Revista Musical Catalana. Núm. 127 Maig 1995
Editorial: El desconcert de la música contemporània / PANORAMA Tecnologia del pasat posada al dia. L'art de construir clavicèmbals. Mònica Montoriol / Guillem d'Efak: una veu de tots els colors. Miquel Pujadó / Jaume Padrós. Un avanguardista català de trajectòria germànica. Mònica Montoriol / Mikrokosmos: Concerts telefònics. Pere Artís / Del seu affm.: Sr. Leopold Hager. Jaume Comellas / Extraordinaris Vengerov i Mehta. Xavier Casanovas-Danés / Una gran Adalgisal Dolora Zajick. Xavier Casanovas-Danés / Gringos o l'art d'enregistrar el so de les vides. David Picó S. / Josep Carreras actuarà a Palau 100. RRMC / Martha Argerich i Rostropòvitx al Festival de Peralada. RRMC / TEMA Henry Purcell (1659-1695), Orpheus Britannicus / Henry Purcell, el rei de les fades. Joan Vives / Purcell i la Restauració. Carlos Gervilla / MUSICALIA Paata Burchuladze. Un baix amb bona estrella. Nona Arola i Vera / Catalunya Música proposa. Festival Manuel de falla. Victòria Palma / Palau 100 i el waidaiko japonès. Carles Lobo / La Polònia avanguardista al Lliure. Carles Lobo / Farinelli, il castrato envaeix la pantalla. Miquel Porter i Moix / Danat Dansa. Bon aniversari. Marjolijn van der Meer / CONCURS / SCHERZANDO Cesc / DISCOS
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
t: u FARINELLI ENVAEIX LA :. PANTALLA o BARCELONA Muntaner, 300, Xanlrà Lalo~a Tel. 200 81 00 BARBERÀ DEL VALLÈS BARICENTRO ·Tel. 718 97 51 SUMARI t•evista musieal catalana EDITORIAL PANORAMA TEMA MUSICALIA CONCURS SCHERZANDO DISCOS •• o • •• •• •• • •• •• • •• •• •• • El desconcert cie la mtí.~ica contempodwia 7'C'rnologin cid passat ¡Josa.da al dia. L 'nrt dr construir d<wicèmbnL• pe r Mònica Montoriol Cuilh•m d 'Jij(t/;: 11110. uc11 de. tots cl.s colors p e r Mique l Pujadó }aunu• Ptlflr·ós. Un auantg11.n.rdista catalii de tl'lljC'ctòrin germ{t nicn per M. Mo ntoriol ft1i/,·roh·osmo.<: Concerts telefònics pe r Pere Artís Dcol seu aJJm. : Sr . Leopold Rager p er Jaume Com elias Extraordinaris l'engerou i .llelrto p e r Xa vie r Casanovas·Danés Una gm n Adalgisa/Dolora Zajich· pe r X.C.·D• Cri11gas o l"nr·t d'Pnregistrar el so cle les vides p e r David Picó S. Josep Carrel'{tS uctuarc't u Palatt LOO p er RRMC Mrll'tlw ArgPriclr i Rostropòvitx al Festi ual de Pem lnda pe rRRMC llenry Pw·roll (1659-1695), '·Orpheus Brita.rmicus " ll1•11ry l'rrrcell, el rei cie les fades p e r Joan Vives Purre/1 i la Restaw·ltrió pe r Carlos Gervilla Pcwro Burclwlctclze. Un baix amb bono estrella pe r No na Arola i Ve ra Catalu nya ,I/tÍsica proposo. Festival Manuel cie Falla p e r Victò ria Palma Palau 100 i el waidaiko japonès per Carles lobo La Polònia auantguardista ol Lliure p e rC.l • Fal'incUi. il ta8Lralo en uaeix la pantalla per Miquel Porte r i Moix Drm(tt Da rrsa. Rem aniversari pe r Marjolijn van d e r Meer p e r Ce sc 3 243 " tats ( tible es va den prés ciom afegí postl lam· tius1 ficar en lo pa norr de l' trob pan cia i ditnl j que pas qua csp mar gàm non sica tius lab tma que 8l(ll ner por da des EDITO RIAL mig any de la que ha cle set· l'època de celebraci ó del Fes tival d e Música Contemp orània de Barcelon a, aquest esdeveniment es prepara per reviure una nova e dició ~ la qual és possible que no posseeixi l'enverga dura, ambició i transcendència de la primera. I , per tant, hi ha el perill qne es mediatitz i més o men ys substancialmente, i ja a l ' inici de la seva traj ectòria, una línia sorgida sota uns ben saludables auspicis. Després que la seva posada en marxa aconsegu ís uns resultats falaguers; després que la manifesta ció fos anunciad a amb argumt-nt s d 'un indiscutible pes i amb una convicció molt autosatisf eta; després que e pogué considera r - i així es va vendre més que sublimina lment- que constituïa o podia constituir la plataform a de recuperaci ó del molt r ecordat Festival Interna cional de Música d c Barcelon a; d esprés que s'extrapol essin p ossibles conseqüències no poc agraïbles d'abast ampli - r elacions amb festivals europeus especialit zats de pes-; d esprés d'això i d ' altres asp ectes a afegir, ens trobem, doncs, davant d 'un perill de r ebaixame nt o aigualime nt d e pressupostos que prometien lendemai ns gloriosos. El tema és preocupa nt en si mateix i també per la seva incidèn cia en una branca de la música gran en la qual es perpetue n i s'empedreixen uns trets esp ecialment conflictius i problemàtics. Naturalm ent, ens estem referint al nostre àmbit i encara m é esp ecíficamen t al barceloní . La música contempo rània, que sofreix la tragèdia domès tica del seu en casellament en tots els aspectes, i a la qual, p er tant, el pas del temps no permet assolir la seva normalitat genèr·ica i així prescindi r de l'adjectivació identifica dora , es troba immersa en un context de parcel·lacions, zones d 'influència i reiahnes -tanmate ix, de dimensionament ben migratque tradueix una imatge no pas clarilicadora sinó tot el contrari. Aquesta disper sió d 'energies comporta una segr egació paral·lela d'iniciati ves, le quals, des de la base de l'escassa volada de r ecursos d e què hom disposa, fa que a la fi tot es produeixi inexorabl ement en un marc reduït i amb una gran estretor d'horitzo ns. Un marcfet d' amics i coneguts; de cercles closos i autosufic ients ; d'autocom plaen ça endogàmica; en definitiva , un món impermea ble a la necessita t d ' oxigenaci ó i d 'ob ertura normalitzadora que amb tanta urgència requereix aquesta parcel·la d e la vida musicaL . El festival que ens ocupa podia servir per a això. Per obrir amb empenta aquesta mú~ca ~s quatre vents del món cultural català, en base a uns plantejament amplis, imaginatms I , allò que és molt importan t, ben dotats en recursos. P er això la possible ponderac ió a la baixa dels seus objectius ha de ser contempl ada amh preocupa ció pet·què pot significar una nova ensopegada en un camí tot just encetat i d 'una importànc ia tan evident. Mcntrestan t, amb festival importan t o no tan importan t, sembla clar que s 'imposa que el tema, globalme nt considera t, sigui objecte d'una reflexió ben profunda p er tots aquells que hi tenen una r esponsab ilitat, a fi que de la manera més cr eativa , oberta, gener~s~ i despullada d'apriori smes i de partit pris possibles , el món de la música contem~orama - aquest adjectiu tan arrapat encara-, deixi rL' oferir una imatge tan aproxima da al caos, a la insensatesa , al raquitisme i al reduccion isme mesquí. En definitiva , al esconcert. El des con cer t 127 de la mú sica con tem por àni a 5 245 PANORAMA TECNOLOGIA DEL PASSAT POSADA AL DIA L'art de construir clavicèmbals per MÒNICA MONTORIOL D 127 6 es de fa uns anys, la mú sica an tiga s' h a dü1a milza1 i ha entrat amb gran for·ça dins l'en gr a na tge comcreial : es programen con cea·ts, es t·ecuper en velles p artitures i vells a utors, i s'inicia també un p r océs pa r al ·]e] d e construcció d ' instrum e n ts d ' a q u ell a è po ca . P e r·ò aquest p r océs n o n eix d ' un dia per l' altre, sinó q ue j a fa anys qu e hi ha gent tr eballa n t amb i pet· la música an li ga. És un treb all que n o té grans pomp es, gr a ns para fer n àli es, sin ó q u e s'ha anat fent len tament, com el treball d ' una formi ga. Als b aixos d ' un edifici del carr er d e Mañé i Flaquer del hau i barceloní d e Sarrià té el taller un constru ctor d'ins tr u ments antics . Allà , i d es de fa més de 21 an ys, J oan Martí es d edica a la construcció i r es tau ració d 'instruments de corda pinçada -com a r a cla vicèmbal o virginals-, clavicordis i in trument de p ercus ió. É una feina de minories . gairebé exclu si va , a la Ciu ta t Comtal; tan vella com el mateix instrumen t , però que n o ha cr eat escola. Martí la qualifica d 'ofici perqu è no d eixa d e ser un tt·eball manual. És ar t? Respon q ue tothom fa art en Ja mesura que un mateix se submer geix en allò que fa. Tot Ya començat· impen adament, per curiosita t i r especte . E n una ocasió, a la ciuta t alemanya de Basel , Martí va sen lir per primera vegad a el so d ' un instrument de corda p inçad a , concretamen t d'un virginal. La im¡¡ ressió d 'aquell so , la ser iositat de les n otes, el van d ecidir a d esvetllar el seu vessant musical - que tenia com a gran afeccionat- i convertir- e en constructor. Va començar els estudis d 'at·quitectura pe- Sistema d'escaires, semblant a una barca. Instrument alemany del seglu v. que usa el sistema d'escaires italià. Construït per Joan Marli segons model de Christian .Zeli r ò no els va acab ar . Durant h·es anys va fer· de di en yador industrial i d'interiors, i de prés, d ur ant quatre més d e p a·ofessor a l' E scola Massan a . A estones lliur es, d 'esbarjo , Martí es dedicava a la constru cc;ió cl' instnunenls , fins que va decidir d edicar-s 'hi exclusivament. La seva activitat es va centra r en allò que més li agrada va com a profe sió: treballar amb el so. La r ecer ca perman ent del so h a pos ibilitat que allò qu e sentia intuïtivament ara es tradu eixi en pat·aules : es modela menta lmen t el so, s'imagina, p er intenta.r saber com sonarà allò que has d e construir. Les modificacions vénen després . P er això , añnna que constmeix un instrum ent pensant sempre en el so que tindrà. El primer instrument que v a construir va ser la reproducció d'un clavicot·di del Museu de la Música d e Bar·celon.a . Hi va estar un any: és un instnunent que aret potser faria en dos m.esos, p erò llav ors no tenia eines, ni res d e res . L' apt·enentatge va comen çar amb el treball diari i amb la su per.ació d e les dificul ta ts : el meu procés h a estat tnolt len t, i amb tot això h e p erdut molt de temps. Però considero que ha estat m(ljf interessant, p erquè ha es/ell u• llarg procés de reflexió sobre ~ so. Anava a vettre instrumenti als musetts de for et i n 'estudiatd el so que sentia, i em preguntut'a p er· què sonav a d'aquella mane· ra. Va ser anar trobant el$ tell! sistem es de resoldre el,~ problt· mes tècnics i formular axiomrl p er p oder avançar. L'exvcrirn· cia acu mulad a d e tants anp. d fan a.-a un bon coneixedor drl· inslnunents i d els m aterials anW què cal treballar. Martí es munti fidel a l'essència, a la històrin d1 l' instt·um ent, p erquè manifesta que qualsevol substitució d'un nwt.erial més m.odern per l'ori@· na ri pol provocar ww importonl variació del so. Per això la fu•la. i l es co t·des, són ex actamtDI iguals que les originals. En f)('t sions, p et·ò, fa ser vir el plà•llc per· peces més fàcilment deformi· blcs o que es deterioren antb d temps; per exemple, per con,· •J truit· la plectra (la peça quepllll la corda), tot i que originalrueol s' u tilitza va un p etit trossel dt ploma d e voltor o de corb. Ptl\ sovin t també empra les plome'~ voltor : les hi p r oporciona el zw lògic de Barcelona. P er acon<~o guia pun als per Cat con nor és " esb1 són prel COll son els Ror ma, de . IUC con Ien tr·t~l rep gin llat 1 du li \' ra me eb al dor afi PANORAMA A 1ls legfUVII •ns mod~ stat m~ estat lli sobred rumen11 swdiar• !guntara la mallt- tels teru , probleaxioml• :xperírn, anys,~ ·dor del, ·ials amb es manil stòrinb 1anifcsU ció d'un ~r l'orié 1tportanl , ] a fmta. etameat En oct !l plà•lf deforma· n amb el 1er cons· .ruepin¡a ;inal meni ~osset dr .rb. Pfll' llome>dt na el z()(T JoanMartl guir la fusta ja té un seguit d e punts de subministrament a1iens als canals habituals : el xipre r, per exemple, el compro aquí a CcttrtlnnyCL. De pollancre , n'he comprnt aqttÍ, però el compro nomwlment aFrança. El d 'aquí és més aviat estret i acostuma a esberlar-se; en canv i, eljn1ncès són peces amples, netes i és més pràctic. Altres tipus d e fu s ta , com l'avet per a la taula d e res50ilància , ve defora , dels A lps, ; els fnigs i els roures v én en d e Romanin o de França o d 'Alemnny(J.. Aqttí no hi ha indú.stria. de fu sta. Quant al suhministranwnt de les cot·des , Martí l es compra a uns fabricants que intente n fe r-les amb el matei x tremp i amb el mateix aliatge p er reproduir exactament el so original. Són cordes fetes de cou re ' llautó i ferro. Tl'cbaUa per encàrrec i recor~íl amb especial satisfacció el C(IH' hvan fer per al Palau de la Música Catalana: un clavicèmLal flamenc. A l' bora de comptabilitza r· . els instJ·uments que pot constrm•· , al llarg d' un any, Marl.l no pot donat' una xifra exacta , perquè . afirma rn .••1e t.t e ball a en <hversos instrwnents a la vegada , i fins i tot altet·nant-ho amh la •·cstauració. P erò s'arrisca a do nm· u ns números tot recon·en t al mateix exemple del Palau d e la Música: per fer aquell cla·vicèmbal vctig trigar aproximadament IJ.Tl any . Entre 10 i12 mesos . Mm·tí treballa soli està buscant la manera d e poder transmetre els seus coneixements i la seva exp eriència a les noves generacions, p et·què no hi ha escoles especialitzades en la cons truccíó i r es taur·a ció d ' aques ts instrumen ts. L' impedimen t pdncipal és el p roblema d e l' espai: els instruments d 'arc tenen un procés de construcció relativam..ent curt i necessiten una infraestructura no gaire g ran. En canvi, p er construir wt clavicèmbal cal molt de lloc . lLa fet al¡,r unes temptatives d ' apt·oximació a l'Adminjstració o a escoles especialitzades en at·Ls i oficis, per ò de moment no hi ha hagut cap tipus de r esposta. bla que l'origen c·al buscar-lo en aquests dos punls de la geografi.a europea i les dil'en:O ncics són tant ñ siqucs com dc sonoritat. Ma rtí d esc out>i x tllnb ex a c titud s i aquc ls són <'ls dos models m~s antic . Le difcr·i-ncics no r esponen a capricis o a t•stètiques, sinó que vénen pauladt•s pel so r esultant. E xtcr·iomtt>nt, els dos models es d·i f<'rcndcn pel volum que ocupen i pet· la fonna. Martí assen yal a q uo l' ittdit'i és 11.11 instrument de constrncció de capsa rel,ativ ament prima ltmb parets de 5o 6 mil·limetres de g ruix , i en canvi , el flamem· és més robu-St , de parets més gruixudes i de més alçada. Una ullra ca t·acterística crue els distingeix és la línia d e cut·vatura: l'italià t é la corba bastant pronnnciacla, m,entre que el flamen c la t é molt m és suau. AqucAia corba ve determinada per la llargada de les cordes. Jntcmarncnl , el model ita lià s' a ssembla a l'es qu ele t d ' una barca. p cr·què fa ser vir· un sistema d 'escaii'('S que formen un angle de 90 gr·aus C'ntre la paret Ialera] i la bast! tiE' l' instnunent. El flam en c, en ca n vi, ulilitza el sistema d ' arcb otants o radis per wúr els dos la tcr al!s formant una triangulació , corn un costellam elevat dc la base, i situat molt a prop de la taula de ressonància. Tot això deLermina un so conct·ct que depèn dc la capacitat de la caixa d e resso n à ncia, d e l ' ain~ q ue l1j ha dins d'aq uesta caixa de r esson ància, tle Iu llargada de les cordes i , en defini tiva , d el conjunt de l' i nstrument. P er ò, t ot j reconèix er qu e ü és difícil d escritu·c els sons, Martí afirma que els inst•· umc nts italians arren quen amb una n ota ex plosiva, sobtada, fins i tol aspra, mentre que els instruments de caixa de ressonància més gran, com e ls flamen cs, ten en un so sec, més llarg i més durrulor. Joan Martí treballa amh ols clos models. Les escoles La restauració Les escoles o models més t·epresentatius d e clavicèmbals són dels italians i els flamencs. Sem- L ' altre c amp d'ac tua ció d e Joan Martí és la restauració , que s'inicia amb un acarament amh PANORAMA l'instt·u men t p et· fer· un estudi p•·cvi i sabct· qui nes possibilitats real hi ha de tot·n ar a d otar d c so aqueJJa pt·ça adot·mida: quan és un instrument en molt mal estat, mai no s'intenta ref er de nou , p erquè suposaria tants canv is sobre l.11 peça original, qu.e perdria l 'interès que té i desapareix e ria com et do c rune nt . En aques ts casos, Ma rtí treb alla per intenta r consolidar·-lo, per· evitar ]a seva d cs in tcg•·ac ió i perquè ser veixi d e mostra i pugui ser objecte el 'estudi. P er ò en alLres ocasions es pot rccupc•·a t· el so qu an l'inSLI'UnlCn t té les }lat'tS vitals en bon estat, tot i que la seva r ecup ct·ació pot suposar també la destru cció d ' alguna a1tra par·t: inevitablement , sempre hi ha coses que es perden, però potser vall~ pena si hi lta recuperació sonora . La sub titució d ' a1guna peça origina l sempre e conser va com a document fo togràfic i amb plàn ols pe•· poder fer un seguimen t d e com s'ha dut a tet·me la restauració. Música antiga La r ecuperació de la música antiga ha suposat recuperar ta mbé els seus instr u ments: quan va començar a introduir-se la música antiga, també vrt arribar el concepte d 'interpreta.úó de la músi,ca antig a amb els in strwnents històrics . Tot p legat, stJgons Martí, no ve m arcat ni imposa t per un a m oda , sinó que és fi·uit d ' una n ecessitat: s'ha vist realment c¡ue les coses sonen diferent amb l'instrwnent original. P er ò Mat·tí es mostra r eticent a acceptar que hagi anelat l'estudi d' aquests tipus d'instruments, p et·què afir·mar que és u na qüestió de política musical, i aquí a Catalunya no lri ha tanta afició ni tanta necessita t per aprendre música com en d 'altres països. Això afecta dit·ectament les vendes i la comer cia litza- ció, tot i que Martí prioritza. 11 constnúr un instrwnent, que<t b é p er sobre d el fet que , 0rt barat: el produ.cte final acabaa. sent car i limita el perfil del pos~ ble comprador. Els seus client• van , des de particulars especiafu. zats en música antiga, instruml'lt tistes d e c]avicordis o cla,~crm ba ls, fin s a institucions comri Palau de la Música Catalana. p~ r ò con tin u a essen t una pctit1 fr anja entre el grau volum dec¡¡. m andes que generen altres tip11, d ' instr uments . El clavicèmbal més cm· pot arribar a costar4 milions de pessetes, í una restaurr ció al voltant dels 8 milions. Peri el cet·t és que aquests vint an~·dt treball, no han estat en va, i alt Jen i situen Joan Martí dins cleh• t·iat i divers mercat instrumrnlll cata1à . I a més a més, pot rautar· se d ' haver aconseguit un impurtant gra u de m aduresa profe,~• na] amb un aprenentatge autodidàctic. J perM les se •a, qr tura. prin11 xam bilita audít tar o passE no d• Guill UllS I FERROVIAL FUNDACIÓ ORFEÓ CATALÀ-PALAU DE LA MÚSICA CATALANA l'art· ment tidir Mulle la for l'a ac¡ s'anc çóde deia mam p3!!SI bomt ditòr pens; h cepci mé e ~'rga. Ferrovia! ha renovat per a la Temporada 1994-95 la seva col ·laboració com a Membre d' Honor de la Fundació Orfeó Català-Palau de la Música Catalana. Aquest conveni ha estat signat per el Sr. Rafael del Pi no Moreno, President de Ferrovia! i el Sr. Fèlix Mill et i Tusell, Pres ident de la Fundació Orfeó Català-Palau de la Música Catalana. escet dor J Jane uet cl vers1 Vath Sot-ri Sure nuet Amb aquest patroc ini Fe rrovia! expressa, una vegada més, el seu ferm suport a la cultura. dagí) pian PA!\IORAMA Guillem d'Efak: una veu de tots els colors tza. Q ue~ ~ SUI'b abaa. lfJO!S. client• eciafu. "llm>o- vicrm. com el na. Pepetita .de cos tipm :èmbal tr4mi- >taur¡. s. Ptri mysdt , ian- delll- meni.!. 1antar· Ím)JIK· Jfes~t ~utodi- a. ] E per MIQUEL PUJADÓ prime'r record que conser vo de GuiUcrn d'Efak es bar-e eja a mb les imatges d e les sessions de Rialles a Ten·as,a. cruan jo encara era una Ct'iatura. EU i en Xesco Boix fot·cn els primers animador·s que em d eimeu bocabada t per la seva habilitat a l'ho1·a de fer-se seu un auditori. a l'hora de fer-lo canlar ordenada ment. Ha vien de passar alguns anys, però, abans no descobrís la producció d'en Guillem com a ca ntant i a otot-, i uns quants anys m és abans no l'anibés a conèixer personalment. Les vegades que va m coincidir, tant a Hat·celona co m a MaUorca, vaig quedar seduït per la força i la tendresa que irn.tdiava aquest "mig manacod" (com s'anomenava eU mateix a la Cançó de son Coletes), i q ua n , a !Tan de la seva malaltia, em van demanar de col· laborar· -el prop passat dia 20 d e j uoy- al gt·a n homenatge que tingué lloc a l' Auditòrium de Palma , no m 'ho vaig penar dues vegades . I Yal a dir que fou ona nit excepcional. I emotiva. Penseu només en els noms que, per pt·imet·a vegada, trepitj àvem un mateix escenat·i, presentats pet· Salvador Escamilla i Maria de la Pau Jouer: Antoni Parera Fon s, Honet de San Pedro, la Coral Uníver 1"t' · d Va~ ar¡a e les Baleu·s, Els demossa, els actors Jaume SottiJles ·L Xavier Senat, J aume Sureda, Joan Bibilon.i Joa n Ma' M. Bardno elSerrat (amb Josep ~19/, Josep Tcro Lluís L lach el p1an· ' ISta Lucky 'Guri acompanyant Mat·t·a tn t a 1. Ma na. Josep e· Guillem d'Efak, nanuta Auoblael 1930, conegut com el "negre mallorqul", ha estat un cantant entranyable. A la foto, Guillem d'Efak participant en un concert del MIDEM, a Cannes Villarroya, Maria d elMar Bonet, Marina Rossell, N úria Feliu , Ovidi Montllor, Pi de la Sena , Raimon , Rapbe1 PbeiTer, Tomeu Matamales, Tomeu P en ya, Toni Obrador, el grup eivissenc U e i jo mateix. Quan, cap a la una de la matinada, tots els participants entonàvem La Balanguera j un tament amb les si fa no fa tres mil per son es que omplien la saJa i que, dempeus, havien esd evingut l'autèntic protagonista de l 'acte, ens sentíem feliços de veure en Guillem (que havia seguit el concert aj aça t en un sofà des d'un costat de l'escenari, però que a la fi havia sortit a saludar p el seu pt·opi peu ) eixugat· una llagl"irneta traïdora i sentir-se estimat. No sabíem (potser no volíem sab erho) que ell ja mirava la Mor t d e fit a fit. No podíem imagin ar· que, tot jus t vuit m esos després d ' aquella vetllada inoblidable, dei- xa t"ia qu e la Vella Dama l 'agafés de la mà i el menés al d arrer viatge... La m aj oria dels mitjans de comunicació catalans van f er-se ressò del tt·aspàs d ·en Guillem. I, tan desinfor·rnats com és habit ual quan es tracta de temes de cançó, va n dir moltes b estieses (que havia estat u n dels setze jutges, per exemple) i , tot seguit, incòmo d es, van oblidar-se del tema. Ja em permetreu, doncs, que us refresqui ]a memòria tot pa rl ant-vos d ' un home que fou feliç fent el q1.re va vol er, que va fu git· dc.l vedettism.e com un gat esca ldat d e l ' aigua, i que en s va deixar un grapat de cançons d ' una qualitat cxtraot·dinària. Una mica d'història Gui llem Fulla na Hada d 'Efak va néixer· el 23 de març de 1930 a ~ ... ~ • ~- ¡¡· 127 PANORAMA 127 ;:z ~ Iii l t 10 Assobla , un lloga tTet proper a un afluent dd riu Muni. El seu pare, manacorí , va romandre vint-iclos an ys ala Gujnca , on va treballar com a guà r·clia colonjaJ i on va conèixer Ja que seria la mare d ' en Guillem. Fullana , doncs, era el cognom patern. Llada, el matern. 1 d ' Efak et·a el nom tle la tribu de la marc, que pertanyia a l'ètma fang. Quan eu Guillem tenia dos an ys , el seu pare ton 1à amb ell (perb sense la seva mare) a Manacor. Als onze anys, Guillem d'Efak comença a cantar a l' Orquestra Guinea, i u poc a poc va entrant en contacte amb la cultura popular dc la seva segona terra. En guanyar uns accèssits en uns Jocs Flot·al , c on e ix Jo sep Maria Llompul i altr·es e criptors i com en ça a conr·ear· seriosament una poesia allunyada d els convencionalismes heretats d e l' E scola Mallo rquina , alhora que treballa de cambrer , de traductor· d ' an glès p er als mariner s nord-ame ri cans, d c caixe r , d e veremador a França , i de miner - també a Fr·ança. ReinstaHat a MaUorca, actua, ja pt·ofessionalment, amb una altra orquestra (La Cubana), amb la qual s' habitua de d ebò a l conta cte rurecte amb el públic . Això s 'esd evé l' any 1959. I quatre o cinc anys després arriba la relació amh el que en aquella època s· anomenava la ova Cançó: conscienciat p er Llompart , Guillem d ' Efak com e nça a esc riure c ançons , s'in tal·la a Barcelona , i és el primer a actuar a La Cova d el Drac {un nom , val a dir-ho, que lianava fet a mida). Contra to tes les ruficultats (un cop , un policia va dir-Ü: " Race falta ser desgraciado para ser negro y en cima cantar en catalan"), les actuacions van muJtiplicar-se, clins i fora del país , i també els em·egistraments dis cogràfi cs - en parlem més avall. Cul de mal seient, en Guillem s'interessa també pel teatre (tant pel "ca-ban·et" de la Cova com pel considerat "seriós") i continua pubücant llibres de poemes (Madona i l'arbre guanyarà el Premi Cades Riba l'any 1969). ra ral pt'tèn e) " s• • J. comp \ll disco Blues drl ca ,obre parot l'acljt' :mys r La Vc bum un to versie tàndn litat'' corp in tm prefe pirol' to al{ Lc> c. ICTSi• Progressivament, va allunyantse de la cançó, fin s que el 1980 tornà a Mallorca, on tr·eballà dc guia turístic i ('antà cspOL·àdicament fin s c¡ue la malaltia ü ho va impedir. A més d'escriur·c cançons per a d'al tres intèrprets (eaJ destacar· els excel· lents textos de l' àlbum Viure a Barcelona, un dels millor·s de la N Íl ria Fcli u) i de publicar diverses peces tent1·als (com Gimnèsies i Pitiüses), Guillem d'Eíak treballava fins al moment de la seva mort , juntament amb el seu veU amic Antoni P arera Fons, en una composició versificada ( Rondalla de rondalles) que havia d 'esdevenir una òpera. Ignoro , a hores d ' ara, en quin punt ha qu e dat intcrr·omput aquest trebaU. Discografia L'any 1965, Concèntric - companyia di.scogr·àfi ca creada J'ecentment uran d ' una escissió a Ecügs a- pub lica el ]Jrim er EP (rusc de quatre cançons) de Guillem d ' Efak. A la contracoberta , hi trobem un text del responsable del fet que en Guil1cm can ti: Josep M. Llompart. Allò que , d 'en trada, sorprèn el públic de l'època , és la n egritud del cantant que r evela la foto de la coberta: fun home d e color canti noésr estrany ... , p erò que ho facienr talà de Mallorca ja són figot d'un altre pane1·. Superada sorpt·esa, però, l'aucJjció del di· r evela que ha nascut un exd lent a ut o r i intèrpret: cançó! apar·entment desenfadades(b mancades mru , p erò, d'un~ tt purna de melangia), com ara\ me sap greu i AdéuAndreu. hit tern en amb temes més greus, !I Avemaria de Robines i , sobret la Balada d 'en ]ordi Roca, u: cançó que b eu rurectamenl' pas a nivell formal, però •Í que fa al contingut) del r omi!lkl popula r , i que aconseguirà ~ gran difusió. La veu d'en Gt Ucm , dúctil, vellutada i expili (no oblidem els seus orígens [!o a vocalista d ' orquestra), eot trasta amb la de tants cantal:' " ben intencionats" defèpoeJ. els arranjaments de France> Burrull (fora d ' un parell dc.lt mes arranjats per llicru·d Mrrt lles i Joan Lhús Moraleda, ~~ r ull serà fidel a tota la trujeclólll de] can tant) poden fer-se escoJ¡,; encara avui sense semblar ex!~" sivament "datats'' ni anrllr~ en un temps concret. L' entrr, d e Guillem d ' Efak, doncs.foU •igna• mon . ternbE As tin olisli molt uques baby Quatr L\ cos. quatr com 1 d'irà~ Plou dia q Trofe celon pe delr(' es e, tro de ca Ira a comf der d petits EIR d' Er~ rees que e .\Illis poem Colet per è Dago PANORAMA t•av all SlC · ilià • Tant ' que la com- tència (Edigsa) tot seguit cercà intèr·pr·et negre , avui completament oblida t. Al llarg de 1965 apat·eixcn t•·es dil;cos més de Guillem d 'Efak: BllleS conté tres blues or·igina ls del cantant (Ran mn, Di,ssabre i, sobretot, el Bines eH sol-joc dc paraules entre la n~ta mus.ical i l'adjectiu-, que sent cm·egts trat anys més tard ve~· Manel J oscph i La Vella Dixielanu, al tercer àlbum cl'nquest grup). Un segon ' i un tercer EP estan d es tinats a versions cntalanes de divcr·sos estàndards americans: la " n01·malitat" de la cançó passava per incorporar al r e p er tori tem es internacionals i Guj Uem, tot i q11e preferia escriure les seves pròpiescançons, va arceptat· actuar rn alguns casos com a intèt'pret. Lrs cançons enregistrades foren ,·ersions, molt b en cantades, i ~"'lades per· escr·iptors, com Ramon Folch i Camar·asa, de September in the ra in, Ol 'man river, As time goes by, Fever, These foolish thin.gs (que va esdevenir, moltmallonrui nam e.n t , Tots aquests elois) , Cry i Wa,llr.in' my babyback home (títol català: Qwm la tarda). L'any 1966 apareixen dos discos. El pr·imcr és un recull dc quatre cançons originals : Tant com te cerc , Les illes, El castell d'iràs i no tornaràs i, sobt·etot, Plort i fa sol, una superba melodia que aqu ell any guanyaria el Trofeu Sant Jordi de Ràdio Barceloaa (era l'època del Radioscope de Salvador Escamilla). L 'altre es titula El dimoni cuca re li, i e> tracta d'una barreja dc conte i de cançó en què Guillem dem osIra a bastament la seva habilitat coma narrador i el sen gran poder dc comunicació amb 0"Taus i petits. ~"sru'' ·ta: ft , éssrr cienr 1 ügo~ rada 1 del&· u, hi US, to' lbrtl co, ent• ò sí¡;. maDIII irà en G e,\~ !DSfl'«i .).~ antè èp{)(l. ·anet> J ¡(ell d ~lil'l a,Bllf ¡ert/Jiil ~scolt> Els anys 1967 i 1968 Guillem d'Erak puhüca els seus dos darrcrs cl'tscos. R · espccti vamcnt, el IJUe cou té Tnvenrari de tardor, Mais deMals · 1· l' extl·aor·dinat·i poema d' al'e cptc ' . anço cle son Cole~es (tema reprès I' any 1977 per Oscar Mas -avui membre de DagoU Dagom- al seu primer i e ' únic àlbum. Arran d 'alba), i t'I que conté Cançó per les dones. Cavallet cle serp, El pelegrí i N it d 'insomni. Després d ' aques ta data , i deixant de banda la seva participació en un disc de temes nada lencs, Guillem d 'Efak no tomarà a enregistrat' fins all984. llo fat·à per a l'àlbum col·lectiu Lluc i el poble, de la discogràfica Blau , i la seva cançó Per anar a Lluc a peu ser:à una de les més aconse~ guides del recull. Com podeu comprova1·, l 'obra em·egistrada de Gtúllem d 'Efak (com la d'un autor i cantantfrancès, Jean-Roget· Caussimon , que té personalment molts punts dc contacte amb el nostre mallor::. qtú) no és massa abundant, p et·ò si posseeix una rara intensitat j qualitat. E ls seu s textos, a cavall entre la llengua culta i la popular, eren tan elaborats que, paradoxalment, semblaven acabats de crear arran de llavi en el moment precís del cant. Les seves melodies eren fresques i originals, i la seva interpretació vocal fluctuava amh agilitat entre l a it·ouia festiva i el patetisme contingut. I era sempr e personal , fin s i tot quan cantava cançons alienes -privilegi aquest a ]' abast només d'uns pocs, com Montand o Reggiani. Diuen que, per fi, dues discogràfiques s' han posat d ' acord per r eeditar en CD totes, o gairebé totes , les can çons de Guillem d ' Efak. L 'existència d ' aques t compacte no serà solament un acte de justícia -el t·econeixcment d'una obra de qualitat capaç de desafiar el pa s del temps- , sinó un antídot contra l'amnèsia collectiva que tant ens caracteritza. Em queda , però , un regust d esagra dabl e quan penso que no hauria estat tan difí cil produir aquest CD d e car:a a l 'acte d e l'Auditòrium de Palma i que en Guillem, llavors, tot i que probablement no ho hauria volgut recon èixer, hauria tingut un motiu més per ofc1·it·-nos el seu somriure, un dels somrim·es d'home m és b ells que sóc capa~ de recordar. AUDITORI PAU CASALS Programació musical estable GENER'¡ FEBRER Cicle d'hivern joves Intèrprets SJ MARÇ jazz a l'Auditori E:. = ·~ ;: 1!1 ABRIUJUNY 127 Cicle de primavera ";:. ¡;j1!1 JULIOL I AGOST Festival Internacional de Música Pau Casals 1: SJ ...t SETEMBRE/DESEMBRE Concerts de tardor INFORMACIÓ Tel: 977/68 34 68 Organitza: • Patronat Municipal Auditori Pau Casals 11 ELS NOSTRES CARRERS S'ESTAN OMPLINT por I DE FLORS. ( fLORS DELICADES, drÓ! FLORS ELEGANTS, ció r ~i la fort on 1 l'ns! ATRACTIVES, d'a! dc e d'a( ca v mcn tor de l' Pad alp any Ci vi der ami que pas¡ altr Joa l'CU err Mo molt San serr dc~ all• Can sent b:n. u to lesj sah tàv, IlO. sicc IJIO/ PANORAMA JAUME PADRÓS Un avantguardis ta català de traiectòria germànica per M. MONTORIOL e ompositor, pianis ta i ca talà d ' origen i a lemany d ' adopció , Jau me Pa dró3 va néixer a Igualada el 26 d·agost de 1926. Va set· el tercer de cinc germans. La seva formació musicaJ va començar a la seva vila natal, i de maner a tota lment fortuïta , a l'escola de l' Ateneu , on s'impartia obligatòriament l'assignatura de música. A partir d'aquí, el seu interès ver la música va anar creixen t acceler adament. P er recomanació del direclor del conservatori de J'escola dc l'Ateneu, el mcst1·c .J oa n Just, PadJ·ós s'aboca amb entusiasme al piano i al solfeig a l'ed at de 8 anys. Tot i l'esclat dc la Guer ra Civil Espanyola, Padrós va poder continuar estucüan t música amh una certa nonnalitat fin s que a la fi del conflicte l'escola va pa sar a dir-se " nacional". Una altra vegada , i guiat p el mestre Joan Just, passa les proves de reu per accedir d 'escolà a Montserrat. Tenia 12 anys. El Dijous Sant de 1939 va ar ribar a Montserrat amb Cassià .J ust, ex-abat de Montserrat, i s'hi va estar fins all94l. p. rofessor , e- ~uig treba.llar molt, allà. antavem molt, contínru.unent, ;ntíem gregorià. a totes hores .. . n]ust i jo vàrem ser els prim.e rs a tocar· ,l'orgue per acompa.nya r les fullcwns; la missa matinal i la salve · d.ta. E'' r e m els qtú es, del nug lavem més ava.nçats . . am b el put11~· Fli havia molta activitat nmSJcal i v .. . a ser una expenencta molt completa ... L 'edat també hi Jaume Padrós, compositor, pianista I professor, alumne de l'Escolania d e Montserrat, viu a Alemanya dese nvolupant, entre d'altres face te s, la part doce nt d e ia música ajuda, perquè estàs molt recep tiu. En sortir d 'a.llà notes que vas amarat de música, i de música de qualitat. S'absorbeix tot d'una forma increïble. Les coses d 'aquests temps fins aproximadament a. l'edat de 20 anys m 'han quedat molt gravades. El que vaig aprendre a cantar en a.qttella època. encara ho sé cantar o tocar avui. Van ser u ns anys intpo rtantis sims. - L'ensen yament musical era de q ualitat? - El que era realment bo era l'ambient: cantar, tocar i sentir molta música .. . Anàvem plens de músicadelmatíal vespre. Elgregorià, per exemple, el porto g ra- vat a dins. l/ a influenciat ininterrompttdam e nt les meves activ itats. ta.nt de compositor com de pianista. Vaig tenir de professor de piano David Pujol, el director de la cap eUa; em va f er treballar, emvaguiar, em va estimular, i enca.ra.més: ellemva indicar encertadament el ca.mí a seguir en sortir de l'Escolania. Ell em va presentar al mestre Marsh a.ll. Vaig tocar per a ell i em va concedir una beca d'estttdis. Im mediatamen t, el m estre em va presentctr a la piani.sta lllícia de tarrocha , la meva nova professora. Era molt jove, però ja impartia classes. Ella va ordenar els meus coneixements pia- PANORAMA CURSOS DE FORMACIÓ PER A MESTRES I ESPECIALISTES DE MUSICA ~ 1995-1996 • Educació Infantil • Educació Primària • Educació Secundària • Escoles de Música i Conservatoris ..... O Cursos monogràfics O Informàtica musical O Recursos musicals per a mestres no especialistes de música ..... Cursos d/estiu d/hivern mm Gonoralllat de Catalunya Depertament d'Ene&nyament nístics i jo hi vaig aprendre moltíssim. Em va fer classes durant dos anys i després vaig continuar amb el mestre Marshall. Més endavant jo tCtTnbé vaig fer de professor a l'escola. - Quan vas començar els estudis de composició? - Paral·lelament a l 'Escola Marshall, vaig començar a estudiar harmonia i composició amb elrnestre Josep Barberà. Quan va morir -v aig continuar amb Cristòfor Taltabull. Havia estudiat a Munic amb Max Reger i també a París, on ·va residir fins a la invasió dels alemanys. Tots els joves compositors que llavors començàvem. vàrem tenir molta sort de poder estudiar amb ell. - Quan comences a compondre? - A Montserrat ja escrivia. algzmes coses, tenia 13 o 14 anys. Després, amb el mestre Barberà i amb el mestre Taltabull vaig continuar escrivint molt. La composició és un aprenentatge, una experiència. Has de tenir la necessitat de compondre i has d'haver embrutat molt paper per arribar a elaborar una obra que pugztis presenta.r sense posar-te vermell. No entenc aquesta. gent que diu que comencen a compondre quan tenen 40 anys . .. - A partir de quin moment t'interesses per la música contemporània? - En realitat devia ser des de sempre . .. Només faltava l'ocasió per conèixer-la i estudiar-la a fons. Això es va anar intensificant, per exemple, amb la vinguda de Taltabull a Barcelona, amb l'acabament de la Segona Guerra Mundial, que va pennetre passar fronteres. I sobretot va ser decisiu, per a mi, la col·laboració en els concerts del "Jardídels Tarongers" a Pedralbes i la coneixença del promotor i propietari, el senyor Jos ep Bartomeu. Això -v a ser el curs 19531954. El senyor Bartomeu va fer durant 1Oanys seguits concerts a casa seva: recitals amb solistes, música de cambra, d'orquestra, d'òpera ... La majoria de músics de Barcelona van passar per can Bartomeu. Venia, a ser com IIJi mecenatge cultural. Un dels or. ganitzadors, en Jacques Bod. mer, director d 'orquestra, em¡~ oferir la interpretació integra! de l'obra de piano de lctNovaEtcola Vienesa -Scltonberg, Bergi Webern- per tuta temporada,¡~ la qual només s 'havia programa¡ música contemporània. llaigae. ceptar. Coneixia aquelles obrf! d 'haver-les analitzades a clas11 de composició. Per al pcíbUc er~ totalment desconegudes. Es~~ dir que vaig ser el primer d'intfr. pretar-les a Catalunya i a Espa· ny a. D'aquell concert, en va• sortir una vintena d'actuaciolU quasi exclusivament de músíl'8 nova per a aquella mateixa temporada. Se'm van obrir molts ca· mins, tant com a pianista comd1 compositor. Indirectament, e/ll vanfa.cilitarla. consecució d'una beca per anar a estudiar a Paro, el curs 1955-56 ... 11llà vaig trtballar amb Darius Milhaud. - Però, ja t' havies esperWil· zat en música contemporània? - No, no ... aixòvaserelpri!l· cipi. A partir d'aquest moment vaig orientar les meves actua· cions cap a la música contemporània, sense caràcter exclu.1iu, perquè paral·lelament, per exemple, vaig donar a conèixer durant diversos anys nna gra~ quantitat de sonates, en aqueU moment inèdites, clel pare Sol!r, qtte havia tret de l 'ar:~iu d1 Montserrat. - Quan presentes per primera vegada i públicament les tcvu obres? - El meu "debut" en públiti com a compositor va. ser el mar¡ de 1946 amb l'audició queelmtt· tre Marshall va organitzaral'J. ca.dèmia per fer-me est-rerwr.d meu Poema romàntic per a piB· no. Aquestfetva donar-me molt~ empenta .. . Vaig sentir-me com~ m'haguessin "armat ca·valler' és a dir, autoritzat per compon· dre. A partir d'aquí, la vi!lt~nc d'obres cle '1oventut" -especial· ment piano i cant, i p·iarw-. es van incloure repet;i,dament :~ · · de ràd1D programes t. emMswns ,, en aquells anys, en directe. f)¡g· ned Prel del sia e nyiv grw gire teva posi ode: mer pre1 rlivi. am.~ mi e Mu.s la te troa hau cie, 195< rep1 b'llel pré1 p met~ per. tolò, com Mm erne tuti ris. a Ai fer, gan mes PANORAMA lm 11 ~~ rx BOí. em~ tegr vafj. Be~· da,; ramar rigacobrn cla~Jf ce111 Es pòl 'in ter· Espa· n UGI :zciob1 1úsia~ a ttilf. •ltua- :Qm ~ Jt. tl d'u111 París, igtTP- d. :cialil· . ? ]13, lprÚI· oment rCIIIO• empo- ·lusiu, , pet nèillf . gm aqutll Soler. iu J• úb/icl mot¡ dmtJ· ·a/:4· IJQf d ap~· molta com!Í .ller'', lljiOIIJIIèll~ teciaf· ne d'esment serien les estrenes de Preludi i Dansa núm. 1 per Alícia de Larrocha, i del ba llet Fantasia de circ (1951) per la Companyia de Joan Tena, que el va programar llarg temps en les seves gires per Espanya. - Quina ct·eus que ha estat la teva pròpia evolució com a compositor? - ]o sempre parlo de dos p eríodes en la meva obra. Una primera et<tpa serien les obres d'aprenen.tatge i d e joventnt.. La divisòria és nn.a sonatct d el .l 9.54, amb la qual vaig g ua.nyar el premi de composició de ]o·ventnts Musicals clel1955, i també va ser la targeta de visita que em va introduir a la classe de Darius MilIIUud. Per a mi és corn una espècie d'Opus l. L'obra interior al 195./., sense rebutjar-la, ja no és representcuiva del meu estil, diguem-ne de maduresa o de després, de desenvolupamellt. Precisament, en aquests moments s 'estan fent les g ravacions pera un CD amb una selecció ctntològica de la me·va obra que els companys, també proressors a la M 'k/ .!' us¡ rochschul.e de Trossingen , emdediquen generosament. - lla sortida a l 'estranger? - Vaser amb la. beca. de l'lnsti1~1 Francès, que vaig anar et Pans. I després de París vaig anar a Alemanya, perquè hi havia de fer ~os concerts que m 'havia organttzat un amic mett a Ulm el 111 de. • ' es JUny . 1 va ser llavors que en comptes de tornar a Barcelona, i com que venia l'estiu i les vacances, vaig d ecidir quedarm 'hi. Es v a anar all-argant, tenia tranqrúl·lítat i treballava m olt bé. En realitat mai no vaig tenir el ferm projecte de quedar-me n viure a Alemanya. A part del cüm.a i d'alguna raresa de manera de fer, de mentalitat, sempre rn 'he sentit bé a Alemanya., i hi he tingut i hi tinc molts bons amics. Quan vaig anar et. Alemanya, feia classes particulars,fins que el1964 vaig comença.r a la. Musikhochschule ( Escola Superior d e Mú s ica) de Tro ssin ge n. Aquesta càtedra de piano l'he conservada fins ara, a la meva jubilació: 30 anys. Actualment encara hi treballo, p erò només per portar fins a l'examen final els estudiants que havien començat amb mi. El treball docent entorn del piano sempre m 'ha interessat, i crec poder-me permetre la imrnodestia d.e considerar que la meva tasca en aquest sector i en aquell país, 1w ha estat gens minsa. - I a Alemanya també et trobes amb un país molt avançat musicalment respecte de Catalun ya i l'Estat espanyol. - En l'art, opino que no hi en caixa, el terme "ava.nçat" . No gosaria mai de qualificar e ls africans d.e musicalrnent endarrerits. És un tema massa llarg . El que sí es pot afirmar és que a Alemanya es fa molta més rnrísi- ca que a casa n ostra i, com a conseqiiència, hi Ira una major quantitat de nuísics professionals i també amateurs, en els quals la qualitat i la m ediocritat estan repartides en unes proporcions absoluta ment normals. No obstant això, a Catalunya he observM u11 fl.oriment i una expansió musicals insospitades i nwlt lloables . - Quan vas conèi.xet·la pianist a Rosa Sabatet·? - Ens coneixíem de l'Acad èmia Mctrshall, ja des dels anys 40. Quan més tard es va casar, va deixar de tocar el piano, alm enys pública ment. Afortunadam ent, m és endavant va reprendre les activitats musicals i va ser llavors que vàrem reactivar el contacte. El1969 vaig organitz ar-li dos recitals, un a Ulm i l 'altre a la Musiklwcltsclw le d e Trossingen. Aquest va ser el seu primer contacte amb Alemanya. Més endavant, i instigada p er en Marçal Cervera , el violoncel· lista , va .fer oposicions per a una cà tedra de piano a Freiburg. Va ser un èxit rotund i va quedars 'hi fin s a, la data de la desgràcia. La setmana anterior a l'acdclent la vaig passar amb ella a Freibnrg, preparant uns projectes musicals que mai no s 'havien d'acomplir ... Entre altres coses, vaigfacilitar-li telefònicament la con secució del passatge d 'avió que li assigna ven des de Colòmbia. Es resistia a acceptar-lo; no volia de cap manera volar amb la companyia colombiana. Malauradament, els seus pressentiments 110 eren infundats. El dillwls al matf ens acomiadàrem i el di.ssabte següent s 'extingia. la flama d'una de les p ersonalitats més destacades del món 1nusi.cal cata.là. Rosa Sabater posseïa uns dons musicals tan innats com excepcionals, i personalment tenia simpatia a caramulls. A Freiburg se l'estirnaven moltíssint. A mi em ·va deixar totalment adaparat. En aqnell nwrnentjo estava treballant en una obra per a percussió i piano, Poemas de ñ·agua , estructurat en tres temps: " I ntercedencia ", " R elato sin ar- PANORAMA : -f -S El 127 g ume nto , i inte r c alat amb "Rito ", un homenatge pòstum a Ros a S abater. M 'es trany a i m 'indigna al mateix temps v eure que no s 'ha Jet cap edició discogràfica atnb, almenys, una selecció de les gravacions que d 'ella hi ha en arxius europeu.s i nacionals de ràdio. També em sorprèn que 110 s 'hagin reeditat aquelles v ersions memorables de l'Ibèria d'Albéniz. - Alguns dels temes dc les teves composicions s'han basat en la música popular catalana. - Sí, nuí.sica popular catalana i casteUana. La música popular, l'he tractada pura i harmonitzada per a cor o amb acompanyament de piano ... El1965 v aig guanyar el premi de l 'Orfeó Català per cinc cançons populars catalanes. Totes, en número de 27 i per a 4 veus mixtes, estan publicades a Barcelona per l'editorial Clivis i la MF d 'Oriol Martorell, i la resta a Ale man ya. També he agafat el cant popular com a material de composició, per exemple, el Plant dc la Verge, una cantata atnb text de Ramon Llrtll. Elaboro la música amb elements folklòric s procedents de cançons populars catalanes, la majoria poc o no gens conegudes . Ex trec de les melodies el caràcter, el ritme, el caire, models intervàlics ... - Com treballes? Com escrius una obra? Diuen que ets molt meticulós amb la teva feina. - Considero positiu que se'm titlli d e me tic ulós. No m 'han agradat mai els gargots. ]o, una obra la penso i maduro sense es- Jaume Padrós guarda un record entranyable de Rosa Sabater. Ambdós col-laboraren estretament criure una nota. Quan acabo un opus , rarament modifico res. Una altra cosa és que no sóc amic d'obres massa llargues. La més llarg a que tinc és el concert de piano, que dura una mitja hora. - Quantes composicions tens? - Comptant a partir de la Sonata (1954), són unes setanta. Actualment s'està acabant d 'organitzar a la Bundesakademie d 'Ochsenhausen un arx iu que conté les partitures de les obres principals dels compositors més destacats que v iuen a BadenWürttemberg . Em v cm demanar de formar-hi part i els he enviat 36 obres. - El públic alemany, com va rebre les teves obres? - Potser massa bé; de no ser airxí, potser no hauria negligit tant els contactes musicals amb Barcelona. Els últims 25 anys he treballat quasi exclusivament d 'obres d 'encàrrec. Ja eL1966 estrenava al Rudolphinum de Praga amb el Novàk-Quartett, el meu Quintet amhpiano. Va serunencàrrec. El 1979 Uanto por Ignacio Sancbez Mejías, un ballet pe r aL teatre d ' Ulm ... Mús i c a c a mbiante (1986), un concert amb piano per a orquestra de corda; Triade (1989), un quintet de v ent i percussió per a veus blanques; Breviari rural ( l991 ) per al Festival de Digne a l'Alta Provença. Una dotzena més de composicions són també comandes de diferents entitats i intèrprets. - De tota manera, la teva obra no ha tingut gaire ressò a Catalunya. - Sí, tens raó. Els primers anys del meu exili voluntari vaig mantenir-hi contactes . Com a re- sultat van sortir cinc coi7Jand!¡ amb les seves correspo~lll$ t} trenes: Zapateado (1957) per¡ ballarí José de Udaeta, Llibn d'alquímies (1963) per a piaao, Tres difer ències (1965), tres por. mes d'Ausiàs Marchperasopra. no i orquestra, Discurso y E" (1966) per a sis instrumentsdt v ent. També vaig tenir alg11111 encàrrecs els diversos anys deiJ Festivals de Música de Bare$ na: Propis de Pentecostés (1969¡ per a veus, cordes i orgue, d~ Congrés Litúrgic de Montser111. A més a més de les publicacio& del Quintet amb piano i de 2>:4 cants populars per a cor. Eh finals dels anys 60 són una fua: les activitats van proliferant• Alemanya i van minvant a Colalunya. - Tot i així, i en general, eurara sembla que hi ha un cert real per part del públic a acceptar música contemporània. - Sí , és cert que encara hi un cert recel. Encara és sica per a un públic restringd, Mira, fa quasi noranta anys Schonberg va escriure el opus n, i encara avui hi ha tes orelles reticents a acceptat· lo. I encara és més greu· pitós que hi hagi tants músits profe ssionals refractarisa aquesta música o que almenys l'eviten. - P er ò potser cal que passi li cert temps, una distància... - Des de la mevajOtJentuJqut sento queixar-se de la reduíÀI acceptació de la música conl{'llporània, i que convé que passi• temps per assimilar-la. Fa IJÍI de quaranta anys que ho espet sense haver notat fins ara P òfferència, o pràcticament ge!U·, Es que aquesta música ha e.~lall continuarà essent per a minories? l que consti que ho dic se~ pessimisme ni tendències se/etbves. - Actualment en què estàs ht' ballant? - Estic treballant en un pot unti'JJ · , t· pzano, ma per a banton .• d'JJ e n alemany traducclO fragment de l~cle.siastès ckl'btic Testament. PANORAMA MIKROKOSMOS Concerts telefònics m ~ !$ ·;¡ El ~;;s- ... 127 ~ i El 1: 13 ...t 18 D'un temps ençà , ho experimentot un increment notable uno novo aplicació de lo música: esdevenir parèntesi sonor mentre un espero que l'interlocutor~er qui hom demano es posi ol telè n. Vet ací, doncs, que no en tenim prou que un magma acústic ens envolti constantment. Aro, a més, ens volen amenitzar la vida amb nyi~onyigos de tota mena a l'hora de te efonar. Per exigències laborals indefugibles{¡ un és usuari constant de l'invent d'A exander Gra ham Bell. I dóna testimoniatge de la ~rogressiva extensió del fenomen e referència. Uno extensió generalitzada, no pas centrada únicament en lo suposoda importància de l'interlocutor. Perquè no són jo únicament empreses mercantils, les que han adoptat aquest complement musical telefònic (gui sde si. per pr~i.sposor a o~roetans e stgne posttíU O 0po1va~r reclamacions latents ; hi ha tamuno munió de ciutadans que han incorporat als seus estris domèstics un registrador automàtic de trucades, el qual -molt sovint- abans d'advertir-vos que hi deixeu el missotge us etziba alguns compassos musicals insospitats. Altrament, manifesto la meva per· plexitat sobre els "criteris de reper· tori", per entendre' ns; perquè, per un cantó, detecto una certa reketiti· vital-sovint feta de popurris in omes ~des d'efímeres ' 'cançons de l'estiu" ns o ensucrades versions de l' Him· ne a /'o/~rio beethovenià), lo qual cosa em fo suposar un proveïdor comerciol del giny en qüestió; i, per l'altre, uno singularitat notable en molts usuaris em fo pensar en uno selecció i un muntatge personal. Com que, davant del panorama, no s' hi guanyo res fent el rebec, he procurat treure' n/erofit... I oro ja sé què fer quan vull escon nedar, tron· sitòriament, dels neguits laborals; marco uns determinats números de telèfon, amb la certesa d'escoltar una programació concreta. 1, o més, amb el guany afegit de poder triar. Sí, per~uè -a cò~io de temps- m'he fet una listo tele ònicomusical selecta ... Oh, no és pas bro· ma, saber due, quan vull, puc sentir fragments el Concert per a piano de Grieg, sardanes i música per o cobla, seqüències de gregorià, trossos de sarsuela, àries i cors d'òpera o música de jazz ... ! Què més puc desitjar i -dmb paraules de l'Altíssim de Sinera- "a un preu, diguem la suposició, gairebé de franc"? Pere Artís rr John Williams tor·na al Festival de guilat·t·a de Barcelona pn fi_ edició quest 9 de muig comença la 6a del F estival de Guitarra L de Barcelona , el qua l, sola la dit·ecció ar tística del guita rrista ni~ ó lc hir o Suzuki i organitzat p et· rojcct , presenta un total d e sis concm·ts fins al dia 14 de juny. Hi destaca la tm·nada del h'llÍtardsta austr·nJià J olm Williams (després de visitar el J ap ó , país on n o a ctuava des d e fe ia 30 anys) . \Villiams, que vingu é l' any passat en defer ència a la scvu amistat amb Suzuki (Williams n omés fa un parell de recitals l'any), t·cp ctcix Ja seva presèn cia amb un p t·ogt·oma lJUe en part serà executatjuJltanwnt nmh l ' Or~es traSimfònica del VaUès. El estival d 'enguany recupe1·a estils com el jazz (a cüfet·ència del d e l' any hassat, amb as) ectes més ciàssics i · amenes) amb a p resència de Pat Methen y, i incorpora la música ètnica de l' africà Keziah J ones (encat· a ~e és difícil de classifictn·, pet·què e sett estil r esta molt obert a altres ten dències). Ambdós guitat·ristes presen ten els seus n ous lrcballs. Altres novetats dcstacab les que p odem assenralar són l'actuació d el n ou valor de flamenc Ped ro Javier Gonzalez, molt ('O ilC!,r ul com a " teJoner " en diver·ses actuacions; i la incorbora ci ó d el P al a u d ' E s ~ o rls (7 .5 O localitats), la Sa Iu Ap o o i la sala Zeleste 2 com a nous espais del Festival. Repassant el progrmna complet, el 6ê Festival de Guita na de lllll·celona Creda configurat aixi: P at Mc~then y ·oup obre el F estí val el9 dc maig al Palau d' E~or ls (21,30 h); ol 18 dc maig, a la ala ~ oio (22,30 fl amene - música i an sa- a mh ic~o Cortés & Jaleo; l' en demà , 19 e maig, també a la Sala Apolo (22 ,30 b ), ac tua P edro J av ie t· Conzó lez T rio; el 4 de juny (22 h) a la sa la Zc- !l'li hB Joan Pere Gü interpreta música catalana a Nova York E l clarinetista ampostí Joan P ere Gil acaba d ' oferir un concert a Nova York integrat totalment per obres per a clarinet, sols de compositors catalans conte mporanis . El COTJCeJ'l va te nit· Uoc a La prestigiosa Manhattan School ol' Music de Nova Y01·k, amb obres d e Montsalvatge, Roddguez P icó, Antonj Besses , Et·nes t Mar·tínez-hqui e t·llo, Jordi Cerve lló , Joan Guinjoau, Francesc Tavet·na-Be ch i Albert Llanas. Joan Pere Gil aprofità l'cstn1la a la ciutat dels gratacels p er rebr·e lliçons del solista de cla r·inet de l'Or·questl'O d e l Me h·opolitan Opc r·a, Ricardo Morales. • amil u figu aqUt rut 1 el P· PatMetheny alen E leste 2, Keziah Joncs Aftican sr~ Craft; ell3 de juny (21,30 h), a p~ Jau de la Música, John WilliamsllllJ1 la Simfòrúca del Vallès; i, frnahn~ol ta nca el F estival la presència hal1tu al de P aco de Lucía , amb clseu;.1. tel , el14 de juny (21,30 h). El pt·ograma que presentarà Job Williams conforma la part cià" ~ del Festival. A la 11riruera parU gtútarrista australia actuarà -ol.!!tera r etant Chaconne de Bach, Tl mi st of life de St ephen Dot:o~. Ctwt ro piezas d ' Agustín Barri Man gor e . A la segona pari i u:. l ' 01·questra Simfònica del YaUr; Williams interpretar à el Conce"l, a guitarra i orc,uestra de cor,, op.30 de Mauro iuliani i el ConcÍil to de Ara.njttez del mestre JoaqiiiJ Rodrigo. Precisament s'ha anunaJ que és molt s ossihle com~tar amhh presèn cia el m estt·e odrigon aquest concert. D' a.Jtra banda, enguanL el dir«· tor artislic del F eslivru, lc ···o Sunr ki, no hi actuarà, a difer ència clelqm ha estat habitual en les altres fili cions, p erquè té diferents comprollli sos at·tístics ~e el porten n dlver!N països de Su -amèrica. E l pressucEost del Festival és d'll4' 48 milions e pessetes (deu mé.squo l ' any passat), d els quals és pmi11 r·ecupera r un 75% per ingresso· taqtúllatge. La política de preusaJ·• q uihles es manté. • utor jnn, Ri el XVI Concurs Joan Masm ( E lsmaigdiesté 3lloci 4o d'aquest mesc: l'Ateneu Baf@1 I nès la 26a edició del Concurs Jxr Massià, dedicat enguany al violí,.o· gonitzot per l'Associació d'Aml(l. Deixebles de Joan Mossià i Manc Carbonell. A aquesta convoco~~ hi poden participar violinistes fins.t 30 anys, i s'atorguen tres prerr¿ 200.000 pies. (premi de laGene~ fat}, 75.000 ptes. (premi d~ l'As~ cioció} i 40.000 pies. (prem1 otorgi per Núria Borés ol millor intèrp!( d'obres de Joan Mossià). Formen el jurat: Joan Pich sono, Gonçal Com~/las: S~l J Pueya, Gerod Claret 1 Llu,sM11/d Sa:; ~n in l g h t t r li li I e Q PANORAMA Alícia de Larrocha, premiada per la UNESCO a pianista barcelonina Alícia de Larrocha ha estat dis tingida amb elJ>rcnú UNESCO-CIM (Con.eU Internacional d~ la Música). Un jurat internact?nal f?rma~ pe t· figures rellev?,".ts es qu.• dc~•g~a aque¡;ta distin?to ,• ~I prem1. se n~ llitiral en una cerunoma que tm cira Lloc el proper "!es d:oct~1bre n la ciutat alemanya cJ Aqmsgra. El premi UNESCO-C1M ha estat atorgat fins ara a H erberl von Ka t'a'na Claudio Arnw i Sv i ntoslnv l , Richler, entre d' a1tres, ¡·e t que n ' avala la tnmscemlència. • L ràJob clà;~r¡ Yalli; cert~ cor® :onM· roaqu! .nunci! • amhb rigoen :I din<· ·oS11111' adelqu• res edt apro~ iiver&l !s d'Ull nésfjll pre~i! ~o:ck - [assii mes CI 3a~ II'SbJ' ¡jo/í,o· Amics i Mo~ cotòrc !S finH eenis 'e/)J /'Alllr atorgi 11èrpr! La Coral cherzo de Vilaseca, guardonada a Roma L a Coral Scherzo de Vila-seca, integrada totalment per veus femenines, va guanyar la segona edició del Festival lntemac,onal Coral Orlando di Lasso que se celebrà el passat mes de març a Roma. La Corot Scherzo, que dirigeix Sílvia Gil, va guanyar el primer premi en /'aportat de grups de veus femenines i també els premis a les millors interpretacions de mús1caffpular, tant en la seva categoria com en I absoluta. En aquest certamen, en què van participar 25 fJrups corals, la Scherzo també fou distin91da per haver superotla puntuació de 90, omb 95,8 punts. La Coral Scherzo té com o proiecte més immediat l'enregistrament d'un disc. • Sr. Leopold Haget• soLtrr eh, n og:on E m ' 'Ufer moll feliç la publicació, ni n úmero de "Catalunya :llúsica/ Revista Musical Catalana" d el passat mesdemurç, d ' uua ma¡,'JlÜica entrevista ruub In meva modesta pcl"8ona, ¡sobre In meva contYihució professioonl a Iu ,,ida concertística de Burceloou. En rcllrgirln, m 'adono d'nu oblit que lunwnto: només vaig ci tur ptarginalruentlu figura dc Victòria dels Angels, la qual, u part cic l'ent"ranyable ruuistnl que li J>rofcsso, va col-laborar de manera destncndn i hubilunl, jn des dels inicis de lu se,•u glm·ioijn carrera musical, en els coocct·l8 do l'Associació de Cnltm·n Musicnl. Set•vei;"<in uquesles ratlles p er iu teu tm· subsnnnr aquest oblit i , al mateix temps, ]>er •·eiternr la meva vella i fond a mujsllol amb la nostra iHush·e sopnmo. Cot•dialruent, Alfonso Smtz. e Del sen affm. part.~ 3aro. t i li. Puntualització d'Alfonso Sanz D·lustrc director d'orquestra salzlmrh'Uès Estimat anúc: ant rom amic, em ;;en to sobretot admirador sinrer de sevt•s vit·tuts muhicals, manta vl'gades T demostraclt>s a Bat'l'elonu, ja sigui al capdavant de 11'~ formacions fot·unes <·om també de la nostra. ara. OBC. I aqttÍ voldria recordnt· una versió seva amb aquesta orquestra dc la Simfonia del Nou Món de Dvorak, realment memorable. La seva da1·rera actuació en el cicle lbercamet·a al capdavant de l'Englisb Cbamher Orchcstt·a no ha fet sinó confirmar, pet• cnrsima vogada, l'alta f•ategoria del seu ofici de condtl<'lnr orttuesLrul. No tic bailes vostè ha viscut immcrbrit al bell mig de la traclid6 music• al austríaca més genuïna, en uque~tn meruvella de ciutatl(ne és Salzbur¡;, on va néixer i on va <lirigit· força anys l'orquestro del sancta sa nc:torwn del Mozo rteum. 1 on, ai las!, tampoc no ha estat objecte clclt·cconei.xement quemereix.l és que en això de no fer profeta els propis, no en tenint l'exclusiva els països llatins. Vo~trrs tm dit·t·c·tor important, però no és un director estrella. Ili agt·al'ixo q m· m'ho reconegués, quan li b?v~gapuntut· en el <:U t'S d'una for·ça suhstant conferencia de prem11a prèvia u la cell'hr·ació de l'esmentat concert. Assegut al costat del 6 guitarrista lleidatà Carlet> Trepat, vn dir-hi coses ben interessants sobre el ~u ofici, que coneix tan bé, perquè hi porta lliurat mc$ de trenta anys i, a més, a un nivell dc protagonisme molt destacat. Pet· exemple -i sense desviar-nos gens-. sohre t'I felljue la dif,•ri'Ocia entt·e directorimP?.r~,t i, cliro•etnr estreUa, moltes vegades és una ~t'K~o d enfocament de la carrera i, en definitiva, d. actitud davant tic l'ofici musicnl. Actitud revereoetal.i ~~vo~a en el p1;mer cas i d 'atTel matisadament e\bthtctontsta i narcisista en el segon. Interessos de mel'clt?ndising, discogràfics, e tcètera, a part. Pcro, per damunt dc tot, hi va haver un tema pel aual. sento ur~a sensibilitat molt notallle. Va ser quan .vntgplautcjar la • •iit~Li{¡ nue nv tü la titlllaritat de Ja !lrc"'·•· ., ... . . dl .cuo. ~ nuu m·tpmiitt·u moltmt vcgad.t>s ~;ugnifit:a una ed.tca¡:u, tan pnrdul u la fm•mació que. sovint no · · tt>mpuradu. J que, pe•· tant, · s'ha p' erdanih ant· u mitJa ut a.queUn concepció íntimament identificadora entre direc t or 1· orqucstru, que ha creat figures d'una ~~-tr~nscendènciu cn la històdn dc In interpretació 0 SUI lllca universal. Quan li'n vaig parlar, vostè ma- tei.x acahavu dl' mo>~li'UJ' 1•l;; :~culi plans pet· a un fotltr immediat, que prevt'ien urtuucious com a invitat arreu del continent i dels Estats Utúls. amb grans orquestres. La ¡;eva resposta va t>CI' d·unn significació que voldria suJH·atlJa¡•, Dc~prés d'acrcplat· que quan actua com a convidat uomrs pot responsabilitzar-sc amb l'ot•qttcsll·a d'aq,wllt·mwl'rt cstf'Írtc i prou, va eomeUliU' l.ftlll (J) rl't I[UO )i vuig t•xposar eomporta, entre d'altn:s t'OIII'!ò, la dt:~po·t·¡;¡nnalització Ut! lt>s ort¡11estres i, per·tnnt, la l:lt'Vn un·i rot·mitul!·i6 i, t>n última instància, lA maneu rl ' unt~ tt·etll t'U •·uctel·olò¡.,rics indi vid~nJjtzats. I tot soguit vu ufegi•· allò que cm sembla rotundament importunt, on paraules que transcric sense pretensions d'cxnetilud: "Aquesta forma de procedir no és la qttc hauria dc ser. Perquè és injusta pet· u l'orqut•su·a ''. A uú m'agradada 11ue tollll>lll rt>flt>xionéH sobt·f' I 'ús de la paraula injuslfl, ja q ue l'rn sl·mhla df'fi nitiu. Certament és irtju...,t, l!eguint el seu ruonamt•nt, pet· a l'orquestra i, en reuUtal. per u ls seus components, haver de convertir el seu ofici t'O un enfilall d'esforços precipitats, accelet·ats i s up<"rficinls, d'ndnpta<"iÓ a estils i criteris Ílltcrpt·etnlius <"oustantmcnt canviants. i fer, d'aquesta manera, impos~ iblc la con<"rcció d'un mínim de solatge t't'Caliu propi c1uc. com a tul. sib'lli nún.imarut>nt gmtifirnn l cl!'l biisiC'anH·nl gn•gat·i papet·pt·ofessiooal de l'in;;tt·uttll'nlista ,rnrflllt'slra. Pet·ò, ;;i vo11ti- trobu injust t•l ft>t pel que fa als músics -trobo lògic que Iu sevn rw•·~:~pect iva o deformació professional el porti n contemplar en principi només una part de les conseqüències d'això-, permeti que apliqui l'epítet inju.sttamht~ a l<"s seqüeles que P-S pateixen des de l'altra banrla, la dc l'espectador. Aquest és el receplor-i, no hu ohlidtmt, mantenidor amb elseu pec uoi-del t> fruits Jp Iu vida mut~i1·u l , Jlt'l'tl dia n dia mé!! i més sotmès a Iu tirunia d'unf'l'! eonc:cpciooa pt·ofcssionals, en les quall:! 11el!sèndn d nlt·e¡mltatlftHIIitatin artístic sovi nt no acuba dt' Sf't' el fnç tor detenninnnt. Em sen'tblu <tuc, pt·oft~ssional rigorós com és, també en això cstat·à d'urol'(l. ])el seu affm. _J.. •~: 127 .. ;:z ~ • l i PANORAMA En la mort cie M. Teresa Pelegri "VI proppa¡¡¡¡at dia 19 de març ~ moria n Bar·celona M. Teresa P elcgr·í, una dc~ les primer es compositores que, d esprés de la gem·ració d els fundador!!, s' incor·porà corn a membr·f' actiu l·n l'Associació Catalana dc Compositors. Nascuda a Barrcloua l'a ny 1907, i malgr·at haver estudiat piuno e n e ls se u s a n ys juvrmils, M. Ter·e~:~u P elegrí n ocomençà a rlcdi ctu·-~:~c seriosament a la mírsicu fius b en cutt·ut el seu període dc ruadun~su. Així, va començar a estudiar· de uou el piarlo amb el mestre G iberl Ca mins i C uries P elli cer, menh·e q ue va fr• r t•outrapunt, fuga i formes musiculs amb el mestre Josep P och , i umb Josep Solet· com a mestre de composició. Igualment, va assistir als cursos d ' introducció a la música del segle xx impartits per Carles Guinova r·t , a lhor a que realitzava per iniciativa pròpia w1 estudi conscienciós dels corrents de la música i analitzava les par·titures més cabdals del nostre scglt•, dedicant a quí esp ecial atenció a la nova Escola de Viena. Tots aqut>sls coneixements es d etecten en la música dc T er esa Pelegrí, de marcat signe e.xpr·essiouista, la crua), malgr at ser· poc coneguda, desLaca p er Iu seva consistència formal i el notable domini dels r·ecursos ot·questrols, tal com queda palès en el seu Poem a tràgic, inspirat en La casa de Bernarda Alba de García Lor·ca, o bé en els fr·agmen ts que van estrenar-sc dc la seva òpera Herodes und 111ariamn.e. E n el seu catàleg, hi figuren 12 obres per a orquestra , una òpera, cançons amb textos de Vct·laine, Apollinaire, música de cambt·a {entre d ' altres, tres quartets d e cor·da) i una sèrie de partitures per a orgue i piano. e F. T.-B. -iC Triomf de Stefano Palatchi al Metropolitan V l baix barceloní Stefano Pakttchi ~ acaba d 'a conseguir un èxit important en la interpretació del paper de Colline cie Lu Bobèmc al Metropolitart Opera Home cie tiOV(t York. En nnn producció dirigida IIUISiralm~nt p er Miclrelangelo Veltri, Palatclti. va a ctuar acompanyat per ur• estol de n oves fig•trc.• rellevants de Út lírica com f.ts el cas cic la romanesc• Angela Gluwrgiu, de Diatw Soviero i el tenor nord-nmericà Iliclwrfl Lech. També lli /l(l intcrvil•t,rnt la jove soprano espanyola Airwlta Arteta. En¡,"tw.ny, Palatcl•i /,ornarà. al teatre novaiorqttès 011 hi a c;/.uadt durant pràcticament sis mesos (tmb vittL-i-cittc rcprcsen.tacion.s reparti~lc.~ e nl.re l'esmen/(tda Lu Bobème i.Àidu en t>lpuperde l?amfis. Aquesta 11Wteixa Òpt>ra la irrlerprC'tarà aquest estiu en tllla versi6 npPNacular que s'oferir(, al Cen tral Pnrl.~ de Nova York davant 200.000 espC'cLador$. Palatchi a ctuarà a principi& d'aqlt' (le maig a València en la renió c.. cert011t cle Sigfrid , de Wagner, en t~,.. per cie Faffner, al beU mig d 'un re~ ment de luxe que compta amb el& IIDir de Siegfried J erusalem , Sabine Haa.u ]a11~s ~forris , sota la direcció d'unoM. tuta tan rellevant com l<1 de llollreiH¡ En el terreny di.!cogràfic, StefnnoP~ lcttchi. acaba d 'enregistrar Anna Bot1111 i L.indu de Chumonix, ambdues u111H SOfJr«IIO Edita Gruberova, i la pl'ilnt11 tmnbé mnb e l te nor bnrceloní Joup Bros -(¡ut~ està desenvolupant una ur. rerct notable ab escennris operúticif1. ropcus. L'enregistran~nt d'Anna lliile. un vet tenir lloc al Koncertlwus de l"~tiiG. l' (llctLclt i també ha d 'inJ.ervenir enleli• me di(Jtes produccions de Rigoleuoi Teatre Victòria de Barcelona i de lA sonmunbula que s 'oferirà nqueJJteslilil Festival Grec ·95. n~s per una Ma¡ for~ rebr lat• per lliti p Cinc preguntes a ... JOAN CORTINA Director del Centre d'Estudis Musicals del B erguedà l'Espill, amb motiu de laX edició del Concurs de Piuno Premi Ciutat de B erga. l. Com, qul.lll i pe r què va néixer el Concurs de Piano Premi Ciutat dc Berga? - El Centre d 'Estudis Musicals del Berguedà l 'Espill és tma entitat creada l'any 1982 wnb una clara vocació pedagòg ica i qne, a més del sett principal objectin, que és l'ensenyament de la músicf.t, contribnei:x i està. (.tl.~er­ vei de la música ert general i tot.s els seus aspectes, i ta.mbé la promoció i contribuci.ó en l.a vida cultural de la seva ciutat. És r.t partir d'aqu.ests principis que organitza i neix l 'r.my 1985 el Concurs de Piano Premi Ciutat de Berga, amb la voluntat ifinalita t de col· laborar en el procés formatiu dels joves pinnistes, tot posant una eina al seu abast en la qual compartir estudis i coneixPments similars; crear una plauiforma de promoció i ajut per a aquells que volen obrir-se camí. en el món profPssional, i prorrwcionar la música catalana i el.s nostres compositors. 2. Quins han estat els premia ts des de Ja primera edició? - Francisco Poyato (7 r premi categoria A), Montserrat Cabero, Mirei.aDatzira,, Roser Berengtteras, Sofia Cabrnja, Montserrat Massaguer, Ramon Ci·vit, Albc~ Ventnr·a, J osep M. Pig u.illem, Albert Gim.énez, Pilat· López-Carrasco, Vivina Salisi, J osep M. Conwjuncosa , Eu.là.lia Velet, M. Lluïset Reñaga, José Enrique Bagetria (1 r premi categoria A), Miquel Villalba (lr premi categoriet A ), Elvira Guaras, Josep Menor i. Escarlata Blanco. 3. Quines són les perspectives immediates i futuTes del Con curs? val - Aquest any el Concurs s'abret nivell int.ernacümal i amb tm dart> perit de continuar en la línú.r et·~ va que ha anat tenint des delssewP. eis, i fi ns allà on puguem o&ÏF possible. Enguany, a més d'augrntt tar les dotacwns de tots el.s prtrm. s'ha previstqueel1r premidelacat• goria A tingui, a més a més, WIO~ de cinc concerts, que esfaraniJI!U!S novembre a Barcelona (Auditor. Eduard T oldrà), Girona (Tea1r1 Principa l), Terrassa (Auditorid4 Conserv atori) i Berga (Auditori U~ garra). 4. Quina és la importància i tOl incideix el Concurs en la vida culturA de Ja comarca? - El Concurs de Piano Premi Cit tat de Berga ha esdevingut l'actit;ta més important a nivell cultural i,eadentment, musical, alaciutatdeB~· ga i a la comarca del Berguedà i, !t gurament també, de les méu~ llevants de la Catalunya central. 5. De quina manera específ111 s'han celebrat aques ts deu anys? . - Vam organitzar, entre e.l23t& 28 d'abril, un cicle extraordrnan concerts de piano a càrrec dels lllll' bres del jurat, i d'algunsgua~y!IÓO: del Concurs, amb l'estrena d ~lt rie d 'obres inèdites dels compos1tl' homenatjats al llarg d'aquesll on)} Així, hi van intervenir Angels Alt bert, Miquel Villalba, José E. BaEt ria, Franci.sco Poyato, AnnaM. Cili; dona ( q1te Vlf estrenar Tema am: va dacions d 'Angels Alabert), A~~ Ateneille (que hi estrenà Percepdlt' d'A n. toni Besses i Sarabanda d'Anto~ -Olaf Sab a.ter), Liliana MaJfr;~ ( que va estrenar lmproru~lU .193 1 X a.vier Montsalvatge i Drptrc ptld piano de J oaquim Hom.s), i Anto Besses (que va estrenar IJomrn~~ Chaplin de Manuel Blancaforll obra de Salvador Pueyo) . ToU~ concerts van ser enregistrats per li ralunya Música. opinions r ecollides per T.. per que mar peic aml onc en e VCN tho1 cap com s'es Me~ A totu com d'UI DC(' any tinc el e j uco mur edit oie blic La VÏCJ ofet Pri nter satt con PANORAMA e R T e A Extraordinaris Vengerov i Meltta per XAVIII CASAHOYAS-DANiS U na a ltra vegada Zuhio Mebta ha protagonjtzat un dels millors concerts de Ja Lempc>rada, també per a PalauCcuL i, acJuc~st cop, amb una orquestra de segona fila, la del Maggio Musjcalc F iorcntin o, una formació que cap gran director ha rebutjat dirigir, però que s'ha in atallat en un niveU quaHtaliu suficient, per bé que més inclinat a l'aparatositat sonora que no pas a la subtilesa. Per això resulta discutible la programació en una b'Íra dc les Sis peces pera orquestra de Webem , que r equereixen un refinament úmbric que manca als florentins. Van sonar atapeïdes, amb voluntat d 'espectacle i amb problemes puntuals de coordinació. Legítimament ext rovertida, en canvi, sorollosa i brillant va ser la versió de la Setena simfonW. de Beethoven, entestada a projectar l'obra cap a un dels seus límits. Es va poder comprovar com l'orquestra italiana s'esmerçava a fons sota la batuta de Mr-hta. Aquesta vegada he vist el dil·cctor totalment implicat, ct·eatiu com mai , comsi desconfiés del pilot automàtic d'onu formació que coneix bé en serne el director principal des de fa deu anys, i va seduir el púhlic per la p ertinença dels seus gests . Van coronar el concert dos fra¡,'fllcnts de Proko- fiev i Ravel , que van rehlar el clau de l'èmfasi i la força, tot propicia nt unes "actuacion s" del director <JUe semblaven pensades p er au¡,rm entar· el seu carisma. É s un veritable p rofessional de l'esp ectacle, q ue, com Berostein, no escatima trucs per fer: memorable la seva presència al podj. El punt fort de la vetllada va ser· la presentació del violinista siberià Maxim Vengerov en el Concert op. 4.7 de SilleÜus. En va fer una versió límpida i intimista , pul<JUèrrima en el pla tècnic, bellíssima gràcies, també, al Stradivarins " Reynier" q ue té en usdefruit. P erò, amb tot, el que em va subjugar va ser la constatació d e la seva per son alitat : va r ecr ear el magne Concer t fent-lo sorgir gairebé del silenci, amb una dosificació de la p ulsió i un encert en els matisos tant o més interessants que una justesa tècnica que el situa a l capdavant de la seva gener a ció. Ven get·ov és, amh vint-i-un an ys, un artista de cl"iteris madurs c.¡ue es fa aplaudir més pel seu capteniment q ue n o per la d ernostr·ació d ' unes aptituds excep cionals. Per si les dificultats prescrites p er Sihetius no er en suficients, la Balada d 'Ysay e e~:~gota els adjectius laudatol'is. Per· q uan, en r·ecital? Aplaudida Eva León Jlefl.C.•D. E va Leó n r ecord arà la tarda d el 5 de març d e 1995 en què va debutar al P a la u de la Músi ca acompanyada per la pia nista Dagntar Muñiz en l'inici d e la ter cera edició dels Diumenges al Palau, ci~~ .que hu c_aptat l'atenció del púc.pel seu utteròs i asseq uihilitat. L~ Jove violinista , deixebla de XaVIer .Tur-ull .l d e R ugg¡ero . R"l CCl. va ofcrii I S , ' p . u onata tmm. 3 de Grieg i r•mavera de Beeth oven, juntament.amb e1s A"tres gttanos . d e Sarasate 1 els s·tS sonets de Toldt·à en commemo roc1o ., d e I seu cente nari. ' Va a ssolir un important èxit per son al. E ls que l' hem escoltat en els darrers an ys sabem <JUe acostuma a fer p r evaldre l 'elegància formal i la puresa sonora per damunt d e la intensitat expressiva, en un estil que sembl a ja consolidat. E n con seqüència, Beethoven va resultar lànguid , i Grieg mancat d ' arravatament, mentre que el suau lirisme de Toldrà va fluir amb una g•·an capacitat de seducció . Els Aires gitanos van palesar la plenitud de les seves facultats i li van proporcionat· grans ovacions. Ara per ara, un so n o gair e gran i el tarannà perfeccionista abo<JUen Eva León al r epertori d e cambra, p erò a<JUesta inclinació pot canviar, a tesa la joventut d ' a<JUesta artista canària formad a a Barcelona , sempre que n o fa ci cas d ' uns elogis en comiàstics i abasti tota la tasca que li manca p et· enriquir la seva personalitat. Quan la melodia no impe1·a en la fra se musical , li cal afe •·mar un discurs més incisiu i m enys trib utat"i de la b ellesa <JUe gua nyu à en comunicativitat. La pianista cubana Dagmar Muií.iz, que actuava al seu costat, va fer un paper molt positiu, esperonant-la en qüestió de tempo i volum, amb una legítima intenció de cenyir el so massa flotant del violi a partir d'un enfocament <JUe em va semblar dialogant i més experimentat PANORAMA e R e A T Música noucentista viva perX.C.-D. A 127 ., r·rdós de l"cxp osició · 'El Noucentisme, un projecte dc moder·nitat", organitzada pel Depar·tament de Cultura cic la Generalitat i el Centt·e dc Cultura Contemponhlia de Bat·cclonu, s' ha ¡)l'ogr·umal un cicle de quntt·c concerts pet· il·lustrar el vessant muaicuJ dc la fertilitat artística del pt'imrr·tcr·~: drlsegle xx. En sintonia ami>la utopia de convertir la moder·nitul en civilitat p er· la conlluència dc la cultura popular· i les at·ts, els compositor·s nouccutisLcs mostraren una ca par itat d 'assimilació que defineix un intcr·ès per· la cançó, és a dit·, pH la inte¡,'l'nció de música i poesia. També r i conreu d'una música r elativament assequible a l'àmbit domèstic. La nòmina de la generació és extensa. Ili destaquen les figures de J oa quim in , J aume Pahissa. Antoni Massana, J oaquim Zamacois, Francesc Civi l , Frt'de l'i c Mompo n , EdnUl'd Toldr·à. Fr·ederic Longàs, R obert Cerh ard, Manuel Blancafort , Màr·ius Mateo, Ricar d Lamotte de Grignon, Gaspar Cassadó, J oan l\1anén , J osep M. Rom a, Joaquim Homs i Joaquim Serr a. Alguns són n oms reconeguts; la resta , clignes de considct'ació i vigència. El complement music al a la mos tra Le ni n, doncs, un altíssim inter ès pul t'Ímonial, el qual mer eixin un més g•·an r essò. Va cantar J oan Cabero, acompanyat del seu germà Munucl, en un progt·runa extens que volia set· un t•atàleg de la genemció noucentista. I ho va fer runh la garantja d e Iu seva professionalita t i una il·lu sió que il·luminava les obres i en r essultava l 'encís dels textos. Cab ero és un mestre en la captura de l' insta nt voètic. També ho va fer Vir·gínia P orramón, en un r ecital que va a nar d e menys a m és, com si la cantant anés agafant confiança en les possibilita ts d'una veu que es fa bonica quan lluei.'< sense constr·iccions. Cau telosa en les cançons de Taltabull, va t·estLitar plenament comunicativa en les dc Toldrà i Serr·a. La va acom pan yat· Joan Rubinat cu can çons de T aLLabull, J o aquim Srr ra i Eduat·d Toldt·à i una altra vegada la sensualitatdrb maj ot·ia dels poemes musicat:.~· nyò en t·elieu per damunt d'un ela} ral acompanyament pianístic. El quartet de corda que intrgt? soüstes de l ' OBC va tenir una arhu. ció no gair·e r ellevant en les Viste1 ~ rncu· de Toldrà i sengles quarte¡,¿. Pahissa i Zam a cois que van revalori!. zat· aquests dos músics meuystingnb eu el panorama de la música catal¡. na, dos autodidactes que van rxpl• r·ar àmbits estètics prou avançats,t. p ecialment Pahissa , en una obra estran ya . que fa p ensar en Scbitllber g i Messiaen , amb unes bnnnonk, que volen ser agressives en el primtr moviment i ra.refactes en el segon. El i>ianista Emili Brugalla va t'l' bolcallar La música de Mompou ll!r.l la de dos dels seus r eÏerents. Faurr Scriabin, i la Sonatina de Taltaho' amb el postromanticisme de Ics Evtrtas romú.nticas de Granados i rll• turisme de Satie. Aquest va estar.,.. pt·esentnt per la faceciosa SonaiÏII' Burocratiqu.e. visualitzada per Dll mim exrel·lent, JoanFaneca,fenl~ r·eu·at d'un funcionari . ~ e tal. per é'!. ...f O ELS E DIUMENGES AL PALAU ······ ···················· ····· .... ... lli Tem porada 1995 Diumenges o les 18 h. 1 ma >en Fid 1er ~·el ~ur Tn 21 de maig 14 de maig Asier Polo, violoncel. Miguel Angel O. Clwvaldas, piano. Schumann, Brahms, Messiaen. Martinu, Bernat Vivancos, piano. ( t>goo Premi Maria Canals, 1993) Scadatti, Schumann, Pueyo, Boliart, Blancafort, Liszt. Debussy . 28 de maig Cor de Cambra del Pala.u de la Mrísica Catf1la.tw (pntt·ocioal pet Fundació Caixo de Cntnluuyo). Josep Surinyach , piano. Dir. Günter Theoring. Una vetllada amb Brahms. 22 Palau de la Música Catalana ~ai igu mr¡ qu¡ ro. rav dr1 ~err qut 11re IIOl llle s'et Bel rat qut liq I:! e l'Ol e PANORAMA R T e A Millor Alpiste que no l'orquestra perX.C.•D. P 8!1'1'- 'UI/ÍIM l'Cili rrntd Una gran Adalgisa/ Dolora Zajiclc perx.c.• D. N o tenim Liceu i en s agra- da l 'òpcnr, p c r· ò e n s n 'abstenim si e ls escenaris són mass a gnrns o massa petits i roudinern si es representa en versió de concer·t. Acceptem Fidelio pel respecte degut a Beetbown, però els ànims - .-ls d'alguns<'encr('spen quan ~s orma la que >urt al Palau en comptes de Lconor·e. Tre anys estarem sense Lic<'u, i no gain·s pensen que n'haur·íem estat igualment pdvat& si s 'ha!!llés esco, I ., mes a necessàr·ia adequació, e ncara que no s'bogués cr·emut. No considero, doncs, que es tr·acti d'una mancança tan i lan deter·minanl. Tindrem un teatre rl'aspecte fc>rça •emblant i amb millot·Ps subslntlci<tls que justifiquen Iu paciència com a preu .. Posats a ser possibilistes, es )lot din¡uo la versió conecr·tant per n~et un <'studi més fr·etl rle l'òpcr·u que 8 escolta i que tevela en la Norma. cle BUir· ' e 11• uns plauwjumcnts encat·carats Pet sota del devessall melòdic ~ue apunten a une¡,; solucions ch·amàtiqucs que Vcr·di fat·ia fru ctifica r·. l:leorv' ]...... "'""ó · . l a rom s•. Ia , "' va di ngu·volgués c·ompar·timentar en escenes closes. Era obvi que Ja seva salut no és òptima i la tremolor de les mans l'S va traduí•· en una tensió que ost'il· Java entre L'excés i el defecte. Ni l'Or questra ni el Cor del Liceu van tenir· actuacions rellevants, com si haguessin quedat esgolats pel Fidelio concertat per P eter Schneider. Entre els protagonistes. e l baix Giancarlo Boldrini deixa un pohrf' t·ecord. i el tenor ~icola ..vlartinucci va cantar, si m és no, amb pt·ofessionalitat i resultats desiguals en les t t·es representacions. N orma era la nordamerieana Shar on Sweet , una veu s umptuosa ben timbrada en t•ls extrems, impressionant pel seu ca hal , però incapaç de plegar-sc als agitats sentilnents de la dnüdessa. Tot el con trari de la seva compatriota, Ja mezzo-soprano Dolora Zajick, at·clent en la composició del p ersonatge d 'Adalgisa, el qual sc~ rveix amh un i nstint tcatt·al tan sensacional com lu seva pròpia q~ualitat voca l. Sen se dubte, és un astre en el punonuua opcr·ístic. Una òptima impressió va causa•· Josep Ruiz en el curt paper de F la \'i o i Hosa M. Ysàs va estar correcta en l'en cara més episòdic dc Clotilde. r·t•Rt·nt ació important La dl' I violinis ta c•·gi Alp is te rn la temporada cl' lb<'r·eumt·r·a, coronaeió d 'unu etapa <¡uf• l' hB dut, en pol's mesos, ll clt'Lntu•· al P ala u amb la J ove Ot·qul'atm dc Catalunya ·i a LIJIO 1·cccnt col-lnborució amb l'OBC. Es un cfels i nl.è qH·c ts joves méa promelerloL·s del nos tr·e c ntor·n i nomé-s ral dcs.iljoe que l'll - i els que han seguit una m ateiXIt trujPc tò da- es furin mereixedor· dt• la ronfin nço dïbc·r·camera. Va loc·nr· el Concert núm. 4 de Mozart nmb I' Onrncstra de Cambra d<' Bulgà da , que ~s una formació cr!'ada l'any 1968, p er ò qu e va sonar amb Iu insrgu •·etal de l'amatem·isrnc més <'onspicu. Dc'SI>t·és d'un avorddíssim No rturn K. 286, racompanyunwnt al ConcPrl no va anar gaire m~s en llu, va complicar les coses a un solista que n o p odia deixar escapar l'orasió clïmposa r·-sc a un públic amb ga rws d'cscolta r·-lo. AJpistc, que vu dedicar e] concet·t u Iu nwmòrin del vio)jnis ta Jaume Frarwcsch , tras passat el mes de novt•mb t·e, va defensar· admirablement Iu s<·va purtaprofitanl-nc lus possibilitat!! umb gn'lr!iu i desimboltura. La línia és consistent i les minúcies del fra seig r·nptcn Putl'IIC'ÏÓ. Les caclèncirR, que CJ't•n pr·òpies, i el rondó finul , va n ser· par·Licularmcnt aconseguits. Erwat·a q11c no si¡;,rui Mozart el c·ompos it o •· <JIH' millor escau al seu tar·ann à, Alpistc va certificar uns mè .-its que pocs, ja, igno•·en i que el comprometen u treballar a rnh il·lusió per super ar-sc en un nivell on la cornpe tè n<·ia és aclapat·adora (i a aconseguir· un violí amb un registre agut convenient a la ten sió amb què toca). Si AJpibtt> va salvar el Concert, w1a mussa cor al prestigiosn ho va fer amh el R equiem e n re m enor d'Anton Bntcktwr·, obra primerenca tributàr·iu ò'uns models que el com]lOsitor t'ncu r·u no havia supet·ut. El cor er·a el Maur·igal dc Sòfiu, d ' homogènia sonoritat i un color particnlar basat en Ja compactació de les tessitures. Ells i no c-1 dit·t·rtor , .Torclan Dafov, va¡:¡ c·onstr·nil·l'obra. En l'entt·ada del cor Iu fusió dt· la tt·cutena de veus amb el mt•tltll va !\er· un momt'nt màgic, bo pe•· menys tenir en una valoració globuluntt'nor· en estat vocal deplorable i uu n soprano destemprada , dos en·on;; dt• casting que van elevar a la t•ntt•goria cl'cxceJ.Irnts una mezzo i un boix !limplc' mcnt cm-rN·tes . PANORAMA e R T e A Seductor Sandor Véglt per X.C.•D. E n una etapa en què es tendeix a vaJot·ar massa les pampallugues, cal acostar-se amb humilitat a les figures del passat que continuen fent m(uoica segons pu ràmetres que només apar·entment han perdut vigèn cia. Un d ' alpr.csts mites és l' hongat·ès Sóndor· Végh, radical a Salzbtug en la dit·ccció dc la Camerata Acadenúca del M.ozurteurn. Enamora veure'l sobre l 'escenari als vuitanta-tres an ys lot recordant In seva r enúncia a una cun·er a vir·tuosísticu: les col·labor·acioos amb Pau Casals a Prada, unes interpretacions bachianes absolutament t·efer·encials, les fites assolide¡¡ umh el Quartet Hongarès o el Végh , per no dir l'estt·ena -oh , men vella!- del Quartet mím. 5 d e Ba r·tók a Barcelona ell934 . l' any mateix. de la seva composició. La Camerata no és una fot·mació excepcional i aquesta vegada encara m'ho va semblat· menys . P erò va servir d 'instrument compacte a un director entestat a exorcitzar la sencctud, vitalíssim i creatiu que va ctirigir una obertura " Coriolà" que vu sor·prendre p er la foscor, i una sàvia textw·ació dels acor·ds, i tm a " J upiter " dinàmica com poques. AJ bell mig, el Concert núm. 25 de Mozat·t , encomanat a wi pianista dc tr·etze an ys, el maJ·seUès JonatJum Gilnd, pr·esental com una meravella i que el va tocat· sense suc ni bruc. p endent, només, de treure un so angèlic. El Concert va sonar com una càndida sonata 8!lil acompanyament d 'orquestra >tn cap voluntat interactiva entretb p ols . És evident que Végh admet dirirl; nt·tistes en fa se de promoció ptt bons dòlars que d euen finit· cap a~, 1u·ques dc la Camerata, però sen... negociar la seva visió de l es obre.,J0 debades el seu cicle dels concerh moza1·tians amb e] pianista Audrí Schiff és lm dels més hedonistes deia discografia i roman com a ¡·cfcl'fnt per completat· una vetUada pròdi~ en entusiasmes i alhora nostàlgie,en veure 'l dirigir a cops de puny, dolo. rosament en corbat i assegut en ur~ banqueta , p erò amb una projeui incr eïble en la creació frase a fray del discurs musical. Gringos o l'art d'enregistrar el so de les vides per DAVID PICÓ S. 127 (I ...e~ [ i Gringos Jouo 1\nton Mas (butcl'iu, samplers). Ser¡,ri Rie•·a (ha ix, sumplers), J osep Sanou ( Leclnts, samplus), Jnum1• S ubirana (ct·eudor d ' imatges). Del 2 ol 5 d4' març 11 l' Es pai, Bar·celona G ringos port en gaireb é una dèrada " r ecoJ.lecLan l" músiques, sons i imatges d 'an eu i sotmetent aquesta ma tèria primera a un procés de manufactw·ació artísticomusical. L 'cspectarle p resenta t a l'Espai és el fruit del seu últim treball. titulat Banzim Ba nzam (vegeu la crítica del CD al númer o 121). E l resulta t és un espectacle a udiovisual sòlid, contundent i original. Gringos ha sabut fer allò més clifícil: combinar de manera senzilla i directa els elements heterogenis que coofib'Ul'en lu seva p ersonalitat cr·eativa . Gringos ha renunciat a la complexita t formal de l'anterior espectacle i aconsebrueix un equilibri gairebé p erfecte entre Les parts preCnL"egistrades i Ics r ecreades en viu. Això fa que l'espectacle pugi d ' intensitat i força. Ser·gi Rienl (baix) comcntavn a la "Revista Musical GataJana " : A.ra toque m més , no enregistrem, tants sons. L'espectacle és més rn.odest. T ot i això som deu tmí.sics a l'escena ri, més els tècnics. La simplicitat de l'esp ectacle provoca que l'espectador se senti atret d es d'un inici per les imatges i la música que es van su cceint sense intet·rupció. Les imatges, que es projecten en una sola pantalla d e vídeo , no acompanyen la música, sinó que s ' integr en en l'esp ectacle, tot articttlunt la seva evolució narrativa. La música , més contundent que en altres ocasions, és e] flux sonor que densifica i dóna unitat a I' esp ectar lc . A més, la fredor cie la música tecnificuda s'equilibra amb els sons calents del saxo (Dave Pybus), la veu {Alex Wa rner), la p er cu ssió (E. Canad a iM. Parramon), la trompeta (Matten L. Simon) i els riffunky (J ordi P egrneute). Tot plegat possibilita que l'element temp oral-la música-i L'element esp acial - llum i imatges- evolucionin a un mateLx ritme . Un r etret , però : per millorar l'espectacle caldr;a contr olar el domini de les p arts enregistrades sobre les parts en viu. De vegades -poques-les imatges d e víd eo es mengen la música , de la mateixa manera que en alguns moments la música enregistrada ofega el so en dit·ccts, tot provocant, per exemple, que la percussió no s'escolti. La p rintera part del concert va ser un I'ecorreb'llt per Ban zim Ba.nzom. Ala segona, cn canvi , es van incloure p eces de l' antel'ior· disc, l/ i s tòries del Carib, i altres d 'inèdites. Voüem recuperar tem~s del Cat·ib, perquè mai els hem pogut tocar en directe i err.s feia molta il·hr.sw, ens comentava J osep Sanou {teclats). Un dels temes r·e- cuperats va ser l'encisador i rítm. " Buyí Puyó'' , r ecr eat a partir d'ulli melodia cantada p er una sacerdol!!sa vudú del sud-est d' Haití. UnèÚ! potencial que, segons que ens exp~ cava Josep Sano u, no va ser promocionat p er l'antiga companyia di!oogràfiea dc Gringos a causa de criteri; comer cials a·estrictius. Un altretema r ecupe rat va ser " Ram' n'Ewe'', amb un vídeo -guardonat a diyer;o; festivals- en què es mostra la dnrt:J de la vida de p astor i la cruellllt amb què es tt·acten les ovelles. Un dM> a nti New A.ge, ens deia Toni Ayu. r esp o n sable d el managemenrdr Gringos. Aquest tema s'inclou aidi• de 1989, Gringos, que properam!ll serà reedita t p er Líquid Reconh,b nova discObrràfiea de Gringos. Els esp ectacles de Gringos són f«· malment imaginatius. Música i ÏIJUl ges p oden variar extraordinària~' d'un cüsc a l'altre. Només es mant~rt tacta La voluntat de treballar enlt'11 de testimonis sonors i visuals nliell!· " recol·lectats" i enre!rlstrats a qruf. se vol punt de la geogr·:illa cle la quotr dia ni tat actual. A.questa és la mane/i de treba-llar de Gringos, la nosl" ma rea. Si no seríem un grup dc pop normal, sentencia Set·gi Rierll. ~1!11· tre això no es converteixi en uon l'l' lratègia per dissimular les sevcor~ 1 pic s limita cions creativ~s, labot·atori Gt·ingos continuara pJil' , I duint discs i esp ectacles tan atrncblll con I Wlden ts com Banzím Ba:am. per I ttllll que dics del L tu aa tut r tati· aqu pro¡ trrf que de I: nist: rà a ci et. qua dels hovr dinr u mol malo dcbt guit dint gem ni•m "nu Dl CI! jue: l'Or the- Silli E d'ex prat nes, rica u cia 1 Pal! Car llar bar, dia dec qiie PANORAMA Josep Carreras actuarà a Palau 1 00 perRRMC n estol de n o ms de gr an relleu - individualitats i conjuntsvesteixen la pròxima temporada del cicle PalauJOO , que es descnroLllarà c n t t·c e.ls dics 13 d'octubre i el l2 d c maig de 1996. La Llista és extensa i costa de situar un ordre de prelació en virtut dr la seva envergadura q ualitatira. En alguns casos, a més, aquests noms van vin c ulats a propostes de programes d\m interès intrínsrc molt ac·usat, fet que afavoreix i potencia I 'in tet·ès de la proposta. És el cas del pianista Andras SchiJf, que debutarà a Barcelona i que inaugura el cicle amb dos con certs, en els quals interpretarà la in te gra L dels concerts per a piano de Beethoven amb la Philh armonia londinenca. Un altre deb ut d 'un i ntc t·ès molt especial és el del guitarrista malagueny Pepe Romc•·o, figura destacada d' una nissaga de !,"l'ans guitarristes, els quals, tt·anscendintles seves arrels flam enques genuïnes. ban assolit tm protagonisme d'excepció en el món d e la "música gt·an ''. Ofet·irà ni més ni menys que el Concierto de Aranjue:: de Joaquín Rodrigo a mb l'Orquestra de Saint Martin-intbe-Fields diri!ri.da p er Kenneth 0 Sillito. U O llJ]¡ jetti fra:- clltcir d'Ull! do!fi. nhit expli· rom~ dise~ ritt·ri: :Iem! En aquesta línia de d e buts d'excepció cal si tuar el dc Ja soprano nord-america na Ca t·ol Van.cs, una de les gra ns veus tle la línca Sol'gides dancrament. Una altra fita d ' una •·ellevànc.ia molt especial serà el r etorn al Palau del tenor barceloní Josep Carrera s desp t'és d'un a fo •·ça llarga ab senc1a ' · te t l s h emi cicles b~rcelonins. La seva actuació el did 3 22 d'abril de l'any vinent ha eco 'd .. 1181 erar-se com un fet inquest'tona b leme nt impor·tant. Posats en el tel'l'eny de la lírica , també s ' ha de fer esment del r ecital que oferiran conjuntament el gt·an barít on m enot·qui J oan P on s i la soprano hongaresa Ylona Tokody, una fina cantant que fa un cert temps actuava força sovintejadament al Liceu. El piano, ultra la pt·esència dc l'esmentat Andras Schiff, comptarà amb la de l a nostra Alícia de Larrocha i d'Eugene l stomin , un mú sic important que torna a Bar cel ona després de for ça temps d ' absència. El gran simfonisme, ultra els concerts ja esm entats tindrà en les actuacions de la F ilharmònica d'Israel, la Plttsburgb Symphony Orchestra i la Mitteldeutschcr R1mdfnnk Kamme1·phiJ11armonie ( an liga Ràdio d.e Leipzig) m anifestacions d'nn n '! lleu especial. La pl'imera sota el guiatge del seu titular, Zubin Mebta, amh la interpretació de la Sisena de Mahler, la segona amh Lorin Ma a zel amb un programa Bartók-Beet- hovcn i la ter cera en una interpr·tllarió dc Les estacions Haycln a mb l'O..fcó Catal à i la batuta de Glinth cr· Thcuring. E n aquest apartat del sinúonisme g•·an s'ha de situar un fet tan destacat com el retorn, després de massa anys, d 'un director molt estimat en els temps inoblidables del Patr·onat Pt·o-Música . En s r efcr·im a r anglès Sir Chades Machrr as, que dirigirà la Scottish Chamt>r Or c hest ra i el Cor d e Cambra dt>l Palau de la Música. Una altra figura que r emet a esdeveniments importants pr etèrits t-s la de l ona Brown, que aquesta vegada aC'I"ttarà amb la Norwegian Cha mbcr Orchcst•·a, de la qual és titulat·. Esmentem, per· acahat·, la versió co nccttant dc l'òp era Tristany i Iso/da a cura de les masses estables del Gran Teatre del Liceu . S'ofct·irà tres vegades, una d e les quals sota els segell de Palau 100. PANORAMA Martha Argerich i Rostropòvitx al Festival de Peralada perRRMC L 26 a pianista argenti~a Martha Argerich i el vio lon ce l·lis ta ru s Msti slav Rostropòvitx en capçalen l'elenc de noms importants que vertebren la progt·a mació dc la novena edició del Festival Castell de P eralada. Una vegada més aquesta manifestació es disposa a situar al bell mig de l'e Liu -enlre meitat de juliol i meitat d ' agost-, i al bell mig de la comarca de l'Alt Empordà, una oferta musical i d e ballet d ' un nivell q ualitatiu i d ' una envergadura de format que esdevé refer ència molt notòt"ia en el conjunt de les manifestacions estivals d'aquesta índole. Juntament amb aqu es ts dos noms, cal situar-ne d'altres també d 'una considerable envergadu ra , com són Antonio Gades, que encapçalarà la seva companyia , el tenor barceloní Jaume Aragall , l'Orfeón Donostiarra, Royal Pbilharmonic Orchestra , The English Bach Festival, Simfònica de la RTVE, Jo ve Orquestr~ de la Unió E uropea i Ballet de l ' Opera d e Novosihirsk. En el que d e moment n o m és és un avenç (del total de la programació definitiva que ja es donarà a conèi.xer), encara hi manca algun altre nom per confirmar, que molt bé podrien ser el director P eter Schneider , que acaba d e dirigir una molt solvent versió de Fidelio a] Palau dc la Música Catalana amb les masses artístiques estables d el Teatre del Liceu; i també, amb tota segureta t, l' Orquestra dc Cadaqués, que oferirà un pt·ograma d ' homenatge a Edua t·d Toldrà, a més d 'alguna a ltra refer èn cia impot·tant força probable . Pel que fa a produccions en el camp musical , hi ha alguna proposta d 'un relleu especial. Es el cas de la versió d e la 1'ercera de Mahler a cura de la Simfònjca de la RTVE i I' Orfcón Martha Argerlch Donostiarra sota la direcció de Xavier Güell i comptant també amb la col·laboració del Cor lnfantil del Conservatori de Vilaseca. El mateix equip simfònicocoral oferirà la cantata Carmina Burana, en un progr am a com p letat per la suite de Somni d'una nit d'estiu de Mendelsh onn . El compositor anglès H enry Pu:rcell serà objecte d'homenatge amb la presència de The English Bach Festival, la prestigiosa forma ció brità nica dirigida per Howard Williams, que ofer ir·à la d eliciosa semiòpera The fairy queen. En el terren y de la lírica cal destacar el r·ecital de J a u me Aragall amb la soprano lnmacuJ ada Egido i amb l'Orquestra Filharmònica de Bucarest clir igi da per Javier P érez Batista. E n el capítol de produccions opedstiques s'oferirà ll matrirnonio segre to d e Cima rosa, di recció escèni ca de Joan Anton Sancbcz i direcció musical d 'Ernes t Martínez lzquierdo , i les veus d 'Ai nboa Arteta, Carl os Cha usson , Me r cè Obiol, IsabelMonar·, Josep Ruiz, Enrique Baquerizo i I' O .. questra d e Cadaqués. L ' altra producció és La flauta tnàgica, en col·laboració amb rl Fes tival d e Saint Céré-Òpera Eclaté, anili l' Orquestl"a rleCambi·a Nacional de Tolosa i Cor d¡ l'esmentat festival i direcci6 milsical de Jacques Pési. Pel que fa a ballet, la Comp• nyia d ' Antonio Gades presentar! la darrera obra, per al seu damr es p ec ta el e, Fu,enteovejuno basa t en 1'obra del mateix títoldt Lope de Vega i partiture dedif~ t· en t s pro cedències -Garri1 Ab l"il , Mussorgski , F. úñn. música barroca anglesa, etr.coreografia del mateix Antoru Gades. Aquest esp ectacles· r à d ues vegades. ,Per la seva part, el Ballft l' Opera de Novosibirsk dues produccion s: Spartacu¡ sobre música de Khatchaturian,i El llac dels cignes , la més ceJt. hrada de les composicions pm haJlet de Tx aikovski en la famo•a coreografia de Pe tipa . L'Orque~r tra de la ma teixa Opera de Nolosibit·sk acompanyarà aqucstt! versions, que comptar an ambl11 actuacions solistes de ha tan notables com Maximiliant Guerra -Espartacus- i Rikin i Cecilia Kerche -El dels cignes. Altres manifestacions concert a cura de l'Orquestrak Cambra de l 'Empordà diripdl per· Ca rles Coll, que ofer~rtl l'estrena del Concertperagurtnrra d e Lloren ç Balsacb, amb Jo~'~> Codina com a solista. La plaçak la Vila dc Peralada acoJliràb p r esència de la H ertfordshirt Country Youth Wind Orchcslr&. i fora de programació el din }6ur J·uliol tindrà lloc un concerl~ . I cura de les cobles Els MonLgnns La Principal de la Bisbal i ~e b Coral Polifònica de Puig-rcfg.d El Festival Castell de Peraia1 compta amb un pressup o·t~ dr 170 milions de pessetes, Ueugrrt ment superior al de 1•ed"JCJ'ódt l' any passat. dr~ ca( no del un. tot 111~ la 1 du set les ev gu del itaJ l en les Cie po eta ter ter la set ta hi 1 se¡ pa ~la zer la 1 pa! Va la qü, lllil l"ÍS oh Re TEM A mh d 'pen Collf ortlt 5mu. •mpa· ntan amr let dt :erm OCU!. ~iao.t ccl~ pera UllOSI ·que;· 'fofo- re>tf. ohk; ,arin! Jian. omu 'l Uc anil tralk :i~dl riraJ uitar· Jordi •çadt irà b shirt estrl. 16& :erl l rrlnl' 'deia a celebració del tricentenari de la mort de Henry Purcell justifica un tractament privilegiat del tema des de les pàgines de la nostra publicació. En efecte, aquest cmnpositor no representa només el paradigma del músic nacional anglès, sinó que és una figura univer sal de la 1núsica de tots els temps, d'un a talla absolutament homologable, posem per cas, a }a de Monteverdi, malgrat que la producció del compositor anglès no presenta una càrrega innovadora tan palesa com la que evidencien algu ns aspectes del gran mestre italià. Això és causat en gran part a les circumstàncies històriques , polítiques i socials de l'Anglaterra del seu temps , raó per la qual ens ha semblat important de dedicarhi un comentari. En aquest sentit -i e n paraules de Jlanfred Bukofzer-, " Purcell és important perquè la seva funció fou la de culminar i no pas la de començar del no res ( .. . ) . Va acceptar els convencionalismes de la societat de la Restauració sense ~estio11ar-los. Dintre d'aquests línuts, va sahcr crear, a1nb les característiques dc l'època, una profunda obra d'art; com a vertader aeni de la Restauració, va compartir ~ls defectes de les seves virtuts i les virtuts dels se us def ec tes , , . Ja · que va revifar J a flama de la música analesa després de redat d'or dels madrigalistes i va portar al cim les tendències divergents del barroc central anglès abans que 1' ona expansiva del barroc tardà italià envaís Anglaterra, Purcell és considerat pels seus compatriotes com un autèntic geni nacional i la seva figura encarna el darrer gran compositor de naixença anglesa anterior al segle xx . Autor d'obres sacres, instrumentals i dramàtiques, va assimilar divetses influències continentals, però el secret de la seva singularitat -i la clau de la seva universalitat- rau en les seves arrels autòctones. En adaptar a la prosòdia anglesa, de la manera més admirable, un j us tíssim estil recitatiu dramàtic, ens donà l'exemple més eloqüent -particul arment a Dido a nd E ne as, ] a seva obra teatral més conegudad'un estil en què es fonen en una unitat indivisible els elements greus i humorístics , fantàstics i reals ... El famós plany de Dido, que clou pràcticament l ' obra, és una de les pàgines més belles del repertori líric de tots els temps! Encara que, segurament, la celebració d'aquest tricentenari no tindrà una projecció popular similar a la que va provocar el bicentenari de la mort de Mozart, ca 1 re1narcar-ne la importància real i donar la benvinguda a tots els estudis, manifestacions sonores monogr·àfiques, reedicions i noves produccions discogràfiques, etc., que l'efcm~ride està propiciant. Henry Purcell (1659-1695) ''Orpheus Britannicus '' 27 TEM A Henry Purcell, el rei cie les fades per JOAN VIVES l n•i dc les fad es ... ". Amb UCJUt>st nom tan suggestiu Gét·urd Gt'fen, crític musical dc Radio France, enceta el r ~l pÍ­ tol Rohre Henry Pun·rll a la seva T-listoire cle lamusique anglaise. Polset· també per aquest motiu , Ran ta Cecília, gelosa el<· les fades, va deixat· morir injustament tm dc>ls ~>rus més grans súbdits el dia abans deljoru de ct>lehració del seu patronatgr ... e>I 22 d e novembre. Encara que sembli una ironia, Purcell va morir un 21 de novt'mbre , havt•nt tingut just el templl dc• porler sostenit· una ploma , t>ncara que amb cüficultat, per signar el seu tt>stament. Era el1695. Purct>ll tenia 36 anys. Sembla que un constipat mal guarit hauria pogut S<'r el causant d'aqudl destí. Als burladors de palau eo deia que l 'ha"ia agafat una nit de pluja in tensa.lornant d'una magna gresca. de les que segons qu<' sembla era un devot. Fim i tot es va arribar a comentar que la seva esposa, molesta. l'havia deixat tanc-al al can·er. Algunes 'isions més poètiq ues diuen qnc va morit· dc eonSLtmpció , potser odginuda per la morl de la reina Maria n, per a qui s upOIHldament sentia alguna ('O~ sa més que admiració. P•~r·ò els budadors d c palau són els burladors dc palau ... i amb el pas dt"ls segh·s hi ha hàbiLs que no han canviat gens. Però, què va passar. r ealment? El C'ert és que Icc; eau,rs d r la mort del rei dc Ics fades presenta tants inLt•rrogants com la seva mateixa vida. I ai.xò que la !.eva familia ja estava vinc·ula da musicalmen t a Wrslminster. Ell hi va tl"t'haJlur sempre i Ya gaudit· de l'a mistat dels tlifert>nts monarques que ü 'an st'r t•ontempot·anis i p er u ls quals va trehaUar, t'I\ espet·iall'esmentada n~ina Maria li (esposa de Gu ill~·m lTI), 3 anys m és jove que el compositor i qu<' nt morir pocs mesos a hans. .Fi ns i tot els funerals dc· Put·ceU. fets e1dia 26 d e novembre a 1· abadia de " cstminster. on també el vu n r n tt'rrar, van ser rls fu nt-rals d'un r ei. Malgr a t lot, continuen oberts una hona colla d'interrogants sohre la seva trajectòria vital. S'han conservat a l voltant d'una dotzena d'elegies lit eràries sor gid es a nan de Ja seva morl, pet·ò una de les m és signifit'ati ves és la crue va esc t·iurc c·l seu vell amic i coJ·Iabo r·ador John Dryden, i que John Blow, tamh~ mestre i amic de Pm·cell , va con vertir en una dolça orla per a dos contraten ot·s. dues flautes de h ec- i bai x continu. A l"última estt·ofa , hi podem llegir rl següent: ''E 127 El cor celestial que va sentir les seves note1 [a I"alçaJ va fer baixctr del celww musical escala: pel$ seus graons hi -v an pujar i pel camí va ser el mestre, i p el camí varen t'!tniQr Ai las!, confrare.~ de la lira i la dolça. vl>u, lamenteu el seu destí, p erò alegreu,vos {per t•osalln Viviu ara segurs i d'aquests dies disfruteu Només amb els cants de Purcellgaudeixen PL\d' i mai no canviaran (Lquesta decisió per d'alin Els monarques anglesos en el temp5 de Purcell Nom Anys de regnal 1625-1649 • CARLES l • OLIVIER CROMW~:LL 1649-1658 • Interregne (R. Cromwell/ 1658-1660 Lambert!M onk) 1660-1685 • CARLES II 1685-1689 • JAUME li • .M ARIA U 1689-]694 i GULLLEM lli 1694-1702 • GUILLEM III 1702-1714 • ANNA XVI JU I sigt Els temps de la Restauració Purcell va néixer a l'Anglaterra de la Rr,lu ra ció. Enrera havi<.•n qu eda ~ els t emps J' sos del rei Carl<•s 1, que va mo1·ir cxccutnl 1649, i la revolta dc C t·omweJI i e)s seus dors. E l l660, quan Purcell ja tenia nu an). produeix la rcsta111·ació monàrquica en la prr· n a del rei Ca d<·~ TI , que fins aleshore~; ha\ ia cut exilia t a França. Eren els primers n111· t·egnat d e Lluís X TV . Carles IT va tot·nar plcnamc>nt imbuït tleln. esperit versallesc, tatuhé musjcalment parlant. f aquest senti t és prou signifieativa la crcariótl!·l' qucstra de la cort, e¡ un vu anomenar els Violin' Rei, a imitació dels 24 Violons du Roí fundat' Lhtís XIII de Fran~:a. Paral·lelamcnt, a Anglaterr-a també es vn duir l'inici de l'anibada dt> nombrosos tors i intèrpt·ets eolranget·s, especialment i que de mica en mic·a van anur deixant sentir In influència en la música autòctona, fins al·r? hr( En idj prI Viti 111ÍI tus tio ni l nis ell. mu trit TEM A ''Henry Purcell. Composer to his most sacrecl Maiesty•.•'' Henry Pur·cell, fill i nt•bot dl' dos músics (Thomas i Henry, t·espcrtivauwnt) que treballaven a 'Vestminster, va dehutur· musicahncnt rom a veu blanca, fins a l 1673, t'n CfllC', a mb 14 anys, d canvi dc veu va fc•r-li dt>i.\.ar el cant per passar a treballar momentàn.ianwnt nltallt'r d t> Jo lm llingeston, m·dinari del rei en ca tTc•gat eh• la fabt·irndó i el manteni- Henry Purcell X\' lll,èn qt:tè, comju éa prou sabut, la música anglesa va perdre una bona par·t. de la pet·sonalitat, que ja no1·ebr·otaria fins a meitat del segle xrx. És mo1t significativa la llista dc noms italians que ens trob~m ocupant cà rrecs divcr·sos en l'àmbit musical. Entre els mestres de Ja música italiana de la cambra i del gabinet del rei, així com també mestres de capella i del gabinet de la reina, hi trobem ds cantants Vinrrnzo i Bartnlomco Alht"ici, Pit>tro Reggio, i els músics Girolamo Zcnti i Andrea Testa. També un castrat d'origen espanyol. Hilario Suarez. Posteriorment, Pietro Cefalo, Matteo Bataglia, Giovanni Srbenico i Dr·aghi, essent aquest darrer l'organista dc la reina a partir dt>ll673. Òbviament, tots ells ''an participar d'una manera activa en la vida musical el., la cm·t. .Prr tant, aquests fets justifiquen plenament la tnplet'tl fl uenc1a ·' · que es d etXa · sen tu· · constantment e~ la música dc Purccll i que sor·geix de la barreja d elements francesos (com ar·n una de terminada mena de dlmcs i danses), amb novetat ita}janes (el metodisme sovin t virtuosístic l'ús d'instruments . I ' com e s membr·es de la família dels violins en substitució de 1rs vro · 1es dt" gamba i t.ambé de noves fot·~es. rom ara la sonata a trio) i la rrran tradició dels 1 ' rginalistes i madrigalistes a nglc:os (especialment rn elterrrny harmònic). ment dels intltrHmcnl¡; dc In eapella reial , de la capella pl'ivnda dl' la reina , de la sala de ba nqlwts a Whltehall, del palau d t> Hmnpton Cou1·t i del castell de Windsor. La previsió era que a la mort de Hingeston. Purcel! hct·eturia el cànt>e. L'any següent va començar a orupar·-sc delmanlcuiment de l'orgue de l'abadia dc \Vc~;tminstcr. Sabem que pet· aqudl e~; date.-., a pa t·t de fer de copista ocasional dc partitm·e!>, ja ha' i a rcbnt classes d'alguns dels grans compositor·b òel moment. com at·a J oh n Blow (1619-1708), Pc1ham Humphrey (1647-1674) i fin~; i tot df'l veter à ~lathew Lockc (162] -1677), a qui, a nan el<' la S<'\ a mort. va snbstituu: com a compo~itor dels Violin s dt>l Rei. Per a aquest conjunt va c'S('rinre nombrosos aires d e dansa destinats a animar lt>s festes dt> la cort. És probable CJlH~ Pm·c·cll es easés ell680 , ja que ell681 va tenir el seu primer· fill. La seva esposa es deia Franccs. Per· aquellc•s mateixes dates va substituir Blow com a or·ganisla de Westminster i el 1682 Edward Lowe com tt organista d e la cap ella reial. •t . •• an el organ1s of his Chappell Royall'' 11 Sembla que, en genera l, els especialistes en la música de Puret> li es posen et• acord a l'hora dc considerar que ]a seva música per a tecla no es pot comparat· amh la pr·oducció sacra. de cambra o d'escena. Però, per a ltra banda, la poca quantitat de repertori a uglè-5 per a oq~ue d'a(ruesta època convertiria en t'J'ror c>l fet d'oblidar les obres que Purcell va dc>di<'tu· a aquest instrmnent. A més, Purcell sempre va gaudir d 'una bona fama d'organis ta iimprovisaclor, fet que es deixa sentir en la llihertat d e les poques o1ll'cs que per· a aquest instrument hem couservat , i que són bàs.ieament un recull de Voltwtn.rys vit·tuosís tics i d ' una certa complexitat. Esment a par·t mct·ci.ll.la música p er· a clavecí, que en general ens pol donat· una impr·cssió de facilitat i encant. E n essència, t•l catà lt•g d" obres clavecinístiques està f01·rna t pt>r transct'i pcions i peces di verses recopilades per l'cditot·londinenc H em·) PJayford en la segona part d'un renrlltitula t Mttsik ·s Hand- ;;:¡ .. .~ El ,;- ¡¡· 127 TEM A nwid, public-at ell689, a mé¡; eh· les 8 suites C[UC' formen d \'olum titulat A ClroicP CoUection ofles.wns fot the Tlarpsichord or spinet. publicat pòstumament el 1696 per la seva \ ídua. La música sacra Després del refredament que es va viure durant els anys dc Cromwell en la <Teueió de música ::.ac·ra. la t·estam·ac·ió monàrquica dcll660 també vu comportat· c•l n•torn de les composicions destinades a acompanyar el culte aJ1glirà. L'aportaeió que hi van fer Hmuphrcy i BJow, els dos mestres de Pm·cell, va ser· molt important. Ells van ser els renovadors dc la tradició consolidada durant la clècada dell550 JH'r la reina Elisabet! (filla d'Enric VlTT). Purccll es va dedicar especialment a la mí•sic·a sacra, sobretot en els seu s ]Wimcrs anys creatius, coincidint amb els temps dc Carles U i Jaumf' lf, sempre partint de la línia ma n•ada pels seus mestres. malgrat que en algunes obrt>s sembla anunciar l'esperit dramàtic de roratori i les grans orientacions d e lla nd el. Dels 32 volums que formen Ja seva prod11cció íntegra, publicats per la Pm·cell S<wic>ty 7 7 estan dedic;ats a la músiea sacra repartida en eli ferents g~ne res. Ai.xl, trobat·em 10 cànons (basals en textos cle ¡¡alms i aJ.leluics), alt:,runs cants breus a 4 veus, més de 60 anthems (antífones), tradicional- ment considerats com el paral·lel a les t' 811hlll'•d· Johan Se>hastian Bach, i escrits sempre pel' a tu· contin u , alguns dels quals també comporten r d'instt·uments. Aquest (>s uu dels vessant- 14 atrac·tius de l'obra ptncelliaua. També hi troL. himnes, salms i motets propers a l'esperit dl'lstrnr. !terns, però ::unb tLDa major ecmlomia de mitjan. una vintena de cançon s sacres a una i dut'~ lr amb el seu baix continu. Esmentem aque•tpr grup d'obres anomenades ·•~>erveis'' i que realrn1 són nomfs l' Evening Seruice, el Service en sollllJ. jo1· i el Te Deum i ]ubilale. Capít.ol a part mereix la m\1sica que Pm·ec•ll 1¡ escriure p els funerals cie la •·eina Maria Mun ¡/¡,1t1 born. Alguns mesos d esprés de celebrar el sru últi aniversal'i, la reina Ma t-ia va morir el dia 28 dl'fl•. semhre ele 1694 i r enterramcn t no es va fer lin-.U' de mn,·ç dc l'any següent. La música dc Pm·¡•t•U,. va inll'rpretar dm·anl la JH'Ocessó que va anar.!· Whitl'hall a l ' ahadja ell' Westminstet' i Jnruntd serni fÍtnebre que es va fer a la cap1>Ua d' VIl. OIL ~~ ;.oo Mú cull pre~ JO.O llU Can! mir Cam pr>t. C.S1 ((oU ~I E qur.~ Dir. DOS puJa: rrot SIB (L'a Simf :'I t'et :'I ort Bam só li Les benvingude s, els aniversaris i les tavernes (15111 en Si !JliCi Li nc l(Uf! Manfred Bukofzer·, en t>l seu antològic lli lm 1/w. sic inthe Ba.roque Era. proposa Jadi,isió drla Dir.: 13.1) CLA PAlAU ~ ~100 eida ra. I (8m) lliri deE Bau ~f1Íe IV TEMPORADA DE CONCERTS 1994-95 Grul ha. Palau de la Música Catalana scrr 9MAlG'95 dimarts, 21 h. Concert extraordinari THE JOHNNY THOMPSON SJNGER S. Gospel, espirituals nCh'I'CS. (Concet·t patrocinat per Fu ndación Tabacal<·t·a). 23 MAIG'95 dimar·ts, 21 h. ORQUESTRA SIMFÒNICA SHTNSEL DEl" JAPÓ. ETETSU HAYASHI, tamuor japonès. Dir. ONDREJ LENARD. Mozart , Isao Matsus hita. Mahler. (Conrt'rl patrocinat per Televisió de Catalunya SA). nos Coll Cri, Lrat •Iu \ '1••1 4ui an li 11.0 FÈ p"'l ktrj Rob GLI COE 16JUNY'95 divendres, 21 h. ORQUESTRA DE T.A SU ISSE ROMANDE. ORFEÓ CATALÀ. ÀNGEIJA MA RIA Bl.-A SJ, sopt·ano. ANDREAS SCHMTDT, baríton. Dir. ARMIN JORDAN. Un Rèqnien Alemany, de Bmhms. (Conce•·Lpatrocinat pet· Wintt>rthur). con e 11\ne 16.0 nu Ort Ritr SEl ller CATALUNYA MÚSICA Programació mes de maig DILLUNS, 1 DE MAIG DE 1995 ;.00 L'OBERTURA s aq~ ,lú.ira ~r començar .-1 <llU. n•.. cull d'obrrs br~ll' •·-collidt•• i prt'"rutadr> per Joan Yi• ~·· tjan~ ll'Q. pl'li! lmt~~~ ¡] eU r: /ral~ últit; 3e d~ ~,al; ~~u" lar !k 10.00 SELECCIÓ DIGITAL H.t.'IDEL: Odi riu u m<Jt"o•o. Cunlnt:allWY 99. \1a¡.:du 1\.ul mar. soprano. Orqu•••trn tlt· Cambra Frunz Liszl tlt· Btulnll<'•L Dir: Frib'Y''" Súntlm·. (:lBm). C.ST\.\IJTl: Ol'letn. 2 '""Mi h. Cnn~nrliu ua Clussirum. (I lm). NlELSE:'f: Suill· d'Aiat~lí. Oa·- quc·stro Simfòui('u ti"Odt"nHt'. Dir.: T. \'t•tii. (2!im). G R \ ~ \ DOS: SL> ¡14'<"t'• •olm· t•an~·nn' po pulor< t••panyol¡•;. \lídu do• Lurrocha. piano. {28m). SIBELIUS: Huka•lll\ u (L'amant), op. Il. On¡cu·•t•·u Simfòniro dr Gotlwnhur~. Oir·.: ~ttmf Jiir\i. (15m}. LLU.\: Lo.·' ~ore> dr \ illu¡w. Londnn Ohm· Ban.!. ~lurir-Angc Pt'lil. ¡n·n·u';ióbarrocn. Dir.: Paul Goodwm. (15m). SCft\CHT: Conc·c•rtuntt• en Si b \I p<'T u tre' rluri1wt• i or qu••lra Oirlt•r 1\.likkl-r. Oli\1'1' Linrk. \luldc•mor \\ nlltlt•l. Or· que>lra Simftlniru clt• Bumlwrg. Dir.: lloms Stacllmnir. (28m). 13.00 LES FLORS DE 'IAIG CLWÉ: Les flot·s tic n1 ui~. Snrielol corul.loVl•nlut Tt•rn•s••·n t·n. Dir.: Mir1url CuRus i 11<·11. (!lm). RODBIGO: tu Ocu· dc· I Uiri hlnu. Or~¡ucslro el~ Iu Hòdio de Berlín. Dir.: llun~-Dit•tt•r Boum. (17m). R.STHAUSS: i'ioit•• flor~. lit•tlrr up. 22. Eclitn Gruhrrova, soprano. Erik \\ ,.,.• ba, piuoo. (10m). \oiLL.\-LO BOS: Di•trihuc·i6 dt• fl01·'· Mont •nral Ga•rím. fluutu. \a•·it•r ~oU. guila:ra. (-tm¡. PLCCI'\ 1: .n•antrnu. O•·que•lrn el~ Cum hradeSanto Cct•niu. Dir.: Al 1·s'IO \1ad. (im). 0 \_\1.\RE: B()ll· qurt dc ro~•·s. Op. 408. J••on l••ni,. Reaum ac1·lt'r. 1nrrulo. · J 1• • an 1\o.-rm•r.pinno. (6m). p,.,. ~tOO L\ CA'\T\TA DEL CAPro~amu dr mu,iru t•ornl. St>- Kjcll-lnge Stcwmson. Ivur 01'cn. lo..nut Siinstcvold. Orqut>•tru Sirnft'miro tir In Ràdio Sueca. Dir.: 01-.ku Kumu. {28m). YI\ \!.Dl: Com·t•rt en Do~~ per a mandolina i orque,tra dïu,lrunu·nt' dt• plt·ctn·. Gl'rtrud Trii,tt·•·- \\l') hnf.-n. OrqUI'•Ira Jïn>tntntt•nh tlt' plet'ln· Je Bnviera. Dir.: Ct•rhard \ ogt. {Bru). SCHIABII\: Snnata-Fantasin top. 19. Rellu Da•ido•itx. piano. (!lm). H \ YDN: Simfonia n. 95. Philhornwniu !Iunga•·ira. Dir.: Antul Don1ti. (2 1m). DELI US : Suitt• Flcu·idn. OnJU!'Nlra Simf<lnit·n tlt• BtJtlrm•mouth. Dir.: Ric· html Hickox. (38m). ARRIA(;¡\: Nncln y muc·lw, ntl•'l per u r·m·tln, guitarra i trompa. Or'l'"'"ll·a Simfònica de Bilbao. Di1·.: .lo·sú~ López Coho•. (9m). PLRCELL: Diorlerià, suit.-. !\ant") \r~enlu, soprano. Mirhnt•l Chnnre, contratenor. Ort¡ut••tro Bunoco de Frt'ibuq!;. Dir.: Gnttfried \On Jer Gollz. (32m). BERII.ELE'l:: Serenata n rordn. op. 12. Acnd!'m\· nf St. 'turtin-in -the-Fields. D.ir.: Kt·mwlh Sillüo. (15m). J.\.'\ACEI\.: Tara. Bulbn. Orqurstra Filhnrnu)nic·n T'~t·n. Dir.: Kart·! \nn•rl. (22m). p•·•· 20.00 SELECCIÓ DE JAZZ Pntgromo dcdi.-at a la música de ju;r.z nrnh guió d'Albert :'11allof•·é. 22.00 TEMl>OHAOA L'OBC DE COI'íCE RT cnrt•gistrat per Catalunya Música l'I dia 30 d'abril tl<• 1995 ui Palau tic la ~Iúsica Cutulunu. :'1101\'TSALVATGE: Brik n Brak. BEETHO\ El\: Conr·Ht pl'•· a •iolí i or<¡nc,lrn. op. 61. XOSTAK0\1TX: Simfonia n. 12, op. 112. Leonidas Kan•kns. Orqu!'stru simfònica dP Bart•t•lona i narional de CataluD)U. Dir.: Yírlor Pnblo Pérez. 23.:~0 eon- 00.30 REPERTORI DE NIT DIMARTS, 2 DE MAIG DE 1995 7.00 L 'OB ERTURA Mít~icn per romençnr t'l elia. Re- 16.00SELECCIÓ DIGITAL fRANCI\· g· . Orr . . tmfomu t•n Ht• m. . heHra dr Filndèlfiu. Dir· Rtccard •t . · SELL· o·' Uit. Olm). CH Upe • Conccrtnntt' l'li Si h '\1 r • dnrinct • t rompu 1. fugot. 13.00 LES FLORS DE \ 1 \IG J.STRALSS(II): Hn••·• cid Sncl. Yak op. 388. OrtiUI''II·n Filhttr· mònica dc• Bt·rlín. Dir: llt·rht•J·t von Karujan. (lOm). 1>\'\IFI.1 ESLR: El¡•nm dt· n...- clt· Bt·utriu. Philippt• Corn· i Etlouunl Exl'rjt•un, piuno. (tim}. I!!ZET: "Lo fleun¡ue In ua 'n\ltisjt·t(•c·", tiria dt• Cnnlll'IL Juuuw Ani¡(UJI, tenor. Orqu .. ~t•·u dt• In Huclio tlt• Mnnic. Di•·.: Luml11•rlü Gn•·dt· lli. (4m}. BOGDAl\OVIC: lntm ducrió, pa~•acn¡(liu i fugu clt> '·La Flor d'O,·". Ali•·•· Artzt, gttitn•·ra. (9m}. B \HTEH: lh·• pirud, flot·es. fr·uganl'iu,. Diu lc<•nron. (ïm). PFl TZ\EH: Dio· RosP vom l.i t>hr•ga•·tt•n, du' fragment•. Ort¡ut><lru Sirnfònit•u de In Ràdio do· Bn\H'rll. Dir.. Wolfgung Suwnllt.dL (Dm) • CHALSSO'\: ·•J.c tt•mp' olt·• lilos" . .\ellic i\ldhn. 'oprunn. G. Lapiurt'. piano. (lm). .\OCTLoR:\ :\tú-ica llt'r at·ohar el dia. Sde~­ rió i pre,rnlació a càrrec d'AIfn•d Cc·loya. ktc¡ó ·· · • R 'guco ', presrntui'ÍÍI: Alt•x oblcs. CLASSICS DEL S l' GLE ' ' ~XX. EL HITME l>El N . • '· . ovctuls dJst·o¡p·iifiqut•s ~~~c~rtR i nulidr•s qut• fun •·o.fc•' rencao ol món coral. Simf<lnicn dt• l' \rotlt\miu ,¡,, l't:R'iS. Oir.:\. 'tHtliulln. (4:!m). )JOVrE\ FRDJ. J),. la Bcllrzzn (bollt•ltn). !'nh•h·• "'' ral•. Cor \lnntt•H•nil. (10m). CRCSELI .: Cont•t•rt pcr a rl.m m•t n. :3. np. I I. Tlll'a Kin~. lhque-lra Simf(onícu <h· l.nmln·'· Oir.: \lun Frund,. (25m). ~IE:\ DELSSOII'\: Ot·tt•t 1wr n conln. Op. 20. \ruoll'm\ of St. 11-lartin-in thP-Fi~lck (<.:nujnnt clt• cnmhrn). ¡30m). \ E.J YANO\'SK):: Souuht •c•nntol'in. Sonata s~eundu. Sonu tn vc·~pt•r­ tinn. lltiroolov Kc•jntnl' i Ztlt•uc·k Sctlivy, trompt•lt•H. Jnn llnru , urgur. Orqut·~lru tlo• Cumlwu tic Prngn. Dir.: Libor Pt•Hk. (l•lm}. GADE: Simfnnin u. 2, op. 10. Sinfnnit·lln 11'Estm·nlm. Dir.: 'f. Jiu·d. (25m). G \HCI \ )10R.\j\TE: Cint• t•an~·un~ ,,. fnrditt•>. \mw Rin·i, ln(•n.o · >~>­ prano. Jordi Ru"inynl, ¡¡uiturrn i cümbii,. Bt•rnut Cn•tillc•jn. flauta . .luurnc• Ura¡:nlat, l><'l"t'U' >iú. (13m). c• ull (J' obre~ breus t>srollides i pr~~rntndt•• per J ou u Vives. 10.00 SELECCIÓ DIGITAL TXI\IKOVSki: Suite per a or<Jul',tro n. 3 , op. 55. Orque•tra 14.00 ~10:'\IEl'íTS L ÍRICS .J.STRALSS( ll ): Oit• Fl<·dr·r mau•, ~xlrurtt'lo. (;unciula Junn witz. Ht•oal<' H olm. Wuldt•mm· Kmenu. Erirh Kunz. Elll·rhnrd Wnechll'r. Cor dt•I'Òpc·•·a E,tntal i Orquc~h'll Filhurmònic·n dt• Viena. Dir.: ll.url Biilun. (ilím). HA\ DN: L'ineonll·u im l"""' ,¡.., (ex tractes). Cltu•s Il. Ahn"jo. Lindn Zoghhy. Mnr¡(un·t Mru·sholl. Orqu¡•slnt tic Cnmbl'lt tlt• Lnusonn. Dit·.: Autal l)¡,.·nti. (12m). SERRANO: El mal do• omorr~. )furin Uriz. l •allt'l RivaR. Cecitiu Foudculu. R nmón Contrern•. Joan Poo•. Orqu"' trn Sinfònic•o dt• 13urct•lonn. Oil·.: Gorda '\ovnrro. (15m). lò.tKl :-ELECCIÓ DIGITo\L H \\1 E \l : ¡_.. , Indi¡·' gulnnl•. Suitt•. lh·•¡ut•,lrn dt• In Chupdlt· Hn~nlt•. Dir .. Ph. llt'rrrweghe. ( I:Jm). GR.\'\ADOS: :'\lazurca. l>an7n tri•l<', Znmhrn i .\rnhi'M'n (tlun"'' t•spnu~oll'' op. 37. \\ ür7hur¡:•·•· Gitarrentrio. (2:!m). T .\:\EIE\: Cançom• oo· hrt• put•nws tlc· .lnkov Polonsk\', up. 27 (tt·•·c·t•r llihrt'). Ctlr ,Íc• Cmnhrn dt• rrn-Litut tl.. les III'IS \ o•·unt•zh. Di•·.: Olc11 Shcpel. (:!2m}. DANZ!: Quat·ll'l¡wr a fo¡:ut i h.¡o cir t•urdn op. '10 n. 2. Mntll·u llfnu¡.,,uzzi. Gi¡:ino MneRt•·i. ¡\nlonit•ltu \ojos . \ICn•olu Rit·t"urdi. (20m). BENNETT: Cnprit•t•ill pt·•· u piano i on¡ut'Mtra, up. 22. l\lnlenlm Binns. 0•·•JUI'Iotrn Filann<luira de Lnu tlrt·•· Dir.: Nit·holu, Bruith\\ ui tl' . ( l;{m). HA) O :'i: Simfunin n. 73~ ""Ln t•nc-Prn ··. Tfw llunoH•r Bantl. Dir.: Roy Gootlmon. !:!2m). POULE:'iC: L,., nnimnux modi-11',, >uitP d'orqut••t•·u. Orque,trn cie Iu 'iot"il'lnt de Coot'C'rl~ dt•l Con,l'r'atnri dt• Parí~. Oir.: Gt.'orgt•¡. Pr(.tn•. (21m). CORELLI: Sonntt• ciu o·hit>~n op. 1. n. 7 i n. 8. Lnndon BurO{IIIl'. (10m). \\_\G'\1·,1!: L'c•ntrntln dt•lnou nn\ IB:JS. Cm· i Orqu•••lra Simfònic·~ tlt• llrunlwr~. Di1·.: Knrl Auton Rit·k,•nlllu·hc•·· (lïm). REJCH•\: Sinfonit-o per a quatre fluult'K, up. 12. Quarti'! Kuhlnu. (2Sm). 20.00 L'Àll i)[O.VISUAL Un prn¡,'l'nmn d',\lrx Gorinn. EL Gil\~ REPERTORI: Rc,isió dt• lc• gran< bondes sonores tld rint•. NIT D'ESTHE:\A: Prc-.•ntnriít cie lc•• hnntles AOnort•s mt'b rt•ccnl". 22.00 LES SONATES PER A PlANO OE BEETHOVE:\' Guiio dt• Raimon Colomer i Joan \ï,c•. Sonata per o piano n. ~. op. i. Paul Bnduro-Skoda. pianoforle. (30m). Sonata per n piano n. 5, op. JO n. 1. Paul Bndurn-Skoclo, pinnoforll'. (20m}. Sonutn per nJiinno n. 6, op. 10 n. 2. Paul Botlura-SkoJa, pianofnrl('. (13m). Sonata pern piano n. i, op. 10 n. 3. Paul BuduroSkodn, piunoforte. (25m). Mú~it·u l"''' uc•abnr el dia. Selecc·ib i prt•M·ntució u c·àrrec d';Uft·cd Cduya. 00.30 ll E PERTORI DE NIT DIMECRES, 3 DE MAIG DE1995 1 7.110 I.'OIIEHTllt\ \lú•íc·11 pc•r c·nmc•nt;lll' c•lcliu. Ro·· rull cl' ol,.,., l11·•·u• t•-c·ollicJc•, i prc••c•ntatlt" (ll'l' .I non\ in·•· lll.llO SELEC.CIÓ DI GIT \L SIBELil S: Si1nfoni11 n. 6, op. 10 I. Onp11•otru Simfonic-u dc• Jlo,tun. Dil·.: Colin l>n'i'. (2:;m).S< 11\H;LZEH: llullc·ttu11 4 t•n Sol !\I. "Esc·olu d' ''"!{rim u •·. \1u,il'o \ntiqnn rlt• Colònia. Dil·.: Hc·inhnrcl (;oc·lwl. (':lm). PHOKOFIE\1: Quintc•t, op. 39. Rt·rlillf'l' SnliHII•n. (22m). BHIXl: MiMHU íntt'f(t'u, Nov. 1/46. l holyu Vc·r·c•hif'H. Clu·i•tl' l Bm·••ht'I'K, S('ot Wc•i•·· .lmu·him GdJhurdt. Cnr tni'l 1\.lihn. Orqm·•tr·u clt• Cumhru dc• l't·o~u. Dir.: IJ .. Imuth Hilling. (2Ym). RO DHIGO: Coru·c·•·t pt•r a uno f,., tu. Pc'(ll' Romc••·u, ~uiturru. \eadt'lll) of St. \lnrtin in tlw-Fic·lcl,, Dir.: 1\t>\ÍIIc· \lunírll'r'. (28m ) SCHu;\1.\"'1:\: Gran Sonata p<'r a piano op. 11 ·~curH·t'rt .,t•n..,t• orqu•••tru.. \ull.:..,. llanfic•lcl. (25m). Sl lo.: Funtu,ia lli' l'a' iolí i on¡uc••tra up. :! I. Jo,,•f Suk. Orcpn·•tru hlhnrmònic·u Twra. Dir.:\ ada\ \•·umonn. (2:!m). 13.00 LES FLOUS DE !\1..\IG BHl CK~EH: \ï•·go Jc·~••· floruit, mult•t. Cnryrlun •in~c·r•. Dir: J\lattlw\\ Bt••t. (5m). H.STHAUSS: El c·uvnll,.,. dt• Iu roMa, Suitt· op. 59. Ü•·•rut••tra Na•·iunul EHc'tlt'<'oll. Dir.: Nt•t·mt• .liii'Vi. (25m). \1 \CfL\l'T: Hww. lik. Th1• Fol~<'l' Con•or·t. (3m). VAUGH \N \~ ! LLI \MS: Flo~ Campi. pt'l" n \·iola. \t') us i orc¡u•·•tt·:t. fn·dt•rirl. Hi•l<lll', ,¡.,. In. Th .. Bourrwmoutb Sinfonil'lta Choir. Rournl'mouth Sinfonit·ttu . Dir \ormnn dt'l ~1ar. (21m). Simfimiea de Londre,. Dir.: K.irill Kondrn•bin. (21m). BACIL: Oratori de Pa>qua, B\\ \ 2·19. Emily \an Ewt·a. Carulint' T,·,.. vnr. Charft•, Daniek Pt>ter ko· oy. Tu\eroer Consort anrl Pla) t•r,. Dir.: ..\ndrcw Parrot t. (·lOm¡. ROCCHERI\1: Simfonia op. 21 u. I. G 193. D•·utodw kanunerakadenúe :\eu"'· Dit·.: Johnnnes Goritzki (11m). KRAL S: Quintet nmh llanta, \'B 181"Quintet dt' \'ien u··. Ll'1111 Wt'man. Jaap Schroder. Pet· Sandklcf. Bjorn Sjiigr<'n. Knri Ottcsrn. (22m). VAUGHAI\ WI LJ.lAi\tS: Conl'crlo Grosso. At'utl~my of St. Marlin-in-thrFields. Di1·.: N!'dllc Mul'l'inc· •·. (14m¡ ..MOZAHT: Sonata per u piuno. KV 333. Clamüo Arrau. (30m). TALLIS: Spem in aüum. Motel. Tbc Tulli.s Scholnr,, Dir: Pc•t<>r Philip>. (10m). RODRI GO: Fantasia para un Gt•ntilhomhre. Carlos Boncll, guitarra. Orquestra Simfònira dt.> \lontrt.>ul. Dir: Charlcs Dutoit. (22m). 20.00 SELECCIÓ DE '\0\'E- TATS E'poi patrocinat per CRJ~UL. 22.00 ADL-\NAC Ln '''pni cl<>otinat a evocar i t't'· 'iure t•L; fets mé• representatiu. dt•l pa>sat musical. Guió i ció el' Àlex Rohles. ""1•••·- 23.30 1\'0CTUR.N Mú~ica pn ucahar· t!l diu. Selel'· l'ió i pn•sentndó a càrrc1· ..l'AJ. fr·~d Cdaya. 00.30 REPERTOKI DE :'IIT DIJOUS, 4 DE MAIG DE Dir.: \lurlímir· \,.,¡PO\. (:.!9m ). BIBEH: St·rt•nutu u 5 t•n Do \1. •·EJ ~uanliLi nuc·lu•·n". \lu~irn \ntic¡ua tlt• Culc"<nín. [)i,·.: Ht•inhunl Co..Iwl. (IJm). (,){JEG: \tmo,ft•rt••. up. 7:~. Gt•rhard Oppitz, piano. (22m). 13.00 LES FLORS DE \ lAIG PROh.OFI Ev: Ln llt'f(<'ntla dc· la nor tiJ• Jll'<lru.lonllt•l op. lli! (t'' t•·ac·tc·•l. Pltill<armnniu Ordwstm. Dir·.: 'lt•t•mp Jii•·vi. (26m). BRITTEN: Fi"· lluwl'l' .nng>. op. ·17. IJuink Vcwul En ..•mblt•. (lOm). DA SILVA CALL\DO: l'Ior llllllli'OSII. Luiz dt• Mout·a Cn,tro. piunu. (:!<u). D.SC \H LJ\TT!: "Hirnirni Iu •·osa un di". Cnntntu. "!t·llu \nfuso. so1"'11110 . .Iom<'< G<'ll), f'IO\I'<'Í. (9m). SCIIILLl'lGS: Duru<u dt· h·s 11m·'· Ül'l(llt'<tru tlt• Iu Rlidio dt• Culfiniu. Dir.: Jun Stulen. (5m). I UJO \ILS ICS UE C.\T \Ll"IA LE\\ l'I HICH fER: In nwmuriam \lumwl \ all•. \nnn Ri<'!' i. nwzzn .,uprunu. Ilt·•·nut Cu.tillt•jn. nuuta. Jurcli Hu--iii)UI, ¡:uitarra. Arulrí-' l.c·win-Hic·ht<·t·, t•lt·t·trcHJru•t,.·u (,-,ml. IIAC C)l \HT: ~uitt· c·n ,olm. Pt•rt• Ru,, \iolu tic· Cumbn. (16m). 1\llX: \utnn·t•t•·at. Quurh·l dt• bc•c "Frullutn'' (im). \107.,._ RT: :;¡, no!'tnrns pc·r a ll't'H VI'U' 1 h'<'H t·l¡winN~o. Col'!ll S unt .I ortli. Dir·.: O l'iol \far·torl'll. (I ;{m). A LBEN IZ: Sui lc· l'k· puuyulu, np. <17 (cu·qut•sll·n¡·ib de Bur¡:oH). O•·qu•••ll·u Sindïmil'o tlt· rE•tut tlt• Mi·" i•·. Di•··: Enriqut· Biiti~. I 12m). C:I~HII ·\RD: Cunçon••r clt• l't•cln•ll. Jootc·p Bellt't, l(•nor. Orqtii'•Lru dc• Cumhra clt'l T•·utr·.. LLiure•. Dir.: Jn"'1' Pnn•. ( 17mJ. U.OO EL GRA:\ SEGLE 7.00 L'OBERTLIU Programa el•• uuí•ira unti~·• · St•· lt>l'ció, ¡ruiÍI i prl''t•ntarió a càrrt•c dc• Jnun \ iH·• · "R..\PPRESE~TAZIO'IE Dl.\\1\1 \E Dl CORPO'' (C:"alit•ri). TE\fPS DE LES \H Sf; S. .\ Jú•iea ¡wr l'OIIlt'IIÇOr d dia. U!'1'1111 cl'ohre' breus escollide, i pre•t'ntade< per .I nan \ ivP,, 2 XOSTAJo.O\ ri X.: Hypotlwtil'ally Mn•·cl<•n•d, Huitt• or·cruc·>~tral op. ;{I n. Ort¡U<'KI ru Sirnfc'111ica ¡(,. Birmingharn. Dir.: MM·!. Elde•·· (39m). VEJ\- ,._ '\'OVSKY: Ser enota t•n Du. \firoslav Kcjrnor i z,¡,.,ll'k St•divy, trompetes. .lnn llnrn, f'lt,.i<·i·mhul. Or·qut''l· 11·a dt• Camhn1 rlt• f'ra¡{n. Dir.: Lihor l't·•c•k. (9m). Ll'iZT: Concl'rl [li' l'a pian u i urcru.·,tra n. 2. Sviutoshn Ríl'hlt'r. Ort[ul'•tru 10.00 SELECC IÓ D IGITAL SCHMTDT: Simfonja n. 3. Orquestra Simfònica dt- Xiengo. Dir.: Neeme Jarvi. (·12m). MOZART: Concert per u flauta, 1\.V 314. Jcnnifet· Stjnton. Orquc·stra Philharrnoniu. Dir.: Tanuís ViíRúry. (21m). HAVEL: Quartet de corda en Fn M. Quart<'! de Sant Pctet·sburg. (29m). BANClliERI: Bnrcu di Veot•tju p"t' Po clova, deu madrigals o t·u\r wus . En semble ClcmentJnnt't¡uin. (14m). Jo.OSSLOVSKI: Treh obertures. Gran Orqut'•tru Sinúònica dP ln RTV dPI'URSS. T\..\IKO\ Sl\. I: 'iuitt· ¡wr n ur<JLII'•Iru n. I. op. n. Orc¡u•·-tra Simfunic·n dc· rURSS. Dir.: E. Svc•tlunta . (llm¡. KHEBS: Hel'l', it-h lwlll' mi"l{t'hnndt·lt, prt•ludi c·u•·al. Gt·rhurd \'\ t•inht•r¡¡•·r, urgut•. (1m). J.\ .STA;\11TZ: Sunfuniu c·n Sui. Orc(IH·•· t.-:1 clt• Cnmbru Jnnut·t•k d '(htr·u vu. Dir·.: Zdt•nrk Uejnwk. (7m). Jo.()() ,\LY: DnnM'S dt• Gulanta. Or·qu<'"t•·u Simfònic·n dtoi'E"tut ll nn~urt'-o. Dir·.: Aduut FiRI'ht·•·· (17m). F.COUI'EHIN: \putt•oHi cic• l.ully. llr'N(H\I.'Íon \.'\. (:-1<1m). SCITÜI\'BERG: Suite· ¡H•r u tloq c·lu•·i•wtN, rln•·int'l hai,, \ioli, vinlu, viol!lnt•t•l i piano, op. 29. Klitc• Wittlich, piano. Wic•tlt't' Cont•t•rt Vc•rt·in. Dir.: \1artin Sit'p;hnrt. (3:lm). USZT: Dos t•pi•odi• dc•l Fau'l dc• Lenau. ro mar ju•UD [lt:l.: 19.00 PE;'iTAGRAJIA Prn¡{rama de di,uJgarió-. cal. ~uió i realit7oció: Per> B. ré, i .\lcx RobiPs. 20.00 "A LA 1\lA.' iEll\ DE. ..' Un eotl\'itlat ens propo;a ¡, mpnta la mú,iea c¡ue Ha~da. Guió i prc•sentoció dej 011 Viws. Producció de Dolol'lt&. I( li PIS. llonza tn de llir O! ~1[:\( corda ¡26m I 13.00 22.00 CONCERT IMAGL'iAIIJ USZ'I Jied. ~ Cy1wí Guió i selecció: Raimon Colullllt i Joun Vives. llallel 23.30 .:\'OCTURN llU... • pí.cn GLIEI Bnl~m '\l1ísira per acabar d dia, Sdtz. ció i pre.l!ntarió a ràm'l'd'Jl. fred Ct'laya. LI\G D)ü. T 00.30 :\IÍ.SICA DELSEGU\\ REE S..lt"!'<'iÓ de Canoina "•L;w ga. GRCPS DE\ E\T. :'\UJ.. SE:\: Quintt•t de wot. op.ll Jorn"' Gah•a). flauta. B¡ó~ Cari '\it'l,en. oboè. ~íelslh • 'l'n. C'larinct. Jt'ns Toftdln "~'u. fagot. Bjorn Fo>dal, ll'lltt pa. (27m). BARBER: 'lú•J!I t•stival per a quintet de •rnl,ijL 31. Quinti'! de vc•nt de Be~ (11m). CfVJLOTTI: Fnnln<J, p<'l' a quiott>to dP •·c·nt. Qui~irl de vent Harmoniu. (I lm¡. RD· NECKE: Sextf'tdc·vcnlop.!il ::\Iunfred Klier, trompo. Quinit! de Vent de la Filhurmònira' B .. ,·lín. ¡21m). Hll\DE\IITH hleine KarnmPrnlU<ik prr ui ino;trurucnts dt' >cnt, op. th Qui"'"' dl' \'eni de B.rttJ llim). u.oo p1.1no ¡>t•la RED~ bi, •a nn. ( perr~ llhc•r mao'l. 15.01) l'rogn de lc·• oient• C.atniL 35. 22.00 I sors, 1995 16.00 SELECCIÓ UIGITAL 16.00 SELECCIÓ DIG ITAL On¡ucstra Filharmònica dtllt tcr·dam. Dir.: J ame• Com. (27m). 02.00 REPERTORI DOTI !"ri I tn. !l DIVENDRES, 5 DE MAIG ..... ' DE1995 U~a•h 'lli"-li rh.l <; ï.OO L'OBERTl'R.A ;\h'"ira pt,>r començar rldi• Iii' l'ull d'obres breu• r•collidti ll.30 prt•-.•ntadt·• per Joan \hr• ri~ i \lú.,, I frtodC 10.00 SELECCIÓ DIGITAL D'JNDY: Poi-mc dc> riva¡r• sui tr s im fònica op. 77. Orqut" t•·n Filhannòoirn de Monte-Ur· lo. Dir.: Gcorges Prêtrt•.(3.1~~ MOZA HT: Lo Sposo Delulo,~ 4:!0 (fragments). Son~tr; :~aJ. Conjunt i Orquestt·a dr 1~ dc Cnmbra Alltwerpen.ll~ Hans Rotman. (22m). ENES · li't P'·8 non ·31(Sonalo per a no 25 "en el caràcter popa1l i 00.3Q DIS~ DH lE..: LEl1 nT ~ I roman¡.;· . .\1l~linn Opn·.nn. jn•tin Opr~an. t25m). ll \I\ DEL: Cnnrrrt per n arpa i or·qu<'tnl de r;1mbru. l n. 6. Suuna Klinrhur•n·a. Snl"'"' tlt• •ofia. Dir.: Ernil Tabako'. ~Ibm). :\EDB \L: FI rnntt· ,¡ •• Honza, ,uitr tir buUt't. Ort(lll''tra dr Cambra Dnu·ok. Dil·.: \liro;la,· Homolk:L (31lm). JIE\DELSSOII': Quurtt•t d•· rnnla Ol'· !3. Qunt·t••t Mt·ln,. "!'· Ht'llt'lil'it'> dt'l prugrnmu em(·s ('( tlijuu,. 11.00 EL Dl\ DE L'OIE:\'T l't·u"t·umnció t·ealitzndn n partir cic· lt•~o~ ¡u-tic·iuns cpw d' uo..,trt'"oit•nt' han r... al l'llltlt•stador· d ... Cutulun)a Mú,ieu. tel. 202 35 :15. 22.00 ELS NOSTRES CONCEHTS (26m). !3.1){} LES FLOHS DE MAU; LI~ZT: "Lïnmèohil twniÍflll'", lied. \lnrga rct Prirt•, ~"1 "'111111. C)lJrien Kutsuri~. piaun. (4m). GLIERE: La 10.00 PElYfAGRAMA ruM·IIa Ht'IIH'IIa, Ballrt. Orc¡ut•<tru rld Tt•alt't' Dolxoi. Dir.:) uri Fuyt•r. (:"Hm). \1LL\·LOBOS: Suit,. Onrul ¡¡•·•· a ltianu. \!fred llt•ll..r. (llm). Ll..'iGG.HHO: rlors ,¡..munta nya. Trt' \hl<il'Í. (im). llOO \Ot:S 1\TÈRPHETS BEETHO\ E;\: Sounta pt'r n pianon.IÏ.ull.3l n. 2 "Lu tt·m· p<•ta". \lbu , ... ntur:t. (26m). BEDARD: Funtasia .\llwrt .I u lii ,>a\o. \ona \f•Cuhrt·ra. pia 0>1. t6m). STR.\\ l'SI\J: C:itw pm• fàril•. Frnnrr'c [J)unru i Albrrt Díaz. piunu a quntt't• man•. (6m). R \\EL: \lhunulu del va6Mo. Ellt't'I(Ï .. tranwnt fi' I 1wrCataluuyu Músil'u. \'11 Cu u rursdr Piono "Pr·rmi Ciutut dt· lkrga". ln/•s BorTiis. (7m). 15.00 EL DIA DE L'OlENT Programarió n•ulitzuduu pnr·t it· tle lc. prticions qut• ••ls uust 1•1·s ui•nt< han fet ui cnntesttuln 1· dl' Catalun)n 1\hísicn, tt•l. 202 35 35. 2:!.00 GRANS OBRES SOlSACAR\ \LIIO: Tt• Dt•um. )lt'ra ~rut•·'· doblr rnr· i orq•w•tn . Briptt~ Fourni<·r. 1\unku Okada. Eü-abtth Graf. John El '"'· \lirhd Bn>1lard. Cor· i Or· qu..-tra Gulbtnkiun. Oir·.: \tirbd Corboz. (Ï1m). 23.30 ~OCTl R~ llú<ira ""r aAnl ¡· Sdt•r1" •• • ' lar r 1<ro. n <·urrrt· d'Alfrrd Ceiayn. CO"'CEHT rnr·rgiNLrat prr la Htldiu l loluntlesu ,.¡ dia 30 d'a· gu'l tlt• l 1J'.J:i ui Fe~tival dr Músit•n Anti¡:u d'Utr!'eh . Sonaii'S dc FONTANA,BUONAMENTEi LEGHENZI. Enoemble Sonnerio·. (7-lrn ). 2:UO NOCTUR:'I 1\lú•it•u per acubar el din. Scleco·i(, i pt·e,¡•uta•·ió a ràrrt't' dt> "aril Junt-. 00.30 REPERTOHI DE DIUMENGE, 7 MAIG DE 1995 "IT DE 07.00 L'OUERTGRA \1í•~it•u ¡wr rnmrn~nr e· I dia. RE'cull d'oht·e• breus t'Sculli<lcs i pt·r,t•ntudt•s per Pilar Subit·à. 10.00 LA MÚSI CA RELI G I OSA E"l"'i nwno¡p·àfic· cledirnt a la mÍt •it·n rt•ligiosn clt• t o r.- e(¡; tt•mps. 1\l.l'UCCINl: Magnificat p<'t' u kC>listes, t•or i orqowstt·a. Mout'izin Fnosoni,tt>no•·. Em-ico 'lt•nci, tf'nor . '1aurizio Di Bcnctlo•lln, hnix. Cappella Musiealr <h· Santa C....ília dr la Catedral ,¡,. Lul't'a. OrtJllt'•tra Lírico SimfC.nira drl Tt·ntrr drl Ciglio dc Lut•t•a. Dir.: Ginnfranco Coomi. (22m). JOSQLT'i DES PRES: \1is•n Ln sol fn rP mi. The Tallis S¡·holur,. Di1·: PNt•r Phillips. (29m). 11.00 THAJ'iS)fiSSIÓ EN DI HECTE DE LA :mSSA CONVENTUAL DES DEL MO:-JEST IH DE MONTSERRAT 17 .Ou TE,IPOR \[) \ I>'Òl'EHA DEC \T \Ll '" \ \ IÍ :;JC.\ 'ft:SSORG"Kl: 1-..lun twt'i'"'. Òpt•ra en cinr urlt•, t Cnmplt·tndu i orque•trntln pt•t· Rim,kt 1\m·· 'aktl\ ). Dimiti.-t· Pt•tt·m. 'iknln G)U7t•lr,. \lnundrinn \ltll'lw Ya-:'iomoYn. :ll:u·in llunch<'-' , . ka. :\ndya DuL.•·i) on n'n. Cor '\ucionnl Bul¡wr t•tn'l'" Ohrclt·no'. On¡u•·•tru tlt• I'01w · r·a Nucionul tll' Sufin. Dit·.: \tu n11s Murgnritov. (l61lm). s, 20.00 HEP EHTO HI llE CONCEnT DVORAK: Simfunin 11. :i. (lr-qu•·stru Simftinit-n dt• Lundr·t·•· Dit·.: lstvún h.t'I'IÓ'H?.. (·I· lm) .. \)) DlNSEI.L: Con•·t•t·t ,¡,. \'ur·•<'•· via. '\'fi•lm Di<·htt•r·, pinnn. l'hi lnt·moniu On·h•••tru. llit·: Nt>villf> Mnrriu..r. (llm). S \LI E RI: St~n~nutu JIPI' a in~truuu•nt~ dc vent. li Gruppo di Hnmu. (6m). E"\ E~CO: Hup•bdin roma11e'n n. 2. up. I I. Onlu•••tm Simfbnit•u clt• Daltimm·¡•. Dir: St•r¡;iu Comissiona. (12m). \I \" ALD I : Cnnt•t•rt 1wr n fngnt i corda R\ -17:l. (,iíhur Junutn. Orque!'tt·u tlt• Cumhru Frun1. Li>zt. Dir.: .lantJ• Hollu. 112m). BRITTE:\': \ uriul'inn• •nlu·t• un tema dt• Fnmck Dt·id¡:t·, op. I O. I ,\1usiri dl' 1\lontl'f·ul. Di1·.: \u li Turov•ky. (30m). 00.30 REI'ERTOIU DE NIT DISSABTE 6 DE MAIG DE 1995 ' 07.00 L'OBERTUitA llu llJl<'l'itiu musirnl de Cnrmina Molu¡:atTigu qm· combina la músit•n amb In informació i la purti•~ipudo't ci r is uostres oit•n ts. B LOC DE NOTES. EL TRE~CACLOSQUES. SAC DE DUBTES. 22.00 E I. S NOSTHES CONCEHTS CONCERT l'lll'"!(i~ t i'Ut JH'r Cu tulunyu Mo'thit·n ¡•I diu I !i tlt• juli(ll de 1994 al Pnluu tlt• In \1í.-it·u Cutnlnuu. CotH't•rt dt• P111" <'\. Cl~ssi•·"· D\ ORAl\: CoJH•t•t·tpa n \Ïolont•t•l i or·qru·,tt·u op. 10 L TX,.\11\.0\'SKI: Simfonia n. {¡, op. 7-J. ''Patl-tit•u". Lluí• Clm·t'l. OrlJUI'Mll·a Sintft'lllit•a tlt'l Gran Tf'alre cll'l Li<'ru. Oir.: Ernt''t :11artítwz lz¡¡uil'rdo. (81lm). 23.30 '\OCTUR:"í :ltúoit-a prr ncuhur l'I din. s,.¡,.,. . ció i prc,t'ntueió n t·iu·•···•· <lt· \lar(, Jnné. 00.30 R EPEHTOIU DE NIT DILLUNS, 8 DE MAIG DE 1995 7.00 L'OBERTUHA Música per comt·n~nr t·l din. Rt• l'Ull d'oht·cR br·t•u• •·•<·ollidt·~ i presentudt.>s per J ouu ViH's. MÚ!írnp cuU d' er romcnçm·¡•ltlin. Ht•· obres breus l'srollitlt·~ i Pre,tntade~ · per Il oloth Bus qntl•. s .. l:l.OO HIC H AHD STHAUSS: OBRA SntFÒMCA Lt•• t•ntn•nwliudurl'• de TiU Eult•n•pit•g.-1. Orqut>•tra Simfòni!'a tlt· Dl'truit. Dir.: \ntnl Dnruti. (15m). Simfoniu <lomi-•tiru, op. 5:J. Or<¡ru•stru "in<·ionnl E,roce'11. llir·: '''mo• .liini. (12m). I... ra: I l.UU LA C.\NTATA D EL CA- 127 " FÈ l'ru¡.;nunn dc• mlt>i<·n corul. St•- 010 1 prc¡entot·ió l2.:iO DIVEitTillENT 'inli. Orqut•,lnl tft· H:l.liu-l.illt•. Dir: \luurit·o• Suzun. (:l'lm). I \lO/ \ H 1': S1nfuniu da Cut·•·iu. "uli·tt·, <il' t1·ompa. ~\•·nd<·· m\ nf "t. \lurtin-in-tlw-Fit•ld,. lli1·.: lnnu Brn\\n. (11m). IIOFF\1 \:\"\:Quartet t•n Fn \1 1wr a mandolina, 'i oií. viola i Ilo itt. Elfrit•clr 1-..nn,dlllk. Güntlu•t· Pit•hlt·t·. \ntnn Buit•rlt•. \ln1t'tW Hlutlk~. (16m). LEC:OCQ: Mnm'71'1lt• \n~ot, hnllt•t. l"utionul l'hilltut·mllnÍI' On·ht>'t•·n. Dit·.: Hio·hanl Bonynge. (:!9m). TA HT I NI: Colll't•t·t rwr a fluutu i lll'IJIH''tru t•n So l \1 . .lunu·s GuiWII). I Sulisti \ I'JH'LÍ. Oir .: Clnutlin S .. in tont•. (lOm). NIELSEN: Situ fou in u. 6 "Simfonin Sempli•. ,.... Or·<¡uc•ll·n Simf<'•nit·a dc !.untin·"· !Jir.: Olc hmidt. P5•u). MOSOLOV: Cançons dt• ""ltlut•. Ot·t¡ta•slm popular rusNu d'O•ipo\. Oit·. Vital) Gnulov. (lOm). 15.00 "A LA MANERA DE ... " 10.00 SELECCIÓ D I G ITAL Ko•petil'iÓ del programa emès el dijous al Vl'S¡>r<'. BARTOK: Cnncl'rt pt•r u 'ioli i orquestra n. 2. Picrt•t• lloft•r. lt·•·..i(o. "uioi i pn'M'ntn<·ió: À lcx lluhlt·s. CL,\SS ICS DEL SEGLE :\X. EL HlTME DEL COH: Novctnts tli;;t'ogrñfiques, t'lltlt't't'l" i nntÍI'Ït'R que fan rcff't•t'•nt'iu ui món t'(ll'ul. 16.1l0 SELECCIÓ DIGI TAL "\Ll,NJJ...OV: Simfonia n. 2. Or·•1u•••t•·n Simf(init'll do• Rússia. Dir.: \t•t·oniku Duduru,n. ( lOm). \'CF'.B \CH: Concert pt'r a irl·mlml i Ol'<fUC•lra mi m. Gu) Pt•n,on. Rirrrcnr Con~ort. Dir.: \driun Cbnmot-ro. (26m). DOJI, ..\i'iH: Quintet pt•r a piaun. dt.- violin,, ,·iola i \Íoloneel, op. l. Wolfgang ~fanz, piano. Quartl'l G.uhri..li. (33m). BL'XTEll l DE: "Jr"' tlulcis mc·moriu". Cnntntn !luxWv <14. Solistes' o•·td<. Cot· de ncn8 de l lonnover. Tlw Amsterdam BnrO![Uf Orrh!'strn. Uir: Ton Knopmnu. (10m). JI A Hi\: Le Bai dc Béull·icc d'Este, stüte. T b c Nt•w London Ot·r b estro. Di.: Honn ltl Co •·p. (17m) . BO I SMOHTlEH: Sni l e pet· a flau t a IJ·uvt·~st•ro, guj t urra i viola dc p;nmbn, op. 35 n. •L Bernhard Hiihm. J iiq¡en lliib~chrr. Achim Wt·igrl. (10m). T·\RTINl: Conct•rt pt•t· u 'i oií, cordn i continu. t·n Lu J\1, D96. l'to Ughl. I Solisti \t•neti. Dir.: Cluudio Scimonc. ,.(¡., 3 (19m). 11 \\[)"\: Simfuniu n. 60 ·•JI tli•tnottn,. l'loilloaronnniu llun¡!nril"to. Uio·.: \ntal Durato. (25m). SUll \1\ \"\: Ht'<lllil'm für \lignon, Op. 9lllo. Snlo•tt'' 'oral,. Cur o Onptt·•t ru rlt· Iu Fnrulut•it'o t:oollwnkiu11 tlt• Li,. huu. Dio·.: \lic·h..! Curhu~;. (12m). HEVl EI.T \S: Lo noelw dt•ln:< \1 uyu•. On¡ut"< tr·u Filhur· noò n icu clt• Iu Ciootut olc• Mi..,i,•. Dic·.: Ect~·icpll' Bíotiz. {27m I. 20.00 SELECCIÚ DE JAZZ l'ro¡:mrnu tlt•<IÏ<'nl u Iu rní~Ki<·n tle jnzt. um lJ ~uifl cl'Ailwr·t '\1nllufc·í·. 22.00 TEM I•QRADA DE L'O BC CO"\CEHT ,.,.,.,.~ri•tt·ut l"'r Cu· tulunyu l\tú•il'u t•l diu 7 do• muig d!' 199!) ui Pulnu dc• Iu i\lú,ira Cntnlunu. U \Cll SCJIÒ"'BERG: Pn•lootli o fu~u. BW\ 552. IH RG: Cnn¡•¡•rt¡wr u \inlí i or<)lll'•tm. SCIILBf.RT: Simfonia n. 11. \\ \G"\EH: l'ur,iful· Sino¡.o,i~. ( ltuntal JuiUc•t. 'ioü. Orque•tra -inft.nic·u <lc• Burct•lona i nudonalcl .. Cutolunya. Dir.: Fruru Paul Do·t•kf'r. 23.30 :'\O CTl H-., 127 Mot•iru llt'r !H'IIhur t'I diu. s,.¡ ..... eió i pn·•••nlnd(o u •·iirr~r d' ·\1fn•d Cl'lo~u. 00.30 REPERTO RI DE NIT DIMARTS, 9 DE MAIG DE 1995 7.00 L'OBERTURA Mú•icn per cnm<·n~·nr l'I elia. Ht><· ull d'ohr;•, hrc11• e••·ollide- i prt>• .. ntude~ p••r Joan \'in~'· 10.00 SELECCIÓ DICITAL GRJEG: Simfunio •·n du m. Or· l)UI.'•lrn Simfúnica d .. Giitt"bOr¡(. Dir.: "it•t"m<· Jiiní. (32m). LE ROC'\: S uit<' )H'r a do. clovt>rin' n. 6. \\ illinm Chri•Lie \rlhur llaus. (llm¡. \ IOZ.\RT: DiHrtirnt•n lo K \' U 1. ..\rodt•m} o f St. \lnrtin -io- tht•·fi¡•)d,. Dir: 1\'cville \1nrrinc•r. (:l3m). GRANADOS: Guy¡·~<·o~: Lo• \fajos emlmot·ndos ( ¡• port). Alí<·ia dr Lnr·roclcn , pinno. (32 m). f'.COUPEHI\: L•·• Nadorr •• la " lm¡wo·iul". (T<•n·t•r ortln•). Ht'H fH'I'ion XX. Dir.: .Jordi Snvull.(:~ lm). GORECKJ : To·p, pe· ce• t•n e~til untic. Ürt)llt'~t c·u dtComlorn Amuclc•u•. Dir.: Agnil'8· ku Duc·zmal. (9rn). STE:"'U \.M1\fAR: !:iolsti<·i d'hiwrn. op. 21. Cor d<•l Conc•ert llull i Ür<)U<•,. lrn Sirnfònil'o eh• Güt .. loor~. Oir.: 4 ~l'l'nit' J üno. (12m). 13.00 RICHARD STHAlSS: de lt•.., hn rulf·~ O Bit.\ SDIFÒ:\IC.\ ('t'lli~. l na 'ida d'be1·oi. Orquo•,tra ,¡,. Clcv .. lnncl. Dir.: Lor·in \lnatd . (-l:~m). l."anwr ,¡ .. Dànae·, fmgment •<imfònic. op. 83. Urr¡uo••tru Simfònica dl' Toronto. Dí o·.: \nrlo·"'' Da,is. (llm). 11.00 :110:\fENTS LÍRICS MESSAG ER: "\1onoit'tll' flc·nn•·airc. extractes. l\lat·tlut AnJ~;di · ··i. Lilia11e Bnton. Michcl Dc·n~. Ht•nt! Lenoty. (;illwl'l \1 oryn. Cors Rayocond Sai11t Paul. Or· qut•stra dc l' As~ociació de C:onc·er·t• Lmuorcux. Dir.: Jult·s Gn•ssil'r. (Mlm). PI RC:ELL: El Rei Artús (extra('tt•s). D•·llt·r· Consort. Deller· Choir·. Tht> King', \1u•ick. Dir.: Alfred Ot•· lll'r. (60m). 16.00 SELECCIÓ DIGITAL \IE,DELSSOH'-= Conrt•rt p<·r a piano n. 2. op. 10. e~ prit·n Kot>ari,. Orque.;tra dt' Iu Gt·· wandloau, d!' Lcipzig. Dir.: 1\:urt .\fa•ur. (21ml. FOHSTER: Sonata per a oboè i baix l'llntinu t•n tlo m. PauJ Domloret•ht. ohoi'. Wic•lancl 1\uijken, ,;olonrel. RoLH•r·t Knhrtt"n. (')a,·rri. (8mJ. lH:\OEJ\flTH: Hé .. odiutle. hnIIPt. Siegfried Manscr. piano. Orquestra Simfònica dc Iu Ràdio de Ft·ankfurl. Dir·.: Wec·m•r· Andr·cas .\Jhcrt. (22m). VJV \LDI: Piango, gcmo. Contolu. Tt•· n'~tl Herganza~ ruezzo-¡.;,opr·ono. Orqueslm de Cnmbm <\nglt••a. Dir.: Marcello Violli. (9m). PROKOF IEY: Puixkininnu. Orque~lru l'iacional E~f'O<'t'~n. Dir.: ~ceme Jiini. (22m). ELLIJ\GTON: Suite de '·The ru,er" (orque"tra t pf'r Hon Co· llier). Orque<tra Simfòni<·a dt• Ortroit. Dri.: :\ee me Jiin i. 127m¡. BACU: Suitt• ongl<',a ro. 3. B\'n: 808. Kenno·th Gillwrt, da\ecÍ. (20m). ROSSI'~I: QuurI!·L p<'r a flauta. clarinet, trompo i fagot n. 5. Coo<ortinm Clas-icum. (12m). \' ACGHA \ LLLUIS: Simfonia o. 6. :\ew Philharmonia Orehe,Lra. Dir.: .\drian Boull. (37m). BORTNYAj~SKY: Concert n. ·l. Cor Clioka dc Sant P ctershurg. Dir.: Vlad.iElav TxerouLXc•nko. (8rn) . DETIUSSY: El mar. OrqueHtno Simfònica SDR, Stuttgurl. Dir.: Sergi u Cclibiducloc. (25m). "1- snncu·t•~.o mt·~ r~· (35m). Don Joan, op. quest ra :\neiuoal E-ton... 'i ~··nw J iin;. 119m). :!:l.UU LES SO:\.\TES PER \ l'I\ "'O DE BEETIIO\ El'> DIJO 199! Cu ib clt• Huinwn CnlmtH·r i .Joan ;.no L \ht·'· Sonata )lt'r a piunn n. !1, np. I~ ·'Put~llt•u". l'u ui Buduru Skuolu. JHnnofuc·t••. (:!Om). Sonata pt'l' a piueu> n. 9, op. l '~ n. 1. l'u ui Bucluc·u -S kuclu , ¡oiacwfut·· tt•. ( I:;m). Snnnta JH'I' u piuno n. 10, up. li cc. 2. l'nul Burlnni Skotln, pianuruc·to·. (l!';m). IIÚ•lt'l LES PECES PER ,\ E"' CO~CERT DE R\.\IE\1 TEMPS DE LES :'IIUSES. 16.00 SELECClÓ DIGIT\L S. WAGNEH: Si núoninrn :!:Uo NOCTURN \lcísic·u ¡oc·1· ¡H•ahuc·c·l din. SPIPrt·i{, i pr·t·~o~t•ntru·it'• u rUtTt·c· ,r ·\Jfn·cl C.. la) u. 00.30 HEI,EitTO IU OE "'IT Ür<JIIl'qt r u Sicnfònic•a dr tlio dt• Bt•r·Lío. Oir.: llollrdscr. 05rn ). 11 rulltl pr,...·~ 10.00: IHR1 pormrc llarp l'li; (32m¡ • (a~o Hrliro Li ndhcrg. llaiit. Spurf. 'ioü. Lar' Olof Lar·s•on. Pl RCELL: Incassum, DIMECRES, 1 O DE MAIG DE 1995 Botul rr, ,¡ rin~ kth, qu•··t D1r. llim pian ï.OO L'OBERTt'll.\ \1ít•it'llllt'r t•umo·nçar ..1 tlia. Re•· 132m tobrr. ¡·u 11 el' nhn·- hn•u' c•"•nllidt•• i "l'· 3 prt•-.·fltaclt•, ¡H'r .Joan\ I\ t''· oir Oi llu dt" I!UlO SEI.ECCIÚ ni GIT \1. Cll \HI'F:'\TIEH: In nloiturn u u· h'U~ti~~itum· ru•c• nun uii"'iimue ¡!U- IItll'lntl. Ho·~innt• lun~t·nttccn , mú siPa JH'I fun¡•o·ul 1lc· Iu Hc•inu \1nrin Tt'l't''"· 11 4011. Solislc~ vnc·nlk. Cot• clt• Cumbru d•• Namur. \1n~Í<"u Pul}¡ohuccku. Dir·.: Luui~ fl¡•vnk. (27m). TUI{I NA: Lu nr¡H·iun clt•l lnn•ru. Orl)tli'R· tru 1\¡wionul d 'E,pu nyu. Dit·.: \tuulfo \r¡:<•nt o. (8m). \ \UG11 \'I \q LLI \I\1S: C""''t·r·t pt·r n uloni· i t~rqu<·stt·u dl! c·onlu. '\¡•i) Bluc·k. Or'flll''tra clt• Cum!Jro \n¡.;l<·•u. l>ir.: Dunit•l Barc·nlwim. r 19m) \.S< \HLATTI: SunfuniH tlt· t•nru•t•rtn ~TCJ'\Ioio() n. 2. \\ Illtant Bt·nnt•tt. U.·rnord Sou.trut. I \tu-in. (flrn). "\OST,\KO\'ITX: Can\'''"' c••¡wnyc:.lt••, op. IUO. \rtur Ei•t•n, hai'l.. ·\. Bngdarunu, pianu. (llím). BH \JI\f'i : Sc·'l.tt'l tic• corda up. :i6. Quurll'l \murll•t". C1•ril Arnnuwit7, \tuia. \\ ilhum p¡,.. l'th. \iulnn<•t•l. (:39ru).ll \~DEL: Tlot· Faithful Slll'ph,.,.,¡ Suit .. ( \n·nnjnnu·n t clt•Bc•l'..ltlccrt). Huyu l Philhtll'rnunic· Ordu·~tra. Dic·.: Yc•hucli \lc·noohin. (26m). PLEYEI.: Not·tu1·n pc•1· a oboi•, dtH'H vin)<•M, dtWH l!•umpi'S i o•onlt'll hnix. Cn cu·iliu en M u~ic·um. (17m). nt'U. IJp. 12. Fu¡ra ;,obre un trmn dt mann. op. l3·l. David piano. (:i2m). seu Simfonia "periòdic·a r.n Or·quf',;tra de Camlorn dr mnnitul Eooru¡.oca. Oir:Jciqf• crhet·. (llm). GRJEG: Lo mi; df' lo munhcny:c, hnlnd; ~1:1 lwi'Ítnn , ~orda i clurstllJtlJ~ Kart' Bjo1·koy. Orqut•tu '' fònic·n de Looclu•. Dir.: f• Drt"it•t·. (6rn). GOSSEC:Qu.u:' amb nauta op. 1·1 D. 6. Patr. Uorquillon. Trio dc cordal. llim·. 18m). DA~SES "Ell~ \'.\LS. ClemeocieCon<Ordll. n.. né Clc·mcncit·. t~Jmdl VEL: L'•·nfnnt et I~ Snlistf'' ,·ocnk \mlon•!Í.t•\.t ra Choru,.Orqut••tra 5imfrlll d•· Londn''· Dir: ..\ P ~ (16m). W.F.B.\I.H. S ni \J. FK 7. Chri•tol'brr E •t'l. clavt"I'Í. (li rn). ·om '•I)J Poll \1\.\ I)Ut•t' llir: I (~im), 13.00 08 loa•o \at·ou li.¡-19 ·imf;,, ll.rlío ll.aot. II.oo \1\ 20.00 SELECCIÓ DE ' 011 TATS IYÍ<JJi Espai patrocinat per t:RiSll!. .\lpi•lt 22.00 ALIUANAC llirn Pu1u, trrm Un ;•¡;pai destütnlll viur-e els fet• més flel pnsMUt mmrit·al. Guió• ¡•ió d ' ÀJeJ< Jlobl~s. 20.00 L'ÀUDIO-VISUAL Un programa d'Àlex Gor·ina. EL GRAN REPERTORI: H.,,;. 'ió de IPs grans hand<'b "unoo·"" del cine. "lliT D'ESTREl\A: Pt·c•entació 00.30 \I E\! ,¡ Quer, piano! C•nr¡ Gin._ '!Ut• I¡ 13 .00 RI C HATCD STHAUSS: OBUA S ll\tFÒNICA 23.30 NOCTURN RIC Així '11 purlur ZurolhuMtra. op. :iO. Or<)Uf'Htra Filharmònica dP \ 11•na. Dir.: \ndrc> p,.,.,in. Músic·a per acabar ri ció i prt>sentació a rr<'d Ccluya. dt Pc.LI dr 11 rr. D 'I c'(l.J4l R[PERTO IU UE l\ IT DIJOUS, 11 DE MAIG DE 1995 ; 00 L'OBF~RTlll\ \Jú,ira per runwn~ar t•l elia. Ht· l\\Uj dE\[ S. cull d'olm·• hn·•" ,.,,... u¡,¡,., i pmrnladr; per Jnan \'iH'H. 10.00 SELECCIÚ OI GIT\L 11 \Rn·: Tht• C:lnlclr•·n uf Lir, pnrmn¡,..rnnrq clt'Hlrn.l lc·ntlwr Hllf)ll'l', ~lljii'Ono. On¡ut••lru olt• lTI>II'r. Dia·.: H. Thn"""" · (32m). COHHETTE: Sonulu l"'" u(agnt i hah: l'Untinun. 1. ~\r.('!'i Dt·lit•it•s 1le la Snlitucl". D:11cny B·md, fa~ol. Ri<-htt• 1 au tlt·r· "'' rr. tiolonn·l. Hnht·r·t 1\.nlllwn, da1trÍ. (7ml. DLPll!:'i: \Ini' btth. parà.fro'i >imf<'onit·;r. Or· quc-tra Filbarmimi•·u dt· Lit•ja. Oir.: Pirrrr Barlhuluntt•c•. (llm ). ~\ICTA:\ ,\: 'I riu u ml. pianu op. l:i Trin Burn•lin. (32m). ARI:.:\!:>"-1: \ uriadnn' ·nhre un lrma dt• T-,¡ur!..•n •ki, "l'· 35 a. Orc¡ut·•tra dt• <..unhra dr Birlorríc"in. Dir.: \ nlt•r) Prolian>k). (15m). rJo LE \l.\.'\\: Cunrrrt t'n la m Jl~'~' u Oaula de br1·, 'inla tlt• ¡:umha i rorda. \Inri on \ t•rhru¡:~t·n. lLuna de ht·r. Snr·ah Cuuuin~­ luim, tiolu dr gamhu. Orl'lwstr·n oflhr Agt• o( l~nlir,~hlt•umt•nl. Dir.: \hcnir·n lluggl'll. ( I :lm). M07.AR1': Bu.tit•u i Bus l it·~ttw. Sing>pirl ru uu nt·l~. Snli,ll·~ clel~ JICLil•t•untOJ'' ric Vil'nu. (}¡· IJUr'lra Sirnfi~ttiru dt• \ it•ruo. Dir: lwe Clni>tiun Hur-r'l't'. Jumt•ul dt• l'. l'!'rt·lló). L'Orquo••trn dl' Cambra d' .\cordion.' dt• Hnr!'t•lona. (flm). llR.\IDlS: \ nl~u:o\ amuru:-.n-. .. op. 52. Antoni Ho• \lurhò i ~ah ador \las. piano a quult't' man,. Coral Sant .lortli. Dit·.; Oriul \lartor .. ll. (:!;)ml. BO\ET: Dt" tllll'lurns. \llu·rl \it·ln. piuno. (.Jm). Fil \NCK: P<ir¡ue. Orquc,tra Simfònil'a do· BusiiPa. Dir.:Armin .l onlun. {2Rm). BEHTI:Vl: Gr·nu Ht~~tc.·l pl•r u piuno~ 2 violi""' 'inlu, 1 io loncc·l i con t r·uhnix, op. 90. St'"tetlo ClaR,it·o. l:iOm). li'\ \DE L : C:oncer·to a d cH' t·m·i n. 3. The Engliloh Cont't'ri. Dir.: Trcvot· Pinno!'k. 120m). LISZT I WEBEH: Polo· no•.¡u hrillunt. op. 72, adaptació pt•t' u piano i on¡ut••lra. Michd lli•roff. Ortpu•stra "" In G~­ "anolhuu• dt' Lt·ipzi~. Dir.: Kurt .\luwr. (lOm). J.B.\A;t;H.\L: Simfonia t•n Do 'l "11 <'unti• ta ... On¡ut••lnr dl' Cumbt·u Filharmòni<·a el<' \luuic. Dir.: .\lichacl l!t·hnrath. ( 12mJ. \ ILL\.-LOBOS: 'li"a Sno St•ha~liau. Coqclon Sin¡H·no. Oir.: .\fatthcw Bo·•t. (31m). ll \YD.\: DhertiJnt•ntu a Rt"Ï~ "·L·anivt•rRarï·. !Inh 11:11. Orc¡ut'>lt·a J ... Cnmltru Fn111z Li•zt dl.' Budapest. Dir.: .Júnos RoUu. (12m). ENGLUND: Suunlu J pet- u pinno· ft~~•lt·. Et·ru flt·inonen. (19m). 19.00 l'ENTAGiilll<\. Pru~rumn dl' divulgat·i6 musi- cul. (;ui{) i l'f•nlilzarió: P t:'rl' Bur·ío• i Àlt•x Rnhlt·s. 20.00 ·• \LA l'na •imfooia alpina. Orc¡rlt •I ra .\a,ional E•rot·t·•a. Oir .. \. J llr·· •i. (19m). lnlt•rmt•no. intt·rluch .\-lA~ ERA DE .. . " Ln t•unvidat ""' pt·oposa i t•nnwnllr In mÍI,it·n 'l'"' li a¡rrnda. GuiÍ> i pr;·,entaC'ió de Joan \ ·;.,.,, Produc!'iÓ de Dolors Bn•r¡rtt•t,. •im(~rnic. op 72. ~lant•!..a¡H'II ll-rlin. Dir.: Rit•hanl Strau, 5 , '""''· ltoo 'lÚSICS DE C.\TA LU- 22.00 f.O;t;CERT ntAGI'iARI Guiú i •dt'l'l'iÓ: Raimon Colomer i Joan Yi\<'>. ~1A \llW · ELSSOIIJ\: Lont'<'t·t pt•r· n:•lí i orquhlru 0(1. (, k St·rj(i Alp,lr. Jove OIC[Ut"titru . s· . ... nu f' uJUra d" Cu tol ttnya. "' P u u·.: JnM·p ODJ;. (Z9m¡. G IIANAOOS: 1 11 letmrdi d e r.•Oyt•sr•a•. J ost•¡a I Q_urr, ronlntbuix. David Mnlt•t. pcann. (5m). GAHCiA LOHCA: Canço 111 e; . (;' 'punyo1eb llllllflilii'H· ure•n Orlrga, cuoluont. Or· qur.~a de Cntnhrn Tl'oll't' Lli u te. Drr . J ]> B~cu ·: osep. onM. (21iau). · :Curn1B~V659 p J dr ~l. Bou i or Pobl. • •mo, u I urgru• olt• s· · •. . dt l~~t>: (,LRIDI: <.nnc·ión 'd El Ca•rrio (nrrnn :!2.00 <:H \\~OBRES t:.ll.PERGOl F.SI: La mor·t .. di Sun Ciu .. t'PJH". ornhu~i l'O tlut·~ purl•. \lil'lll'll' Farru¡:¡;o. 13ct·nurolt•ltt· ' f oneu di "\i,,a. )[a ria \n~t·lt~"~ Pt•tt~r·!-i. Pntrizin Pnce . On¡ut'>lru \lt"•nndro S!·arlutli tlt• \ú¡wJ,, rlt•lu R \I. Dir.: Murn·lln Pnnui. (109m). 0:!.00 I{EP EUTO HI D E NIT ló.UO SELECCIÓ DIGITAL (4jml. U.OO RIC H \ItO ST R \l SS: OBRA SOIFÒ'il f.A .\llrt'rtnn. t:!:!m). 110\1~: Quin l<'l d .. ,,.nt n. 1. (,luinlt•t tlt• \t'lli Soli.;tt'' dc• Bnrt•t•lnrttt. 1I:!m ). E\ESl'O: "Oi,lunr" ¡wr· u in• trunu•nts el .. \t'ni. op. Il. Or·· cruo••tnr .¡,. Cnmlwn tlt• Luu•nn ne. Dir.: Lu,,rt•n••t• Fn ... tt•r. (24m}. 2:uo ~OCTU HN \1ír•it·n ¡wr n;·ahar l'I dia. Sele<'t•itl t prt·•enluo·ió a t'iirr·t•c d'Alfrt•cl Ct·luya. ()(1.:-10 MÚSICA DEL SEGLE XX S<'lrro·irt ri<· Carmina 1\fulagarri¡:n. <; R IJ P S DE VENT. BARBISON: Quintt•t do• n·nt. Quintet dt• Vt•nt Rt•ykjavik. (21m). BOZZA: Srhc•t·:r.o pt'r a in>tru nH•nl• tlt" wnl. op. ·l8. Enscmhlc \ rt•nn Bl'rlín. (3m). WEILL: Suite per n instrument~ dP nmt dt> l'" r'•pt'ru dl' 1rt:'~ rul..,.. The Lonclon Sinfonj¡•tto. Dir.: David 00.00 NO f.TI H N DIVENDRES , 12 DE MAIG DE 1995 7.00 L' O BE RTllltA \hr•ÍI'u 111'1' ¡tc•ahur t'I diu. Selec· t•l6 i pr••st•ntru•i{• u l'Òrn•c d,Alfr•t•tl Ct•lnyn. 00.:10 RE P ERTO RI DE NIT Mú~ic·u p<'r' <'UIIIt'll\'lll't•l diu. Ht· cull d'oht·(',; hr·t•u; r•.r·nllitl••" i ¡n-t'st'ntatlt·• l'l't' ]tlllll \ I \l'H. 10.00 SELECCIÓ n u; t TAL F~\L R.E: Ht•quic•nr. up. ·lli. (),·. qm·•trnt'ÍÍ> nriginal. \gnc·• Mt•llun. Pt'lt•r "'""). La ( hu¡lt'!lt• Royule. P!'llt- t'untem. dt• Sumi· L01ú ... En-.·mhlt• \lu<ic¡ut• Obli · t¡Ut'. Dir.: Philíp¡w u.... ,.t•wt'¡:llt'. (38m). \LBE\lZ: Cnn<•t•rt funtii>tit·. Prinwr com·t•rl ¡u•r u piu no i ort¡UI',Ira. np. 7R. Enrit¡nc• p¡;re;¡; tll.' r.uzmún. piuno. Or questr·u dt• \ ull•nc·ur. l>tr.: .\1u · nue! Galtluf. (28m). D\ OH \1\.: QuariPt op. lil. Quarlt'l Tulidt. (32m). DANSES POPUL.\HS FRANCESES DEL SEGLE XVI. Tlw Broutl~ith• Bund. Dir·.: jpa·emy Bnrlow. (17m). <;LI ¡.:. RE: Simfoniu n. !l, rrp. 25. Bll C Philhurmo u it•. I> i r.: I•: ol wu t·tl Downes. (<16m). DISSABTE, 13 DE MAIG DE1995 07.00 L 'OBEH1TR \ 'Jú,io·u pt•r rmm·n~ur d diu. Rt•t·ull d'ohn·• hn•n• <'>t•nllicle" i prt••t•ntnt!t'~ Jl<'l' Dolor• Btt6· r¡uo•l•. IU.OU PE:\TAGRA'f \ Ht•pt•lic·ió tlt•l pru~ruma l'ml-' t•l rlijttlh. !!.llU EL UfA DE L'OIENT Prn¡:rumoo·ió realitzada a par·ti1· dt• k, lll'lit·ion• c¡ut• el;; noRtres nit•trt., lwn ft'l ni eontc•studor de Cululunyu l\lú~icu, tel. 202 35 :15. 22.00 E LS NOSTR ES CONCERTS p~r- Cutuluuyu 1\li'l'i<·u d diu 8 de muig ell' I \!93 n l' Esglf.•ia de l'Esp.-runçu d.- Barcelona. Obr<'s de H I B \F L EC II \.\toRA LES. \ ICTORI \. RUSSINI. MILLET. Pl JOL, t. \.SALS i MOHER~. Cor AntirR E,!'olans de \loutsl'rrul. Oir.: Gregori Eotruda i Joaquim Garrigosa. (•l·lm). CONCE I{T t·un·gi,lrnl 13.00 RI CHAR D ST H i\ l iSS: OBRA SDIFÒNICA Ma.-IJPth. pMma simfònir- 11p. 23. On1ut>sLt'U 1'1/al'iunul EM·urt· · •a. Dir.: 'I cemt• .Jiin i. (20m). El burgi-s ¡t<'ntilhnnw. sui li' op. 611 . OrquP•trn dt• Cumhru . \u¡tlt·,u. Dir.: .Jeffrt-) Tult•. (38m). l.J..OO "\O l'S LYfÈHPUETS DO\IZETTI. T\.AIKO\ SKI: Dueo; àrit>s. Ocla\io \lvnrl't, 11' · nor. Ampuro Garl'Ía. piono. (12m). PL\ZZOL,\: Lc· gr·unrl tango. Hodr1lfo Znnni. ,·iulonN'I. J osep l\f' ComujunroAn~, pinno. (11m). BRAIIMS: Tn·• l"'"ludis roral~, op. 122. Aguslí Bruuc·h, ot·gu<'. (Sm). GHAN>\ UOS: Tunadillas. M 1 Curmt• D nrnn, mc7.zo-sopn111u. Al nn Ut·unch, piano. (10m). \1ú.ico per oca bar el rua. Selecl'irí i pn·M•nlut'ÍÍin dirrN: de ~la­ r·ú Juní•. OO.:iO REPERTORI D E NIT DIUMENGE, 14 DE MAIG DE 1995 07.00 L'OB E itTURA 15.00 E L DI A DE L' OI ENT Prog~;umució r!'nlitzadu a p nrtir dc leo peticion' lJlH' t'I• no•lrl's oient• han ft•t ui tonlt·~tutlur dt• Catalunya Mú•irn, td. 202 35 35. MítHic·o per· conu:nçar l'I dia. Re¡• ull d'o h r·t'b hr·¡•uR ¡•scollide~ i pt·c•M•ntoclt•• pt'r Pilar Suhirà. 10.00 LA ~fÚSICA REU G l OSA E>JIIti monogràfic dedicat a lo 5 nat'l-it·u r•·li¡.:w•u ,¡,. tut• ,.¡. tt·mp•. \ \1 e; un \\li .LI \\IS: \lí"'"'a c•n .. ui Filharmònica de Berlin. Dir: Jarn•·, L•,inl'. (.11m). nl. ~uli~tt·"~ \u«" ui .... Cnrydun '-'inw·r•. l>ir.: 'lattht•" B<·•t. (:! ·lml. UO(;( ITFRI'\1: \.n·•ln u quatn· 't'U <o!. Suli .. tt·:-. 'o,..,¡,, l.u¡ ... llu Sililin Ct·<·ílaa dt• Iu C:utt•drul Lnt-ru. On¡tH'<II'IIIínrn-•unfi•nu·u ,¡,.¡ T<·ntl'<' dl' Gi gi iu. Di1·.: Ginnf•·nn<·u Cu,mi. (8ml. BI ,\TEIII DE: 'l'•· l><·um lntulumnN. Bm. \\ \' :lll:l. \nnin Sdwnf, •u·¡.:tu• d•• St. Jut·oh dt• Liilll't'k. (12m). ,¡,. m- 11.110 THANSI\IISSIÚ EN HECTE nE lA. MISSA CONVENTUAL DES DEL MONESTIR llF.l\IONTSEitHAT 1:!.30 ()J\EHTI\IE!Vl' l n u¡u•ritiu """"'al tlt· Curmina 'lologarri¡.:n qut• c·omhina lo mú•i<·a amb Iu infonnarié> i lo porticipa~ió •lt•J.,. nn'"'lr't_...,. nit•nt~. BLOC DL '\OTF'-'. EI. TRE~­ C \U O"'Ql E~. '-'\C. DE Dlll- 22.00 ELS CEHTS ~OSTRES CO'\- CU:\CERT enrc¡ri•trat J.'l'l' la Hàdio Finlandt•;;a l'i dia :l3 dr julit~l dt·1993. HAYD'\: Trioumh piano Hnb. \..-V: 14. STR ·\\T'\S Kl: Duo conccl'tanl. SPOIJR: Quintl't de vent op. 52. Andrt·as J-fa,•nig••r, piano. balu·ll•• van K••tden, ''iolí. Rnland Puntint·n. piano. Altrt's soÜbte' Ínbll'lmll'n· tul•. (63m). 23.30 NOCTURN \1úsira per arahar t>l din. !'t'll·o·''ÍÓ i pre~.,t:>nltu·íó a ctirrPc: (lf' !\Ja. ró Jané. 00.30 REPERTORI DE N IT DILLUNS, 15 DE MAIG DE1995 TE~. ::= 7.00 L'OBERTLRA 15.00 ··A LA '1.\'\"ERA DE... " ...e Hl'pl'tit·in tlt·l prugrumn t'Dit'• l'i díjnn• al ''''l'rt•. 127 lí.OO TE,IPOitAUA D'ÒPEUA DE CATAU '\Yc\ 'IÚSJCA ...:;! =~- ;:¡ ...a·e !'il. i!. '-l ~ MEHC\D\'\TE: lllorn,o, òpt·rat•n <lob ur u·-. Dino rli Domf•nico. \dt•liHa Tahiudnn. Jurll't Perry. S••rgio Bt·rtocl'hi. Stduno Antonm·ci. Cm· Filhonnlinit• rlt· Bt·nti,luvu. Orqut·,tru lnt~rnn ­ l'Ïonul d'ltàliu. Dir.: Rruno Aprt•o. (160m). 20.00 REPEilTORI BE CERT 6 CO~­ GRl EG: Pt•rr G~nt. Suite n. 1. op. ~6. Arad<'m) of !-ot. \lartinín-tht'- Fi .. ld• . Dir.: :\o>villl' \1arriner. ( J lm ). RESPIGHI: .\n tir~ oirt•, i dan•f'•fll'r a llaüt. •uit t' III. I \lu•i•·i. ( 18m ) . GOl 'li O O: Bullo:t dt' "Fau,t''. :."'c" Philhurmomu Orc·Jw,tru. Dir.: Charlt<\hu·kt'rra•.ll9m). HA '\DEL: ConN•rto gro"o n. 6, op.:~. \nult•m) nfSt. \1urtin-inthe-Fit'ld•. Dir: 'lit•viJI¡o Mon·iocr. (7ml. BEETHO\ EN: \'urioc•ion• oohrt• "Lò ri rin rem la mano" tlc•l\1ozurt, \\'uO :l8. Uil'l'rem· ,\¡•ado•m). (10m). BO HODIN: Otlll!ll'~ polovtHiun•·~ d'El prínt'PJI l gor. On¡ur,trn Filhurmònit-u EKlovura. Dit·.: Kurt Rt•dcl. (12m). BACil : "(,rit•f for s in" dt• In Pnb•ió •l•gono Sunt Matt·u, 11\V\ 21-1. Kathlet'n F••rri«>r. Ot·qu•·•t•·u Filharmòni••u de Lonclrt·'· Dir: \driun Boull. (Clm). DLK\S: L'npr<'n.-nt dc• bruixot. S••lwr/.O 11 purltr d'una halada ''" G01·th•·· Orqul',tra 'iolí i llrlfll''''"' op 8. lt/.hak Pt•rlmau. Ot·•¡u•·-tru dt• Purí,. Dtr.: l>ani•·l Harl'nhoim. (im). .\tú,il'a pH com<'nçar r·l dia. H.-rull tl' obri'> breu' e"·ollidt•, i pre,entade• per Joan \'i,e• . 10.00 SELECCIÓ DIGITAL PROKOFIEV: Simfoniu n. Sup. 100. Orquestra dl'l Conc!'rtgPbouw. Dir: Vladimir A~hkcna­ zy. (4,'\m). J.Ch.BACII: Qunrt('t per 11 nauta i I'Ol'da, OJI. 19 n. 1. Benl La•·sen. Pedl'r Elbut•k. Ul'nrik Olscn. Birthc Uol!n Cbristl'nof·n. (12m). RO 't'I \l'li: Jubilnte. ¡·nntata. Chri-tinu Hogmnn, ;,oprano. Peter )futtt•i, bai..¡, Cor dc Cambra .Erir Erir>on. Conjunt Barroc dt' Drottningholm. Dir.: Eric Ericwn. (14m). \ ' RA..'\1CKY: Simfonia en dom. sense op. Ort¡ul'-tra dt• Cambra de Praga. Dir.: Bohumil Gn•gor. ( 21m). RHEi"\ BERGER: Sonata per u trompa i piano. op. 1 ï8. Bernhartl Krug. Hor,;t Gobd. (23m). YI\ ALDJ: Concert per a corda. RY ll9. Soli;; te. dc Mo>rou ~lootpeUer.l9m). SCHL'BERT: Simfonia n. 3. D 200. Orquestra Simfònica de la Ràdio difu.,ió dt· Colònia. Dir.: Günter Wand. (25m). LlTEHES: ¡Ah del rústi<'o pastor! Ten¡>ot·e ventus trio. (13m}. 11.00 LA C.\:'iTATA DEL CA- FÈ Prugnuna (lt' nll"Piira r•n·nl. Selo·rt·iu, ~niu i Jlrt'•wnlu!'iú: \~t-,. Hohlt•s. CL \ss ICS DEL SEGLE'\\. EL RlT,fE DEL COH: ~"''l'llit' di<eogr·Ufit¡ut'•· l'OIII'I'I'I~ i IIIIIÍO'it•s 1(111' fan n•fer(•nein ui nuln t•n•·al. 16.00 SELECCIÓ IHGITAL SI'OIIH: Cmwrrt pt•r· u vinlí n. 5. np. 17. UI f llot•l"·lwt·. Orlflll'"'''" Simf!mi•·o de Iu Hòtlio ,¡,. BHiíu. Dil·.: Clu·i•tion Ft·iihlidl. (26m ). Pl. \TTI: Sonata pl'r u flautu í L'On li nu op. 3 n. 6. Bt•rnhartl Biihm. Huin••r· Zip p••rlin¡¡. Glt•n \\ il••m. (15m). SIBF.LILS: CnNr•iont• up. 6. Oa·qut••tro Sunf¡utira Giitt•hor¡:. J) i r. : '\ ,.,. m o· J jj n i. ( 13m ) . J..H0\1\IFH Conr.-rl pt•r adnrint•l i on¡ut••lru np. 31í. \ lu,timil \lurt•• . Orqut••tru Cumbrn ,¡,. Pra¡:a. Oir.: l.ihor Pr-ck. (:!lm). Cll \BHII~ H: l>•·u ¡w•·•·• ,¡,. BOTTESlNI: Rcve•·i•· PD La M. :\l al'io Ricriuti. cunll·ahuix. Ltúgi Zanardi. piano. (4m). T>..A11-..0VSKl: Simfonia n. l ·'Somnis d'bh·ern'' Orqtu•,tro Filharmònira de Berlín. Dir.: H. ,-on Korajan. (45m). BERLIOZ: Rnerie l't Coprirr rwr a )lú;;ica per acabar d dia. ció i prr•t'ntació a frrd Crlaya. ~'· ria (ad Jall •]U" 00.30 REPE RTORI DE'n llir HI L' lr Ptrl'i DIMARTS, 16 DE MAIG DE1995 u. b 7.00 L'OBERTURA JrC rhiol )Túoira per comcnçat·ddi1.B , cull d'obres hn•ns r~collid~ 1 p r·csí'nt11des pet· Joan Viw 1(,.()1 10.00 SELECCiÓ DiGITAL R UBPISTEIN: Courer~ P"' piano i orqut',lra n. 4 en" ' op. ïO. -\li'Xtllldcr Pnlev, pia¡ Orque-tra Simfònica de I'F.!t Dir.: Igor GoloHhin. CAMPRA: O dulri.; amor. te t. J acquPiine :.'\icola•, no. Ann ..-)Jarie La•la. 'iola. William Chri•tir, Mt'< (10m ). :IIOZART: :ornuoru• ..• ,j,. ptnton'""fJUf'~ pt•r u pwnn. \nnlt" d' \,·,·o. ( lOm ). 11\ 'liDEL: Con''"t·tu ¡~ro-•n up. 6 n. Il. A•·ndt•my uf St. Murtin-in tlw-Fit·ld>. Dir.: l ona H rown. (19m). HOLST: Suitt· dt· St. Poui, op. 29 n. 2. Orr¡n•••tro <11' Camhro St. Paul. Dir·.: ChriKtuplwr Il oflwood. (12m). STEFFA'{l : Dimmi, tlimnu Cupido , rlurt. Ho••onu B\'l'liui. C l uudio Cudnu. ArO'udiu. Dit·.: •\ttilio Ct·t·m•m•·"i. (9m). BOCCJJERII\1: Simfonia up. · ~2. (; 520. D~tttM• Itt· Kamnwrukudt•mit• '\t'U"'· Dir.: JohamH·• Gorit1.ki. 121lm). (; \DE: Quurh•t do· rurdn t'll fa m. Quurtt•l 1-..untru. (19m). C.ST\ \111'/.. Cunr•o•t·t JH'r u flauta i orlfttt••lra up. 2'1. Jran - Pierrr R:unpnl. Ort¡u•·,t•·u d.- Cumhra d•• Pra¡:u. Dir.: Dir.: \ucla' '\t•umann. (19m ). S\L.\Z\R: Louda Sion. Tota pulrhrn l'• \lnria. -.uli•tc·• ~oral• í in•trunwntul-. Cu pilla P1•ñaflorida. Dir.: .lo•Í' Hndn. (im). 20.1JU SELECC IÓ DEJAl.Z Pro¡:l'llmO dt·dio·ut a la rnú.irn de jan u mil ¡:uit) ,¡• \IIH'rl Mallufrí-. 22.00 TEMPOHADA DE L'ORC 13.00 S OMNIS 23.30 ~OCTl:R;>. CONCEJ{T t•nt•t•gi•t•·ut pn Cutulunya \lú•i•·n •·ltliu 13 dt• muig dc 1995 ui Pnluu dc Iu Mú~icu Catalana. TO LORA: El giru,olt dr mai¡.:, (¡perut•n ,,.roió de ronct'rl. Solhtt•~o vocal'<. Orqur:;tr·u •imflini•·a tlr Rurr·f•lcmn i nnt-ional dl' Cutnlun)a. Oir·.: FrnnzJ>uul Dt•rkcr. mer. Orquestra na. Dir.: '\ikolnu' Hme <'llurt. (31m). S.W-\Gm Obt>rtura de l'òpera ''El dc .'\1adcnburg harmo)nica Rbein Dir.: Werner ..\nd rea~ Uhr" (l'~ml. CROl~T: Sui teeolt Bradforrl Traccy, davir(mbtl (9m). TELE:\U.NN: ~13pt~fi'l Uutí. TVW'V 9: l7. Miek~'IID!o Sluk Graham Pu•hrr. Wilfriol J ot:lwn~. Phillip Lnog•ha•llt ri'} van dt'r Kamp. AMddtrl't kalcnsemhle. Orque•tra Ban> ra de Bremt'n. Dir.: Wol{;l~ Helhi•· h. (19m). PFITZ.\'Il Pl'tita Simfonia op. 14. ~ tro Simfònica dl' Bambm. D'z· \'t'ernt>r Andrea• .\lbert. !' ':I BEETHO\'E~: Sis tem<- i o nacions per a flauta i pia.oo.• 105. Wolf¡tang Schulz. R&li Budtloindt•r. ( 19m). ta .G Ht• u llr) hm SCII piOli+ Orq1 Yur Qll.\ \I I Rl\1 niar (òoi( Butl ptr l \rt~ Lok. ~0.0 13.00 smL"'IS M. \R.\15: La Reveu•c.I1 JI (Quart llilirc dC" pt't'e' drridt Jorcü Sa,·all, hni.' dt ,;,,(a. Ts Koopman, davetÍ. Hopkta· Smith. guitarra bnrrora.l91 ' DEBUSSY: Rêvt>rir. KatltrU R[CI S toll. piano. (5m) . TAR, ' Sueño. Narriso Yt•¡Je,.guttartl (5ru). TXAIKOVSK.l: Suiledtl · Bt•lla Dorment. 0 rquc•tradtf, ludi-lfia. Dir.: Engen~ Ol'lll~ dy. (28m). ROSSJ.Nl: Prcbi!, Vieillesse (Un profond solllJII' Fred edc Chin, piano. ((ÍIIII. 22.( PIA Guio' \he op. 12in ~p. (J9u op. mn ll.OO MOm:t'o'TS úRICS BRETO:\': La ,·erbrn•dl op. Ciat TAL .or. I> palomn. Pl:íridn Domiu~n. 'Iuri• Bayo. Raqut•l Pi .. rotti. Ruf•rl 1,.jon. Sil,·ia Trn. Cm· tlt· la Comunitat dt· 'latlri<l. Or qur•tra Simftinica tlo· .'I :ulr·icl. Oir.: .\ntont Ru, 'Iu rita. I 16m). ll \SSE: Larindu ,. \ ant•• in. ll ¡;,\rti¡:iano Go•utilunnw. Sih iu PircoUo. -opruno. Ginr~io Gnt ti. baríton. Or<lUe,tt·a Barrtll'll tir Cutània. Dir.: Sal\'utnn· Cor·· c., 23.15 :\OCTL'IL'\ ,\1tí•it•u pl'r acubar· el rlia. Selccc·it, i pn· .. t~ntat·ic'l a <'àrreí" er -\1frt·tl Ct·lu~·u. oo.:m HEPEHTORI DE l\IT DIMECRES, 17 DE MAIG DE1995 tnt'!:" tlnlel~i r·ull" rhiolo. (52m). 7.00 J.' OilEHTlJIL\ 16.00 SELECCIÓ f>IGITAL MAGNARO: llimrw n V•·nuN. Or~¡ue<lrn Filhurmòrnit•n dt• Lio·- Mú:.i•·u pt•o· c·um(·nçur· ..1 o. ja. Dir.: PiC'rrf• Hat·thulnmt•t·. 11:lm). LCI.L\: Lo• Bnu rw·uis Gt•ntilhornnu•. Lnndon Ohnt• Band. 'lnri•·-.\n,:•· Pt·tit. ('l't' rlt"ió harro•·a. llir.: l'nul «;on<hnn. (15m). D'Olt \h.: Quar ttt de corda n. 1 L up. 10:;. Qnartrt -\rtï,. (:jOm }. H \ Hl"': Srmfonia n. 99. On¡ut'•l~'<t Ht·iul C.onN'rt~d,ou". Dir.: l\Ïknlau• Harnoucourt. (28m). Cl\1 \HO!\: ConrertpPr a rlu,j¡·¡.mhal i on¡ue.tra. en Si h '1. Jñno' Se bt·•t)rn. Orqur•tra ,¡,. Cambr·a Franz Li-zt. Oir.: Júnn' Hulla. 122m). Pl (CI:\ I: Pn•huh 'im Iònic. Or~¡uC'slru Sirnfilnic·a tlt·la Ràttiorlr llt•rlín. Dir.: Hi l't'nnlo Cbaill¡. (9rn). Bu\TEJilDE: "lch surhlr dr• 'llut·lot'", ro niu la. Gt•t•ta De Hcy¡:lll'rt', "o¡wuno. Hruri IA'droi t, contrult. Guy o,. Mt•y, lt•nur. Mnx vnn Egm;md, baix. Ricerrnr C:onsort. (15m). SCHAHWENI\.A: Com·•·t·l fH't' n piano n. I, op. 32. S.. tu Tunyt•l. On1ucslt·o Philharmnniu. Dir.: \uri Simo un'. (:l:!rn). QUAYI'Z: Sonutn en trio t•n Do ~1. Rirrrc·ar Consort. ( I Om). RntSKI-KORS•\KO\: Simfo nia n. 3. op. 32. Üt·c¡ut••tru S im lònicadtLoo!ln•,, Dir: Yonduni Bau. (30m). BR \1[\IS: Sunatn p<ra ,;.,Jí i pionu n. 2. up. JO(). hthur Grurniaux. Gvorp S 1• hok. (19m). • • 20.00 1.'>\LDIO-\ 1St:AL ln¡•rogramn d' \Jt•x (.orina. EL GRA.\ REPEHTOUI: Ro·vi•ió dt lt, f!J"dOR hand~s '<lllllt'I'K dt>l cine. !\lT D'ESTHE'I \: Prt·'tnlarió dr lc~ handco Nnnnrt'' rnf; rrrrots. 22 00 · LES SONATES PEn A PIANO DE BEETHOVEN GuiódrR' CI . " llim on l'l Oltlf'l' I .JO Ull \•ves. So 08 t"pPr n ¡uunn • n. 1.1, ~~· 22 · Danid Bart•rthoim. 1Ut}. Sonata ¡wr o piunn n. 12. op. 26· Vladiruir Ashktort•tz~ (19 ) • 'J. m ·Sonata (lfr n pio11o n 1• op 27 0 · ''· : • 1. Claudiu \ rruu. 11 •m). Sonohl p~r· u piarw n. H. ~ 27 o. 2 "Clar tle lluna" udio Anau. (17m}. . 12 n:•. Ortpw-tra ='imfinlii'U .¡,. In <lio Sut-<'11. Dir : \,¡•or¡: l.mh\1:: Jochum. (30m}. J.H.\ \'\li \I.: Simfonia en n' 111. Ort¡u•·•trn tlt• Cumhra Filhal'lnimit·a tlt• \Iu nir. Dit·.: 'lit·hru·l llt•lmrnth. (lim). 1'\(;\'\1'\1 Qnnrlt•ttlt• corda n. I. Suh·uton• ,\,·rat·tln. S~ hil' Gnzt"nu. \lfun•u (,ho••lin. Rocco Filippini. ( 11)rn). HERi\S TE IN: Songft••t, un t·i•·lt·olt·pnt• lO.UO SELECCIÓ DIGITAL ~.\1.11\Nih.O\': Simfonia n. l. On¡ut••tt·n Sirnfimirn dt· Rú~8in. Dir.: \•••·onika Dudarova. (3ïm). ~IOZ \HT: Quintet de rordo. h.\ 515. En,f'mblt> ·llS. ¡a:irn). h.UH'C\L': ''Gott, 8ei mir ¡:-nadi¡: narh deiner Güte". Cnntu• Ciilln. Dir.: Koorad Jun¡:hurwl. (10m) TX-\11\.0\'SKI: FranCI'•Ca da Rimini. Fanta,¡" op. 32. Or·qu•'•lra Filharmònif'o Ut' Londre:.. Dir.: \ alér} <,,.,.~..¡,.,.(25m). BIBER: Porti ta lli, de l'"!larmonia .\rtificiosa\rin•o". per o do, \'Íolin' i baix t·nntinu . .Muriu Lintlnl. violí. Ens•·mhl" Suga. (I lm). STEN11 ·\Ml\<L\H: Conrert per a piano n. 2, "l'· 23. C1·istinn Ortiz. Orqut·stt·u Simfònica dc Giitt•borg. Dit·.: Nr<'nw Jiir\'i. (29m). ROSS l NI: Sunntn u quatre· n. 5. Mus•irno Mt>r·t·t>lli, llautu. Giovanni Pi .. ciuti, t·larinct. Luea Rrvcr·bt•r·i. fngot. Strfano Pignali'Ui, trompo. (15m). 1:~.00 SOW'IIS C.\T\L\:\1: In .. ogno. Orquestra '\nrionnl Wannia. Dir.: Sil'OIHl Fruntnlini. (1\m). BGLO\'i: Hh .. rit• Funta,tique, op. 7. Danit') Blumenthal, piano. (14m). EL(, \R: Tht• Prince of Sll't>p. Tlw Fim:i Sinl(t'r>. Dir.: Paul Spirt•r. (5ml. ;".JELSE:\': El .cJmrt.i, op. 12. Cor i Orquestra •irnf(mi•·n dl' la Ràdiu '\acional Durtl'~ll. Dir.: Lt•if Segerstam. (19m). PHO~OFIE\: Somnis. op. 6. Orcptl'str·u df'l Conr('rtgchouw. Dir.: \ladímil· Ashkena:r.y. (9rn). pc1· n M.ÍI:' c·untunls i or·qu¡•;Lra. Liutla llnlll•rtft•l.t. Wl'nd) White. l'utt•it•in Spt'lll't'. Wultt"t' PlantÍ'. Vt•r'l\<111 llnr•l man. John Clwek. Ot·qut•.•tr·u Simfèmicn riP Sunt LouiH. Dit·.: LPonard Slutkin. ( Wm). DE \ !Ei\NE: Snnntu pt•r· u fn,:<~t i continu. np. 21 n. 2. Dnnll} Bond. fal'ol. RiPhll· vun tlo·r· 'lt• t't'. violonct'l. Holwrt 1\.nhrwn. cla,i•·ronlml. (<Jm). U \CII: Cun cert pern elo~ v1olin..;. i or(lll'''' nt ~ llW\ lO 13. '\lurit• ,\n11irl. '\wo las. \lairt \loglin. On¡tu•,u·a olt• Cumhra '\a<'innal ,¡,. Tuln,u. Dir.: .I eun-Ciu tult• \lalguin•. (13m). S\IET \ '\ \: LiLu-t·. nhf'rlura .¡,. l'upt•r.t. Orc¡ut•,trn Simfònica dt• Pra~n. Dtr.: .liri Bdoh.lnHI.. (9m). ~OZLLt.:CII: QuartPt dt• rur·du np. :~2 n. :l. Quut·tet Stamill. (I im). ll \ \EL: Rup•òdin t••panynla Ot· quC'•lra FiJharnu)nit·u tlt' Llt·rlin. Dir.: Pit•rr·.. Buult·z. (17m).\ I \.ALDJ: Son.rtu n. !I JWI' n 'iuloort•l i continu. Su.un Sht•p· purd, viulmwt•l. Lltc'Y Cni'O iun , l'luvo•t•í. .lallf• Cuiten, viulonrtll continu. (12m). FHEDEHlC 11 DE PRÚSSI \: Cmu·t·r·t 1wr· a nnuta, t·orda i ··ontinu n. 1~ t•n Re l\1. Kurt Rt•dt•l. Ort¡u•••lra Pro Àrlr dt• 'lunio·. Drr.: h.urt Refif·l. (19m). \1 F:NUELS SOH'I: Simfonia Jll'r u cm·tla n. 12. Orque•lru dt• Camhi'U \n¡::lt•· •n. Dir.: William Dou~htnn. (18m). 20.00 SELECCIÓ DE '\O\ ETATS E-paí patroríoat ¡H·r CHISOL 22.00 AL\lAJ\ \C Lo c~pui dt••t.i.nal o evot•ur i ,.., _ \;Urt' pf~ ff't~ mr• l'I'JII'I'M'JltUtillh del pu"ut mu,it·ul. Guiú i •t•lt•t·· dó d'A.k.: Hoblt•8. 23.:JO NOCTllltN H.OO EL GRAN SEGLE Pt·ograrno dc mú•il'n nntigu. Selt•t•r·ió, guió i presenta<"ÏÓ u ciirt·o•t• dt• Jonn ViH·s. L'ESCOLA FLil'\fENCA AL S XV. TEL\IPS DE LES MUSES. Míosiea p<"r arulrnr t•l dia. St·lo•f' ció i prl'Hentut'it'l u t•:òt·r·t•t• el' \Ifred C<"layn. 00.30 REPERTORI DE NIT DIJOUS, 18 DE MAIG DE 1995 11\.00 SELECCIÓ DIGITAL BEETLIO\EI'I: Conl'ert per a piano n. 2. op. 19. Glt"nn Gould. 7.00 L'OBERTURA l\lú;;icn per conu:nçur 1.'1 oliu. Re- t•ull ,r nhrt•• hrt''" ""·olli.t.., i prt'"·nt:ult•, pt'r .Ioan \'i, e•. Hl.IHl SELECCIÓ DIGITAL FIBICII: Simfonia n. 2. op. 38 On¡t~t••lru Filharmònica dt• Brnu. llir.: .firi Bt'lnhJñ,t'k. <:~6ml. D.SC \HL \1T1: Stubat '\lnh•r, u tlt·u \t'l" i hnixrontinu. EliMtlll'th llt·o·rnnch. Jun' :rn El""'kt•r·. C11njunt nwul Currcnclt•. Suli•tt·• in!ilrumentals. Dir·.: Er·ik \un i\!'n·l. (26m). SC II U" \i\ N: Sonata l'CI' a piano n. 2, op. 22. 1\ul'l Engd. (20m ). llA' l>N: SiM minm•t• llnb. lX:l(l ( 13 u 18). C.u¡ll'lla I.tn>politanu. Dir.: l't•lt'r Guth. (1 hu). lllNDE!\IITII: Simfnnin en Si IJ p•·r a lurntla. On¡ut•,lru Simft'ntio·a tlt· \1l'lhuurnt•. Dir.: W l'l'Ot' l' An<ll't'<" \lbert. llim}. COL PEHI'\: 1,,., '\n<'inn.;: L'E•¡mnyola. h.uijl.t•n ErN•mhlt•. (29m). WEJIEH: Simfoniu n. 2. Orqu~,tra Simfúni.-o ,¡,,la Hàdio de Ba\ it•nt. Dir.:\\. Sawalli•rh. (18m). 13.00 SOM'\ IS \111.11 \l D: 1..-- Ri'' ~'• de Jaroh up. 2<1 L S<>li•t"' dr la :\'ou vel Oreh,•,trt• l'hilarmooiquc. (20m). IISZT: Sonmi, d'amor, :~ no<·ttrrn•. l>anil'l Uorenboim, piano. (Hun). MENDELSSOILN: El Nnmni d'una nil d't••tiu. OIH'rtnrn, up. 21. On¡ut'•tt·a Simfònit·a de la Ràdio de llu\ i<·r·u. Oit·: Colin Du vis. ( l :Jm). FAU HE: Apr¡.s un R~n. op. 7 n. 1 . .lu1t·R ERkin, ,;oi!Htt•t•l. ()l'(¡ue:<tra Simfònii'U rlt• Bo<ton. Dir.: St·iji Ozawa. (:Jmj. 11.00 MÚSICS DE CATALU- i'iYA BHl DIEU: I mntlrigat.. LaColomhiun. (8m). BHOTO'\S: Sonota JH'r u ,¡.,Ja i piano op. 28. \lrmbrt'' dl'l Lt'opold Piano Qunrh•t. (] 7m}. RECITAL de rurnanr"' tll' •nr"ueln. Jo•ep Carrt•ra,, Ort(Ut'•tru de cambra An¡:le•n. Dir.: Antoni Ros )tart. à. (27m}. PLADEYALL: s..Jwrzo. Quurtt·t d .. h('(· .. frullutn''. !. lm). BRAHMS: Variurim" sobre un tema de Hand~.l. up. 21. J o,cp Colom. pinno. (28m). TURULL: L'amor inr•·rt. l"n111 Y•nmut, soprano. Orqurstru Divertimento. (13m). 16.00 SELECCIÓ DlCITAL M.\ RTUCCl: Coocet·L per o piuno op. 61\. J ~ffre) Swann. OrfJlh'strn Filhannòoica dc )lontpt• ll l'r. Dir.: MnRsimo De Bt>rnurt. (10m). l\IOXTEC L \I R: Concert per a flou ta Lruwwra n. 2. Bnrtbold Ku.ijken. Wit'laod Kujjkeo. Robert h.ohot·n. (13m). fL\YD:\': Sim- 7 foni u n. 'J l. Lu l'c•tit•· Handt•. u¡,. : !'llf..'l'""'d 1\.nijkt•n. (31 nt). r.. u, \H: Lu l•nnclt·rn d•· Sant Jnr·dr. up. :1:1. Cm· Simfúni•· d,. Londn•,. On¡u•••tn• Simfúnico dt•l '\nrd el' \n~lutl·rru. Dir.: Hi <'hurd llil·kox. (:!9m). HIBER: \lt·n•u •onoru. ( l'n•·ts I a lli). :\fu,ieu •\ntiqnu dt> Colòuiu. Dir.: Hriu lutnl Gm•lu•l. (2im). MEN UE LSSO II N: Hornnn<·c·s '"""'' purnulc•K, llihn· I up. 19. l.uhu Ecllinn, piunn. ( 18m). 19.00 PENTAGRA~I A Pr·o¡.:ru ma d•• d ivn ii(IH'iÚ mn8ic·ul. Guiií i r·t•u litzul'iiÍ: p,.,.,. Hu•·fR i Àlt•K Ruhks. 20.00 ' ' A LA MANE HA D E ... " ln ron• i dut t•n• pro¡u.. n i ¡·onlt'ntu Iu nuí,itu 'l'"' h ugt·udu. Guió i prr,¡•ntal'ÍÓ dt• Joan \ïve,. P•·ud¡u·¡·ió dl' Dolor' Bu,- nrge. Tlw St•xtet'n. Oir.: Harr) ï.hristopht'ro. (30m). BRITTE~: Sinfonietta, op. 1. Tu piola !:iinforúctta. Dir.: U~mo Yan,kli. I 15rn). \lOZART: Trio per· u \lnla. clarinet i piano KY 498 "Ke¡:t'l,tatt Trio". ~obuko lmui. Jnnl't Hilton. Hogc·r \ ignole•. (20m). TELE'\!Al\ '\: Cnrll'Prt p.-r a riU PA nautes, violí i violoncel. en Re ~1. Ruchel Brown. Siu Pcasgood. Simon Standog<'. Jonc Coc. Coiii'¡,>'Ïum Musirum 90. Dü·. : Simun Swn •l n~t·. (2Jm). MEHUL: Sinúonia n. 2. Les Musicit•ns du Louvn• . Dir.: Marc Minkowski. (2'1·tn). LECLAIH : Sonata n. 8 per· u vio¡¡ i hnix rontinu (primer·llib•·e). PaiJio Biondi. Rioaldo Alessand rini. Mmn·izio ~add eo. Pa se al ~tont.,iJiwt. (20m). COPLA"D: llrar Yt>! Ht•ar Y1•!, halleten un ¡H·te. London Sinfonietta. Dir.: Oliver Knussen. (32m). <¡lll'h. 22.00 CO:\CERT I \ I \G J~ ,\RI Cu i{) i st~lr-c·t•iu: Raimnn Cnlnmt>r i Joan\ i"''· 23.30 1\0t:Tl'R:\ \fú,Í!'u pt·r acahur ••I tlia. St•lt·ct•in i prt~"it'ntnt·ié, u ròrr·t·<· d' \Ifred Celnyu. 00.30MÚS ICA D E L SEGLE XX ,¡,. Currninu Muluf.IOI'riSdf•('ri{¡ ¡¡u. G H UP S DE V E" T. AHNOLD: Tr·¡·~ <'Ont•l'itmutR pl'r u quintt•t•h·v¡•nt.Op. ~. Tht•Nu•h Enst>mhl!'. (7m). LIGETI : Deu Jl~····· r•·r n quintt•t d ... \t'Ut. Soli-teR d<' Vl'llt rl.- \ it•nn. ( 1:-lm ). JULI\ ET: S¡on·nuta JH'I' n !pnntel d,• H·nt umh ohrH·· prinl'ipuJ. Quintt·t dl' •rnt ,¡,. Hf'r¡!rn. (17m). PUE)O: Quintl'l dc 't'nt. Quintt·t dt• \ ¡•ot !'olhlf••clt• R. (JOrn). Bnrr••lorut. STR \l'SS: Sonatina pt'r a 16 instrum¡•nt- dt• \t•nt. n. 1. Orqut••tra Filhumtimir·a dr• \'ic>na. Oir: \ndré Pr•·•in . n:;m). 13.00 SOM.~1S S:\lET.~"iA: Rêves. William Ho- ward, piano. (28m). '10\JPOl: Combat del 'omni. Cnnne Bustamante. soprano: Canot· Bru\ O. ¡Jiano. (16m). RUBl:\STEI;\: Album dl' Pt'l!'rhof, up. ï5 (Ri1H•r·iP). Jobeph Baoowctz. piano. (6m). YSAYE: Ri'-•ecl'.-nfant per a \iolí i piano, op. l ·l Frank Peter Zimmermann. Edoardo Maria Strubhioli. (lm). 1'1.00 NOUS INTÈRPRETS BR·\HMS: Tres danses hongart'st>s.l\t:arina Rodrígui'Z, piano. Joan-Jos<'p CutiÍ>rr¡,z, piano. (9m). MORERA: Tre.' cançons. Elisendn Cabe r o. bOprnno. :\J.~Ionberrat Cabt>ro. piano. t 8m ). OLI\ ES: Quatrt• pcc••,. p<'r n piano. Ramon Porlt·r, piano. (im). GERSH'\\1~: Porg) anti B.-.,.. •elecció. 2111 Quint(•! dl' :\fetall. (20m). 8 BAC H : "Jf¡·rz un Mnorl u nd Tnt u nd Ldtt•n" (El t·or, la boc u, l'aeció i Iu 'ida), c·untatu IJWV H7. (.illiun Fi.. h.-r. Dund JameR. Iun Partrid¡:<·. ~lir·hol'l c... c•l 11.00 E L OIA DE L'O IENT Pn•gt·umlwiú t•c•nlitzuclu u partir dt• IP• pl'lif'inns c¡ut• c•l• noslr<'s ui•·nt' hun f••t ui c·t~nlt'~lutlor· tlt· Cutulunyn Mtí,ic•n, tc•l. 202 35 35. 22.00 E LS NOSTHES CON· CE UTS V IVALDT: Montt>wmu, òpet·a "" t re' netes (recon~tru<'<'iú ,¡,. Jt'an-CiaudcMalgoirc). Dominique Vi sec. Darúell!' Bor•t. ha bell~ Poulennrd. Nkolas Rivcnq. Brigiltl• Balleys. Luis l\Ia.¡;on. Lu Grande Écuríe ella Chamhrt• du Roy. Dir.: J can-Cinudt> ;\folgoire. (135m). 15.00 ''A LA ~UNEJU DE...• ~CRI Rt·vctirió dl'l programa rm;.,¿ dijous al vespre. .\.1 "I qur•t l'llli 17.00 TEMPORADA D'ÒPI.. llA D E CATALUNYA 31ÚSIL\ DON IZETT I : Don Pasqua~ Òperu C'Òruira en h't<8 nrte•. n. nato Drmvn. Eva ~fci, Tholllb Alll·n. Pntnk Lopnrdo. Alfr1~ 1 Gio~ornotti. Cor dc la llàdiod. Bavirra. Orque,lrn de In Rà<J, dc Munir . Dir.: Robert o ALL. do. (120m). 19.15 REPERTORI DE CO~. CERT \Jú,it·a ¡wr rum••nçor c·l diu. R<·•·ull cl'ul>rt·• hrt·u, t•••·nllid¡•, i Jll'l'•••ntaclt•, p<·r Pilar Suhirà. 22.00 ELS :-i OSTRES CO~ CEUTS MúKit·n ¡u•r oc·nhnr t•l diu. St•l.-r·ció i prest•nl!u·ió u t•ilr t·rc d'Alfred C<•luyu. lHl.:JO REP E RTO HI UE NIT DIUMENGE, 21 DE MAIG DE 1995 10.00 L\ 'fÚSICA HEU C l OSA E•pni mnnogròfit· d<•dirat n In tnt• PI• mú,it·n n·lil(io"' \ZZ \ \ 1(, \: Glòr·iu ,¡., tra i orgnt•. Cup¡wlla \1u~il'nle dr Iu Cutt•tlrul dt• \l¡•rona. Dir.: ·\llwrto Tm·t·o. C lOm). DCFA\: Almu Hc·d••rnpllll'i' \lntt•r·, molt•t. AnrlníH Stuí•. Al(rnl-s Dobszay . .Tú11os Mt•:r.t·i. Sr·holu l l uugnl'ic·u. Dit·.: Litszló l> ohazuy. {:Jm). 1 l .00 TflANS:\1lSSJÓ EN D l R ECTE DE LA MISSA CONVENTUAL D ES DEL MOI'iEST rR D E MONT SE RRAT 12.30 DIVERTI '\1E~ L n nvt·ritiu mu•icnl dr Cnrmina ~t'lrv t. on" a l'ri \IOZ "~ '~Elisi Fr.u brn ltlli J IJIDfll E·lUI Ua) Oï.OO L'OB EHTl R \ 23.15 "'0CTllH'I pt•r O li!tlli•dPS~ t'Or lhJXt~ OI"<JU~'4- 22.00 GRANS OBRES rm KOD.\LY: El gall d'indi, un. don.- ~imfòniq ues •ohr~ un tJ!! popular. Orquestra de I'E.tl1 Hongarès. Dir.: Anta! Donb. (25m). BEETHO\'E~: Coom: p<'r a piano i orqur.tra o. 4.op. 58. ï.laurlio .Arrau. Stanuh¡.11.. de Dre,den. Oir.: Colin O. •i'. (37m¡. STR.WL'\St.L L'I} crU dc Foc, suite del ballrl Ort¡ut>,trn Simf(mira de UID· dres. Dir.: Neemc Jiini. (31ml HANDEL: Conc~rto gro<so lli' 3 n. ,1_ L' \rpn }'~~tnntc )lúa· dwn. Dir.: Mi(' hi Gaig¡!. (13m! MOZART: Simio niu n. 39, ~\ 513. Or<¡UI'òlrn filhnnnòniradt B••rlín. Dir: .lames Levint. (29m) . RI.\ISKI-KORSAI\01 La Gran Pa,qua Rtma. obtrtura up. 36. Orqm••trndrlaSnH Hum ant!~:. Dir.: Ernr-t AnH'r met. (15m). CO\( ERT t•nrc•¡d,trat pt•r In Ràdio Hulnn<II'Mll'l din 21 d'octul.n· rlt· IIJ93. OEBl SS\: h..harnma ;\! \RTI:\: Balncla ¡wr n piano i un¡ut•,trn. Bulntla pt'r 11 -.txo i nrt¡nt·,tr·a. ~TH \\ l'í::i h..l: i'<·lrui,l.,u. On¡ut•,tt·u Hr·íal del Cun•·•·rtgl'l"'"". Dir.: Hit-<'nr·clo Chuilly. (8im). Programació realitzada a partir de lf's pctirions que ris no•trcs oients han fet al contestador dc Catalunya Música, tel. 202 35 7.00 L'O B E RTURA 10.00 SELECCIÓ DI G ITA L 10.00 I'ENTAGHAl\l A prn~rumu t·nu~q :.ool )O.tl4l \lít,tt'a l"'~' ••nnu•nçur t•l elia. RI' cull cl'uhr<'k lu·c·u• <'Nt•nllides i prt·st·ntadt•,. 111·r Uolot·~ lluo 'IUI'l•. H••p.-lic·iú d••l rl ijmlk. ~lnlagarri{!a que combina), . >ira nmh la informació i la~ cipació del- nootre• oirnlt BLOC DE 'íOTES. EL C.\CLOSQt:ES. SAC DE Dl~ TES. 07.00 J.'O ilEHTUU '""'l"· (, 35. )iúsi!'n Jll'l' cumt'IIÇUr t·l diu. Recu ll d'oht·<·H hrc•m t·~rullirh·• i pr!'S<'IItUdl·~ pt•r Joan Vivc•R. DISSABTE, 20 DE MAIG DE1995 15.00 E L DIA DE L'O I ENT 02.00 UE P E RTOJU DE 1\IT DIVENDRES , 19 DE MAIG DE 1995 00.:!0 HEPERTOHI DE 1'\JT J ürj l mtt. 8\:. mtrJ Rom1 C.l'h Dant] -138. J, e oud rne U Qua~ hrit·h 13.01 El nn Orqt Llit nJ Pon paña 165. 11),~ li CO'\CERT cnregi.<trat pt1'Ú tulunnt \fú•ira el dia 6 d'a,,¡ dP 199-t a J'E,g!é~ia Pam>quil! d.-la \ iln dt' LJh-ia. \.Ili f..,UT~ .Jp \lú·ira. SCHLBERT: li lmvromptu- op. 90. fanta:• v; underer·. "P· 15. S'!ETA\.t Hecull de rlan,es t~eo¡or• LISZT: Sonet de Petrarra• 123. Rapsòdia espanyola. ~,r \ rdasche•'. piano. (88m). 2:JA5 NOCTURN M ús ira pet· acubar ~I (Ün. S~ll' " a cu'rr" ·1 preseutacw ,., d >li· l'lO ft·.-d C¡·lnya. 00.30 REPE RTORI DE NIT DILLUNS, 29 DE MAIG DE1995 FÈ 16. PRO 112. I\ac· Jdrl llnd Orq1 llt;t \'lV ,.,, Can¡ \.'\ tPm tyf t'ra ; ,.._, L'OBERTL RA \l~ir-J ¡Kr<·omrnçar t•l din. Rt'roU d'ohrr, brt'U• ,._..ollicll•s i p11""1ltadt• pt·r Joan \ Í\t''· IO.OO SELECCIÓ DI GIT \L -:...... SCRIABII\: Simfonia n. :1. op. 13 ··El poema diví". (;run 01· ¡ur;tra Simfònit•u tl<· In RT\ ,¡,. ITRSS. Dir.: \Iodí mi•· Ft·.lu, 1 eir~•. (16m). \\ \SS EN·\ ER: Concertonrmonil'n n. 2 (u!l·iltuït Pergolesi). 1 Music·i. ( I lm). 1 )!QZART: Mi-sui\\' 257, "'\oliH>a dr Cn·du". Anu -'fonoyios. Elisobrth Gruf. Oly Pfuff. Frant-Jowf St•li~. e;.,,. ¡J,. Cum hro tl~ Col<'ouiu. Cullt•¡;um Cn •·tu,innum. Uir.: p,.¡,.,. 1\¡•u m~nn. (26m!. LE!o.Ell: St'A"" f,turli Simf<1ni!' ( Hamll'l. O fi·· tia ) Orc¡ur,trn Filhnnnèoni<'n dt· Lirja . Dir.: Pinrt• Burthnlu mrr.(20m). 'fOHf::\'OTOHR08~: Sonatina triunrrn. Los Ro· mrro,. gUitorn•s. \ngc•latn Romrro. rostnn)olt·s. (8m ). C.Ph.E.R.\CII: Lon~•·rt pe·•· n flauta i orquestro \\ Q 1llll. 11 138. Erkort Hnupt. Ür<¡tt<'sll'll ,¡.. Camhrn "Cari Philipp Em unue! Buch". Dir: llurtmut llu rnrhen. (20m). W\LTO'I: Quortet de t'OI'Ua t•n la m. Cu brirli Strin~ Qunrtl'l. (29m). 1 ~PE. I(I utlr, .n~ ame t: I f r: 13.00 "Al'iUEL DE FALLA El amor b1·uju. Gi1wsn Ot·tc~n. Orc1ucstrn clt• Cumhrn Tt•ntt·c· Uiurcdt• Bnn•t•lunn. lli1·.: .Ju~c·p Pou (37rn). E~lrortP~ dt• "E, paña'' 6 hoju dt• :ílhum, np. 165. Pe• pp Ronwro i Ct'lí n Ro mf'ro,~~litnrre,, (6111). Funtn,in hi'tira. ·\!iria de Lnrrorhu, piano. U3m). (17m) . .,,\C,tE!.L: Qualrt' contradun•t'k. Gt·orges Rahol. piann. (6m). 'L\.\CI:\ELLl: Cleopatra, mu ... tca d·c'-cc-na. Orc¡ue•tru '\uriunal \\armin. D1r.: Sihanu Fmntalini. ( U.lm). L,\SSl S: "ise1·ere mt'i 0t'u~. Snlrn 50. Tbt' llillial'CI Ensemloh·. 1\,.,., llot•ke Con:oort. Oir.: Paul llilliPr. (23m). KODALY: Duu JH'I' u' ioií i 'ioloncd, op. 7. El<•onm·n Tukon.ky. Yuli Tu•·uv,.ky. (27m). MOZA.RT: Gallimnthia< ""'"ic·um, KV 32. Q,·. Cjlll'olnl rl<• Camlu·a Fnonz Li~zt. llir·.: .liíuns Holln. (L8m). MENI)Jo:LSSOIIN: Quintet per a claI'Í<H't i qnn•·t<•t <I ~ ¡·onln (nrranjrunent tiri rol1l'Hl pet· a violí). l>ielt'l' 1\.lch·ker. Conoortium Clns•i<'um. (22m). 20.00 SELECCIÓ DE JAZZ l'ro~...-ama drdirnt n la mú•iea de jnn omh ¡tu ió el' Allo~rl Mallofr¡;. ntaun. Òpt.. ru eútnit•u t•n lr-t_'!ol nc·· 2:uo NOCTURN Mú~il'n ¡>t'l' IH'nlwr· d dia. Sel¡,cf'ió i pr·c>!'ntució a càrrec d'AJ. fn•d Cc•laya. DIMARTS, 30 DE MAIG l'r.omma dc· mú,irn rural. Sc•· DE1995 I~1Ó. ¡:uiü i Jlrl''t'nlac·ió: \lt•' Ut' ¡a a !fur 16·00SELECCIÓ DIGITAL PROKOFIEV: Sirnfoniu n ~.op. 112· Ver,ió d~ 19H. 01'!¡nt•Htru Nacionnl Est•ot·e~n. Dir.: Nt•t•mt• Joni. (37m). LISZT: Szcízut und Aymnu~, poem u Ri mfi>ni 1•• Orquestra Sim fònicu dt' llucln - t~~·\~ir.: Arpútl J6u. {10m). ' Dl: Sonuto dt• vumh 1·u pernohoè ihni.Jc t·ontinu , RV s:-1. T ¡~Ò~~~~ de Co lcinia. (1 )rn). I. Concert Jlt'r u duvi rè~bal i corda. Jrínos Seh1•¡¡. lvrn Or f: · l)Ueòtrn dt> Cnmhrn rant Li>zt. Dir.: Jlino, Rolln. tru tl<' In S "i"st• lltHillliHI•·· l>i1·.: Seq.¡iu Comi~~innu. (21m). P~y dré. \ ietòriu d<•ls \tt~c·ls. (),· rpwst•·n ri<' Cmnltrn Tt·ntt·•· Lli u t·e. Dit·.: Jost•p Putt•. (6111). llomenut¡:e u IJukm•. llonu•nat ge a Oebm•~. Enlñlin Sulí•. piu no. (7m). Si• l'llllÇOilS Jll'r 11 \l'li Í piano. Mnría Onín, soprunu. .'lli¡,'llt·l ZnnetU, piano. (I 6111 ). CO'\CERT t•nn·gi•trat per Catalunya 'Iú•iea d dia 26 d'agost clt• 199:1 u I'Audjtori Pau Casals clt• Snnt Sul\'arlor d'El \'t>ndrell. '\IJI FESTIVAL I'fTER~A­ CIO'\ -\L DE MÚSICA PAU CAS \LS. Olm·~ cie MOZART. WATEHSO'f. RODEN, FARKAS, VERGÉS. ELLfNGTON i GEHSllWIN. Qum·tl't dc Clarirwt~ dt• Hnr·ct•lonn. FPde Gihcr·¡tu, hutel'Ín. (63m). 1~.00 U CA~TATA DEL CA- ron..,.r¡, i nouries qm• fun rt·f~­ l'incia nl món corni. i\o!'h<'~ t'O )n, jnnlilh'h .In E"l"' ñn. Alícia dt• Ln•·•·cH·hn. On1n•••· 14.00 .'110'\tE:'iTS LÍRICS FE COR: l'io,·etat• di~ro~ritfityut''• 13.00 MANUEL DE FALLA 22.00 ELS ~OSTRES CO~­ CF.RTS 00.30 REPERTORI DE JliiT Robb. CL\S~ICS DEL SE GLE X\. F.L RIT\fE DEL op. ](,] 1>. Zd,•nt•k ll<•tl bn. obat·. \<lulf '\t•t·ll\,Ítul. da rint'l. Pawl Zc•cl1uk. fu!:ul. 19m). TELE\1.\'\ '\: tliH•rturn ••n rt•m. tTW\ 55:d:q. Olwrtun•, ,¡,. Dnrm,tadt. Conc•t·ntus \lusin" de Viena. Uir.: '\iknluus llur uonrourt. (31m). (,11'\h. \·Sn nata pt•r· u' inln i piu nu 1'11 Dum. (lna!'uhadn). Ft•c><lnr Dt·ujinitw. }likhuil \luntian. (17m). CUll)<''· 7.00 L'OBERTl RA 'IÍI•ic·n ¡wr rumençar l'i dia. Re- n• li el' nh re• bn•u• l'ocollidcs i Jll'l''l'Uinclt•' p<'r Joan '\'i veo. 10.00 SELECCIÓ DIGITAL SCl!lffiERT: Ro•umunda, mÍI•it-n cl\·~cenn, D 797. On¡ucòtra tlcl Cnnl'ertg(' IHJuw. Dir.: B. llait ink. (4:im). KROMMER: Ptu·titu op. <tS o. 1. CoiiPgjum MuHic·nm Pr·agcn ~c. (22m). GJUI':G: A nUga romança non1E'· !(U, op. 51. Philhormooia Orr·lrcstra. Dir.: Ru}mood Lcppunl. (25m). DUNI: \ries per a Furirwlli. Aris Christofellis. bO· prunistn. En.emhle d'iostruflll'nts uncÍ('us. La urc Mr>rabito. c·luvir~mbal. (13m). '\m~HACD: Suite •obre Correttc- pern trio de \liltun ¡..,.~"'''·Dir.: l11lnr) Da'"" \\c•ttun. ( ~:lm).ll\\0.\: l unc·t•rt pt•r a Ol'¡!lH' Hnh. \\ lll:H. ~far·tin t:e-lt·•·. ,oJi,ta i ,¡¡,.,.t·lor. LA• Purlt'Ull'DI de 'Iusi<IU<'. f 15m). :!0.00 L' \t ' DIO-V l S l ·\L l'npro¡truma d' \J.., Gnrina. EL t;H \'I HEPERTORl: Rc, i" i.; tlt• I••• ¡tr·un• hanrll's 'llllfll'l'S dt•l l'in<'. NIT D'ESTHENA: Pr<''<'llll<t'Ír> tiP leR hnmlc•~; ""nort•s ml·M r·t:•t•t_outs. 22.00 LES SONATES PER A PIANO DE IIEETIIOVEJ\ GuiÍ> dl' Huimun Colnuwr i .Joan \ Í"''· Snnttlu per upiuno n.]'), "l'· l'J n. l. Cluurlio ~\nau. (!lm). Snnntn JH'>' a pionn n. 20, op. J<) n. 2. C:lnluliu Arran. (9m). Snuntu l'"'' n pinrro rt. 21, op. 53 "L'nlhudu". Danit•l Ban•nhuirn. (211m). Sonutn p<'r n piano n. 22. op. S·L 'lutlímir .\shhnn7). (I lm). LOHTZH\G: Zu1· uud /.inlllll'rI t's. Ht·rmunn p,.,.). LtH'Íll Pn pp. Kurl Ritltll'rhu,c·h. \\ t•r·ner 1\.renn. \daiiH'rt 1\rnu,, Cnr dl' la Ràdio dt·lluvic•ru. Or<¡ttt•s tro rll' la Hluliu dt' Munic·. Dir : Heinz \\nllht'r¡:. (llim). 16.00 SELECCr6 DIGITAL SCHUBERT: Simfoniu n. 2, J) 125. Or·quc&ll'u Filhu,·mciuku dt· B¡odín. Dia·.: Dnui l'l Bnn·nltuim. (35m). CORHETTE: Sonntn l~~'r a flauta i duvici•mbnl, np. 25 n. I "Les amnac•mt·nt~ rl'.\¡wllon l'lwz lr •·oi .\rlmi·tl'". L1• Nou veuu Quntnnr. (l;{m). D\ O R\K: Pet'l's romuntir¡ur& ¡wr n ,..¡oJí i piano, op. ï5. l to l¡,tlti. Leonard Slntkin. (l:im). T\H TT'II: Conrt>rt pt·r n \Íulí, f'nl'<ln i continu. c•n mim. I) 56. U tu l '¡:bi. I Soli-li\ l'llt'ti. Dir.: Cluucliu Sl'imone. (18m). 5 C;ançun' anglt>se' de In Cort tlc•J, Tuclnr. E mil) \ an E~eru, •opruno. l\'aoey llnddt'n \ndrt·w Ln\\reoec-King. Chri•toplu•r \\rison i Robt'l'l :\ft•unit••·. (12m). S.WAG'IER: OLIPrtUI'U th•l'npt• rn "El jov" rllw esltOJUI'I'ut". O•·queslt·n Filhurmi>nit·u Rht•in land-Pfulz. Dia·.: \1; Prnc•t' 1\n dn•os Albert. (12m). LLOBET: Melorlie~ tradirionuk .loMÍ' Lui~ LopÚtt>gui, ¡:uitnt'l'll. ( 16m ). MOZART: Simfoniu n. 40. 1\V 550. Orr¡ucstn1 Filhnr·mi>nit•u dt• Vil.'na. Dir.: Lt•onttr·d Hc>rn~IC'in. (31m). A.SCARLATTJ: ,\mmorc, brullo figlio dl·pottnuu, run· tala. Pino dc Viuorio. Cnp1wlln della Pi<.'lii dt•'Tur<·hini. Dir.: Ao lo nio Florio. (9m). R \FF: Simfonia n. 3, op. 15 "En t>l Orqtu•.tra bos~". 23.;{0 '\OCTl.R:\ Mla-tf'a Jll'r nrnhar l'I din. Selcc·,•ñrn·~· d".\1fr·•·d Ct•lnya. t•it• i prt•..¡e•ntttl'it•• a 00.:!0 HEPEUTOIU DE NIT DIMECRES, 31 DE MAIG DE1995 7.00 L'OBERTURA p•··· ('00\l'llÇtll' el Jia. n... r·ull tl'oh•·t•s hn•us c•c·ol.lidC's i lll'f'Nt'nlnclt•s pPr .Joan Vivl's. M ÍI~Í<'U 10.00 SELECCIÓ DIGITAL ELG ,\R: Simfuniu n. l. op. 55. IIallé. Oir.: Janws Lnughrau. (52m). REBEL: Lt> Tumhl'nu ell' '1. clt> Lully. Le~ .\lu•it•it•n• du Lou\rt'. Dir.: Murr \linkow~ki. (16m) . .M0"0LO\: "Cnmin• del front". nou eor-. Soli•t~' i Cu" Rn~•o­ dt·ln Ràdio TeJ~>,·i•iú dl' I'L'RSS. Hir.: Nikoltu Kutuzo\. (20m). B.MARCELLO: Sonata pern flnutu clt•lH'r en ool m. op. 2. Su;.annt• St·bnffl'rl. Hans Luclwig lli n<·h. (8m). BOCCHERINI: C:oncnt pi' t'li violoncl'l i orque"· lt'Q u. 4. G 4 77. Do \'iel Gel'iugns. On¡u•••tt·n de Cambra dc Pàdnn i rld Vèntltn. Dir.: Hruno Giu•·n nnu. ( ll!m). F I ELD: Sonata Jll'l' u piuno op. 1 n. 2. Míceiíl O'Rourkf.. (14m). RU SS J NYOL: Cunçoos sefat·di tcs. Auuu Ricci, ml'zzo-soprano. Bernat Custillt•jo. flauta. Jordi Ru•~inyol. guitnrr·a. Jaume Bruguiat, pc1·cussió. {14m). WJE:\L\WSKJ: Concert p~r n violi i urquc.tru n. 2, Op. 22. Joshoa OrtJIII'~tr·n 9 11.0 Uo•ll. OrtiU"'' ra do• Clt•Hinntl. \ )u.Jimir \•hkt•naz}. (2:iml. D11· 13.00 :\ l\"\1 EL HE 1'.\LI...\ ( :uno·o·rt lll't' n ,.Jn,in' nrlral i,.¡,,. in,truntt•nt•. Ton) \lillan, da\i •·i·mhal. .l uurw \ l ar·ton . Ouuta. 1\lnnu¡•) \n¡tn ln. nlrtH'.. .lfHIII En r·ic· I. L unn. •·lnnnt•l. :iantra¡:n J 111111. 'i oií. .I or·¡:o• l'ow.u;;, 'inlnun• l. Dir.: Edmou Cnlunr,.r·. ( I !lm). El n·tnlr lo cio· Mnt'M' p ,.. rl ro . .I no n Mnr·tín. l íinki F r·o·sírn. J nn n C nlt~• r·u. O r· tp tl'~ l ra rlt· Cuml11·u 'I'Pu tr·o• Lli un• dt• Ban't'· lonu. Dir·.: .l nk!·pl'on". (27m). F <\ 1 LA: Sn itt• pnpulnr t•spanyu Iu. Cho-l.iun¡t Lin, 'inlí. Sumlr·u Hh ,.,.,, piunn. (I :im ). L \ TTI: Simfonia ,¡,. •·on•·•· ri o 1--'"""o n. 6. William Bennett. I )lu.iei. ( 7m). )IE~DELS ­ SO H:\: ;:,l'xtrt pn a piano i cor· da, op. IlO. Knraclar·-Bt·rtoldi En•f'mhlt'. (29m). 20.00 SEL E CC IÓ D E N O VE T \ TS E, pui patrot·inut pt'r CRTSOL. 2:!.00 AUIANAC Un <'spai destinu t a t.. VOf."U J' i n .. yitu·¡· els fets més rcpr csenta tin• tlt•l passa t musieuL Guió i M'k el'iÍO ri'À IPx HohlP,;. 23.30 NOCTLUN 1\l ú,ieu p<'r acabar ri dia. St·lec·- ,.¡¡, i pr ..,entac·ió o l':'irrrc d' ·\1f¡·ed 11.00 E L G HA '\ SEG LE Prn¡:runw dt· mu•ira unti¡:n. St•It~rcii'~ J:tUi{, i prt·~~tlhuoiú u c·Ii rro·c clt· Jnnn \ in•. ELS \1l: SILS DEI. PHI\CLI' DE CO"\TI TE\ll''í DF I I S \ll SE 'i. Cdu~ a. 00.:!0 RE P E RTORI D E N IT DIJOUS, 1 DE JUNY DE 1995 7.00 L'OBERTUU lf> .IIO SELECCIÓ D IGIT .\ L 127 \HEI\SI-.1: C:nnt·t·r·t pt·r u ,inh i nrqut••t ra op. :i I. SH¡:c-i Stad h•r. Ort¡nt••tru Frlhunntini<·o do· Lcnin¡:rud. Dir·.: \ lndrsla\ T,,. rnuiwm·n. (:!:im ). BACil: Stmata ¡u·r· a ohoi• , 'ioln i rontinn n. 6, BWV 5:i0. ll t•inz ll olligt•r·, ohol-. ·rulwa Zitnmt>rmann, vioIu. Clu·iHtiurll' J ur·o•ott1•l . l'Iu Thomn• l h·nwn¡:u. 'iolunt"t•l. ( 12m). \ IEHNE: 1\Innu triomfal dt•l •·•·ntt·nuri .¡,. Nu¡Hlh•ó l , prr u 3 tnrml"'lt''· :i trnmlwn,. 3 timhult•• i ur¡.,'ll<' . Cnnjunt dt.' nwtall Tlw London Guhrit>li. Chri•toplwr Howcr• - Bruuclb~nt. nrgtw. Dir.: Chri•toplwr Lur·kin. (8m) . . \R\E: !:>imfonin n. ·1. Cantill'nu. Dir. : \tlriun Sbcpherd. lllm ). BERLIOZ• Sci-m· u,;mrc¡ue ( ¡...., Rholuuom Crrcqut•) , •·ontatu . Huud 'an tll'r ,I,..•r. l.it•u" l' \ '••-•·r. Cor i OrqiJI•,tru Simfúnu·a dl' la Ràdio Holunrlt•,;1. Dir. : J¡oun Fournet. (21m). \HR I \G.\: Quartet Je ronla u. 2. QuartN Ro ..oumn,sky. (21m). -\R'\OLD: ConCt'rt pt•r· 11 ohoè i tli'<IU~'strn, Op. :39. Mnlcolm '\11'"itH. Orqut••tl·a <11•1 Fc•Uvul dt• Londrc•. Dil·.: Hos,; P uplt·. (I tm). CHOPIN: So n utu pl'r u v10lom·el i pia no, o p . 65. Ofru I lurnuy. Cy(28m). Ka t •o r·i,. pr·i<' n J .B . VAN ITA L: Simfu niu en •ol m . O r·c¡•H·~tru dt• Camhm Fi lharmò ni•·n th• Muni1·. Dir.: :'t1idurt'l llt•l mr·ath. (lllm). COPL-\l\0: Oid •\nwrirnn Song•. H'rsió orqut••trnl. Thumu!< Il amp•on, huritnn. Ort¡ut',tr·a de Cnmhrn Saint Paul. Dir.: H u¡:h "nlff. (:.!:im). \.!:>CAH- ""''Í. 10 )1ú-ira per romcnçar t•l dia. Ro•rull d'obre :i breu, eseollide, i pr·!'sPnt:ul•" Jl"r Joan \in•,. 10.00 S ELECCIÓ DI GITAL SC H UBERT: Mib~u t•n :\1i h '.1. D. 950. H clen Donath . soprano. Brigill!' Fasshacudcr, t•on tr·alt. Franrisco Ar·niza, teno r . Dirtril'lr F isl'lwr-Dieskuu, bnr ítuu . Cor· i Ort¡uel'l r·a Simfònica dP la Ràdio de Ba vicra. Dir: Wolfgang Sawalliscb. (56m). STR\DELLA: Sinfonia en ReM i Simf11nia en Fa }f per a violí i rlan·eí. R. Bonued. B. Canino. ( 13m). FAl.SRE: Nocturn pt•t· o piano n. 5, op. 37. Paul Cro..lo•y. piano. ( 9m ) . )fOZ.\RT: Quarll'l tl~ t·orcla ~o..·y 80. Quarlt't \lirrin:!. (1 -lm ). )IERC.\ D.\.'íTE: Concert p<'r a clarinet i orque.t ra dt• cambra, op. 101. lo..url L .. i,tt·r. Tht> \la,tcr Plap·r,. Oir.: R. Schumarhcr. (16m ). DVOR.\K: Simfonia n. 1 en dom. •·[es cnmpnnr' cie Zlonice". Orquestra Filharmònit•a dt> Berlín. Dir.: Rafael Kulwlik. (·l9m). BEETHOVEfli: Bundeslicd. Op. 122 . Ambro•ia n Singcr R. Orquestra S imfònirn tlt• Lundrc~. D ir.: Mieh ae l T il ,on T h nmus . (4m). I I.IJO '111 S l(: S [) E C \ T \ Ll!'iY\ B \CI!: (, f'r·o•ludi• i Fu¡,u•, d~l e¡ .. ,,. lwn h'lll)ll'rat (11. 7 n 12). l.o•orwra \ l illr. piano. (29m). BE'\ EJ \\I: Cont·l'rtltt'l' u ,axn i onltii'Mtt·u . .lnhn ". Sto•wart. Or•pu•,tru Simfúnic-a cio• Birmin¡:hnm. Dir.: \nwri¡¡o Mn•·inn. (17m). HSI'H \USS: 5 Lie.J,.,.. Munts•·rrut Cuhn l li·. .\lfndn Ht~sH i , piano. ( 19m). \ .SO I.E H: Sunn tn p•·•· a t·lnvt·t'Í n. 77. Bnb vu 11 '' ' l"'l't•n . ( I lm ). .lO Hil\ : Q 11 un In lt' tTa ¡:r·uuy. Tt• r·t·>iHn J nnl1l, p iunn. (7m). \IOH ,\ LE I>.\ : Hl't uul .. Ma ll ot· quí. ¡dn>n pt·r· 11 t·uhln i t im hal.. Coh la E l ~ '1-l nnl(rin•. (Jlm). B ill DI EI I: "Fun ta•innt. nmo•· n mi tl•·-rohrt• .. , math·if1nl. Ln Cnlnmbinu. (:im). :\l -\RTI'í: Petita Simfboi¡ 14 rt•rtnnt. Soli>te• instrul'ltuA Oro¡nf'>tra dt• la Sui,;e R,,_ de. Dir.: Ernrot An<rr~~ot (20m). BEHG: Quartetd•CIIQ op. 3. Quartet Krooos. (l!t HETMAI\l'i: Trt"o ptlelllr"lt~ chl'langelo per a harítonipjir.• Dietrich Fi,cbrr-Di•skao..V, hrrt Heimann. (15nr). UCf.'ll Ctlllt'P I·t de eambru )ler a 13m, tnun entis tcs. Enso:mble "& Reil•t•", Vi<·nu. Dir .: Frit'()fli Ccr hn. (20m ). STR•.Wl.\SD llerl'l' uses d u chnt. Catltlllt· hHilln. Cohuuh in Cbnm¡.;.r& oemble. Dir.: l¡¡or Straoin•l• (olm). Trt'l Eull man ranç Jor¡ ,,~ En pian 15.0 Proj ,)eh oit•u Cnt :15. 22.0 02.00 R EPERTORI DE \li 16.00 SELECCIÓ DI G IT AL S( 11 \UIT: Cunt·••rt ,... Si b \f p~r· a o·lnrin~t i m·o1n•••t ra Dit'lt•r l>. lüt"kt·r. Ortlll'''tr·a Simfònirn clt• Bamlll'r¡:. llir.: llan• Stacllmuir . (2·1111 ). I.OCKE: Suitt' n. 3 t·n Dn \1 Tlu· Lowkt• Com•n•·t. ('im ). BOIUIDI"\: Simfonia n. 2 .. ¡:;pio·u". Oro¡ut•,tr·n Simfonio·a de l' \nHli·min dt· l'f.,tut do· I'LHSS. Dir·.: Ev¡ttll'ni ""·tianm. (:ilm). li \!\DEL: Si ll'l" vt•nti. moh•t rnrv 2l2. J .. nnifn Smi t h, •opnuw. 'l'h t• E n¡dish Cnn•·t•r·t. Dir.: Tn•\or· Pinnock. (28m). '\I OZAHT : C tmo·•·rt p•·•· a Yi olí n. 2, h.\ 2 11 . Annt•-Sophil' \1utto·r·. Phillwru ronin O•·o·h•••t rn. Dit·.: Hirt·unlo 'lf uti. (:! l m). SC H HEKEH: Suitt· Rumitntirn. Orqlll·,trn Tonkuc·nNt iH dl' Viena. Dir.: Uw1• Muntl. (27m). \' lLL \ - LOBOS: :i fr·u¡:nwnt• cir "'Guia prot·Lit-u" 1 '',\ lt·nclu do CaiHwlu". Lui1. olt• ~l uuru Cu,. tro, piano. (!lm). CRl SELL: f)uartt'l amb dar·int•t n. l, up. 2. '11u·u Kin¡:. \lt·mltrt•• ,¡,.¡ Quartt•t dt• ¡·ordu \llt·¡:r·i. (19m). 19.00 PEl'\T \ GRA\L\ Programu 1l1· clh ull(a•·iu mu•i · l'al. GuiÍ> 1 ro·alitzarrí.: P .. n• Hurí-s i \1,., llublt•s. 20.00 "A LA MAN im A DE ... " Ln t•nnvidut t·u• ¡¡rnpo•a i rnnwutu Iu mÍI.,io·u <JUt' li agracia. G u ió i p l't•Hntut·ií• ti c• Joan Vi \CH. P ruo ltu·o·iír clo• Dnltll'ij Bu ~­ q ut'IH. DIVENDRES, 2 DE JUNT DE 1995 7.00 L'OBERTl RA :\fú-iea pt•r com•'D~artl Jil. J,. l'ull ol'ohre" hrcu' e,cuOído prest"ntadt"> per Joan \'j,. . 10.00 SELECCIÓ DIGIT.\L STRAYil\SKI : El pttó Jela ú du, ballet. Onlll~•lrU 1\ad•ftl Eseoecsa . Dir.: Net•mdir1' ('15m). G.CA.I3HIELI: I!J~J~ifi. t:o t (Si m fonia Sacr11 o, ! Schütz -Akatl ~tnir. Dir.: H wurcl Armuo. (7m). STI\ FORD: HapFòdiu irlnndr>~n.í "P· 1·17. Orquestra de J'lb Dir.: Vernon Handlry. (l5mt P IXIS: Gran sonata perac,l.;o piano. Op. 35. Pau1 Duml•mlr. .fn• van lrnmt'r•<'t'l. (24m). Cll D.\R \: !:~im fonia n quann l Ort¡ut••tra d<' Cambra E-lona Dir.: Bohdun Warrbal. \;, DO'\IZETII: Quatre~ .. :e pl'r a vt>nt i corria. Soli•!'· • trumental-. (14m ). REGEl Lna .ui te romàntica, ~p. l!i Ortlut>•tra Filbarmònira :\'urdoe't d';\l~manya. u~ llcr·mann St•hl'rrhen. ¡.llt GESUA.LDO: Tristi• r·t Jn:J<l mPn. Pomerium 'ltt>Ít'<' Llir· ,\lexander Blarhly. (6m). LJAi'íl: Rossiniana o. S,op.l!• Bru no G iu ffrcd i, guitarct 22.00 CONC EHT ll\tA GI NAfU G uió i sc·lecrió: Hoi mon Colmner i J onn Vhes. 00.30 MÚSICA DEL SEGLE XX So•lt•c·c•iu ¡lt• Curuunu 'faln¡;orriga. 00.3 DIS 191 2M 3M 4M a; ( J 3m) 6M 13.00 )IANUEL DE FALLA l :i.OO 1'1AN1JEL DE F ALLA El con·p¡,ridor y la m olinera. Orquee-t ra de CamLra Teatre Lliure. Dir.: Jooep Pous. (-15m). l ntf'dudi i dansa de La V i du Bre\'e. Or questro de la Sui._,. Romande. Dir.: Erne>t Amet·mrt. (7m). St•renat a per a piano. :\faria Rosa Bodini . (-lm). G~\.~S L\I'ERPRETS IJi :\ICS ICA DEL SEGLE\\. \Sl na I T0 1 piu Emi Alle¡;ro de concert. Eul4·rli·'<~­ piano. (10m). El sombrttV¡. tre6 ¡¡icos. ballet. llfnria IJt¡l ofr o~ Mun t ada, soprano. J 1 qucslr a Nacional d'E•¡•"' Dir · Edmon Colomer. (~ Ca~~o dc los reroero• drl Ib Jo't'Jl Colom. piano. (4m\. DE U 11. u.OO '\Ot:S INTEHJ>RETS 07.00 L' OBERTURA 10.00 LA l\fllSIC.\ H EI.IGIO~A \.SOLER: Dur• Sunnto'•· llo•lt·· Bayo. piano. (7ml. I~ HO: :'11u>io·a pt'l' rom ~n~ar l'I dia. Recull d'ohrt'' brru• c.eollidt's i prt''t'nlado•s ¡wr Dolors Bu•- E>pni monop:riifit· dt•tlu·ut o la 1nía~ira re·li~in ... a tlt.. tul~ t•t . . tt•mp,. C \ Yf COH~ ( manu- n·it, franl'Í"'"ll' do•}, '<'p:l••• \.\li i \.\ 11 r): Rt't!'IH'III . En >l'lllhlt· Orgnnnm. llir· .· \lntTt•l Perl>•. (27m).\\ \I TO\: (.ltlria .\mo•rnl Guthun. t•untrnh. "\t'il :llud.. it·, t••nnr. !'ito·plu•n Ho h•·•·t-. h"i' Cor Burh. Ira Philhannonin. Dir.: 1}¡1\itl Willeot'""· (18m). 01 TO~S: :'ionatn per a ela I'IIH'I • riano op. -16. Joan l'ert· Gil. EnúliBla•ro. (I lm). BOLl \RT: Tre· r·tiurnqu~·- E•tt·r \ o•la í Eulàlia \'da. piunn u <(Ullll'l' man•. (6m). FH RE: \)uulro• rançon•. Ho.•a "ntt·u •• npruno. Jnr•e Rum..rn. piano. (9m). ~.UÍ.IS ·\TE: \in·• lwho·mi,. En León. •inlí. Hi~ukn lliM·ki. 11 iano. (8rn). 15.00 EL OLA DE L'OIENT Prugramaeió l'<'ulitzudn 11 pn<·ti•· de lo·; (ll'Lir·ionH <l"'' "'' <ttl~t•·•·• uirnl~ hun ft•l ni o·nnll•htudo•· do• Catalunya MúHio·u. to•l. 202 ;¡5 35. 22.00 GRA'\S OlutES FRA.'\CK: Héolo·mplinn, poo·nm •imfònir. Lambrrl í'í 1lsnu, ,.,.,·itadur. Brutrirt• l ria \1onlnn. mezzo-•opronu. Orfeó Donos tiarra. Or<Jllrstrn tiri Cnpitol·li de Tolo-a. Dir.: \fi!-lwl Piu"'"'· t7lm). ~3.30 1)111'1'· 10.00 PE:'iTAGILUlt\ Ht•pt•tio·iú del programa rhjou•. f'lllt~• t·l 11.011 f.L UI\ DE L'OIE:"íT Pm¡:t·urnao·ió rl'alitzada n partir do• "'' prlit'iOIIS que l'IS IIORirf'S oit·nts han ft•l al ('unlt'Stodo •· rle Cntulunya Mí"it·n. td. 202 35 :!5. 22.00 ELS NOSTRES CONC:EICTS CONCEHT t'nr~gistrat per Iu !{¡I din} lolandcso el djn 19 dc no\l'lllhn• de 1993. PHOKOFIEV: Conrt•l'l JWI' u piano u. l. XOSTAKO\lT'\: Simfonia n. 4. Ort(ut·st•·u F'ilharmòniea de Roll!'t'Gcnnudi Dir.: dum. Hozd•••t l'l'n,ki. (83m). :!3.30 '\OCTUR'<i "ú•irn prr arabar ~I din. Selrro·io i Jll'!•,f'nlariú a I'Òrrt'<' ol(' 'faró Ja no•. o.-.,,,., 11.00 THAl'íSJUISS IÓ El'\ IH HECTE DE I.A MISSA CONVENTUAL DES UEL MONESTIR DE MONTSEIHlAT ,.¡., BLOC DE NOTES. EL THEN CACLOSQtlES. SAC llE Ol lll TES. UK .. " Ro·prtirió do•l pru¡:rnmu t•m(•, ,.¡ tJijOlh a) \ t'Sfli'C. 'XOCTUR!\ \lú,io·u prr llculour t•l diu. So·lt·rrió i prr<rnlln·ió n t'ltrrN' ri' \I fmi Crin} n. 00.30 REPERTORI I) F: NIT 00.30 REPERTORI DE N IT DIUMENGE, 4 DE JU· NYDE 1995 07.00 L'O BEHTURA DISSABTE, 3 DE JUNY DE 1995 Mí1sio·u p<'r t·omt>nçar o•l dia. Rt~­ d 'obres l11·eus <'Scollitles i prest•ntodt•s pet· Pilar Subit·à. l'Ull Bl ETilO\ E"\. C.mw.-rt p!'r o piann i nn¡ue,ll·u n. 3, op. 37. \1 nurizin Pnllini. piano. Or l(llo••tru Filhnrmoinieo de \ï,•ua. ll1r: 1\.nrl Uoluu.(35m). \ ILL.. \ I.OBOS: Bno·hinno·• hrn-ilert•• n. i. Hn) ui Philhnrmmtic Orrht••lr.l. Dar.: Ennt(lH' Ralt7. (19m). SIUELJL:S: lnn So~n. op. 9. Ot·'1"'''''' " Simfctniru <I<' Pitt~ ­ lauri(IL Dit·.: Lnt·in :'\Iaozcl. (I i111). \tOZ \RT: Cu<wt•t·t po•r n ll'IIIIIJHI i IH'l(llt'NII'IIII. f , h.\ 112. llnl'l')' Tu ekwell. Ürt(Uestrll Suufi>nil'u olt• Lmuli'I'S. Dit·.: p,.• ll·t·Mull¡¡.(9m). CEHTS Un upel'itiu mu•io•tal tlt• Ctll'mi n u I\fida~a,.dgu que cmuhiuu lu m1-1 oieu umb Iu infornuu·i{l i Iu p111'li n'",,.,,, 11 it•nt s. l'i pació d :\tA~ER\ REPERTOHI DE COl\- 2:!. 00 t: LS NOSTRES CON- 12.30 DIVEHTIMENT 15.00 "A LA :!0.:~5 CEHT CON CEHT o•nr.-¡¡istral pt•r Iu u..rlio do• la Snl'ARil llu li una .-1 diu 2 clr• na ui~: d t• 199:! al Palau d.-I• Con¡:r·¡•.so' tle Ln¡;ono. Pllnt \ . \ EH\ C( l'l CEHTÍST ICA. \YEJJER: ()b¡•¡·on. obct·tut·n. BH \11\IS: Cmu·•·rt 1wr a 'ioü. \Ínlnno·t·l i nrquo•kl ra np. 102. BHL <I\."\ ER: Simfonia n. 3. Su,k~a Filippmi. 'ioH. Rocco Filippim. violoncel. StnntsknprUc \\ o•imur. Dir.: Han• Pt"tí'l' Frnrll'k. (99m). 1ï.OO TEI\1J>OltAU.\ !)'ÒPERA DE CATAU N) A MÚSIC.A 00.00 f\OCTl'lt!'l \ EHDI: D11n Cu..J.,, ,-,,,..,... o•n cinc aete•. FeJTIIl'I'Ío Furlnrwl to. l\licllllel S)'"'""'''· \ luolimit· Chnn1n. Snm ucl Hunwy. J>nu l PliRhkn. ApdiP \1illo. Cnl'k i()¡-. que~ ll·u dd Mt•lro¡wlitun. Dir.: .Iumes Lo•vinc. (20:lm ). \laí .. il'U (H'I' uo·alm•· ,.¡elia. SPio•t•prt"t"ot'nl;u·U• a •·:il·rt~t· tle ?\1u- (•j(, i rb Jan{·. 127 00.30 REPEHTORI DE NIT CONCERTS 2MAJG 3MAJG 4MAIG 6MAIG 21 h. '\1ont>stir dc Pedralbes Orquestra del ~cglt• XVHI. Erir lltwprit·h. da ri net. Dir: Frans Brüggen. Ti a) el n. \fo:mrt, M!•l1!1el~~ohn. {\.Vlll Festhal de )fúsica 22h. Palau Antiga). Dynngn. 19,30h. Conservatori '\f unit· i pal Codina. 22h. Palau Dyango. 20h. Saló de C!'n t 21 h. 21 h. '\1ont>sti r de Lany Passin, dat·int't. Putri1·k H ooprr, piuno. Brahms, Dt>bussy, Stravinsky, W!'bcr. {Solis tes df•I'OBC ni Saló d !' Cent). I Musici. Hündl'l, T l'l!'monn, Bllf·h, Vivaldi. (Eurocon cert). R oel Dieltkns, violum·<·l barroc. Bot•h. (XVIII F estival d e Música 21 h. P edralhes Col·lcgi major Ramon Llull Antiga). G eorgina Bainl-Smith, violonrcl. Mul'idla KonHtanlinova, piano. Boccberini, B1·a hms, S trausH, Nin. (JJMM d11 Barcelona). 11,30 h. Drassa nes 19h. Palau Banda Municipal dt' Rarr·elnnu.Oit·: .Jos<,pAnton Rodo. Hautuast, Eve•·s, van Delit , Morriro nt', Gul'idi, Falla. Orquestra simfòni ca d e Bn•·rrlona nnrionnl d e Catalunya (OBC). 19h. Cotxeres de San ts C hantal Juillc t , violí. Dir: Fntuz- Paul Dec kt'r. Bueh/Schonberg, Berg, Srhub!'rt , Wagner. Banda Municipal dt' Bnn·clcmu. Dir: J ose p Anton R oda. Hautuas t. 21 h. E~glés ia de Evers, van Delit. Morricone, Guridi, Falla. Roe l Di elti!'ns, violonct'l barroc. Bar h. (XVITI F e•tival dc :!\1úsica St. Felip Neri Antiga). Palau J ordi Cordina, guitarra. Guinovart. Fleta. Acuña, Sardà , Ribns, 11 CONCERTS 7MAIG 9MAIG 21 h. Església Santa ,\nna Orft•Ít Catulia. Dir: Jordi Cn'n'. Elgur, ,\lont•alvatgc (.\faig~ Barcl'lnni•,). 11 h. 11,30h. 12 h. Palau 17 h. Palau 19,30 h. Esglf.sia de St. Felip ~cri OBC. (SPgnna nmliriú). Banda \funit·ipul dt· Ha~·•·•·lonn. (Segona audkió). Ctnn·•·rt dt· t•ut·illó. :\Iu riu Dolor, CoU i Anna .\I. Re-erté. carilloDi., lt•s. Pt·nHt final del Concurs lntl'mncional d'Ext'eució .Mui>ical ~laria Cu na[,, Bernat Bailh(•, nrgut•. Cureuni, Guridi. 19,30h. Sala Cuit u ral Cajn dl' Mudr·id Palau 21 h. Cotxert~' de Sants Bat·ri Gòtit· •\rwn CnmPIIas. 'inlonct•l. Roherto de la Roba. piano. Beetho1r1, dt•lu St•rnu, St·luamuuu, Huvel, Buc·h, Cassació. TIH' .J nlnmy Tlwtupsnu Siugrrs. Go8pel, espirituals negrrs. (Palau· c·t·nt. Cnnt•t•t·t putrtwinal pPt' Funtlnrió Tnhac•alera). r.c•ntr·t• dt• \túsit·u Bur·t·oeu dc Versuilles. (XVlli Fc••tiv¡¡l de.Mú•il't \ntigu). 21 h. Monest.:it· de Pcdralht's 10MAIG 19,30h. Consen alori Muniripal Grup dt· HnxtlfonH cid ConHen nlor·i. Dir: Miquel Bofill. 11 MAIG 20h. Saló de Cent 21 h. Palau 21 h. E,;glf.-ia dc• St. Felip "-eri Qunrlt•l t!t• t•orda dc Barl'eluna. Evgueni Grate h. violí, Alrjao.Jn PreMtizt•n, 'i nií. Ca l'I Johan,!' n.' iola. David B. Runnion, ri~ t't'I. Bt·t·thnvt·n. Slw•tukihitx. ('loli,tea de rOBC al Saló drCtnt Buclapt•,t Ft••IÏ\ ni 0rl'l1t'"lra. Dir: Sir Gl'org Solti. Bartók.¡IOO. t•amt·ru). Bnrthold 1\.uijkt•n, flauta traw•-c•ra. Glhlav U.onhardt, cla1iriahal. Tt•lt•munn. tl' \nglt•lwrl, l..t• Roux, ~lüthel. Bach. (.Xl lli¡.'.,¡¡. \UI dc· \fír•it·u Anti~a). 21 h. Palau IU 19 20~ 21 N ~ ....:..e c::a Sl: ¡;: 12MAIG 127 Orc¡m·-trn -imfúnit·n de Ban·elouu nueionul de Catalunya (OBC~ Dir: Frnnz-Pnul Dt•t•kt•r. El gira l'Olt de maig. de Toldrà (w.ii c·nnrcrt). 22 23 ;:¡ ~ e 13MAIG 19h. 19 h. Palau Centre Cívic Bon Pastor· OBC. (St•gonu utulieift). Banrlu Munic·ipnl clt• Bnrrt'lonu. Dit·: Jooep Mut. Sorozúbal,Gimirwz. Vt•nli. !.. 14MAIG 11 h. 11 ,30 h. Palau Sant Andreu Tt·atJ·t· 18h. Palau 19,30h. Església dc St. Ft>lip l'il'ri OBC. ('l'pr·t•e~·u utalic·ift¡. Bundn '\1unit•ipul cie Bnr·t•elona. Dir·: Jos!'p Mut. Sorozóbni,GimillPJ., Vt•t•tli . Bt•t·nat ViHIIll'nM, piano (2n. Pn·mi C:oneurs fnternacionaldrPia· no \lariu Cnnal, 1993). Sral'lntti, Schumann. Pueyo, Boli111. Blanrafnt'l, l. (EIN cliunwn~t'>; ni Palau). Rc•rnal Builbí-. m·guc·. Baguo•r. Cuidara. Romer. Widor . .\lt•ndrh-et lm. 19h. Palau ... él. !!. u,. . 1SMAIG 16MAIG 17MAIG 19,30h. 20h. Sala Cultural Caja dc 'fadrid Sala Pepita Salléb 20,30h. Can 21 h. Palau 21 h. Teatre Victòr-ia 20h. Catedral Pon~ic \1 1 C:arnll'n llt·rn;Íntlt•z. ~npruno. Joan Cahero,tenor. -~~,¡ÏJ,k. nu. hnrílnn,.\mpum Ga1·cía Crucll•. piano. Verdi, Ro••ini.Pu(llo ni. \fozart, Douizt•lli, Bizt•l. (Conct'rt de tarda al Palau). H1•lt•nu Bu~n, piano B•·•·thown. Barti>k, dc \ïiJ:hanh•. \loot·J vnlgt•. Ca~tilln. Duo Ht•im·t•kt•. Josí• Lnzann, f'lnrint•l. Antonio Sorio. piano. p, ~ lt•nr. Sunl'nn. \1ont,ulvutgt•, Hindl'mith, Amold. Gou'}· S<h munn, Bnt•rmunn. Mozart. (Amic" de .\fozart). Clora llt·r·uúndc•z, viola tlt• gamba. LnUJ·a Folch, violoncel. Mirtil Ht•rtuírult•z, f'luvirt'mbnl. Kiihnl'l, dt> Caix, Buxtehudc. Gabndh. Srlwnk. Orfeb Cntulu (tlir·: .Jor·di C:nHns) i Cot· Jove de l'Orfeó Catolà(drr r.unxita Gun·in). ÒsPcu·l'. Buudn, piano. Conccrtdcdkntnlsooci• HrnhmH, '\1orll~ulvul~f', autors diversos. iHuduma llutti'T:fly, clt• Put·c·ini. Or·c¡uestra i Cor del Gran Tealll dt•l l.it·t•u. Dir: llr-iuu Salesky. ThomaH Dnnit'l Srlwlct•, orgue. Couperin. Franck. Schlec)lc-JÏJ· (L'orgue niu I'IIINirnl de Barcrlona. Euroconcert). La Rt•wrclil'. (X Vlll FeHiival de \Iúsica Antiga). l'Il. 21 h. 12 Esglé~ia dc Sta. Maria del Pi l4fl 25~ 27 ~ CONCERTS Consenatori :\lunieipal Col·h•p maj01· Ramon Uull Ür<J1H'•Lra Antoní l'lit·uluu ,r ,•,tuclianh tiC' (;nm :\li¡! tlt"l Con•t"rvatori. Dir: \ll:wrt \q,'lulu. 'larla Ohra.Jnr-. pia nu. F ram·•·-•· (:unt''"· pia nu. Hu1 d. Dl'bu--~. Pouh·n.-. \lilhuud. IJ.I'I\1 tlt• Bun·t•lnna). 21 h. 21 h. TPatn· \ ictòria Cou>t•n u tori 'luniripal 21,30h. Palnu .lladoma Butterjlv. tlt• Puc·c·ini. Dir: Bríun :o;ole-ky. Antcmi Bc•s•c•.• , piano. ••slt•r l'itwda. piano. O!'Lm-.), Run•l, Poult•nc-, '1ontsuhut¡¡;•·· Bt'"'''• Tu\l•c·nu· Bt•c-h. ( \ssm·íuc-ío Cutulanu dc Compositor.,). Pac-o lhnñez. '.u1 it'r Hihnltu . .I usí· \ntuníu Lnluwdl'lu. Sah ador Eorunúlla. (5c'.anivc'rMiri \~,nc•itll'in \.H. \.P.D.l.S.). 10h. Ct•ntre Cívie Can Felipa Palau Banda Munit'ipal clt• Bart•l'lonu. Dic·: Ft·unc•t•sc· Gnillc•m. Wc-lwc·, Stt·uu;;s. Lijns<"hoolt•n, Anclt•rHclll, LI uno, Sulnikcn·, Gt·oot/PePler8. OrqueRtr·a Simf(mic·u clc•l \'ullt\H. Ecll·icJlll' Tl'llc•c·ía, handmwcí. Dit·: .lonli J\lonc. Tolclrii. Piu:t.zuln, 'l''<oikovski. (li Cirlr ciC' Concerts Simfònics l'uns & Cnmpuny). 11,15 h. D<"lt•gaeió Ol'< CE 11,30h. Sunt ·\nd re Teatre 18 h. Palau 18,30 h. Atent•u Barrclonl-s 19,30h. Es~lé,.ia dc St. Fl'lip '\,•ri ( lnJlcrstc·a dt• CumlJI'u \mit•s clt•J, Clòs.sirs. ,\ugt• I Ht• sa. violí, Mont>errut Pult•t Dulmu~t·s, \i oli. \lcmtst•cTatl\tajà, violnncl'l. Dic·: .loun Palf't Dnlmast''· Budc, Coupt•c·in, Tolclrit. {\mir' tlds Clàssic~). Banda l\1unic·ipal dt• BurTt•lnnu. Dic·: Frunrt•sc· Guillt•m. \\ dwr, Strau''· Lijn•c·honlt•n, ,\nclt·r·snu. Llnnn. Salniktl\. Groot!Pet•ters. A-ier Polo. violonc·l'l. Mi¡¡;cll'l \n¡¡;t•l U. Chu1 aid as. piano. Srhumann. Hrahms, Mt••sint•u, \lartinu, Tlt•llU''). (EJ, diumenge> al Palau). Laura Oliwrtle La Cll(·rrn. \iolt>nrt>l. \lngdalt>no Riba s\\ annieck. piano. Coupt•rin. Bc•t•tho\1'11. l•'rmu•k. (A"uc·iudó "us~;ià-Carho­ nc!l). Bt•rnat Builb(•, m·~ut•. Pit·lt•c·~:r.oun S"t•t•l.ink, Buxtt•hude. S!'ixas, Boye('. Boelun, Lt·ytlin~. 22MAIG 21 h. Tc•atn• \'ktòria .l1cl(lame Bullerflr. dt• Put•t·iui. Dir·: Bc·iun Sulc•.sky. 23MAIG 19,30h. 21 h. Sula Cultur al Caja de Madrid Esglc~ín dc Pom peia Mnnf'stit· de Lluís M. linus, violnnc•t•l. Jordi Ht•gunul, duvil'i'-mhaJ. Vivuldi, Boeeherini, Telt•cnnnn, Bu!'IJ. Catalonio Bras., Quiut¡•t. Gm·duc, .lll(·ohs, Widc•rnan, Tilmun, Snsalo, Bu!'h, dt'lu Rihu. Ensemble Orgunum. (XVII I Ft•stivul tlt• Mú~it·u Auliga). 21 h. Palau Orquc,ll·u Simfònit·a Shinst•i dc· Jupó. Eit•tsu H u) aH hi, tumbor· japonè>o. Dit·: Onclrt•j Lt•nunl. Mm:urt, JsuoMutsu•hita, '1nhler. (P alaucent. Conrpc·t pnll·nl'inal per· '1\•lc•visió dt' Catalunya S.A.). 19,30h. Conservatori Muniripal fn,litut Francès Grup d' arorcliaon~ dt•l Comt•t·volori. Dir: José Manuel García p¡;. rez. Lanob., Mhor, 'luusz, Boliurt, Coclinu, Ruuc·h. Le Trio \\anrlt•rer. \'inet•nt Coq. pianu. Guillaume Sutre, 1iolí. Raphai'l Pidou'\, \ inlnnrt•l. Ran• I. 19,30 h. Seu \núc~ dels Clàs,ie.> 21 h. 21 h. Teatre \ïctòria Col·legi major Ramon LluU 21 h. E~gli:•siu dc• Sta. Maria del Pi Regina de Anclrés, •oprano. Ro,o Cort(•s. piano. Encina. Fucnllana, Scarlatti. Calduru. Ghu·k. \1nrtini, Srhubert, (,\núco del• Clàosico). ,l !adama Buttf'rjly, tlt• Purc·ini. Dir: Brian Salrsky. Paolo Pt•pic·elli. flautn tro\·c•-sc•ru. Elisabeth Sobatini, flauta tra' essera. Fahio Ciufini. pi uno. Gemini o ni. Sumrnar·lini, Telemann, Bac·h. (J.JM.M de Bar·t•c•lcma). Ensemble Or~onum. (\.\'III Ft•blivul dc .Mú~icu Antiga). 19h. Cotxeres de Sants 20,30h. Orfeó Graeienc 21 h. Santuari dc Sant Antoni (c/Snntaló) EsgU:sia de St. Felip Nt>ri IS MAIG iDoJ:i<.. 19,30 h. 21 h. 19MAIG 20MAIG 21 h. ;Palau- 'Mú;i¡¡ ---------------------- 21MAIG ¡jandn yj~ :Cut .¡&. (OBCI (wr~• .t..• ~= ¡} • Gimí- 20,30h. 127 i l f Pedc·albe~ Cimídr Pia· lolian. 24MAJG rndd.- 21 h. 25MAJG ont~ I o. Pnt· Srhlí- 27MAIG "1. Bandu Muniripal de Bnr·c·t·lona. Dir: Josep Mut. Von Suppé, Kctelbey, Matra, Mussnrgski. Orqucsu·a el«" l' Act•adc·mia cie Durrf•ltmn. Orfeó Gt·nrienc. Dit·: Nésloc· Eidlcr. Dido i enc•as. dt· Purc•t•ll (vN·Rió concet·t). (Associació Abt•ru~tm·y). 21 h. Ot·feó Laudat!'. On¡ut•strn i ~>olikle~ \'Ot·ol~. }onalt, }ephte, dc Caris@imi. J oan lzquicrclo, fluutrs dt• hl'c. Jonathun l\lanson, 1ioles de gamba. Pietet·-Jau B«"ldt•c·, rlu\ir(omhnl. Hottt•tt•rre, Cor t' lli, Locke, Fonta- -------------------------------------------------=n:a~·:T:e~le:cn~a:n:n~.~B:a:r~l:t.~(_X_\_I_I_I_F_,._su_·,_a_l_d_r_~_t_ú_~_c_a_A_n_t~ig~a~)--__----- 13 CONCERTS 28MAIG 11,30 h. 17h. 18 h. CoLxet·es de SaniN Tratt·c Victòt·io Palau 19,30 h. E;;g]~sia dc• St. Felip "ieri 29MAIG 19h. Palau Cor Jove de l'Orfeó Catnlii (pntrorinat per Fundació Coca.Col¡~ panya). Dir: Conxita Gat·eia. Cunçon• popular~. (ConcertdtllrU ui Palau). 30MAIG 19,30 h. Sala Cultnr·al Caja de Madrid Tct·t·~a 31 MAIG 21 h. Palau Le~ rnusiciens du Lot I\' t'n. Vl-t·uniqu<' Gens, mezzo·sopraoo. (',¡. t·arcl Thémel, tenor. Dir: \1un• Minkowski. Clarke, Didonnd~~ neus. de PurceU (verHiÓ cunt·t·t·t). ( Euroconcert). Uadama Butterjly. dc Puerini. Dit·: Brian Sale~ky. ~t·derland~ Kamerkoor. Dir: Paul van "ievel. Sweeünck, de R~ Boutry. Aux-Co:-tcuta, Bouú¡mur, dr Courbes, le Jeunr. \l m Festival de ~1ú<rica Antiga). 21 h. 21 h. Teatre \ïrtòriu \fonestir de PedraU>e~ El ¡;¡¡~ Borotau, arpa. E•u•vc• ZuiN, flauta travessc:ra. Will1. Hoieldieu, Zingrl, Donizo·tti, Thorna~, Fau1·é, Rust, Bizet, ['\1,¡,. man, Tulou. 21 h. Conservatori )lunicipal Palau On¡uestra Simfònica i Cor dd Con~rnatori. Dir: AlbertAr~ \fo7.at·t , B!'ethoven. ConC!'I'l dt• fi curs. On¡uestra Simfònica dt•l Gran 'l'Pal t'(' del Liceu. Festival deC1uto ra Nòrdica . 3JUNY 21,30h. Palau 'l'unita Tikaram. 4JUNY 19,30 h. Església d!' St. Felip .'.e1·i Palau R!'rnat Railbé, orgu<'. Titt•llwuzt·, Església de Sta. Anna Grup l.nstrumental de ''La Llur". Muda FeJT(·, soprano. Arn1 Ferré, orgue. Dir: Joan l•'t•t•t•et·. Mozart, Haydn , Purrt•ll, Crii¡11. CMclli, Pleyel, Elgar, Tolrll'ii. 2JUNY .I- Banda Munieipal dt· BatTt•lonu. (Segona audició). •Undama Butlerjly, dc Pur~·ini. Dir: Bt·ian Salesk). Conlc Cambra del PM C (patnwinut ¡wr fundació CnixnrlcCnt<l!u nyu) . .Josep Surinynrh, piano. Dir: GüntcrTheuring. Bruhms.ll], diumcngc•s al Palau}. 13t't'tHil Bailhé. 01·gnc. Viola. dc· Lnn~c Jr .. \fessiacn. 20h. 20h. 127 7MAIG 27MAIG 18,30 h. 7MJ SM.I 7M.I 17M 12N i\Tendel~sohn. Eros dd Rocío. Quartet Saxocromia a I. :Xa•it•t· Lozuno, MXO baríton. An:dl't jol. Ra xo tenor. Joni i Paulí, sn xo uit. Joan Jordi Beumula,•iiiOP prano. 22h. 12N 20MAJG 22h. Sala Paper de Música Duo Reinecke. JoR~ Lozunn , t·lar·itH'L Antonio Surin, piano. ~l.t bul, Buermann, PouJrnr, Srhumunn. Montsalvatge, Sanran. lr nold. 21 MAJG 18 h. Sala Papet· de ~Júsica Duo Rt•inrcke. \Vanbal, Bat•rmann, P oulenc. Schumann. l!ontot' •·atge, Sancan, Arnold. 19N l6N IIN 21 IJ~ ~-FIGUERES' (ALT·EMPORDÀ) 14 - 4MAIG 22h. Casino Menestral J ohn DuLuclct.Tazz Or·ehrstru (J.JMM dl' Figuet·es). 11 MAIG 22h. Casino Mem•su·ul Warrrn Vachc· i Chuc•k FoldK Tt·io. Chut·k Folds, piano. FrankT•· tr. contrabaix, Jackic Willinm~. hatcria. Warren Varhr.ru!'IIIÚ Jazz. (JJMM de Figueres). 18MAJG 20,30h. Museu de I'Empoch·à Montserrat Cristau, soprano. l\1. Glòria Vila-Puig, piano. (JJ~ de Figueres). 28~ 2JU CONCERTS - 12MAIG 21 h. Pavelló Sant ~aras Orfeó Català. Dir: Jordi Ca,a•. !JUNY 21,30h. Pan·lló Lluís Bachs Orquc,tra Simfòniru dt•l \ allt••. Joan Enri<• Lluna. dnrinct. Dir : Jordi \lora. Cn•t''• \\ <·lwr Sdwl,.•rt. 7MAIG 18 h. Pavelló esportiu Orfeó Catalu. Dit·. Jordi Cu"'~· Cotar.. de !!ni¡ ~ ,Nadr¡. • IDQ, . :. .. • (;¡. andAr SMAIG 21,30h. Auditori Barradas Cor Jove de I'Ot-f¡•Ó Cutulà(patt·o¡•inut per Fundm·ió Coeu-Colu Espanya). Dit·: Conxilll Gun·iu. (St>tmunn dt' Cnnt Comi). úeRG~. 7MAIG 18 h. Tecla Sala Cor Jove dt•I'Orfrú Catul u (pati'OC'Ïnot pn Fundació Coeu-Cola E,pan}a). Dir: Cnnxitn Gnr<•iu. ('\\\I Trnbatla dt• Cm·al~ Juvt>nils dc Catalunya) . 17MAJG 21,30h. Auditori Barradas Orqut'slra dt• Badt>n-Wüncn!ltet·j1;. Dir: \lltn·rh Holder. (Amics de I'Òpt'ra dl' I'Ilo,pitalct). •. (X\lll •• ., leCIIh J 12MAJG 21 h. percu•~ió. 19MAIG 21 h. -... a )1ont~errut Cnlwro. piu no. Jt>-~•finn Rigolfn~. E~eola de Música 11 PiJar Suhirlt, ¡wrt·u~-iiJ, Kn~rl. piano. ~1are Cabcro, Poulcnc. Bartók. Lluís' iJamajó. lt~nm·. Guillt•m :\furtí. pinno. \lt·nclcl,;.ohn. Fauré, Toldrà, Mozart. Lt•hítr. ~: 127 ~ ~ El 1.: ).Amil i Cn1¡tr. 1can, lr· e-- 1!on1ól< 19MAIG 21 h. Església Cor .low dr I'Orft•Ó Cutulà (putrncinut¡wr Fundació Coeu-CoLa Espanya). Dit·: Conxitu Gun·iu. 16MAIG 22h. Teatre Principal Conjunt de vent dt• Buclt•n '\ ütt•mbt•rf!. ( \•dociació de l\t(tsi<'a d'Olot). 11 MAIG 21 h. Tea tri' Fortuny Lucia di Lammemoor, clt> Donizl'llÍ. Dir: Jnvit•r Pí-rez Bati•tn. (Cicie ÒpC'ra a CutoJun}nl. 21MAIG 19,30h. E,gJésia Prioral de St. Pere llcinzBalli, or¡¡ue. Scurlntti, h.t•rll, Bad1, Juckct·. Brahms. Reger. 22h. Trntre Fortuny Jaume Aragoll Jt·., tt•nnr. Monlnt'rrot Ohl'oo, "oprano. Amparo García Crw•lls, piano. 11,30 h. Auditori OSV Orquestl·a Simfòuit•a del vullt·~. Dir: Jordi Mo1•a. Schubert. (li Cicie de Concerts Simfònirs Populun;) 21 ,30 h. Teatre La Faràndula Ot·que~tt·a Sinútinica dt•l \ all~s. Joan Enric• Lluna. clarinet. Dir: Jordi :\Jorn. Cu~t'6, '\\eber. Sdmht•rl. I JUNY ~ rap]¡ f•· corJli'J. =-.(~ - 28MAIG 2JUNY - 15 CONCERTS 19MAJG 21 ,45 h . Conscn a tori M. Dolorb \ld4•a, soprano. Vieenç l'rum'.•, piano. La veu hu~ de Poulrnc· (41¡wm en un a<'le). 26MAIG 21,45 h. Conser·va tm· i Lluís AvriHhulo, piano . Srhunuwn, Hn1•el, Ginastern. 1 MAIG 18 h. Monrstir Cor d4• Cambra dd Palau dc la \fú •ic·u Catalana (pntrorrnal pa Fundació Cuixa dc• Catalunya). Suequeboutiers de Bnrc~l..nJ Banclwllo Musirnk. Dit·: Mm·tiu Sehmidt. Schütz. 14MAIG 18 h. Ateneu Orfeó Cotnin. Dir: J ordi Casao. 7MAIG 18, 30 h. Cent re Cultural Caixa de Tt•na~~a ~tan· Conservatori Daniel Ligm·in. piano. Beethoven, St·hurnunn. Prokofic1, Chuph Bartbk . Cabt·r·o, ¡wrru>sió, Pilar· Subir·ñ, pcrt·us~ió. )font•tmi!J. bero. piano. Joscfma Rigolfos, piano. Bartók, Kagel. ¡;s . • et .! 13MAIG 21 , 30h. 25MAIG 21 h. rà: *' 127 'lm Centre Cultural Caixa de TerTa;,sa Soli~tes dt• Cambi'U de Coptnhagm·n. Dir. i violí: 1\tirbod Creen. Yh aidi, \fozart, Bartbk. (Fundurió Caixa dc Tt'm•·l~ Centre Cultural Cai..xa de Terras~o Òpera dl· Cambra de Varsòvia. Oir: Stefan Sutkow•ki.llsiou Bru~chirro, dt• Ro:~Nini. (Fundació Caixo dc Terrassa). ;:¡ i • tiJ. 21 h. 1JUNY t'!_ duc mút ra i: A rial drl rir( fins rà l J i ton l'U t mò1 prr ,-·-·· : ' . l......., ~. . -'~<n~~P~>-·:._ o..E:· ~.lf1'•. • · ..· ,. ~1' •...... .·· · . \ 1 ~·"' · . . co~C.~ I. al Pala€.-\ . Palau de la Música Catalana Els di1lm1s a les 19 h. Con!'l'rl núm. 4 Concrr·tm'am. 5 15 de maig, 1995 L'Òpera M. Carmen Hermind,ez, soErano. Joan Cabero, tenor.Angel Odena, bai'Íton . Ampru·o García Cruells, piano. Verdi, Rossini, Puccioi, 29 dc maig, 1995 La Música Coral Cor Jove dc l'Orfeó Català (patro•·inat pet· Fundación Cocu-Cnla España). Dir. Conxita Garcia. Cançons populars d 'arreu d'Espanya . Mozart, Donizetti, Bizcl. liar mel ava segi rla¡ niv, l'úl per ties 16~ /im me1 I 20 els ptt l'reu~: 16 a pl CD\ sito de 800 a 600 pte&. ve Cbopil. ri Mm TEM A gt·al d e P u rcell el l8ï6, pel t•u r uc l c r llicenciós d'a lgu nes de les seves llc>Ln'~. l si no, ju tgeu vosalt t·cs mtttei>..os aqu est breu Lc , t <'Xtt·t•t d 'un d'aqursls catches: Sirlfalter, un vespre amb la set•a amiga. l'acaronà i li donà tant de plaer, c¡ue ella no cesscwa de cridar: ''oh. su:eet (dolç) Sir 1falter. olt switter. swatter, switter ... ·• Violes i violins Cap a l 1680, més o menys p el mateix moment en \U substituir Joh n Blo\\ com a oq~anista a Westminl>Lt>r. Purcell va compond n· le., se\CS fan tasies per a Consort of Viots, lf ll t' no e¡; van impr·imit· fins al nostre segle Í que sÏil!SCl'Íltt•n en J' antiga lraclieió angle¡,a d'obres de caJ·àctc•t· polifònic per a conjunt dt~ violes de gamba, lC'I'I'Cn y on <·1 seu mest t·o, Mathew Locke, h avia estat un nu•stn• consumat. Es tr·arta d'nu tota] dr J 5 fan lusiCR <·sf·ri Les cnLt·ecl ju n) il'agostd'aqlJClJ 1680.c•IJ unmomcnten quf. Pm·cell deYia gaudir dc més lf'mps JJiure. La di!>ll;buC'ÍÓ és la Sf'güt'nL: Lrt·~ fauta.,i<·s a 3 part.s, nou a 4 pat'L'l.id'unaa 5. ona a 6 i nua a 7. Aquestes dues últimes basades en f'l can t pla dt'l /n i\'omine, un cantus firmus que ja h avien fet M'nir per a les se\es fantasies compositon1 anglesos del Renaixcmc>nl com Chrystopher Tyf' (1500- I 572) o William Bynl (J 542-1623). A conlinuació transcrivim u na breu d escripció ft'ta pf'r Roger North (1651-J 731) df> t'Om et·en les fantasies pet· a 'ioles de gamba que e" feien a Anglaterra <>n c•ls temps de Pun·dl: A les antigues fantasies. el mètode cons~tia a comen~·ar per una fuga solemne i totPs les parts entraven amb ella, una despré~ de l'altra. SO"uint en tonalitats cliferellfs. característica que esdevenia el míllor ornament de les fugues. A continuació seguien diverses repeticion.-;. rèpliqtu>s. inversions, procediment s als qual$l 'audiència era poc sensible i que finalment constituïen un lrPball inútil al servei del zel i l'aplicació al treball benfet. Però. malgrat tot això. encara que la música no fos prPci.<wrnent lleugera, era sòlúla i bona... i un cop passada la fuga no hi falta l'O res ala plenitud de l'harmonia. Després comPnt;aua una novafuga, mh lleugera, c¡ue havia rfp ser intPrpretada de forma ml>s rñpilla, una miC'a a la mfw.era dels nostres ''allegros ". Quan aquesta fugtt acabava, seguia, a vegades, una tripla o qual evoltonuda més lliure ... , però el més habitual era la tripla. Després (/'ttixò lafantruia s'acabat·a amb el que ells anomerwt'Pn "D 'em·oye .. i no amb una giga com està de moda en els nostres d ies. ~inó més aviat un "adagio''. què Je11ye Norman Inte rpreta e l pape r d e D i do dncl'iÓ dc~ Purcell e11 4 grans grups: 1>.ls anlhems i la mÍlsit'll Anna, les odes i música ccdmonial, la músira in~tn mwntal i finalment la música per al teatre. \ rlifcrènria de l'obra sacra, conct>nlrada espet·ialnwnt -com ja hem dit- durant t'ls primers anys t!t•la sr\ a vida creatiYa.la música t•erimonial i dE" t•irrumstància sorgirà d'una mant>ra <·ontinuada fin~ al final. La fonna emprada pet· excel·lència sel'Ul'otla. Ja dcti dels primers anys del regnat de Carles li es l'U instaurar el costum d'encarregut· als compasitors ofid uls que escrivissin odes per celebrar cerirntinie~ J'aniversari o per donat· la bem'wguda a per.. unalitats poJítiques. Aque~l<'b odeb acostumen u partir el' un format eminentment coral (entroncat rn Iu traclició polifònica angle&a), E"n què el compositor inclou algunes concessions a la influència italiana, <·om l'csll·uctura en diferents números o el mclodisrne virtuosístic d'algunes àries o duets, t ot avançam així tn·ts C'aracter.ístics dc l'E>stÈ'tif'a del s~gle X\' 11 1. Pm·cell va escriure 5 otles dc henvingud~ p<·1·a Carles Il. 3 per a Jaume D, 6 odt•s perl'amv('r~al'i de la r f'inaMaria JT (espf'<·ialmenl cèlebre l''] . u tmta, Come ye sons) i un grup cl'unes JO odes prr ~ rirctmt.,tàncies diverses. 6 df' )e, quals aniran dt•sttnaclcs a celebrar el dia de santa Cecilia (dues el 1683: Weh·ome to all the pleasures i Lauclate Ceciliam. una el l 685, Rai.se rhe l'Oice. i rúJtima i de ditne~Ninns més grans, ell692, llail bright Cecília). ·> En aqut~~:~t vessant profà, e al afe~;it·-hi un gx·u p de -O<'<:nçuns per a cor i d'altres per a vt• us solistes i de . ' a d'u·. u na ctnquantena el~ .t•eleht·e·" ea t ehes, es Jlt'hlt•s peecs en forma de cànon normalment a 3 veus a capell<r. que segurament Purccll C'antaria amb .els se us coI· legues anant dc laH·,·nes per Londn·,, !JUt• la Pnrcell Society no c.o; 'a atrC'vir a puhli. • d' ., . • ] earíntt>~rratn t en en a prmtera e H'W dc l obra mter íi1 ~ ..• -~ ~ 127 ;:¡ ~= .... • ~ f TEM A Existei.ten volums sencer·.~ d'aquestes fantasies que uo es fan servir mai, llevat per fer boles de paper o per rostir pollastres ... El L683, amll 24 anys, publica les seves primeres c-omposit"ions ... les 12 sonates a 3 parts per a dos violin Ni baix t"ontinu dedicades a Carles Il. Les JO sonates a 4 pm·ts per a 2 violins, violon cel i baix continu les va ft>r publicat· pòstumament la seva vídua l'any 1697. Aq uestes 22 sonates ens mostren uu Pur·ccll cont'ixedor·, també en el terreny instrumental, de l<•s noves for·mcs sorgides a Itàlia, com la Sonata a trio. Tam bó In influència creixent que la músieu italiana anava tenint a Londres . Al c'OAhll dc Ics fantasies 1 les sonates, Purcell també va csc•riurc, sobr·etot pe1· als Violins del Rei, tota una sc'·rie d'obres menors, com pavanes, xacones, oh<•t·turcs, l'lc .• en les quals sovint farà servir ., un dels seus recursos predilectes, tant en la música instrmuental c-om vocaL .. , l'anomenat basso os tina to. que con sisteix a construir tota rarquitectura d ' una obra a partir d'un baix, entre 2 i 8 compasSO!'. qm• t's \9 r!'petint sense variació. ?Bif9 r .. la sorietat londin enca. A pat·t de ser una demo,tr e ió dc la més refinada capacitat expressiva drJ. autor·, Dido and Aeneas va representat· tam!Jr consolidació de Pur·cell com a compositor per· al'.~ cena , J'úJtim vessant en què va trionúar a la 'tll vida . E l 1690 va so•·git· Dioclecià. Arran de l'èxit~~ LinguL , el poeta J ohn Dryden va dir: ... Perji/1¡., trobat e11 ell [Pur<"ell) un anglès comparableuL millors estrangers ... El 1691 va venir l'acollinl('r,j entusiasta de la semiòpet·a King Arthur, en la CJUl! apareixeu a lgun es al·lusions patriòtiques en un moment en què amenaçaven ePesclatar les bosliJ1• ta ts en i re Fra nça i AnglatetTa. Ell692 estrenu un alt•· u obra mest-ra, la scmiòpera The fairy queen, b asada en Shakespeare, i també la música pera! The Libertine cleslroyed dc Shadwell. El94 \m dran les músiques pet· a unes adaptacions del¡¡. mou d'Atenes shakespearià i d el Don Quixot. Fina~­ ment. <'I 1695 en ('ara pt·esentarà dues semiòpel'!! més: La Tempesta, novament basada en Sbakr;J• ra re. i The indian queen, sobre un text de Dr~·drn ; Howard. •1;'9- Una producció cosmopolita ,.. rn Do Ca blii l[l glll (C Di1 rèi (ra ru Dl' pr J Exemples de llasso ostlnato a les obres de Purcell El rei de les fades 32 El debut dc Purrrll rom a compositor de música per a resrena data també del1680, moment en què va esniurc música per acompanyar l'obra teatral Theodosiu.s de Kathaniel Lee, i després el King Richard III de ahum Tate. A partir d'aleshores, i com ja hem pogut veure, Purcell no deturarà les seves ac·tivitats, rt>partid.-s entre els seus càrrecs ofic-ials, lc-s <·omposicions sacres i profanes p er a la cort, el t eatre i una bona quantitat d'obres diverses. La n•vol u<'ÍÓ de l'any 1688 no semblà pet·torbar la ca t· rera de Henry PUL·cell, de qui, p er cert, i gnor em quin va set· el seu idear·i p olític. E L1689, fruit de la seva c·ol·la bm·ació amb el p restigiós mestre de dansa .fosias Pr·im;l , alhora responsable d'una escola de C hclsea, es va estrenar una de l es gra ns obrc•s mes tt·cs dc Purcell. Dido andAeneas, l ' única òp01·a que va e:~c r·i ure, basada en un text del poeta Nahum Talc i destinada en principi a l'esmentada escoJa d t' Chc>lsea, formada només per noies de l'al- llem·y Pur·cell, a part de tenir 6 fdJ¡ (dels qua ls només van sob reviurecls3ú~ tims: Fran ces, E dward i Mary Peters). d'escriure la totalitat de la seva mÚ>ita durant els 18 a11ys compresos entred 1678 i el 1695 , i de representarmillot qu, ni rtgúl'ava ntguarda musical anglesa dd seu temps, l a posteritat ]'ha reconegui c·om c>l símbol musical cimer de l 'antiga tradiriP musical del seu paí.s, pet·duda després de la >eTI mort prt>malnra i q ue ja n o es va recuperar fin•. lt>s úllimcs dècades del segle XIX. J a a l'èpora. Rogct· No•·th \a fer un hreu resum de la se,·apo,il' es tilísti<'a: ... vu començar a demostrar la ser gran habilitat abans de la reforma ·'alla italio· na" de la música, i mentre creixia el seu intem per alJuella tasca, va morir. Anglaterra. malgrat tot, mai no ha tingut un geni més il·lustre ... L"últ~ ma part d'aquesta citació es limita a parafra5rjar el títol de Ju col·lccció pòstuma més famosa drb música de Pm·ccll e n el segle XVIJI "Orpbeu.Bn· la u ni cu s •', títol que segons el musicòleg del nostrr segle Munft·cd Bnkofzer ha esdeyj ngut un elo~lo· LaJmc·nt lll C I"CSCUl. . Avui nosa ltres hem preferit, pet·ò, de notllenar· Jo rei ... , l'ei dc les fad es . F ins i tot santa Cecília. qut potser pet· gdos ia el va d eixar morir eLdia abnu~tlt la st>va c~clrnració, peneclida, ha p ermès de sobr• ' tea · aJnh honor· 1· gl ona ' · dur"Ult VJ· urc• Ia seva mus • 31ll anys després de la seva mort, per a gaudirdels!JlU més enllà del temps, ens m antenim súbdits drl [tl de les facl cs i devots a l'art de la santa. tnl llU ro rel tul sa d' dt~ no \\ e 'I~ liti la Sl' ta J!Í gu ta UI ri TEM A no,tr¡. ilel !<'I inhH ral't-. Purcell i la Restauraci6 la .,,1 per CARLOS GERVILLA ·xit [~ 'fi he~ fie aL llinwn¡ la qual en un rosti]~ !na una ~uel'll, per ~ t 4\iJ¡. el T~ Fim!. Òpene•pt- rydrui tlita 6fil1 ls 3úJ. elm), nú,ira ~trc ri orqut )sa drl ~negat ·adicifl .a ;ef! •fio, a :a.R•· )O~ició ~ setc itauonterr· a/grut L.últia,ejar 1 deia tsBn- noslrt o~ lli- oenar· :a.qtlf rut-dl sobrr nr300 uqui· drl ni ls temps dels Tudor van donar a la músira anglesa el seu propi tipus de desenvolupanwnl , amb una marcada tendènda cap al gt:ga ntisme, alhor·a que vun demostrar un veritable inter·ès per la relació rntremúsita i poesia ou els scmpr·c estimats ayre de Dowlanrl. D'altra banda, l' ostil maddgalesc isabelí va ésser encara molt pr·csent uurant el regnat de Carles T. Una mítsic:a exquisida dciitinada a tm públic cot·tesà. L'rxetu<'ió dc Ca rles I i l 'abolició de Ja monarquia l'any 1649 van iniciar el període republicà anglè~ (l6-t9-l660). Sï nsla tn·à el r ègim republicà (Commonwealth). qur era governat pel Parlamenl. Dintre dels estaments polítics dominants van aparèi\er les sectes: levellers (igual ador s) i diggers (ravadors). Al mateix temps, es va donar la persecució del& cntòlics a Irlanda amb l'expropiació general dr les seves tenes. A més, es va pr·odillr la repressió puritana a Escòcia. Entre ell649 i 1660 la nn1sica pet· al tealrt' "a estar proscrita per la seva similitud amh ds ha llets i mascarades dcFranç:a,ja ¡tur només UJI capital c·OL·tesà p ocüa ¡.>agat· el seu cost. Dut·ant 11 anys, t'ls cors de les esglésies deixaren de c:antat· i els orgues van S('r retirats. L'hostilitat puritana va aru11· en eontt·a de la música religiosa i con tra el tcatt·c. An·an d'aquests eodevenintents, t•ls músics de lea tTe no tenien feina i elsd'esglé~ia van uc:upar cà rrecs de docència. L'activitat musical va instal·lar-se a les tavernes (la Dolphin, el Cock, t>l Grccn Dragon, el King's Head de Grrenwid1 etr. ). Durant tot aquest temps r estil i.-ahc·lí madrigalt'sc continuà en vigència. La manca dïnnuència cstt·angera va fe t· que més endavant es drscnvolupés un l'stil propi de músira teau·al que non tenir influència de models estrangers. A més, tTUe el crovern de Ja \\ïlüam D' .\venanl a<'OllSe•rttÍ b 'J t:l Commonwealth li dei" és f.-r f'Spcctacles musicals en què es feia drdamació i en els quals es va fer llna mena de teatt·r que mitjançant la música va eludir la prohibició. L. any l6S3 Ct·omwdl o ht{• el tílol vil alie i d e Lord Pt•otector i s'estableix una dictaduea. Durant el .1 j '· st•n regnut ·t nus u os anys després J e Ja mort del dictador, l'esp r t·it dr lA pui'Ïlom; va dominar Ja vida púhlira anglesa. Aquest domini va inlluenciar n egaLivumrnt en el dl'senvolupament d'tul camí veri' d e l'es· ·' 1' res anys d espres table cap al h 111.roc lllttja. mentat cromwcllHt, D'Avenant va fer uns "~Pec·tuC'les públics a Rutland llouse amb declama·, cton~ i mu' st·c·t • · 1'a m1Jt', es ' a f er una representaero E Dl e:. .. -~ Iii e· ~- Oliver Cromwell del Siege o.f Hhodes nmh música de LockC', Lawcs, Cooke, Colf'man i I fuclson. Tot i que la música s'ha perdut, el llibret ~' ha eunsct·vat i no hi podem detectar cap inflni'm·ia üaliauilzant. De fet, l'Òp<'t·a amb un cotlf imwm d(' música noent entesa com un fet d esiljablf•. Tot t"nvoltat d'una situació no gait·e bona per al seu tlf'st·nvol upanwn l t'om a músic, l'any 1659 neix Pureell. L'any s<'giient l's 'a prodnir· la Restauració de]¡; Estuard. Ca d t•s 11, •rue alf'shores tenia 30 anys. ha\ ia estat ctlu('at a la cort de Lluís XIV. Per això \'a imilar rabsolutismc ft·ancè's i perse.gní els pttritans. a més dc n•~:~tam·ar l'església anglicana (mitjançant r \et o f L niformit). sign ada l'any 1662). D'at¡ucsta manet·a \a fer mÍ's tenses les relacions en tre· la Corona i el Fadament. El monarca va conèixer 1.'1 bol/et rle cour i per això desitjava nn Lipus de músi<'a :>t"m hlant a la crue va escoltar a l'exili. o· altra b~mda, t·l~ teatres públics, que no depenien dels diners n·ials, van haver de ff'r un tipus de desenvolupamt•nt qtw no t•slava relacionat amb elemerllS generals cl'cstilíRtica clàssica i Cl1 què es bar·rejavl'n ela at-~pt•ctt•s cl'inlt•t·ès intel·lf'c·tuaJ amb els d'atractiu po pulat·. Els desenvolupaments shakespearians auavt•n t•n eontra dc Ja pèrdua de complf'xitat humana que trolwm a les òperes barroques. Els csrle' l.'nimcnl" polítics t>ntre e1 1665-66 no van S('r gaü·e afalagadot·s. ju qut> la la Guerra Naval anglo-holandC';,a HI finalitzat· antb la \'ÏCtÒrÏa de ral- 727 TEM A nastia ca tòlica estable . Per això, whigs i toriP¡, mirall holandès D<> Ruyter. Com a con seqüència units, criden Guillem m d'Orange i li oferrixen~ d'aquesta <h•JTota anglesa es va produir la Cesió de ova York a ram·i rte la Guaiana holandesa a la corona Lot demanant una "religió protestant¡ Un Pau dc Bn•du. Parlament Hiut·e" . A con seqüència d'aquestap~ti­ JolmMüton l'<·;,menlaltractal. dc L'any dc•;,¡u·és ció es pt·oduí la RcvoJució Gloriosa, amb la fu!id; !I (l'ex-se('J'Ctari df' Cromwell) va publicar el seu poede J a<·oh H a França i la campanya contra els ··¡a cohites" (catòlics). ma El paradís perdut. Tot això r·esponia a una L'au y 1689, e n què tingué lloc la co1·onació dt marcada impopularitat reial. Allò promès era una Guillem llL i la seva dona Maria, es va estrenar; lena on l c~> qnulilats th·amàtitrues del text eren tan Chelsca l' única òpct·a vey·itable de Purcell: Du/oi importants que rlifícilment els escriptors de teaLt·e Enea.s. Anys enrera, D'Avenant vaimposarelrrivolien cc•dir duvuul Jes exigències dels músics mentre imngimwcn el llibt·ct. Alhora, let'i que la música en el teatre ba1iu cle d'ésset· reservada als momentsd~ Carl<'s 11 signa el Traf:tat secret molta tensió dt·amàtica (emotiva b Dovcr amb Lluís XIV. Aquesta sobr<>natural). D'aquesta rnanrra. francofília, junlamf'nl amb 11na itaI' idioma anglès es resistia altipu, Jofília molt marC'ada , van fer que es va estrenar a italià del t·ecitatiu. L'excepció tltl entr·c el 1670 i 1750 Anglatena fos l'any Chelsea una terra promesa per· als músics Dido i Eneas és deguda al fr1 !JUt Nahum Tate (poeta llorejat nogatn' italians. Tot i la seva presència, de la coronació con egu t) va condensar tant l'arr;, res tiJ italià no HI deixat· la seva emde Guillem 111 dramàtic a que no era necessari e~ prt>mta fins al seglt> \.. \TII. No gaire més tard (entre ell672-í3) ,·a esclacap moment un recitat sense mú·t· ca. tar la 2a Cu ena a,•al anglo-holanEn aquests daners anys de la seva vida. Purcrll desa. \la dedat·ació de tolerància del rei per als cava escriut·c Dioclesian, King Arthur, Tire Farry tòJics i dissenters. el Parlament va respondre amb Queen, The Tempest. molta música vocal amh la TestAc·t. sota el patr·orini de Bill ofTest), que exacompanyament instrumental i una bona partdrla cloïa els no anglkans de qualsevol càrrec públic. SC\ a pr·oduc<·ió per a cordes. Mentre Purcelluodri· En aqudls anys es van iniciar les relacions entre xava la seva tasC'a ereativa, l'any 1692 es ''"pr'~ Blow i Pm·cell, ja lfUC aqttf'll va substituir Hwnfrey dui•· la Cupitulució tle Limerick, amb un cam~ di· com a t.lireclor dels .H.oyal Chorister. Quatre a11ys nàsti.r. Aque~ta nova diJ1astia va tenir importnnb més La rd, Pm·celJ va ser nomenat cOtn})Ositm· ordicon seqiièn<:ics per· a Anglatena? ja que es vn rr11· nari del grup dc> Violins Reials. duh· u 11 acord <'ntre Ja noblesa tel'l'alinent ila bur· L 'an) l 679, mtmtrc el Parlament declara l'Habeus Corpu~; 1\.l"t, en què s 'instaura la protecció legesia riutadana per un govern alternant. A mr•·'' va instaurar una monarquia constitucional qur gal de rindividu davant les detencions arbitràries i substituí t•l ~>istema absolutista. Tot i això J'ahsolula gar·antia de Wbertat personal (d'aquí que es contionne musicaJ df' Pm·cell clintre del conjllllt genml solid és la f race: my home. my castle), Pm·cellés node la histi>t·ia de la música anglesa és avui dia total· mena t organibta de la Catedral de Westminster, on ment inqüestionable, ja que el nostre compositorr> desenvolupà una bona part de la seva producrió prest>nta com un deJs monarques musicals mé> d¡o,pet· a aquest inctt·ument. Alhora, els parlamentaris juntanwnt amb noms com els dc Bach. Brrt· Lacats conde burgesos whigs. partits: dos s'agrupen en hoven, Mozar·t, et<'. La seva mort l 'any I695Yartcepcions polítiques i religioses liberals, que eren presentur la caihTUda de] nivell musical anglès flll> 1 advet·saris dels Estuard i que volien un poder conr an·ibada dc la gran figura de Handel. trolat pel Parlament~ tories. conservadors i cor·tesans, fidels a la dinastia, sostenidors del'Església anglicana i la monar·quja d'ol'igen diví. Enmig d'aApunt discogràfic questa situació, Purrdl va escriure les seves sonates a lJ I parts, l'oda per al casament de la princesa Com a pl'Ïmcnt opció r·ecomanabie per· a la músirnr•~ Anna i odes a Santa Cecília. ral sacra i profllna he triat la versió King, ja cpw és uudt· DLU·ant els anys 1685-1688 Jacob U (que aleshot·oclor viudisla que lw apJ•o{undit molt en el verituble.e;: res tenia 52 anys). catòlic, intentà la restauració pc1·it d'inWI'J)rclaeió tlc la llengua anglesa com a uutp t' J,a ··-tat ., , h I I L' . J oficial del catoJidsme amb la violenta oposició an' ,~ f~XprCRSill. ,u qua llU I fC a b'l'UVaCJO es OJ1U. Íulcgt·uml•nt gnwada amb insll·uments original;:. T~ gJjcana dels whigs. Simultàniament, Pm·cell va puvirlul dc que uo eni comprar Lo ls els CDs alhora. li ur hJica r els duets encisadors del seu segon volum de <:onvcn it~nt que Iu part s a<Ta encara no ha estattotaiDltnl cançons titulat: The Pleasant Musical Companion. enllestida. p.,¡ què fa refcl'è~ncia a la música per_a curJ~~ EJ naixement d'un príncep het·eul'any 1688 (Jas ' ha d<· rcc·ornunu1·, r1>m a versió de refer~c1a, la i3lquartel Pnrf·ell, una fcwrnació que ba estudiat I'Sprt' cob IH) va <'reat· pet· a Anglaterra el perm d'w1a di- Dido i Eneas 127 Oli' ,r,, 31'0 nw dt• ¡ llit Gil rull •rh IJU( elli pri sn fi òllll Ulli ;iot VI'~ pt•l llU! rm tri ¡;¡~ Fitj Ml t I l'ft ny, Tu1 Nt" Kir 665 M •I d'e dt•l Kir I ] 3C M • llll •E TEM A meni aqUt'bl n•pf'I'tm·i i rcpreaenta l'avançada muncüal d'aque•la t·~pt•riuli t al. El ~eu !\O és moll equilibrat. els acord• ,ou ¡n••·fcctamcnt definits i la forma r·esuJta en tot moment c·lara. Com u opeions dc música per al teclat hem dr parlar dc• la integral d e \V oil!')', ([UI' té un valor puramrottt"•timooial. i rl<•la intrgral de les suites d~ clavecí de Gilberl. .\quest da t'l'CI' CD és una delícia per a qui rohaié;, absolutament rcromanublc. Fent referència a la ~rh·rció dc ouísi<·a dnullilticu, polse•· he estat cxccsiu pel 11 uc•fa reft·r~Lwiu al Dido a nd Aeneas, peL·ò és qm·, segons c·l meu punt dc vi~; ta, ~s l'ohra ca pd al dc Purcell. Com a primrra oprió recomano la dn Har·noncourt, enca•·a no superada, ju t¡uc In tensió drumiítica, C'ls p erfils dels per~ono tgt·~ i els clcmcllls musk nls es conjuminen en un tot unilat·i i rooó. D'alln1 h"'ncla , ho afc~;'it moltes altt·es versions, ja que escolla r· d " Lament" de Dido per altres vrus és srmprr desitjable. Gurdintlt' és niolL recomanable pel r¡uf' fa rf'ferènc iu a la r·csl a dc m6sica dramàtica del uostrr au tor, ju qui' IÍ> una concepció de l'estil molt acuratla. els instt·umentt~ or·iginals sonen prd~ec tamcnt i la tria dc lt·s veus és molt onct'l·tnda . D 'altra banda , per aJ liirrg Artlwr rs molt int<·rcssant ln versió de Pinnock. Finahnc•nt, rom a pf'imrra opció de t·ecitaJs d ·arres recomono la dt• Na nc·) Argenta. ja que ac¡ue,ta soprano atorga a cada cançó un c~:oprd t particular, molt i molt individualitzat i sim·cr. res- ·ió ci~ nara Jidoi ll CTÍ· bavia liS d~ jva 11 ne ra, tipu· .Ó dd qu. gairt t arr~ lri en mJbi. yet·s, \ndrt'\\ Panot. Chnndos Cll \\. 0521 DDD. • Dido uml Acn('a,.,. llunt, Suffct·. Elliot. Dean, Deam, Rabint>r. Cot· dt•l Clure CoiiPgt• Jc Cumbl'idgc. PhiJh¡u·moniu Baotprc. '\i<·hola-. \t rGl•gan. H armonia \lundi . HMC90ïll0 DDD . • Dido 1md At•neu:;. Bott. 1\.i..Jn , Kainslcv. Thomu s Priday, Chnn<·c·. Cor i Ol't(lll'~t•·u .rle la Aearl<•my of An~ cien tl\1usir. Chris tophet· Hogwood . L'Oisean-Lyrt> 436 992-20DD. • DioclmliUil + Timon uf Atlwn.-. Dnwson, Fisher·, Co~ veyC rum, Elliolt , C1•m·ge, Van•oc•, C11r Muntl'Verdi, 'l'h(\ Englis h Baroqu n Soloisla, .Jolm ltliot Ganline•·· 2CD ERAT 2292'1·5327-2 i\DD. • Dioclc~;jun + T imou of Athcm!. Pie rard , Bowman, Ainslay. Gt•ot·ge. Collc•gium Mu ~ iruru 90. Rirharrl J-lkkox. ChandoRChnn 0558 DDD. • Fau·y Qut'cn. U url'h). Snúth , .1\"elson. Priduy, Penrose, Staffo rd. !~va ns, fliti . Thomus, VaiTOt', Cot· Moutt·- verdi. The English Bu•·oqul' soli.,t. J o hn Eliol Garcüner. 2CD. At·chiv Pt·oducktion 419 221-2 DDD. • lndian Quccn. Fislwr, llur· ), Hu1-ria, Smith, S taf- ll'rtll Música coral i profana F'aín am~ t loteb'l'al dt• lt>s odt>!l i t•auçons de bt>nvinguda. Fisher. :del! odri· "I'Ï di· Seers, Bonnr•·, llamilton , Tnbb , Bowman , Short , Keeny, Covey-Cnunp , Miillc•·, Chancc, Dnniel, Padmore, Tusa, Ainsley, Gcot·g<•, f etmly¡¡idf', Evns, Pott. Cor del ~~w College d'Oxford, Thc King's Consot·t, Robert Kmg. Ilypel'ion 66314/6641 2/66456/6647 6/66494/66587/ ·taull 66598 DDD. . prll- pro· Ibur· t 1qur l•olo· er~ total· tor f, s de;· t'fi· 3 e: English Baroq ut• Solist, John E l iol Gm·diner. E rato 2292-455562 ADD. -~ • King At·thur. Nu ney i\rgcutn, P el'iUo, Goocling, MaeDo ngnll , Tudtct·, Bunn:rlyne-Srott, Finley. Thr English Concet·t, Trevur Pinno<·k. 2CD Archiv Pt·od uC'klion 435 490-2 DDD. 127 e ~~- Ayres Música coral i sacra • O Solitudc. Na ncy A•·gc·nln, sopl'ano; Nigf'l North archilaúd, guitun·a. Hic ha rd I:Joothby, viola da gam ba, Paul Nicbolson, clave, ó•·gano. VÍI'gin VC 7 59324 PM • lntegrul dc Anth('IIIS ami Sct·viccs (15 volums en curs d'edi,ció). Gritton, Howmnn, Covey-Cnrmp , George. Cor d_~l Ncw College• d'Oxford, The King' s Consort, Robert King. llypcl'ion 665H5/66609/66623/66630/66644 DDD. 5 L8 000. Música per a cordes • Ayres. Alfr·ed Dcllc••·· 1\.pril Cnatelo, Mauriee Bevan, Geo r ge Malcom. Waltt>r Ber·gmann, clavecín, ~evüle Manincr, P ete•· Gibbs. Ca1nille .l ones, violins. D esmonel Dupr·é. viola da gamb11. 2CDR. \ anguurd Classics. ·'The B ac h C uild" 082003 72 ADD. ~ Integral de lt•s sonates p e t· a cordes. Quartet Purcell. 3CD separats Cha ndos. CliAN 8591, 8663, 8763 DDD. Música per a teclat a r~r ford, Elwt>s, Hi li, Thomuh, Vn•·roc•, Cot· Montev<'t·di . The • Sui~es dc claved. Kennt'lh Gilbert, clave . Harmonia muudl. tiM 901196 DOD. udi· Música dramàtica •~ Dido • . . and AClltlna¡¡ , Murru y Sc hnnae r Ykar 1 . , Esswoml. Com Al'nol<l ' "e ' ' )[ 1n1111t Schoenber. eConcerturs ll!llt•u¡; Wif'n.l la monrourt. TELDEC 842919zk,ADD. 1 Dido and Ae nt>as. K'rr·hy. ~e lson , Thomas, Noorman. Evrra · 8 evan. Bonner. Rres, Tavf't·ner Choit· and Pla- • Chncona Z730, Ü Yt'l'tnrcs 770-772; Pal'ancs Z749, 750, 752; Ground Zd222; Ground a tres, Stúte Z667; Sefauchi 's FareweU Z656; A Ncw Ground Z682~ Sonalc en trio Z804; Funlnsiu u 4. n 1' 7. + Anthems, Cuuçous (Bowman, Rogc•r¡;, Va n Egmond, King's Collcge/WHlcocks) Leouhat·dt-Comwrt. Tcldcc 903 1-77608-2 ADD (2CDs). • Cançon1:1 per· u sopr lute) i cot·dcs am.h IJaix continu. Somtlt!!l u quutt·c c~J si lwmoll i on fa. Pav1ma en si hemoll. Chl'ist ino B•·unrlcs, soprano. Ar cadlnu Acnde my, Nirholn~ McGcgun. Harmonia mundi. HM907l67. e Cançons ¡let· a 8opruno, cordes i continu. Snitcs en t•e i eu sol per clavecí solis ta. Ohm·tures i dances d'obres e!w(.ni<¡ut>!l. Ducs ()tu·es per a trompeta solista. Quartt>l Pm·rell . Cutlw l'ine Bott, soprano . Mark Bennelt, trompl'la. Clraconnt'. Chan 0571. DD. 35 MUSICALIA R E T R A T PAATA BURCHU LADZE Un baix amb bona estrel la La carrera de Paata Burchuladze promet ser fulgurant i ex itosa. De fet, ja ho és i sobradament. Té la virtut de compaginar la potència i rotunditat vocal d els baixos més típics de l'àrea russa amb la ca lidesa més mediterrà- nia que li dóna el seu naixement prop deia mar Negra. Creu fermament que allò que realment determina una carrera és la sort,lo fortuna . I és que, rea lment, a ell, li ha som· rigut des del principi. per NONA AROLA I VERA - Vostè va començar· la seva carrera de molt jove: vu dclnrtar als 22 anys fen t el paper dc Mcfistofele del Faust. Això no és massa freqüent en les veus de baix . - Sí, no és normal. Però estic molt content d'haver començat tan aviat, perquè sempre he tingut una veu molt profunda. Recordo, quan era petit , que la meva mare em va portar a un cor per cantar, i em van refusar, perquè van considerar que jo tenia veu d'home i no servia. Cap cor no em volia agafar! Aleshores vaig començar a estudiar cant de manera més seriosa. - Quines eren les possibilitats d 'est udi a Geòrgia o a l'antiga Unió Soviètica? - Ara està molt malament, però a la meva època era ideal. A.l nostre paí.s, un paí.s comunista, moltes coses eren negatives, però en canvi allò que realment era bo, el miJ.lor de tot Europa, era l'ensenyament i les oportunitats per estudiar. Podies estudiar qualsevol cosn, amb els millors mestres, i sense pagar. És cert, tcmtbé, que després, quan aconseguies ser algú important en el teu cnmp, llnvors tenies només totes les possibilitats per 110 fer res. No t'ho deixaven fer. Era així! }o sóc un home afortunat, perquè vaig tenir ln possibilitat d'estudiar i ara la tinc també de fer una bona carrera. - Potser ara som a l 'altre extrem , oi? P erò en aquella època hi havia oportunitats p er als joves que començaven, a l'hora de fer cou cet·ts? - Sí, això sí, però la dificultat era a l'hora de fer una carrera, mundial: era molt difícil que el deixessin sortir. Per exemple, jo tenia a l'any només noranta dies de permís p er sortir, i això significa només dues noves produccion.s, o una i mitja. Per tant, això era tm greu impediment que no et deixava fer res. Quan jo vaig començar et fer car rer a , vaig tenir la sort que acabava d'arribar en Gorbatxov i que va obrir nous camins. 1 ara em passa gairebé el contrari: m'és difícil trobar el temps suficient per anar a casct. - Però trna carrera a l'init l'ior clel país, sí que es podia frr bé? U i havia molts t eall'!'R t¡u1 fessin òp er a? - Sí, sí, això sí. Hi hauia mol· tíssims teatres, i també les pos!i· bilitats d'estudi. Per exemple, r• la branca del cant, al cotMerra. tori tenies un mestre per a la qiiestió vocal, un per a la mrhim de cambra, era obligatori e$lu· diar escena, i durant els cint 03tt anys dels estudis ha vies de fer tres o quatre òperes en escena al conservatori. Hi estaves obligat, i en canvi aquí és una cosa qu, p er a molts joves és només un somni. En resum, tenies la po5si· bilitat cle f er-ho tot, i per això tnmbé molts hem pogut fer a• bon paper després. - Els programes d'eslufli; eren , doncs, molt completh,moll més 4ue aqLÚ. - Evidentment, et feien e$111· diar de tot i no havies de pagar res, ho pagava el govern. - I per què ha ca nvia! ara aquesta sit uació? Què és aUòqut at·a no fun ciona perquè no po~ continu a r· aixi? - No funciona perquè ara tl teatre cle Geòrgia és tancat i 110 s 'hi pot ni tan sols estudiar, per· què 110 hi ha electrícitat, nofun: cio na la calefacció, no hi ha re;.r la gent h a d'esperar fins qur arribi la calor, que els rius du· . . a egua, És que es pug~ r'produrr gwn electricitat, que nofaccfred.:· així d 'elemental. L 'economlll. Q Geò rièti xò lc seva ger. dct·. ala jo v. vaig e5tu any: rièn tunt pert CblU' la st Sim grar tant que, dei. grés sem¡ tre, tir e pect 1'ea ltrd gia Chit rellt JlOLJ MUSICALIA R E T R A T de lo >que ,rt,lo som· l'int,. lia fa : qu a mol- Jle, ea sen-a· ra lo Geòrgia, com a tots els paï,sos soriètics, ara és sota zero, i per això també molta gent ha deixat la seva terra i ha marxat a l'estr·an- 1úsico i estu· ger. - Vostr ha tingut la sor·t Je po- lC osis der anar a l'estranger a estudiar a La Scala de Milà. pos;i· de fer ena al 7/igm, ;a que tés un possi· r això fer un ;tudi• 1.molt t e.sta- pagar 1t ara Jòqtlf pugui {lfll ,¡ Jt i no r, per· ,ofun· !l res, i IS qut !lS Jp· rodu~ :I... fJ - Sí, després de Geòrgia, on jo vaig estudia1· cinc o sis anys, vaig cmar un any a Moscon, per estudiar al Bolshoi, i després tr·es anys a Milà. - Com va set· aqu es ta experiència? Creu que per a un cantant c¡ue es vulgui dedicat· al repertori itaHà és indispensable e-tudiat· a Itàlia? - Sí, però a més jo vaig tenir la sort d'estudiar amb Giulietta Simionato, que ha estat una gran mestra per a molts cantants, i també vaig tenir la sort que en aquell període el~ alum ne s de la Scala tinguéssim lliure ingrés a tots els especta.cles, i érem sempre en un lloc o a.ltre del teafre b · . ·a a¡x, a detlt, drets, per senhr com cantaven. El primer espectacle que vaig poder veure al Teatro allet Scala l'etny 78 'va ser u~t Sitnon~ Boccanegra , que clirif~'_Abbado, cantava Nicola.i Laurov, Piero Cappucilli Mirella Fr · . ' eru, un somnt. .. Ara no es pot fer un espectacle així, perquè aleshores tots aquests cantants eren en el millor moment de la seva carrera, estaven.fantàstics. Per tant, era un privilegi, p erquè quan un jove cantant pot escoltar música d'aquesta categoria . .. no importa només les veus, sinó també el gust, la, manera de fer . .. - Per a un cantant no ita lià és possible arribaT a cantar e] r·cpertori italià sense haver estudiat a Itàlia? - Sí, és possible, però també dificil. ]o tinc l'avantatge que no sóc eslau, sinó geo rgià, i per tant, més proper a Itàlia , més mediterrani. Ara bé, és cert que l'escola russa és molt diferent de la italiana. Jo he estudiat a Moscou, i també a Odessa, seguint el mètode de l'escola ru~sa primer i h e pogut adonar-me del contrast. - I per a un cantant que no sigm de l'àrea russa , és possible afron~ar el reper tori rus? - Es molt dificil, gairebé impossible. Per a un rus, en el fons és més fàcil enfrontar-se amb l'italià, perquè let tradició italiana és coneguda arreu. Però, en canvi, la russa ha romàs més tancada, més estranya. Per exemple, si preguntes qui és Mussorgski, tothom r espon que és tuz g ran compositor rus, però si preguntes qui és Verdi, passa que Verdi no és itnlíà, és de tothom. Doncs és el mateix: en italià pot cantar tothom, perquè és un repertori que coneixen totes les nacions del món. - I )JOtscr ol r epertori rus, en el fons, no és tampoc gajre conegut , en el sentit q ue només coneixcm, aq tú , una petita part de tot el q u<' s'ha esct·it: Boris, Khovautxina, a lgu n es de les òperes de T xaikovski ... P erò n ' hi ha moltes altres ... 3 ..... . E ._. El != ;:¡ i El 1: f 3 - Sí, és veritat, però de mica en mica s 'aniran fent i descobrint. - R etornem a la seva cart·era. Vostè va tenir aquesta gran oportunitat en guanyar ]a b eca per estudiar a Milà. C r·eu que els con cursos, les b equ es, són importants per a un jove cantant? - Sens dubte. Els concursos ajuden no només pel .fet de gu.a.nyar un premi determinat, sinó tambf> per l'experiència que proporcionen, per les taules que et don en a I 'hora cie ser sobre un escena ri. I aÍ.'l:Òdóna una gretn seguretat, perquè els nervis qzLe passes són una bona prova de foc. Jo he.fet dos concursos: el de Busetto i el Concurs Txaikovski . Gràcies a Déu els vaig g uany ar 37 MUSICALIA R 38 E T R A T crec que és una bona cosa per di- Pensa, doncs, que l'òpera(¡ tots dos, però per a mi era una vertir-se. No és seriós. Fins i tot un espectacle per fer als tip cosa molt important , aprendre a teatt·es all'italiana i no rn, 1 ells tampoc no s 'ho prenen seriocontrolar els nervis, la tensió. més modernes? sament, diria .. . etc. Les beques i les borses d'es- Per ò per· a l'òper a en genctudi tam bé són molt útils: en el - No, a sales modernes, lo• Tal, per fer-la a n ·ibu a un gr an bé es pot fer, però depèn de q: men cas ho fou perquè em va perpúblic, pot t·esultat· positiu'? nes. Per exemple, l~renadel,. met re adone¡ r-me del canvi culpot acollir quinze o vÏ!Itllt rona gran, de sigui com de Depèn i tural que existia entre la Scala en moment al Fins públic. aquest persones, però està pensadap!r el Bolshoi. f rt tots clos llocs vaig què no siguin necessa.ris els mia l'òpera, to t resulta natural. p oder estudieu· gràcies a una becròfons, ho trobo bé, però quan Però quan es fa en un estadi o~, ca. lloc així, no és el mateix, .\o - I u11 cop fels els co nveus si canten , i a uegadFJ cursos i opro.fitnd cs les b ePacta Burchuladze és un home sim- gairebé ni t'ho creus. Nori ques, quin és el pas següent i afable. La seva disposició a ser se n t it. Quan un CCIIIIalif pàtic en Iu "constr uc·ció" d ' una entrevistat fou realment remarcable i canta, ha de ser real, ca rre ra? P otser· trobat· tm la conversa durà una bona i llarga p úblic ho pugni percebrt, agent ar tístic? - No, 11 0 crec que els estona. De seguida em va manifestar perquè és allò que li Clgrad~· agents siguin massa imporel desig que fos una entrevista llar- és com participarunamitt ta nts . J o he ting ut molta ga, molt llarga i, efectivament, així fisicament, d'allò que e¡~ fent el cantant. Però qu sort , als concu rsos que vaig va ser. Georgià convençut, li agrada 110 saps ni d'on t'arriba fer no hi hauia cap agent, remarcar que ~r geografia ell no és veu. . . es converteix sim~ però en canvi w1 agent anun cantant eslau, sinó més aviat ment en una mena de-~ glès va sentir parlar de mi i mediterrani. Una única i trista notícia - l entre tm teatre anti: va demanar una casset enfosquí per un moment el clima dis- u n de modern, existeinl"' amb la meua veu i així vaig entrar en contacte amb ell. tès i alegre de l'entrevista: m'assa- na diferència a r hora d Però no gràcies al concurs. bentà de la mort, a resultes d'un càn- cantar? Al guna senm~ - Do ncs aJeshores, q uè cer fatal, de la soprano Maya puticuJar? -No. és aUò q ue cal per poder coTomadze, també originària de Geòr- En quins teatres ; ba mençar· una bona carrera? gia, i que tots els seguidors del Premi sen tit mill.or, més a b'llst? - Cal tenir sort. Ser bo, Viñas recordem prou bé, ¡a que va (Somriu amb malícia} p er descomptat, p erò des- Quan ets bo, tots ehtr guanyar el primer premi d'aquest prés tenir sort. Jo en ·vaig tenir molta, perquè aquest concurs de cant l'any 1986. Al Liceu atr·es te 'ls fas teus! - I entre els públics hi IJ agent que em va descobrir la vàrem poder sentir en una Aida i entre els11~ diferències, emvadura Londres perfer en Suor Angélica, però ben segur els més o~· meridionals, audicions i arran d 'això, que la seva millor i més reeixida indics? l'any 1984, em van invitar terpretació fou aquella propina que - Sí, això es dú1 art? per fer Aida, substituint alcantà en el concert final del concurs, des, però jo crec quequ(JJIJ gú que havia hagut de sussense cap acompanyament d' or- públic li agrada, crida i¡, pendre-ho. On era. La meva questra: una antiga cançó del seu bravo, tant li fa d'on sort? 1\ o pelfet de cantar al Covent Carden, sinó pels país. Que serveixin aquestes línies Per exemple, aquí a 8tJirt noms d'aquell repartiment: de record entranyable per a aquesta lona, l'altre dia ambe/Fi&lio, quan l'orquestra raucantaven Luciano Pavamalaguanyada soprano, compatriocar aquella fantà sti de paper el feia rotti, que ta del baix que entrevistem. obertura al darrer artt Radamés per primer cop, amb un treball excepcioJ dirigia Zubin Mehta, i tot el Peter Schneitkr.~ director, del calen els altaveus i le.s pantalles món musical, tota la crítica, hapúblic va respondre a l'a~atft. per veure què passa a l'escena, v ia vingut per sentir Pavarotti. I Però si la interpreta.ció no es I llavors p er a mi ja deixa de ser em van sentir també a mi, i j o na, és igual si ets a Espanya~~ òp era. Quan una persona és ctl me'n vaig sortirforça bé, i a quest Suècia, el públic no aplaudill· ·va ser el cop de fortu na necessari teatre i realmen t s 'es tà oferint l ill ,, - Què en p en sa, de ] oper per començar una bona carrera. un bon espectacle, uquesta persona ha de sentir que succeeix alcon cert? - Què en pensa, d'aquests es- És u n a petita possibilil persona. ta i ell entre guna cosa pectacles, com el concert dels tres fer grans òp eres. Una pe-<' per tenors i del màrqueting p uhlicique és damunt de l 'escena ri. Pebilitat quan no hi ha més rf,dl ta t·i que se'n fa? rò quan resulta una cosct que noPerquè el p úblic desilja ,(l!t - Què n 'haig de pensar, jo més es viu de lluny, ja no. /'òp reu, aqu riad pe ri com nen ellC• aigt vé, l ca o lrih re a brie ecu. lira gr(ll VW fed. f - . MUSICALIA R iper¡, ~típt ~n >;¡¡¡ ·~.fa" deq_ lder, vint lli; 1da/l!r atllral, 1clioUA teix. \1 ;egadiJ dior¡ ant ant [,q~d rcebrt, ¡,grad~ arn~ ue em ·ò qu' ·ri/xi sim¡*- hMJ e anlir :ix a].rt tora dt l'òpera i si ara no existeix el Liceu. què és pot fer? _Aq uí pt>rquè es do n e n aquestes circumstàncies desgraciades de la destr·ucció del teata·e, però r òpera és un espectacle més complet si hi ba l'escena , no? _ Quan vols beure aig ua mineral amb gas i no en teus , però e11 canvi tens sed, què fets? Agafes aiguarwrmal, de l'aixeta, si convé. L'òpera en concert és un a. m ica això: aigna de l'ai.:\:eta. Qua.n /ri !raurà. la.fàbrica, podrem beure aigua mineral amb gas. - Esperem que tindrem la fàbt·icu aviat, doncs .. . - Molt aviat. ha u ria de ser! - Vostè ha pogut ca n tar al Liceu. - Sí, una vegada, només! - Quins records en té? - Recordo que quan 11aig sorfira l'escenari i vaig veure aqttell grandíssim teatre ... !] o no 11 'haria vist mai cap de tan gran! Et Ja la impressió que és clos cops E T R A T més gran que la Scal.a, o tres més que el Covent Carden. Tinc entès que només és més gran la sala del Colón de Bu.enos Aires. El 27 de març hi he de fe r un concert, i fa ré l.a comparació. Però 110 m 'espanta la grandària . Per a la meva veu., com més gran millor! - I què va pensar q uan va saber que s'h avia cremat? És terrible, que passi una cosa (liXI. o puc dir q ue vaig plorar, però sí que vaig sentir un grandíssim dolor , u na pèrd~ta física. 1 per això em v a ig sentir m olt content qlWn 11aig rebre l'of eriment de t1enir a cantar per a ta gala pro-reconstrucció del Liceu. Em va fer moltfehç. - De fN , vostè a Barcelona ha prova l lotes les modali tats : el vell Liecn , el P a lau Sa n t Jorcli, òper a e n coHccr t a l P n la u de la Música Ca tal a na, una òper a a l'ai t'e lliur·c a l Tealt·c Cr ec l'esti u passat. . . Per cert, la seva opinió respecte dc l'òpt>r a a l'air·e lliu re? - M 'agrada. Per exemple , m 'agreuJa molt cantar a l'Arena de Verona, però perquè aUà l'aCIÍstica respon. i es crea una atnwsfera, com a Nimes o a Orange. - I dt>ls r t>gist•·es, què en p ensa? Vostè ha fe t una òper a amb Kcn Russell , oi? - Sí (i somt·iu amb una certa so r-neguer ia) . ·n san~ ·es s'bl ;rut? cia) :s eht~ es bill ehm~< és nor· a rtt-· qwus darh n~i:'i Bl1111" elf~ 1 t-o._. _àsiÍCI r a!lt. -pri~ !ider· i ol~ ob¡,¡. ~~~-o~J utÚ'Ïl· pUl ~ Fal tan meno s de 3 meses para volver a escuchar ENGR. A NADA todas las músicas Internacional de 44 Festival Música y Danza DEL 23 DE JUNIO AL 9 DE JULIO DE 1995 Ven ta de localidades e Informa ción El Corral del Carbón (C/Mariana Pineda, 18009 Granada) • Teléfono (958) 22 18 44 Fax:(958) 22 06 91 Cone lngés YTiendas 6 Corte Inglés en Loda España. • lbertex. TurisLex S.A. • 258023522 # Ni vel: 032. ~ Granada95 VI S A TOTAL d e CAIXA DE CATALUN y ran Tot hav /èfo ball d'es has com far. aqu rà, mer que d'a• lY SiAill DE-LES ALTRES, AQUESTA LI TORNA RS VISA TOTAL és l'única electrònic per trucar des targeta de crèdit que de cabines telefòni- li torna diners. A més ques. Per fi hi ha una targeta de crè- de beneficiar-se dit que no ser· dels avantatges de la clàssica veix només per VISA, aquesta targeta incorpora pagar, la també serveix per cobrar. seva foto i, per primer Per a més informació, cop i de regal, un xip truqui al 900 12 00 12. bé, mol far QuE com lre' pi ni de ( don de) que I Cií Déu de lc raó. és tt mer ami fere eior de t. ex e una bre1 rem per any na, han dis, aqu ass, ner¡ TARGETA VISA TOTAL DE CAIXA DE CATALUNYA La primera que torna diners. pré in tE dre tel· l'e! ra¿ raa MUSICALIA R _ I com va anar? _Ho! Corn va cuwr?! Tots •an resultar morts o malferits. t . d Tol$ mataven a tort La ret.IVan haver d'cwisar la policia per telèfon ... etcètera. Però quan treballes amb Ken Russell no t'has d'e$perar pas una altra cosa. Ho has d'acceptar així! Ja se sap com acabarà tot plegat. Això em fa riure, perquè quan contracten aquest. regis ta ja saben què elsfa.rà., i per tant no haurien de lamentar-se pel resultat.. Ell fa. allò que fa sempre. - I vostè com se sent en una d'aquestes produccions? - Com em sento? (Riu) Doncs bé, Ken Russell és una persona molt simpàtica i divertida i a més fa també coses interessants ... Que potser resulten difícils de comprendre? Sí. Realment, entre el públic hi havia divisió d'opinions. Això era al Margherita de Gènova. Recordo un moment donat en què apareixia una creu de forma una mica irreverent i que una dona del públic s'aixecà i cridà: "Vosaltres no creieu en Déu!" i abandonà la sala enmig de la funció. l tetmbé tenia la seva raó, perquè allò que no es pot fer és tergiversar-Ito tot. - Però a banda d el divertimentque pugui suposar tr·eballar amb Ken Russell, vostè com prefereix la regia? - Prefereixo aquelles direccions escèniques que, per sobre de tot, estan fetes amb el cap. Per exemple, el Borís Godunov és una obra molt tradicional, sobretot a Rússia, per tots els referent.s històrics. Jo n'he fet molts per tot arreu del món. Fa quatre anys vaig fer una versió moderna amb un regista alemany, ]ohannes Schaff Jo m'hi trobava a disgust, no m'agradava fer aquell Boris modern. Durant els assaigs hi havia moltes desavinences i n 'esta.va tip, p erò des p, r'es l'espectacle va resultar tan Interessant que em va sorprendre. 1és que ell era realment intel·liuent E d . , o · s pot mo ernttzar, 1 e~pectacle. Només cal te nir rao. Quan fas coses realment raonades, el resultat és bo. I així, E T R A T aquelles funcioTLS han esdevingut el Borís més gran que jo he fet. Perquè era un Borí.s d 'av ui dia. L'any passat vàrem inaugurar el nou teatre de TelAviv amb aqu.eU mateix Borís. Per tant, jo sempre dic que modernitzar l'òp era es pot fer, però cal tenir zut regista coherent. Molts es limiten afer ximpleries o a jugar. - P erò cal modernitzar l'òpera o és només una cosa que, si es vol, es pot fer? - Nos'hadefer. No perforça, però si es fa, s 'ha de fer bé. - P erò potser ara passa que el divo de l'espectacle operístic és més el regista que no pas els cantants? - No, no Ito crec. Però sí que és cert que moltes coses, potser massa, ara depenen del regista. - No passa una nuca que ara hem passat a parlar del Rigoletto de tal cantant al Rigoletto del regista X? - Sí, però potser encara passa m és amb els directors d'orquestra. I aquests sí. que fan mal a L'òpera. - En quin sentit? - En el sentit que ... (llarga i meditada pausa. Al final, un somriure còmplice i sorneguer) Bé, millor si ho deixem córrer! - Pet·ò vostè ha tingut la sort d e tt·eballar amb grans noms del camp d e la direcció ... - Sí, sí, he treba.llat amb tots, pràcticament. Només m:ha faltat fer-ho amb el gran Kleiber. No he ting ut aquesta sort, i ell no es prodiga pas massa ni coincideix plenament amb el me u rep ertori. Un altre director que ha estat un privilegi p er a mi ha estat Karajan. Era un geni que trigarà segles a rep etir-se. (I afegeix, amb molta diplomàcia) Però n 'hi ha molts, de bons, ara. - En el Fidelio , l'òpera que ha interpretat d arrerament a Barcelona, vostè ha fet un paper , el de Pizarro, que normalment no el canta un baix. Com ha estat, això? - Això ho han decidit el Dr. Héi11 seroth i ]ohann.es Schaff, que era el regista previst en un principi. Ells tenien aquest projecte, de fer-ho amb un baix, i nt 'han preguntat si jo ho voldria fer. En un principi vaig dir que sí de seguida, p otser sense conèixer a fons com era el paper. Vaig dir: "Sí, i tant, etmb molt de gust". 127 1-• i I 41 281 MUSI CALIA R Despré.~. 127 quan va arribar l'hora de començar a preparar i estudiar el paper ... , era una mica massa tard per dir que rw! Però La idea no és tan forassenyada, perquè és una part molt dramàtica i una veu. més lírica no pot donar el caràcter adient. - En quin personatge del seu r·eputori se sent més a gust? En les parts més dramàtiques? - Sí, sens dubte . .lo no sóc un bai.x bellinià o donizettià, sinó més a·viat verdic'z. o per cantar M ussorgski, en què hi ha su.b stància u.na mica consistent. ]o no em sento a gust cantant i prou, sinó interpretant el personatge a fons. Un Borís Godunov, un Felip ll, unAtti/{1 o un Me[l.Stofele. I també Pizarro és un tipus de personatge molt fort i amb molt de caràcter, ni que sigui breu. - I si hagués de triar un per sonatge amb el qual sc sent més identificat, quin seria? - Boris Godunov. 1 Felip 11 del Don Carlo. Són dos p ersonatges sen se fi, mai no pots dir " ]o he fet Borís o Felip lli ara prou, passo a. un altre". No. Sempre hi ha alg una cosa, psicològicament, a afegir-hi. Hi ha alg unes parts, com l'Escanúllo, que elfas i ja està, s 'acaba allà. No hi ha res més. No dic que sig ui estúpid, però sí que el fas i fora. El Felip 11, en canvi, mai no en fas net: amb els seus problemes, els seus sentiments ... El mateix passa amb el Borís. També passa amb alguns papers de baríton, com el Rigoletto, per exemple. - Alguns diuen que els barítons d e les òperes verdianes són personatges aviciats per l' autor, que Verdi els tractava sempre bé. També passa això a mb els papers que Vet·di va escriure per· als baixos? - Verdi tenia una bona veu de baríton, i per tant li agradava aquest tipus de veu. Els baixos ver·dians, en canvi, són majoritàriament personatges infeliços, però al mateix temps són també afortunats, perquè acostumen a tenir unes bones àries en les quals lluir-se i sempre aconsegueixen èxits en les seves obres. Però sí, E T R A T són fi.g ttres obscures, dolentes. Però jo les trobo tamb é atraients, p erquè en tots hi ha quelcom que e t permet mostrar al públic el seu aspecte bo. Per exemple, en el cas de Felip li , quan canta " Ella giammai m 'amò ", o Procida a D Vespri Siciliani, que els mata tots, però que al final el príblic entén que ell ho fa per amor a la pà,tria. O l'eremita de ll Lombat·di , o Attila ... sempre hi ha alguna cosa que fa qtte pttguin. captar la simpa.tia del públic. Verdi ho sabia f er. - Amb Ve1·di , amb Pu cc.ini, amb aquests grans compositors s'acaba l'òpera? O bé l'òpera és un gènere que en el nostre segle , amb els compositors contemporanis , encara té coses a dir? Té 11 Jo no sóc un baix bellinià o donizeHià, sinó més aviat verdià o per cantar Mussorgski, en què hi ha substància una mica consistenf' futur , l'òpera , o bé és un gène1·e ja exhaw·it? - Bé, jo no sóc profeta ni puc predir elfutur, però l'òpera, segons el meu parer, o almenys aquelles òperes que a mim 'ag raden, s 'acaba cap al1920 o 1925. Eren els últims compositors. Prokofiev va morir el 53 , però bé... - Vostè ha fet L 'àngel de foc de Prokofiev. Sí, és una òpera bellíssima! - Però es fa molt poc. - Sí, i és una llàstima. A ra es comença afer més; l'he feta al Covent Carden i a La Scala. És bonica de veritat. - I al tres òperes in te res sants com aquesta, n' hi deu ha ver mol- tes. Quines ha fet? - Bé, jo he fet Khovanlxina, Borís, El príncep Igor de Borodin, levgueni Onieguin de Txlllkovski ... N'hi ha moltissimes,J, desconegudes, fora de Rú$!io. - I quin títol no ha fet enrart però en té ganes o pensa fer algun dia? - Jo he fet gairebé tot l'en/¡, també el gran repertori rus, però hi ha moltes òperes al-emanyu qne vull fer. Per exemple, de Mozart l 'OsmindelRapteaiS~r· ral, o Zarastro. I el baró Oxdtl Cavaller de la Rosa de Strarut. Aquests són tres personatgestpll rn 'interessen i m 'atreuen molt. - Són projectes immediau e que podrem veuTe aquí? - Bé, rw. Gairebésemprem'tf ereixen Nabucco, Simon Bornnegra, Don Giovanni, Borís... - No l'avorreix, repetir st'llpre uns mateixos personatges? - No, sempre pots afegir-A. alguna cosa nova, introduir-li nou.s mati.sos . - I a Barcelona, quan hi IDr· narà? Per la inauguració del n¡.u teatre del Liceu? - No , abans, abans ... Nosén ho pu.c dir, però ... Al final, malgrat tot, el vaigftr xerrar, off de record: La for:n del destino , el mes de maig. Ailè sí, el senyor Burcbuladze l'511 prendre la molèstia d'esbrinara les altes intàncies del teatre ,i~> podia fer púhlica aquesta infM· mació i el dia de l' última rtp"' sentació del Fidelio em confirsi que ho podia divulgar . El dia dt la primera funció d' aquest ful,. lio a Barcelona va ser un xice:-¡tcial en la carrera de Paata Bar· chuladze: era el seu debut ~n tJ r epertori alemany i a la r~ feia 40 anys. Esperem que rd rnen t pubrui fer realitat el eeo dtsig d'endinsar-se en els títoiE~­ mànics , tot i que els tealrt' d 'arreu s' entestin encara ad~" manar-li només Verdi i a~"lll'• cosa russa. I com que l'altredl' sig, aquell de fer una entre\Ï>tl molt llarga, l' havíem acompld1 sobradament, la resta de la cel· versa continuà a micròfon tanrli pet· no can sar més els lectlli" per {t,, nado E prt! tor. dri\ Uall na 1 Ma, ((llet di re deli Soci 1181' dro altr Jlre pun dav del l'f&J enr• d~. mer E -cnt Fe ~. to1r mo• I!a, ver ron: lles corr la u. E cert sob da¡ el r me1 le.1 tòg drl Pal I ja MUSICALIA PRE - CRÍTICA CATALUNYA MÚSICA PROPOSA Dl\in¡, ! Borfi- festival Manuel de Falla ~Tra¡. 'lle$, d¡ !Ssia. :ncara, l' algoa l1erdi, !S. però na nyu Jle, dP al Ser- OxdeJ traU!l. gesqae molt. diah a re m'o- Boca- ris... irsmtge;? egir-} duir-8 ni IDr· deJ DúO Noséll vaig[er 1jor~ g. ..\hi ees 11 TÍDaf l :rea l! l infur· reprt- ,nfinai [dia & ;t Fidt- ic e:-pt- . ta Bur· 1t en c. feg3h te rralseudt- ob-~· ealrt• a a dta\,~~ ltre dt:reri:1l .mpla'~ Ja f\ll· ,,JII(il Oti • per VICTÒRIA PALMA L 'uny 1913 es fundà a llo•·<·elono uno de les socie tat s musicals m~ s impoa·tanls que hu tingut mai Iu ciu tul. Un dels objectius que es ¡)l'oposà assolia· 111¡uesta asso¡·iu.¡·i~ fou el 1l 'o~gtmit.zu a· festivnh nwno¡¡a·nfacs sob a·c fagut·es rellevaotsdcl món tic Iu mÍisicu. Eutrc aquests [e~tivnls tlcstuqucn l'ls dctlirnts u Giovani Bauisrn Pergoh•si (1922), 1:1 Mllltrice Ravei{J924). a Arnold Schonbcq:; i u Manuel dr Falln (1925). L'objert.iu d'u<¡ui'St clun·ea· ca·u pa·cscntar per primea· cop o Borrdoou l'obra El rrtab/o de Ma ese Pl'dro. L'entusiasme qwl'associació posà rall'orgunització del rr~tivalaconscguí qur Full u accedís a di ricir l'obra, presentés l'O primícia wm de lr.s $eves darreres crl'acions, el poema Psiquú, i oferís un repcrtoa·i d'ob•·es seft>, en ''er~ió de roll(·ert, que set·ien donade. eJl primera audició n Barcelona. El festival Falla anà ncmnpn nynt de In presentació d'un dels més joves composifors de l'escola espunyola del moment. dei:seblc de Stravinsky i Falla, Ea·nest Ualfuer. del <¡ual es pogué sentia· r rstrt>na mundial dc Iu SC\ a Sinifonietta, i la Marxa Grotesca, interprrtadn prr I'Ort¡uestra Bétit•n de Scvillu, de In quuleru tlirertor. Aquesta fonnació hcl\ in sorb'ÍL de Iu voluntat d'uns quants associats a la Socieclud Sevillnnu de Conciea·tos, de donar a conèixer El retnblo de Maese Pedra. A prH·t.ir ci'a<¡uí onu ren incoq>Orant altres oba·rs deln:perlori tic Fnllu, sempre lrebnllodes amb el mcst l'l', fins ul punt que lo formació l'S converú en copdavantera de la intcrp•·etació dc les ob•·es del compositor gadità. No ec·a Iu prime1·n ,·egadn que Fo llu venia a Barcelona. Anys enrera bavin C'Sl!lt ron,idot a un d(•lJI ciel~ que organitzava el Quartet Renuixemfnt, a la Sn la Mozart. El_s dies 7 i 9 de fchrt>r de 1925 ('S presenla, al Palau de la ~fúsicu Catalana el Fe ~val Follo. El programa d'aques~es se;sr~ns tenia com a prinripal obj!'ctiu, rom JB he dit, l'audició de l'obra més fumo•n en aqut>llmoment: El retablo de Jlae&e Pedro. El primer din s'oferí en "d. e concert i el segon e, presentà tul versto comdeaa In partitura, en un teotrtt de titeDes, construl't n Bnrcclona lot tenint en compte les condicions escèniques del Palau. En d programo de nul d'aquests con- cert.~, ~i fig~aravn una extensa infot·macíó 1e Monu el dc Fallu s4P•n' · , t Claca< sobre I' es dapelmúsic baa·crloní Vicenç M.~ Gihert, el repertori clf'ls dos Festivals umb el eo' , cucJuscuno meutori fot·m 1· 1 · ' · CJt dc Ie&obres l'a a • Hstorac . unuurgument (sa. en tema) ' , 1 doTaf de ~laoucl de Fallo i dos dibuixos Prbml est~e fets per Dani r l Yiizquez Díaz i a o Prcnsso. · Ehl programo del F e~ti,•ol incloïa com , b ¡a em npu t n ot a ans, alguneA dc ll's obres més importants del mestre. Follo dirigí EL amor brujo (La dansa ritual del foc), amb Mercè Plantada. el poem u Psiquis, El sombrero de tres picos i El retablo de Maese Pedra. Aquesta dut-rea·u obt·u és uno adaptació musical i csc~tú ca d'un episodi de El ingcnioso caballero Don Quijote de la Manc/ta, dc Cca·vuntf'ij, i Iu porti turo poa-ta Iu insc:l'ipció segiit>nt: Esta obra ha sido comprt.esta como lromenaje clevoto a la gloria d.e Miguel de Cervantes y el autor la dedica a Mudam e la Priucesse de Polignac. La p•·irncru nudi ció dc l'obra es va fet· a Sevilla (Soeiedu cl Sevillana de Conciertos), e123 dc mm·~ d¡• 1923. La t·epresenlJ!ció escènica es cclc·hrà a Paris, el juny del matci.x uny, en el Saló de Iu Princesa de Pollgnnc (d'aqtú Iu dedicatòria). El novembre, també d'uqucll ma tei~ any, es féu la pi'Í.Iuea·a uudició p(tblica u París (Concerts Wiéncr). El musicòleg i pedagog Joan Sal vat, crític dc la "ReviJita Musical CaLJ!Ianu ", vo escriure que El retablo de Mae$e Pec/ro era l'obra de Fa1la més acubada en pl'rfecció, per Jo forma, l'equilibri. la subtilitat dc la seva expr essió, i que tenia una puresa castissa i un esperi t ccrvuntesc, com no tenia cap altra obra. Pet·ò no només els crítics catalans, sinó també els d'altres ciutats que ucollin·n l'obra coincidiren a lloar la partitura. Així, doncs, crítics de divet·sos països eut·opeus parlaren en els seves cdtiques de potència , imagi nació, d' evocació dc la melodia popular andalusa i, l'O rlrfinitiva, de grandiositat i genialitat del músic. Catalunya Música us n'ofereix uml mosu-a pron important. La setmana del29 (hi maig a12 dc juny ,a l'espai monogràfic recordarem el músic ga dità, nascut ell876 i morta l'Argentina el1946. Furem un passeig per la seva vida, i ens arúrem aturant en cadascuna de Ics obres que hem inclòs en aquest monogràfir. Tindrem obres com ara El retablo de .l1aese J>edro (1923) . Noches ert los jardines de España ( 1916), el poema Psiquis (1924}. El sombrero de tres picos (1921), EL corregidor y la molinera ( 191 7), El amor bmjo ( 1915), Fantasia bética (1919), un recuil de cançons per o veu i piano, el Concert per a clavicèmbal i ciru: instrunumts (1926}, l' interludi i da nsu de La vida breve (1913), l'Allegro de conrl'rl (1903) i un seguit d'obres mé5 que conformen una part important del seu ca tàleg. En totes elles podrem tt·obnr oquestu combinació de nacionalisme i d'indivi dualisme que dónu a In rn(tsico de Fulla un cat'àc.ter complex, que va m és en llò d'aquest element pintor68C més fàcilment perceptible. És per tot això que Monucl de Falla hu eslJ!t valorat aa·rcn del món i ha tingut un llor rn el Diccionari de mt'l.!j,. ca i músics moderns, publica La Lontl res 11 principis dels anys vint, obro en In qual Manuel de F aUs éJ¡ qualifir·at com un dt·ls porLa~lcndards del progrr~ mo~iral ch·l món. XAVIER BENGUEREL CRISTÒFOR TALTABULL FREDERIC MoMPou XAVIER MoNTSALVATGE EDUARD ToLDRÀ En venda a les llibreries especialitzades Generalitat de Catalunya Departament de C ultura 44 FESTIVAL INTERNACIONAL DE MÚSICA Y DANZA DE GRANADA 26 CURSO MANUEL DE FALLA I. Cllt'ACIÓN MUSICA l.- I: Luís de Pahlo. Del 26 dr .luuio 11 1 I dc .lulio (:)6 horu;,) . 2. C/II~;I ('IÓN MUSICAL 11: Clauclio Pricto. Del :3 al 8 dt• .hdio (:36 h o ru~) . - - - - -- j se eJl da l' E1 Paln fia UI .'/. PBIJA GOGIA MUSICAL I «El métorlo Dalcro:::.t••: lru na n•· Hd rigucs. Dl·l 26 dc .l111lio al I cir .lulio (:16 horas). -1. P/:,IJAGOGÍA MUSICAL 11 «Metodologia comparada rlr la 1\ducarilÍit Mu.~i('(JI»: Auu Lucía Frega. Del 3 al 8 dc .fuJio (36 hon11>). na S Simi una SIJUI 3. MlJ/)ICOI"OGÍAIETNOMUSICOI.-OGÍA « TrTtdnU'ia.~ actuah·.~ dt•las mtísicas iúeroamerictuws»: A. Ah•nrc7. Cañibmto: J. Bagüés; E. Ba utisla: C. Bcccrra Schmidi: J.L. Castiñcira; J. Cómcz Cuiro: J.V. Conz:He7. Valle; F. Núñez; J Palacios: A. Perca; ~ 1. Querol: J.A.ltohlcs; B. Ycpcz. Dl'l 2ó <11· Junio al 1 de .htlio (36 horas). Especialidades vocales e instruntentales. -:-. PIA.\'0: Ricardo Requejo. Del 26 dc Junio al 8 cir Julio (72 huru~). (:~6 horu~) . meu El - - - - - - -- - - - ----------------------------- su B rosh toca· «Trabajo individual, nuísica de cúmara.r practica orquestal: Or i 2ó dc Juuio ol 8 ric .I ulio (72 horas). 9. FI.-A UTA: Juan Carlos Cbornel 11. C'LAFIJNETE: Adolfo Carcés: José Luís Estellés N• la cu cons rebé lnstrumentos de la orquesta 10. OOOB: Miguel Quirós Pla> oès) dt ls 6. (' 1.\'TO CORAL: Jordi Casas. Dcl1 al 8 dc .lulio (-+0 hora~). 5. Cl 'ITARRA: Joaquín Clercb. Del 3 al 8 de Julio ,.,, --------'---- - - - - 12. FAGOT: Vicenlc Mcrenciano / 3. TU0,1JJ-lA: Rrunón Francisco Cuevcs I.J. TRO l/PETA: Juan José Serna IJ. PEIICL'::JI Ó.\': Enrique Llacer cRegoll• 16. 11/0LÍ,\': ~l anuel Vi llucndas /-;'. 110LA: Emmo J\laleu / .S. 1'/0WXCHELO: Alvaro Campo,; 19. CO.\'TRABAJO: Frano Kakarigi Director de la p ró.ctica orque.~tal: ~lanue l Cald uf rolaborador en ,\1úsica de cúmara: Javicr llerreros Piam:~ta 20. FOTOGR. IFÍA «Fotografiar la Mtí.~ica »: F. Fernúndt' 7. StÍiwhrz. Ori 23 dr junio al 9 dc Julio. DEHECIIOS DE 1NSCRIPCIÓN: 5.000 ptas . .\-11\THÍCULA: 1:3.000 ptas. para cada uno de lo.., cu sr~o~ brrnanulc.o,. 26.000 ptus. curso:, de do~ :,emanas PLAZO DE i\ DMISIÓN DE LAS SOLLCITLJDES: 17 d1· .Iu nio v nnt t·s <klll dr .lunio pam quicnes · ~o li('it en Beca. 1 18080 CRAl\ADi\. 29. 11 Correm. dc INFORMACIÓ E INSCRIPCIONES: Apdo. '1(>1. (95!.1) 21 04 29 • Fnx-cootestarlor: (958) 21 03 99 UNfVPJ\SLDAJ> DE GP.ANAJ).~ Ebtos C urso~ c;,tún rcconocidos por la .lurlla de Andnlucía a c ft•t·to¡, rf¡· !>!'M'nio~, opo!>iciones, etc. Oirector de los Cursos: Dr. Anto nio :\lartín Moreno Coordinadores: Dra. Cemma Pérez ZaJduondo. Migucl Quii'ÓS, M" Luisn Calvo Ni•io. - MUSI CALIA PRE · CRÍTICA Palau I 00 i el waidaiko japonès per CULIS LOBO ins d c les programacions dels grans f'icles catalans, ens trobem dc cop i volla, gairebé sense esperar-nos-ho, un detall que crida l'atenció. En aquest cas és a la temporada PolaulOO. Entre l'ob et·tura de La jlaula màgictt de Mozart i la Cin.qt,entt Sinifoni.a de Mahler, l'Orquestra Simfònica Shinsei del Japó ens pot·ta una obra d'lsao Mats ushita amb aquest títol: Hi-Ten-Yu 'Fly Heave1~ Play' per a tvaidaiko {tambor japonès) i orquestra. No cal dir que coses així esperonen la curiositat de tothom fms al punt de considerar les altres dues obres gairebé com a circumstancials (i parlem de la Cinquena de Mahler, ni més ni menys!). El solista de waidaiko es diu Ei telro Bayashi i va nèixer el 1952 a Hiroshima. Als 19 anys va aprendre a tocar el tambor japonès i als 32 debu- D tà al Carnegie Rall com a solista. A Haysachi se l'ha sentit als EUA, al Canadà, Europa, Àfrica, AustràLia i Sud-amèrica; és a dir, a pràcticament tot el món. i sembla que amb molt bones crítiques i caloroses t·ebudes per part dels diferents púhlirs. Pel que fa a l'instrwnent, el waidaiko és un tambor tradicional japonès que, ocasionalment, es fa servir en un curiós ritu anomenat matsuri, en el qual, amb un commovedor rol és capaç (segons el mateix compositor) de connectar amb el cel amb un so lliure i delicat , mentre que també pot davallar al mateix melic t·everberan t de la terra. El motÍl~ de 'Fly Heaven play' -continua Matsushita- és volar cap al cel, i tocar allà. La principal característica de l'obra és el moviment lliure del waidai.ko i també els seu.s progressius canvis tonals, que porten des de l'estàtic a l'impuls, al moviment. El meu objectiu ha estat harmonitzar dos elements: la lliure i aguda sensibilitat i intuü:ió del solis- ta amb la construcció lògica de la música de cambra. lsao Matsushita és nascut a Tòquio el 1951 i fo u d eixeble, entre d'altres, d'un dels més d estacats compositors japonesos del nostt·e segle: Toshit·o Mayu zurni. La seva activitat , l'ha duta a terme, bàsicament, a Eur·opu , concrf'tnment a Alema~ nya, i les st•ves obres hnn estat p resents n divet·sos festivals de mú sica contempor·imia ew·opcus, amer icans i, lògicament , juponesos. E l seu curt"Ícnlum particulat· fa p ensar que la seva m{u¡ira és sedosa en el sentit més estricte d 'autenticitat personal, fet que accentua encara més la curiositat pet· conèixer el seu art, posat al st>t·vei de la música autòctona del seu país. TEMPORADA PALAUlOO Hi-ten-Iu •'Fly /Iea ven Ploy" pern wnidniko i orquestra d' Isao 1\fataushito Polou de In l\tmica Cotolono Dimnr ta, 23 de mnig, 21 hores I. = • f ~ 127 ;:z CAIXA DE CATALUNYA i FUNDACIÓ ORFEÓ CATALA-PALAU DE LA MÚS ICA CATALANA I Caixa de Catalunya ha renovat per a la Temporada 1994-95 la seva col·laboració com a Membre d'Honor de la Fundació Orfeó Català-Palau de la Música Catalana. A_quest conveni ha estat signat per el Sr. Antoni Serra Ramoneda, President de Caixa de Catalunya 1 el Sr. Fèlix Millet i Tusell, President de la Fundació Orfeó Català-Palau de la Música Catalana. Amb aquest patrocin i Caixa de Catalunya expressa, una vegada més, el seu ferm suport a la cultu ra. (• MUSICALIA PR E-CRÍTICA La Polònia avantgu arclista al Lliure perC.L. questa vegada e ls membres dc l'Ot·questra d e Cambra Teatre Llitu·e ens ofereixen un monogr·àfic sota el lema "Polònia en l'avantguarda musical", l' interès del qual es pot centrar en dos aspectes principals. Per una banda, els esfo•·ços dels membres de la " Jove Polònia" per establir els pnàmetres d'allò que hauria de ser una producció musical refet·enciada exclusivament a la seva terra bo i deslliLtr an t-se, fin s allà on fos possible, de la fm·ta pressió cul tut·al dels seus veïns alemanys i russos. Durant el segle XIX la música polonesa, en general. havia dt' caminar a t·emolc del que s'havia establE"rt a Cenu·europa: una influència massa forta i propera (no ja solament geogràficament, sinó culturalment) per poder oferir al panorama internacional un segell propi. P er l'altra , aquesta pressa pe•: no perdr e el tren dels moviments elll·opeus, forçaran una evolució ràpida dels llenguatges musicals de l'Eut·opa perifèrica i la internacionalitat d'alguns compositors polonesos és gairebé un fet sorprenent, una carret·a involuntària, amb resultats contundents, com en els cassos de Szymanowski, Lutoslavski o Pendcrecki. No oblidem tampoc el b'Tan èxit obtingut darrerament per Ilent·yck Gorecki, sobretot amb la seva T ercera Simfonia, que ha esdevingut un rècord de vendes en els mercats discogràfics internacionals. Des del segell nacionalista encunyat pels representants d'aquella " J o ve Polònia", sobretot per Karol Szymanowski, fins als joves comp ositors de l 'avantguarda més pt·esent, es pot establir un camí evolutiu que ha fregat d 'esquitllentes el ferri sed atisme imperant a Eut·opa. Lutoslavski, posem pet· cas, va set· un dels pt·intcr s compositor s de ràpida anomenada internacional que influí decididament en el que coneixem com a ''música mòbil", l'alcatorietat, la llibertat entre controlada i il·lintilada que enderroca l'academicisme A 127 ., i • 1: t obligat dels ja gairebé esgotats mètodes serials vienesos. Lutoslavski ens diu: Recerco mitjans de cara a l'alliberanient cle l'energia latent d~ cada un dels músics d'una orqu~strcL - una energia ofegada per una llarga tradició que exigeix a l'artista de reaccionar immediatnmen/, al minim moviment del director d'orquestra. Cerco els mitjCLil$ cle cara a encoratjar la iniciativa artística personal, a incitar cada membre de l'orquestra a interpretar el seu rol pnrticular -dins d'uns límits prolL amples- tnl com ho faria un .solisteL. I acaba dient quelcom que també pot explicar el cert caràcter neoclàssic (i fins i tot ens aventur·em a dir que neoromàntic, en certa m~>ssura) d'algunes de les produccions d'aquests compositors polonesos: Potser el~ meus esforços contribuiran a revifar el plaer que hauríem de sentir en fer nuísica, un aspecte, aquest, massa sovint ctbsent en moltes obres contemporànies. I potsc1· és aquest t·etrobat sentit lúdic i passional en la música d'alguns d'aquests compositors el que explica el fenomen Gorecki, la música del qual cantina des dels nous estils polonesos al realisme tot passant per l'hlliDor. Afegirem a aquests noms donats, el de Kazimier·z Serocki, que ha estat un dels aulor·s que més ha contribrüt al que poddem dit· crisi de l'experiència pustweiJcrniana utilitzau t, per exemple, la nova sintbología en la notació musical. Tadeusz Baird també forma pa~·t de l'avan lgua •·da polonesa, entre altres coses pe•· h aver estat un dels iniciadors del Pt·imer Festival de Música Contempor ània amb caràcter d'lntet·nacional a Varsòvia, que esdevingué un dels primers festivals especialitza ts a l'Europa socialista. P er altra banda, Bau·d, que també passà pel se•·ialisme, es dci.xà anar m és aviat cap a la recct·ca de l'expressió emocional i Ürica, acostantJo enca1·a més a la tradició romàntica. U n allre nom polonès a tenir present és el de la desapareguda Grazyna Bacewicz, bolcada sobr·etot a la per li rion! lital curo fada Knystof Penderecld producció violinística. instrumtJ'! aquest, que dominava perfectallk!' i inserida dins d'un neoclassicíllll' d'un serialisme molt lliure i partir1r lar. l, deixant-ne uns quants altínltl, cal anomenar ara Krzystof Prnd~ rrckí, el sistema de notació mltliCI! del q ual (partitura-imatge: o drr cripció gràfica dels resultats •onrc· amb simbologies no gens tradin. nais) ha influït fortament en lam~·. ca postet·ior. Penderecki és un miÍ· sensible, hàbil i de ternperamtel crue sap traspassar aquest sentit pn, fand (religiós) i passional ric la:tu pct·sonalitat, malgrat aJgnns l'l'Cili· sos cru e fa servir, que poden ser l~ llats de certa superficialitat i utU. za ls a talJ d'efectes sorprenent•,1 voltes un pèl gratu.ïts. Aquest és el mogudíssim panonma de la intervenció poloncsaai"Eo cola de Darmstadt entre els an), N!r 70, Ja qual va proposar de mant!J molt efectiva un tomb cap a ln nuí>ill més lú(lica i de formes més obertr· L'O rc_ru es tra del Lliure ens pru¡!Osa aquest mes de maig tres program~ dife•·enls amb obres d'aquestH~ill" J)OSilor·s polonesos j, paraJ.Ielamtn!. unes conferències sobre el terna i,I més, una tt·obada amb, ni mi· • menys, H enryk Mikolaj Gorerki: plegat, absolutament intere,;sant. pro1 mate levis por mus. terÍl d'ap cula srra rons cula llUC, gust• bé e fins mas aror eiH Ulla pogt tarl1 la UI risc rl'ot· gual rió < UIC I el to fabr pect ject. jan¡ ulv compositot·s polonesos . confcrf.ncies i trobada amb H. Go~ (Acliviluts o rganitzades runb el (;rp1!1 dc Cultura Contemporània dr Barcelona-Casa de la Caritat. L' Jnslitut d' Humanitats) Oies i ltor·es: consuheu corteUera. drl ~ D rhtc• POLÒNIA EN L'AVANTGUARDA MUSICAL: Progr·¡uues 1, 2, 3: obres dc WORKSnOP, POLÒNIA EN L'AVANTGUARDA MUSICAL: amb rom; el• p d'e¡ cien J>el, llOC d'u del MUSI CALIA farinelli, il castrato envaeix la pantalla per MIQUEL PORTER I MOIX arinelli , il Cctstrato és F al tinttr. fPmdr- imm ~:o d!!- ts SODIJ! tradidt tlamÚY llD WÍOJ :rnmeG~ ~ntit pr~ ~e la!(11 lB l't('lll· u sertif. t i utilil· meni!, I panorusa al'&any;611r : ma:ntf1 lamÚ::-il obertli lBPI1lf" ro~ est:s tt1t lelam<S- wnai.l ú mé; J reclci: l!l :ssant. 8DA ler11o w1 film , t' n pt"in c ipi , fran co- b e l ga , p e rò amb tantes inter ven cions d'altres pa1'sos, que, en r ealitat es podria consider ar LLll film europeu. L'extraordinà ria r evifada dc la música in te rpn:lta da amb criteris hístò r ics , q ue h a en comanat LLOa mena d e feb r·e e ntt·e els públics, per obr·es que van des del gregorià al r oman t icisme i ha propiciat més d' una cinta cinematogràfica i més d ' una sèrie tele,isiva . difícilment p odia escapar a un te m a qu e, esse n t musical, presentava unes característiques an erd ò tiques fàcils d'aprofitar en el cam p esp ectacular. En efecte, més en llà de la seva vàlua musical , els castrats constituü·en un fen omen espectacular que durà ben bé dos segles i ![ne, si bé aJectà especialment els gustos de l' aristocràcia , fou tambéconegut pels públics mitja ns i fins i tot, a cer ts països, pe r les masses anònimes . È xits co rn els aconseguits per El piano o T ots els matins del món havi en o be rt llDa via. I, com tothom sap o ha po¡,'llt obser·var, el cinf'm a espectacle, quan troba m1a tem à tica, la utilitla a fons, fins i tot a mb el ri~c de matar Ja gallina de ls ous d'or. imitant allò q ue, e n el llen guatge militar, se' n diu "exp lot ació de l'èxit". Era do ncs pre visible que, un dia o l'altr e, tocaria el torn a aquests ésset·s n ascu ts o fabricats pr ecisamen t p er a I' espectacle. De_s, d' un punt dc vis ta dc pt·o~uccto, la cinta és difícilme nt ob!ectable. La tecn ologia, els mitJaus materials - des dels decorats a~ vestuari o les localitza c ions d. escenaris naturals- só n s nfictents I ' ga· •ll.eb e, so b r·ca b und a n ts, i pe que fa als actot·s i actr·ius be n poc hi} · · ' d' la a du· de negati u , d es d¡na ~erspectiva tcatnl. Des mustcal. potser Sf'ria una a l- 127 ~ ~ s tra l a consideració que cald ria fe r-n e, però això ho deixem pe r a m és en davant . N atu r a lme nt, i de mane ra esp ecial, cru an el qu e es cerca és la qualitat del look , no hi h a marrades ni falles massa n otòt·ies i la " fa ctura" és suficie n t , elegant i fins p otser una mica excessiva , p er bé que , donat el tipus de p er s onatge al qual és dedicada ]a cinta i donat el seu ento rn , tot a exageració pot semblar poca. E l guió és tret d ' u na narr ació literària i aqtÚ ja entrem en u n terreny on n o és or tot el que hi ha de llue nt. E n ef ecte, el progr és rítmic de la cin ta no és r egula r i més d 'un aspecte q u e, llegit, p odria resulta1· in te t·essa nt o cor pre nedor, es dilueix en trac tar de , sen zill a ment, tt·adu i.r -lo e n ima tges . Una vegada més, s 'oblida que el cine ma és u na mos trativa i no una nan a tiva i els r itmes secr e ts que poden c r ear-se entre un escriptor i el seu lector no poden ésser e ls mateixos q u e els ritm es del mos t r ado r· i el con tem- p lad o t·. Cal r econ e1xer, però, q ue e l r ea litzador de Ja cin ta h a fet u n a utèn tic esforç p er en carna r pc t·son atges i no dei.xar-l os e n esl a q ui r·ots fa lsos ; i , d ' a ltra banda , Get·a r d Corbiau , un dels pocs •·eali tzadors be lgu es amb r en om inte rn a c ion al , p odia ésser pla usible per fn una cinta s obre un aspecte de la música cantada ; n o e n va un s a n ys aban s havia r·ea li tzat Le maitre de musique {1989), una n o t able cinta a roli Va n D a m com a pr ota gonista, autè ntic preced e nt de les esm en tades més amu nt. Pel que fa al r e r afon s o a la r econs tituc:ió històrica , tampoc hi ha gairf' a objec tar en asp ect es forma ls, d ' una no t able bellesa. Quan t a ls con tinguts , potser pot sem blar exagerat o d is torsionat eltt·a c tamen t q ue es dóna a la figUt·a de H a ndel i a les seves r el ac ions a mb e ls get·man s Broschi, per·ò en r eali tat l 'anècdota posa e n evi dèn cia una veritat hist ò rica: la Jlu ita e n tre d ues concep - 1: f MUSICALI A í3 s.. !!: • &l' ~- 127 cions de l'òpera -ita1ia nitzant i r enovador a- que, efectivament, exis tie n a l'E uropa d'aquells temps i , d ' una manera especial, a Anglaterra. És evident que Corbiau i el seu equip no p•·ctcnien fe •· un docu menta l, ni tun sols "recons I ru it·" una època , sinó donar un espectacle cul te, refinat i sensible basat, això sí, en el passat. Si els cineastes s 'haguessin de guiar per criteris t·igorosamen t històrics, mon u ments cincmatogr·àfics tan importants com El cuirassat Potiomkin d 'Eisenstein o el Novecento de BertoJucci hau rien d'ésser jutjats molt severament. Potser sí que a la cinta se li podrien fer al tres retrets, com el de l'excessiva presència dc Farinelli com a personatge solitari als escenaris operístics quan el gènere, ga irebé per definició. és plural. Potser també els tripijocs eròtico-amorosos resulten massa repetiti us, però tot això no nega sinó que, tan sols, condjciona La vàlua de la peça en tant que espectacle. La ver itat és que els castrats varen existir i que Fat·inelli també. Que aquest fou un home d e carn i ossos i un personatge no només e pectacular sinó , històricament i artísticament, important i repre entatiu i que existeixen prou d ocu m e nts i prou bibliografia , tant coetània com pos ter·ior per· j ustificar qu e se n ' hagi fet un filin. Una oh ra que, si més no, haurà tingut el mèrit de cridar ratenció sobre un capítol mig amagat de la música per a ve u. Be n segur que la majoria dels espectadors del fi lm no havien sentit parlar mai de l' excelso mestt·e icola Porpora ni de l'escola musical napolitana i ai xò sol ja és d ' agrair per a la cuh.u r·a musica l i gener al. Si hi ha er-rors, q ue vinguin els entesos i els erudits per corregir-los. De totes maner<'S, sap gr eu constatat· el grau de negativisme d ' aquells qu e se les donen d'entesos, sense ésserho. Aix(, en sortir de la sala d e projecció vàrem escoltar que era impossible que tm castrat tingués un tipus físic com el d e Stefano Dionisi. Si hem de cr ew·c Les pintures i les descripcions escrites , Ca dos Broschi, dit Farinelli , era uu "bel nomo" i no nom és ell sinó molLs altres de la seva condició es dis tingien pel se u físic atractiu, a més de per la VE'U. Ben cert que la cinta , a primer·a vista , no aporta res de nou al gènere a què pertany uj tampoc a l'evolució cr eadora de l'expressió cinematogràfica en general ; però , si en lloc d e refe.-it·-nos a la vista ho féssim a la "primera oïda", a leshor·es podríem parlar d ' una nova i molt interessant tecnologia: la cr eació d'una veu humana original resu l tat d'una molt sàvia barreja de ducs veus r eals anteriors. Potser sí que els puristes podran trobar defectes a aquesta veu "construïda" pct·ò el cert és que amb això s'obr·c un camí d ' ignondes pers pec lives, digne d'una particula r att'nció. Si l'electrònica pol donar realitats virtuals als ulls, per quina raó no ho hauria de fe•· per al~ orel Ies? R eferint-se a un ah11 castt·a I , Antoni o B et·n a~rb1 ~ Bolonya , s'ha dit que el scur, . al , el e gust irreprr• " era mag¡str xa ble, ja q ue amb la unió dels ~c r·egistt·es, el de les cordes notu rals i el d e les cordes false,, ~ compongué un de tercer de 1 mixta , d el qual se servin ...'' de Farinelli mateix s'ha dit poder cu r atiu de la seva veu pressió , q ue tant va ajudar desgraciat Felip V, li l'cnia llart rle "L'art de sabt•r var o r·etcnir l'alè amb re en puresa summa , sense qur ho notés i que començà i amb ell". Si ells saberen puJar" Ja veu, què no podria u na rc~erca tecnològica bco cada! Es clar que Ja tecnolo~u té l'ànima de FarineUi. la inspiració o el sentit d'impror sació genial. Les màquinc· s'ins¡Jiren soles. Cal u''~"''rnr. '" Tampoc les càn1eresc gràfiques no són capaces d~ a1Lt·a cosa que gravar· allò per l ' ulJ del cineasta i que 1a ~ d el moment en què prem el IJoJ d e posada en marxa fin s <¡ur ~ para. És l ' borne qui in rcinvcn ta el món gràcies ab quines que també ba invrntaL cal fer con fiança als bome~. vol gaudir tant de la vida comA l' ar·t. per j seu sen paJ Cul cele tiCE cen de. I bre del al dói' gru est! alg tall lin! gra ent nir E ho, sió reii leJ l'eu cat 1. Viñus, Francisco. -El artP dtl re: to.- 2n rúición.- Barcelona. Ca-a bro, 196:{. ma ri; , nye Í nyi vin ha 1 te 1 gon poc Do, oca ne e rac un ofic fra Trafalgax, 14, 3r, 1a A • 0801 O Barcelon a • Tel. 268 35 00 48 Fnx 268 ':l8 29 dis /11{} sig MUSICALIA B A L L E T DANATDANSA per ab altr> ISChi l seur¡¡; neprr ~n Bon aniversari perMARJOLUN VAN DER MEER es nat:, :~!ses, tt dern a...'·'.l litc¡ued r l'eui t~, juclar d •enla u lmiUot· regal que hauran rebu t els components dc la companyia rle dansa Danat, en el seu desè aniversal'i , ha urà estat, sens dubte, convertir -sc en compunyia associada al Ccn t r·e de Cultura Coutcmpot·ània dc Barcelona (CCCB). Els Da nat pràcticament han vist néixer aq uest centre des de la seva seu al cat-rer deJoaquim Costa. En efecte, són veïns . Veïns pobres. com la major·ia de la gent del barri. segons que expliquen abine Dahrendorf i Alfonso Ordóñez. directors i cor eògrafs del grup. Des que els Danat es van estahür en aquest barri, on ja fa alguns anys ocupar·cn un antic taller de bastet· per assajar, han tingutla il-lusió d'areibar a integrar la feina amb el seu entorn; en defmitiva, la il ·Jusió d'esdevenir w1s veïns de debò. Els ballarins po,ssem, moltes hores allocetl i això ens dóna oca,sió de conèixer molts dels nostres veïns. Els hem con,v idat rt veure les llOStres classes i hem vingut a t•eure les nostres estrenes al Mercat. Aquí, al Rava l , encara es manté un autèntic esp erit d e barri: ens sentim estimats i acompaIIJ~Is, assegura Sabine. Es lògic, doncs, que la compaD)iaestigui ara encantada amb Ja linculació al CCCB , amb el lfUal !ta signat de moment un con tJ·aclc per un any, prorrogab le. Segons Alfonso, lo idea inicial era ~oder utilitzar el Pati d e les ones per a algnnes a ctuacions ocasionals, però en Josep Ramoneda ens proposà una col· labor ., , acto mes pe1·mcment. El CCCB els ha rn·opot·cionat un esp·· ·; •., I·a p lanta ba .IXH per a . .... ofietnes , a mes ' de posa r· to tu la .mf~ae ll'uctura del ccnll·e a Ja seva disposició. cosa que ens estolvia molts . d"mers que ara podrem asstgnar a fins més creatius. E El clelo (foto: Jose p Aznar) Fa uns catorze anys, u na noia alemanya, concretament de Colònia , h avent sentit pm·lat· molt de l'ebullició creativa que estava vivint el món de la dansa a Barcelon a, va conèixer un noi de León als locals de l' Institut del Teatt·e de Barcelona. El noi es d eia Alfonso Ordóñez i entre elli Sabine Dabrendorf es va produir· el que cal considerar com un autèntic coup defoudre artístic. A tots dos els va seduir l'abisme que apar entment hi h avia entre l' alemanya de preparació formal i el jove dc León , bàsicamen t autodidacte . I amb motiu dc Ja Bicnna185, qu e alesh ores tenia lloc a Barcelona, van presentar-se per primer cop en públic, amb l' ohr a El futuro no es lo que era. Poc després s'aJegiria al duo un altre artista lleonès, el p into•· José Mencbet·o, que des de llavo•·s ha j ugat un papet· decisiu en la trajectòria ar tística del grup. Juntament amb el també p iu Lo•· Floren ci Gutiu, els dos eoreògrafs realitzare n u na s í n tesi d ' a1·ts p l àstiques i clan s a a m b Herbst (1985). A Esquirlas ( L986) i n corporen t r·es ba lla t·ines m és, tot confiant la pat·titm·a musical a l compositot· Leo Mariño. EL pr-imer gran èxi t no es fa esper ar: Bajo c a11 tos rodo dos (1 989), una coprod ucció de la D iputació d e Lleó, el Mercat de les Flot·s i el Centro acional de N uevas Tendencias Escénicas, crue me eeixer à un acoll iment tan fa vorab le d el p úb1ic com de la premsa. I que ü valdrà el fet de ser convida t ul T héatrc d e la Ville dc Pa r·ís com a (H"iJner gn 1p de la dunsu contemporà nia de l'Estat espanyol. Un any després, amb El cielo esta enladrillculo, obtindrà el seu segon èxit internacional. Efectivament, El cielo aiTiha a tots els r-acons del planeta. L'any 1992 és el de Kaspari de la dan·ct·a gran obra. Ottopel , estr·enada l'any passa t. -Què hi ha , d e par ticular, en el tr·eball d c Danat? -Això ens és una mica dificil de contes tor (riu , l 'Alfonso) . Ho fem e l millor que podem. Ens considerem uns creadors lents . Totes les nostres obres vén en precedides d 'una llarga tasca investigadora. Si ens interessa un tema eu partic tdar, com. per exemple Bajo can tos, en què es tracta de ve ll,~ costums de la vida rural , de Llegendes i de la relació entre homes i dones, intentem documentar-nos al més afons possible . En aquest cas, i gràcies MUSICALIA 8 A L L E T Cultura Mús1ca e LA SEU D'URGELL 18 - 26 d'agost de 1995 XV CURS DE MÚSICA ANTIGA A CATALUNYA I ANDORRA Director: Romà Escalas 127 Jord i Albareda Montserrat Figueras J ean-Pierre Canihac Romà Escalas Daniel Lassalle Josep Borràs Rolf Lislevand Manfredo Kraemer Jordi Savall Guido Morini Tècnica vocal lnrerpretació vocal Corneta Flauta dolça Sacabutx Baixó i fagot barroc Llaüt i viola de mà Violí barroc Viola da gamba Clavicèmbal CONJUNT VOCAL I INSTRUMENTAL Jordi Savall, director Les persones interessades a formar part del conjunt vocal han d'enviar eJ seu currículum i material sonor. CONCERTS A ANDORRA I A LA SEU D'URGELL Termini d'inscripció: 15 de juliol de 1995 lnfonnació i inscripcions: Àr ea de Música. Departament de Cultura Portal de Santa Madrona, 6-8 08001 BARCELONA Tel. (93) 412 56 40 - Fax (93) 4 l2 19 58 Generalitat de Catalunya Departament de Cultura Govern d'Andorra Ministeri d'Afers Socials i Cultura a la gentilesa de la comunitat¿, Lleó, ens vam trasUadaralBi<r. zo amb tota la companyia. ra. poder investigar in situ. -A nosaltres -diu ara Sabintells interessa que el tema elegit quedi reflectit també en el no3m moviment. - De totes maneres, sempre tr~ balleu en equip. - Efectivament, procurem dllnar al 'espectacle unaformad'n. r~itat. Perquè el moviment i Indi· nàmica només representen un~ part de tot el conjunt. Ens agra. da que el nostre espectacle sigur tt-na creació en tots els sentitr. Sempre utilitzem músicaorigin~ i, per suposat, la posada en esetna. Pràcticament des delsseusiJu. eis, Danat ha pogut comptar ami t>l supot·t de Ja Generalitat deC. talunya. Una mica més tard ta• bé ha rebut subvencions den NAEM del Ministeri de Cultura. entitat amb la qual està concertat el grup d es d e11993 . -Fins at·a els vostres especia· eles no han tingut massa difi~ul­ tats a trobar productors, entrt els crua! s ]ri ha prestigioses enri· tats teatrals estrangeres ... -És cert, hem tingut aquesta sort, per non 'hi ha prou, amb ai· xò, per mantenir la companyin. D'aquí ve la nostra satisfacció per l'ajuda delCCCB.I és que.~ cos tea d'un gran estímul, signifi· ca la possibilitat de mantenir Ltna companyia composta ptr dotze persones. Danat està avui en plena efrr· vescència creativa. Prepara UI nou espectacle, que -gaireht ~ gur-es dirà Espejos. S'estrenil/1 al Pati de les Dones de la Casadt la Caritat durant la campanya del Grec, aquest estiu. AJ ma~ de l'activitat creativa, tambrintenta organitzar, en col·lnhora· ció am b altres companyies, un~ sèt"ie d'actuacions al mateix espai els caps de setmana. Volem consolidar la dansa ron· temporània com una de les aclilt tats del CCCB, diu decidida~nrol Alfonso. I que el veïnat tingu' mon! d nos· e tiu.s per sentir-se orgwws altres, hi afegeix Sabine. CONCURS •itatdt tlBkr. ~- la., CONCURS Catalunya Música/Revista Musical Catalana lahU.. l patrocinat per elegiJ 'nostn *~rJso.l pretre. CANAl. CJG. •QII'TCJRJALC. . . . ,., ·em dona d'u. :i la di. en unG s agrale si@li ;entih. Con..Ud.C.m, JA1·Tei.(9J)21SJ1 21·08001 a....lono Aq11cstu secci6 lie Ja Revista ha estat pensada amb la finalitat de cerca r la pat·Licipació lúdica dels nostres lectors. En tre Ics pm·sones que hagin respost correctament les preguntes que 1ot seguit formulem, serà sortejat un lot dc cliscos compactes. PREGUNTES: triginal mesce- 1. Quin any va publicar Felip Pedt·ell el seu opuscle Por rwestra música'? A) 1891 B) 1895 C) 190 l D) l 905 eusiJli. 2. En quina de les seves nou simfonies Beethoven va inclom·e pet· pt·im<•r·a vc>gada ds tt·omhons en Ja plantilla instntmcntal? A) la Tcr·cet·a B) la Cinquena C) la Sisena D) la Novena :ar am :deC. rd tamdell 11hun. ncerut spectadificuJ. ., entre es en6· 3. Qui és l'au tor de la música de la cèlebre cançó napolitana Torna a Surriento? A) Luigi Denza B) Eduardo di Captw. C) Emes to di Curtis D) Amilcare Ponchielli 4. Florència iVcnècia són, t·espectivament, llocs de naixement i morl el ' una dc It's .figur·es més importants de la lírica italiana d'aquest segle. De qui? A) Mario del Monaco B) Beniamino Gigli Empleneu la butlleta inferior· i envieu-la a: Catalunya Música/Revista Musica l Ca talana (Concurs) . Janyin. l. B) Le Lombeau dc Coupcrin. 2. A) Rimbaud. 3. B) Mataró. * 4. C) Manon Lescaut. 5. B) 1967. sign~· rntenir ;ta ptr 13 eftr· .ara 111 ·ebf!t' C) Tito Schippa CI Saut .Francesc de PaLLlu, 2. 08003 Barcelona. Cal fer-ho abans del dia LS dc cada mes. Solucions al Concurs d'abril 1 99 5. sfacció ·que,si El 5. A quina ciut<1t anglesa es fOt·mà el l973 el grup de heavy met al J u das P r.icst? A) Liverpool B) Londl'es C) Birmingham rguesra amb lli· i -¡:i ...~: 127 ~ i l I Han estat guanyador·s del Concurs d ' abrill995: Danirl Mestre i Dalmau (Igualada) i Robert Mas Uop (La Fatat·clla). ~------------------------------------- ------------- ---------------------------------------------------BUTLLETA DE RESPOSTA (maig 1 995) trenari ::;asa& I - A) 0 npan)1 I o1arr 234· 5- mbéinlabort es, una A) O A) O A) O A) O B) D B)D B)D B)D B)D qD qD qD D)D D)D D)D C)D C)D uespai Nonl i cognOJUS: ......................................................................................................................................... ........ Jsa COII' Edat: ............................................................................................................................................................................ sactiri- Adt·cça: daJlleOl guimDdenDS- Telèfon: Codi postal i població: ................................................................................................................................. 51 SCHERZ:ANDO ~ .. !!:. = -~ .. .. !I ~: 127 ;:¡ ~ l., - i c¡uur ria tl per e qur mere lot m l'\ fiL trr e llll{l rbpCt t¡uan l'ioni aque 1é'o na .e una prr¡ ~a. I hrr, XI'R hnnc ultrn •olist ~icai tiara d'un mú,i lr~r •~so pon trm1 molt En e ció 1 ¡tro¡ total h lil Brai tir I( de l1 -J.!- -- - DISCOS qu u u s'endevine n llar gues h o t·l's de vetlla da i ntima e n la r cct·cació d c les pat·titurc:;. G r·avació d e perfecta qu a litat tècnica . J osep Cas an o va s e CHUNGTRIO: Meaflel••olln & Btflltlll• trio• Trio~ umh piunn JIÚm. L, rn n• mrnnr, up. 49 dt• ~11•ndrl~•nhn i nitm. I, f ' ll .¡major, op. 8, dt• Hrnhn~~. - Kyung Wbo Chuog, violí. )1~ung \\ hu Chuog, violnnt•t•l i \ l)ltng Whun Chun¡:. piann.!lt-ffa Digital l21 125-2. a formn¡·ió cnmbrística del tt·i o a m b pia n o d is puta a l quartet de cordes la p t·imacia de la intimitat son on1 percxrcl·lència . L 'alia nça que s'hi genera en r l p r imrrcas potser t·esulta fin s i tot més nalu ra I en ttn sen Li l c\clusivamc nl sono r , me ntre que lli quarte t esd evé unu entitat dc majo r ra ng especulatiu. El c;as és q u e, c¡uan disposem dc• fo rmacions com la qu e presideix uques ta gravació, tol csdevésobtadamcntlúcicl i d ' u na sup<'l'ior categor·ia. És una mena de música fi' ta, per antonomàsia, en fa mi lia. Festa c>nt rc tres me mbre, que gaudcixrn d c nexes directes, p e t· un a banda. i que intC{,'l'e" , p r t· altra.la jove gcnet·aeió d c -o~stes xinesos. E l fet m u~cal oriental mostra r n els d~rrers anys exe m p l es duna rara pl't'fPcció. E n música dc camht·a execlleixen, per Ics a tm osfc t•t•s assolides, t•ls artis tes nipous. Per ò S<'mb la qu e trmpet·amenta lment rs t a n ntoh mús dotuts els xinesos. En.• def'llltlt · ·vu, un a gr u vacJo com la p r cscn t sc' n s proposa d ' una sol vèn c ia total e . quant a 1s respect •iUS B~llls de Mc nd c lsso hn i rahms. Pet·ò pt't' d amunt de tot h'1 ._ 1 de ~a a t·ar a q ua litat la U11Jformita t d 'estil que no m ~ es p ot c r· c at·-sc' L SCHUBERT: lnfroflucció I varlaclon• per a flauta I plano D.802 WIBIR: Sonata JH!r a flauta I plano enl.a••••" (núm. 259 segons cat a logació d e J ii hns) . Am b dm•;, són obr es cx l ro ' {·t·ti dt•s, im p n:gnad cs d'aq u ella fac i lilu t composi t iva <¡ u f' p et·met abas tat· la i n tt~gt· i ­ t a t d l' l'obra en cud uscu n a d c les ft·ns<•s. La inle t·prct ac ió í-s n o la b le a p a t·tit· d ' un a t¡•tl()è ncia a la s u avitat qu e t·o n vi'l a la d elicad esa cir Iu lluulu d e B ern o ld. L'entesa t•nll'l' el piano i In fl unln nomós p e l'illu e n uu pare ll d 'ni~U­ sioos (en Sc-h ulwt·t) pc'l' l'up t·essam c nl d e l Lt· c· lal d c C a busso. Obres, d o n cs, brillants i b e n tocad es q u e garanll'ixcn un a estona d c piu e t· estè tic sense gait·es complicacio n s int f' l·l 1•c· tu u ls. Xavie r Cnsrutovns-Dmtés e •afori l'rlopera flauta, plano I violoncel en Solntenor op. 63, J. 259 Philippc Bernold, n auta. La urent f.ahas~o, pian o. ]f'an-Gnihcn Qucyra~, violcmc••,J. llurmuniu Mundi "Lf's Nouvt•uull. l nu•rprètc!s" HMN 911535 DDD A quest compacte en s prop osa Ull prog¡·a ma d 'obres d ' mtdició fàcil i gl'atificant. P er eom cn çat·, unes variacion s so bt·e el te ma d e la divuitena can çó d el cicle La Bella Molinera d e Schubert, les " Trockn c Blume' ' (Fl ors marcides) . És ob vi q u e es trac t a d e mús ica d e lltümc n l, rica m e nt m e lò di ca e n la tt·a n sfig¡u·a ció m otívica i que juga a les simctf'ics e n les set vat·iacio n s q nc segue ixe n d espt·és d ' una intt·odu cció i la presen t aci ó d el te ma . És 1.m exp u n e u t d e la fabulo s a invou Liva d el composit or i d c la seva ca pacitat p er r es ul tar es pontani ... , no essent-h o . Li fa n costal du es obres d c Wc b c t·: l a transcl'ipció p e r a fl a uta d e l a segona Sonata per a piano op. 39 i el s ubs ta nc ia l Trio op. 63 LIKIU1 Quarlef a•• plano "Molto Adagio" pC'r a •¡uartPt dc• f'nrclt~K . .. Adagio" per u q uartet d'orquestra. "Larghetto" per a violoncel i conjnnt. "Tres Pocmr.11" per o soprano i piano. E nsemble Musique Ohliqur. R. Yakar, 110pr1U1n. I. Vcyri1•r, Lc k ru, m o rt a ls v int-i C(lUitt·l' a n ys. dc tifus. h a dl'i"n t un a obra escassa fan·idu d c projectes. S i Ics parti tlll't'S d ' o •·q u rstr·a n o uca b e n d c ft• r el pes. Ics d e eum h r u són d 'aud ició obliga ti a i aqu es t l'ompac t e h a u t'Ïa d ' inc i ta t· els afccc in n a ts u Iu c aptura dels p oes c nrc¡.,risL1·am cn ls existe nts que en complc rue nte n l'I t•ontingllt. Es tt·ucl a fi c movime n ts urnb I IIH I o pulè n cia forma l i u na !)l' Oil rl e n¡o¡itat ex p t·essiva . E s una músic u sen se estun clm·d s, qu e a tor ga un bo n ma rgen In inte rprl' taeic) pel<{ II C fa a l tempS i al~ co ntt·as t s din à mi cs. Les obrrll d e l pt·ogrum a sedut'ixr n p et· una imm edia tesa llt'n su a l, t ol r equ e r-in t un a a ud ició exigen t q u e p o l p r·ovoca r· un a cer ta fatiga. Dc In lluï d esa inicia l a un inte nt d e t t·anscendèo du, ('"Ad agio" s'escolta c:o m s i es comp a t· t í s un somn i , i e l " Qu a rte t", m otiu d ' u na inte r p t· e ta c i ó magis tt·al , o bt·e Iu seva esRè n c ia cap a l ' infinit. E s lraclu d ' u n a m úsica unitària qu e e n a lte ix la figw ·a dd jove composi tOl' {en un c ont ex t q u e s aturar e n F t·a n c k i D ' l nd y) compl eme llladn p e t· t r es can çon s nmh pi a n o e n les quals és palrsa la submissió d el ter· lat a la inte l· lig ibi l ita t d' uns t ext os (L a m a rtine, fl u go, Ve t·la in e) ri cs e n im n l gcs s im bo lis t es. e x.c.-n violoncel. Harmonia Mundi HMC 901455 DDD A ce nt anys dc· l a mort d e Guilla ume Lck eu (1870-1894), plau r e b re lUl nou ent·rgisLTame nt qu e s ubs ta nli vit:w la mins o discogr a fia d' ~­ quesl composito r be lga. 'Es un d ' aquells qu e l'S r e membre n p e t· un a ohru , e n el seu ca s la Sonata pr r a violí i piano, qu e l i vu encarr egar E u gèn e Ys a Yc i qu e t a nt a g ra d a v a u A t·thu t· G r·unua ux, p o pularit zad a en a companyat· la d c Césat· Fran c k en un bc llíssi m d isc d e Chds tian Fe l't'as i Pic r r e l3a r bizcl. GIUUANII Duo c_ce,.,.,.,. ......,......, ...... op.25 PAGANINII Con......,. Monica B~tt, 'Violí, Rir.ha.-cl Sa'riliò, ~ Hurmonia MUDdi HMU 907116 DDD M aul'o Gittliani v a ser el guitaTris ta m és inte rna c ion a l d e l segle XIX i l es seves composic ions r eOecteixen un estil eclèctic que es prop osa el gaudi m és que n o : ...a -~ la: í3 l27 DISCOS 127 pas la transcendè ncia. La música d'aquest Du.o concertante és agradable i r es ulto cambrísticamc nt 1'1'co l· lec ta d 'on Pa gnuini , amb els mateixos clemen ts, s'entesta a rcct·ca •· l'cspcd t del concertis me. Dt• fet, e l p r ograma mar co un punt d'inflexió e nlt'C l'obra de Giuliani i Ics ducs dr Paganini que d etennina un e a n v 1 d ' a e ti tu el e n l'oie nt, q ue passa dc UPixm·-se acaronar· p er la melodia a i.uler essa•·-s'hi c·om a p•·etext d ' uns focs d ' m·Lificí que m e n en l ' atenció cap a la ínterp t·ctació. Paganini. el pm·adjgma del violí, va com·cat·la guitarra du rant quat•·e dèf'adcs. Un centenar llarg d 'obt·cs ho certifica . Les clucs So nates que figuren f' n l'e nr·cgístramenl són, srns dubte, les més impo•·tants que va compondt·e per a la combinació amb violí, pa rtü·ularment la Grand onata, en la qualla guitarr a impera amb e norm t>s exigències vi rtu osís tiqu es amb un sosteniment p o r més que harmònic subminis trat pe r l'altre instru ment. A la inte rpre tació de la violinista Monica Huggeu , cal acostumar-s'hi, perquè -d'entrada- •·esulta p or· poètica (en el sentit de m assa tensa), en ona mancança que les obres d e P aga nini suporten rumor que la de Giuliani. És mus icològica, sen s dub te, però un xic desagt:aclosa. Richard Savino, senzillame nt extn.tordi nari. 8 X .C.-D. .16nos Starker, violoncel Sonates de Corelli, Vivaldi, Valentini, Locatellit Roccherini i Bach. Stephen Swedish i Gyorgy Sehok, piano. Mf.'lr r.u ry T.iving Presrnr.r. 434 344-5 ADD anos Star ket· gaudrLx d ' una celebrita t pe r s ota d els seus m.èl'i~s, pero n o c r ec qu e s •gu •n aquests enregistra me nts d 'ob res barroques fetes els a n ys 1963 (Bach ) i] 966 els J 54 que cu cimentat·an una rcviJalla, pet·què con figm·(•n un progt·ama dc eain• mussa poc ambic iós co m pur t·eclumax l'aten ció del pttbUc comprado r , e n estar confegit amb so nates de compositors italia us i la B lfiV 1029 de Bach, Loll'S csc•;tes p er al violí. Pet· als qui estimin particuhtrmcnl el violoncel, no hi ha mar·gc de dubte: l'audició és obliga tòria . El gran intè rp t·et húngar o-nord-amct·icà aporta a aquesta música , més intl'icada que n o sembla, una tt•nsió justa i obet·tamcnl cr eativa aplicada a partit· d'una òptica d e tirada •·omàntica i una sonoritat potenciada per un v il)l·at molt es tre t. En les seves mans la SorJCLto en re menor d e Con~Ui creix e n dim e ns i ó i es proj ec ta e n múltiples dit·eccio ns, i la de Locatelli s'escolta com un antmci dels conccr·ts pe•· a violoncel de H aydn i més enllà. Les delirnitac·ions cstiHstiques es difumine u pet· obra i gràcia de la g.·andcsa de l ' obra (arranjada pe•· Piatti) i la noblesa de la int e rpre tació. N om és ¡J c r acrues tes constatacions, ja val la pena escolta•· el C() Olpacte, que revela 1weses de so molt dife rents e ntre les obres dels italians i la de B ach. tres anys anterior. en una època e n qu è els mitjans tècnics es p el'ft•<·c ionaven amb r·apid csa. 8 X.C.-D. Albert Nleto, plano Obres de Guridi, Bemaola, Gerbard. Bn•tuw; Volum núm. 6 tir la eoHecció musical alabesa produil pel Dt>partarnent de .Múl!Íca de RTVE enregistrat u L'uuJu muguu dr l'Esr.nla Snpt:riur dt· Músic:a JcsÚ!I Guridi d1• Vitòria entre el 3 i !'I 5 e)" maig dt> 199,1 A lbe rt N ie to és nascut a Bar·cclona. per ò eles d e fa temps viu a Vitò•·ia , on és al cap- tica que h1¡ entre "Rere oIa i Broto~~ e~ s dos c•om¡ , sllors 1iu." un ric t·uda r cionalitat. _, . , at\1 COllit trc Grrhar 1 Guridi. ¡ qua].;, mal~ lot, el. unr: (al CD¡ 1 component(!) mÚ,: fa I'CCI'!¡ davant del D cp ar·tame n t d c Piano d el Conservatoi'Í J esús Guridi d 'aquella ciutat. La seva u ·a j ectòl'ia concertís tica és prou important com p er tenit· molt en compte aquest pianis ta sel'iós en la seva tasca i dotat de bon talent a•·tís tic . D'aques ta traj cctòl'ia, el que destacaríem ara í:s el fet que Albet·t Nicto Jemostra una gr·an inq11ÏcLud per seguir de pr·op la producció musical dt>ls nostr1'S dies. havent estat el prime r· d'inte r pretar una c inquantena d'obres, algunes de les quals li han estat dedicades. Pel que fa a pt·oducció discogràfica, cal compta •· amb nri tja dotze na dc diseos, l'últim dels quals és t'I que presentem ar·a. Terúrn a les mans aq u esl volum a paregu t al mercat a finals de l'any 1994 i e n el qual ie to interpreta a solo: Danzas viejas, Vas conia i Lamento e imprecación de .J esús Guridi; la suite del ballet Soirécs dc Barcelonacle RobertGe t·hard, lrnpromptn op.37 dc Sa lvador Brotons; i Perpetuo, Ccintico, Final i Noct urna de Carmelo A. Bem aola. Als mots íntt·oductot·is al llibret (en castellà, anglès i basc) d'aques t C D editat pel D epartament dc Música d e RTVE i pat•·oei nal pel DeJ)at·tament d c Cultu•·a d e la Diputació Fora l d 'ÀJaba , Albe rt Nieto escr·íu: " ... són quatre compositors aJs quab m' uneLx la meva condició dc català -Gerhard i Brotons- i la dc professor al País Basc - Guridi i Bernaola-" i després s ubratlla la djstància cstè- ció musinllles danses popnlar.d'am! dós pobles, basc i catala' Le s inlc r·prctad0l1 d 'Albert Nieto, acuradí.. mes, demostren quraq~ pianista té una finí"i!.l sen sibilitat i un raràru qu està modelant una nu duresa interpretativa p1'111 pet·sonal. 8 Carles Loho VICIORIA: rani nari pun aroo -onil re> ator punt rt·i~ perl• LI ronj amb tida Missafnrh • post te (_¡:, forrr fr, e Quatre antífoneo mariant>l!...\Jma fade rt•dcmptoru malM'. A• nJ(' \I rt·¡.,tina coelorum. Re¡!;ina coeli. Salve~L Magníficat dl' primtr t~. Cot· de la catedral de trrm Lt lllUM Weatmin.,t¡•r. Dirl'rtor: Jamr.11 nunt tilsc (a di O'Donnell. hum HYPERION. COA 66 na i DDD e ns dubte, tr DD1 claredat en Inp~lit nia q11r és en tolm ment desitjable. Lu quP. ta t d 'aquesta gravució~la molt t·elacionada amil 1~ xactitud de r afinaeió. !1 retrobaments harmòni • d'aquesta música mull ncaldemanco comar!•tició indispensnblf •ruc' r espectin les con•tti·Lr cions barmòniquc,. \v• imprescindible una :ri; massa coral, sin6 qur cb q ue les veus a fiJDI·11 !linl~ de la veritable ganunar'~ d el bOl\ r~nr . com1tant menta] · d ·aquesta maJJI.II ' qur Ull s' aconsegueix relatilamrot uantitat q . tita de veus resso~JP ..J una rran massa fònrra~ , · ro olt relf~ una "acosnca S ~ DISCOS Joent~ a recrfl. usi cal,~ rsd'm català". Haciot. ·uradh~ ueaq~ finÍ!1iEl caràclll . una IL- .til·a~IJ! es IA!bt e me ' replllo •·rt1. l d~ da~ ~o tot • La ~jUP Taciór:1 , amb r~ JariD. fJ. armònr· a mullll' na ro~ le que t~ oostel·ll- ICS· ~o~ una.rrt ó 'I qur c~ 1in dinlJ! J1JlllBCiil' 1¡5 fon~ .a manen q11ealll an•enW onin rol )nieot~ trcnb rau t. En aquest cas, l'rd1onció dc Ics inl:ervàl·liqucs pures és molt acut·uda i acon·egucLx que les tríades 1onin amb truintcs i trt·ccm pures. la qual cos a atorga al conjunt aque ll punt dïntcrè¡, qui' rrq ucreix aquesta mena de r epertori. La dicció gen e ral d e l roojunt és molt acun1da , amb una captació molt nítida del contingut del text. ~a1ocals són tractades dc forma molt difrn•nciada i ]e, consonants són a t·tjculadrs de manera cpw el t·itmequcili perfectumcn l dcterminat. La qualitat general dc la mussa c01·al és impn:ssiounnt,ja que lt•s veus infantilsde la corria dc sopranos (a difrrrncia del que acostuma a succeir) lluny d' una iuterpt·etació plan a. Monodia i polifonia Pri•erenca russa, 111úslca folkl•rica sacra I cants monàstics Cunl' Hoou·• Drt·l n~ruu,~ki R'"P"' . Dirntnr: .\.nut11ly Grind~nku. CQr Sirin. Direclor: ,\ndt·ej Kutoy. ~DMFHM nus 288093/90. DO 150anyscle Polifonia sacra russa (segles XVII•XIXI tiJr dt l' \ radt>111ia c ante n a1nb ll iurament i m olta e xac ti tud. Les cordes de tenor i baix resulten en tot mome nt aclapara dores pel fet que t ot e l conjunt es t à molt be n timbt·a t. Les línies s 'escolten perf ee tame nt , ja que cada contt:ap un t és interpretat sense cap mena dc vilwat (cosa que acla•·cLx molt l'efecte general de pet-fecrió). E n el mote t T ra.he me, post te el doble cànon es clestaC"a perfectament del conjunt dc textw·a polifònica. La !\,f is sa.. basada en l' antcdor motet, eieetua un interessant efecte d" acumulació sonora fms a arribar a la textura a sis veus del dar•·cr Agnus dei. La sensació de r·csolució de tensions de les intei'VàJ.Jíques a l'inici de l'Alma redemptoris mate r t·es ulta especiaLnent efectiva. D' altra banda , les pinzcUades dc color harmònic de la segona secció polifònica det·ivada d e l ' antífona que ens ocupa són tractades amb prudència . U n CD que és absolutament r ec·omanabl e . e Cat·los Gervilln Cl)ral \fo<cQVÏta. Dit·cctor: \ iktor P opo' . Cm· \catli'mic ): our1o" . Dirt·rtor: Stanisla\ Cuu.,~o,cv. cnwTnr m .:s 28809-1190. uno Música vocal sacra. De Glinka a Rachmaninov M c~lrl'S dt' r Acadèmia Curall\lobt'OVÏI.a. Dirt•<·tur·: Viktor Pupov. Alc·xandrt• St•clo.... Cm· d rmw.s Ryhinr-. Uin••· tor: "1atlislav No~ik. ·u Cu¡wllu tic Sunl l'l'lc·r~huq;;. Diro•ctur: \ harlislu' Txc•t·nuutxt•uko. C:DM/T nr nrs 288095190. UDD loll¡lnsllaliqllln!~dltltall'tll UO ~ OF POI.YPHONY 11th· 19th CENT\JI\Its i vim uns an ys tJIH' han posa t dc moda la música vocal sacra. Eo aquest s<~ ntil, s i vos tè vol aprofu ndi t· e ls seus coneixemen ts del rep et·tori r eligiós rus, ant tr una b ona oportunitat , ja que trobarà en aquesta collecció un bon aplt·c: d ' oht·cs que recorren dc fonn a diligent Lola In història dd g(·net·e. Pel que fa •·efen':ncin a la selecció de les obres, hem de cür que ha es lal molt eclèctica. E ls cnre¡,ristram cnts date n d e l p et·íode comprès e n h ·c 1989 i el 1993 i tols es 'an fer a l Consenatot·i de Moscou. Parlant d e le:. intcrp•·etacions . cal esmentat· la' ariabilitat de la qualita I dels diferents conjunts que han contribuït ala creació d'aC[ltCst recull. E katcrina Zotova té una veu en cisadora i dóna ri punt just de versatilitat a l pr.imer CD. D'altr a ban da , Audt·ej Ko tov t(· la veu timbt·ada i homogènia en tot el seu r egis tt·c vocal. Valentína Gucot·guievskaia és la ve u més flui xa dels solü;tes d'aquest CD. El Cot· Dl'evner ousski Rospev resulta molt etïdenl t'n la intu pre ta ció cl'obrcb V monòd iques, i n ·obté un bon flu x p rosòdic. Altrament , el Cot· Sit·ine és compacte, sohrctol en l'entonació d ' intet·vàl·liques qu e defugen l'afina ció tcmpet·adn, amh la consegü ent ptet·esa dels inter vals pet·fcetes sobre els quals descansen els dí ver sos pu.nts cadencia ls. Potser· el CD men ys interessant és el segon, ja que el seu co ntin gut r·es ulta d'una conspícua monotonia . Les gradacions dinàmiques i els textos no s'entenen gaít·e. Els autor·s no són molt coneguts i el seu atractíu musical és certament r·elatiu. E ls mestres dc l'Acadèmia dc Cant Coral de Moscou mostren una cord a de ba ixos realmcntbona i són el punt fort d ' aquests CD. Trcuc·n tol el p rofit possible del rolot·isme escalistic i Ics innovacions hat·mòniques i t ex tut·als que e l Gntp dels Cinc van introduir. R cco mHna.ble per a ls aman t s d e la música d e l'ex-UR SS en tota la seva extensió. Si vostè té períodes pt·ccWectes, b a d e me·unn· la ti'Ía del conjunt J 'a questa sèrie absolutament ilidàctica . e C. G. PUBLIREPORTATGE El futur MiniDisc SONY L 127 de l'àudio ia ha arribat ' amant d e Ja música , sempre ha volgut tenir-la a casa. R emuntant-nos a , l'única manet·a passats segles era portant-hi això aconseguir ' d els propis músics . Les coses han canviat molt al segle .'X. Des d e l'aparició del fonògraf, passant pel disc de vinil, la cio ta casset i el disc compacte, escoltat· la música que hom d esitja a la pròpia llar és ben senzill. Els sistemes d e r ept·oducció i gravació musica] han a nat evolucionant els darrers an ys i r amant de la música, cada cop els exigeix més . Pràcticament tothom coneix avui els avantatges dels formats digitals (el disc compa cte n' és l'exponent més cla r ) . Cal afegir també que no és solament la qualitat sonora allò que converteix en atractiu un sistema d e r eproducció sonor a. També, mitjançant el disc compacte hom ha descobert atractives prestacions, com la recer ca t·àpida de les cançons dins del <lisc, la p t·ogramació, o tenir tota la informació sobre durad a dels temes o el nombre de talls d'un disc . U n c op aco s tumats a t o t s avantatges (sense obliquests a dar-nos d e la durabilitat. gràcies al nul desgast dels CD) ha arribat el moment dega u dir d'un sistema de gravació que ofereix les mateixes prestacions. Tothom coneix i utilitza la cinta d e casset com el supor·t d e gravació estàndard. Per la materia raó , tothom sap els seus avantatges i incon venients . Si ens traslladéssim uns quants anys enrera, seguramen t només hi trobaríem aspectes positius . El MiniDisc SONY La cinta casset era l' única possibilitat d ' em·egistrar a casa Ja música que volíem. La qualita t er a més que acceptable si la comparem amb la que oferia el vinil i tampoc no coneixíem altres funcíons avançades, com l' accés immediat o les indicacions de temps en una pantalla (el comptavoltes era suficient) . Des que el disc compacte s ' ha popularitzat, això ja no és suficient. Ara estem acostumats a la qualitat i a .la capacitat operacional del CD . Les cintes casset es desgasten , s'enred en, no tenen la qualitat digital del CD i no ens permeten la velocitat d 'accés ni les possibilitats funcionals d ' aquell. Els amants de la música, ara ja poden gaudir de tots els avantal· ges del disc compacte i a méH més l'enregistrament, ¡,rràcief ~ MiniDisc de SONY. El MiniDisc , un nou format d'enregistrament de so e~·eut¡~~'1 la fi•·ma japonesa SONY, t;¡ ~ petit disc (només fa 6,4cmtlrdi•· mett·e), encapsulat eu un r~rtu~ per ta l de protegir-lo pero 111' mfs petit. Hi caben fins a 74 minut• ~ m(r s ica a mb qualitat digita!· pràcticament iguallflle el CD.~ fet d 'ofer·ir so digital pernrrt tk s traments amb u. n~• fe r· ent·e~ri b qualitat molt superior a la ~·~n 1 casset, no sols per la I·edut•rJ~t el nivell d e soroll de fon~..u:també per una millora en la.dint mica i la r esposta freqiiencral. wal A tes rit1 és I Di! fiu 'er pri I no un. du sc~ ciu ze1 pr 'e¡ l'a la PUBLIREPORTATGE ur •lO al La platina MiniDisc MDS-302 El wallcman M.Z·R2 avanta~ a mb • ràcie- li forntt. ;reat~ LénJJ lldfdii- l cartull crò nwh iJlUIS d1 digital, ~cnJ Jrnwt b mb un• la ciJJil [urcióll El Minillisc tamhé ofet·eix molte altres qualitats que el fan veritablement atractiu. Una d 'elles és la durabilitat. Un mateix MiniDisc pot gravar-se i esborra t·-se filll> 1 milió de vegades, tot con·~vant la mateixa qualitat que el pr'!Det· cop. E molt difícil que es trenqui i no es pot ratllar ni enredar com una cinta. El potencial del MiniDisc queda au{,'lllentatq uan es parla de les s~ves exceH èncics n nivell fun ctonal. Cada disc pennet d 'emmagatzemar el seu propi títol i intèt·pret· D' aquesta man et·a, ca da ~egada que introduïm el disc en ¡apareUlector, apat·eix el títol a a pantalJa visualitzadora fent senzilla la identificació. També es pot enregistJ.·at· el títol de cada cançó. Això ho pot fer el mateix usuari quan grava un MiniDisc (o d esprés d e gravar-lo) mitjançant una sèrie d e tecl es que incorporen els aparells gravadors de MiniDisc . Cada cop que cerquem una cançó apareixerà el títol i fàcilment poch-em localitzar la que d esitgem. L' accés a les cançons es fa en men ys d'un segon, més ràpid que el disc compacte, i no cal perdre estones rebobinant, com passa a les cintes . Hi ha també coses fran cament sorprenents, com el fet de poder " moure" les cançons dins del disc , és a dir r eordenar-les segons la nostra con veniència. o oblidem que, fins ara, hem fe L una breu de cripció únicament del upot·t ñsic que permet emma gatzemar el so . El MiniOi e, com tot fot·mataudiovisual , nece sita aparells que permetin la seva gt·a vació i lectm·a. Ja estan disponibles al mercat diver sos tipus d ' aquests aparells que pcnnetcn l't'is d el MiniDisc en difc t·cnls condicions . Hi ha models p er afegir als equips d 'allM fidelitat, les anomenades platines MiniDisc . L'aspecte es d ' un mòdul (com 1m lector CD) que es connecta fàcilment a l 'equip com una platina casset. La gamma de SONY ofereix models de tamany " maxi " i ·'mini " que s'adapten pcd cctament a qualsevol n ecessitat. P er altra banda , també m ba possibilitats per a qui vol equips portàtil , pe r q u è existeixen walkma u MiniDisc q ue pet·meten gaucür d el formal MD {MiniDisc) a q ualsevol lloc. Pet· a l' afecciona t a escoltar· música a la carretera , també bi h a lectors Minilliac per a automòbil. Així doncs, podem parlar· de " ràdioMiuiDisc d e cotxe" que són els que sub stituiran els t:àdioeassets que habitualment es duen als automòbils. Es tern , se nse dubte , da va nt d ' una gamm a molt completa que per·met apostat pel fot·mat l'VliniDisc. També s'ha d 'esmentar l'existència de Minilliscs pre-gravats dels intèrprets i es tils musicals més divet·sos. Això vol dir que ja és possible d 'adquirir les darret·es novetats discogràfiques en fonnat MiniDisc. En aquest cas, el disc no es pot esborrar , i ja porta enregistrats els títols de les peces music11ls i del disc . Sóm, doncs, davant d ' una r evolució en el món de 1'enregistrament i audició musical domèstica. S'han acabat els maldecaps amb Lc-s cintes de casset que s'ent·edcn o que es desgasten per l'ús . SONY, un cop més, ha donat un pa s e ndavant per oferir-nos quelcom innovador que ens permetrà gaudir de bones estones de música . ~ .• ._! != ilii 127 DISCOS I RICHIIR1 file autltorlsed reconllng•. 5CHU81Rr: 5onate••n•ol ••Ior D. 894;en•l ••lorD. 575 Ien do ••Ior D. 840. Do11C.D. PIULIPS Digital Clu1111icH 438 48.1·2 ar-rcrament s' han publica t una sèric d c ' o lums . d e ls anomenats ' · e nt·egis trame nt b au t oritzats". d e l gran pianista ¡·us Sviatoslav Ric htf'r. Pianis ta genial , d ' una genialitat que transcendci.'< r arbitrarietat amb què selecciona el oombr·e, les dates i el marc de ls seus recitals . D efuig s is te màticament les grans sales i t>ls cit·cuits d'abonament, i de tot plegat sorgeix l ' inte r ès ex tr·aordinat'Í d 'aq urs tes gravacions, obtingudes sovint e n petites sales on s ' ha trobat especialment s into nitzat amb d e te rminade interpretac ions . El volum qu e comentem conté les tres sonates d e Franz Sc bub E" rt reft'renciade a la capçalera. Al m a r ge de lïnte rès pe rmane nt d'aquest pianis ta e n tots els camps, ens cal d estacar , ara, de manera esp ecial. una extraordinàt·ia versió d e Ja D. 894. Antigament coneguda també com a Fantasia, seguida dc tres moviments camcterístics, respon al mode l de la "sonata fantasia" beethove nianu, pe r· les grans dim ensions d'aquell pt·imcr temps. Fe m aquestes pr·ecisions pPrquè l'anomenat " Molto moderato e cantabilc" es trans fJgura en Jes man s d e Ric hte r en una le nta i luxosa especulac ió D 127 58 298 sonora sobre les ha nnonies schuhe t·tiancs . És nn admi r ab le r epert o ri de tímhriques pianís tiques que fa d ' aques ta pàgin a una inesperada especulació impressionis ta, s ense trair, p erò, ]' angèlica qualitat de Schubct·t. No po(lrem n egar qu e davant d ' una tan genial experiència sonora s orgeixi Ull cert i inevitable deix de narcisisme. Només donarem una significativa referència: la ve t·sió de Claudio An·au del p r·irner moviment de la mateixa sonata té una durada de quelcom m és dc 17 minuts . La mateixa d c Riclller arriba gairebé als 27. Això explica , en part. el clima de Jents piani,ssimo, opinables, però e~'tra­ ordinàriame nt bells. e Josep Casanovas BARIÓK: Dlvertl•ento. Ru•anlan follrsonp. STRAVINSKY: Pulclnel•la •ulte. Du••arton Oalrs laams . Els seus intè·t·prc ts són e l ju hcn conegut conjunl dc I' Or·phe us Chambt•r· Oa·chestra. aquells joves s olistt'S umc l'Ícans c1ue artutn, en una llarga tempo rada anyal, St'nse director però am b una extraordinàl'ia pcdccció. D e tothom són conegudes les virtuts i e ls defectes d'aqu es t s is te ma , és a dil' , asèptiru p<'d'<!Cció dc l'exec uc ió, molt més adient amb Stra vinsky (aqtúclconcert Dnmbn.rton Oalrs ·i la suite Pulcinel·ln) que no amb BHrtók (el Divertime nto per a cor·des i Ics Danses romaneses). Stravinsky no solame nt adme t, s inó que fins i tot d emana, p e l seu n eoclassicisme al qual es lliw·à e n el pe ríode centa·al dc la seva c t·earió, aquests conjunt · impecables. com una pa·ecisa maquinària d e rrUotg<'t·ia. com a raó única i s ufi c ie nt. Un a alta qualificació. peL' tant, p er a aquest composi to t·. No tant p el que pc t·toca u Bartók , aquí amb obres del període més nacionalis ta del composito r , i p e a· tant, inassequibles a nn conjunt jove, a mct·ieà i sense l'esca lf poderós d'un directol' actiu. e J.C.P. Orpheus Chamber Ort'hestra. DeutKche GrammoJ•hon. D.igital Stereo 445 541-2 M ercès a la gran durada dels moderns compactes e ns és permès de r e unir, e n un s ol volnm , quau·e produccions caractcrístic¡ucs d e la moderna música pet· a l'orquest r a de ca mhra , dos Bartók i dos Stt·avinsky fonamental s que , e n conjun t, depassen e ls setanta minuts . E s tracta , per tant, d ' un disc que podríem anomenar d ' antologia, especialment d estinat a una imaginària his tòl'ia de la música en " ics" vo- ROBERT GIRHARD1 Sl,.,onla nil•· I I nil•. 3 Orquc~ta Sinfónica dt' Tent'rift•. Uir: Ví1·tnr Pablo Pí•rt•z. AtulivÍII Valois. V. 4128. l•'uotlu<·iím Cuju 1le Maulritl. D iAc impo rtantíssim per a la discografia d e Ro b ~ r· t C <' t· - hard. Es t racta ni més ni me nys que de ducs dc les quatre simfonies dcl l'l"r posi tor català.la Prünet la T ercera, que PtOftt. xen ja d el períodr n•L ment hl'itànic i sclrònlou g uià. R esulta pràrh rament impossible e:l.th!. genet·alitzacions al l'l'·[J<t· t e, però és interea.u• d 'obsea·var com, sobrt~ la Primera Simfonia "111. ta da dell952-53-és una~ les ducs o tres primm1 obres del composilor.tn les quals s 'ha produi) u~~¡ definitiva metamorf01¡ d 'estil. D 'estil i, nnturl). m e nt, de tècnica d'esrri~ tur a , de color orqnestral 1 d e la mateixa estrurlun interna. I tot ah:ò sor~ s obre tot, pe rquè la pttsència de Schonbergé- 11 aquest precís instanl m·... forta. En canvi. quanl a~ Tercera Simfonia ~tda. ta ja de 1960- comenrtt~1 allunyar-nos dc l'aoltrÏI model, com també del ~ dual de la Dueña o del·+ c t·c ts patrons pedreman.. Aquesta nova obra, .uLttulada "Collages". fSjl mos tra d'una volunllt d'abstracció que sÏo!l'reil en la propera etapa drla con cisió dc cambra. En• r eferim, per exemple, 1 1-1ymnodi o a les peces r.v dia cals. És igualment ini~ r essant prendre couscirt cia de la utilització que fa aquí de labandamagnèlil1 preg¡·avada {a això re~~~ la referència als col/agrJI La c rítica ha fet rcrordJ les afinitats del comJIO'Íl•' d ' aquest període,ambft bra d e Varèse. Es. pm un cas de combinació mhma de l'orquestra ambllll banda plausible. cullii11Í per a una fu~ó totalambb partitura. Es, done,, ~ una " banda-instrumeDl que no un objecte son.ou e nfrontar-se amb I or· . ques u·a. B ona versió a curo dt questa Onrnestra dc Ten~ l'iJe de la vàlua de la qu~ he~ tingut no fa gaire~~ tres dire.c tes, comtamllf la seva capacitat per mul!' tar partitures d'extrlill dificultat. Cal trihulard: N'fi'· ,.¡,. en primer terJur,r· Pt 1or \'' . o-' al seu director, JC J.C.P. blo P é rez. e Els Rese del~ JIÍintr¡, I FESTIVAL DE MÚSICA DE CAMBRA DE SANT PAU DEL CAMP )~ dt b~ll PROGRAMACIÓ ~hònkr pràcu. , e;tal,¡, 11 Tf'Ji!!· ~r~~~~ attl CONCERT NÚM.1 (Divendres, 19 de maig de 1995) TRIO GUARNIERI sobrtlt( •rria -41. Dan ièle Dechenne • Pia no Eeva Koskinen • Violí j ean Decroos • Violoncel ésunadt 1rimet1! silor,ea tdUi'l ODI morro~ Obres de ]. Haydn, F. Ma11in f ]. Brahms natural. d'escrt ¡uest ral o lructun i sorvn, ~ la pC1- CONCERT NÚM.2 (Dissabte, 27 de maig de 1995) JOSEP PAZO S • Vio lo n cel - ANDREU RIERA • Pia no Obres de F. Menclelssohn, F. Chopin i f. Brahrns erg êHI tant ~ ¡uant a~ .;¡uelbneoetal · anttrir ~ del fl'i. CONCERT NÚM.3 (Divendres, 2 de juny de 1995) PIANO QUARTET MONTSALVATGE Albert Nieto • Piano Santiagojuan • Violí Francesc Gaia • Viola joaquim A labau • Violoncel odeb'!' lrellian., :a, solAr ; ' '. é.;j¡ •oluntll ;'in..<trcii 1pa de ~ bra. En.• eruple,a pece>¡¡, lCUt iol~ conscièt ió queú Obres de S. Brotons, X. Mon/salvatge i W.A. Moz art CONCERT NÚM.4 (Divendres, 9 de juny de 1995) ENSEMBLE O RQUESTRA D E CADAQUÉS - QUINTET DE VENT j a ime Martín • Flauta jonathan Kelly • Oboè joan Enric Lluna • Clarinet Rachel Gougb • Fagot Susan Dent • Trompa nagnrtirl :ò re;poo ;ol/ag¡J• reconllr .mpo-:ilor amb l't ~s. pe~ .acióÚili.ambllll cultiu.V Obres de F Danz i, S. Brotolls, M. Arno/d. W'.A. l1Jozm1. C. ligel i i]. Ibe1t ~al ambt IDC!. 1Jb CONCERT NÚM.5 (Divendres, 16 de juny de 1995) ronltnt" e sonor• b l'or· 11 cura d'r deTen~ acla c¡uil ·airel!llt 'rarohéci per mOlt ·extrtllll Jutarel~ me. pel'· }ctor Pt .P. O RQUESTRA SANT PAU DEL CAMP Obres de]. Fàbrega, G.F Handel, ].S. Bach, M. Pla i E. Grieg Elsconcens es celebraran a les 9 del vespre. Lloc: Església de Sant Pau del Camp. Carrer Sant Pau, 101 de Barcelona. Preu per concert: 2.000 ptes. Preu per abonament: 8.000 ptes. Possibilitat de pagament amb VISA. Reserva i venda de localitats: Fundació Barcelona: C/ Petritxol, 18, pral. - Telf. 302.39.61- Dies laborables de lOh a 14h. Dia del concen de 19h a 21h: Església de Sanl Pau del Camp Organitza FUNDACIO BARCELONA Col.! abora PARRÒQ!JIA DE SANT PAU DEL CAMP