 snrcc·ïa J'an1 Això a. sic sicals per fer a l'escola- i 1955. Aquest<•:. uudtfins i tot aprofitar-ho focions. una cada curs. donart'n t>l relleu a Ira dr.J.r ra del context de les audirion\>. Aquests aspectes són 'Tusicals el 1962. ventutb molt agraïts. comptant que no anem sobrers de maEl 1980 s •obren per primera vegada els as~ajo• rl1 terial didàctic musical, asbCn)'ala Eulàlia Antonés. l'O BC als escolars. Al pl'incipi només hi tenien ut'r1o La diòàrtica de cada audirió ha estat pensada les escolt"s municipals, però r i curs 1981-82 ja s'ufrri dels -juntament amb la col·labot·ació irremmciable l'acti' itat a totes les escoles. Els assajos sïnternur· grups que Jes desenvolupen damunt f CSI'Cnari- sepen durant lec; obres de t't'modelació del Palau. P~ gons r e,olució musical i educativa de cada franja del ¡·urll 1985-86 es perfut>n els programe~ ¡wda: d 'edat, pl'nsant en Jïntcrès que pot desper·tar cada i les visites arquüc(·tòniques entri' l'lMt: i gics tema sense que cap proposta sigui, en daner terme, Consorci del Palau de la M6sira Catalana. excloent dc les altres edats. El c·ur·s 1986-87 comcn~·a l'I I Cicle d'Audic·ÍIJI: D'altm banda nn altre aspecte de gran importànMusirals p er a Ensenyanwnts Mitjans (les dur> 111i· cia, per· tot el que comporta, és que cada audició ha mere,; edicion s dedicades al cant coral). \lt"'horr.· estat elabot·ada i pensada per ser desenvolupada els responsables del Palau. organitzador~ rfaqu~ dins el Palau de la )lúl'>ica Catalana -exl'epte La tes audidons, sol·licilt>n assessoria petlagògit·a• cançó més bonica del món. c>spectacle que ja havia l'TME per ampliar el programa d'audirions. inaltres en fet la Came1·ata de Cançó Tradicional e Dl LI PR EI PR El VEN VEN a. .. l'ad.¡, a.,.., I NFOF Po!.>u De dl AlS. r-IPl oldrr Eulà di[f >no, aecr~ UetTl IÚJ,' :lesa. ~OS!!· cena •rent. ga, é1 re[~' arsi~! idr ; Bar· nent; ant,.. DILLUNS, 3 ABRIL 1995, 1 9 H. DILLUNS, 27 MARÇ 1 995, 1 9 H. o ..qt.teStl'a Simfònica del Vallès 3o,.di Mol'a1 di•·ecto•• Ob•es dc Seh•.,na'"'' Brahms i Stra..ss Cobla Meditel'l'ànla 3esús Ventt.tl'a1 di•·ecto" Obees dc P .. tgferrer1 Bo"9""~6, "toldrà, Morera, 'R .. era, Serra, Moraleda, Martft\ez Comf" i altres t~l Pa- rlur or d· I dT DILLUNS, 24 ABRIL 1995, 19 H. Alba Ventt.tl'a1 pial'\o ~mrnl Obo•es de Bach, Beethoven, Brahms1 I 'Raehmanl,.ov )3 -hi fins~ amb a for· DILLUNS, 15 MAIG 1995, 19 H. M" Cal'men He,.n4ndez1 sopo•a "'o 3oan Cabel'o1 feno•· Angel Òdena, bat•ífo l1 .Ampal'o C4al'cfa Cl't.tells, pia11o Ob-.·s dc Verdi, 'Rosslt\11 P ..cclt\11 Mozart, Dot\lzett11 Blzet i oltee.s ·a~111" ~IODI nitn Irà I 5 La •~u~sica col'al DILLUNS, 29 MAIG 1995, 19 H. Co,. 3ove de I'O..fe6 Català Patrocinat pe•• F,mdociém Coca-Cola 6spaña aett' ;'ofrn rrolll· u. Dr- !d~,;. Conxlta C4al'cfa1 dio•ectoo·a Co"ço";; pop ... le>rs dels diversos pobles d'êsp"'"l'"' DILLUNS, 26 JUNY 1995, 19 H. O,.qt.testl'a Simfònica Solistes de B a,.celona Rosa Matel41 sop>'al'\o 3osep Rl41z1 lcmoo·; C,.istòfol' VU'ias1 ba,.ítol'\ .Aibel't .AI'g14do, dio·ecto>' Obr,•s dc Vlve.s , Moreno "torroba, Martl"ez Valls, rtdl, Sorozabal, Chapl1 Arrleta I e>ltres a .. [E itl ORGAN I TZA ricioJL· es prr FUNDACIÓ ORFEÓ CATALÀ-PALAU DE LA MÚSICA CATALANA borr.. PATROCINA 1quri gira • ~ AGRUPACIÓ MÚTUA ALFON SO SAN% Artífe x de la històri ca «Cultural)) 125 sal tisi fig rne ri· ra q/.LI lít Madrileny feliçment integrat a Barcelona, les seves activitats professionals al llarg de més de seixanta anys, com a agent musical, empresari, promotor i organitzador de concerts, han deixat una petja considerable en la vida concertística de la ciutat, tant pel que fa a la presència de les figures més importants de projecció internacional, com pel suport que va donar als intèrprets catalans del moment. Recordar la seva trajectòria personal vol dir repassar la vida musical de la ciutat, particularment des dels primers anys de la postguerra fins a la dècada dels anys setanta. Des d'aleshores s' han produït canvis substancials, però la personalitat d' Alfonso Sanz conserva la mateixa energia i el mateix apassionament que nosaltres havíem conegut en els anys de plenitud de les seves activitats; i no es deixa vèncer per la nostàlgia, sinó que sent un orgull legítim, en recordar la seva trajectòria i la seva història personal, tan pròdigues en experiències de tota mena i en contactes amb aquests éssers tan sensibles, però també, de vegades, tan difícils i complexos, que són els artistes. po ba pr; Bc "E 1101 se1 l'Ol la 1 g tL pe1 set fíc. del de: cal e/e¡ am eriJ per LLU iS Ml LLET uan . com i pet· què va venir a Barcelona? -Vaig venir-hi el 1931 p e r fundar i organitzar l'Associació de Cultura Musical (pop ularm ent coneg uda. com la Cultural), una organització qu e ja tenia 36 delegacions et tot Espanya i que volia obrir una delegació a Barcelona. -Vostè treballa' a per a Conc iertos Daniel. -Sí. Ernest o Quesada (el pare d e R icardo,l'acwal) n 'era el dire ctor general. Des d e l 'a n y 1927, jo havia estat moltes temporades a Amèrica d el Sud, treballan t per a ells. Després em vaig casar, l 'any 1980, amb una cosina germana de Ricado. Un temps després. recordo que vaig anar X ile, p er portar una gira del London String Quartet, que pa vaser w1 èxit; alfinal, vam organitzar un concert extra.ordinari , en què jo vaig haver de fer de tot: taquiller. acomoda.dor, electricista ... Així anaven les coses. d e vegades. en aquells països. Eren uns altres temps; i hi havia un contacte molt més p ersonal amb els artistes. És clar, ells estaven encantat s . .. -Tornant a Barcelona ... -Jo hi veniu per deu o quinze dies (desp r és havia d'anar a Portugal) i ... encara hi sóc! M'hi he quedat tota la vida, sense deixar de viatjar , naturalment . L 'any 1931 esfunda la Cultural, i la dirigeix oficialment el mestre Frank Mctrsh all (desp rés de la guerra el succeí el Dr. N og ué Morell) . Es nomenn un Patronat, pres idit p e r Euseb i B ertran i Serra, integral p er p ersones importants de la vida musical i social d e Barcelona. ]o era president-delegat , secretari tècnic i , com a fundador, voca l nat. El primer concert va tenir lloc e/8 de n ovembre amb l'Orquesm Filharmònica de Madrid, clirigt· da pel mestre Pére;; Casas. El conjunt d'intèrpret~ drt· an ys qu e arriben fins a la guem dvi l t·calment de somni. IG& gu t·<·n, entt·e al tres, els nom> J< Cluudio Arrau, Jascha Heifft•tL Wanda Landowska. Emil Sauer. A l'tur Rubinstein, Nath an ~fil· Lci n, Alfred Cortot. J acqurh T~ baud . Ser gei RachmàniDO\ i wrr· ge i P t·okofiev .. . al costat d'at ¡,runs noms catalans, com Ga'J1• Ca sadó, Conxita Badia , i\len~ P lantada i P er e VaUrihera. - Durant la guerra, es vun in tcn <mlJH'e les activitats? - Efectivament, des del juliol d el 36. No es podia fer res (jinsl tot sense comptar les vicissiwrb p ersonals que tots vam passart aquesta època). 1 es van reprt dre, va com ençar una nova eltr rs 111< e/e¡ COl sa, Jl pli ra¡ .¡ xí? pa COl Vd fo r 11(1. me eu1 Ui€ no Ci. Ge de pe lné de a 11. El ·e e/8 est ra liri~· drL uern Bi fi. ¡ ou ~ iiiell. aurr ~tiJ... sThr i Srr· d'aJ. .aspar \lrrrr :tn io· juliol (fi m' situdl ¡art.! pren· !l eta pa. afinals clel39. -Pds seus conce•·ts h a n p assat. en plena j oventut, molts at·tistes que dcspt·és han esdevin gu t fi!!Ures internac-iona ls . E n la p rio mera temporada e va ¡.w esenlar el violinista Tit'nr yk Sze•·yng. -A Szeryng, jo el vaig captar i vaig aconseguirfer-lo venir , perquè no lw volia fer per raons polítiqttes. Devict te n i r 21 o 22 all)'·~··. Però el més jove que vaig portar (a part de Pierino Carnba,) va ser Nilú ta Magalo.ff. La primera vega.clct que va venir a. Barce l ona vet act u a r p e r a '·Edttcación y Descanso". Ells volien nomenar-me delegat de la sevCL orgonitzució, però no ho vaig acceptar, perquè mai rw he volgut càrrecs reluciorwts amb la política. Per això jo no he tingut cap problema, ni polític ni personal, a Catalunya, perquè sempre he respectat tothom! -Eren uns temps ce•·tament difícils ... -Sí. Per exemple, les làpides delPalcw van haver de ser tapa des, perquè estaven escrites en català. 1 sovint es produïen inci.dents; un elia, al Palau, em trobo amb el mestre Francesc Pnjol, enfronta.t. violentament, amb tul indi·vidu qne l'escridassavct; li deia cle tot, «rojo, separatista.» i coses per l'estil .. . E 1n vaig crwsar d'escolta r-lo i vaig di r-li: ..¡lquest senyor només estel complint amb la sevct obligació cle tirar endavant el Palau i l'Orfeó». •I vostè, com és que em parla ail·í?, , va dir-me . ., i vol. anem a parlar-ne a Comissaria , , vaig contestar. «llombre, no se ponga l'd. así! • . Eren covards , en el fons ... Am.b el temps, les coses van anar canviant molt lentament, en èpoques diverses. -En canvi , du rant la guerra e~L'opca, els at·Listcs alemanys temen molLa facilllat per venir a l nostt·e país . Va n veni r Wah nr Gieseking, \Vilhcl111 .Backb a ns, Georg KulenkuniJ . I l 'O t·queslra de Carnbra dc Bedín - formad a pels millor s instru mcn tisi es a1(•manys, que estave n disp ensa ts deJ SC!' vet. nu'J'tlar- va causar sensació. Pels concerts de la Cultural han passat, en plena ioventut, artistes que han esdevingut figures internacionals -La dirigia Hans von Bencla, que després va ser director de l'Orquestra de València. I, molt més tard, va venir amb molta freqüència l'Orquestra de Cambra de Stuttgart. dirigida per Karlllliinchinger, que va fer època, també. -Molt aviat, Alícia de Larrocha, alesh ores joveníssima, va començar a actuar per a la CulturaL Existia un a t·elació pennancnt amh l'Acadènúa Marsha ll? -Sí, és clar. Alícia ha actua t contínuament per a nosaltres, en recitals i com a solista amb orquestra. Per exemp le, la temporada 48-49 a mb el directo r Anatole Fistoulari, casat amb u na filla de 1Ylahler. També va estrenar , a la Cultural. el Con cerl pe•· a dos p ianos de Francis Poulenc. amb el mMeix composito r . De l'tlcadèmia IUarshall venia també Rosa abater, que també ver ser assídua de l'Associació . •·l més, el seu pare, J osep Sabater, dirigia habitualment concerts o la Cultural amb l'Orquestra Clàssica de Barcelona. - Alícia de La rrocha i Rosa Sabater van tocat· el Concert per a dos pianos dc Mozart en el conceri oq;ani tzat per vostè en què el mestre JoH n La mole dc Grignon va pod<•r Lo mar a d.:i t·i~:,rir a Barcelona , d csp t·és d 'es ta r des ten ·a t molts an ys a València. - lt ll havia elit que no es volia morir sense t orna r a dir igir a Barcelona. 1 et mi em diuen que Lamote no podia actuar a Barcel ona per motius polítics. El marquès de Villolel. que era el tresorer de la Cultural, em va fer una carta per wwr a veure el director general de la policia, un coronel de cavalleria del qtwlja no recordo el nom. «¿Usted me recomienda este señor que n o ¡JUede dirigir en Barcelona por su.s anteceden tes políticos?», va dir-me. «]o n omés sé -vaig contestar- que aquest senyor té un pass(lport estès per les autoritat::;, qne h a. es t.a t m olt temps i anys f i Valèn cia., on lw tingut molt èxit. 1 a ra volem qne vingui a Barcelona , perqttè és un grru1 director ». Em va posar les seves condicions: si al Palau es movia una sola butaca. o si algú feia un crit subversiu, jo aniria a la p resó. Finalment, uns dies després, vaig recollir el permís. 1precisament el mestre Joan Lamote va morir poc després, l'any 1949, Però vam aconseguir que s 'acom iodés del seu públic de B arcelona. - 1 R icard Viñes, el gran pian ista lleid atà, q ue h avia donat a ronc\ixer al món les obres p ianístiques dels im p ressionistes fr anl'esos, Drbussy i Ravel , que h avia estt·c:nu t a P arís El pa.r c d 'atr·accions de Man ue] Blancaf ort, i q ue e n r e to rn al' a B arcel on a estava erú ousat econòmicament i mora lm en t , va donar per a la Cu ltura l un dels da n ·ers con cet·ts de la eva vid a . 125 125 - 11 mi em uacridarelviolinista Francesc Costa. «El pobre Viñes -em ua dir- és a la misèria. Vüt tot sol a l'llotel8ri$10l del Portal de l'Àngel i no uol veure ningú». Va fer un recital per a la Culatral a principis de l'any 1941. Dos anys després va morir. -Les seves Lempor·ades també eren p lenes dc noms internacionals coneguts, que , en aquells anys miserahlcs, van donar· un to cosmopolita a la vida musical de Barcelona. Quan pagaven els socis tlc la Cnltmal? -1rnmediata.ment després de la guerra, cinc pessetes 1nensuals, per a w1 o, de vegades, dos concerts. És increïble! - [ no van r·ebr·e mai cap subvenció oficial? -U na sola vegada , i no va ser fins a l 'any 1969. Vam rebre una comunicació on ens demanaven el pressupost del darrer trimestre (era de sis-centes mil pessetes), quins artisten venien, etc. Venia del Ministeri del Fraga Tribarn e. ap quant ens van donar? 10.000 pessetes. Poc després vaig coincidir amb Don Manuel a l'aeroport de Santiago. M'acosto a saludar-lo i li dic: «Vostè ens ha donat una subvenció molt im portant: 1O. 000 pessetes!». Em va contestar: «Btteno, usted ya sabe • . «Claro que lo sé! », li vaig dir. (Conversem en un p etit despatx del pi de la Via Laietana on havia estat la seu administrativa de l'Associació de Cultura Musical. A la cambra contigua, una paret plena de fotografie i dedicatòries donen fe de l'abast de les relacions artí tiques del senyor Alfonso anz. La major put d'ells havien passat per la Cultut·al. No els podem esmentar tot, només uns quants, com Antonio Janigr·o , Victòria dels Àngels, PielTe Fournier , el Quartet Honga r·ès i el Quartet Lener, Julius Katchen , Christian Fen·as, Wilh el m Kempff, Heitor Villa-Lobos, Shura Cherkasky, JeanPie rr e Rampal, Elisabeth Schwat·zkopf, Montserrat Caballé, Ft'iedrich Gulda, Aido Ciccolini, Daniel Barenhoim, Dietrich Fischer Dieskau, Martha Ar·gericb, Yebudi Menuhin, André Navarra. Erick Friedman, AJexis Weissenberg. director·s com Ataúlfo Argenta, Jgor· Mar·kèvitx. H einrich Hollreiser. Kad Sburicbt, Rudolf Kempe, Antal Dorati, etc.). -Altrament, al costal d'aquestes figures podem tt·obar·, als progumes de la Cultut·al, un nombre ben crescut d'al'LÍSLC'S ne) p::Ús, particulat·ment d e catalans, com, per esmentar-ne nomfs alguns, Joan Manén, Concepció Callao, Coru.ita Badia, Sofia Puche, Maria R emei Canals, Joan Alós, Antoni Br·ossa, Joan Massià, Maria CarbonelL Eduard Toldd , Rafael Fener· i, més tard. Antoni Ros-Marbà, Joan Guinjoan, Lluí Claret. Gonçal 11 Tinc la satisfacció d'haver aiudat artistes catalans en el moment en què calia a¡udar-los" Comellas ... - Jo tinc tarnbé la gran satisfacció d'haver pogut ajudar els artistes catalans en el moment en què calia ajudar-los. He PS lat un empresarid.artistes catalans; en Llna època determinada tots van actuar amb mi, i res tw m'ha fet tanfeliç com que ells es volguessin considerar amics meus. -Vostè pertany a una mena d'agents musicals que avui j a no existeixen, una mica «quixots» ... -Era l 'è poca. Jo li podria a nomenar tots els qui e fi aquells temps pertanyíem a la.{ede1·ació internacional, amb seu. a París, i tots eren d'aquestafustrL ... ww mica romàntics. -També va treba lJar com a empresari autònom, pt·omovent con certs públicst al seu risc (fins i tot concerts simfònics impor tants) i organirzant-ne a compt. d.altres? Això avui és inviable... -Sí. Els temps han canviat: de quina manera! Sempre caliq però. afrontar un cert risc. L'n vegada vaigfer una proposta ah mÍLSics de l'orqttestra: jo emfa· ria càrrec de totes l~s despeses d' l'organització del concert, con. tractaria l'orquestra, però Ilomés els garantiria el pagamem dels honoraris del concert; e/1 dels assa.igs estarien en funció dels ingressos de taquilla. No ho van acceptar. - Quines eren les tarifes per o cada músic? -Vint-i-cinc pessetes per con· cert i quinze per assaig; això ab anys quaranta. És formidable. Quina vergonya! -Amb Pierino Gamba. aqur[ «nen prodigi>> que tenia bocah.dades totes les senyores de Bar· celona, Yostè . però, va guan)ar molts diners ... -Sí, per què ho hauria den~ gar? Però aquell noi no era pOl un bluf, era un autèntic feno· men; quan es posava al capda· vant d'una orquestra, sabia tre· ballar amb una competènciai ttna autoritat increïbles. De qui· na manera podia dirigir la Sim· fonia del Nou Món de Dvorúb una simfonia de Brahms, a/.1 quinze anys! Jo també haviaftt moltes temporades amb ell a Amèrica del Sud, particular· ment a Argentina, on un tempsd ua protegir la senyora Perón: volia que dirigís uns concertsprr a les seves obres assistencia/5. 1 Pierino no ha va poder fer p~r· què es va posar malalt. Era un• dona superba, que només roÜI la seva fama com a protector~ d'artistes. El curs segiient la t•am anar a veure per concretar d projecte, i no ens vam posar d'o cord. Ens va rebre en una sala molt g ran amb butaques, on ella rebia els «pobrecitos», els ,des· camisados » ... Quan va comen· çar a dirigir, Pi~rirw tenia deu anys. Va dirigir molts co11cert!. durant molts anys, a Barcelona. amb uns èxits fabulosos. • Una vegada, cap a l'an)' jl). va Fu me em seé ue1 d'e 01.1 ca De Ull ,l1c va cel CI' I gn ve aq¡ la.t Cal eo~ l'o pn de1 mà ret TOl Mc fot SOl COl tra his ble ta1 ce1 qtL• Cu re¡ de: un npor. DIDp!t .ble... ~iot; calia · Unc ;ta al¡ ~mfa. sesd• , con. ·ò IlO· zment ·t; e/1 lLIIclÓ No ho per a ·con- tò ab la ble. tquel caha· Bar- myar le ~~t­ apw feno· ~pda· a tre· I CIO I qur· Sim· !l rókD :, al~ iafer ell a 1lar· 1¡nJ ?rón: !sptr a/s. r . per· r unr volia :torD : vanr arel •d'o· sala 1 ella .-des· men· ·deu ·errs. ima. vaig assistir a un concert de Fttrtwiingler a Bnenos Aires i me'n va parlar de numera molt entusiasta. En canvi, a Europa, segurament per enveja., hi va hauer una campanya molt negativa d"algrms col·legues . Segurament això li va impedir de fer la gran carrera que s 'esperava d'ell. Després se'n va anar a dirigir a un país africà. Encara dirigeix. .llolts anys després, encara em va venir a tleure... -Vostè també va portat· a Barcelona Igor Markèvitx. Aleshores era un director jove q ue va fer· un gran impacte. -Jo disfmtava molt quan el veia trebnlla.r. Als assaigs, aqu.est home, qnan pujava a la tctrimct, qtwsi no parlava. I marcava les entrades com si fos ww. cosa elèctrica que transformava l'orqtLestra; era fenomenal. El primer assaig nom és va durar deu minuts. «Senyors, fins demà• . va dir. Va venir per primera vegada a finals dels anys quaranta. Amb ell vctn tocar Joan Massià i Gaspar Cassadó, que fou un gran amic meu. Però personalment Markèvitx tenia el seu costat difícil, s 'lt avia de saber tractar, perquè quan es posava histèric, tenia un mal geni terrible! A mi, rn'aprecia.va molt. Més tard, encara va dirigir un concert per la Cultu.ral amb l'Orquestra de RTVE, l'any 1968 . -Quan situa el punt àlgid de la Culttu·al? -Entre 1950 i 1958. Des de la represa de les nostr·es activitats després de la guerra, hi va luwe; una['tnta · ascendent i el nombre dels nostres associats va anar creixent, fins que va superar l'aforament del Palau. Aleshores vam posar en marxa la Cultural de tardes; al principi els concerts es feien a les Galeries Condal, i vam arribar a 550 abonats per a les sessions de tarda. Va ser quatL vam decidir de fer-les també al Pala n. I potser, de vegades, com diu el refrany, «la avarícia rompe el saco• . -La desaparició de la Cultural va ser per qüestions eco nòmi ques, p er cansament, p erquè s'havia acabat un cicle? -Una mica de tot. Però va ser principalment per qiiestions econòmiques, perqttè amb només 730 socis, jo ja no tenia diners 11 i per pagar el Palau. A partir de 1977 s 'inicia un descens progresiu de socis . El meu fill Alfonso m'anava comunicant les baixes de socis i jo era partidari de cessar les activitats. però ell s 'hi oposava. Finalment, s 'havia acumulat un dèficit molt important i ell. Alfonso, havia anat pagant de la seva butxaca particular els honoraris del.s artistes. FillS que va ser inevitable comunicar a la junta i als socis la clausura de l'entitat. El darrer concert es va pres en tar a finals de la temporada 1982-83. Ara el mettfill ha creat i co11Solidat twa empresa pròpia de concerts, només amb la seva capacitat i amb molt de treball . P e rquè , en aquesta. professió, s 'ha de ser tossut! Jo vaig tenir la sort de treballar en una època en què tot era més fàcil que avui. -Les seves relacions amb el Pa- lau van ser cordials? - empre. Tant a l'època d el mestre Pujol, com quan foren administradors els senyors ] aume Marill i Antoni Sàbat. La darrera època ja no l'he viscuda directament. - 1 no sent una mica de tristesa pel fet que en aquelles cir cumstàncies. cap institució no ajudés la Cultural a sobrevim:e? -En absolut. Perquè jo he rebut SPmpre el reconeixement de totes les p ersones que han treballat amb mi , i aquest fet emfa con t,emplar la me va trajectòria , d es dels meus anys, amb una g ra11 serenitat i satisfacció. Aquest reconeixem.ent es va concrt>tar en l'homenatge que diverses institucions musicals de Barcelona, molt es pec ialment la mateixa ti ssociució de Cultura Musical, l 'Otfeó Català i Fòrum Musical, em va dedicar, precisament al mateix Palau, el dia primer maig de 1977, arnb motiu dels meus cinquanta anys de vida professional. Aquest homenatge em va fer immensament feliç! -Un homenatge per al qual es van rebre més de cinc mil adhesions pt·occdents de tot el m ón. Quants con certs ha organitzat en tota la seva vida, senyor Sanz? Dos mil cinc-cents, tres mil? -No podria dir-li-ho amb exactitud. Pe rò -si comptem tots aquells en què h e intervingut, aquí i fora d'aquí, sobretot a Amèrica- moltíssims, molts més! -Resumeixi la seva ex-perièn cia en poques paraules . S'ha en riquit espü·itualment amh la música? Què és el miJJor de la seva pt·ofessió? -El millor és el matei:~ contacte amb els miÍ.sics i amb la música. Jo crec que, si els governs tinguessin intel·ligència., d.edica.rien més recursos a l'ensenya.men.t de la música; perquè jo sempre he vist una gran diferència entre les persones sensibles et la m tísica i les que no ho són! És l'experiència de tota una vida. Enhot·abona, senyor Alfonso Sanz! per Sabem molt b é qu è és sentir pas s ió per la mítsica j bra gí I dcd lli CI CI'C d't\ b ony dc Es¡ inRI tita Cor mÚ! eió una sic a gué / '""'" /on~~ CITI!\ \l/ P\1\1 DEL\ ces d'a en I L'emoció. la dedicació. el perfeccionament. e), ,t•ntilllt'llh ... Sabem molt bé què ,ón aqur,tc, F ~cn~acion-,. estr dec Uev vila Aquesta és la raó per la qual col.laborem amb el Palau de la ~lúsica ci et corn a .\lcmLres me! ein< d'Honor de la Fundació Orfe6 Català , cal cat1 donant supon així a la divulgació con (181 p de la cultura musical a Catalu11ya. A Wimenhur sabem molt hr què gan eiac con rs ~rntir passió per la música. winterthur CATALUNYA MÚSICA PROPOSA Gabriel Fauré per VICTÒRIA PALMA E I 1888. quan B arcelona es t~·oba\'a en un momrnt clt> «ran plenitud ciutadana per la preparació i celebració dr rExposició Universal. sor gí In idc-n de constituir una societat dedicada exclusivament al cultiu i foment dc In música clàssica. En st'r crcn da fou batejada amb e l nom d'AsHociac:ió Musi cal de Barcl'lona. El diu 26 dc juliol d'aquell mateix any i en la seu de la societat {el Joca I de l'nntic ~'oment de la Pt·oducció Espanyola) se celebrà e l co ncl'l"l inaugural. El naixement d'altt·es enútats, com la Societat Catalana d e Concl'rtq. dedicades a promoure la música simfònica . impulsà 1'Associació Musical de Bucelona a cerca1· una especificitat. La trobà en la música dc cambr·a , bé que, més tard, hagué de cobrir novament Jes mancances l[U C la d es aparició d ' alguna d'aquelles societats havia provocat en lu música simfònica. Potenciació de la música nacional , estrena d'obres a Barcelona, cicles de concerts, invitacions de músics t·eUe\'ants foren. a grans trets, les acti,·itats més importants d 'aquesta societat. Entre els noms dels grans mestres internacionals que l' Associació sabé captar cap a Barcelona, cal destacar la presència a la capital catalana, la primavera de 1909, del compositor· francès Gabriel Fauré {1845-1924). Per tal de celebrar que ja havia organitzat dos-cents con certs, l'Associació va promoure un cicle de vuit concerts simfònics de Quaresma, que tinguct·en lloc al Liceu l'ls dic~> 4, 7, 11, 14, 18. 21. 25 i 28 dc nuu·ç d e 1909. La prestigiosa ·' Re' is tu .Mu.,ical Catalana' ' es féu l't' sò dc la freda acollida que aquests ro nret·b varen tenir per part del públic: ·' llaurem dc convenir que l'orcUu del gros púh lic és molt r utinàt·ia, o hé que, incapaç de dis cer nh· pelscu pr·opi rr·i I el'i , necessita que li d onin Jt•t prt· endavant el j udici d'allò que va n srntir ( . .. ) i sovint li passa qur , quan sc n'entera , ja no hi és a temps . Així ha succeït at·a al Liceu que. amb a1·tisles de gran vàlua, com Bcidlr r , Fauré, Margarida Long. Casals i Ja se\'a esposa Guillermina Suggia ( ... ), ha deixa t perdre l'ocasió d ' ndmirat·Um· talent excepcional. Aquest r·etraïment del gt·aJl públic ha estat pet· tots p er·juclicial, perquè les inicia tives es •·eft-eden i ja sabem que at¡tLÍ Jes empr eses artístiques s 'han de valer de lllll·s pròpies forces i no poden comptar amb cap subvenció oficial com en altres ten e s ( ... ) " . Els concerts tercet· i quart del cicle, celebrats els dies 11 i 14 de març, van ser dedicats a l'obra d e Gabdel Fauré i dirigits per ell mateix. El primer d'aquests oferí una de les planes més belles del r epertol'i del compositor, el Rèqui~m, que interpretat·en solistes vocals, l'Orfeó Bat·celonès, l ' Orfeó de I ' Associació Musical i l'Or·questra de l'Associació Musical de Barcelona. El programa també incloïa les suites per a orquestra Shyllock i Pelleas et Melisande. En el concert del dia 14 de març. hi pren- gué p~u·t In piani Qta fntnC (';,a ) la t·guCJ·ite Lon ~ ( 18ï4- 1966). El progr·ama in c loïa la s uit r Ca líg ula , la Balada per a piano i orquest m , intrqm.'hll pf't" l;ong. un recull de lieder del compo8i tor i novamen t tancova el progro mn el Rèquiem. L'Associacib Musira l va organi tzar fora de progt·nnul un concert íntim pet· a ls soc is i abonats. Així, doncs, el 12 dc mar·ç . al saló de descans del Gt·an Teatre del Liceu. i sota el nom R ecital Fauré. es pogué sentir una d e lrs datTf'r rs pt·oduccions del mestre. t>l Quintet r11nb pirw.o. executat pel propi au tc>r, acompanyat pet· Meriz , Bor·das, Ri has i Baucis . La scgona par·L, dt>clic·nda a l' obra pianística dl' Fauré , va ser inler·pt·etntla per· la pianista Margucritc Long. L'estada d e Culwiel Fa u r·é a Bat·celona contribuí a difondre i enlendt·e millot· l'oh r·a del gt·an m estr e . Queda,-a em·er a aqueiJa opinió que r an y 1907 sot·tí publicada a la r evi sta madrilen ya " Por es os mudos '', en Ja q ual rs presentava Fauré com u n ar·tista d c '· pora a lçad a din tr e l'art musical ". El músic era · ' víctima d' acrueiJa p reocu pació o prej udici romàntic: segons el qual no ten en vertadcnt gn111dcsa no més que les obres de gran efecte, les obres teatrals, les obr·es d estinades al gran públic ... La setmana del 13 al 1i de mar ç, Catalunya Mírsica decüca la ft·a nja monogràfia , de les 13:00 a aquest composito r . R eco t·darem la seva vida, comentarem la seva obra i escoltarem part de la seva producció, com ara la suite Mosques et Bergamasques; la Fantasia per a piano i orquestra, op.ll ; l'Elegia per a violoncel i orquestra, op. 24; Dolly, op. 56; la Pavana, op. 50; la Messe Basse, per a soprano. cor de dones i orgue; el Concert per a violí i orquestra i el R èquiem , enll·e d'altres. 0 Xè CONCURS DE PIANO PREMI CIUTAT DE BERGA Dies 29 i 30 d'abril; 1, 6 i 7 de maig de 1995 Categories: A Fins a 28 anys - B. Fins a 19 anys · C. Fins a 13 anys Organitza: CENTRE D'ESTUDIS MUSICAlS DEL BERGUBDA' «L'ESPILL» Cf. Ciutat, 16, lr. - 08600 Berga- Tel. (93) 821 39 53 Amb el patrocini de a CAIXA DE MANRESA ~y OBRA SOCIAL _t.. • s= 125 Maxim Vengerov, un nou gran artista del violí perRRMC per L 125 46 166 u pt·c ènciu ol Palau de la Mítsiro, !'I pròxim d ia 25 d 'atl'll'Simcs, del violinista rus .Muxim Vcngct·ov obliga a fet· un incís en aqursta secció ocupada goit·ché !'xclusivament per l 'atenció a obt·t•s el<• pt·csèn cia inhabitual a ls nos tn~s cicles dc concet·ts, i per això mateix tic concLxement gene•·alitzut escàs. Maxim Vcng!'rov és un músic molt jove -enca•·a no ha complert els 21 a nys- que, sense haver de caure en el tòpic del nrn p•·od igi, ha o, millor dit, està bastint una trajectòr·ia que en els dan·ers quatrr anys ha sofct·t un impuJ gegantí i ü ha atorgat un pt·olagonisme poc comú en el gran món internacional. L'arrencada s'origina amb robtenció , l'an) 1990 (per tant, amb setze anys), del prestigiós Concurs Internacional Cari Flescb. cosa que féu que hom concentrés r atenció sobre aquest noi. La se,•a trajectòl"ia anterior, però. ja mostr·ava signes inequívocs de predestinació. ascut a Novosibirsk, la capital de la ibèria occidental, als deu anys va aconseguit· e l primer premi dt>l Concut·s j unjor Wieniawski, a Polònia. El seu mesh·atge ba esta t co nduït primer pet' Gatina Ttu·tsl:xruúnova i poslct"Ïorment pet· Zakbar Bron, sempre a r antiga Unio Sovihica. La seva trajectòria artística internacional va començar aviat, després de trencar amb el eu àmbit natural -Moscou i Leningrad-, debutant amb algune de les millors orquestres simfònicrues europce". com la Royal Concergebouw, BBC Philharmoruc Orchestra, obrint-se al gran públic not·d-americà la temporada 1990-91 -per tant, en el marc del ressò del seu premi al·ludü Cari Flesch- amb la New York Philharmonic Orchestra i , tol segujt, •·ealitzant una gira amb la Filharmònica d'I 1·ael. La nòmina dc directors amb els quals ba actuat en els darrers anys està fo nnada, entre d" altres, per T cnnikànov , Barcnboim , Abbado, Mcbta ,Mcnuhin , G:iulini, SawalJisch i Mal"iss J ansons . Lo temporada antei"Íor va actuar amb la Filharmònica dc Berlín, 1a Filhanuònica de ant Petersbut·g, la de Filadèlfia, Concct·tgebouw, etcètera, en actuacions a Nova York, Los quil in te reni •I CtQ. les u nc• E nàst br·a. sn L rom Cali \ (lnn 010 Íllll" des¡ neu rccl l'o•·· ens si hil mod l'ím niu 111111 JIOI"I Maxlm Vengerov gur• 1111 it Angeles. Milà, Munic i Sulzburg. La tempot·ada actual té actuacions amb la Concertgcbouw en gira a Sudàfrica i Itàlia. Chicago ) mphony Orchestra. Pittsb urgh ymphon) Orc hes tra, la Hallr Orqur~ott·a, Dresdner Philhumonik er. ui s~c Romande, Filhnt·mònií"a d c \ïena , City of Birmingham Symphon) Orchestra, )faggio Mu~> icaJe i nom~ com els de Chailly, Maazel. ~fulli i Rattlt> s'afegeixen a la llista dc gt·an~ dircctors que hauran dirigit aquest nou fenomen del vi rtu osisme del violí univer·sal. La seva il"rUJ)('iÓ c•n cltcrr en y discogràfic té en l' em·egistrument dels Concerts pet· u violí i o•·queslra de Menclelsohnn i Bt·ueh la seva fita més signifïcaliva, en ha ver aconseguit tres premis int crnacionals. L'Orquestn1 és la dl'l Ccwandhaus amb dit·ecció dc Kurt Musur. El 1992 va sortir una gr·avació amb lf•R Sonates de Beethoven i Br·ahms i el Concert d e Paganini amb la F'ilharmòmca d ' l st·ael dirigida per Mehtn. Tot plegat configura, donl's, la imatge d'un músic transcendentljl' viu una fase també transcedent-nl gui la r edundància-, i que per an, mereix~ una atenció especial,ja qutll seva carrera està constituinHe" refet·ència molt notable d 'una ~~<"• generació de virtuosos del violí. Un violí que, en el seu ca•. e> I més ni menys un Stradi,arius ··~ nier .. del 1727 cedit p er la comp. nyia fran cesa LVMBJM:oet Henw"' Louis Vuitton. Un autèntic prh~ Max im VengerO\' actuarà aral l'Ot·questra delMaggio ~fu icalefll" r entino sota la direcció cid eeu !ittlar, Zubin Mc:hta, i interpretan Concert per a vi.olí i orquestra dtlt. Sibelius, una de les partiturt>> cct·tants per a violí més celrbratle-dt lot el rcperlol"Í i que, per tant,~· oferir· al·ücicnts privilegiats al:'a··ll" te11ts al concert. r• Ciclt• PnlnulOO. Concert nó:mero J! Pn! nu de la lUúsicn Catalana. O~ d el Mnggio Musicnle Fiorentino. lfaljl Vcngerov, violí. Direcció: Zubin)~ piu 1 E obn és u Ben pr ot man l"nc1 rolt: qc' a ra q silut COlt que una ca. C[UI' serv gruï en l ntan intc1 cap¡ dt·ct tota I" on entr El Quixot (solista} contra els molins (de vent i percussió} al Concert per a violoncel de Benguerel per CARLES LOBO E ·nl q¡r ¡H-:tl- •rañi qurb :->r" J Dllll lí. ,é-!11 "Ht,· ompt •llll!'! ,-¡¡¿ ¡aa} kf~ uiÍil' arid ¡Jej.lli ~~ dr;h ••, ¡NI ,reA!- sroltant el Concert per a v ioloncel i orques I ra d c• Xav ier B e ng uc r cl , ens neix un sentime nt d ' inquietud aJllargdc Lola l'obra , només inLerrODIIHlt p er uns moments dc serenitat, de rccollimrnL, d ' introspcc(:ió .. . quan l' au lot· t·ecotTc, com tautes altrrs v"gudrs, a Ics c.:iln cion s ancestrals dc l' at·t musicnl. En aquest cus, els moments " monàstics" sc situen ui bell mig dc l'obra, quanlïnstnunenl solista exposa un conductus lit(u·gic mcc.licval compostcJ.Ià procedent del Còdex Calixtinus del segle \.li. Aquest pt·ocedimcnt de citacions (tan empnlt per Benguerel) podria mostrar-nos els fona nw nts d 'aqueiJa intranquiJ.Iitat o nerviosisme <rue es desprèn de tota l'obra. Aleshot·es neL\ la qüestió: ¿és la necessitat de rccupct·ar el tractament melòdic en l'ordenació lògica dels sons? o com ens diu Ca l'les Guinovart, ¿.Ja impossibilitat de n'cÓrTer a la tonalitat, i la JJJodalital, patt·imoni antiquíssim , és l'únic recurs que, <'n la ¡;evu llunyania tempot·al, pot ser ll·aetadu amb una certa llibct·tat en tu llsic.:a contemporània? o és que potsCL' Xavier· Bengut>rel fa ós d'aqtl{•lla simplicitat en un intent de Lt·obat·-ne en la seva pròpia producci6? El Cor~cert per n 'Violoncel ~s u na obra dcll977, de fa gairebé 20 anys. és a dir que en aquest temps Xavier· Benguerel ja pot haver evolucionat prott per expressar-bc d ' una a ltra manera. ben clifer·eot, i aquesta és ractitud que caldl'ia prendre en escoltar aquesta pàginu ca bda l d c la seva producció. dc la mateixa manera que en sentir Bach fem l'intent de situar-nos a la seva època prr p ode•· l'nlendre milJo¡· la seva música. E l que es deprèn d' aquest conret·tno és una altt·a cosa que l'autèntica t·eecr·ca. Sobretot teuinl en compte el fet que el plante•· on¡ucstral només hi fa servir Ülstrumcnts cic vent un bon gruix de percussió (hahilu ;tl tamlJé en Bcnguercl) i el piano. D'alguna ~lan cro , doncs, el violoncel solista Intenta amb Loln la força de què és capaç l'instrument establir d s s<•us drets com a representant lrgítim dc tota ., d e conln 4ue manca a , l'a seccto I orqtics•··a . , 1. 1u li mln . ufct·r·issada u,c¡o, entre 1 ¡· ( . e so •sta que J,>ràctiramcnl no Gilbert Varga dirigeix el Concert de Benguerel caUa en els 22 minuts) i l'orquestt·a manté l'oient en una tensió continuada, tren cada només amb aquell t'<'pòs d e què parlàve m :fa un s moments. E scrita (conseqüentment amb el crue acabem de dir) en trn sol mo\ iment. r obra comença amb una àmplia cad ència del solistu , com si en aquest p r incipi no s· e perés el que li depat·a el futur quan els altres im;truments voldran dir-lú la seva. Tot el con cert és com Ull lJa,·g dist urs en què n·obcru gran quanti tat d 'elements (molts pt·ocedrnt s del conducru.s) que s'enllacen natut·a lment, conftgurant una història gairebé pr·ogramàtica eu la qual el tractament de la úmbrica i els contrastats matisos esd evenen (com en gairf'hé tota l'obra del compositor) els mols, Ics paraules, el U en ~ort•atgc, els u·unsmissors d e les inquietuds i els objectius que pet·segueix. Xavier· Benguercl. És evident que tot el que acabo de elit· és purament i exclusivament especuJació p ersonal. desp r·és d .es col- tat· c•l eoncrt·t; no és, ni d e bon tt·os, un comentHi científic ni objectiu, al qua l molt probablement l'autor em podria ('Ontracl ir, discutir i fins i tot ucga r. És. només una sen sació aJ final d 'aquesta obra, en q uè després d'intenso!t moments d-iotranquil·litat tr·cncad a. de grans discussions rxislcncials ent1·e otista (el Quixot) i ron¡urstr·n (els molins). es resol amb un crit agònic del\ ioloncel i amb una curta i concisa afirmació de r orquestra (a toll de · 'xim-pom" conclu iu) com si el pt·in•er, ofegat, estirés el coll per· r espirar i la segona sortís vencedot·a clr la ll uita amb UJl " ja n 'hi ha prou! " gairebé paternal. TEMPORADA 94·-95 OBC Com •«rl fU'r n 11ÚJloncel i orquestra do Xawiet· BouE,'l.terel Ohn•!l elf' l\1oznrt i Dvorúk. Christian Florcn, violoncel Gilbert Vnt·gn, diJ·ector PnJnu cie Iu 1\hísica CntnlMa Dissabte, 11 d e març -19 bores Diumenge. 12 de març- 11 hores 47 167 l'res segles i quatre estrenes de música catalana per a oboè a Paper de Música perC.L. s 48 168 empre cal donat· suport als esforços indlvidu~tls per t·econstruü· In històl'ia de la música a Catalun ya. S uport que volem donat· amb el comentari que esteu llegint. Ju fa molt temps que el matrimoni J osep Julià (oboè) i Josefina Rius (piano), ambdós pr·ofessors del Consr.-vatori Superior Municipal de Música de Bar-celona, van descob rit· qu e un ta l Pierre-Joaquim Soler situat a París havia nascut a Vidrà ell810. Va estudiar música a Figueres i més tard al Conservatori de París, on esdevingué el primer estranger· que guanyà el Primer Premí en resperialitatd 'oboè en aquest prestigiós centre. Va morir als 40 anys !Potser una mica massa jove per poder deixar més petja del seu pas per la hlstòi'Ïa dc la música . Bé, doncs, si tenim la sort que Pet·e-Joaquim Soler i Soler era un bon compositor, a més d'un imnúllorahle i virtuós oboista , i si tenim la sort també que J osep Julià i Josefina Rlus ho ban investigat. caldrà rol·laborar amb els seus esforço per r ecuperar un músic català tan il·lustre i esperar que la idea que tenen d ' incloure les seves obres en els programes dels seus concerts i la de culminar la r ecerca amb l'edició d ' un disc monogràfic, Pere-Joaquim Soler , arribi a ser una realitat ben avia t. No era un qualsevol, aquest senyor, vaser elprimer oboè a l'orquestra de l'Òpera Còmica de París, ens comenta Josep Julià: per les ressenyes que n 'hem trobat. sembla que efectivament era un grart virtuós de l'instrument, i com a compositor no està gens malament ... Potser una mica "romanticot " ... Ha via coincidit a París amb Ferran Sors ... La seva música s'adeia amb el gust de l'època, potser amb ell coneixerem la música de saló d ' aquells anys de la primera meitat del XIX a Centreeuropa. Al concert que comentem. s'hi interpretaran les dues obres que hem pogut reconstruir de Pere Soler, ja que trobar el material/ta estat absolutament difícil i, entendre 'li, referlo potser encara més: estava en molt mal estat. Per això hem tardat molt temps a poder-lo presentar en concert. Bé, però , l'inter ès del programa que presenten en Josep i la Josefina no acaba solament en la recuperació d e Pere Soler. Sota el títol genèric de " Tres segles dc músiea catal ana per a oboè", el duo ha inclòs també una sona ta d ' un dels get·mans Plà (en Manuel - potser el me nys conegut dels tres- segons la recent edició a cura de Christian Shneider per a la Universal Edition) . Els germans Plà. del segle anterior a P ere Soler, tamb é son un d ' aquells casos de r ecent recuperació en torn dels quals hl ha dive t·sitat d 'op in ions pel que fa a l'autoria de les obres: per a mi que componien en col·laboració i treb(tllaven tan jnnts i estretament que potser d'aquí prové l'embolic històric -comt>nta Josep Julià-. p er això en el prog rama hem posat simplement Plà, ja que no estem segurs de quin dels germans n'és l'a utor" . Continuem en la tria d ' obres p el programa: en la confecció definitiva ens vàrem dir: ja que toquem Plà i recuperem Pere Soler, dels segles À'Vfl f i X IX respectivament. per què no fem alg una cosa del xx. Aleshores vam preguntar a Josep Soler si tenia res per a oboè i piano. Ens digué que no, però que ja ho faria. El resultat ha estat Lachrimae or Seven T ea r es ( titol que Soler utilit;a en dit:erses obres), basada en una pàgina per a consort de violes de gamba i llaüt anglès del segle Yrl John Dowland, cèlebre sobre tot p er la capacitat de transmetre una profunda i fina sensibilitat i emoció eu la seva música amb l'ús magistral de la dissonància. per exemple. com a element dramàtic i de tensió emorional , i aquest sentiment de malenconia que caracteritzava Dowland, hi és també, i molt clarament, en l'obra de Soler. Un s'adona d'aqURstes coses sobretot en tocar, profunditat en la interpretació d'unct obra determinada. Josep Soler, per CI.conseguir aquesta sensibilitat, escriu aquesta obra amb els recursos harmònic:s que ja ha fet servir en altres ocasions. en les quals l'aco rd del Trist any i les seves transfonnacions en són la base. A més d'aquest encàrrec. el nostre duo s ' adonà que existia una p eça curta d'Hom s en rara inèdita. Pel que fa al Monòleg per a oboè sol de ]oaquint lloms, és curiós qtte una obra escrita el1979 encara no s'hagués estrenat. En preguntar el perquè a Homs, ens va constestar que aquesta obrrt la va compondre amb motiu de la visita a Barcelona d 'un oboistaforii que havia de fer un concert i estrenar-la. Però finalment aquest p e rsonatge no va venir i a.q ues t.a és I a rao del perq ttè el Jllo1~ leg resin inèdit. La llàstimn és q~ Roms no recorda qui era l'ob 0¡,,, invitat ni quin era el concert queh via de fer aquí -seguim les parau! de Josep Julià i Josefina Rius. p l'extenxió de l'obra, d 'uns 3 mino m 'inclino més aviat a pensar qu• misteriós oboista havia defer 1 concert amb orquestra i aquest h· via de se1· el bis, però això és una 11. posició. De fet, això potser no és l'i• portant, sinó més aviat cal suh ra1l~1 que Josep Julià té l'oportunitat hl· tòrica d 'estrenar una obra cutul"lJda d 'Roms i l'ha sabuda aprofitar Entt·e aquestes obres per a o~ (tornem al programa de conren n'hi h a tres més per a piano ol q: s· han escollit amb tota la <·u ra¿ món per donar unitat a l'oferta ..\1 pr·ime•·a pat't i després del Plà ,Jot fina Rlus ofer·irà dues sonates dPI P1 r e Antoni Soler, del segle xvut ral¡. là, com l' anterior. I potser tnm~ escolüt pel cognom Soler, que plat' indefectible per tot el programa!ltr xò dan·er és broma. eh!). L'altra obra per a piano é~ una les ca n çons i danses d e }Jompot. concretament la núm. l. quecnlb amb A la manière de Frederic .\1011 pou (també al programa). pàgina!~ Josrp Soler compongué pet· ser int]r, SfJ en un IJibre amb altres oh res de&. fc•·cnts autors que l ' AssociacióCa~­ l ana d e Compositors r cga là1 Mom pou pel seu vuitantè anhmvi que sïnterpretà pòstomamenttoL concert maratonià al Cooserut• \1unicipal de Barcelona. P er Lant , resumint, en aquc trr" t•ert assistirem a dues estrent'>l q ue fa a la recuperació del no,ur passat musical (P er e-Joaqwm Soltr i dues estrenes d ' obres ja catalop· ries (de r ecuperació immediata tnd temps, doncs) de compositors viii' (Homs i Soler ), a més d ' un granet¿ sorr·a (encara que petit, iruportantl• sumar a les tasques de recupera del n ostre barroc (Pla): !J em rollque el fet català i l'oboè es dont" les mans en un mateix programa. CONCERT PAPER DE ~JÚSJCA Concert especial Obres de Plà, P.A. Soler, P.J. Solrr,l· Sole r, J, Roms i F . ~Iompou Jose p Julià, oboè Josefina Rius, piano Sala Pape r d e i\fúsica de CPprll# (l'Anoia) Di sable 25 de març - 22 hores pe j qu nit mé pa F•·, J ret cat ma Be 191 po; l'o ''!\ VIII vol tar 19~ mu tS! qu• ta qm cia de~ I dic arr tur nif. el¡ pla seu sirr. exi /a¡ per ça . Ce1 su~ est• ria tier de ave dir tur l .. .l ma siti tur qu¡ que ~lJlo" 11 mantell de la nit plana encara sobre l'obra de l'averna-Beclt XIICUfSOS internacionals d' interpretació musical létqt- 'obob perC.L. Torroella de Montgri ·Costa Brava del17 de Juliol al 27 d' agost de 1995 que~ laraub ius. P8 miniiJ¡ .r quer !feq¡ !LeSI h~ unan 1és l'i~ brat!Lr i tat hi• atalog¡- ·ofitar. ·a ob.. mcertt solqr ura d:. ~a. U à, Jo:. ;deiP. mcata• ta!Jil; .eplm ma~ (l· ¡una a lmpoa enlla~ .e ;lloJIIo ;inaqu¡ :rind~ !S de~ tóCa~· galà 1 rersarii 11 eDIII rvalrt est~ nes ¡f no,tr• 1Sol« ¡tal~ la tDe rs Til- anet¡¡¡ rtanlll :~erai'J; .vo~ :mesJÏI ama. ioler,J. H i ha elements dc la natu- rulesa que semblen per·seguir les per·sonalitats dels r rcadot·s. En el cas (¡ue arn ens ocupa es tr·a~ ta de " la nit", entorn de Ja qual b'lra tol m1 món sonor que caracteritza i clibuixa part de la producció mus ical tle Francesc Tavema-Bcch. El que ho demostnt són els diferents Noct urns per a ot·questra de cambra que sota cJ mateix títol i amb materials molt semblants TavernaBech va escrim·e els anys 1980, 1983 i 1993. Sumt>m-h.i enca t·a ducs transposicions per a la secrió de corda de l'orquestra simfònica escr·itcs com a ''Nit"' els anys 1984 i 1989, respecti- Piano Joa~uín Achúcarro (17·21 de Juliol) Cate ràtic de la Southern Methodlst University de Dallas I de l'Acadèmia Chigiana de Siena Aqullles Delle V ~ne Professor de I'Ecole ormale de Paris I del Mozarteum de Salzburg Percussió Xavier Joaguín (19·30 de jYIIOI) Professor del Conservatori Superior de Música de Barcelona Clarinet Joan Enric Lluna (22·31 de )ullot) Professor de la Californi a state Unlversity Flauta Vicenç Prats (25 de Juliol Professor de I'Ecole ·5 d'agost) de Paris Co~osició Lleonard Balada !2 de )YhOI Professor de la Universitat ·5 d'aeostl de Pittsburg Cant Jaume Aragall (1 7 d'agost¡ Solista Internacional vament. Encara cal anota1· a les obres al voltant de Ja nit, la fantasia con cer tant per a guitarra i corda , feta el 1991, catalogada sota el nom d e Caminava la nit. El Nocturn que aVlÚ cos intc1·essa és el de l'any 1993, estrenat pet·I' OrqueslTa de Cambra de l'Empordà sota la direcció de J oan José Olives i que significa la darrer·a conseqüència de la sèrie de pnrtitw·es dedica.des n la 11it. Francesc Taverna-Bcc:h continua dient, al comen tat·i que ens ha fet arribar, el seu contingut (del Nocturn) no diferei.x gaire del que es manifesta en la resta de les partitures, i el podríem definir com ww contem plació de les hores nocturnes amb els seus sorolls i twnbé amb tots els seus simbolismes, que envolten la nos/a e.tistènciu ... Així, el record doloros, la melangia del que ja s'ha acabat, però -entre altres- també l'espe rança del que pot venir amb el nou dia. Certament, la nit té lo seva poesia suggerent i malgrat que tw n 'h an e~tat els autèntics inspiradors, jo dir~a que versos com "ce citant qui tteltl/a mtit" de Paul Elua rd o bé els de Carles Riba.: "la nit .~omnia, rin a~all de,La lluna " poden explicar el cltma d aquesta meva 1111hica nocturna. I pel que fa a In idea estructural: ~ .l'obra·n·o obeeix a ca.p model o for- ~~ tradwwnals, ni a, cctp pla compopreestablert, sinó que s 'estructura com un seguit d'instants sonors que segueixen una narració lírica, la qual es desenvolupa mitjançant uns St llu Norn~ale Violí Félix Ayo 116-27 d'agost) Professor de l'Acadèmia Santa Cecília de Roma Joan Pàmies dirigeix l'Orquestra de Cambra Catalana pocs nwtius temàtics forta ment emparentats que es contrasten, s 'hn rmonitzen i relacionen entre si amb absoluta llibertat. Aquesta obra podrem senti1·-la al cicle de concerts de l'Orquc·stra de Cambra Catalan a al SAT (Ccutrr Urbà deies Arts i l 'Espectacle), cm·r e•· de les Monges de Barcelona. Serà l'últim d ' aquests concerts, c·n els quals {tal com diu el programa general del cicle) "es copsa una fer·ma voluntat de difondre La música catalana adequadament contextua litzada amb la música del segle :xx., apropan t a l"oient d"avuila música que li és naturalment pròpia tant pel temps com per l'espai geogràfic i cultural qur li ha tocat virn·e · ' . I certament, fent una ulJada general a les obres programades del curs, n 'lu ha 11 del nostre segle. dc les quals 6 són de compositors catalans i 7 d'altres èpoques i compositors. Que s'escampi l'exemple! Cicle de Concerts d e l'Or(JUCSlro de Cambra Catalana al SAT Obres de Taventa-Bech, ShostakòviL~, Pedrell i Respighi Joan Pàmies, direc tor Ludmil Angelof, piano solista Dissabte 25, 19 bores Diumenge 26, 12 hores Cent..-e Urbà de les Arts i I'Espectade Viola Enrlque Santiago (16-27 d'agost) Professor del Conservatori de Sttutgart Violoncel Radu Aldulescu (16-27 d'egost) Professor de l'Acadèmia Menuhln de Gstaad Contrabaix Franco Petracchl (16-27 d'agost) Professor de l' Acadêml a Chlgiane de Siena Guitarra Atvaro Pierrl (16·27 d'agost) Professor de la Magill Unlverslty de Montreal Or¡:onltza: JM~TdM Jovenluls Musi<ols de Torroella de Montgrí Ap. 70 17257 Torroella de Montgrí Tel. 972-76 06 05- Fax. 972-76 06 48 Col.laboren: ¡io5cn~oñtr Col.laboracl6 especial: UIMP ~ Patrocinen: s OlputiiCÓ de O.mna 1111 Gene(ahtat de caJab1ya 11111 Oeparlal1lefll de Cu!Wra 125 RAMON OLLER Un apassion at creador d'Esparr eguera per MARJOLUN VAN DER MEER B 125 so 170 aixet i ros, però segons el seu humo•~ pot canviar d e co lor. Graus ulls blaus d ' una transparència t¡ue li donen l'aire d'etern infant. Té la rialla fàcil i la sensibilitat a ilor de pell. Aparentment. sembla un home més aviat caòtic, de o r·denat. Com molts altres ballarins, sol a nar carregat de bosses, com una mena de Corte Inglés itineran t, però també és cert que, dintre de l'aparentdesol'i, eU sap perfectament on va i el que vol. De vegades no són fàcil s de seguir ni d . inter pretar les intencions de Ramon Oller (Esparreguera, 1962). Ara bé. si hom s'hi esforça una mica, aviat desentrallarà el batibull d'idees que du al cap i acabarà caient sota els encants de la seva inquieta i, sobretot, positiva p ersonalitat. Val a dir que. especialment en els començaments de la seva carrera. havíem mantingut algunes divergències. Davant d'alguna opinió meva que Ramon no considerava encertada, reaccionava immediatament en e dissimular el seu enuig. Tampoc no perdia, però , el sentit de l'humor, com tr-asllueixen les cat·tes i postals que m'enviava i que encara guard o. Des d 'aleshores hem après molt l' un de 1·altre, però obretot hem après a respectar-nos. H em viscut moments inoblidables : la primera presentació d'una obra seva per una companyia estrangera, el Ballet d e Tours, p er iniciativa de Jean-Christophe Maillot, l 'ac tua l director d els Ballets de Montecarlo; el primer viatge a Cuba o el seu debut com a coreògraf per a la Compañía Nacional de Danza. Avui, l'estrella d"OUer conti- Nofres nua puj ant. El de embre pa sal aconseguia un èxit clamorós als Estats U nits amb la seva cor eografia Good Night Paradise, per al Ballet Hispànic, cor eografia que fou d esignada com una de les candidates al premi de la pt·emsa a la millor obra coreogràfica presentada a Nova York ell994. Michael Baryshnikov ja ba mostrat el seu interès perquè el seu grup, White Oak Project, interpreti alguna obra d'Oller. Darrerament, Ramon OUet· ha guanyat el Premio Nacional de Danza 1994, que atorga el Ministeri de Cultura, i el P remi Nacional de Catalunya 1994, q ue conced ei."\:en la Genera litat d e Catalunya i la Diputació de Barcelona. Amb el grup Dagoll Dagom acaba d'estrenar T'odio, amor meu, en la qual s'ha encarregat de la coreografia i en aquests momen ts està tt·cba Uant en una nova obt·a per a la seva companyia Metros, mentt·e crue Nacho Du a to vol comptar amb una altra col· laboració seva per· a la Compañía Nacional de Danza el proper mes d'abril. Amb tot. la vida del baUarín és pas un camí de roses. E aquest país nosn·e, de culturatoreogràfica més aviat modesla,d camí encara és molt pedregó; Ara hé, com diu el matrL\ RB· mon, com que fins i tot Martlla Graham ua tenir problemes eco· nòmics fins al final de la set uida, està clar que no estem r aquest món per fer diners. $Ín perquè no podem o no -.:olemfir una altra cosa. PH tot plegat, m'ha semhl11 oportú en trevistar Ramon Ollfr, just q u au acaba de tancar un tlfb anys més ft·uctífers de la se1 arar re•·a. - H aver comença t la carrtrl a ls escenaris fent de nen }1'·11' deu ser una mena de comprolll· que s'a rrossega tota la ,.¡da ... -Nob lesse oblige, com diur els francesos. ] a saps que m~ més et podrà tocar un paper mr. important. Però la veritat és q~1 no he fet mai de nen ]esiÍ,s: !telA terpretat' això sí, tots els anr lets. pastorets, rabadàs i 1/adr~' imaginables. -De to ta manera. el fet tfhaHr 1 gui els Pa: la, els de1 nye ba1 dig i nc Pa. car ral tes se~ pOl la: ced del ra! tingut les muntanyes de Montserrat alfons. Els estius m 'enviaven a ;1/m(;>ria amb unes tietes de z~ nombrosa família andalusa: catorze dones i un home. T 'estranya que la dona jugui un paper important en la meva obra? - Qu è h i ha d e cadascuna d ' a m bdu es c ultures a l a t e va obt·a? MÍn rracosta,d regós. xRa· 'arthc !S eco· : seca em a • 5Ílll !mjtr mh~l Olltr. ndd: a car· rrerl Je:ú; romí- l •.• :liutl 3 mai rmh isqllt r,eln· 'Jngt- 'Jdrt! Ramon Oller (f oto: T. Peyrl) nascut a Esparreguera , e t d eu haver marcat positivament. .. -És clar, encara que no ho vulguis, estàs tot l'any immergit en els preparatius de la Passió. lla Passió. per altra banda, et dóna la possibilitat d'interpretar tots els papers de l 'auca. Potser oblidem massa sovint que a Catalunya tenim la sort immensa de trobar dins dels nostres costums, ~iguem-ne folklòrics, una g ran rnclinació w p al teatre popular. Passions, Pastorets, cant coral, caramelles, un n01nbre consiclerable d'esbarts, colles sardanistes, diables , casteUers ... I és que segura.ment els mediterranis porte¡n ln comèdia i la tragèdia. a la sang. -A la teva família, hi ha antecedents teatrals al marge de la fidelitat a la Passió d · Espat-reruera? b - Concretament, a la nteuafamília no, però és cert que molta gent d'Esparreguera ha arribat al teatre professional a partir de la Passió. A la fleca del pare de Joan Castells assajàvem abans de la primera fornada. Les germanes Lizaran, Lola i Anna, són amigues meves de tota la vida . Tot i ser més grans que jo, sempre m'ajudaren i estimularen la meva decisió d'entrar en el teatre de debò. -Encara que les teves arrels siguin fonamentahnent catalanes, també t ' ha u rà in fluït la sa ng andalusa de la teva ma•·e ... - Segurament; ja ho ditt Ma rlon Brando en el seu llibre, Les cançons que cantava la meva mar e. L es cançons de la meua rnare solien ser coplas i contenien, evidentment, notables ingredients del flamenc, p erò jo sempre he -A més dels colors i les olors, el caliu del clan familiar; p erò sobretot un gran respecte pel fet dif erencial. En definitiva, el convenciment que hi ha gent que val la pena en totes les cultures. Mai no ha estat un problema el fet de parlar castellà amb la mare i català am.b el pare. -Als setze anys debutes en un programa infantil de televisió. - Es deia Terra d'Escudella , amb el grup de Joan Castells, Teatre Teatrí: hi sortia al costat de Lola Lizaran. S'emetia el matí dels dissabtes per la segona cadena de TVE , en català. -El camí esta va mig fet; en tres llavors a l'Institut a fer teatre . pe•·ò ets sedtüt pels encants de la dansa ... - El primer ball que vaig interpretar en la meva vida va ser el ball dels dimonis , que ja era un numeret consagrat, gairebé patentat per la meva família. Però la seducció de la dansa clàssica notnés es va produir quan vaig conèixer Dafna Rathouse, que ha uia vingut a Barcelona per fer classes a l'estudi del "Torrent'· i després amb Cesc Gelabert. Llavors és quan em vaig adonar que amb el cos també es podia parlar. I com que ja era una mica grandet per poder dedicar-me a la dansa clàssica, vaig decantarme per les tècniques contemporàmes. -No e t pots queixar de com t' ha anat l'any passat, amh tants premis, estrenes importants, etcètera . Què n 'esperes, del95? -En el món del teatre no toca més remei que continuar treballant. En realitat, això és tot el que demano, que no emfaltifeina. Fins ara no he passat per allò que solem qualificar de crisi creativa; ara com ara, encara 110 h~ 125 ;::¡ i •~­ !1. f.... encara això d'arribar a laposr1 ri tat; tampoc sóc tan gran! Pen suposo que sí, que això és elqu¡ finalment busca tothom, oi?. r~ ternitat. Sempre m'ha agrad~ molt l'ensenyament i suposo ep acabaré dedicant-m'hi al cer. per cent. )o no podria crear sen. se la gent al meu voltant. Nece¡. sito el contacte diari, obserrar què els mou i què els motiva. Jo no em tancaré mai en una tom d'i·uori. Ramon Oller està t rebaUanl ar a ·en un n on espectacle per ala companyia Metr os . Està preocu· pal, perqu è hauri a volgut estrf. nar-lo el 5 de febrer, amh mob1 del "Dan sa València" d·en· gu any, per ò l'obra no estàa p unt. E ls assajos amb DagoUD,. gom li han pres més temps del q1:. pensava i finalment ha decid anul·lar la funció a València. Aqui no ltl lla cap àngel, 1992 (foto : C. Peylan) 125 pogut realitzar tot el que tinc al cap. És clar que, com ja deus saber, al costat de l'activitat creadora també m 'interessa l'ensenyament. Tli dedico molt temps, amunt i aua.ll fent classes arreu del món. M'agradaria tenir un lloc estable, però això és música del futur. Es necessiten molts diners i sobretot facilitats per part de les administracions públiques. A les acadèmies, ens torturen amb els impostos i els permisos. Avui dia és gairebé una bogeria obrir una escola particular. - o pa sa el mateix amb un grup estable de dansa? 52 172 -Evidentm ent, ja sabem sobradament que un grup de dansa independent no té possibilitats de sobreviure. Anem tirant per mitjà de subvencions, si bé mai són suficients. Dels cinc grups que més o menys treballem regularment aquí a Catalunya, ja no n 'hi ha cap que funcioni com a companyia estable. Amb el que es rep de subvencions no es poden tenir ballarins fixos amb sous mensuals , Seguretat Social, etc. Per això tots convoquem audi- cions per a cada nova producció que emprenem. Però jo no penso queixar-me; homfaelquepot i el temps dirà si el que es fa agrada i si realment hem sabut sensibilitzar el ptíblic enfauor de l'art coreogràfic. - De totes formes, tu has anat d'un èxit a l'altt·e ... -No és del tot veritat. Ara m'adono que aquí solem emborratxar-nos amh la primera crítica bona, i jo n'he tingut de dolentes i en tornaré a tenir. Això és part del joc. Ara bé, com he dit abans, estic en aquest negoci perquè no pucfer-ne d'altre. Ile de crear, tant si el que faig agrada com si no. -No em diguis que continuaries creant encara que n omés tinguessis crítiques desfavot·ables. -Bé, almenys sabria que nt'es- tic equivocant i hauria de replantejar-me les coses. -Sigui com signi, la ct·eació coreogràfica és tan efímera, q ue d e fet l'única manera d 'arriba •· a la pos teritat és c•·ear escola, projectar-se a través dels que vénen darrera teu. - No m'he plantejat pas mai -Em sap greu, però preferW. ser honest amb els meus ballarim i amb mi mCLteix. ¡Duérmete yt serà molt diferent de tot el que IM fet fins ara i encara que tot el ma· terialja està llest, m 'estimo mil poder polir-lo amb tranquil·Ü· tat. Vull fer-ne la prova. en al· guns indrets, abans de l'estrena el mes de juny al Festival de Si¡. ges . Serà l'obra més clàssicadt totes les que he fet fins am. -Aquest mes ja u s esperaa)lt drid l a Compañía Nacional~· Danza. - Serà una obra per a tota ~ companyia; m 'agrada molt tenú Coportunitat de poder treballar amb tanta gent. Es dirà Dillll· Després aniré a Sevilla, on ri~; un encàrrec molt bonic per alfet tival de dansa Itàlica, que s'et trenarà el mes de maig. CA PEt D per ! } Fa 1 boLi de f tu ri• l'CS' guit. sota na ci E ac tu cam esde això guit man peci 7 d 2 d A l 'enorme bossa d'en Ramon. hi ha d e tot -cintes, partiture. apunts, sabatilles i patates frf# d es-, però no en surten pas les foLos q u e m ' h avia promès per a aquest reportatge. Com tanteoaltres vegades, cal d r à perdona~·· l'omissió. E ls haJJarins i toll't qujp ja l'estan esperant a l'èJiCt na ri de] Centre Cultur al de Sani Cuaat on té ara la seu provi~iil' o ' nal. An iries més tranquil ~li penso- si tinguessis casa pròpit 6 d; li di tpos¡~ t! Pe,¡ : el qiJJ CASES MUSICALS A CATALUNYA PENTAGRAMA (Tarragona) :~~: Dels souven irs a la música >so qu. zl cen¡ ar sen. Nece¡. sen w iva. ) x torn Jallanl ler al¡ •reocu- : estn. ·molis cl 'en. eslà1 <lllDa1elqur lecidit ~i a. fe rem Jlarilll ete ya: per HELINA BAYO I carrer de la Unió, 7, es troba P e ntagt·ama , la botiga d e mú sica m és antiga d e T a nagona. Fa més de 25 anys exjstia com a boliga de sotwenirs amb el nom dc Banús. Era una època d e molt turisme i el propietari d' aleshores va pensar a posar a Ja venda guitarres clàssiques, segurament sota el concepte d e ' ' producte nacional". Ell976 el senyor Lluís Comes, actual propietari de la botiga, va canviar l'orientació del negoci en esdevenir el que és a ctualment; això sí. conservant la venda de la gu itarra clàssica , p er ò ara d e manera professional i com a especialitat de la casa. No obstant A això , és freqü ent qu e l 'estiu molts turistes marxin d el país amb el seu instrum ent sota el bra ~ . atm·alment, també ofer eixen al públic altres instruments clàssics, com violins, violoncels i pianos, i , com que estan també molt orientats d e cara als estudiants d c conservator i, tenen els llibres i les partitures que configuren els programes dels difet·ents cursos . La botiga no és massa gt·an (els agt·adaria disposar de més espai), però també ten ~ n a la venda compactes i cassets . Com qu e abas te n pràc tica ment tots els sct·vcis que poden inter essar un mú sic o tm es tudiant, no dubteu a passaT pel cart'er d c la Unió si necessiteu qualsevol a ccessori mu ical. N otareu que és una b otiga ~n què atenen de tu a tu , com si e tractés d'amics . I probablemC'Dl trobareu el que buscàveu. quehr elmo· 10 ~~~~ PAlAU ·~§ =~~c:ao o~ U ¡uil·~ enol· .streM de Sit· ica dt : L9 IV TEMPORADA DE CONCERTS 1994-95 !. 1 a)J¡- Palau de la Música Catalana oal & :ota In :1tenir baliGI ·- 71\1ARÇ'95 dimarts, 21 h. CAMERATAACAD ÈMICA DE SALZBURG. JONATHAN GILAD, piano . Dir: SANDOR VEGIJ. Beethoven , Moza r·t. 25lUARÇ' 95 dissabte, 22 h. ORCHESTRA DEL MAGGIO M US/ CALE FlORENT/NO. MAXIM VENGEROV, violí. Dir: ZUBIN MEHTA. Webern, Sibelius, Beethoven. 6ABRIL'95 dijous, 21 h. JAUME ARAGALL, tenor. VICENÇ SARDTNERO. baríton. AMPARO GARCÍA CRUELLS, piano. Pnccini, Verdi, Donizeui, Giordano, P onchielli, Tosti, De Curtis , Falvo. 10ABRIL' 95 ORQUESTRA FILHARMÒNICA REIAL D'ESTOCOLM. Dir: GENNADY ROZHDESTVE~S KY. Bot·tz , Ravel , Mussorgski/Ravel. Dimt •n riw aljtt e s'e!- amon. !tuti· fr~ Jesfcperl Jesal.uar·h ot l't .'esct ~ ualll ,,.¡,¡¡ ] -{'11 ·òpi•· dilluns, 21 h. 53 173 ............ --.... --- --- ---- ............... --.........._ -- ---/ / /¡ J I J CONCURS Catalunya Música/Revista Musical Catalana patrocinat per Aquesta secció de la Revista ha estat pensada amb la finalitat de cercar la partic-ipa66 lí•d ica dels nostn·s lectors. Entre les persones l{Ue bagin respost conectamenl )('s preguntes que tot seguit fonnul<•m , serà sortejat u u lot de discos compactes. PREGUNTES: t. El compositor català J oan Guinjoan va n éixer· l'any 1931 a A) Riudoms B) Llorenç del Penedès C) Tot·tosa D) Terrassa 2. L'òpera de Wagner L'holandès errant es A) \V(>imar va estt·ena •· el 2 de gener de 1843 a B) Bayreuth C) Or·csdcn D) Munic 3. Quina d 'aquestes obres no pertany a Darius Milhaml? A) Suite provençal B) Saudades do Brasil C) Mouuements p erpetue/es D) La Creació del món tJ.. Quin any va debutar a l Gra u Teatr e del Liceu el ten o•· Fnmcesc Viñas'? A) L886 B) 1888 C) 1889 5. Qui intet·preta el conegu t tema Sex machi11e, d e principis dels anys setanta? A) James B r own B ) Fats Domino C) Little Richard Empleneu la butlleta inferior· i envieu-la a: Catalunya :\1úsica/Revista Mu ical Cata lana (Concurs) . CI Sant Francesc de Paula, 2. 08003 Barcelona. Cal fer-ho abans del dia 15 de cada mes. Solucions al Concurs de febrer 1995. l. A) Yilaoova i la Geltr·ú. 2. B) Opera de Xicago . 3. B) Samuel Dushl<ine ( L93l) . 4 . A) L 'elisir d'amare. 5. C) BillHaley . Han estat guanyadors del Concurs de febrer·l995: Trini Llompart (Barcelona) i Alexandre Urhiola (Barcelona). ~--·· · ··· ·· -- ·- --- ---- ----------- - - ------------ ---------------- ---- ---- - ------------------------- --- -- BUTLLETA DE RESPOSTA (mar, 1995) I - A) O 2- A)O 3- A) O 4 - A)O 5- A) O B) D B) O B) D B)D B)D qD C)O qD qO D)D D)D D)O C)O Nom i cognoms: ................................................................................................................................................ . Edat: ........................................................................................................................................................................... . Adreça: Telèfon: Codi postal i població: ··········································································-····················································· ~ .; . a ~: ~ 125 cal ve. Mit olo gia 111usical al vol tan t d'u na 111utilaci6 per C. GERVILLA e'n s ap r opa per·illo s a me nt un a vi olen ta i estr epitosa allau d c música pet· a castrato , tant al cinema com en CD. Nosaltres come n ta r em r amalgama de la qua l ha r esulta t el compacte de la banda sono t·a del film Farinelli , i/ castra to, p r·oduïda pe r Au vi d is T r avelling. Aques t egeli egucix la sende r a qu e obrí am b títols com L 'accompa gnatrice, Le Joueur de Violon o l'inoblidabl e Tous les matin s du monde . en t r·e d. altr es. E l film r escata la fit,rura del n umen vocal més acla ma t d e l escenar-i b anocs: Ca rlo Broschi , anomenat Farinelli . Per sob r e d e les ,·eu s d els seus cont emporani s . el tò te m b a ixarà d el seu món diví i , tol posant-se un plomall encisado r. deixarà bocabada ts els fetitxistes de l'ambigüi ta t canora. melodi osa . Gér ard Corbiau O'autor del film, àmpliame nt r econegut p el seu treb all a la RTBF) ha evoluciona t des de Le Maítr e d e mus ique, Lo t u tilitzant una melomania <rne l'ha pot·tat cap a un fic ti ci matrimo ni plàstic entr e el so can ·ega t d ' o rn a men ts i l a ima tge sat ur·ada de daurats i porpres . La pel·licul a neix d e la te ns ió S 125 56 176 ciqu es ~ m b c ap acita t p ul monar enor me, cosa que els permctiaf iati de més d ' un mi nut. L' Església d ' Itàlia met·idion a l -zon a fo r tament misct·ahle i pob ra- s'enca r..-egà dc la forma ció i manutenc ió dels infants cantor s d 'or·igen social c a mp e ro l amb pa r·es que no p oguessin mantenir-los. Després d ' una d r amàtica es tab le .-ta a nestèsia ruc:Limenl à ria, entre els d o s germ ans se' ls practica va l 'a blaBr oschi: l'un , composici ó tes ti c ular a mb el tor oblidat; l' altr e . d eïco nsegüent perill d ' intat immortal. fecció. Di vidits en dos La castració ha es tat princip als (so pmgrups nplm·idime u n fenomen , su porcontralts) i nos no sional; r enem ic que esisciplina d tma tar-en h avia de r ep roduir-se , tat· aprofi per par·tana l'eunuc d e l' harem , els l'ensenya men t dels miritus a Cibcles o a B ahuUor·s mestr·cs de l' escola charaji, tt·actamen t mèn apolita na. Les seves dic. càstig a l' assassinat ca n·er es an ar en a mo a la violació. etc .. foplian t cap als escenaris texpre r en algm1s dels op e rís ti cs d 'À us t r ia. a hr· a ac t o p er a l a m Ba' ier a . Polònia . Uispràc-tica. Realmen t. el sa, Anglaten a, P ottucastrats patien d'impogal i E sp a n ya, i Itàlia ten tia generand i, p er·ò fou el principal proveïno d Ïmpotent ia coeundor eu r opeu d ' aquesta di , per la qual cosa tintipologia vocal. Els seus moroses a es vid en guer e dispa raren honoraris ul tum nt ve r it a ble me r·esèn cia er a p seva la i tu oses (Casanova no en tots els esdea ada d esitj fou exempt). Com a fet ' cniments de r econ <'t,rut musicaL el mite s ' ini<·ià pr·e<;tigi soc-ial. amb labutUa de Six te VI R ou ssea u i Vol tair e que autoritzava l'en traprovocar r n l' ex Lin dó d a d 'e unu cs hisp à nics d'a ques ta «niss a ga » . - fe t causa t p er l' a ntic la dc fin s crue finalment Lleó cors als pri vilegiXlf1 pu bli cà, el 1902, c a pel1a p o n tifícia pe r· un motu propio. prohisubstituir els nens i els bi n t aques ta pr àr tica falseListes q ue intet·preahominab lr . taven les p arts d e sopraFarin clli (aix í a nono. u ·aques ta man et·a m r na t pe] nom del seu s ' aconseguia dm· a terprotecto r ) va ser· ca sme de ma ner a efi ca ~ la tra t als n ou anys . va esPau: màx ima d e Sant tudiar a i\àpols a mb el mulieres in ecclesiae tctco mposi tor· Porpora i ceat. D ' altra b anda , la va cantar a mb molt d 'ènaixen t òv e r·a contri xit p ap e t·s o perís t ics, buit·ia a desenvol upar Ja fins q ue va ser n omenat situació. n tor d e sa Maj es tat casCa dels ringes la Les a Viena. Via tImperial petitt>s. tra ts eren molt anglesa , capital la a jà per·ò tenien caixes tOt·à- Iii pe qu no di~ CU! on s' enft·ontà amb llün. del. i al ngne hispànir. on did gí <'1 món musiral r.or tesà i d issipà la psi. cosi maníaco- deprc;;i. va d els monanp.leS frl i p V i Ferran \1. Finalmen t, amb l'arrib a d a d e Carles III. rr.·e t i rà a B o lon ya, on mo.-l ad u la t i solit:u-i. Ac tu a lm e nt hi b1 quatre no vetats di>rogr·à fiques a plegades sota el lema d els can Ior~ dt ·ex e híbrid: dues d. -\¡¡. vidis i du cs d'Emi umb la veu d'Aris Clu·istof~ Uis . P et·ò el CD quefn, oc upa es r aracterilz¡ p e t· l 'esp cc tacularilal del · efectes de postpnr ducció . L'enginye r· de·' Ph ilippe Oapalle haer'" a l una mi ~ Lura ~oral. utilitzant d s ordinador. d (' l ' IRCAM de Purís. S'han ba n ej at les HU· d el contr·aten or Drrtl Lcc Ragin i de la ijopru no Ewa Goldlewskn ptt potenciar el timbre ma· r u li i dit· igir l'es pt'rlrt ca p a una veu adol~·· Cf' n t. El r esultat intfn~ a pt·op ar -se a lïdealtp¡ imaginem , ja que, lleYal de la històt·ica gravar ' dc Claudio Moreschi.l 1902 , no ens resten tr,ti· monis direc tes elf le· veus d ' aques ta corda E l m u n tat ge i fu>~P d ' a mbdu es veus a rui·• de 3.000 punts J1a t»1• ·~ tot un r epte i ha tJnr.· com a resultat uu re~'· tre espcctar uJar quant• l' extensió dc ràmbill pr co etc qu sar l't'J ad ma lllll set 3 Cf1 i a• llCI CV I el i\ tOl be Ca to eió l'b tro pr1 ca . bo an CO( nat de COl per del ret qu. tac est ne1 hui Ull; alt au pat còl iJ.J bis tra ves ràc IUO tac Han. •ànie, usiral a psi· ressi· !S Ft>- .n arn· ll. e· a , on 111'1. ú ha lise~ : sob l fS dt d'.\u. i ami· istoft- ae en.· !ritz. arilat stpr•r r·de.v ¡a cre- vocal. 1ador· Parí: S \fC' Derel 30pra· ka per e mil!· pectrr dolr· ntenli !a] qu' , lleva! ¡n ar~' cbi.&' ote•lt del,. •orda. fu,in a mi• a e'tat ún!l! 1 rrp:- 1uanl• ]¡ít 1jl- cal , de més d e tt·es octaves. Tot i aiJ<Ò, s ' h a utilitzat veu sinte titzada pcr a les n otes lla r gucs que els cantants a ctu als no poden ex ecutar. A la disrografia , els r ols d e castrats han estat interpre tats p er contralts, contrate nors. t enot·s, r tc .. per ò d esprés d 'aquesta gravació, qui gosarà interpretar aquest rr pertori sen se que ens adonem de l e s s eve s mancances? Les Talents L yriqucs, amb Christophe R o n sset , fans el s honors a aquesta veu en cisadora i acompanyen d e la ma11\'l'a més convincent les C\ Oiucions d ' a g ilitats diverses . Aquest dü·ecIOI' ha fet una r ed escoberta del concepte d e Cavalli sobre el bel canto barroc. Una concep ció d e la m el oclia i d e l' harmonia que n o introd uïa f o rmes n oves , prr ò en la qualla m6sica , per comptes d e s u hol'flinar-se al t ex t, arribava a un punt d c coordinació. La combinarió del m etre tem a t·i de la z arabanda i la courante amb el vol um p c~ n e tran t i man Li n g u t del castrato contri bn'ircn a la formació d ' a quest estil. La interprctarió orques tral es t à e tructnrada d e tal m anera que es cr·een espais buits de veu que donen uniformitat i cohe 1·ència al conjunt. Aquest CD es dit·igeix a un públic que ultrapassa el músic o el musi~òlcg, ja que expJor·a i tl·lu s t 1·a nu f e nom e n hislòt·ic que res ulta extraordinari, amb les se\Cs repercussions dE' ca ràc ter· musical , social, llloral i polític . L'ex pecturió està servida! Albinoni SON.ATE DACHIE.SA.,+ Tl\ATTENIM ENTIf,l\MQNICI.,d THELOCATELLITIUO TOMASSO ALBINONI: 6sonateda clale•aop. 4 12 l'raHenlmentl armonlcl op: 6 Tht• L01·att•lli Trio Hn,t•rinn WDR- CDA 66831/2 T an con egut i alhot·a tan dcsronegut ! Sí. sí , \lbinoni. rau tor d ' un rèle bre Adctg io p er a corda i orgue que ni tan sols no és seu. P et·ò què més con<'ixem d ' aquest insigne venecià d el barroc , contem porani de Vivaldi? El cet·t é q ue el mer·cal discogl'àfie tampoc no va excessi vanwnt c urull d e mate l'ial sonor d ' aqu es t autol' i encat·a són més escasses les vet·sions, com la que en s ocupa , fetes amb crite l'is his tò .-ics . Sen se afany d'enll·a 1· en la dialèctica qualita ti va d e Ja seva música, allò cert és que els e nl' eg is tramcnt d e Les obres d ' Albinoni, sobretot quan són tan poc u suals, sempt·e d cspet·ten r aten ció entre la cada cop més gran quantitat cie melòmans inter essats en la música del BatToc. AIJJinoui , com Benedetto M:arcello, va ser inicialm ent tlll dileta nti que. de fet. treballa\'a en tm curiós i pròsp e r n egoc i fami liat· ... , una fàbr·ica de carles de joc, fJt'I'Ò rrue, aml.J el temp s, a caba r·ia an·aconant p er dedicar-se més seriosamc•nt a la música. En aqur s l~s lin.ies ens centl'em en un doble disc compac·te dc•dicat exclusivament a clos reculls aJhinonians ... Els 12 Tratteni- m e nti r.trmonic i p e t· ca mera op. 6 , i lt:s ']Jinlles' 6 sonrJ.tes ·'da chiesa "op . t publicad es p er· l' opo t·tu nista edita t· holandc•s d <' l'època E. Roget·, ;,enl>e autot·ització del compositor·, i qtw, dc fet , no hem dc t·onfourlt·e amb l'ofic·iul o¡1. •t d ' Alhin on.i. l ' autorit z at per· eU, que és ttn rN·u ll de r an tales. E ls m embres d e l Tdo Locatelli han oq ; il d 'aquest gran planter a nglès d ' iJllc'> rpl·ets dc mÚ¡;ica antiga, <.:a t:acterit zats u gt·ans Lt·cts p er unes int('qll·rtacions en què buJTegcn l'elegància i una gr a n subtilitat. sense arribat· mai a la rHux a i la contund è-n cia més habitual e n a lgun s grups del con tinent. En IOL ens, la música inclosa en aqu es t e nr egis lntm c nl e minentment v i o liní~ Li c . fet a Colònia entre el novembt·e de 1991 i el gener d(• 1992, tampoc no pet·mct e ls fu s tos intcrprrtatiu s més propis de les obres vi.t·tuosístiques . Els dos r eculls presenten obn•s d e dificultat " humana., pensad es per a músics cliletcm ti ... , un asp ectequcrlsrditot·s d e l 'èp oca cuida ve n es p ecialm e nt: a majot complex itat intcqH·Nuti va, menor nombre dl' vendes. Un cnregistn:tm<'nl inlr t·essant. en què la p oc con eguda música tL \.lbinon:i està en bones mans. e Joan V. Ballalta. C. W.GLUCK: Orfeoed Eurlcllce Jarnes Bowruan. Lymw Duwson, Cluron ~luc· Fuddt!n Cor cie CamLra el l' Namur, la Grunclc• Éc·urit• c•t la Chamb re riu R o~ Uir. J¡-an-Clanrll' Molgoire A~lrée :\.udhis. E 8338 esprés d' un temps d 'una cet·ta pausa cliscogr à fi ca. a Imenys. des de fa Ull!> anys sembla tornat· a reapar·èiX<'t' el director d 'cwqurstra ft·an cès J ean-Ciaudo Mal- D goit·t· amh In s<:va inscpar·nbl e Gntnd!' Ent r·ie e t la Cham l11·e du Ro y, pr t·ò amb un a ('Onr cpció estè-Lica de la int l't"pt·etació renovada . ~lalgra t que antigam ent UlJIH'St conjunt lenia el costum dc· fet· Ics seves a ctuac ions <•m ¡u·anl vestuari d· (•pot· a , a la filosofin d e ll•s tH' Vl' S inte rpt·c tacions n o l'S poclia encah.m· pt·ccis a uH'nt el segell dc· " ct·itel'is hislòt·i¡-s". ben ui con lJ·a r·i. En els últims an ys, però, l'espcclm:ular implanlaeió d ' aqu<•slu <'str tica cle la iute t·prctuf'i6 hu ar ribat al grup de \1algoirc, que precisament no fa gait·e temps va sorpn•ndr·c el me r·cat discogdtfi r e n t·egis tnill t una r·eron slru cció d'una òpet·a pcnludu d ' Antonio Vivaldi, Montez wna , fe ta a pat·tir· dd Iext od ginal al qual e~ vun adaptar diferents composicions delmateix Vivuldi s oq~id es d'altres fonts. En l' Otjeo ecl Eu.ridice , Ma lgoi r·r e ns p t·opos a la vet· ió ol'igi na I en italià estrenada a \'iena el 1762. L' enregistr·ument es va fer el m c!> d e ma r ç de 1994 compta nt umb la varticipac-ió de .Jumcs Bowman , L y unl' Oawson i Clcn·on Mac F'addcn com a solistes i Lamh r amb e l Cor d e Cambra d t• ·a mur diribril p er Pierl'C Cao, pron conegut a Ba rc·elonu pels cut·sos que hi ha frt. La Grnndo Écm·ie el Iu Cl1amhrr du Ro y continua sen se ser , malf,"l'al la seva renovació, un gm p de pl'im et·íssima qualitat. :vialgrat la seva evident dignitat , a vegades es tr·oba a fai La r una certa solidesa i un "pr!" més de cura en alguns at:abuts, esp ecia lm ent en hr seva afinació. Qua nt als solis tes . James Bo" ma n. que man tr una gt·an dignitat i savoir faire, S!'mhla no fer tanta mostra d ' aq uell poder expressin q ue tant l'havia canclt'I'Ïlzat en interpretacions anl(' t·ior s . Lynnc Dawson rncab:a b é en el pape1· d'Eurídice. malgrat que el seu vibrato no sorgeix d ' unu munf'ra prou es- p o ntirnia. C on·e r ta , la pur·ticipudó dc la soprano Clamo Mat Faddcn . Molt b¡; ¡wr· u h.•& in ten cncions del cot·. En ~e n e r·nl tenim la im1Hcssi6 qttt• no t'!. tra ct o d'una vrr·si6 dt•finiti va , o d c r·cft•r·ènc iu , d ' aquesta òper·a , In mí·s d·lr bre del rcfomústa C.W. Glut'k. De fet , 110 lwm d ' oblidar, al seu favo r. qu e e>. trac ta d ' uu c nrcgis tr·am c nt rn viu ... i això scmprP és un risc. e j. V. B. BRETON: l.a Ve,.,e na de la Paloma llomin~o. Hayn. Pit>r·otti, Tnl. Martín. C.a~trjón. Har¡ut>riu•. Curo .Je la Comuni.!arl dt> \Jallrid. Orr¡u..,.tn Sinfíonit•a .Jo• .\luolriol. Dir. \ntnni Ru--)tarbà. ,\ri\ iol i• \u Inis\ l7:!.'i nrm 125 58 178 erct'r a cntn•ga de la shir d c sa •·su eles e nregistrades p e 1· Auvldis Valois, auspiciades per la Fundarió Caja de Madrid. o s'ha abaixat el ni vell d c l'exigència i hi upat·eixen tamhé nomR estcl·lars com a esquer dc llançament internacional. Aques ta r ar ac te d s ti ca , comprt' m,ible d cb de critcl'Í S qualit a tiu '! i come r cials. ~~. put<:er. r únlc reti· e t qu e e., p o t fe r a aque¡,ta l erbena en la qual Domi ngo d ecanta Ja coralital d'un saint't costu mista cap al p t·otago n i'ime d e l se u pe r so natge . Juli a o. que c•ompon amb un dramatism<' una mica exaget·at. Mar·ín Ba yo accept a sense pr·oblemes que el de Susana ét. un ' ·papen >L' ' i enraixo millor· qu r ell en el conjuJll. Tot el r epartiment canta o intcwpn:ta amh bon gust -que n ' és, d e difícil , fer amb pro picta t el Don Hilal'ión (Rafael Castejón) o la Scña Rita (e>.cel·lt' nl R aquel Pirr·otti)!- i el to animat qu e impr-im eix RosMar·bà al co njunt no p ot T Rer més encertat. És obvi que la idea és ll·anscendir· la ca•·cassa localista ddgénero chico sense incÓTTer· en la seva dessubstan r iació. La m(tSica (qtra~·anta­ cinc minuts) és f¡·ancaml.'nt saborosa. p er ò en cap cas r e fin a da ni pre t é n c ap transcendència. I així s'ha d'enfocar si es vol dignifica,. lll alg•·a t cru e les gracietes d el lexl p esin com 1111 llast. La masurca j l'ha vanera, les coplas i seguidilles pt·enen un r elleu imp en sable en el lea tre, on qued en sovint mar cadf't~ pet· intervencions aclor als massa vulgar·s . Un valo t· afegit: el so de l' enregistnment és de gran nitidesa. Després de les d e Vives (Doña Francisquita i Boltemios ). j a l'espera de l'eX"l.t berant Luisa Fernanda d í' ::\Iot· f> no Ton·o ba , a questa s ar·suela de l salmantí T om as Br c t ó n (1850-1923) come n ~a a diverificar el tas t -entre .. comedia lírica , za r zut'la gr a n d e . op e r e ta. gén e•·o chico, s alne te"'- que pUf,'lll fer del gèn ere tm a audiència culta i àmplia. d'aqlJÍÍ de fon , que probablt'mcnl el menys té i no l'identifica com a propi. e X. CasruJOvas-Dam~s ' ' In ••morlam'' Pau Casal• Oloro·· de Barb. Pau i Enrir· Ca,.als. Ca~~acló. Ct>rwnó. Fal1a. Faurf. Granado~ i Sdruhert. Uuís Claret. ,·iolourel. \ 1oloncel·listt"~ .te Barcelona. Seon-Ht'l" .M:}nng, piann. Auvicli~ YalniJ< V 473:~ DDD A mb concisió , Lluís Clare t analitza el sign.ifical de la fib'l.l ra d e Pau CasaJs, d el S l'U propò sit innovador d c "semblar natur·al" i de la seva "capacitat vital i j oia comunicativa " . Amb un grup d e v iolon c el·lis t es vinculats a Barcelona , en- ll't' els e¡ u als hi ha deixe bles C laret ha apl egat olH·e asbirnilablcs a la memoda cir " Pau (Pablo)" C asals (sic) . • o hi manqul'n B/ CCITII de/s ocelL~ o Ja s a1·dana ant llartí d el Canigó, tan r clac·io nada amb Pr·ada. Hi fan costat tr·an sr r·ip r io n s r ares al mrs tre: la clcl tcr·c{·r movimr nt dc la Pa storal per a org uP, BWV 590, dc Bacb , la de Iu cnnçó Aprés Ull rêve dc Gubl'iel Faru·é, la de L'Abella ri c Sc hubert. TarrriJÍ> lrs de l' inlc' rmerh de Goyescas de Granndos i la Nana dc• Fnlla ( pf'ls violonc-eJ.Iistt•s Cussadó i Mar éch al, r·cspcctivament). I tres obn·s a ell dedicaries: In co ntrapuntística Suit e en Re p<'r· a ,·ioloncrl. en quut1·e moviments . d el seu germà Enr·ic (austerament barroca , d o l~a en les citado n&de r orator·i El pessebre i 'irtnol>ÍStica r n el seu fin a l): els Requiebros (amb aro mpan) ament de piano) dt' G a s p a r Cassad ó i el Cant a Pau C a sal s que J o•·dl Ccr· vt'lló va compondre l'any 1992 a instàn cia d c Clarc•t i qu t~ va Acr estrenat p,cr· I' Oiimpíacia Cultur·al. Es una oiH·a que vessa inspir·ac·ió, una ohrn còmoda dc toc·ar· i d 'escoltar·, un u el<·gia qur es mou entre el plun ), In nw ditaciél i Iu pur·àfrasi dc les S uites bachianrs per a lïJ1strument. Justificar-ia el compacte, si uqu l'b l n o fos ja d esb or dant er atractius. ofr ril' t'ls finÍilbims R eqniebros d c Cas:; a dó. de ix e bl e d e Casals dur·ant sis a nys. Ln int r rpre ta c ió d el conjunt inc;tr·umcnta l és intt' nsu i la col·labor·ació de la pianist a co r·euna (formada a la J ul)jard) Seon llee M) ongsupera amb escrcb: e·ls límits cie la con·ec<· ió, rom cotTcspon a l a r atrgoda cic' Clar·ct. El fr·a scig el ' aq u cst gran u r·t is ta l>s d ' un capten imen t absolut, sense la menor concessió a l'efectisme i en pcr·manrnt ¡·e solnr.ió d e la t.lirotomia entr·p tensió expr essiva i noblesa de sentirnt•nts . L'c ru·cgis lt·amcnt es va fer· al Ccntr·e Cultura] dt• T ernrssu. e X.C.-D. !><' U S, FALLA: Nocltesen janlines de España nregistr·ament r·ecomanable p r esenta l' més significativa per a no de Manuel de Fallu, lament restl'Ïngida corn conjunt, pet·ò quinta sència en el contrxt de p1·oducció. No hi transcripcions ni le~ primerenques encara Pel que fa a les Ja coher èn cia p de Colome•· apunta n es de le lectures bles . en se d esfa, pianism e en èrgic d'Om~ t'O. L. orientació oo r·esultar ni esp eri p oètir a , ni u·1IP•l'Cl!SJ~IOI'G crunen t sen sual, ui riosa , ui , encara rnrn1. romàntica. L ' Orqu . sona amb una tensió venient i una densitut mica germànica, tot i de vegades, fa Debussy (final ralli'e "/"La Mer"). era d'esp et·ar, Orozco fo ca l'obra com un i la toca amb força i eo1•r me projecció protagonblt p er ò sense agressivitat. A continuació. é. unit tèrpret ideal de Iu Fanu sía Bética , mr~> sec qur U. cia - una comparació dif1 de defugi.r- . i atorga a r. bra ferrenys alres dr Iort ta. fins i tol en lïntermr«i sense incidir massa eolt> seves arrels popular•·''~ que 1' evocació de lo guilli ra està plenament acon..guida. La interpretació.~ les Cuat ro pi.ezas eJpn.n · las es r ealment sugge.,l11 ~ i senyorívols, r·c~ els Homm.ages -a i Dttkas-,que clolll!n gr·1m1a . E s un en ment inlet·essant. efectes de discoteca L'enregistrament ara fa un any a del Centre Cultural Sant Cugat del\ allt• E e x.c.-o. Per fi, com el primer L'any 191 Oes va acabar de construir un dels edificis més singulars de Barcelona: la casa Milà o, com se la coneix popularment, La Pedrera, obra de l'arquitecte Antoni Gaudí. Des d'aleshores han passat vuitanta anys. Ara, gràcies al patrocini de CAIXA DE CATALUNYA, en col·laboració amb altres organismes públics, se n'ha fet una fidel i acurada restauració, amb la qual cosa ha recuperat totalment el seu aspecte i bellesa inicials. I ens ha quedat, per fi, com el primer dia. Perquè la Pedrera s'ho mereixia: perquè és un dels edificis més significatius del modernisme a Catalunya i de l'arquitectura mundial; i perquè ha estat declarat recentment Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO. Felicitats.