Revista Musical Catalana. Núm. 128 Juny 1995
Editorial: Una eina eficaç / PANORAMA Rigoletto al Victòria en una nova producció per al Liceu. Jaume Comellas / Mireia Barrera. Exponent d'una nova generació de directors corals. Marcel B. Cabezas / Mikrokosmos: Quina Passió...! Pere Artís / Del seu affm.: Sr. Lawrence Foster. Jaume Comellas / Creatiu Rozhdestvensky. Xavier Casanovas-Danés / Irregular Aragall, eficaç Sardinero. Xavier Casanovas-Danés / Montserrat Caballé, amb ganes de lluir-se. Xavier Casanovas-Danés / Desmitificant o desinhibint vells jocs de la imaginació. F. Taverna-Bech / Sweeny Todd o l'aposta del Centre Dramàtic pel gran musical. Jaume Comellas / Bob Dylan, figura del Festival Grec 95. Jaume Comellas / TEMA El món musical de La Patum / La Patum de Berga, font de poesia. Climent Forner / Immersió col·lectiva, identitat guanyada. Dorothy Noyes / La música de La Patum. Joan Casas i Pagerols / MUSICALIA Dolora Zajick. El moment dolç d'una gran cantant. Nona Arola i Vera / Catalunya Música proposa. Les sonates de Beethoven. Victòria Palma / Presència de l'obra de John Corigliano a Barcelona. Peter Bacchus / S'estrena el Concert per a clarinet de Joan Albert Amargós. Carles Lobo / SCHERZANDO Cesc / CONCURS / LLIBRES / DISCOS
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
! MUSICA I FOLKLORE •a. co "..• I o z LICEU: Joan Pons .. serà RigoleHo .. ~ ~ BARCELONA Muntaner. 300, Xanfrà Lafo~a Tel. 20081 00 BARBERÀ DEL VALLÈS BARICENTRO- Tel. 718 97 51 SUMARI revista musical catalana EDITORIAL PANORAMA TEMA •o •• •• •• •• •• •• • Uno Pimr t:/km; Hi¡;nlt•ttu all Ïl'lliria l'li ww 110ua prorlut:eió fU'r al l.irl'rr per Jaume Comella s Min•irr IJrrr·rl'rn. Ex(lmwn t d 'r11111 noun ge11erM·ió tir dif'I'C'IOI"S I'IH'fd.~ per Marcel B. Cabezas Jlli/;r·nlw.mro.~: Qrri11a Pn sRiÓ ... ! per Pere Artís 1)(•1 .~1'11 affm.: Sc. Lawrl'IICI' Foster pe r Jaume Comellas Crl'lrtiu f<¡>zlrcleMI'l'll.~l.·y per Xavier Casanovas-Danés lrrt•gulnr \ m g n/1. Pjirat¡ 'a rdinero perX.C.·D • llont.<erral Caballé, r11nb gones dc lluir-sP perX.C.·D. Oesmitijirwrl o de.~i1rlribirrt uell,~ jocs de la imugi11arió perF.Taverna·Bech Sw•·•·n) Tooltl o rtrpo.~ta del Ceutre Drclllllltic pc>l pn111 ,,,~ien/ per J.C . /Jnb /)yfu, , .figtrra clt•l Fe.~tival Grec 95 perJ.C . t:l m1Í11 niiMÍrnl de Ln l'atrrrn La J>ntrrm de n , rg n , Jant de poesia per Climent Forner lmmt•r.,i6 ro f.lectivn. identitat g uanyadn per Dorothy Noyes Úr mrí.~iru r/p l ..fr Putrrm pe r Joan Casas i Pagerols no/ora Znjirl.·. El IIIOIIIPill dolç d'una grall can/unt per Nona Aro la i Vera Cntalrmyn Mrísit·lr prnpn.m . Les sonates de BePtlrot·t•n per Victòria Palma PrP.~vn ciu rlt• l'obra dc )olw Corigliano ll BarcPlanu per Peter Bacchus .S't·.~frp nn pf Conrcr·t ¡w r· u cl:u·inet cie .fnarr A lbert 1\m nrgó.~ per Carles Lobo SCHERZANDO per Cesc CONCURS LLIBRES 3 Generalitat de Catalunya • d'Es arqu ofert enq • r1 COi cal. ~er e CODJ tors mica nirat àmb. prog pai, gène d'en , mon. En els últims anys s'han fet moltes coses bé, com donar a conèixer a bona part del món Ja realitat de la societat catalana. Però no ens podem aturar. Entre tots, hem de continuar en aquesta línia. Cal consolidar aquest coneixement i aprofitar-lo per mostrar la qualitat dels productes industrials i agrícoles catalans. Aquesta no és tan sols una feina de cara enfora. Ho és també de cara endins i amb els mateixos objectius: cal que continuem millorant les infrastructures per al turisme, consolidem el nostre caràcter de pafs acollidor i mantinguem l'objectiu de treballar amb la màxima qualitat. En definitiva, hem de fer de Catalunya un pafs atractiu per invertir i perviure. Pocs països poden oferir com a garantia d'una gran capacitat d'orga- nització la celebració de diversos certàmens internacionals, entre els quals destaca haver organitzat els millors Jocs Olímpics del segle. Tot això és quelcom que hem de saber aprofitar. Hem fet molt, i s'ha fet bé, però ara no ens podem aturar. Entre tots, podem millorar. Entre tots, millor. Iut j1 ger, men pese desp ll'l'b; intlli un 6 del sant 34.1 distt Cuit or<[l res, EDITORIAL a prop de tres anys, des d ' aque ta mateixa tribuna i sota l'epígraf " Infrastructura musical" advocàvem per la coneixença docwuental i estadística de la realitat musical del país; perquè - hi driem- "'nomfs amb la coneixença d 'on som, sabrem on hem d 'anar, pet· quins viaranys i amb quines prioritats operatives". Aquell desig s'ha vist parcialment complet·t , en una pt·imera aproximació a uns punts específics, amb l' aparició recent del volum Estadístiques culturals de Catalunya 1992-1993, editat pel Departament de Cultura de la Generalitat i elabo•·at en col·laboració amb el Centre 1 dEstudls de Planificació. El volum abraça dotze capítols (arxius, biblioteques, museus, patrimoni arquitectònic i arqueològic, cinematografia , llibre, música, premsa, teatre i dansa, normalüzació lingüística, oferta i consum cultural , i finançament) , cadasctm dels quals és subdividit en diversos apartats en què queden t·eflectides les dades obtingudes en l'aplicació dels criteris analítics de la UNESCO i en els treballs en estadística cultural de diversos països europeus. Òbviament, no és ara el nostre propòsit fer l'anàlisi de les dades r eferides a l'àmbit musical. sinó de fer avinent la importància d 'aquesta eina de treball. Una eina, sobretot, que ha de ser entesa com un primet· pas, tal com és reportat en els mots introductoris del volwn: "( ... ) el conjunt de les dades que s'ofer eixen presenta tot just una visió de la situació cultural dels sector~ tractats semblant a la d ' una fotografia. Aquesta visió , però, s' ha de con vertiJ· de mica en mica en una mirada din àmica amb l' aportació de sèries estadístiques que en els anys a venir s'aniran actualitzant. .. ". La informació que pertoca a la música afecta els àmbits següents: programadors musicals, concerts programats (per tipus d 'espai, per titularitat de l'espai, pel grau de professionalitat dels intèrprets, pel gènere, per la procedència dels intèrprets, pel tipus d,eutrada), companyies discogràfiques (segons l'estatul juridic, segons la participació d' accionariat estranger, segons la localització dels estudis d'enregistrament, segons la localització de la fabricació i el premsatge , segons la distribució) , ingressos i despeses dels programadors d'activitats musicals , recaptació dels concerts de pagament, ingr·essos i despeses de les companyies discogt·àfiques, aportacions del Departament de Cultura en música, treballadors dels principals progt·amadors musicals, assistència als concet·ts de pagament. La simple enumeració d' aquests epígrafs -i la con sideració dels enrt·euaments i les anàlisis comparatives que hom pot efectuar-, en mostra la importància. . De l'examen acurat, en poden ser tretes múltiples conclusions: des de la ratificació d ' allò mtmt (per exemple, el pes decisiu de les subvencions públiques en les manifestacions musicals: un66,6 %, enfront del 27 ,2% dels ingressos per taquilla) fins a la descoberta de la importància dels espais alternatius (un 38,8% de concerts se celebren en un bar, discoteca o similar), tot passant per la constatació de la importància del jazz en la programació (un 32,5 %, al costat d ' un 3 1 ~· .% de música clàssica i contemporània), la professionalització dels intè•·prets (85,1 %) o la ~Stríhuc~ó percenlual dels 2.207.467.617 de pessetes de l'aportació musical del Departament de ultura (75,8 % a entitats musicals d'abast nacional, 2 ,1 % a entitats i empreses, 4 ,5 % a orquestl·es i formacions musicals, 16,1 % a cicles de concerts, festiva ls, cuesos i concursos, òperes, prenus i altres aportacions, i 1 ,5 % a infrastructures i indústria fonogràfica) . . Aquestes brevíssimes refer ències (any 1993) són, només, una mostra de Ja informació con~~da en e] llibre, el qua] - per la multiplicitat de consideracions que es deriven de la fredor de es xifres- ha d'esdevenir obra de consulta obligada. Certament, la r ealitat musical global abraça un espectre més ampli que no el r eportat en a({Uest treball. Això no és obstacle per adverar la importància de l'estudi en relació amb els Punts que toca i per considerar-lo com allò que és: una eina altament eficaç. Una eina efica~ !J'S()S l els els . Tot .aller ¡ )ata tots, PANORA MA Rig olet fo al Vic tòri a en una nov a pro duc ci6 per al Liceu p er JAUME COMELLAS i Jes r epresentacions de I ' òpet·a Rigoletto són en si mateix sempre esdeveniments notables , ateses les seves excel· lències, el fet q ue a més es produeixi l'estrena d'una producció hi afegei:< al·licien ts especials. Al·licients que incorporen, a més, el fet que els a•·tífexs d ' aq·uesta nova producció siguin del país. Ens referim a Joan Lluís Bozzo, un dels cer·vells de DagollDagom, grup tea LJ·al especialmen t consolidat en el gèner·e musicaJ -El mikado, Mar i cel, Flor de nit, Nit de Sant ] oan, T'odio, amor m.eu entre altres referències-, que és el responsable de la direcció escènica d 'aquesta producció, mentre que Isidre Prunés, de trajectòria p rofessional estretament lligada a l grup esmentat, és qui ha cuidat del disseny de l'escenografia i vestuari d'aquest nou Rigoletto que es presentarà al Teatre Victòria ell9 de juny i del qual s'oferiran set representacion s - una més de les previstes inicialment-, fins al dia 30 del mateix mes. Bozzo compta amb una curta experiència en el camp de l'òpera. Concretament , la celebrada vcr·sió de Don Pasqua/e a l Teatre Grec i la de l'òpera d 'Albert Sardà L'any de gràcia, presentada recentment a Barcelona. Per la seva part, Prunés, juntamen t amh Montse Amenós, va signar l'escenografia i els figurins de l'esmentada producció de l'òpera de Donizetti. D'entnda, preguntem quin és l'aspecte d e l'obra que han pretès potenciar especialment. - L'interès central de l 'obra S 128 Joan Lluls Bozzo rau en el personatge que li dóna el títol, que per a mi -explica Bozzo- és un símbol molt exacte de la doble vida, de la doble rrwral, qu,e han fet d'eU una imatge també molt precisa del teatre; de l'actor. L'actor portat gairebé a les últim.es conseqüències. Professionalment ha de fer una cosa i personalment n 'e.Hà vivint unes altres de ben diferents. Bozzo continua en aquesta mateixa línia argumental: -El motor de l'obra és aquesta contradicció interna del personatge que ha de tenir comportaments gairebé grotescos, ja qu.e en el seu ànim intern viu exactament el contrari del que figura que fa externament. Volem jugar amb la mitja màscara. Sempre que Rigol~tto aparegui en escena en el seu paper de bufó, portarà la mitja màscara grotesca. Però quan actua com a pare, aleshores es treu la màscara i podem veure la seva cara més autèntica d'home normal. I la idea de la maledicció d c Monteroe qu e per a alguns és essencial? Fins i tot on. ginahnent l'obt·a s'ha. via pensat titular 1J maledicció. -Aquesta idea ,, important, és clar, i110 la bandejarem pos. [, seva presència, gaire!V psicoanalítica, pesa i. naturalment, hi Davant d'una pt·oducoió es planteja, ment, el temor de gosadia dels plantrjr ments dramatúr~rs oferir resultats produents o ment colpidors. Eu aqu~t rec01·do a Bozzo la genèricament immobilista dd món dc l'òpera -especialment públic, però també els intir· prets- i les seves reticènci~ rrpecte dc criteris formals ma,·, trencadors. I apuntem, corn a ~ elemental , eJ recw·s tan hahil~ del can vi d'època dr rar& Bozzo situa aquest món així: -Nosaltres hem partit criteri de no canviar l'època. que vam fer això a Don quale al Grec, perquè s'adoplt va a les característiques de l'tr paí. En canvi, ens ha se~ que en el cas de lligolello ' Victòria el plantejament resultat gratuït. Isidre Prunés insistt'U r· i aquesta línia... . -La moclernitat formal dt 11 proposta, tW la donem ~e~ canvi o trasllat d'època, srllfJ!# un concepte general. t\osallrtl mantenim el referent de I~ renaixentista, però en fem ,, . lectura pròpia. Continuant en la disru'~10 bre la problemàtica d'un rrpl¡! tejar òpt>r de la -1 està pen s d'rm' coses L'as¡ meni postt amb meni un e: tam¡ els fi teatr expli Pc SÍIU! tueil -E Uae. refiE mon pres prot més príb1 men CÏH CUlli sem¡ que COIIJ etcè B, aqu ven joni -I Rigc nan bles L'ac I ac fon~ poq can fror Si~ els, de~ F obr ticu esc, nés PANORAM A u ot oris'ha. ~r lA ·a é r, i11: as. Ll ain~ lt>$0 ~ 3erà.. DOTI :Í!ti· :~ dènril a dtl ~cntd intir· e re> llU'"' ma l•. !de~ 1(!rl# ¡¡¡ópcr •sa/Jrtl !'è~ m111' tcjnment dramatúrgic d'una òpera, Bozzo entra més al fons de Ja qüesúó. -1inc molt clar que la música stà • e per damunt de tot. No , pots ellsar en una drarnaturgta f'orçar les . p òpera tntenta.nt d'una coses ¡ anar contra la música. L'aspecte musical és absolutament prioritari. Qunlsevol proposta no pot entrar en conflicte amb la mzísica, i, consegüentment, en l'execució vocal. Seria un exercici estèril. Per altra part, tampoc 110 has d'oblidar que en elsfons l'òpera és una forma de teatre musical. Realment estàs explicant una història. Per n Bozzo, les escen es, les situacions teatrals, no constitueixen problemes greus. -El problema són les àries. L'acció se suspèn i dóna pas a la reflexió del protagonista. És un moment en el qual has de tenir present que cal que el cantant el protagonitzi molt bé, perquè a més és el que més interessa el públic. És el moment en què tens menys possibilitats de fer exercicis d'estil. Has de deixar que el cantant estigui còmode. L'òpera sempre es 111011 entre el recitatiu, que és teatre, i l'ària i també els conjunts -duos, trios, quartets, etcètera. Bozzo no fa diferència, en aquest sentit, entre la intervenció individual de la de conjunts. - El famosí.ssim quartet de Rigoletto, que el trobo impressionant, la lletra repeteix incomptables vegades el mateix concepte. L'acció resta totalment aturada. I aquí és on el compositor va a fons. Aquí pots plantejar molt poques dificultats teatrals als ccmtants, perquè ja n 'han de fer ~ont a moltes de tipus musical. 1 no entraries en conflicte amb els cantants. Has d'anar a favor dels cantants. Pregunto si Rigoletto és una 0 .hra que ofereix al·licients particulars des del punt de vista e:cenogràfici. dramatúrgic. Prune assenyala: l' ~Totes les òperes ofereixen alrcrents remarcables. En el cas Isidre Prun• • de Rigoletto, d'entrada ja et trobes amb aquesta festa, que ha exigit resoldre tècnicament problemes especials, com és el cas de l 'actuació del cos de ball. A l'espai hi ha diferents nivells, hi ha passadissos -per entendre'ns- i un terra que es va elevant cap al fons que permet la distribució dels personatges i que en definitiva ofereix un joc d'escena que no és l'habitual. És clar, això suposarà el problema que els ballarins hauran d'actuar en espais esglaonats. I hi insisteix: -Després hi ha el jardí de la casa de Rigoletto, més endavant tornem al Palau del duc, però en una altra sala, i finalment hi ha un espai desert, una pseudofonda o taverna, espai que hem resolt amb el mateix mòdul esglaonat que va prenent diferents formes. Es tracta de formes més dramàtiques que no visuals. Més per a l'ús dramàtic que es fa d'elles que pel que simbolitzen. Bozzo fa una precisió importa n t. -No és un espai gens figuratiu. Fent figuració dels con ceptes estètics del Renaixement. Del Renaixement vist des del punt de vista d'un romàntic. Rigoletto rw és ortodoxament renaixentista. P r·unés rebla el clnu d'aquest arhrument: -No estem reproduint la realitat pels mecanismes normals del realisme; fins i tot a nivell dels materials. Pel que fa als figurins , Prunés entt·a en matèria: -Forçosament, hi ha una coherència amb l'escenografia. Intento mostrar una recreació del vestit de l'època renaixentista procurant una integració fluida a l 'espai, procurant que funcioni a nivell visual. /./espai, p er altra part. té una gran força, en estar rPcobert de pa d 'o r que forneix un context de daurat bastant important. Aleshores el color del vestuari està pensat perquè tot funcioni 7 307 PANORAMA Qu. Fenic l'imp Rigol mé$ ~ tenia títols ocup' que, , deter, nece1 Est galer c¡ne .loan Pons bé. El personatge central té el seu figurí per quan actua a la cort i té el del personatge de carrer. Quan actua com a bufó va vestit rnol diferent de la resta dels personatges. Teniu por de la possible reacció nt•gativa del públic, atès que l'operística té criteris més aviat conset·vadors en l'aspecte dramatúrgic? És Pnmés qui situa la resposta. -No podem pensar en això. Nosaltres fem allò que pensem que cal fer el 1995 per enfrontar-nos a Rigoletto. Jafa temps que treballem junts amb en Bozzo per estar tranquils sobre la base que si treballem amb sentit i intel·ligència, la cosa normalment ha d'anar bé. -Té raó l'i sidre - insisteix Bozzo-. Nosaltres no temem la reacció negativa del públic. Intentem bastir el Rigoletto del 95, el qttal forçosament ha de ser diferent del 1940 i del1980. No p odem estar al marge de l'evolució dels temps. Que ens hem d'explicar amb el llenguatge dels nostres dies , això és indis- cutible. I si ens xiulen, mira, què hi farem. No podent plantejarnos el nostre treball a, la defensiva. Prunés, encara hi afegeix: - És totaltnent implantejable que fem un Rigoletto dels anys 60. I Bozzo referma: -No crec que ens hag uessin vingut a bzLScar per això. De Rigoletto, se n 'hem fet moltes versions. I al.eshores , o bé hi aportes una visió pròpia i personal o bé no val la pena posars'hi. Val més agafar algú de solvència provada, i endevruu. Rigoletto potser és una de les òperes més representades de la història del gènere. -És més interessant arriscarte -insisteix Prunés- qtu! no anar sobre segur. El punt de partida de la feina és sobre la base del que t'agradaria que fos aquesta obra.. Recordem a Bozzo que qu an va dirigir Don Pasqu,ule va quedar literalmen t sorprès de trobar-se davant d'uns ca ntants que er en també actors d'una gt·an categoria. Em refereixo1 lj;nzo Da ra i Luciana Serra Pa d em el' aquest tema tenint en compte els que integren els dm r·epartim ents amb e1s qual; haur·à de treballar. Bozzo con· fessa que només coneix els dr casa, J oan Pons, Stefano Palat· chi, i en aquest sentit està mo~ tr·anquil. -En principi no em preocufl' si ara la sorpresa la tindré d• signe contrari a aleshores. Pen en tot cas, penso que sera• arústes importants no sols enJ pla vocal, sinó també com e actors. El fet que gaudeixi de 20 di,. pet· a ssajar, en tot cas no li ~elit' bla un període massa llSJl· atesa la complexitat de la dr.r matúrg.ia, que exigeix la P~'~" sència també d'un cos de baU, . · · ' R amon Olle'' alht• que d 1ngu·a ra dissenyador de les coreogra· fies. Bozzo i Prunés porten ja 11~ · t-r quants mesos treballant Jllll • amb elJs també el reapo~a• , J!IJ&:1 b le de la il·]uminacJO. ~ Moros. exc e¡ dia tel estre I gia a l'erdi Yet Travi en 11 diver Vic to contr ca ca ra dF lc1 de A· quest ¡1ròpi seva tesi a que 1 tures duc acab &ed11 , gons1 ra tr amm .\foni bm, l'et Pave desp. i La /orçc e11 u nttt'sr' ta et que · cenc ra q, a la ~I; u oue. PANORAMA Rigoletto o la fi dels anys de galera ixo a erra. nt en s do¡ :¡ual> con· ls dr 1 alat· tn~l -cupo rédt Pere ·era• en d lffl . I dit· wn- ]at1· drapr~ ball. al ho- Quan l'll de març de 1851 el Teatre de la Fenice de Venècia -ciutat aleshores pertanyent a l'imperi austríac- va aco/Ur l'estrena de Rigoletto, Gi11$seppe Verdi posava fi a l 'èp~ca més dura i esforçada de la seva carrera. Tot JUSt tenia 37 anys i ja tenia darrera seu un actirt de títols molt extens -de Nabucco a l'obre& que ens ocupa, cal comptar-ne una quinzena-, se11$e que, però, cap d 'ells li hagu és fo mit aquell èxit determinant i decisiu que tot creador espera i necessita. Estem parlat dels que e ll qualificà "anys de galera", anys de treball intens i sense descml$ que a la fi van esclatar amb aquesta obra excepcional, que juntament amb les dues immediatament posteriors -11 trovntore i La 1\·aviata, estrenades ell853- van configurar la seva trilogia ar:cifamosa que va catapultar definitivam~nt Verdi a la fama i al prestigi més incondicional. Verdi, igualment que va fer després amb La Tranata, va basar l'argument de la seva òpera en un obra teatral co11tèmporània, El rei es diverteix, del seu gaire bé exactcmumt coetani l7ctor Hugo. Cal dir que a l'escriptor francès, controimatge lmmana força exacta. de Verdi, no ra complaure gaire l 'ús d e la seva obra i mai 110 r·a demostmr entusiasme ni interès per gmtdir de la del compositor itolià. A Verdi l'interessà de seguida la figura d'aquest Trihoulet, d'aquest bufó que viu a. la seva pròpio. curn i de fonna tràgica els fmits de la seua tasca professional. Recordem, a tall de síntesi argumentnl, que Rigoletto és un bufó de cort que 110 s'oposa, sinó tot el contrari, a les aventures i els excessos anwrosos del selL senyor, e l duc de Màntua, i que veurà com la seva filla acaborà essent víctima també de les proclivitats seductores d'aquest, fins n ncabar en una giragonsa granguinyolesca de l 'argument, de manera tràgica, amb la mort de la noia. Una mort onunciuda en fo nna de maledicció pel cornle llontero11e, víctima burlada, al principi de l'obra, del noble i del bufó. l'erdi va recórrer nis bons oficis del llibretista Pave, autor del llibret de ~fachetb i que Ito seria ~esprés dels de Simon Boccanegra, La Traviatta 1 La forza del destino. Va ser ww obra pensnda força temps i, tanmateix, escrita d'una tirada, en, 1~11 procés de composició nwlt pla~nt per al 1111181 c· Allò que uo va ser tan plaent va ser la lluita oontra la censura austnaca, ' · e lar fJUe no veta que es mostrés amb tanta claredat el cnràcter llicenciós del ret· Francesc I , p erque, es cor&St'de ra,. ta que el ' bl. d . ptt Lc po. na traslladar aquella imatge l Uade lant• . austnaca , . , r.a etxa 11t0narquw c om a lltslitució · Altres aspectes tampoc no plaïen els U$senyars censors d e l moment. Verdi., hom~ que estimacCL molt el contingut literari d e les seves obres, va resistir el que t•a poder i a la fi consentí qrLe la figura clel rei t>smento t fos substituïda per la d 'un impersonal duc de Màntrw, de nwlta menys significal"ÍÓ p olítico. L'èxit de l 'obro va SPr üuportant i Rigoletto es va con vertir des d el primer nwment en lut autèntic títol bandera d'història no gens problemàtica des del punt de vista de l 'estima del grcm públic. Musicalmellt, és ulla composkió molt reeixida en la qual el binomi mrísica-text es produeix en una re lació de sine rgia exprt>ssivrt gairebé ideal. Ltt riqueso p sicolò¡,>ico dels personatges i la de les diverses situacion s ten ell sempre una traducció musical exada i precisa que converteix aquesta òpera en wt prodllcte absolutament rodó. L'origen teatral del text esdevé peça clau , perquè forneix un continuun1 de discurs dramàtic d'una gron cohe rència i riquesa que la música serveix amb un màxim de rel"rtrsos expressit&S. En el pla VOC(tl, l 'obra compta amb moments d 'una bellesa notnble i dues de les seves àries, la inicial "Questa o quella" i la més tardana •'La dona é mobile " figuren entre les m és celebrades del repertori operÍ3tic. Curiosament, m e ntre el baríton -Rigoletto- carrega amb la part més lla rga, dificil i comprom esa de l'òtJera, és el tenor en aquestes dues tan celt>brades àries qui aconsegueix els favors d el príblic. Cal destacar també el quartet d el t erce~· acte -duc, Gilda, Rigoleuo i Maddalena-, "" dels conjunts vocals més bells de tot l'opus verdià. La 'versió que arriba a Borcelorra té en la figura del baríton menorquí Joan Pons el seu al·licient més remarcable. En urr repartiment doble pel que fa als popers principals, el paper de Rigoletto serà interpretat també per Barry Anderson. Com és sabut, aquesta és una òpera de referència per als barítOTI$, al quals s'exigeix tutes capacitats Ütterpretatives especiabnent apurades. El duc de Màutrw comptarà amb la inte rpreL4ció d'un tenor ben conegut a Barcelorra, el mexicà Femcmdo dt> la Mora, que compartirà el paper mnb Salmtore Fischiella, mentre que Güda serà incorporat p er AIRssandrn Ruffini i Alida Ferrari, que substitueix In previ.~JtcL Sunú ]o. Laura Polrerelli serèt Maddalena en totes les representacions i el mcdeix s 'esd evindrà. amb Stefarw Palatchi en e l curt pt>rÒ difíc il pctper de Spamfucille. Altres papers seran servits per can_,. tants cie cnsa, com són Cristòfol Yüws, Rosa Maria Conesn, A lfredo IleUbron, Manuel Gcmúlo i Canne Vúaplamr.. La direrció mwical !Jerà de Giuliww Carello, 1111 110m d escom•gut deh afeccionats barcelouins. Les set representacions, una més de les previstes, tindron lloc els dies 19, 22, 25 27 28, 29 i 30 dt> juny. 9 PANORAMA MIREIA BARRERA orc¡ ui tocar Exponent d'una nova generac ió de directors corals Mac/1 ('IJflf( IIIIJCI• siguil -E. rió d1 -Si nom• rome jo pe1 SCliSI' rió, l És UI JIOSSl majo s'ha que é gener -E1 que I: sivan _y, Mireia BorNil dirigei• qulflt formacioftl conli Una nova generació de joves directors esmerça el seu treball per augmentar, de manera qualitativa, el nivell de la música coral. Molts professionals que ara són a punt d'entrar a la cresta d'or van comenper MARCEL B. CABE%AS ostè dirigeix els cors Madrigal. Ariadna, Aura j 1'Escolania Vet·ge de Montsenat. En què es diferencien els uns dels a tres? - Dirigeixo dues corals com a tals, que són Madrigal i Ariadna. A part, ja que només em dedico a dirigir, porto altres grups que tot i tenir vida com a cors, formen part d'escoles. Un d 'ells és el cor Aura, un grup juvenil de veLLS blanques que hi ha a l'Escola del Palau, i l'altre és l'Escolania Verge de Montserrat de l'Escola Pia, que fins ara havia. cantat al Liceu quan les obres requerien veus infantils. -En quina d'aquestes fa cetes veu més p r oj ecció de futu r? -Amb els nens. Són una font en què les generacions joves que ens V 10 Diri8 amb fiamíl unit•l nomé sort 1 lel e çar de manera atzarosa a esJ:>ecialitzar·se en la direcció coral. M ireia Barrera !Ter· rassa, 1967) és un exemple de l'auge~ se11zi joves quef d' una manera incombustible, di rec dediquen a seva carrera a la direcció. voMr dediquem professionalment, hi estem posant els ulls. Intentem que els nens dels conservatoris i les escoles cantin milJ.or. I això s'aconseguirà, a JO anys vista, fo rmant directors des dels cursos de la Federació Catalana d'Entitats Corals (FCEC) i disposant la. gent jove perquè transmeti als nens uns hàbits - inexistents avui dia- de cant, emissió de veu i cultura mLLSical. -En el projecte del Cor Madrigal també hi ha la inversió de moltes esper ances? -El Madrigal és un cor refondat que juntament amb altres cors de Cata.lunya ha apostat per gent jove que apliqu.e n conceptes nous i di.sposen de més oportunitats que la generació anterior. Això és clar que canviarà el panorama del cant coral. Treballem amb g ran inten- sitat, sempre bLLScant una mar· ca de qualitat. - Això significa canviar l'allll teu risme ngen t per una proftsionalització dels cors? - No forçosament. En oqntlll motnents hi ha poquíssims e~ professionals a Catalunya. I ~ ho són és perquè darrera tellt 1 el suport econòmic d 'afgwwin~ titució. I això és terriblemtf di}teil d'aconseguir. }o dirin q'l professionalització en el seit' de seriositat en el treball, nopG! en el sentit de remuneració. - Cap on camina, doncs,eln~c . Cot· Madrigal? - Els cantaires ltan de ttni! uns coneixements importants~ lectura i han d'estudiar eonr Això vol dir que el cor ecolUOO: ~ narà cap a milJ.or i es podrà •• &t gir que la gent respongru tec r. r ual cament. TtL no pots ,e altre. ¡¡as.çc què I riorw està estud -I \Ull S Jll'ofe -C come l'alot pen res 1 diner sort, dirig CCip 1 d'est Ueia diur intet Yanr ini.T1 beca PANORAMA ls ren atn :ar·se (Ter· ~e ~ ;tible1 ó. 1mar· l'w ¡rof~r queJII .$t'Gil !J , lJ fe!f(J 10 iJ¡- ·iaqrt SeJi~ no pr.! /), eltNJII . uJIÏI' :ntJ~ canl· 1Iudt ràt!Í' titllo" rUll' orquestra amb gent que no sap tocar els instruments. Doncs el lladrigol busca que tots els seus antaires tinguin una bona forc ' • mació rocal i que tecmcament ~iguin dignes. . -Es pol parlat· d una gcnct·arió de clirectors joves? -Sí, i tant. El que passa és qne no massa gen r es dedica exclusivoment a dirigir. D'alt ret banda, jo pertanyo a una generaci6 que sense tenir cap noció de direcció, va agafar l'hàbit de dirigir. és un fet que, tot i que continua passant, intentem resoldre. T.-a majoria de directors actuals s'ha format en curset.~ d'e.~tiu, que és el que hct salvat tota una generació. -En quin moment va veut·e que la seva carret·a anava cxclu<il·ament cap al món coral'? -l'a ser molt progressiu. Dirigia corals com a hobby i, amb un cert recel de la meva família, vaig deixar la carrera unit•ersitària per dedicar-me només a la música. Jl e tingut la sort de viure una època en què les coral.s, encara que siguin senzilles. han renHtnernt el director i ai:xò em va permetre valdre'm per mi mateixa. En altres països europeus això no pu.ssa, entre d'altres coses perquè l'ensenyament està subvencionat pel govern i la gent no eltà acostumada n pagar-se els fJtudis. -f per conrretar més, quin~ ran ser els preliminars de la seva proressionaützació? -Com la majoria, vaig començar a estudiar al conserratori de manera fortuïta. No per vocació, sinó perquè aleshores estudiar música 110 valia diners. Paral·lelament, per s~r~, als 15 anys em van oferir drngir una coral sense tenir-ne cap , de Jer r. d' noct'o' . · Despres cursos estnr, organitzats per l'Orfeó Lleicl t' · l , . a a 1 u f CEC, v aig estudtar du . rant tres anys a l'escola lll!ernacional de d.treccw . , de ~ 0 .m~r, a Bèlgica. Vaig anar-hi, tau:olto ll d. tenir cap beca durvu tr,l sense ant e s d os primers nnys. Només me'n van concedir j. al final de l'últim any. quan a efectes pràctics no em calia. perquè hauia acabat els estudis. L'assignació de beques tant de la Generalitat com del Ministeri per a estudis musicals és clarament insuficient. -Després de vostè i sota la batuta de P iene Cao \a contin ua r estudiant gent. .. - Jo vaig ser la primera que ·vctig anar a Bèlgica. M'ho pagava tot jo. Després hi hem anal tres persones més que no han pogut aca.bar els estudis per problemes econòmics. )o tenia la sort que era més jove que ells i vaig poder recórrer a preus joves i facilitats econòmiques en el transport. -Durant aquest cu rs, pet·ò. el conset·vatori de Cer ver a ot·ganil- Malgrat que no massa gent es dedica exclusivament a dirigir, es pot parlar d'una generació de directors ioves za uns cursos europeus de dit'f'Cció coral amb la presència dt' Pierre Cao. -Els alumnes admesos en aquests cursos disposen de roportunitat cada tres setmanes de tenir Pierre Cao com a mestre. Ara no caldrà anar a Bèlgica. -Pet·ò quines set·ien per a vostè les funcions d'un director de cor? -Principalment de "mecànic", en el sentit que el director h a de p rep arar l'instrumen t, assajar, corregir qüestions tècniques d'afinació, de fraseig i afegir un ingredient més artístic, que és posar la pinzellada c¡ue diferenci.a un director d'un altre. De tota manera. la majoria de professionals es troben davant de persones q~te no saben nuí.~ ica. Tot i que això comença a canr•ia r, molts directors que conei.:ren els estils per transmetre la qualitat en la interpretació es troben amb grups Jormots musica lment a zero i r•ocalment pitjor, i la seua funció es desplaça a àmbits molt més pedagògics. Per exemple, terren la tasca de fer que la gent resistei:\'i assajos a la nit, que é$ espantós i 110 ¡1us.m enlloc més d'Europa. - 1 com a rtir eclora, qttÏJl seri<l d tipus dc m(Jsica mf.s agnli'da? - Em sento atreta sobretot per lo música que comprèn des del Renaixemeut o Barroc fins a compositors actuals. Vull intentar fer cada vegeu/a més nuísica d'ctquesl segle. La música contemporània es pensa que és molt dura i se n'ha de saber molt, però no Ps pas cert. Es pot fer música molt senzilla i anar educant; el que passa és que hem d 'lwbituar-nos a dissonàncies, melodies i sons diferents. -Com valot·a la política de I'Admin ist•·ació •·<•speele de ]a músicH ('Ot'al? - Molt poque.s vega.des en.s deixen dignament. Tant l'Adminis1ració com els mitjans de conumicació creen una imatge folklòrica del cant coral. La televisió dóna exemples de corals que són ridiculit::;cmts. que semblen més un guirigall que no un g rup de gent amb esperit artístic. 1 aleshores bona part de ropinió pública té unct visi.ó del cant coral que es redueix a ca11tar i passar-s 'ho bé sota Ulla barretina o menjant botiJa rres. - lla ti ngut algun desengany. don cs, en let. relacions personals dins el món de la música? - Professionalment sóc molt jove per descobrir si he tingut o no desenganys . El que he après per mitjà d'algttnes males experiències és que quan ets professional has de tenir sempre a mà 11 n contracte on estigui escrit, signat i acordat el que toca. i no. pol ser que hi hagi malentesos o sorpreses desagradables. 11 Port de Barcelona - - -'-::S> A utoritat Portuària de Barcelona Així serà el Port Ve • El Por t Vell és una part del Port de Barcelona, del teu Port. Un gran t'i~ destinat a tots els ciutadans. Un lloc d'oci, lúdic, cultural i comercialonp pots realitzar activitats impossibles d'imaginar fins ara: passejar i fer a la vora del mar, gaudir d'una zo!ll verda i llargs passejos, descobrird marí, fruir d'un cinema espectaa~ comprar i menjar de tot i a qualseld hora, i fins i tot fer negocis. El Port és teu . Gaudeix-ne. Port de Barcelona. El teu Port. vo eió lit; sov el om pre ( Sor nor me no ére oie ~ de me ca• I per Ien me rec ~r de res pú¡ $er re~ lo e$1 gic mc ;,'flf~ .ai'. PANORAMA Lawrence Foster, confirmat com a director titular de I'OBC MIKROKOSMOS • Qu1na tde tnt!pll J llOC ]oop Jles ~r~ zona relfu lCubL elsel~ Port. n ., I rOSSIO •••• És encastada en els replecs més vius de lo memòria, com uno fi~o vitol, lo primera vegada que vo1g senfir lo Passió segons sant Mofeu de Bach: el 1958, en unes audicions emmorcades en el cicle commemorofiu del cinquantè aniversari del Palau. D'aleshores ençà, quantes ver~ons no he sentit de l'immen~ fresc bochià ... ! De Iota meno! Obvioment, tampoc no podré oblidar lo 'meva• Passió, quan, integral circumstancialment ols rengles de lo Coral Sant Jordi, vaig participar, el 1977, en lo primera Passió que dirigia Antoni Ros-Morbò. Així i tol, i malgrat aquest dens bagatge pretèrit, quina sorpresa, lo Po~ió recent o Santa Moria del ~r, organitzada per lo Fundació •lo Coixa•! tQuin màgic encanteri atorgà una dimensió novo o aquella obro lon coneguda i estimada? M'atreviria o apuntar que lo lorço d'aquesta Passió, amb el suport d'uno succinta i ocurodíssimo esceni~coció de Jonothon Miller en un espai sàviament delimitat, va roure en el grau de comunicació i de participació cercat i assolit¡ uno comunicació i participació sovint ton difícils d'aconseguir en el more d'uno solo de concerts, amb el ritual inherent o lo interpretació habitual dels oratoris. rouro creada en l'audició de Sento Moria del Mor fou lo que només es dóna, molt excepcionalment, en l'autèntica recreació d'u~ obro d'ort. Els qui hi érem, e:em ~~~ més que no uns simples 01ents, ~ns o sentir-nos implicats ~ment..en el desenrorlloment lo sess1o, en uno meno d'immersió comunicativa, en uno fusió catàrtica. Per entendre' ns (i lo referència ~als qui saben de què parlo, pot fen¡r ~Ior de categoria), entre número 1número de lo Passió entre recitotius, àries i corals no s~ sentí e1 , , . ' di!Illes mm1m estossec, ni cop altra les sorolloses manifestacions ~p~rotòries o què és ton procliu el publlc habitual del Palau ... l? versió de ld Passió ol·ludido sero' ben se~ur un punt de refe~encla • · per o futvr. ' I per ols qui IO Vlsq ' e tèf ~dem, un~ 11ovor de gaudi ~ lC 1 e reflexiÓ humana i reli91050'.~ue rebrotarà o coda rememoroclo. Pere Artis al com va avançar en el diu T CM/RMC, Lawrence Fostet· ser·à el nou titular de l'OBC a partir· dc la S<'U pròxima temporada. E l músic nor·damcr:icà va ser: presentat als mitjans dc comunicació en n:na confcr èncin de premsa en la qual mostrà, u1tr·u Ja seva satisfacció p el uomenamt:uL, el seu ideH i musical a parbr del qual pensa desenrotllat· Ja seva tasen u .Barcelona. D' ascendència romanesa , vn n ~i­ xer a Los Angcles l'any 191!1 i estudià direcció amb Fdtz Zweig i p ostcr·ior·mcnt amb KarlBoehrn. L'any 1966 va guanyar el Concurs Koussevistkj i el 1968 es traslladà a Anglater·ra , on va debutar amb l'Orquestra Hallé i amL la Royal Philharmonic, dc la qual va ser pti.ncipal director invita t. Entre 1972 i 1978 va set· direc·tor de la Simfònica de Houston , on suctcí J ohn Barbirolli i André Previn i quatt·c anys més tard va set· nomenat director dc l' Or·questra dc :MonteCada on ha restat setze a nys, inLer·r·omputs per un p er·íodc de dos anys. També ha estat titular de J' Ol'(¡uestt·a dc Carnbr·a de Lausana i de la Simfònica dc .Tcm salcm. En el terreny líric ha clir·igiL òpera al Covent Gardcn dc ], ondrcs, Mctropolitan dc Nova York, Oper·es dc Pru·ís, Hamburg i Berlin. L'any, 1986 va inaugurar la n ova seu de !'' Opera lmanol Bageneta rep el Premi Mamtel Valcarcel d~ Composició I obro titvlodo L Re/o¡ abandonada de las horas, del compositor lmonol Bogeneto, va aconseguir el Concurs Internacional de Composició Pianística Manuel Volcórcel, convocat pel Conservotorio Profesionol de Música Jesús de Monosterio de Contobrio i per lo Fundoción Marcelina Botin. Aquest premi està dotat amb un milió de pessetes. El jurat era integrat per Enrique Franco - president-, Gonzolo de Olovide, José Gorcío Romón, Daniel Sprintz i Joan Guinjoon. En total es van presentar ol concurs, 59 partitures, procedents de pràcticament tot el territori espanyol i algunes de l'estranger. Ultro el premi en metàl·lic, l' obro serà estrenada o Santander ol Polocio de Festívoles lo segona quinzena d'agost, dins de lo P.rogromoció del Festival Internacional ae Santander. En serà l' intèrpret, José María Pinzolos. • Lawrence Foster dc Los Angelcs amb Placido Domingo a l'ò¡w r a Othello i poslc>rim·mcnt lú ha dirigit Lo bolrème, Falstaff. Elektra, Don Giovanni i Ulmgel de foc. Lu tcmpor·ada actual ha dc dirigit· n lrs òper!'s de Ber·lín i Los Angclc'R, i t' n r i c·amp simfònic dir4,<ir·à I'Orqut•st ra dt' P al'Ís, Simfònjca de Chit·ugo, City of BiJ·rrúngham Symphony Ül'r hr&tr·a i Filharmònica de Los Arrgclcs. Jla enregislnll per a CBS, DECCA, Al'iola, PhWps, Erato i EMl . Des ell'! 1990 Lawrcnce Fostet· és dir·cc:tm· del Festival Jntcmucional J c Música d 'Aspcn, festival que sc cclcbm u l'estiu . • Guanyadors del 43è Concurs Permanent de Joves Intèrprets ls gmmymlors de la 43a convocatò ria del Co nc urs PerE manent de joves Int èrprets, orgcwitzat p er joventuts Musicals d 'Espanya , que va tenir lloc entre els dies 27 i 30 dPl pnssat abril a Alcalà de He11ares, han estat els segiients. En la fa se de vent-fusta: primer premi ¡u!r n Vicent Tlforefló (juwta ), i segon [Jremi, ex-aequo, JH!r a } os Pp Rom on Scmcho (darinet) i Salvador Salvador ( clarinPL). En la. fase del vent-metall: primer ¡Jremi, no concedit ; segon premi. per lt .favier Rizo (trompa). En llt fnse dc> p ercussió: prim.er premi, 11 0 c·onceclit; segon premi per et } avier Alonso (p ercLt.~sió). El nombre total de participants inscrits fo u cie 61, i el de presentats cie 28. El jurat e ra fonrwt per Alfredo Araci/, Pedro León, José Vctdillo , J oaquín J ericó, íUiquel Bofill, José Vic ente Pérez, Santi Molas i Nonll Arola. • 13 PANORAMA Set concerts al X Cicle de Música del Segle JOC Presentació pública de b Fundació "Les veus del dernó• IICI marató va obrir el pu.~snt 24 d'abril elX Cicle de il/tÍsira del Segle XX. promogut per Iu Fuudnció MIÍsica Contemporlmia que dirigeix el compositor Albert Sardt'i. Aquesta mcmifestació, que com és sabut va néixer de la mà de l'Associació Cawla11a de Compositors. e11gunny oferirà un total de set concerts, uit rn l'esmentada mctrató, i es perllonga ni fins al dia 19 de juny amb l'ctci iWCÍÓ rlel gmp inst rumental Sitges 9·1>, nrt.H:ut d'una altra iniciativa de la jiw dació esmentada. els cnrsos que se rele{;,·en en aquesta vila. El cicle en conjunt no ofereix gaires eleme11ts especialment digne.5 d'atentió. Compositors europeus es barregen sense cap mena cle pretensió de criteri preeswblert amb d'altres d'espanyols i cawlcms. tot oferint utw imatge bigarrada que. a més, acusa la ma11ca de novetats i no presenta tampoc cap estrena. 1àmpoc en l'apartCif interp retatiu ca,l remarcar la pn•sència, de noms especialment rellevants. Allò que .~í cal destacar és el conjunt d'activi-tats al marge del cicle que ens ocupct. que desenrotl1a lct Fundació Música Conremporània. Esmentots els cursos d'interpretació i composició que tenen lloc a Sitges, cal fer referència a la imminent publicació d'un llibre d'obres per a piano, especialment dedicat als estudiants. Es tracta d'omplir el buit de material d'execnció fàcil ell el camp de la m1ísica contemporiinia. Per aixó s'ha demanat a 36 compositors espanyols i portuguesos sengles partitures específlcamPnl pensades per a l'objectiu pedagògic en qüestió. En el camp cie l'edirió s 'ha de fer esment de la pròxima edició d'un llibre sobre pensament i estètica musical. obra de Josep Soler. llibre que editarà Boi lea u. E U I llassat 25 d'ab1·iJ tingué llo1• 1pl g r·nn h:it de co nvocatòria a l' girs iu d1'l Reial Monestir dc Prdran: u BmTrlona, el concer t dP prr-e111¡ dc Iu r·ecentment creada Fund ''Les veus del demà... Aqut'sta nova entitat, de rara. totalm ent privat, té com a 1•rin1 ~ finalitat Ja formació i promorió, ll jançnnt el concer·t i el recital, dl' j,11 p r·onH•ses del !'an t, en ofrrir~los r01,, tu nitut de do nm·-sc a conèixer ni ~r" p1'tblk. Així, en aquest pl'imt•r· ron~~n - q ue fou presenta t pel professor, trit i cx¡wrt er1 òpet·a Roger Alit·r-, 1rt Albert Sarclà També lri Ira prel'ista l'edicifJ de dos discos anuals de nuísica simfònica espanyola CI càrrec de la major part de les orquestres, que existeixen a l'EstM Pspanyol. Es un projecte que té el .~uport de la SGAE, que és previst que e.~ dP.senrotlli aL llarg de deu anys i en la quol cada orquestra dedicarà 11na atenció especial als compositors de la seva àrea més directa d 'injlulmcia. Mentrestant continua la publicació de les dues sèries d'enregistraments, la monogrclflca amb discos de Guinjoan i Soler. i la pròxima publicació d 'altres d'Agustí Clwrles. Miquel Soler i Albert Sardà. i també la genèrica , que compta amb un disc a cura del d uo Mo11tserra.t GascónXauier Coll i Ull altre que comprèn concerts per a guiwrra de Guinjoan, Rodolfo Halffter i Villa-Lobos amb l'Englislr Clramber Orchestra. Posteriorment, és precisi q/(e es publiqrtin discos a càrrec de l'OBC i el Grup .l1annon. En total és previst que el curs 1995-96. la Fundació publiqui sis discos. • Deu anys de Musicoral V nguany, amb eJ Musi<-or·al 95 I:./ s'han celebrat els 10 anys d'a- 14 questa activitat organitzada per la Feder ació Catalana d'Entitats Corals del Baix llobregat. que cada any passeja per la comar·ca una nodrida m ostra dc la feina de nombr oses corals d'a<p1esta part del paí:s, principalment. Així , en tre els dies 4 de ma1·ç i 8 d 'abril, en set encontr·es que van tenir· lloc a Corbcr·a dc Llobregat, Esparreguer a, San t Just Desvt>rn, l'H ospitalet de Llobregat, Sant Andreu de la Barca, E splugues de Llobregat i Sant Boí de Llobregat, hi han participat en la 1Oa edició del Musicor·al les formacions bcgüents: Cor al E lisard Sala (l'Hospitalet), SC R Lo llobregat d c Ics Plo•·s (el Prat), SCC L a Coloma (Esplugues), Cor al Ln Passió d'Esparreguera (Esparreguera), Orfeó Enric Morera (San t J ust), Coral Heur·a (l'Hospitalet), Coral L'Esclat (Vallirana), Orfeó Catalònia (Cornellà), Orfeó Vicentí (Sant Vicenç d els Hor·ts), Or-ft>ó Vigatà (Vic), Coral Sellarés (Guvà), Coral Contrapunt (Abrera), Coral Ars Nova (M a rtorell), Cor·a l Amadeu Vives (Ma r·torell), Cora Xalesta (l'Hosr)italet), Coral Ressò (Sant Boi), Coral D iadema (Cor·bera), Cor al R enaixença (Sant Boi). Coral Margalló (Castelldefels), Cor·al ant Genís (Navàs), Coral Aura (Cornellà), Coral La Vall (Sant Climent). A::,'l·upament Coral La Lira (Vrladecuns) i COt·al Fer ran Sor s (SantAndr·cu de la Barca). • aclllllt'Cll dos joves cantant;, baiTt].. ni ns, la soprano )fai te l3arrenetht 1 ~ tenor Hèlios PardeO. AcomllBD)al· piano per l'italià }!arco E\'Bn~rJ-. l'ls dos cantants -actualment dehtb~. dr Juun Oncina- interpretaren 1••• d c Pc r·golcsi, Haydn, Mozart, Crnn dos, Douizetti, Schubert, Strau.. Cilcrr i Belliní. P et· contactar amb In Fundatii "Les vn1s del demà", que ja trronr,, cionudu la seva pt·imeru tempnnll d'uctuacions, cal adreçar-se ol rarrn dc Cu valle rs , 76. 08034 Barcelona. I D feliri Carri Jove Uon 4r¡ /lat 1 líric sar 1 xifro Ruggiero Ricci al Curs Internacional l'OCa Cc jura de Música d'Alforja escolct de nuísica ' forja (Tarrago na), L consecutiu p er segon Gror/rr.1, ~'(J, a ny org11111JU 1111 run • t emacional de nuísica amb In P"' sència del prestigiós violillisla n01t americà R nggiero Ricci. El Clin celebmrèt dt'l 6 al 16 de juliol~ ,U forjo et 13 km de Rem, i iJ¡c/on t/11 ses 11:ogist ra /,s de Ruggiero Riccf. la violini.,t a Adelirw Oprea11 I ¡,¡ vilollcef·lista Leonicl Goroklror. fl curs atorgudt una còpia de G11PIIII~ del Gesrí f eta per Drrvicl Bt1g11(, {B~r· celcm a) f t l 'a liwme que /ragi d~ most ro t més mèrils artístirs. E1 P~ assi.stir al curs de ma11ero artil11 1 pmsica. Si s 'inscritt de mo11ertl ntlt va l'ctlwnne haLLTà de ptJJsar "' ' P d'accés. P er acced'rr oI~ prova és obligatòri l'obra Dh·erlimfnlo ~ Xavin Turull (Ed. B oilearr). [t aquest mat eix curs tambe' s•·rn t/ollfl ciflsses cie teatre amb Lonw ¡)f~r, slwll. Parctl·lelament a les c/tl$ltl.~ } .aran tres concerts d e gaIot,/TPntn I rOl'¡ · l'1 ~', Fort wty de R eus: 7 de 1" · 0 R1rr1;, lli-l cert u C (l, rrec de R ugg¡er de J'uliol concert d 'alwrrnrs 1 • ·li I miJII' ' m ment del premi; 15_ de Jll ~~Jtli;l c fl de ccunbra a carrer d ~ Oprecm (violi), Leonid Go. ,.1 (violoncel) i N at alia Korol {pi;J<IÍ Gmdws. Av. Catalunya. ,J4j./ f¡¡t A/forjct . Tel. (9 77 ) 81-6-1- · (977) 81 -6 2 -3 2 • • r que gure nurtc qual 11ier Tat i, mé$ ortí.! del ' lla-, s· t'eus lli OS! li u era les ~ql qut eflt sol lrv. ba, est Pe1 l'e aq un, rne qu1 PANORAMA La coral Lieder Camera compleix cinc anys U Aragall amb els guanyadors de la primera edició Jurat de luxe per al 11 Concurs Jaume Aragall el8 allS de juliol tindrà lloc a Torroellc1 de iHontgrí la segona tdició del Concurs Internacional de Cant Jaume Aragall, organitzat per }oren/Uts .Uu~icals de Torroella de .llontgrí. ;\questa convocatòria ha deslletI/al una gran expectació en el món líric internacional, fet que fa suposar que se superan'i llargament la xifra de 80 participants que va conl'Orar l'edició inicial, Cal destacar la compo.~ició del jurat, autènticament important., ja que aplega un nombre ampli de .figures històriques, p t·esidicles pel mateix Jaume Amgall, i entre les quals cal esmentar Ferlora Barbieri, Piero Capuccilli, Giuseppe Tadtlei, Tationa Menotti i Manuel llusensi, a més de Lluís Andr·e¡t -antic director artístic del Gran Tettlre del Uceu i del Teatre La Mcwstrcwza de Sevilla-, Joan Oncirw i Emilio Sagí. S'atorguran tres premis per a veus femenines i tres per a veus mo1culines, dotats, respectivctment, D odri cuuf~t· ra1111 ona. I J s, d:M ¡onÍI:.J run ~· In pi~ norJ. cun• Jl o~ 1u cilf. 1 icci•• I¡¿., tor. l1 amb 1.300.000. 650.000 i 325.000 pessetes. i també s'atorgarà Ull premi d'1.300.000 pessetes al millor cantant català. Els guardon{Jts seran presentats per Jaume Aragall en un concert que tindrà lloc a Torroella dc Montgrí i a més, el dia 6 cl'octubre. se celebrarà ILI! altre concert al Palau de la Música. e11 el qual els guardo11ats actuaran amb acompanyament orquestral. Posteriorment al Concurs. Jcwme Aragall oferir·à novament un curs de cant que es desenrotllarà també a l'esmentada vila. baix-empordanesa entre els dies 1 i 7 d'agost. curs que s 'integrct en el conjnn.t de l'oferto pedagògica del Fe.~tival de Torroella de Montgrí, que comptarà amb la. participació de figures tan destaca des com Joaquín Achúcarro, A quil/e.~ delle Vigne, Joan Enric Llu11a, Xavier Joaquín. Vicenç Prats, Lleonard Balatla. Pèlix Ayo. Enrique Salltiago, Radu Aldulescu. Franco Petracchi i Alvaro Pierre. • JJIIJIII' ~ {S.. ll!i *- Esti ctàt l ra a~ ar,_ lprtli ~nro ll 11)· [t 1dOIIO a j!,;- .ues,tl ' Tlatn lrwin Gage: rectificaci6 des de l'estima Un error en la font d'informació, que a priori era d'absoluta solvència, i l~s precipitacions periodístiques habituals, van fer que no verifiquéssim prou eficaçment la falsa notícia ¡obre la mort del pianista rw~n Gage, que d'altra banda ens constava ~ue ;stavC! ~reument malalt. ,er a1xo vàrem cometre 1 error de publicar en aquesta mateixa revista una nota a ell dedicada, rnoguts per l'admiració que sentim envers aquest gran artista i desolats per ra seva eventual pèrdua. Ara, en rectificar-ho, a fi de bé, l'esperit d'home· natge i reverènc!a cap a la seva persona es er ma· teix, però a més podem felicitar-nos pel fet que la notícia no fos certa, i de saber que el nostre ben· volgut i admirat músic s'ha recuperat feliçment, i el que és millor encara, que està ple de P.roiectes i de ganes de ven1r a tocar a casa nostra. Sens dubte, l'esperem. • n f'Oil('('t·t que tinrlrà Uoc f'l 17 dc juny u l'església de ant Felip Nt'd i un ultn• que sc rl'lrbt·arà 1'1 diu 1 d(' juliol al saló modt'r·nisla de la Cuixn dc• Sahnd<'ll se•·viran per eommemo•·ur el cinqu è univcn;al'i dc la coral Licdc·r· Camern. Aqucfll eonj u nt va set· fundat l'any 1990 n SahucleU prl seu dit·ectot· aNua l, Josep Vila, amb els ohj cetius hàsirs dc tr·cballar programt'H d 'nh ni vt•ll , tant a capellet eonr amb inleJ"Vf'nció instrumental, utem•nl c•speriu lnwnt aspretes imvor·tants t'om són l'rcpc ilibri i l'empastamr nl sonor-, la unitat d 'articulació i dr fr·ascig, la pr·rcisió en l'afmació i Iu fidelitat rn les intct·prctacions. Ocs alesho•·es han mantingut una tnrjectòria caructeritzacta pel l'igor· en la tasca artística, que r ha portat n pr·ntngonilza•· esdevenilllt'nltl d 'una impor·tància r·emart•a hle. Si l'any 1991 part.iripava a .la Set mana de Cant Coral dc Barcelona, po~<tcdonnent h o feia als cicles dt• ~Hrsi c·a RcligioRa de Lleida i Ji'ucnlrn·ubía, FrRtival de MatadeJH'r·o i altres cicles i festivals d'arreu dc' l ' l~sta l cspanynl. Des del 1993 és col·luhonulor hubitunl del Festival Jntl't·nn(·innol de Múllica dc Peralada i dt' Iu Sclru hrr·tíada fie Vilu.berl ran. En r·cp r·esrn tadó de Catalunya, l'octubre tl t• 1994 va fer una gira d<' c·onc·c·rts per la Costa Blava francesa r·c.·sponrnt a la invitació dc l'Associació d'lntct·canvis Cul turals del Mcditcr..-ani. Ha col·lubor·at amb I'Orqucbtra de Cambra Teatre Lliut·r en la inlcr·pretació del Berliner Requiem i Oceon Flug de Kurl Wcíl i ri Cant d<> benvinguda rle Feliu Casull. També ha col·labor·at amb ri Clemrncic Cnn..ort al Palau de la MúAira Catalana en la intcrprctarió d'OlimpiadP de Vivaldi sota direcció dc Reoé Clemencic. Amh I'Orc¡ul'slra dr Cadaqués h a intrr·vingut en ll's òprre¡; ll turco in ltnlin i L'elisir d'amore. amb canLnnl~ tan reconeguts cmn .Joan Pons, Lcon tina Vaduvu, J osep Br·oa, Car·lns Cha usson, S umi Jo i Simone Aluimo. També ha estat dil"igit per· EJ'ic E d cson i per Günth(•t· Thcrwing a la Schuber·tíadn de Vilahrrtran l'any 1993. L'any 1992 va par·Licipar r n l'em·egistr·umrnt d ' un CD editat p er llunuonia Mundi amb l'Orquestra de Cumht·a Tcalrt· Lliure. integrat per· obr·a rle Manuel d e Falla. • tr 128 e PANORAMA e A R T La manifestació cultural Gal•les a Catalunya'95 portarà Margaret Price al Palau al·les a Catalunva ' 95, la manifestació d'acti v"ituts culturals gal·lcscs més impo•·tant frtu fora dc la Gran Bt·ctanya , presenta comn activital principal i destacada el concc•·t al Palau de la Mítsica ri dia 9 d'octubre, que ucolli•·à la BBC ationul Ot·chcst n l of Walcs amb la sopn.no MnrgareL P rice. Gal· les a Catalunya '95 - que inclou urtivitats entorn dc Iu llcnguu i literatut·a. la dansa , el teatre, ri cinema i tcle\'isió, Ics arts plàstiqurs, l'a•·tesania, la ciència, el coneixement, r cducació i la música-. va comrnçar el passut abril la seva primera manifestació amb la dansa. Així, l'ln ~titut dr l Teatr·e ucolli 11·es muntatges de Diversions Dancc Company (Thc Na tional Dance Company of Wa1es): Straight Jn cket , Svsplkt i Remembrance; aquPst tlu•·J'C I' títol és una c•·cació del rorrògraf català Toni Mira -crcadot· dc Nu ts Nus Dansa-. especialment diss!'nytHia pe•· la companyia gal·lesa aquesta dan et·a temporada . Oc fet. però, set·à uquesta tardo•· que tindran lloc le;, ucti\ i ta ta de Gal·les a Cata1un ya'95. En el terreny musical. el mes de setembre i dins les Festes de la Me rcè podrem gaudir drl folk gal·li's umb Sian .lames i les seves composicions a l' urpa. També la Merer uc·ollir·à el grup de rock Mike PetPrS umh thc Poets. Ja en el vessan t nu'-q de música clàssica. el 9 d"octubt·e tindrem, com ja hem dit, la BBC Xatio nal Orchestra of Wales amb la soprano ga l·lesa Margaret Price. Aquest concert entt·a 11 ro.·mar part de Ja temporada musical d' lbercamcra. concretament, el ¡>~·i­ mer del cicle. L'orquestra gal·le.a serà dirigida pel seu director principal, La soprano Rosa, Mateu segon premi de cant al' Concurs Maria Canal$ o soprano catalana Roso Mcltu L ben coneguda jo en l'àmbit elet~ ~ra de cambra princiP,OIIll€!ll h, G Margare t Prlce Tadaaki Otaku , i inii'I'J>rcta•·à obres de Walton, Mahler, Liszt i William Mathius. Pd novembre, al Festival d' Òpen dc Butxac•n del Teatre Malie s'ofel'it·à l'espertac•lc Diva , diva, di·v(l,. Així, i emulant els "'Tres tenot·s" en una vet·sió m~s desrnfadada, les sop•·anos Patl'icia O'Nc•ill , Krnic Shepp ard i E lena F'el'l'at·i. acompanyades al piano pN· Br·ynn Da\ ies i amb "icola Thomas com a ¡n·rsentado•·· oferiran passatges del reprrtori operístic tradicional amb talls d'humor. Tota aquestn ma nifestació cultw·a l és organitzada per l'Institut Britànic (The British Counc-iJ), i c-ompta aotb la collabornció rataluna de Iu Generalitat de CataluJ1ya, l'Ajunlumcnt dc Barcelona, l'lnstitut del Tf•atJ·r. Televisió de Catalunya, Iu Filmoteca dc la Generalitat, la Fundació Caixa ell' Tenussa. la Universitat Autònoma dc Barcelona. el "Nluseu dc la Cièociu. itgcs Teatre Internacionul, Thercame•·a, Tt'at•·c Malic. el Museu Tèxtil i ci'Jndumentària, i L'Avcnt; a ixí com també amb la coJ.labonu·ió de l'Arts Coundl of Waleb i altn.'s c>nlilats cl'llr¡ul'll país. • L'Or(¡uestra de Cambra del Conservatori del Liceu al Primer Encontre d'Orquestres de Conservatoris Europeus ' Orquestra de Cambra del Conservatori Superior de Música del Liceu va participar el passat abril al primer Encontre d'Orquestres de Cambra de Conservatoris Europeus, promogut pel Conservatori Nacional de la Regió de Marsella Pierre Barbizet. l'Orquestra del Conservatori, que fou dirigida per Gonçal Comelles, hi presentà un programa amb obres de Grieg, Giuliano, Txaikovski i Toldrà. Amb un gran èxit de públic i de crí- L 16 tica, aquest concert fou enregistrat per Radio Classique. Aquest Primer Encontre ho estat uno excel·lent oportunitat per connectar les idees artístiques i pedagògiques entre els diferents conservatoris, així com també d'assentar les bases per a futures relacions i intercanvis. Entre d'altres orquestres de cambra, hi participaren les dels Conservatoris de Praga, Dresden, Gênes, Bormfeld, Sant Petersburg i Homburg. • obtingut el segon premi de lo ~ litat de Cant -dotat amb 300.oo; pessetes- de la 41 a edició del (a¡. curs Internacional d'Execució Musko Maria Canals de Barcelona. El !lli' mer premi d'aquesta modalitat 1oo atorgat a Mihoko Fujimura (Jopój -dotat a mb 600.000 pies.- i elter~ premi fou atorgat ex-a~uo a Honro Dora Stu~udothr (Islàndia) i o Suki ICvn (Corea)-dotot amb 150.000 ptes. En la branca de Piano, el pri~ premi -dotat amb 600.000 piestou atorgat a Won Kim (Coreol--el premi inClou un concert com o solisb amb l'OSC la temporada que ve. S segon premi -dotat amb 300.00l ptes.- fou per a Keiji Serizowo (Jo· pó) i el tercer premi -dotat amb 150. ooo- s'atorgà ex-a~uo o loulio Botchkovskaia (Rússia) i Birgitlo Wollenweber (Alemanya). Pel que Fo o la f>ranco Pianojúniors, en lo categoria A s'atorgotel els següents premis. Primer Jll!l! -300.000 ptes.- per o Louma Slcrn (Letònia); segon pre~i -180.~ ptes.- per o laszlo Hollos (Hongoot tercer premi -120.000 pies.- per o Aides Puodziukas (Utuonia); quorl premi -60.000 ptes.- per o Ferrionlo Demichelis (Itàlia¡; i, linalment, s'o· torgà uno medol o o Henrike Enger (Alemanya). En lo cot~oria Bde Piano·jú~ioo, els premis Foren els gue segueiJCell Primer ~remi -300..000 p~.-pero Hubert Salwarowski (Polomal¡,~ premi -180.000 ptes.- per a t'COUO Posnovo (Rússia); tercer ~ - 120.000 ptes.- per o Zsolt Ozem« (Hongria); quart premi -60.~ P.tes.- per o José Enrique Bagono (Espanya); i obtingué una mèaclo Jurgito Jouniskyte (Lituània). I La Mà de Guido edita obra de Morera i Lamofe de Grignon ' ed itorial La }fà de Guido acaba de presentar l'edició de du: pm·tilures d 'E n ric l\1orera i duc.~ UI!! de Ric•anl Lamotc de Grignon. d EM tt·ueta e n ambdós casos, t . ' me . , d'1tes, l' edi'ciÓ I rel~ composic10ns li sió de les quals ltan anat u. cu~~ e di t·c<·lo t• d c l'esmentnda cdttorl •b. · ·• Leone ' · Ll or e••ç Bnl•nt COrii(IOSltor · '"'r Totes qua t re partitures 800 r· ' orquest ra dc corda. Les o.bre•:e~ mo lc de Gri ovno n es otulc . . I ~ nocromies i Lent expressru. . 1· · ·1 Qurllf 1 d'Enric Morera, llfelo ngta cltwsa. • L :I Evc L~ nilta hun pror• d'tn¡ d'Est lioií l'Au ]ovi' Puc/ Pe IÍIIgll Com lo1111 rtlllll pror. al e set a A~ Bm titula Sthoo drt',. ES rom la ¡1c mú•i• IUOI'i mitja 1(11Ïpt proci de lc tracl un r, que< parà amb •a nc rriteJ dem Ls PANORAMA te11. al l~ ~ ~ tò- 11,1-o llldo- ).OC() (oo. usíccl :1 P.ri· ¡j bJ Jo¡>lJ lercer lomJ <i~m lS. iliiTIEr ptes.- ~~ ve. B Eva Léon i Daniel Ligorio, beques Sofía Puche o riolinisto canària fincacla a Borcelo1tct Eva León i el pioniJto de ntartorell Da11iel Ligorio han estat els guanyadors de, ~a proro final de lo convocatorw d'enguany del Concurs ~e Beques d'E&tucli per a. Joves lnterpre ts de Violí ; Piano , organ it:::r.tda (Jer t'Associació per et In Promoció lle Joves Intèrprets Musicals Sofíct Puc/te. Pel que /ft a.l ·violí, la prova fiu al tingué lloc el passctt 6 lle maig, a.l Conservatori l't1u11icipal de Barcelona i hi pc~rticiparen cinc (tS¡Jirant;. Pel que fa al piano, lc1 prow tingué lloc l'endemà, també al Conservctlori, i hi partiCÍJJaren set o!pirants. Decker dirigí música espanyola a O ttawa urant la tempora da de conD certs de la c1utat ca nadenca d'Ottawa , l'Orquestra del Na tional L Daniel Llgorlo El jura.t de l'apartat ·violí, el fonnaren Sofia Puche, Gonçal Come llas, J osep M. Alpiste, Evelio Tieles i Peter Thienuum. El jurat, de l'apltrtnt piano, el forma ren Sofia Pltche, Miquel Farré, Ramon Coll, Josep M. Colom , Stanislav Pochekin i Rosa M. Torruella. • ).OC() J!Jo. Homologació de títols entre l 'Escola de Música de Barcelona i la GuüdhaU School amb loJ¡, Arts Center d'aquesta ciutat, sota la direcció del mestre Franz-Paul Decker, interpretà el passat mes de mar5 un programa dedicat a la músiCa espanyola. Decker, a ctual princip_al director de I'OBC i també ex-titular confeccionà aquest programa amb la fina· litat de Clonar a conèixer en aq,uest país les obres dels grans musics espanyols del segle xx. En els tres concerts programats s'interpretaren obres de Joaquín Rodrigo, Xavier Montsalvatge, Isaac Albèniz, Manuel de Falla i Jerónimo Giménez. Concretament, de Xavier Montsalva!9_e s'interpretà el Concerto capriCio per a arpa i orquestra, en el qual intervingué com a solista Magdalena Barrera, a rpa solista de I'OBC.• rgiha 'iem ~ ~ ).00) grio); per o goo1 nonl:l , s'o· Eng¡v nien, ¡ixen. pera ~ aflllio Jrerni *I.OOJ ~ bro ~, de reti· ·a del partir d' aquest mes dc juny els alumnes de l'Escolu de M ús icu d c Barcelona podc·an con validar lluc·s titulacious amh les dc la GuildhaU Sebool of ~Iusic and Drama , d c Lond!'l's. Es tracta d' unu iniciutivu que té, rom un dels al ·ücients més notubl cs, la possibilitut que els estudiaccts cie músira del nostre puís ca vinculin al moviment docent i pctla¡;Òbric• europen mltjançnnl el qu e és, en dcfiniliva , l'tlr¡uipnració del nivell d ' exigència del procés formatiu i, consegüentment, el de les titulacions corresponents . Es lrncta d'un projecte qu e pretén donar un fort estímul u aqu ells cs tucüants que desitgin ser uvalullts d ' a coc·d amb paràmetres actuals, i més d'u cord amb la realitat del moment fora de ca;a.no~tra. a més dc seguir els muteixos enteru d'exigència CJUC els estudiants de ruú•icu europeus. La iniciati va comcn çac·à u posar-sc tn ~ann ja als exàmens d ' aquest mes de Juny, t¡ue es faran d ' ucol'(l umb els panònetreo que r egeixen l'esmentuda i A XIX Curs Internacional deCant i Direcció Coral ales Illes Balears ,ni, d .sach. per • [et.· ,1/IJ' i lt< eiroi + linht l'llilat de les IJJes Balears lnstnut dc Ciències de l'Educació Aula de Mú\lca pc·estigiosa escola anglesa , i inclourii les esp ecialitats de Piano, Violí, Viola , Violoncel , Contrabaix, Flauta, Clarinet, Oboè, Fagot i Guitarra en els brraus mitjà i elemental. E n aquest sentit, cal assenyalat· que en una prituct·u etapa de col·laboració entc·e les dues institucions docents , des del 1990 fin s aru ja s 'han a nat succeint dive rses convocatòries per tal d'utorgur (')s Pet·formcr Diploma -gc:au supedot"- u alumnes dc l'Escola dc Músicu de Bat·celona. Cal assenyalar que aquestes proves de validació de títols no r esta ta nca clu a alumnes de l'Escolu dc Músicu dc Burcelona, sinó que resta obct·ta u altres estudiants i, en tot cas , serà aqu esta escola per mitjà del seu depurtament d ' exàmens que cenLt·alitzarà les sol·licituds i or·garútzarà les pt·oves . Com és sabut, l"Escola d e Músicu de Barcelona ja té establerts acords de col·laboració amb la Universitat de Barcelona nútjançant els quals s'estableLx la con validació a nivell universitari dels estudis de música impartits. • Guanyadors del IV Pòdiwns de Sant Joan de Vilatorrada l duo formol per Jordi Masó i Sara· Jone Bradley (piano i viola, i guanya· E dors del primer Premi del VI Concurs per o lo Promoció de Joves Intèrprets orgonit· zot per Poper de Música de Capellades) i el trio format per Eva Sedó (viOloncel)~ Alba Roca (violí) i Anna M. Carro (piano han estat els guanyadors ex-aequo de premi de lo categoria A dels IV Pòdiums per o Grups de Cambra que organitzo l'Escolo Municipal de Música de Sant Joan de Vilatorrada. En aquest premi, hi han obtineut dos accèssits el duo format per Adelo1do Ponseti i Isabel Fèlix (Rauto travessera i piano) i el duo format per Morta Fiol i Gerard López (cant i piano). Pel que fo a lo categoria B, els guo· nyodors han estol Andi Bissenbeiss i Benjomin Scherer (piano i violí). Lo _provo es realitzà el pas~ot 29 d'abril i formaren part del jurat: Angel Soler, Albert Sordò, Ernest Martínez lzquierdo, Enriqueta Torrés i Joan Ploja. • PANORAMA Nou festival de música de cambra Paper de Música estimula les activitats de ioves intèrprets A 128 lo sola Papca· d c \lúsica dc Cup t·llodt•!., l'n.t•mplar organilzurió tl'lt' promou Iu M'U) ora GC'mma Romonyu . s1• c·<•ldu·à els dies 2 i 3 del passat IIII'S dl' muig PI Sisè Courur;. w·•· u Iu Pnmwrió dc Joves lntèl·prt'ls, un <·erlllnwn s ingular pel fl't que in1'1•nti vu de muucru opca·ativn nlJò que és efic~IS' J1(H' al descnvoh1pamenl dt• Iu curr<•ru dels joves c·on1·ca·tistes: Iu pOI!Sihililat d'uc·tuar rl1• mam·a·n f•ont inuuda . En t•fecta, a 1\•stimul dl'l pn•mi , Af' suma Iu rcalitzarió d'una t-.riru dC' concerts per un cia·f·uit preslibriós de Festivals dc Míasi<·u de Cata lun ya. El pt·t•stigi q lli' ha assolit aqu<'S ta compctirió {os c·ol'l'ouorat pel fet de l'C'Ieval nomha·e tl'ins ra·iprions que la <'Onvocatòria ha pt·opidat: ''inl-iset grups tir t·ambra d'entt·e dos i cinc participants i ais solis tes de piano. 'uit del-. quub foren selecrionat~ pC'r a la JH'O\ a fiual (Qtúnl<'l dc metaU Q S M; Quartet de saxòfons 3 + I; JUUIIl(' Maa·tí-Tt·ini Lull. nuula i piano: Albert Tomàs-Josep Bufom i Blui Soler-Alan Bnwch, violí i piu no; J nan Manuel GonzàlezCa..Jos ltoggan, oboè i piano: Sm·ah.Jan<• Bradl<·y-J ortli MasbÓ, ' riola i piano: MHrè Pr·ats . piano). Un jua·at for·mul pet· Antonj RosMua·bà -<·om a pr·<>sidf'nt-. Albert Atteneillc. Bcnf'l Casaillam·as. '<uvier Joaquín. Oriol Romaní, Enr-iqueta Tarrés i Xavica· Tu naU vu proclamar guanyadoa· ri duo form al pet· la violis ta anglesa Sanrh-Jan c> Bradley i e l piatÚ!!La, na!wul u Crnnollet·s , J ol'fli Mussó. Es tr·uthl dc dos joves ar·tist<·s graduats a la Hoyal Academy of Music dl• Londn·s, que ja han clonal pt'ovcs, rn alu·es ocasions, d el seu alt nivell tècnie i musical (recentment tamb{· han estat guardonats al lV Pòdium pet· a grups de camba·a org11 nitza t ¡.wr· l'Escola d c Mós ica df' Sant .J oan de Vilatorrada i - formant paa·t d<'l Lf'opold Piano Quartet- han rnr·egistral un CD amb obrrs drl comvo;.itor· català Salvador Broto n ~). Cal remar·car el eonsitlerablc nivell global de Ja ¡·esta dels int<-rprN~> seleccionats. els quals han participat en un cea·tàmc n que prc~t·nta. a l ;,t•u nh·cll. les mateLxes connotacions d e competith·itat que haur·au dc· u·ohat· en la senl futura vida pr·ofcl.sional, raó per la qual l'experiència haurà tingut una dimensió p mMhu. I. finalment, calt·atificar·la ta~c a important que està p or·tant a l<'rmc Papra· el(• Mú¡;ica, tambc> am h la n~sh1 de Ics activitats - de djvulgació i dt• suport als joves- que pa·omou (ronf'erls tau·sos, etc.). eLl. M. Resultats del Concurs de Piano Ciutat de Berga I Feredicte del X Concurs de Piano Premi Ciutat de Berga E (o rganit::at pel Centre cl'Estudi<i 18 Musicals del Berguedl'1 L'Espill), celebmt a la capital del Berguedà els passats dies 29, 30 d'abril i 1. 6 i 7 de maig, és aquest. Categoria ri: primer premi, Ricardo Martínez Descalzo (Ca:orla, Jaén); segon premi, desert: tercer premi Paula Coronas (Màlaga); premi Associació Catulana de Compositors. Ricardo Martínez De.~calzo. Categoria 8: primer premi, desert; sPgon prPmi. lllés Marton Gcíbor (Buclapest, Hongria); tercer premi, }o.Yep Buforn (Barcelona); menció d'honor, /van Ruiz (Barcelona); premi Associació Catalana de Compositors, Mar·iona Sa.rqueUa (Girona) . Categori.a C: primer premi, Katia Michel Corcoy (Ginebm, Suïssa); segon premi, Laia Pantinat (Barcelona); tprc·er premi, Borja Bctgunyà (Bar<·elona); mPm•ió d'honor, /solda Cabero (Barcelona), JordiChristirw Mora (Starnberg, Alemanya), Noèlia Rodríguez ( Mataró) i noger Sans (Barcelona); premi Associació Catalana de Compositors, Katia Michel. A aquesta edició, la del /Oè aniversari. s'hi han inscrit 80 con<·ursan.ts provinents de tol Catalunya, Andalnsia. Aragó, Astúries. Eu.skadi. Madrid, Navarra. Pa~ Valencià, Alemanya, Bulgària, Cuba, Cowmbia, Hongria i Suï.,sa. • III Premi lntenrarional de Composició Musical Ciutat tle 1'nrmgorw A questa convocatòria hi POden por· ticipor els compositors de qualsevol nacionalitat sense límit d'edat. S'atorgoran dos premis: 1.000.000 i 500.000 ~ssetes. Lo dato límit de presentació è:l'obres és el dia 15 de novembre. El vere· dide del jurat es forà públic abans del 15 de desembre. L:'obro guanyadora de l'any passat, The Double Edge de Robert G. Potterson (Memphis, Estats Units), serà estrenada el proper 16 de setembre per I'OBC -dirigida per Paul Polivnick- o Tarragona. Per o més informació col contactor amb el Registre General de l'Ajuntament de Tarragona (plaço de lo Font, 1. 43003 Tarragona). • es del passat 19 de 01 ~ b ciutat de Barcelona eompt amb un nou festival d e música ¿ cambra. Es tracta del I Festhald Música d e Cambra de Sant Pan dtl Camp, auspiciat i organitzat ptr u Fundació Barcelona, unu no11 entitat <rue estrena activitat nm~ aquest t'estival. Alnb aquest nou t'estival rs rmn. ple ta l'ofe r·ta musical hnrcrlonina mos ta·ant dife rents tipus dc ga·n¡¡;¡ de can:tlna iutet·pretant obl'es dc com. positot"S d e tots els temps (i c~IX" ciabnent Catalans), alltol'a <JUC oftl'elx w1 mru·c excepcional -i IJ1It s'estt·cna en l'àmbit musical-, rom ~s l'església romànica de Sunt P111 ddCamp. EI Festival consta dc ciac rollcerts, dels quals els dos primrrs 10 tenir lloc el pa.."!!at maig. AIJilt"l• foren protagonitzats pel Trie Guarnicri (Danièle Dechermt, piano; Eeva Kosniken, violí; i Jra Decroos, 'ioloncel) amb ohrt> dt Hnydn, Martio i Brahms; i Jcwp Pazos (violoncel) i Andreu Rim (piru1o) runb obres de Meudeb-.OOJ, Chor,in i Braluns. Els b·es restants tenen lloc RIJUI'I j1my. Conc•·etament, el dia 2 (di«.'ll~ te) actua el Piano Quartet M()ll!· salvatge, amb Albert Nieto (piru10~ Stmtiugo Joan (viob'), Fraut'es<' Gllil (viola) i Joaquim Alabau (violoncel¡. intcrprNant obres dc BroiOil•, Montsalvatge i Mozart. El din 9 (divendres) és l'Ensemhlc Orqur<ltl df' Cadaqués-Quintet dc Vent qiÍ ol(.rcix un programa amh obres di' Danzi, Brotons, Al·uold, Mozan, Ligeti i Thert. Formen a<Jlieíil gn1J1 Jaime Martíu (flauta), Jonatha KcUy (oboè), Joan Enric Uuua (tlarinet}, Rachel Gougb (fagot) i SUlll Dent (trompa). Per últim. el dia 16 (diYendrf.)~> Ja nova fonuació (que pren eJII(III D del marc del festival) Orquestrn ~31 Pau del Camp qui 1anca el fe'liul runb obres de Fàbrega. Hiindd. Bacb, Pla i Grieg. Tots els con«!~> COIUCJJCCII a les 19 b .• e Nou espai musical al Llantiol cula llivendres i dissnbte o ~ tir de les den del tlespre Lfa,tiol, conegut local del c~rr~~t l1~ Riereta, a Barcelona, ojP~~~ , possibilitat d'actuar lL grups 1 tntf'f• ¡Jrets de CJIULI.sevol estil i c~rrentr~ sical, des de mrísica clàssrcn, 1!11 l'iomtl, folklòrica, èt1aica, veus~ CUflpella ,.,.,ps acrístics, vo~a . ri mtrl ' ., . ..., etc. Tot aquell que ri estrgr ri1 009 ressat, pot posar-se ell co111n amb Vrcente Zumel (tel. 32~ ~ ¡ lL partir de les 18 lr o be 209 17 06 cie 12 a 20 h). I 11 PANORAMA Del seu affm. Sr. Lawrenee l,oster Nou director titular de l'OBC E:•timnl amic: ''•ntr·adu pt•rme>ti qui' d fdidti pel seu nomt·namcnt r·orn a titular· de l'ORC. amb el qual uquesta format•ió treurll un interludi pr-oblcmàtír d'absènriu rlr rl'l!pon:<ablr• ar·tí~tir màxim i, per lnnt, enceta la IJUC pot ser i t.•Hpl'l·t•rn, dr·silj('Jll i necessitem lots que sigui una ''tapa irnpor·tnnt per 11 la seva història. No runccc· tlt' voati\ rc•s méH que d succint historial r¡m· ~t'·nR va fm· urribur· r•u el <'ur·s de la conferència de ¡m·m~n en ttnl- "1\ ser prcst•ntat i 1?1 contingut d'aquest acte informatiu. Espllrn, do net>, qut• cli~:~culpi tm cert to de rlnbtPs i in~l'{,'tlrt'taiH rn el meu discurs i que a la fi nqur;;ta carta numés pugui til'r una mena dc memorial ú'inrr·rtrse~. [nrrrtr•st•s qut•, en tot cas, espero que puguin st•r mínimunll'nt útils pt•r ajudar a il·luminar ]a qur pol ser Iu r·r·alitat més exacta i precisa del seu futur. Confe,so qm• el rumor· c•m·aru proper del ,.:eu possible onmrniUJINil t•rn ~o agafar en hlanc>. "'ii tan sols n·corda\a la st•va actuac-iú pretèrita amb l'OBC. que Jeft.'l 8 l"amhir•nt 1011'-Ï<'U) barceloní 110 va passar "CDS . , I .,. o gn1rt• me• pt·rcr· mdu que~ la dr tants altres directors ¡·onvidat~ de rOBC. Després. In rumorologia va cntu!'ll~ar a ~itunr m1\1·its tlCUH desrone•mts aquí i així • • f" nqursts mr•rrtH, l'I ra~trc que sens dubte devia deixar tu¡ur•lla a«·tna<'ió ja !'Oillentadn i, p!'r deHcomptat, lïncre~Jle ''afer Mufi'', van acabar servint per justificar ofiemlmcnt la sevu IH·csòndn ara. Tot plegat un pt·océs gen~ idealtl-<·nicumr•nt purlunt, prt·ò a la fi tot és bo sí atubo hé. Or tot U<JIWRl Hulu;trat 1lt• condxrment i de vivència personnlt¡U(I ro 'ha arribat es poden extreure una sèric tic factors nctnnumt. pusitiua i d'allr·cs p1·ohlemàties. Comrn.çnrr ¡wl!; pritnf'l"ll. Vostf. sembla qu!' domina molt be un art cu el qual no han cxccl·lit precisament ris St'us -no die ><olurnent l'I t~ru- antecessors. Un art t¡ur pot n•suluu·-li t•nor·rnr•nwnt útil. Com a bon fill ~·un paí~ que t•ntn• d'altres t·o~l'M no absolutament ~¡•rrscindihlr•s -eh; fast Joocl. la ..aisn de quètxup, el ~cir~ o l~·s brgudcs dt.• cola, p«•r exemple- ~embla que eonr~ bruna ultra d'utJUe!illl tipologia d'invents: les rrlar~ons púllliqm·~. \ r ac·t(' informatiu a què m'he rrft·.n.t bo vu drmostrat· prou ht•. Des del somriure gaireb~· marnobiblt• <pw va ornar l'I St'u 1·ostrc d'home ja ft•t¡ drrt fins a l'habilitat amb què \a respondre les per alt~a purt no mussu c>omprometedorrs qüestions que >e ~ ","" prest•ntnr. tot t'I> va produir· en no clima ~m~hle J romodc. La v<·•·itat <-~que aquí ab.ò fins ara no r81111 l'Sial OIU6~U habitual. En tol ras he dc matisar, a a\or de vostè-, que pots<·a· Pn d fons hi ham en el seu captr · ,., . l~um•nt, ttuelt,tma méH pr·ofund que un simple 11 onu ra de l'invr•ut rlrsrr·it. El !il'U h.istol"ial situa unes penna ; .· f Of\"11 rhlatadcs · iliri . ~cnw•s a les or·questres que ha b'lll IlO soJ¡,¡ 11 la clnrTI'I"U, la Simfòrtku de Monte.a~~o. qu~ ha comanat 15 nnys gpirrbé irúnterromputs. 1 •• • P~ro, I(Ur• situo plenanwni en el nivell de les l·elac•uno l>uhlit¡ urs<' • 1H e•1Ob'lS . molt generosos a la qualitat dt• I'OB , C, qur• l'S prurlnïr•n t·xuctamerlt una setmana IDeR tard 11 ·I ll. " un<¡·lrl'('tor convidat opinés més o menys eb rontrart . , u una tt·nclir.to .. , mustcal . I ' o Ite'• l' ap. e I ·1arro Ut!'t• oninu · 1 111 le, van . 1 ' crec Slll!'l'nuncnt que les seves parauEn ~fiar poc o força . .Tu m'agradaria que fos així. 101 1 u~ Pm ¡·on1pluu ri!, elogi;; que va fer del que D CO!Jl. onina tp.dt come;~. e ofe- i 'JUP • rom J Pan - e feliçment ~; 'inl'ltUl·lur·ii u lu titularitat dd fonanwntal llor dl' collrr•rtino, t•l nwh t·~timut uquí Àngt•l ,Jesús Garcíu. Turnbr l'HI ~~~ u¡.,•radur t¡m· r•H mostrÍ'~ prcO<·upat p1•r l'cstahilitut dt•lu pluntillu i <JUI', p1•r tant, pensi fornir-li nl·lit•it-rllll pc•r tal rl'ncomwguir qu1• ftns i tot el llrttÜilu ml·~ anònim s'hi Kt·nti pmtuuoni~lu. I. cm vn fc•t· molt, pt•rò ~qut• nwll ft•liç q•w F~mauncnt, es confessft~ c·<•m un ciin•r·toa· qur pr•m•n impÜ<"III"-!W rle ple no snlnrnt•nt c•n Iu vidu dt• l'tH'<JlW~<lru, sinó també en In de l'amhit•nt mu!lic·ul dt•l puí11. Si vn llegir una cat·ta mt•vu udr·t•\"udu fu molt por al st•u r·ol·lcgn Leopold Hu~cr, pol l"Ontplur fins u tJUin pturt és plena la meva satisfarTiÓ davunt dd st·u puHidunamPnt. Em prccwupu, r•n tul t'U~. i ar·u urwrn a huscnr l'ombru argumt•ntul, !J"'' en ,.¡ l'Urs dt• Iu ~(·va intt>nen!'ÍÓ va parlat· df ¡,rir·t·~ inlt'rnur-ionals i nu 'a in~inuar res -tampoc ninb<Ú no li ho va inquirir--, .•ohre Iu projecció nacional l'ataJanU dl' ronc. ) ~1\0fO finN U fJULn punt aquc>st és un tc•mu !JUI" 'u~ti' mateix ¡;'ha¡,..¡ plantejat. cosa que• no ~lli put >~orpn•ndrc• pt•rqui'- t•m temo que tampoc no é~ ohjt·«·te dl' t'UJI pu><ÏI'ionamt•nt masRa pensat per part dl'IH n•sponsnhh·~ polítirs de l'orquestra. I per aquí l'li fu fu1•il a<·nrur t'I punt pt'r a mi mé¡; pt·oblemàtic· tlc·l IH'IJ fn llu·. <J•w vosti· arriba u roBe 8 complir un u missió i uns ohjt•t•tius mllsHa poe r•luhoruts polítiraml•nt. S 'instuJ· In en nnu funnució que no rompta umb un autèntic· prujet'Ll' u quadn• d'objc•<·tius madur i ri~fH"Ús mí•s r•nllà ri'un ínsiHtit, genòrie i inclefinible " ni"c:ll curopt•u dn quolitut". Això va qnc•t.lar· ben dur no a Iu confHi•rwia d1· Jli'Cmsa de pn·sentació personal dt• vo!itè, Binó u nmt unl(•tior• <!11 la filial e11 va notificar el st•u nouwn1mrent , qnun u ma pr·eg¡mtn ml'va al t·CSJH'Cle -d tema l'lll prt'tH:upu molt c~>pedalmen t des dc fa anys i pany¡;-, va RC r eunlt•stadu sense cap arb'llliii'nl míuimunwot UI' pes. Aquctit {os \In '·peeat ol"iginal" que Vt' dt• molt lhm)', com li urabo d'in!!inuar, que h a llastrat la mun.u rlt• rOBC u la i!C'VU mateLxa arrel i que fins <lli'' no CM re1ml~ui eontinuarà llastrant d seu futur·. I qtu• t'r1•r f(lll' tic moment no hi ha ni capacitat, ni polisihilitut"' reals de Sl'l" eliminat a curt lt'fminj. Pl'nlu(. pt·n~o ! (U<' Í's un pecat dd qual ni tan :;oh, non "hi ha !'Oll~t·ièorH'iu. Acabo aquesta r•urtu, m(•s llarga cle les mevc~ bahitunlb. -"\O:;tl- s'ho nwrt•ix-. fl•nt-li un \"Ol dc confia nça. Vostè s'Ini <·usut umh l'orqut•;.tr·u tlespréo d'un prríode de prometatge molt curt, un uutrntir coup de fou~re com Ci\ \a t·ornplaure n r1·m¡u·eur mÍ'li cl'nna vegada utilizant el llCU d omini ac·us·at dr l'idioma francès. Malgrat que prrft•n•ixo r-Is prorrwtatgr•s més meditats, això no gnntnteix que· ucruc~lli no puguin arahar en fraeassos solernnt•s i qur' ri~ inNtnntanis puguin constituir èxit,; l'llpll-ndid~. Per aixb cm permeto ratificar un col·lc>¡;u meu estímul a l'al·ludída confcrènt'ia de premsa tot d1·!liljant-li molta Ror·t . Pt•r· a voNl¡'l. personalment, a qui ofen•ixo In nwva c·onMírles·ució i estima p er;;onal a l'avnn~adn, i l'R¡Jl't'iulmt•ut pr•r a la música del país, en Iu qual, suposo qm· ho deu coniobmr molt bé, la tasca rlel rose rc¡;ultll tan important. Delst'U uffm. Jaume Com<'llru! e e PANORAMA T e A R Creatiu Rozltdesfvenslcy per XAVIER CASANOVAS·DAHtS ràcies u PulauCcnt es va podt'l· tomur u escoltur u Barcclonu un dels directors més inter·l'sSIUllS del moment, el t·us Cennafli Rozhdcstvensky. L'orquestr u cnr unu de les que dirigeix rcgrrln rmcn t , Iu Filhar·rnònica R eial d ' ERiocolm, u11a for·mació amb una so nol"itat i un r·cndimcrrt tpJC no cm puc cslat· rle dir que mn va reconla t· el de la nostra OBC quan Iu posa fet·ma umr hututu dl' ta lla. Les ducrencien , és clar, vuilanta anys d'existència i unu trnjcctò r·ia 11 la qual estan lliga ts tols els gra ns noms de la direcció orques tral. Rozhdestvensky Iu va dirigir amb el se u gest desmanegat i aparentment erràtic, farcit d ' indicueions visuals. No em va semb lar aquesta vegada a l'alçada d 'antcr·iors visites. En progt·ama, tres obres: la Simfonia núm. 1 d c Daniel Bortz, la sego na suite del Daphnis et Chloé de Ravel i els Quadres d 'una exposició de Mussorbrski, obt·es aquestes darr·e¡·es tan acolorides i convenients com la primera pet· copsur el nivell tècnic d ' una or·qlH'Stra. Rozhdl'stvensky en va fer lectures carregades d'intenció que defugien els canrins fn~ssats . Val a dir, però, crue l' orquesh·a se li va ensopir en més d 'una oca~i6 en Ravel. La programació d e la Simfonia de Bor·tz cet·lifica In inclinació d ' aquest dí t·cctor per· la música contemporània. És una obt·a polilonal en un moviment de vin l minuts, r elativament fàcil d 'csqul'matitza t· fins i tot en una primera audkió. Progressa per etapes segons un principi cíclic que la fa acabar amb els mateixos acrenls litúrgics ,., : G 1 ltrni lai. QI(IIU ordri nnl p é~ l'cxa ~xref tODV un~ brav El Sard Cenl milao t·laL tn 1rol1 •a, I Tosco que la inicien i s'aboca f'n la inslatrr·ució de climes electritzants, rlc tcxtut·es canviants entre cridòries contr·aposades a pedals estàtics, dir·i gicla més a estimular la sensunlital auditiva que no a proporcionar motius d 'emoció o de reflexió a l'inlel·lectc . És a dir-. uu excel·lent vehicle per mostrar· les possibilitats d'una orcrucstt·a i l'opor·tuni tat de fixar el nom d ' un I'Ompositor suec nascut l'any 1943. Un més d ' una llis ta en la qual trobem noms s ignificatius corn els d e Wiklunrl, Stcnham- mar·, Alfvén, ystri:iem, Pergam¡•nl, Larssou o Pettersson, Lots ells gra1~ compositors suecs actius en el noslrr segle que sot·pr enen cada cop que hom els escolta en ttn programa radiofònir d'intercnnvi internacional i als quab rls nosu·es programadors, sistemàtira· ment, es mostren refractaris. Per"" dir u la fig1u·a del vuit-centisla Fral11 Ber·wald, el millor i més original compositor escandinau del seu ICIDJI'· absolutament desconegu t per a un púlh qu e pretén passar per culte. per X.C.-D. U 20 el çt'Ul Interpretació modèlica de Bartók na d e les dues or questres de cambra pt·esentades per Ellrocon ce r·t el mes d ' abril vu se r la Fcr enc Liszt de Budapest, dir·igida, com és habitual, pel seu concertino, J anos Rolla. Ern un concert monogràfic, ({Ue co mrnemoraravn el cincruautenuri de la mort dc Béla Bar tók, centrat en el Divertimento i la M{1.$ica per a instrunumts de corda, percussió i celesta. La toma , per ò, va ser substanciosa: deu " Duos per a dos violins" tocats per dos blocs de cinc vio lins . Rolla ba nr SOllO co nfegit una suite amb precs escollides entre les més contt·astades del r·ecLlll presentades en un ordr~c no co n elatiu. El cat·àc ter· de finit de Ics pügincs com Burlesca, Malenconia, Conw.mnsa, Canço àrab o la DCLnsa de Transsil·vània co nfcr·cix a Iu col ·lccció un aire equilibrat dc suite burroca , és a dit·, de globalitat pet· juxtaposició d c tarannàs contrabalançats . Amb aqu es t co rne11 çamcnt n'hi havia prou pet· constatat· que l' orquestra ho ngaresa estava cu cslat dc gr·àciu i mostrant una categoria que l'eleva a una de les millors formacions de cam- bt·a a nivell continental, amb unallll· dut·esn de la qual no sempre fa gulllrt els bolos es tiuencs. La interpretació de les allres dl~: ob r·es va ser categòrica en la inlenc~ d e " descomplicar" Bartók per la ¡U textures i vohunl,d! "d'iJÚÏnitt~simat·" ~ . carr egar les tintes en les límesme,. qnt:s i dt: potenciar el caràclcr omnt • · a· Va ¡¡J. d ' una gran part de Ia mustc un Bartók acolorit an1h forts acctaU magiars a partir d'un enfoca meni rpv sembla una declaració conlra Je,.frt-d l't•til' . . d es lectures coustrnctlVlSLes a · Pien·e Boulez. .. up pcrft elmt iU miljt larul e~t·èt In lí1 fm¡ la pi en d PANORAMA e R T e A Irregular Aragall, eficaf Sardinero ptt' X,C.•D. er urriba1· al cim, un cantant d'òpera necessita, opo~­ tunitots u part. unes comhcions vocals considerahles, trcnicn, talrn t in t e1·pn~t otiu i regularitat. Jaume AraguJI disposa dc totes a1¡11csws cururterístique~, però ~ n ordre decreixent. La veu es excepc10nal¡1er color i volu m, pet·ò Iu t(lc n icu és arbitril riu i la composició c:lrls pct·;onatgesésprunàdu i urnh tendència a l'rxahaci6. Cuntu uml> unu t r nsió e.~rrasivu, umh una V4• lw m ència q uc ronvertei.x les peccs, siguin àries o P cançons, en met·es excu~es pe•· mostra•· bra1uru en dctdmenl dels matisos. El seu recital amb el baríton Vicenç ardincro a la temporada dc P aluuCtnt 1a ser un exponcnt d'aqucllti'S limitacions, tot ce•·tifirant un magnific e;tat de la veu. cabalosa i t>srnoltada en d rentrc i en l'ab'llt (n o així en els greu~). alhora que la incertesa del con- Sarclinero I Aragall amb Garcia Cruells al plano ge. En els duos de La Bohème. l..a Gioconda, La forza del destino i Don Cario la seva contribució va sc•· dete r minant, tot i que els '·pinyols"' d r l seu company en fossin el punt culminant per a alguns afeccionats . En e l capítol de les rançons italianes (Dcnza, dc• Curtis i di Capua) és on va e ntrar mrs en contrast la pmpensió del tenor a l'ec losió en l' agut i la Ocxihilitat artística del baríton -saviesa, se· n pol dit·-, pet·fectamenl adaptada a Ics partic ula,·itats d ' un aco111panyament pianís ti c que afavm·ei.x el d e tallis me ÍJlter¡wctntin. L'èxit va ser gran per a tols dos. trol respiratori. Funtàsúcu , pe1· inten<a, !"ària "E luccvnn lc s tcllc·• dc la Tasca pucriniana. c11 la qual ri trnor Jeat, ;ram o:tte hom fòn~ ]Ual! 1rira· ·r no 'ralll ra pitjar a fons Iu rnt'iquinn amh un perferte dorniJú dr l'emissió, com s i fos elrooment més confor table del recita l. Al seu costal, Snrdiner o , amb uns mitjan~ vocals certament men ys especta<'lllars i a mb m1o gran c•xpcl"iènciu escènica, ÏJJtercss n en to t momen t per la Unia de ¡•ant, per l'cloboració del fnueig, per la in tenció exp•·essivu, per la picardia dels detalls que bustcixcn en dos minuts l'à nima d'un personat- El ~ nrom¡>nnyaYa Ampnro Gareía C•·urlls, una pianis ta intuj"tiva i amatent , <(Ut: clcpuru un so brilla n t i molt perso nal. Srmp1·c he pa dut d'ella amb nrlrnirució. Hrcrea l't>s tralificació on¡ucstrul sense incónrr· en el tcn ·ahus tull i n·suha dcli4•ntln o comminutívu sPgons l'I tarannà de la pàgina , tol of..•·int u n u fcnncsa qau~ convé particulununn lll Ics indecis ions d'Aragall . No m '('s tranya qur Iu •·eclluni pe•· a ls recituls, pc r·qur s ig nifica o na garantin d'cstuhilitul do /N11po i dc s npot·t iusln~nwntul prr a uno veu tan potent - i tu u impr<•visibl!l- rom la ~C \'11. (0111- . abú!* ta mJ· ;alatll PAlAU~ · =;iOO IV TEMPORADA DE CONCERTS 1994-95 Palau de la Música Catalana 16 JUNY'95 divendr es, 21 h. ORQUESTRA DE LA. SU ISSE ROMANDE. ORFEÓ CATALÀ. ÀNGELA MARIA BLASJ, soprano. ANDREAS SCHMlDT, baríton. Dir. ARMIN JORDAN. Un Rèquiem alemany, de Bntluns. (Con cert patrocinat per Winter thtu·). PANORAMA e R T e A Montserrat CaiJallé, amiJ ganes de lluir-se pe r x.c.-D. EN TORNADA! prorlamava el prowarnu dt· mà del Montserrat concert d e Caballé al Puluu di> la Música el dia 22 d ' abr-il u bcneJici dc la r·cconstrucció del Liceu. Bt•n tomada, i ulhor·a, ''ben reconciliada" després Iu gaJu d' u na intervenció cstd· lnr· operísticu del Palau Sani Jor·d i q ue posuva fi a l' absurda picubarulla qu e Iu 'a dur a cancel·lar quulsevol aparició al Gran Teatre. Un concert, però, no lliure de la sospita d'oportu oismr: coin<"iclència umb la diada dc Sunt Jor·di , llançament d'una biograría i un compacte n :copilatiu, p r·esentació al p(r h lic de la filla Montse rrat Marlí , que va intervenir-hi , sense cs tnr·-hi umwciudn, en Ires moments del concr· r·t. Una aparició que hagués estat un dl'taU simpàpic a l'hora tir lrs propincs i CJUe resultava forçada !'lllnig del pr·ograma. Anem. però. al que imr>orta: unes inter pretacions rna¡,ristrals i un èxit importantíssim. La soprano va començar temptativa en 1lucs escenes (recitatiu, ariós i àr·iu llllrb cor·) de RosHini, concretament d c '·L'Asscdio dei Cor·into" i "Ci ro ín Buhilonia", uquesla darrera for·c;a inijubstauria] d es del punt de vista d'tntitat. Sct·viren d'escalfament i col-locució d 'aguts. de tal manera <JUe en ardbar a L'escena de Desdèmona a l <Jnart ucte de l'Otello \'enlià, tot era a punt. Em reft~ reixo a la veu i a les ganes de rantar. aspecte. aqt1est tlurrc·r, tan impor·- B •·n ¡;;¡ ¡;¡;- = ... .:;! a f;;' rij' 128 Montserrat Caballé acompanyada de la seva filla Montserrat Marit tant o mÍ's qu e l' altre . Les àtics de Saplw dc Gounod i de Lc Cid de Masse ne t van co nfirm3r l'excel·lent estat vocal de la soprano i la seva supremacia en aquest n·p¡•rtori. L'ària d 'entrada d 'Adriana Lecou vr eur hauria estat irreprotxable si no hagués estat per la modulació que substituïa el fraseig en les d 1n-reres noll•s. Tcuiro Caballé pet· estona i noméK cal desitjar que s'uvin¡;ui u eanttu· en el " off-Liceo" amh el qual ens t•m d'ueontentat· fins a la r·einaugu•·ació. Quant u Montscr·rat MuriÍ. té molt pet· fer en abpt·ctrs tle c-oloració i projecció vocals i rn interpretació. La veu de lír·ica (·s bonien, brru tament timl)l·ada i amb una afinaeió q ue no denota esforç. Va intervenir en cruatr·e duos : un dc> Le noze dí Figaro, la "llart• rolla" dds Contes de Hoffmann i dlltl mostres d'impagable kit$ch: una ran., natlaleuca ulcmanya i un O mioba& no caro inadmissible, per la llitill'l que c·omporta posar la mú•irn ol¡•"t srrv¡·i i no a l'inrevés. Em sembla bé haver-la e"collilltl una c ir·c mnstàn cia excepcional co~ (•s ri r c lrobamcnt d ' una diva umh~ sen públic, però l'eclosió dr Mnnl sr1·r·ut Martí, com la de qualH'I~ can tant , s'ha de fer en la dura INI qu otidia na en teatres d'òpera u~r <·op mé¡, importants. Una madunno que co mporta ona renda de r ahasl qui' la que puguin propom nur un¡, cognoms, per il·hrslre. qat siguin. Les paraules de l'ànima obre l'obra de Ramon Llull: Llibre d'amic i amat. Oín:ccíó: Xa,ier Albertí Espaí escènic i vestuari: J\l itni1·n Quintana. Composkió clec rroarú sticu: J cp Nuix. D-Jumioació i oo: Equip tèmic COCC-1'catrc Romeu. A1·1nr~: Enl'ie Mujó. Pep Mot·rinez. Cantant: Rosu Oluvide. Músíco en escena: Felip Siíncht•z, H osa Oluvidc. Pt·oducció: Centre Or·umàlic de In Cl:'neralitat de Ca tnlun ) a. per CARLOS GERVILLA 22 M isticismc. reeollíment, amor·. Desig celestial! )tai Pandemo. Un sal·rifi t·i méR calibr·at que el d 'Akestis (que r etornà dc l'llade;.). més encara que el d' <\quil·lcs (al qual fou concedida la vida sernpilcr·nu a lïlla drls bl'naurats): unn mort l'O la creu que va ser· valor·ada amb el s(•icnl u la dt·ctu dPI Parc. Música c·le•clroacústica d ' acurada sensibilitat cst¡·r·t·ufòrrku amb petits tO('S sensuals d ' ahandonument ca p a r·cboions d 'arrava tada andro¡;;ínia. Uns moments sonor s qnP aelapuravrn la voluntat en un trànsit de nwditaci6. Element¡, tl' eJ< tàtic plaer oUactiu, combinats umh unu gr·adació escèr.úca que va a nm· dt·s d ' un pr·incipi infonnaJ fins a un final hicnltic. Música profana del Eegle \lli. ~ traHant i alhora gennana deJe.,sl'('(lo elrc tr·oucústiques amb trna wu d< l¡lr tcnd r·a que va t1·ansitar quiJnèrirlJiltll . pr r· totu l'obr·a. 11 Finulmntl, dos actors que van 1'!! ~ nmh tul butec constant i una projf(IÍi fl('ll t•ndíssimes una m·an prc>rnwia illl , • Ert .,' vt•r·itahll' sentiment d ' an10r mrsur. ,, ·• d' un natra«rr molt ¡wcscnlla per·cepcro ¡ · ' · sentu'¡u•nb tls a apropa s qur· rnur Tan-~ Ganimedcs vers Zeus o Ero>. quatif# . , cru el dl'sig qtre P ausante:l va corn frU d'Afr·odita Cranin. Un èxit absolut! Però Ua>tiOJI'>I' • brel1 iefl)llt1• , b o es nu· ut, tol el que es per ( •ml drl, asse rií11 i cc JICr l'Or d'A Uun Illot t-Ir tap po¡¡ ~ run ran dir1 ni11 hil Jan nad rud e PANORAMA R T e A ixit de l'Orquestra Nacional Magistral de Cambra d'Andorra Quartet Borodin pe r X.C.•D. hCI'ClllllCl'll VU lO l' llat· !I por tar l'I mrs tl'ab1·il el Q uartet dc Co1·dcs Bcll'od in q ue ja havia p 1·rsrn lat amb grnn èxit l'any 1989, nqucll cop ni 1'entr·e P oliorama dc· Bu1·cdonn. La impressió cuusadn en uqut'SIIl novn visi tu ha es tat encrn·a m(•¡; impocta111. J un!mimt•, corn u rua b-istrnls, la eon~ide1·aeió de les inter prrtnr iOIIS dr Bet>thovcn i Xostakòvitx. Alb unlípodes de l'està odud not·domcr·icà que configura r estil dels qua1·tc·ts més joves - facsimils intcrean' iubles dciM J ullianl-, els russos potrn r icn 111111 expr·t>s!livi tut que expiol 'li Ics ob1·t'K t•om si en p1·ocut·essin Ja psirodnunatitzac-iél i um1 contextu alització 1]111' c•n Bee thoven transcendeix lt•ll suhj cccions l.'stilístiqucs. Amh 111111 purrsu sonora que frega Iu hip110Ri, el pr·imcr violi s'imposa 11111h 11ulurolilal ahsoluta u les altres v1· us, que, q tlllll p 1·encn p r otagonism e, són ct p rivu lt•nts t•n qu¡rJi tal i q ue, quun s6 n s nbsidiàr·icH, li teixeixen a l voltant uno Lc1'a nyina que el potencia cu doqiirneiu. C ul defugir· d ¡·cpe r·tol'i d ' hlpèr·bolt's encomiàstiqu es: sc Ics mereixen LoLrs. En¡,•1Uiny. el Quartet compleix el mig st.>glc. etwaru que només quat·anta un) s anomenant-se Bo rodin. Conserya dos dels se us fundad or·s, el violinista And1·ci Abrumen kov i el violo11rt'l·listu Vult·ntin B edinski. L' any 1974 vn n trobar en l'excepcion alitat del violista Dnritr·i S h<"balin, i , sobreIol , r n ri violí primer d e Mikhail Kopelman l'ls rlcmcnts que l'han dut a st•r una dt• Ics millors formacions de t:umbt·u de l món. El públic d ' fbet·canWI'U ho va rcfren d ur amb grans ttplu11di me11LS 1 quasi sorprès d'haver· escoltut u nes in tcr·pretaeions que feien co nve rgir· l'aten ció sob 1·e el procés t'ompositiu, en aquesta ocasi6 un dels Quarwts Razumowski de Beethoven - qu e semb lava més intr icat que mai- i t•n l'Op. 73 dc Xostakòvitx. un capolavoro que du ta de rany 1946 i que va l'olpir· els oients fins u l'as torament. I Bam- : idae wn¡i bobU irtnria ] prop .hal eu al oom Un moment de l'actuació de l'Orquestra Nacional de Cambra d'Andorra e l 9 d'abril al Palau .ombd Monl· a~t¡ul a ta.o a cadt ht111Ï> le OIÍ; p1lrcit 'fi qut II, Cllil' ;ecciiilf dolr•' ll'amtJII ,reciiJ! rojercil ria i un iio.[ll ¡IJ1cól :ntd 1 ~an ~ ,a]ftlt per X.C.•D. e ontinua c•l let·ctw t·i clt• del s Diwuengcs ol Pnlnu que ot·ga nitzn la Funclaciél Orfeó Català-Palau de Iu Música, amb uu índex d'acceptació c rcLxent del qual es fa creditor pet· la vot·ietat i a<•equibilitat de l'oft'l·to i pe t• r otcnció reiterada que dispensa als a rlisti.'S i compositors dc co~a. I signiCicatiu pu l'èxit assolit vu ser· el conccr·t d c I'On1uestra Nacional dt.> Ca mbra d'Andorra (0 CA), en l'I qua l 11nes lluminoses llistes al Mar que ro mmc·mora,·en el ccntenal'i de Toldt·à i una e~trena absoluta dc Jordi Ccnc•lló po"''en una nota autòcto na u Iu Serenala per 0 cordes dc DvtH·úk i I<• s Danses populars romaneses dr• Bartók. El concert vu ronfit·n•m· Iu p er severança dc la formaeió untlor·t•onu pel canú · ' . que lr. mur:cn el acu . de l' rx1gencw !~rector e . . . • oncertlllo, erard Clarel. El ~lrU~ ja notabilíssim i cal t>spcru1· que bagt o~ortunituts d 'rscoltar-ln I'C"lllarment · Es, sens dul1tc, la mÍ's assao" nada de le5 ~onnae1ons · de cn mbr·n nascu des al d • ~ostre cu tom, cxpor·tuble se nse rues lllmim complex d ' infcrio1·itat. e Les seccions toq11CU amb apl om i aquella exp r essivitat qu e emana d e Iu pulsió interna entesa rom a fu bi6 dc ritme . color·, volum i con·eHpoodènde;, dinàmiques. Són intèrp1·ets segur$ dc l'exactitud de l'encast que els globalitza i que sonen amb Ja claredat dt• línies d'un quartet i una sumpluositat inusitada en un conjunl de catorze lllÚ!IiCS. Pel que fa al Concertino de Ccr· velló cal dir que és una obra dt>dieada u Genrd Clar·et i a l'O 1 CA. El violí dialoga amb l'orquestra en els mo vinwnts extrems, segons un principi rector· que abandona en !'"Adagio ca ntabilc" centt·al. És tUia olwa ugnrdabilíssima c¡uc d enota una compren sió wofunda del violi i uns d e ta lis j unes idees en l'establiment de diàlegs i tcxtm·cs susceptibles d'extrapolació n gran onruestra. Claret Ja va toc·ur ¡·¡¡tupcndament i va obtenir ttn impot·tunt èx:i t per so nal. l'res p r·opines -Pcrgolesi, Casals i Bar·tók- van t·ubr·icar aquest lllllbrnífir conce rt que confirma roNCA !'Olll UOII fonnació que cal tenir ben prt>seot. e PANORAMA T e A R Desmitificant o desinhibint vells jocs de la imaginació I)Npl(>mfidct ucrgo~tya del fet mal fN. òpcru dc cumbrn dc Carles Santoll. l\1(wcut d!' !t'S Flot·ij (llurct'lona), 5 d'obr·il dc L9!15. per F. TAVERNA·BECH i ha un piu no mecànic anomenat La Lügotària c¡uo dcumbulu enfeinat per l'escenari, lú ba u.n veler voyeur indecent dc les intimitats de les pa t·cllcs castes i ULl violinista-Jibèl-lula que, sensf' monittu·s, ni casc protecto•· i w1 Uaq; cor·dó tunhilical, ppr·segueix La Lligotàriu -1!sser· meravellosament asexuat- per t'xpti<'ar-li quelcom que no ve al cas dc l"Antonio Bngot de Llibòria, marit er1 abstracte de qui sap qui i amb fila de mo1·o de les Mil i una nits, porteur també d'un petit velercapcll/tw·bà i maquinista assenyat del carr·iJet sense carrils '·Ltigotàriaarmari-nevet·a-llit-scalextric ... ··. Veritablent, en L 'esplimclida ·vergonya del fet malfet. el darrer espectacle que Carles Santos pt·csentà en l'actual temporada del MPrcat de les Flors, s'evoquen o, millor, hi viuen apassionadament, entre flaires de roses mar·cidcs i " nens-avis'" de la nostra memòria, marits cornuts, esposes insatisfetes , violinistes que, pactant amb el diable, sedueixen pubilles de casa bona que va n a Marienbad a prendre les aiboiies i a caçar marit... Així, d'alguna manera, de la veu de l'esplèndi- H 128 Carles Santos da prima dona Desidèr-ia Caxuu./Muri Carmen la J otcra Mayor (Urna Ysamat) i de tota una sèr-ic d'uc tot·s inqüestionablement convincl'nts i absolutament convençuts, s"cvocavl'n, repeteixo, o ens feien reviut·e Ics emocions que sentíem amb les lccture¡; dels contes d'acruell escriptor-pocta-m(tsic , inspirador també del r·omanticismo més abrandat, E. T. A. Hoffrnurlll (1776-1822). Certament, fin s on va la r·ectlitat , fins on arriba el somni? Calrlr·à reinventa t· el món? Cald t·à rr·rar un a¡,il de hLxe per a pianos verticals? 0 ! podt·em amis tançar-los amb Ir, tiJ: tan·es d'en Mercouri (a.c.s.)? Ra. 1 cur·t: sugget·ei.xo un ball de societat tn què La Lligotària - si cal amb pe~m~ de Montsen·at Caballé i de l a ma@lllfi. cu Desidèria Caxau- pugui exhiblrd seu art musical, en què el pianoli•ta Agustí Fer naudez, trempador dc lr· eles, cordes i rotllos, així com tambéd meravellós violinista, e.x'igent i >ahan (James Thienèe), ens mostrin rliQ s'ha d"arxivar (amb retorn garantit!. les fuges de Bach, les klei.flenachtm~ .~iken de Mozart, el Nen, els nocturn¡ d'en Chopin. les sèt-ies dodecatÒI!Ï· q11es del mestre Schonberg... A títol de proposta, caldria fer a monument d'homenatge a Carie. ~U· tos amb grans d ·arròs i fideus i J!O'l'· lo aJ finaJ del passeig-p~arel·la dd nostt·e port, on els veUs i els infa•· poguessin anar a esperar, no ja dl reis d"Orient. ni el gegant del Pi,siM senzillan1ent a prendre el sol. En tot cas. i com a conclusió. r~ manifestat· que San tos ha reincidit 11 aquella ünia tan seva i intransferilik d'oferir· un teatre-música-espectatk ved-ta-ble-ment ben fet, amb una nile ió admi1·able del que ba d'ésscreljor escènic -cronometrat i sincronitzat a la miHèsima-, de la duració justa dtl temps imaginat pet· a cada acció i qot, per postres, ens diverteix! Ara bé.~ UI plau , no ü cet·quem més coses, però. I per 1 mer lbrt lre~ 198: que OOI1ill! I~~- I - ITIIIdtmj] niDim CATALUNYa .MUSICA / REVISTA MUS I CAJ~ CATALA.l.~A CI Sant Fancesc de Paulo, 2-08003 Barrrlnnu Butlleta tle domir·ilinció brutcàr·iu Sen)Or>, el•n¡¡rairfqu~amb~ñrrec uJ meu comp trlllihreta al~ngui~ ds rrbuto ttU•'t•l' Jlrt•ot•nturloCONSORCI DEL PALAU DELI\ \!ÚS ICA CATA· l..AI'I \ ,pel pu¡;ament •I~ la meva s ubscripció u ·'CATALUNYA ~1USICNHE\ ISTA Ml-SICAJ. CATALA_'IA"". IV' En titnl N" Agènc-ja Dígi t •on i rol N"Comptc DDDD DDDD DO DDDDDDDDDD 1'i1ulor - - -- - - - - - - -- -..uunc/Cuixa - - - - - - - - - - - - '\ grneiu - - - - -- - - - - - Signo turu Pobloci6 - -- -- - - - - - - - 1\tlro~u ugènriu Cnl omplir le~t rlaclt•tr ,.,., ,.,,t'Lflmcnt Bu tlleta de suhs,•ripció Nom i r·ogttomB - - - -- -- - -- - -- - - -- - - - - - - - - - f'rofc~sió - - - - - - - - - - - T¡•ll'fon - - - - -- - - - - - Cnrt·er Oit·. - - - -- - - l'ro'í"'·io - - - - - - - -- - - - - - Poblnl'i•; Far~ rfretiu lïrnport mitjnnçnnt Df•lfitjo Jmh~;t·riurf""rn u Jlürtir tld número O taléo hotwuri ndjunl . umb la quota nnunl dc 3.9ï5 ptc•. O domiriliuf•Í{I hnnc·òriu. J•t·r u l!uJJ!!CI"ÍJ.-icÏoo.!i a l't•sLntnger. consulteu el¡u'tll· -,f'mf'~l rul tle 2.225 O O 24 O tDl UI el p fill' que qüe con 20 19"2 fusi rial emi xec, !el¡ nic1 fr01 im1 tro! ~al con Tar e PANORAMA R T e A La màgia d'un Impromptu tocat per Lupu u bi, ¡¡¡ gui. Ra, i et~t rn penn!¡ 1agn!fi. ribir d nol~t1 dc [t. CURSOS DE FORMACIO PER A MESTRES I ESPECIALISTES DE MÚSICA llhbícl Saltiri n oom ·antit¡, thtma· ; IC[UTlli calÒnl· fer u lS Sin· 1995-1996 pom· ·la dd iniap~ ja th ,i, Ein! • Educació Infantil • Educació Primària iÍÓ, al • Educació Secundària idilfll Jerih]¡ cet ac~ ID3 ól)- Radu Lupu per X.C.•D. r eljiJ(' .il!al a ~ta dtl iiqm, lé,~lb Jerò. D e Radu Lupu interessen tantles actuacions com l'evolució que segueix la seva carrera de pianista de primeríssima f:ila. A Barcelona, gràcies a lliercamera, l'hem pogut escoltar en Ires ocasions. La primera va ser l'any 1988 acompanyat llet· Chailly i l'Orquestra del Concertgebouw; Ja segona, en un esplèndid t·ecitall'abril de 1991. La darrera motiva aquests comentaris, el primer dels CJUals és ''alorar positivament la configuració d'un pro!!rama 'el ., que m oïa una obra d'audició infTeqüent, les Vuit improvisa.cions sobre cançons camperoles hongareses, op. 20 de Béla Bartók. compostes l'any 1920 ·ten ¡es quals reelabo¡·a . amb profu;¡ió d' aport· · ' · un mate. aCJons prop1es na} d'origen popular. Són eixutes i emine.~Lment contrapuntístiques, d'execucro molt exigent per fer surar la s~va cantabilitat per damunt de la tècmca i Lupu va fer la impressió d'a.fronrar-le s massa en fred, amb unes Imprecisions inadmissibles en el control formal• de Ies peces rapides. , . P erò cal a"rair li la ib " co ~ - · contr uc1o a un millor "' nCJxement del catàle.,. de Bartók •ant. de b0 tots e1s grans"'arttstes . avan-· ce;stn posicions divulgativa! en aquesta tasca El pianista romanès va oferir a continuació les Davidbündlertiinze, op. 6 de Robert Schnmann, en una versió robusta que m'atreviria a qualificar de brahmsiana. Va aprofitar algunes frases per fer una demostració d'aquella mutació del so en què és un especialista. A mesura que avançava l'obra creixia la impressió d'una tendència a l'abstracció i les pàgines es succeïen com sístoles i èliàstoles massa aparents. En una de les peces del final va tenir uns lapsus esporàdics resolts amb un ofici d'aquells que dóna la talla d'un intèrpret. La Sonata op. 960 de Franz Schubert omplia la segona part i aquí sí que es va pulsar la mestria de Lupu. Com si no s 'interessés per la conct·eció de la línia melòdica, la va construir de dalt a baix com una tensió expressiva. El magne primer moviment, per exemple, convergia cap a la darrera de les r ept·eses temàtiques, tocada com un clímax que resolia una angoixa gairebé parox:ística. Lu]m, però, va esgarriar l' estupenda versió amb un fot·çament del "Presto" que corona el final en un intent d'efectisme que em va semblar poc pertinent. Com per esmenar la plana, un Impromtu de Schubert tocat com a dat·rera propina va ser un moment de màgia d'aquells que s'associen indeleblement al r ecord d'un intèrpret. • Escoles de Música i Conservatoris •••• O Cursos monogràfics O Informàtica musical O Recursos musicals per a mestres no especialistes de música .. .... Cursos d 'estiu d'hivern mm GollCiralnal do Callllunya Departament d"Ena.onyament 128 e PANORAMA e A T R Sweeney Todd o l'aposta del Centre Dramàtic pel gran musical per J.C. l Centre Dramàtic dc la Generalitat acaba d"entra¡· ober tament en el món del musical, un gènerf' que havia evitat fins ¡u·a, tot •·c manci:mt tàcita ment a un corrent que es til vivint un pt·otagonisme ben pe•·ecptible en els du•·r·et·s anys en el teatt·o rn tnlà. I en afirmar això, no oblidem detemlinadcs pr·opostes en les quals el fet musical ocupava un lloc més o mrn ys central, com és el cas, p et· exemple. d ' una alt ra obr a que es comenta en aquestes mateixes pàgines. Poder disposar d ' un escenari alte rnatiu, el Polior·ama, ha penuès eL-.¡amplar les possibilitats d ' assumpció de noves menes d 'espectacle, i ai.-ci, ara nl'l'iba aquesta versió d ' un d els mus icals anglosaxons més illlJH'Cssionants dels darrer s anys. D ' aquesta manera situem un fet cabdaL Hom ha evitat al màxim els riscos. Ben lluny del que ha e ta t b àsicament habitual en altres formacio ns més arrelades en el gèner e - DagollDagom-, s'ha assegurat la base partint d ' una obra de valor·s absolutanrents contrastats. Sweeney Todd ha estat un dels grans esdeveniments del gènere als E stats Units i Anglaterr-a - àmbit genuí d e referència p el que fa al musical- i compta no sols amb quinze anys de vida fructífera i fa r cida d" èxits. sinó també amb un a ac umulació excepcional de premis prestigioqos. El seu " bagatge" és, liter alment, impressionant i no cal afegir-hi r es més. La constatació té, en tot ca s, un caràc ter eminentment infot·matiu i situador. No pretene m disc utir l'opció, atesa la seva licitud intrínseca. Perquè p er damunt dr la virtut ja esmentada d ' afavorir l'eliminació d e riscos elementals que comportaria una enèsima partida d e zer o , virtut en tot cas no absolutament inqüestionable, compta amb la d e que la pr·esè ncia als nostres escenaris d ' aquest espectacle omple un buit, en oferir· jus ta ment la possibilitat de gaudir d e les seves cxccl· lències i, a] mateix temps, de per·metre'ns una còmoda ullada a la realitat internacional del gèner e. Centrant-nos en el contingut de la pt·oposta, eaJ advertir, d 'entrada , que el resultat és excel·lent. La ver sió de St(leeney Todd qu e s"ha instal·lat a l Poliorama, probablement per molt de temps, és un espectacle d ' un a considerable grandesa. L'element de risc E 26 - paraula novament útil- que p odia compot·tar el Lt·as lla t d ' una obt·a d ' aquestes caructeristiques i e nvergadura a la Trosu·rr sensibilitat i segons t·ecur:sos artís tics propis . ha estat super·at amb una absolut a suficiència. Tot es mon en un te rreny d ' una gran categori a i d ' un a molt exacta fidelitat genèl'ica al co ntingut dc l'obr a . Ens trobem, doncs, da va nt d ' un m usical d ' un a m olt notable categor ia en tots els sentits . qu e s uper·a amb intel-ligència i sentit. p•·oblern es elemental s, com poden set· un es<"e na ri poc ampli, una pr·oducció que uo es tira mai més el braç que .l a màniga , i Ics mancan ces, incvitublcs, do J'absètH•ia dc tradkió i escola a ctora( cs pt•cífïcamcnt r·eferida al gènere . AtJU CSta és una problemàtica que en car·a a tTossegarem for ça temps i que ma lgrat tot se super a força dignament. Sweeney Todcl és un mus ical força atípic . Basa t en un llibret de Hugb Wbeeler, un gran esp ecialista. el seu ot-igen litc ra r·i f'l! t·e munla a un segle i mig em·eru i el RCU r·cnrfons ambiental méa pt·òxilll , el qu o presideix l' obra , r emet a la imutgedu més sòrdida del món literari de Chat·les Dick ens o els tòpics subnr·binlistes del Londres victorià . Dit a ixí , dr manera esquemà tica , perquè per· alll·a part el llibret d ' un musira l o el d ' una òp era no p er met ni exigeix ultcriot·s sofistificacions descr·ipti ves . La històr·ia és absoluta- ment " 11egra'", d ' un tremendismr •a• guina r·i colpidor, en el qual el con!'tJi'• g¡·an guignol juga nn paper central.L un món fet d e r ealitats i d' actitud1di. tor s ionades, excessives sempre, ¡¡. fa r·sa si d espullem el terme de conn<>IJ. cions dalieres; p erò, és clar, sobreuna in evita ble base real que és la que at1,r. gu virtualitat a aquest argument ba1~ sobre la idea mott·iu d' una veujall(l pr·imàt·io. Perquè a la fi, els exc·e•·•JI, essent com són excessius, tenen dam t·a seu tma causa , un ol'igeo, unajo·ti· fica ció huma n a. P erquè un homno~ d eLxar· d ' acabar sentint IUia certa Cili' miseració davant d ' un criminal tu absolut com és el protagonista del't bru. I aquesta commiseració é. una¿ les claus d e la validesa dc l'espectad,. Sweerrey Todd és nn musical, ltnnr d '1m vulo•· molt genèric, dc Iu molrÏi.l manera que " òpera" és una exprt!•~ generaljstu qu e ha definit un gènm d 'especta cle. En tot cas, posats a~ ralit znr-, es fu difícil escatir p~r '11' Sweeney Todd no és considerat Ull òper a i ll ba rbiere di Seviglia no pi ser· qualificat com un musical. Pen¡w el component musical plana nbsolutlmcnl alllaq; d ' aques t espectacle ba!lt en una partitura b r illant, amb uu mok exacte sentit d e La identificació nmbd text. Una partitw·a crue fa tolc> !11 gi•·ugo11ses morfològiques i d'estrotto· r·a qu e calg¡1i pet· tal d 'ac<·entuart cada moment el sentit dramàlir mi! p r ofund . En aquest sentit, l'obra « Stephen Soodheim és modèlica. ' oblidem que aquest creador compU ta mbé amb un historial signifiratil ro m a llibr·etista i, conct·etament, va e; edurc el text de West Side Story, N~'l que pot haver afavor·it aquest S~'n" d•·umñtic -en el sentit expre:ISiu- llD prcd8 de la seva tan ben constroïda . pa rtitura. En tot cas, les limitacions d011 o•·questra p oc n odrida i d'une> raJII· cita ts cantants dels actors no ell' La ment idònies - tornem o allò dr l'tcola-, ba malmès un possible rt•ubJ més r eeixit en a crues t aspecte. Hom li pot debcnr d ' acusar uoa pcrceptillk sensa ció d e " dis tància'' d'allò qot intueix com ideal o de sentit d'd l)!{ conll·a natura matisadamrutl lla_str•· U!JII• dor En tot cas també, quedn I • ' ° . d'Ulli ge d ' un quadre interprctatJII IÍ\'8 tD~ notablt> envergadu•·a qnali ta • qual exccl·leix, de forma nroll tÚfl. l'actriu Vic ky P eña. en una lli<¿. importnnt interpretació del papt'r Mr s . Lovett. '" tuc l'e tac; val aen tOl! del nyc sab rep qut dèc del jun Do dat ide cat de lici aie Cu aq¡ mo rea da. PCI d'< d'¡ cal ral fal rne ra: vn pa tol pe Pr ro de te1 PANORAMA Bob Dylan, figura musical del Festival Grec 95 lt !¿). tD~ ralL tds¡fu. re, dt •Dnota. 11'1! Ulli .cator- 1ba;tit 11jan¡a CCI~ dam- .a ju.<tino~ ta rom- lai tu de 1'41nnait !dadt .Imf nalliu pres.: ~ agutt- .uqur 'ai1111J no pot Pel1jllt osolutJ. .e ba;ll .lli m~l nmbd li! l lei trucllt· llOar I tic mÍl obra dt ca. Xt compti .ilkatiJ :,n!!- J•rG!I t :tlliÍ iu-In ~tnJil¡ d'UJI s capl' l <XIC' de l'li' :etullll 1oml)l :eptihlt ]Òqlll l'esfor¡ llastri' .a iiJill· d'liDI 3 , rnd : da!1. 0 moh ¡però: Per J.C.C • actuació solitàl'ia el dja 24 dc j uliol del mític cu n tan t folk Bob Dylan constitueix, sense cap mena de dubtes, l'esdeveniment musical més d estacat de la programació d el festival Grec 95 que acab a de presentar-se. El recital farà amb tota seguretat insuficient el mat·c deia plaça Major del Poble Espanyol. Bob Dylan , com és ben sabut, és un dels més significa ts representants d'una generació que va marcar el fi nal de la dècada dels seixa nta i p t'incipis dels setanta , tot conve1·tint-se junt amb noms com J oa n Baez , Donovan i algun altre, en cstendarts musicals de tot un eon ·ent ideològic, profundamen t imp licat en la lluita pet· un a ren ovació de la mentalitat del corren t bellicista que donúnava el seu país, aleshores immergit en l'absu rda Guerra del Vietnam. Con cert aquest per a la nostàlgia per a molts, per al coneixement d ' un realitat explicada, que n o viscuda. per a d'altres i , a la fi , concert per certificar allò d ' impet·ililc d'esdevingut finalment clàssi~ d'aquells referents tan personals. Situada aquesta r efet·èn cia cabd~l del conjun t dc l'ofer ta, cal Sltuar una t·eali tat men ys falaguera i que és que la fot·malment anomen ada música clàssica: ocupa un lloc molt poc r ellevant en el conjun t del, per altra part, nodrit Festival Ct·cc. En . c pr opostes · a cm total es Li nuta ~er a una dotzena dc sessions . ropostes, per altra ·p a rt hcte' · i en cap cas d'w1' nivell rogemes de ,qua]¡ tat, envergad ura i in•· teres Dllnímament notal>le . Bob Dylan, legenda viva de la música folk I universal, 61 el plat fort del Gre c 95 Cal recordar que la progr amació destinada a música clàssica ocupa el 6 o/o del total de les propostes i ofer eix només el 3 o/o d e les localitats que convoca el Festival . Tot plegat significa el mantenimen t d ' una línia de progr essiva marginació d 'aquesta p ar cel ·la artística del festival ciu tadà , que compta amb fets tan e>..--plícits en els d arr ers an ys com són l'eliminació del subcicle Ser enates d ' Estiu que tenia lloc al pati de l'Antic Hospital dc la Santa Cr eu i que comp tava amb un p r otagonisme i una resp osta d e públic inter essa nt, l'aband onament de la pr oducció d ' un títol operístic prevista des d e pressupòsits dram a t út·gics formalment r enovadors i que va gaudir d'una acollida molt sa tisfa ctòria p er part del públic, i més darret·ament la no continU:itat, tot j ust enceta t, d el cicle de concerts que se celebrà al suggestiu marc del Pati Manning del Centre de Cultura Contem porània de Barcelona. Cal valorar el que pugtú tenit· d ' atractiu cara a un hipotètic futm-, l' inten t d e recuperació d ' un espai tan entranyable i en el seu momen t tan p rotagònic, com «'l de lu p luça de Sant F elip Neri i lt•s expecta tives que p ugui compot·tar la instal·la ció d e I' OBC, encara q ue només sigui per un solitari concer t , al Palau de Congt·essos de Montj u1·c . El fet in trínsecament més r emarcable del conjunt de l'oferta d c música clàssica del Grec d 'enguany és la versió de l'òpera La sonnàmbula de Vicenzo Belini q ut' s· oferirà aJ mateix Grec els dies 26, 28 i 30 de juliol. Tanmateix, es tracta d ' una ver sió dt' com·er·t, fet en si mateix sempr·e lamenta ble oimés en un marc tan gl'an diós i obet·t -per tan, tan poc ad ient- com és el del Grec. Comptan t amb les masses artístiq ues del Teatre del Liceu -<lOr i ot·qucstra-, el r epartiment l'integr en les veus de Giusy Devinu, Mau l'izio Comen ci ni, Milagros Poblador, Stcfano P ala tchi i Mon tser r at Torr oella sota la direcrió de Roberto Paternostro. Ta l com s'acaba d'apuntar, I' OBC oferirà un únic concert :!¡;;;- ...e ~ ~' ¡;¡· 128 PANORAMA 28 3:18 -<lia 30 de juny- al Palau de Congresso de Montjuïc sota la djrecció d ' una batu ta tan competent i estimada aqtú com la de RonaJd ZoUman i comptant amb l' actuació solista de Karla Andreas Kolly, que intct·pr·etar·à un força desconegut Concert per a piano i orquestra número 2 d 'Eugcn d'Albert. Aquest compositor és conegut a casa nostra sob•·etot pet· la seva òper a Die Tiejland, basada en el d r ama d 'Angel Guimerà, Terra baixa i que va oferi r en versió de concert fa poc temps l'OBC. Completen el p rograma una obertura del mateix d' Alber t, u:ns fragments de Romeo i }ulieta d e Txaikowsky i el Bolero de RaveL La plaça de Sant Felip Neri acollirà dues propostes de caracteri tiques força dis emhlants. Per una part un recital d e lied i à rics d' òpet·a a càrrec de Ja soprano xilena fincada a Barcelona Maria Isabel Fuentalba i d e Guet·as im Voronkov, instrumentista rus que ha estat membre de J'OBC i actuahnent és violinista de l'O rquestra d el Gran Teatre del Liceu i que aquí actuat·à com a pianista acompanyant. Els concer·ts tindran lloc els dies 13 i 14 de juliol. Per la seva part, la Coral Cantiga, dit·igida en aquesta oportunitat per l'hongarès Laszlo H eltay oferil"à un programa de música coral hongare a amb obres de Zoltan Kodruy. Béla Bartók i Franz Li zt. Serà el die 20 i 21 d e juliol. L'oferta de música clàssica del fe tival Grec. la clou el cicle de quatre concerts que oferirà a partir del 8 d e juliol la Banda Municipal d c Ba r celon a a la plaça del Rei en sessions de dissabte. Al marge de la música clàssica, les altres manifestacions musicals tenen un protagonisme f01·ça més dc tacat. Aquest és un món que e mou en un ventall fo t·mal que va del flamenc al rock pas ant per la música ètnica, cançó, pop, folk, sal a , etcètera. El eu protagorusme quantitatiu a l ft> ti' al e <'entra en el gua•·isme, prou impot·tan t, del 39 o/o d el total de les loca litats de la manuestació. Situa t el protagonisme cen ll·al en aquest apartat del reci tal de Bob Dylan, cal d estacar també la presència de Geor ge Moustaki, el cantant grec vinculat estretament amb la cançó francesa més compromesa fot·ma lment i p el que fa al seu con tingut. La seva actuació al Palau dc Congressos de Mon tj uïc el dia 26 de juliol pot constituir una altra fi ta memor able del G1·ec d't"nguany. El r ecorregut per l'oferta d'aq uesta pareel·la musical inclou altres noms rellevants en el món intern acional de l'entarteinment, com són George Benson, Silvio Rodríguez o el conjunt The Manhattan Transfer i un estol de noms d e pt·ojt"cció més estrictament celtibèrica com són els de la 1·okera dut·a Luz Ca al, Lms Eduardo Autc, Kiko Veneno, Lole i Manuel, Duquende, Oskor ri. etcètera. La representació més estrictament i genuïna catalana se cen t1·a en membres feliçmen t vius de la Cançó com és el cas de Ja mallorqui na Mat·ia del Mar Bonet, que una vegada més es fondrà amb les pedres nobles de la plaça d el Rei en un breu cicle d 'actuacions, mentre que Guillermina Motta s ' installarà a l'Artenbrut durant quatre dies . Marc aquest que també acollirà la presència del ingular pianista Agustí Fernandez amb Ja cantant Urna Ysamat, que oferiran una proposta titulada Otacles . P er la seva p art. Maria Rosa Zaragoza oferirà un solitari r ecital a la plaça del Rei. El Festival Grec tindrà una vegada més en el teatre l'àmbit d e més r elleu. signjficació i pr·ojecció social amb una profusió d e propostes en les quals s ' in volucraran, de fet, tots els escenaris barcelonins q ue in<~orporen la que hauria estat de to te manet·es la st>va pròpia programació , al global del festival d 'estiu i s 'integreu dins del seu aparell de projecció. 1 enmig d ·ells els espais ..propi ·· dE' l'organit- zació, Teatre Grec i Mercat d, les Flors , cen traran en eru mesura l'esforç, per altra ~art no excessiu , de producció dtl festival. Esforç enguany COJII. partit amb productores prh·ad~ - Focus i Annexa- i també arnh institucions -INAEM i Depar. tament de Cultura de la Generali tat. De tot això, en resulten aleu. !> nes propostes d'un relleu especial, en tot cas sense la presència de cap fita d'una projecció i enver gadm·a excepcional ni tam. poc la presència de cap prodnr· ció especialment encimhcllada de 1'estranger. La figura de Shakespeare serà el sant i sen ya de la programarió teatral i al seu redós hom podri gaudir de la versió d'Antoni i Cleopatra en traducció al catab de J orge Mendoza i direcció dt Xavier Albertí. També del mun· tatge Tant x Tant Shakespean, recull d 'escenes cabdals deltta· tre d el dramaturg isabelí. Esment especial per a El rei Joan. una obra força desconcgu· da que an·iba en la traducció de Josep Maria de Sagarra i amb una companyia dirigida per Calixto Beitio. Aquesta produci6 s 'instal·larà al Convent del; Àngels durant més de dues set· manes i pot constituir un dels plats forts del Grec. Al marge ja de Shakespeare. cal fer esment d·una altra proposta teatral de r elleu. L'hos· talera de Cario Goldoni entra· ducció de Xúria Furió i SerP Belbel i direcció d' aquest. E; presentarà al Teatre Grec. . El Grec oferirà un total de 551 funcion i posarà a dispoaici~ d els barcelonins 341.000 locali· tals . El seu pressupost assoleLt la xifra de 870 milions de pes!ft es i la seva ombra es projectarà per pràcticament totes les sal:' de tea tre, au ditoris i espnlf oberts destinats al món de l'e~· 'un pectncle de Barcelona. Ser~. mes llarg d. actiYitat freneuca variada i ober ta a un ampli ven· tall de públic. Res de non i qur obeeix una fórmula j a molt con· solidada. ca eo en e m d pt L ge , lt dt p-aa Part I dtl com- 'ade, amb lpar. ' ñlne. algu. espe- ~nc~ ció i lam- tducUada serà nació •Odri oni i atalà ió dt mun· gare, l tea· .belí. I rei Jegu· ió de amh per 1ució deli l set· dels eal'f, pr~r .'hos· - tra· SCIP :. E! e551 tsirió Jcali· olen esse- ~tarà sales ;pail l'e5àun èrira veo· . qur coo· TEM A s ben sabut que La Patum és una de les manifestacions d' arrel folklòrica més impressionants de les moltes i de diversa naturalesa que tenen lloc a Catalunya. En aquesta manifestació de característiques excepcionals, es congrien una sèrie d'elements que s'han anat conformant generació darre." a ra generac1o través d'un procés progressivament enriquidor que poua en alguns dels components més ancestrals de la cultura popular del país. La rica imatgeria que vertebra La Patum, amb els inevitables gegants, incorpora altres figures més originals, més pròpies de la manifestació berguedana, com són l'Àliga o la Guita, que acaben de conformar la riquíssima personalitat d'aquest món excepcional que és La Patum. Tanmateix, la imatgeria, o si es prefereix la dimensió plàstica i volumètrica, no pot ser mai sorda. El factor sonor, en definitiva el component musical, juga en aquest tipus de realitat un paper decisiu, sense el qual a la fi tot perdria sentit. Aquesta és una parcel·la de la realitat que ens ocupa que malgrat la seva Importància, potser no ha estat objecte del nivell d'estudi que exigiria. Des de l'omnipresent tabal, mena de "baix continu", si se'ns permet l'expressió, que fa de teló de fons de la manifestació, fins a cadascuna de les il·lustr acions que acompanyen cada part diferenciada de La Patum, hi ha un recorregut de context musical . . . prou r1c 1 mteressant com perque' pugm ser objecte de consideració. Que és el que, en definitiva, hem intentat fer en el Tema que proposem. I si la dimensió musical ha de ser objecte d'una atenció particularitzada, també ampliem la matèria amb una visió més complexa el' aquest Lot tan ric i viu que és, definitivament, la celebració que amb una empenta i convicció absoluts basteix any rera any el poble de Berga. TEM A La Patum de Berga, font de poesia DIL& Dl I ;.ol)[ llwic R"'ul P"'"" per CUMINT FORNIR L a Patum de Berga, complex i multidisciplinari com és el seu estudi, pot set· contemplada dcA de molts angles distints: religiós, històt·ie , sociològic, antropològic, etnogràfic, etc. També cultural, subdividint encat·a aquest aspecte en folklòri c, coreogràfic, literari ... De fet, gràcies a Déu, cada dia hi ha més estudiosos de casa i de fora que van descobrint, millor dit destriant, cares noves o poc conegudes del mateix diamant. I és que la cosa s 'bo val (i no ho dic perquè jo sigui i em senti berguedà de soca-rel) . És, La Pattun, la tt·adició berguedana per cxcel·lència, el carnet d'identitat dels hel'guedans, l' ànima de la seva ànima que diguéssim. "El miracle que Berga ha sabut fer i ba sabut perpetuar'', en frase feliç de mossèn Josep Armengou. I això, afegim-hi, a despit de totes les vicissituds religioses i polítiques. No s'és berguedà plenament f'ms que no s'ha passat pel baptismt> de foc de La Patum. Deu ser, a més, una dc les tradicions populars més antigues, vives i emblemàtiques de Catalunya i fins i tot d'Europa, segons que afirmen els entesos. Que és una de les principals, no l'única, que en aquests moments caracteritzen el nostre país. és evident. Cada poble s'estima les seves tradirions, i és natural: ai d'un poble ¡,ense tradicions! Ara, hi ha tradicions i tradicions. N'hi ha que són un tresor humà i cultural de primer ordre. Si Berga pet·dés La Patum, desapar·eixeria com a poble cliferendat, ni que arribés a. ser una ciutat molt pròspera i moderna. Ja no seria Berga. Per exemple: dc gegant i correfocs avui dia n'hi ha o se'n celebreu a tot arreu; quina diferència, però, entre gegants i gegants, entre focs i foes! Una cosa és l'obra d 'art original i una altra les imitacions o còpies més o menys reeixides o barrof•rcs. Els gegants de Berga, quan ballen, saben per què ballen, majestuosament revestits d'història llegendària i religiosament venerats per tot un poble que dansa amb ells. Els P lens, quan desfermen l'orgia infernal al mig de la plaça de Sant Pere, són alguna cosa més que pallassos disfressats de diables; no fan banila pet· fer barrila, sinó que són, al dir del ja esmentat mossèn Armengou, "l'èxit de l'esperit, el mirarle d e ct·eure en alguna cosa". I l'Àliga, oh l'Àliga! Ni la de Patmos ensenyorint-se del seu reialme, posant pau en els cors i enlairant-los a les més altes "repúbliques blaves'' "Pere Tuyet). S'ha parlat d'"acte sacramental". i a la ,, 11 manera La Patum ho ~s. Jo la definiria com Ull¡ celebració litúrgica popular. En un doble sentit: P el relir,riós i en el diguem-ne profà. M'explicarÍ'. La Patum de Bet·ga va comença1· a mitjan~ 11rJ segle XIV arran de Ja institució de la festa del Corpu~ Christi i per això sempre, encara ara, se celt·bra~ voltant d'aquesta ft>sla i la seva octava, com I!L homenatge a l'Eucaristia. Amb els seus entrcnw-. o comparses primitius almenys, formava part dPb solemne processó tradicional d'aquella festa qutt< feia arreu amb les banderes ben altes. S'ha~ia cd· brat dintre l'església i tot fins que la'n va treum: bisbe de Solsona Miguel San tos de San Pedro l'an¡ 1689 pet· culpa dels abusos "it:reverents" a qur, segon ell, es prestava. A més, però, d'aquest primer sentit litúrgic pri; piament dit (la fe del poble cristià en el sagramrn de l'Eucaristia que, en no poder-se manifestarpN1ï lliurement, esbotza les parets sagrades i esclata~~~ catTers), La Patum en té un altre. o continua tenir• el mateix expressat sota una altra forma. La bai'J'I' ja d'elements pagans o profans amb els cristian.• jl és una cosa de sempre, pt·òpia de la cultura o t't'li· giositat popular, molt flifíeil de destriar. Com sigui. La Patum continua celebrant-se davant per davant del temple parroquial i és al temple parro1ruial qui ]a senyora Àliga fa el primer i el darrer del• a11· laments abans .de començar i cloure ]a seva dao·1 L'altre és per a l'Ajuntament, situat a l'anglt>drb plaça. Tot un detall, tot un símbol. Eu aquest srg• sentit que deia, és tol un poble qu.e es troba il· retroba com en família vora la Dar de foc prr miu· re Ja seva bistòt·ia ancestral i afirmar-se en el ~ru present i el seu futur. Tot w1 poble que, gràcirsl aquest espectacle ''sact·amental" se sap i sc senl ,aJ. vat. La història, la llegenda, els símbols religiu·"' tant pagans com cristians. tot s'hi fa present.tot.f el Mal és vençut. I els mot·os són derrotats. I la (fO la Fe triomft>n a esclats de llum. Un valor 0" • impot"tant que cal a destacar: el comunitun. D'aquesta litúrgia popuhu· que deia, que té els.s··.u• moments de silenci contemplatiu, gaiJ"ehé mJM, ' ·rr i els seus moments el'011111 com el del ball de l'Aliga ~ ¡·z: infernal com el dels Pltms, Lots els bergueda0· són, podríem dir, "concelebt·ants". Quan dic tt~t•. vull dir tots. Perquè a la plaça, hi són to~: creí"nl: rres· ,tR• · I l 1· ateus, hiancs 1· negt·es, e e ( retes 1 esque i joves, nois i noies. Àdhuc els marrecs d'un· aD!' ençà celebren la seva Patmn infantil. No crrciJU~t· JO.M mònl CtOif' \lANl i 1ioll Pinrb GALl )li'l'l \tu C.tllsb Camb IIID) ¡:!'lm) enlu ratlo~ ~1110 ,.., a Carlt Pbilb nppc !llu Klòd f~im up. 6 llolar (Bm). rrrt p \1tiUJ !ònio Dir.: 13. CEit OrqJ Dir.: DVO pot Or,Iu llir.: 14, Pro CATALUNYA MÚSICA Programació mes de iuny DILLUNS, S DE JUNY Dl1995 i.OO ¡;QBERTCRA \lé!ira p~r com~nçur d diu. ft.ruu d'obre• breus e-collides i prt'totade' per Joan Viw,. 5evt 1 ona 't:en ê. ~s dd orpu. ora al ll!'e l"anr qui. teninl ran:- an~¡a o rrtisigui. 1¡n•anl IO.OOSELECCIÓ DIGITAl, sl.l:I'T-SAENS: Simfunio u. 3, op. 78 '·Amb orgm•''. Jumt'" O'Donncll. Orc¡urstru Filluu·l!lònica de Lo nd r·eq. Dir·.: Gc·offrry Sirnon. (~6m). TELE&Lo\NN: Duel per· o fluulu ciP lwc· i violí en DoM. Mkhulu PPtri. Pinrhns Zukerrnun. (11m). G.\LUPPI: Mor;nifirnt t•n Sol M ¡~tr n ..oprano. ror i CJI'CJIICHI ra. Ana 'la riu ~1irundn. Cor dc· (¡mbru dr Bcrnn. Orqup.str·o d<• Cambra del sud o;·~t d · \lt•Dühl('r. 1110n. Dir.: J.E. 1~). CRAX\DOS: Coloc¡uio mia rtja, d~ .. Las mujos t'narnondo<. Alíria dc Lurrochn, ¡iano. (I lm). TIPPE'IT: Suite ptt a l'anh·tr>ari del Prím·c·p Nortlwrn Carb. Engli•b Philbarmonio. Dir.: 1\lic-hnl'l lippett. (18m). \\1 EBER: QuinItt amb rlorinet, op. 31. Dit•tt•r lilócker. Coo~ortium Clu•si;·um. ¡2im). J.Ch.ll \CII: Simfonia op.6 n. 2. Orc¡uc•stra dc Cumbrn Holandesa. Dir.: Duvid Zinnurn. (8m). RAKJ.I}L\NINOV: Conrtrt pern piu no i or·<rreHtru n. 1.. \'ktor Err~ro. Ortllwstr•u Sim[òniça dt• l'Estat dt· l'URSS. Oir.: G. Provutorov. (2ïm). niala ~aca­ 13.00EL BOSC lan;a. CFJIINlA.'\I: El hohc enc:nntut. drla Orque.,tra Bnrro<'O ltoliunu. Oir.; Ryo Terukado. (:Hm ). 0\'0RAK: El t'Ol om cid host', Jl ema oimfònic Op. 110. On¡ur'lra '\ncional E.•rocrso. Dir.: .\ reme Jürvi. (20m). seg¡m :aiti re'iu- el~ ,cit:> a lt>al- June Cohcn. \~olon!'el continu. (15m). GRAL"'': Concert per a trompu en Re ..\1. Barry Tucbd1. trompa. Arodemy of St. 1\tartin-in-thP- Fields. Dir: lona Brown. (lOm). TX.\.IKOYShl: \lbum pds infant:,. op. 39. \ïktorio Postniko,·a. piano. (29m). BUSS: Suite del ballet de Orquestra Cho•rkmntl'. l'Llstt'r. Dir: \'~rnon Hamlley. (25m). \A"\'11-\L: Stubat Matcr. "\'utaliu Mc•Lnik. ;\lartu Benal'km rí. Cor i Orqupstra de Cnmhrn dl' Praga. Dir.: Vñclav GRIEG: (4!1m). Ncumunn. Qur11·t~t rle corda op. 27. Quurtct Jt·un Silwlius. (3<lm). BRAHMS: Simfonia n. 3, Op. 90. Orquestra Simfònica d<· Londre~. Dir.: Nt•rrndün~. (39m). 20.00 SELECCI Ó DE J AZZ Programa dt•dicat a lo mú<icu de jun amb guió d'AlhPrt '\1ullofré. 22.00 ELS NOSTRES COlliCERTS CONCERT l'nregistrut per Catnlun)U ~lús.ira el dia 29 de novembre de 199~ a l"E.oglésin dc• Sant Ft•lip Neri dc Barcelona. "1 \CEK: Quartet de cordo. XOSTAKOV ITX: Quartet de rordu n. 8, op. UO. FRANCK: Quartet en Re M. Quurtet de Zngrl'b. (99m). 23.SO NOCTURN Música pt't' ucobnt· el dia. Sl'lt:c•eió i prt'scntació u càrn~c d' \Jfn•d Celuyo. 00.30 REPERTORI DE 1\1T DIMARTS, 6 DE JUNY DE 1995 7.00 L'OBERTL'ltA lH~JLA CAJ\TATA DEL CAFÈ Jlmpamo de mú~it·o corul. Sdetrió, ¡¡uió i pre~rntodll: ,\ie~ R~bl~. L'ÈPOCA DE BACH I IIMDEL. EL RI TME DEL COR: Noveta[¡¡ discogròfiquc•A, toncerl! i notícies t¡ue fon n:rtrtJJrio ni món corni. 16 ·00 SELECCIÓ DIGITAL BARTOK·· Qllalre pcer¡, per u ~ue..tra, Or,. 12. Orquestro ' . dP Budopt'l<t. Dir.: ", ."I&.nnonrcu D~O$ Erdêlyi. (2·1m). Vl \\L- . ~nnta n. 7 per u violoncd i :;:u. Susan Sbepparcl, vioL Lucy Carolun, clavcd. Mú•i•·o per coml'nçar el dia. Rt"cull d'obrt:~ breu• C$Collides i presentades per Joan \lv~. Chrio;tophrr llogwoool, ((lm ). RE~ECKE: S<•rcnotu op. 2l2. h.amnwrnk:uh•mit• DcuB<'ht' ~t'u,,. Dir.: Johannc• Goritzki. (27m). SCHt:BERT: El pn,tor o la roca. lied. \1. Prirt', •oprunn. W. Sa..,ulli,rh. piano. Il. S<'hiinebergc>r, durinrt. (li m). ANÒNTII: Com·t·rt (Suitt·) t•u Rt· M. \\olfgung Bu•rh, trompo•to. Han dc Vrit>< i Bort Srhm·<·· rnonn, oboè. Fron• Roht'rt Berkhout i Bdun Pollant, fu~ut. Woutcr Miill~r. violorwt•l. (18m). WEBER: Trio pc.>r o noutu, ,;o lonccl i piano op. 6:1. Trio Salomé. (20m). 13.00 EL BOSC MAHLEH: Da• kla~t·nolr> Lird: Woldmiln·ht'n. Joun Hod¡¡t•r•. Lindu Finnit'. Han• Pt•lrr Blochwit7. Robc.>rt Hn)"nrd. Coro del Ft'stivul tlt• Uuth. \'ra) nfletc Singer... Bournt'mouth Symphon) Ort·h•·•tr·a. (31m). SCHUI.'\:\'\: Esrt'nr• drl bo•c, op. 82. h.nrl En!(l'l, piano. (23m). 14.00 ltO~IE~TS LÍRICS MARTll\EZ \ALLS: Cançú d'u· mor i de guerru. l\1unt-.•rrut Caballé. Carme Decump . .J'""JI M. Carreras. Vict·ns Surdint·ru. Dalmau Gonzúlc•z. O..Ct•Ú Gru cicnc. Ortruestro !;irnfònic•n df' Barcelona. Dir. : Antuni Hn8 Marbà. (SSm). HÀ.l\fDEL: Or·lanúo (Cinc ñrir• de J'c)pt•r·u). David Tbomus, baix. l'hillHu·monia BurOI[III' Orclw~tru. Dir.: Nicholns l\fcGt•gun. (llm). Fi .. rh-ton-kon, CHABRfER: oprreta. '\1irl'illt• OelrrnM·b. Fronl.'i• M<·lut. Christian Dudziak. J~nrr-l.ouis GPorgrl. Conjunt vot'nl. Orquestra clt•l Collcgium \1u.i('lJm Út' Stra•bourg. Dir.: Roger Dt•lagl'. (23m). SPO\TI~l: ~Tu rh~ in,'ol.'o con orrore" de Lo Vcotnle. )farin Calla•, Ort(UI'~­ tro de Iu RAI. Dir.: ,\Jfrl'do Simonetlo. (llnr). 16.00 SELECCIÓ D IGITAL 10.00 SELECCIÓ DIG ITAL RUBINSTEll'l: Simfonia n. 6, op. 1 11. Philharmonia Hungat·icu. Dir.: Gilbert Varga. (42m). MOZART: Sonata per n pinnofortc KV S70. Paul Bnduro-Skodo. (20m). CRAUSSON: Poema per a violí i orque.qtt·o, op. 2S. Kyung W'ha Cbung. Ro}ol Philhormonic Orchestrn. Dir.: Churles D utoiL (16m) . PURCELL: Pavona n. 3. Z iSO. Pavanu n. 4, Z ï5l. Tbc Acodemy o f ,\ndcnt Music. Dir.: GERSHWIN: Con<'ert pt>r o piano t•n Fa '\1. Orqut>Ktra Simfònica dc Londres. DÏI·. i soüstn: Andrr Prt.•vln. (32m). MJASKOVSin: Sileori, pocmu simfònic op. 9. OrqueHtru Simfònica oir Iu Ràdio Txc•c·o o BratiMlavo. Dir.: Rolwrt Stan kov~k). (2ïm). BffiER: Sonatu per a •iolí i baix t·ontinu n. 7. ·'Sonates dl'I Ro•o ri". Sru.onnl' Lautenbncher. R udolf Ewerhort. Johanne, Koch. (10m). BLOW: ~fark ho" tht' lark ond linnet 'ing. odn per u hr mort dl' Henl') Pnn-l'Il. Hutlt Holton. Ro¡tt'r, Cc",., -Crurnp. Chnrlcs Daniel>. Siruon Bin•hull. Tb., Parit') of (n,lruntt:'nl~ Buroque Ort•heslrll unti Choir. Dir.: PNer Holmoo. (20m ). El.G \H: Romnnçu, op. 62 . .lulion LLo)ol W..bber, violom·t•l. OMluc~tru Simfònica de Londrc••. Oir.: Cborle~ " Incke-rro,. (6m). ALBERO: Sonates pc•r u l'lovirnrcü n. 7. 8 i 9. Jo,.;t'ph PnHrr. (llnr). STENHAMMAR: St•rerroto op. :n. Orquestro Sirnfèmiru Út' GotlrerrlJUrg. Dir·. N. .J lirvi. (4-lnr). VlVALDl : Com·c•rt pt•r u \~Oli. rordn i boix continu, RV 2ïl. "L'umomso". 1 \fu~it•i. Dir: Ft'lix Ayo. (15m). \.LE'IfENTI: Simfonio n. 3 "Gr·un Simfonia Nncionnl''. Philhnrnroniu Orrhrstru. Dir.: (27m). Scimone. Cloudio BRAII\tS: Sonntu p<'r o '~olou­ "''' i piano n. 2. op. 99. Ofru llornoy. violoncel. William Aide, piono. (27m]. 20.00 L'Àl ,D IO-HSUAL ,r. l!n pro¡trnmn .\J..x Gorina. EL GR..\N REPERTORI: Revi~ió dr lt·~ ¡,"Tnn' bundt>s -.mores del cinc·. l'lliT D'ESTRE~A: PreMt•ntut·íó dc les bnnòe~ sonores nro-;, l'f'Ct'lltR. 22.00 LES SONATES PER A P IANO DE BEETHOVEN Guió d<• Raimon Colornt:r i Joan Vi, e~. Sunuto per a piuno n. 23. op. 57 "Appas!lionotu". Cluudio Arruu. (27m). Sonata per a piano n. 2-t, op. 78. Daniel Burenboim. (10m). Sona to pPr n piuno n. 2S. op. 79. Vladimir \•hkrnazy. (10m). 23.30 'XOCTLRN '\fú•i<'a per ucabur el dia. Selecció i pre...entodó a càrrec d' \Jfrt>d C..Ioya. 00.30 R EPERTORI DE l'I1T DIMECRES, 7 DE JUNY DE 1995 7.00 L'OBERTURA Músic-u p er t•omençor· el dia. Hrcull d'obr t'.a breus escollides i prc~c·ntudes 11er J oan Vives. 10.00 SELECCI Ó DIGITAL DEBUSSY: El fill pròdig. Jc.ssye Carr eras. Jost'p Dielrirh Fúcbrr-Di.e.-kau. Cor i Orqut>slra de la Ràdio de ~urrnon. 1 Stuttgurt. Oir.: Gury Bt'rtini. (35m). BEETIIO\ El\: Concert JH'r u piano i or<¡ut•.,trn n. 5. op. 73. Ste•rn Luhín, pinnoforte. Th{' Ar1ult·m) of Am·it•nt .\1u•it·. Oir.: Chd•tophrr llogwood. (38m). ROSEM1ÜLLER: Sono· tu n. 7. lh•,pt~rion \"\. Dir.: Jnrdi Sa, ull. (8m). K \LINNIKO\: El t•t•drt• i Iu palnwrn. Orqut•t-tnt Nurionnl E,cor ..sa. Oir·.: N<•¡•nw Jlirvi. (l:hn). ALU INONI : Conrt·r·to Snint-Mun·, ¡wr 11 fl·omp .. to i orgt .... Bcrmu·d Soustrot. Frunçoib- llrrwi l lonbnrt. (Sm). VAUt; HAN W!LLI AI\15: Suit•• per u violu i orc¡uestr·u. F•·Nit•r·if'k Hid.lll', violo. Bourrwmouth Sinfonicuu. Dir: Normnn tlt•l Mnr. (26m). DEVIENNE: Sonntn prr· o oho<i hoix continu op. 7() n. 1. Pett•r Brec, obo(•. Rodt•rick Sha"', pianofortt'. (llrn). SIBELIUS: Cim· dan<l'< t•ump;••tri'H, op. I 06. "il•-Enk Spnrf. B!'n¡:t Forsbt•r¡:, pinno. (19m). de vPnl de l'Orquestra Filharmònica de Berlín. (9mj. TELE!\lANl\: El mestre d'est·olo, cantata còmica. Jó:t.sef Gn·gor, baix. :\ois dl' la Schola Ilungarica. Orquestra de Carnbru Con·llí. Dir.: Tamas Pal. (18m). TX.AIKOVSKI: Si• fr·apoent~ compostos •ohrr un >ol tema, op. 21. Viktoriu Postnikova. piano. (2ïm). R. STRA USS: .\1ort i TrnnRfigurnció op. 24. Orque;lra Filharmònica dP Viena. Dir·: André Previn. (27m). ANÒND1 (SEGLE XVIII): Simfonia c•n Do M. 1. Popkov, violí. A. P op luvski, flnuta. A. Kort ehab'liin~, oboè. B. Chkhkin{', violoncel. A. Sobolev. dave<·Í. (10m). LALO: Trio amb piano n. 1, op. 7. Barbican Piano Trio. (21m). 20.00 SELECCIÓ DE NOVETATS Espai patrocinat per CRlSOL. 14.00 EL GRA!\ SEGLE Programo de mú•ico antiga. Sele~ció, ¡tt~ió i pn•,('ntonó a càrrct· dr Joan \l't''· DIETRICH BUXTEIILDE. TE\tPS DE LES 'ttSES. 16.00 SELECCIÓ DIGITAL 2 BARTOK: Concl'rl per o orquc•stru. Orqurstro Filharrnt.nicu Txt•co. Dir.: Korcl Ancerl. (39m). SC H UMANN: Dotze eatudiM ~imfònicM, op. 13. Knrl Engel, piano. (25m). C.Ph.E. BACH: Simfonia t•n Sol M, WQ 182/1, li 657 Orquestra de Cnrnbru "Cari Philipp ErnonuPI Buch". Dir·.: llurtmut Hocnchen. {12m). GUHIDf: Quartet de cordo n. l. Quurtl'l Em•Rco. {22m). MOZAHT: Divc>rtirnt'nto ..Lc nozze di Fi¡;oro". Conjunt 14.00 't(SICS OE CATALl""'U 7.00 L'OBERTtiltA. 16.00 SELECCIÓ DIG ITAL .\fú<ica pl'r comen~ar el dia. Recull d'obre:- breus escotlidc~ i prt"-entades per Joan Vive... .\10/ \RT: Di•ntirnt•ntu n. 10, K\ 2n. Cu¡wlln .\cnd(·mic·a. \)¡•no. Dir.: 1-. . \1t•lku•. (34m). LEO'\ \RD\: \'c·ni amor. veni Je,u, mott·t op. !:>. Ru,ina Sonnc·n•rhmidt, ,;oprnno. St>phiro En•l'mble. (9m). WEILL: Conrt•r·t ¡wr u 'i oií i on¡ut••tru de wnl. up. 12. IW,obrth Glnh. Conjunt \1liRitJIH' OhlitJIH'. Dir.: Philippc• llt•r· r·c•w¡•glw. (28m). GALUPI'I: Cu1wl'rto n Quuttm c•n La 1\1. Quurlf•l 1\glàiu. (10m). BEllLIOZ: "Wuvc·rlt•y'', Op. I, nbrrwr·u. OrqncKtr·u Simfònit:u tlt' Lomln•K. Dir·.: Coli11 Du vis. { lOm). KU II NAU: Sunntn pc•r· n t•luvkèmbnl n. l. .John Butt. (im). GllEC I-I ANINOV: Sinúonio n. 2, op. 27 "PaAtoral''. OrqtH'~tru Filhormònica Txeca a Ko~ice. Dir.: Johonne~ Wildrwr. (aSm). F.COUPERIN: l n esvni de~ li nat n PVO<'ar i re,;urc {'ls feL'! més repre•t'ntatius del passat musical. Guil> i ,e}ecl'ió d ·_.\!ex Robi{'•. 23.30 NOCTURN Música per ocabnr el dia. Selecció i presentació u càrrec d'Aifrl'd Celayn. 00.30 REPERTORI DE NIT 10.00 SELECCIÓ DIGITAL VIEUXTEMPS: Concert per a violi i orquestro n. 4, Op. 31. Itzhak Pl'rlman. Orquestra dP Pari&. Dir.: Daniel Barenboim. (30m). BAl'ER: Die Puppenfee (La fada nina), baUet. Staalo· philharmonic Rheinland-Pfnl:r.. Dir.: Kurt Eichhoro. (42m). BACH: Sonata per· a oboè, clavecí i violoncel n. 1, BWV 525. Heinz lfoll igcr. Christianc Jaccottet. Thomns Dcmcngu. {10m). BOCCHERINI: Sinúoniu en Do M, op. 12 n. 3, G. 505. Cantilena. Dir.: Adrian Shepherd. (18m). SCHUBERT: Quintet amb piano op. 114. D n•.P' ~ I: X.X. (13m). FAt:RE: ~~nau a ,;oio ocel i piano n. 1. o~. Patd Tortelier. Jl'an R~ (19m). dt Pa ~tk• botGÍ l(llf"lf ()ir.: 1 Rlll(j 19.00 PEi'\TAGRA.11A Programa de clh-ulgarió ...,¡. cul. Gu!ó i rt>nlitzacii>: p., Burés i Alt'.x Rohlcs. ro DlÍ (lllll·l lhlhQ dark ltrt Cham EJ¡¡fl( IWOHI\1<.: Bo~tns tlt• Bohèmia, op. 68. Ernnnu .. ln B.. llio i Mu~sinro Snnlt'm:i, dut•t dl' pinuo. (:l l m ). LINDHEHG: I),• ls ¡:c·uus hnH·nR. On¡nt'slm Filhuc·mèlllic-u ci'Estot·olln. Oir.: Srig Wt••lt•rlwrg. (15m). WAC'IER: Si~gfr·io·d (.\lunnuds cid bo~c·). Or·<tnc••tnt Filhnr·mòtrio·a de Lc·ningnul. Dir.: E,·gcni .\fruvinsky. (9rn). DUOUS, 8 DE JUNY DE 1995 22.00 AUlA.''íAC ,~potcosi dl' Cort>Ui. B.OO EL UOSC BOHIÜS: CnnOu~nc•i(',, np. 75. Tert',.r Borrò,, piano. (10m ). DE\ I E:\ \E: Cnnet'rt pc·r nOu uta i orqut•,trn n. 2. Clnucli \rimun~. Orqut••lra Simf(micu Gd•unk Dir.: .Jnnu•z Pr7yh)bk). (19m). CI..\\ f:: El, xiqut•t• tlt• \ull><. Sot·il'tat c·ornl Jov~ntut TC'rl·aoM'lll'a. Dir.: Mir¡ ut> I Cnsns i BP II. ( lOm). REGEH: Snnnta wr· a violo i piano, op. 107. Pnul Coc·tr,e. An¡;c•l Solt•r-. (:i2m). ROIG: Que pus{¡ ron InH mngdnlt•nUR. Jordi llwncl, viuH. Pep PaKcuul, ~n,o• i c·htrirwl. Pc•p BotTÍrM, fu¡;ot. Frunrt'HI' Cnstillo, ul>oò• i rorn un¡:!;.~ . .Joun Fignl.'rc·n, \"Íolotwt•l. Xo\ it•r Ot·Liz, eontru bnix. Oriol E•pnnn, Onutu. (30m ). 13.00 EL BOSC E'\ESC:O: \m, d .. la \nturt'. )l()('nta Mmfònit· (\íl\ol~ dc tardor •nbr~ t·ls bo~os). Ort¡ue,trn Filhannòni1•a Timi-l'nra Bonntul. Dir.: Rt•mu~ G!•orgt•M·u. (9m). SMET\1\ 1\: Pels bo~co' i {'(A prat~ dt• Hob(•miu, pot•mu 8inúònir drl c•klr Ln mt"vn pàtriu. Orquestro Simfònka dc P rogu. Dir.: J iri Bt•lohlovek. (12m). VAUGilAN WI LI.JAMS: Al hoMe do• WindMur. Co•· dc l' Orqul'ntm Sirnfbnka ell· Bour·nemouth. The BournPmouth Sinfonir•ttu. Dir: Norrnon dt•l Mor. {18m). CIUHLIONTS: Al hoAc, poernu ~irnftinic·. Orquestro Filhonnònirn E•lomra. Dir.: JuoznM Domorkn~. (15m). 66ï "Lu truita''. Trio B!'nux Art,. SumuPI Rho<le•• viola. Gt'or·¡.: lJ(ir·tnu¡:d , contrnhaix. ( Ulm). BOHTI\ \ \ \SKY: Couc·c·rt [11'1' u dohlt• c·or. Cor Glinku dt" Sant Pl'll'r,llllrg. Dir.: \ lncli.•ln' Txt•rnul>.t•nko. ( lOm). \ ILL·\ - LOUOS: 2 (l{'{'{'' cll'l "Cic· lo Rra~ilt'iro •· Luiz dt• \louru Cn•tro. piano. (I lm). 20.00 "A L\ ~L\NERA DE...." Un o·om•idat t•ns proposa ¡ {'OlllPnto la mú~icu qut'liavadl. Guió i presen tació d~ Jn10 Vivc~. Pt·odut·ció de Dok1" Busquets. 22.00 CO~CERT IMAG~\RI Guil> i selecció: Raimon Colollt7 i Joan \Ïvt>~. llim). !10!!0 Knln. La Pr Srrgri Con. Simf~ E'~" \IIJ\11 Bru~a KO\Il do~ vit 8. 23.30 !XOCfCR.\ ~fúsica per ac ahar tl & Srletció i prebeotorió a rim: d' \!fred Crlaya. 00.30 :\rl'SICA DEL SEGLE \1 Sel<•rció dc Carmins ~lalap­ r·rigu. GRA.,.S L\'TÈRPREH DE LA ~ltSICA Df.L \1'1 DONATO:"fl: Tema p;·r a d•>itt instruments. En&entble lnlrr· eonlcmporuin. Dir.: p¡,.,.. Doulez. (16m). ZnBt.EIUIA.\'\: Pré,l'nce, balll't. Sn¡;¡ohko Ga~n lo ff. violí. Si,.gfded Palm, '"~'o­ o·pl. Aloys Kontnrsky. pill1<1. (26m). SCHÒNBERG: Enm· llmg, monodrama op. l'i. "a...,]¡ La,zló, 'oprano. Or'(u"tn Simft\nica de la Ràdio b Ha,,era. Dir.: Hermoun S<hn-· rb{'n. (22m). ~0~0: únli li vila e d'amore. Sia, ka Ta.·lillL 'opraoo. Loren Drí=fi. ltii'Y Orquestra Simfònica dr la lüt» dr Sanrbriicken. Dir.: \lrbl Git'len. (17m). 13.00 \OS dl! I h&no bai t. mha llim lt• d 326. 1'0111 1lach ltOO \lOMI Zanni Coma C.Pir: "\'rnt C!a>il \'all•• RAK; lluiu IO!tp L\.\1( t'.rrç<> pr¡no fllDo 02.00 REPERTORI DE 'TT ,.. ¡;; 114m) DIVENDRES, 9 Dl JUNY DE 1995 15.01) 7.00 L'OBERTUHA dri~ olent~ p~ Vlúsicu per· començar rl cba Recull d'ob•·ef breuH rl!rollidl'll presentades per Joan Vl•es· Caml¡ Z2.00 SCHl 10.00 SELECCIÓ DIGITAL DUSSEK: Concert pcro pi.IOO' orqueotra en Mi b )[. )rl :;>íovoury. Orquc;tra dr eatDlln ~¡, lo.t[ Cb.'1 n-,m dt Pardubire. Dir.: Libor PcLe ~>otaf !Uf Je toit. bullet. Or"'acionul dt> França. qur•tnl •' Dir.: Ltonard ~em•u•in. (20m). Rl1lOLPH o· .\tSTRL\: St•ptl't t!l uJÍ m. Con•ortium . Cla~si­ niiD· ¡33m). BERG\L\'0: Suitt• Batbor. Penelope Wuhmll'y Clark. •oprano. Stt•pht•n \'arco<'. baríton. ~ew Lontlon Cbamber Cboir. Endymion Eo.~tmble. Dir.: Jnm~~ Wood. (l lm). LOCATELLI: Cmw.. rto ~o;>o op. ¡ n. 12. C(lnco·rto Kijln.(lOm). RAKIIMANINOV: La Primuveru, •·untuta op. 20. Strgrí Ynko••rnkn, bnríton. Cm ru~sos Yurlov. Orquo•stt·u Simfònica dr Mo~cuu . Di•·.: Ev•ueni Svetlunov. ( l8rn). }IO~IPOU: Suhurbi•. Emili Brugalla, piano. (13m). NElJ líO,IM: Quintet Jll'f o dur·inf'l, d.,,;olins, viola i violonrt•l, op. 8. Di.ertimf'nto Sulzbu r g. i!:m). '(k. 122111¡. \fiLHAL D: E...: I}!J i !flldt Ju¡¡ lolon ll.OO EL BOSC \OSTA!\O\ ITX: Lo St'honbl'rg. Orquestr o de Carnbru d'Europu. Dir.: Cluudio \bboclo. (H4rn). 00.10 REPERTORI DE NIT DISSAB'II, 1 O DE JUNY DE 1995 07.00 L'OBERTURA Mú• it·u per començar el din. Hrt'nll cl'ohreR breus e~collides i pn•scntudt•s per Dolor~ Busqueta. dijnu~. 14.00 NOUS INTÈHt•ttETS íll DE 15·00 EL DIA DE VOlENT Programació rclllitzndu a purtir d~ les pet.icions que els nnsl ro•s mtnb han fet ui !'Oiltt'Htndor de Cotalunyn.\lúKica, tel. 202 35 35. 22.00 CRANS 08RES SCIIt:BERT: Fiermbrns òpt•ru ~· ' Ito-romàntica en trt'S o¡·lt's. l•.oeíProtschku. Knrito Mouilu. ~I Studer. Robert Gnmbill. ma; Hamp~on. Cor Arnold 15.00 "A LA i\1ANEHA OE... " t•rnr~ ,.¡ 11.00 EL DIA DE L'OIENT Programació rl'nlitzada a partir dt• Ics petirions que els nostri'' oi,•nt, han fet al contestndor de Catalunya Música, tel. 202 35 35. 22.00 ELS NOSTRES CO!\CERTS COJ\CERT enrl'gistrat per Cutalunyn Música e-l dia 7 de f~br~r de l 995 al Pnlnu de ln MíiAÍ<'n Cntulanu. BACH: Concert de Br·nndenburg n. 3, BWV HMS. C. Ph .E. BACH: Concert per u c·lavicèrnbal i orquestro, Wq 29. DURANTE: Conrert en Lu M "Lu Pazziu". VIVALDI: Conrcrt op. 3 n. 10. " L'Estro Armonico''. Maria Llwsa Cortuda. dovicèmlurl. haliun Consort. (55m). 2:uo i'iOCTURN '\1ú~irn per acabar el dia. Sdccció i presentació a càrrec de Muró Jan~. 17.00 TE'\IPORADA D'ÒPERA DE CATALUl\'1 \ )IÚSICA S \ffiTAX.\: Lihu -.·, Òpl•rn ••n tres at'tt',. Gahdt•lu Bt'nucko' írCapo•1•. \ ñclnv Zítt•k. \ntonín Svort'. CorN i Orqut•strn drl Tt'ntre "Jucionnl dt> Prngu. Dir.: Zdent>k Ko•ler. (166m). 20.00 REPERTORI OE CONCERT SCHUMANN: Sonata ¡wr u violí i piano n. 2, op. 121. Murco Fo r·nuciud. Luunr Pulmio·•·i. (32m ). FAUKE: MnKq ut·K t·t Bc·rgamnsqt~e.~, suitt·. Ac•ndl'my o f St. Mnrtin-in-tlw-Fit•ld~. Dir.: Nevill<• Mnrrim·•-. (14m). BOCCHERINI: Simfonia !'n La \1 , op. 35 n. 3, G. 5 11 : Cnntilt•nn. Dir.: Adriao ShPpht•rtl. (16m). PUCCINI: ~1i~Rn de Glòria. J osep Carrerllb. Herrnunn Prey. Ambrosian Singel'h. Philhnnnonin Orchestrn. Dir.: Clnutlio Sdmone. (48m). 00.30 REPERTORI DE NIT 22.00 ELS CERTS DIUMENGE, 1 1 JUNY DE 1995 CONCERT enregistrat pt'r lo Ràdio Finlnnde~a el diu 30 d'agost de 1993 a lo Sala Finliindin. RAKHMANINOV: Coucrrt per a piano i orquestra n. 2, op 18. RAVEL: Dnfnis i Cio.,, ~¡o.tr·nc­ tcs. Grigori Sokolov, piuno. Orquestra Simfitnil'n dt• In Ràdio Finlandesa. Dir.: Jukk oPckkn Sut'Uble. (67m). DE 07.00 IJOBERTURA Música per comen çar el dia. Recull d'obre.~ breU!! escollides i pr·esentndes per Pilar Su}¡irà. ~OSTRES CON- 10.00 LA MÚSICA RELIGIOSA E~pui monogràfic dedicat a la rnúsicn religiosa de tots els tl'rnps. DIVERSOS AUTORS: Mi.qso de J' ,\ ssumpció de la Vl'rgt'. Companyia Musicnl de DILLUNS, 12 DE JUNY DE 1995 7.00 L'OBERTURA pn·-.·ntadt•• l'"'' Joan \~"''"· Un aperitiu rnusit·ul dt• Corminu )lolngnrr-ign que <"omhinu lo músit'a umb ln infonn al'i6 i Iu purticiparió dds no~tr·t•• nit•nts. BLOC DE NOTES. EL THENCACLOSQUES. SAC DE DUB TES. Rt'petició del progrumu dijou• ui Vf'SJll'<'. 00.30 llEPERTORJ DE NIT '\tu,icn pt•r eomcnçar el dia. Herull d'obres hrt'm t'st·ollid ..s i 10.00 PENTAGRAMA Hc¡wtirió del programa emè.• el l'lllrçó \IQ}fPOU: El pont. Rod olfu Znnni, >ioloncel. .Jo~<'Jl \1. Comajuncosa&. piano. (9m). C.Ph.E.BACH: Sonata 11 'Ytnucb über the wuhrt• <\rt do~ Oari~r zu Spieleo ·•. \'íl'lor l'alk clavicèmbal. {7rn). DVORu;, Du•~ dan•t•s "'lav t>s. lluina Rodri~rz. piano. J oan lt~t•p Gub~rn-z, piano. (10m). LUJOTE DE GRIGi'iON: Tre• ru¡ons. ElL-endu Cnbero, M>praoo. )I.Montserrut Cabno. ¡l¡uo. 18m). ~IOZART: Funtng¡ kï' 397. Adolf Pià, piano. 114m). 11.00 TRASS)fiSSIÓ E'\ DlRECTE DE L.\ \USS.\ t:O'\YEI'iTVAL DES DEL '\10'\F..STIR DE '\10:\TIERRAT 12.30 DlVERTntENT d.!• bo•cos, op. 81. \ludimir hanoHk), tenor. hon PI'! ro•, b¡j\, Cor de l'I ois i Orqut•strn Fdharmònira dt• Moscou. tlim). J.STR \ USS (li ): Con te> deia bosros dc Viena, op. 326. Orquestra !Xnci!Hllll dt• I'ORTF. Dir.: Scrgiu Celibi dnche. (16m). Ics Ami>riqu•·~. l.n Ft>nire. Dir.: Jo•cp Cabr¡;. (15m). 23.30 NOCTURN Música per nrabnr l'i diu. Selecció i pre~entaci6 o cà rrt't' de Maró Jnné. 10.00 SELECCIÓ DIGITAL H \NDEL: The Lorò is my light, Antlwm Chundos n. JO. Lyruw Dow~un , •uprnnn. ln n Purtridgt>, tt•nur. Cor i Ot·qucKtr·a The Sixtct•n. Dir.: llarr-y Chrntophe'"'· (28m). SffiELIUS: Simfonia n. 2 op. ·13. Orcrucstro Simfònica dt· Bo~ton. Dir.: Colin Dnvis. (45m). 1\.R0\1\IER: Quartet omb dnrint'l op. 82. Dil't.-r hliicker. Coru¡ortium Clu,.icurn. (20m). UOLINO: Concl'rt PI''' n gllitnrra i orquestra, op. 56. P"P" Romer o. ,\ cnclrmy of St. :\1artin-in-Lhl"¡.¡ cld•. Dir.: lona Brown. (24m). LEO"J \RDA: Sonata bl'cooda. op. 16. Srphiru EnM>ml>il'. {Sm). RIEDEL: Hannoni~che Freude frommt•r Sl'Cit•n, cantata lüm:·lm·. Gn:tn Dl.' Rl.'ygll('re . .lami'S Bowmnn. Guy De Mey. :\1ax Vnn Egmond. Hic·t>rcar Con~orl. (12m). Ml~NDELSSOJIN: QuarIN d•• t'oreJa op. 44 n. 2. Quartet Ar·tiR dl' Vic•nu. (23m). 13.00 SUITE POPULAR VfLLA-LOBOS: S wt<' popular hrnKilt>ru. Thrihio Suntos, !,'lliturro. (15m). 8 .\RTOK: DanBes populars roman~sl'ti. Orpheus Chnmhl'r Onhentra. (6m). LI SZT: Fonta•ia sobre temi'.S popular. bongnre'o~. pt'r n piuno i on:¡uestra. \1ichel Béroff. On:¡ur,tra dt' In G!'wandhans de Lt•ipzi~~:. Dir.: Kurt )lnsur. (11m). R \Kli?IL\J'\1NOV: Tres con~ popular" russos. op. 41. Cor• i Orquestro del Cont•ertgt>bouw. Dir.: Vlndímir ,hhkenazy. {14m). NIELSEN: \1eloilin ))Opular bohèmia danf"!!0. Copenlu•gen Young Strings. Dir.: l\forten Ryelund Sorensen. {7m). 14.00 LA CAFÈ CANTATA DEL P1·ogramo do música coral. St'iet·ci(l , guió i prcsentnció: Àlex Robles. L'ÈPOCA D E BACH I HANDEL. EL RITME DEL CO R: NoveLnl8 discogràfiques. ¡,oncl.'rts i notícies que fan referència al món cornl. 3 ¡g Eò ¡;;- ~ e !i:1l' ¡;;;¡· 128 16.00 SELECCIÓ mCITAL 7.00 L'OBERTURA SCIIlJBEHT: Sonata p~r a piano, Op. 122 D 568. Vodim Sakharo'. (33m). OITTERSOORF: Simfonia ~~~ Re ~I. Orqut•Htrn Filharmònica OradPa. Dir.: nomen Himhu. (21m). CARLLLI: Conn·rt Jll'r a nauta, guitarra i orqul'•tro l'O Sol M. .lean Picrrt' Hnmpul. AJo•xandn• Lagoyn. Orqur•lra de Cambra Franz Liszt. Dit-.: J unos Rolla. (22m). LOCATELLl: Sonata per a violi i continu, op. 6 n. 12. Caprit·cio Provu dc i'Into11utio11e. 'rl'io Lo¡:nto:olli. (19m). TURINA: Pt'imnvrru St:villnno. Ort¡ursu·a CiudaoJ de Cranada. Dil·.: Juun dt• Udat•tu. (13m). BERLIOZ: MiAsn solmmc. Don1111 Brow11. Jeu11-Lut· Viula. Gillcs Cut·hcmuillt•. Cor Montevrrdi. Orqi.J r•tra Rl'''olucionòrio i Romòntiru. Dir.: John Eliot Gar·dint'r. (61 m). MOLTER: Conc~rt pt'r u trompl'la i orqul'stro 1'11 Rt• ~1. Ludwig '\eur• Barhi•rlws Cüttlcr. Collt'gium \lu•irum LA•ipzig. Dir.: .Max Pommer. (9m). L.MOZART: Simfonia en Fa, F 2. Orqut••trn dc Cnmbra Bohdan Dir.: Estovara. Warrbol. (16m). BRAHMS: Rap.òdia op. 79 n. 2. Julius Katchcn, pinno. (6m). BOCCHER!NI: Couccrl per n violoncel i orque~tra en Si h M, C. 482. Yo-Yo :!\fa. Onruestra de Cambra Sam! Poui. Dir.: Pint•hnK Zuk1•rrnn11. (20m). ~lúsica 20.00 SELECCIÓ DE JA7;z Programo dedicat a In música de jazz amb gujó d'Albt•rt Mullofré. per comen~ar el dia. Re<'ull d'obres breus e.collideti i presentades per Joan \'ives. 10.00 SELECCIÓ DIGITAL BIZET: Simfonia n. 1. Orquestra Filharmònica del Loira. Dir.: Marc Sous trot. (28m). BACH: Concert pet· n trP~ elavic~rnbals i orquestra, BWV 1063. Ton Koopman. Tini Mathot. Pntrizia MariHuldi. Orquestra Barroca d' Amsll:rdum. Dit·.: Ton Koopmun. (14m). VOLKMANN: Ricard ll i, obet·tm·a op. 68. Orquestr·a Filharmònica dPI Nordoest d'Alemanya. Dir.: Wernt•r Andreas Albert. (15m). VILLALOBOS: Bachiane;; brasileres n. 2. Royal Philharmooic Orchestra. Dir.: Enrique Bótiz. (19m). MOZART: Quartet dc corda o. 9. KV 169. Quartt'l Italià. (15m). LULLY: Miserere. motet. Donna Brown, soprano. Guillemelle Lauren~. mezzosoprano. Howard Crook, tenor. Ht'né Lamy. tenor. Pl'ter Kooy, baix. Cor5 i Orque.tro de la Chnpelle Royale. Dir: Philippl' Ht>rreweghe. (23m). KHATXATCRIA.'l: Poema triomfal. BBC Philharmonic. Dir.: Fedor Glushchenko. (18m). ALBINONl: Concerto a cinque, op. 9 n. 2. David Reicheoberg, ohoè. The Eng1ish Conce t·t. Dir.: Tt·evor Pinnock. (12m). ROSSINI: Sonata per a corda n. 5, en Mi b. Orquesu·a de Com1lro Franz Liszt. Dir.:Jónos Rollo. (16m). 13.00 SUITE POPULAR 22.00 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT enreg)strat per lo Radio Holande<a el tlia 12 de juny de 1993 a Amsll'rdam. FESTfVAL D'HOLANDA 1993. T.DE LEEUW: Tran¡,par!'nce. CORECKl: hleines Rl'quiem für eine Polka. GUB.\IDULTNA: Now t•ternol ~now ... Cor de Cambra Holandè,;. S<'honberg Ensemllle. Dir.: Reinbnt de Leeuw. (72m). 23.30 NOCTURN Música p~r IH'nbur el diu. Selecció i prcsentol'ib o càrrec d'Alirl'd Ct'layo. 00.30 REPERTORI DE NIT 4 DIMARTS, 13 DE JUNY DE 1995 V..\.UGH.AN WILLIAMS: English Folk Song Suite. Academy of St. ~fartin-in-the-Fields. Dir.: Neville ~farriner. (10m). SCHL:!\L\.'1':\: Cinc pecth en e~til popular, per a violoncel i piano. op. 102. Uuís Claret. Rose-Marit' Cabestany. (16m). BAX: Cinc cançons populars gregues. The F'rnzi Singers. Dir.: Paul Spicer. (llm). REINECKE: La belle Griselidi.s, improvisació sobre una cançó popular francesa, op. 94. Thomas Hitzlberger i Georg Schütz, duel de piano. (10m). ZEML1NSKI: Cançons d~ valsos 8obre cants populars de In toscana de Ferdinand Grcgorovillll, Op. 6. Barbara Bormey, soprano. Anne Sofie von Oller, mezzosoprano. Cord Garhen, piano. (Sm). 14.00 MOMENTS LÍRICS PURCELL: The Indian Queen, òpera en 5 ut'lt••. The Drllcr Choir. The hlng'~ Mu>it·k. Dir. Alfred Dl'llcr. (6lm). LUNA I BRl ': La !'hulu dt• Pontl'\t'dra. To§) Hnsado. lné• Ri,•odt•ndra. Gregorio Gil. ~1unut'l Ausensi. Cerordo \fonn•ol. Cor Cantor~ de Madrid. Ort¡uestrn Simfònit·a. Oir.: Ataulfo Argenta. (24m). OFFENBI\C H, BELLINl: Dut•ts d'òpt'rt'R. Montserrat Cuhallé. Shirlo•y Verrct. No•w Philarmoniu Orchcslrn. Dir.: A11ton Guorlagno. (12m). 16.00 SELECCIÓ DIGITAL VRAJ\'JCKY: Simfonia t•n DoM, op. Il. 01'<tu•·at•·a de Co1nlH'a Dmrnk. Dir.: Bohumil Gregor. (27m). VIVALDl: Co11rert per a dues mundolincs 1'11 Sol M. Christiu11 Sdml'idl'r. Danielle Meyer. Ensemble lrutrumentol de Grenoble. Dir.: Kurt Hedrl. (13m). RUBINSTEI:\: Sonata pl'r a piano n. 4, Op. 100. Lt',)jp Howard. (4lm). H \YDi\: Sis minut•t,; Hob. 1\.:16 (1 a 6). CapPIIn l~trnpolitana. Dir.: PNer Guth. (15m). 1\liLHAl'D: Simfonia n. 9, op. 380. OrqiH'stra Simfèmirn dt• la Ròrlio de Bu~ilt•a. Dir.: Alun Fnmri•. (19m). \tO REL: Suite n. 2. Philip¡><' Pit•rlot, boix de violo. Rirt•rrur Con~ort. (14m). BRAIJMS: Schirksal•lietl (Cant del destí). op. 54. Cot· rle la Ràdio de Ll'ipzig. Orquestra Fillun·mònicu dt: Berlín. Dit-.: (16m). Ahbndo. Cloudio SPOliR: Conrl'rt pt'r n violí Ulf lloel~cher. 12. WoO Orque~lro Simfo!11icu dc la Ràdio dt• Brrlín. Dir.: Chril;tion Frohlich. (20m). MERCADANTE: Elt'l111 du Ft•hrt•, oLt•rtura. Orqut-,lrn Sunfònir·u ~1oldavu. Dir.: Sihano fronLnlini. (9m). BEETHO\'E~: Trio pt'r a n·nt, op. 87 Rit·cr<'ur Acaderny. (19m¡. BHI'ITE:\: Clorinna, suite ,imfònit·o op. 52 a. de Simfònit·u Orqueotra Londn.... Dir.: St~unrt Bt>tlford. (27m). 20.00 L'ÀUDIO-VISUAL Un pro~rumn d'Àiex Corina. EL CRAN REPE RTORI: Rt'visió de leR grans bandeR sonoro>R del t·inc. NIT D'I;;STHENA: Prc~cnttll'ió de lt>s hundcH Honores més l'N't'niA. 22.00 LES SONATES P ER A PIANO DE BEETHOVEN Guió dl' Roimon Colomer i J oan Vives. Sonata p<•r o piano n. 26, op. 81 a "Els AdéuM". Cluutlio Arruu. (17m). Sonuta per a piano n. 27, op. 90. olllil! B.arenboim. (15m). Sona~ P!f¡ ptnno n. 28, op. 101. \hdi.¡. A.qhkenazy. (21m). 23.30 NOCTURN }1úsica per acabar tl dia Selecció i presentació a l'1lftr d'Alfrf'd Celnya . 00.30 REPERTORI DE NIT DIMECRES, 14 Dl JUNY DE 1995 Pro~ Stlrt: tàrn SES DEL 16.01 7.00 L'OBERTURA Mús ka per començ.ar el diJ. Recull d'obres breus C!>collidt.1 presentades per Joan \1ve¡, 10.00 SELECCIÓ DIGITAL PARRY: Simfonia n. 4, en mia. Orquestra Filhnrmònira ' Londres. Dir.: }fatthiasBllllltl (42m). GL\fL\1..\..,1: Son21Jp« a violoncel i baix continu n.l Roel Dieltiens. Richte van i!tr \1cer. Robert Kohnrn. 19m JA!'\.\CEK: El nen del riofunt. ta. balada per a on¡u,.,ln. Orquestra Filharmònica TXtn. Dir.: Jirí miohhívek. (1311). BACH: ~o ewiges Feutr, t Urspnmg der Lieh~~ (Oh, r" clero; oh, origen dc l'amor), cantata BWV 34. Dn,id Jnlll!t l an Partridgc. Micharl Coor¡t. Thc Sexteen. Dir.: H81!) Christophers. (17m). GADE Quartet de corda op. 6.1 Quartet Kontra. (23m). CArA· LANI: Simfonia en Fa l!. Orquestra Nacional Warmil. Dir.: Silvano Frontalini. (I!D MOZART: Lna broma mulir.!. KV 522. Conjunt de Camhradt rAcademy of St ~Iartin-i~Hlr­ Fields. (21m). Cfl.\RPD TIER: Graciarium arúo~~< Solistes vocals. La Simpbooitllr Ensemble l'~ :\[arni~. Contrt>point. Dir.: Oh•i-1 Schnel'l>eli. (14m) CLE\IF..'iTI. Sonata p<'r a rla,irèmbal. ~ i violoncel op. 22 n. 2. Enritf CasuJaro. Vito Paterno!llf. Andrca Coen. (11m). 13.00 SUITE POPULAR XOSTAKOVfrX: Obertul'll ~ 'klt h•·e temes populars rlll!Ftl! 1 dtl guïs, op. 115. Orque¡trn ~ Concertgebouw. Dir.: Bcrna Haitink. (10m). GRIEG: CanSI danses populars nònliqll!'5: <t 17. Gerhard Oppil%, ~ (32m). BARTOK: Tres ~... sobre cançons pop~ " ro Siri So~ r.., D. c.~ 5~ lltr • Rivka Golani. Orques~ d• Buda,..,t. Dir.: •Uilforura ' r. ' • • 1 :-ti. (Sm). BROL~ EH: \Ddril _.. Plúli' r.-popolars cuban.•. - > PJX' ~·guitarra. ( • rn · ~ . JtOO EL GRAN SEGLE de múoiC'a antiga. ., Sd " guió j prt'ht'UlU<'IO 11 ··=~~joan Vives. LES 1\115~ES DE F.J. IIAYON. TEMPS DE LES MUSES. Pro~am8 23.30 NOCTURN 1-1.00 ~Il'SICS DE CAT,\Ll ·~iYA :!;UO ~OCTUtN Música per acabar ,.¡ dia. St>lt'cció i p r esentadó a càrrec d' -\lfrl'd Celaya. 'lu•it·n p~r arabar ,.¡ dio. !:i«·h·•·•·it} i prr•rnt<"·i•> a càrrec ¡J'Alfr~d CelU)U. MúKil!n per començar e l dia. Re1·ull cl'olll'I'S lu·eus I'Scollidl'.s i pt·cst•ntndes r~r Joan Vives. \lLA: El bon jorn. ~n-ulado. Ln Colombina. (12m). GERH \HI>: Simfonia n. 3 "Collagr•". OrqUt•,tro Simfònica dt• Tt·nerife. Dir.: \'íctor Poblo Pi-rt'oG. (21m). SOUS: Srguidilla:.. Tere•a Berganzo. Jo•í· i\lig1.1Cl \forcno. (21m). B \CUER: Simfonia en Sol !11. Orqut>stra dt' Cambra Catalana. Dir.: J oan Pàmics. (15m). CUZM \N: Prdudi, fuuta•iu i dnnsn. Trio de Corda dl' París. (12m). MOZART: Sonutn Jlt'l. u piano, KY 283. Alida de Lurrm·hn. (13m). 10.00 SELECCIÓ DIGITAL 16.00 SELECCIÓ DJGITAL KOZELUCH: Simfonia en sol m, P.I:5. Orqul'stra de Cambra dt• Praga. Libor Hlanícek. (23m). HANDEL: l\1) beart is inditin¡;, antbem HWY 261. Cor dc In Catedral de Winchester. Tht' Brondenburg Consort. Dir.: Davil Hill. (12m). R. STRAt:SS: Burleske. B} ron Joni•. piano. Orque~tra Simfònicu dP Xicago. Dir.: Fritz Heurer. (20m). HAYD~: Simfonia n. 63 "La Roxelane". Philharmoniu Hungarica. Dir.: Anta! Dorati. (20m). SCHUBERT: Trio amb piano D 929, op. 100. Trio Arion. (45m). BUXTEHUDE: "lch bnlte es dnfür", cuntuta. Creta Dc Rcygber<', Hoprano. Henri Lt-droit, contralt. Guy De Mey, l«mor. Mux van Egmond, baix. Ricerrnr Consort. (13m). DEBUSSY: Prélude à l'aprèsmidi d'un faune. Orquestra New Philhannonia. Dir.: Pierre Boult'7. (lOm). TELEMA.NN: Concert per a oboè d'amor, rorda i cla.ecí en Sol M. Lajos Lt-ni'Rés, oboè d'amor. Orquestro de Cambra dt>l Sud-i>est d'Alemanya '·Pforzbeim". Dir: Paul \ngerer. (17m). BEETHOVEN: Epnont. mÚ•i•·a pl'r a la tragi'diu dl' Co••lht•, up. 84. Ruth Zil••ak, ~opruno. Ulrich Tukur. rt'l'itndor. 0•·que•tra Filharmònka d'Hamburg. Dir.: e(, rd \I hr<"<' ht. (·~'im). GALUPPI: Com·erto a Quattro l'n Re M. Quarll•t Aglàia. (7m). 0'1!\DY: Soun•· nirs, op. 62. Orqu¡••tra Filham1ònica d'E•tru•hourg. Dir.: Tbeodur Gu'!·hlhaul'r. (20m). C.Ph.E.BACH: Sonntu per o piunofortc, violí i violont·l'l Wq 90 n. 3. Trio lï90. (15m). C.STAM ITZ: Cont·crt pt·•· u rlurinet i orqut•st•·a en Mi h M. Rohuslav Zahrndnik. Orquestra de Cambr a dl' Prngo. Dir.: Frnnúsek Vojoar. (25m). RHIDGE: Suite per a or·qut,strn tlt• cordo. Orquestra dt· Co1·du Anglesa. Dir.: William Boughton. (20m). KABALEVSKI: Concrrt per u piano i orquestra n. 3, op. 50. Enúl Guilt'l8. Grnn Orque•tru Simfònica dl' la Hàdio d'URSS. Dir.: Kiril Kondruchin. (17m). LOCATELLl: Concerto ¡tro•~o op. 7 n. 4. Concerto Kiiln. (16m). 00.30 REPERTORI DE NIT DIJOUS, 1 5 DE JUNY DE 1995 7.00 L'OBERTURA Dl 16.00SELECCIÓ DIGITAL PIIOKOFfEY: Al Dnit·p~•·· Bnlll'l op. 51. Ort¡ucstra Simfòni<'u dl'i llinisteri de Culturn ,¡" J'UilSS. llir: Gennodi Rozhdestvt·n~ky. l·llm). f.BENDA: Concen ¡ll'r u flauta en mi m. Jeun PiurP Rampa!. Orquestra dl' Curnhra dt Praga. Dir.: Oir.: \1ilon }lunrlingcr. (23m). llA.'\ DEL: llú•ira aquàút·a, suitP n. I. \rad~m 1 of St. Mnrún-in-thcf¡dd;¡. Dir.: '\r,iJlc 1\tarrint•r. 12:m). BRUCH: Conrl'rt ¡wr a riolí i orque,tra n. l, op. 26. ~nto~ Arçardo. Orqul'•trn de la GewandhoUl! dt• Lt·ipzig. Oir.: Kurt \1a•ur. (24m). fAGE.'\SEIL: Simfonia W\3i4. Orquestra de Cumhra Salieri. Dir.: Tomós Púl. (lOm). BERNSTECN: Preludc, Fu¡.¡uc aod Riffs. Richard Stoltzman, clarinet. Orquestra Simfònica de Londres. Dit·.: Lawt•t•t>rt' Ltigbton-Smith, (7m). HOCCIIEIUNI: QuurM d1• corda op. 39, G 213. 'l'he Revolulionat·y Drnwiog Room. (20m). ZELENKA: Mi8so en Re. Junu Jonasova. Morit• Mrózovú. \1adimir Dolt-zal. Pl'lt>r A~kula!. Cor Filhannònil' Txl'l'. On¡ue;tra Filhnrmònico Txl'cn. Dir.: Jiri Belohlúnk. (32m). ~1ELSE.i\: Petita Suitl' pt•r o rorda Copcnhag¡on Young Slnng!. Dir.: ~lorten Hyl'lund ~ore!ll'en. (16m). AR"'E: Concert per a or¡;uP i OriJUl'Sira n. 4. Roger Bevon Williams. Caotiltna. Dir.: Adrion Sh'Phenl. (12m). LORTZlNG: llet W'tldsrbütz, obertura d(•l'ò~ra. Orquestra Sinúònica dt' lo Ràdio de Lcipzig. Dir.: U do lllil~otn.(8m). 2Q.OO SELECClÓ DE NOVETATS Espai patrocinat pet· CR LSOL. 22.00 AlltiANAC l n ~pili deAlinot ll PVOl'UI' i l'tlilirll els ÍPts més repri'Aentabu. del pns;at rnusit•ul. Guió i !dettïó d'Àlcx Roblr•. 1:1.00 SLITE POPL'L\R RAVEL: Cançons populars. Shura Gerhman. boix. Nu1a Walker, piano. (12m). BHITTEN: Suite sobre cnnçons popularR angleses "A li me tbere was", op. 90. Ot·questra Sinlfònica de lo Ciutat dc Birmingham. Dir: Simon Hottle. (15m). CUl: Suite op. 43 " I n Modo Populari" . O•·qurstro Filhal'1llònica de Hong Kong. Dir.: Kenneth Schcrmerhorn. (18m). GINASTERA: Cinc cançons populars argentines, op. 10. Olivin Blackburn, soprano. Alherto Portugbeis, piano. (10m). 19.00 PEJ\'TAGRJ\.'UA Programa de divul¡~oció ntul<il'al. Guió i r!'alitzal'ió: Pc:rc Burés i Àlex Robles. 20.00 "A LA MANERA DE...." Un convidat ens proposa i comento la múl!icn qm•li ugradu. Guió i prrscntució dt• J oan Vives. Producció dc Dolors Busquet.•. 22.00 CONCERT 1!11AGINARI Guió i selecció: Raimon Colomer i Joan Vive~. oo.:iO \IÍ.SIC.\ DFL SEGLE ~'X Sl'll'cció dl' Carminu .Molagurri¡:a. CR-\~S INTÈRPHETS DE LA MÜSICA DEL 'lNT. DE P \llLO: Fragmento. pl'r a quarti'! dt• rordu. Quartet Arditti. (15m). BAUTOK: M.icrocosmos, prinwr volum. Claude llelfft·r, piuno. (22m). DENGUEHEL: P ut·llnlt•s cie endu din. Annu Ricci, m¡•zzo-sopt·nno. DomaÍJH~ MuHical dt• P11l'Ís. Dir.: Gilbt.>rt Amy. (I lm). KIUU~r: Yeils nnd Vuriutiom, per a trompa i Jcff von dcr orqut•Ktrn. St'lunidt. Orquc•trn Simfònica dt• Bt•rkPlry. Dir.: Kent 'lfugllJlo. (23m). \\ EBEH.'\: \ ariacions op. 27. Yuji Tnkahll!llú, piuno. C8m). 02.00 REPERTOHI DE NIT - ~ .... ~ DIVENDRES, 1 6 JUNY DE 1995 DE El ~¡¡· 128 7.00 L'OBERTURA Mú~icu p~•· comt>oçar el din. Rcrull d'obres hreus escollidt•s i [H't'Hcnllulcs ¡wr Joan Vives. 10.00 SELECCIÓ DIGITAL BHUCKNEH: Mi.~sa en mi m, pt'r n cor o 8 Vl'UH i conjunt dc vt'nl. La Chapelll' Royale. Ensemblc Mu8ique Obüque. Dir.: Phiüppf' Herreweghe. (36m). DEBUSSY: Sonata per a violí i piano en sol m. Sblomo \tinu. Yt"fim Bronfmnn. (13m). FHEDERIC li DE PHÚSSIA: Conct"rt per a flauta, corda i continu n. 2, en Sol M. Kurt Retlel. Orquestra Pro Arte de Munic. Dir.: Kurt Rt'deL. (17m). SUK: Serenata per o corda, op. 6. Camerata Berna. Dir: Tbomas Füri. (26m). BffiEU: Sonata n. 6. Ricerçar Consort. (13m). MOZART: Simfonia n. 25, KV 183. Loudon Mozart Playcn. Dir.: Jane Glover. (19m). OFFENBACH: Primera stúte per 11 dos violoncels, op. 54. Rolnnd Pidoux i Etienne Peclard. (20m). NERUDA: Concert per n trompeta i orqut.>stra de corda. M. André. Conjunt Orquestral de Pa.rÍll. Dir.: J .P. Wnllez. (17m). 5 13.00 Sl ITE POPllLAR TÀ \IKO\ SKf: :>O t·unt" popu- larM rt'"'" (nrrunjnmrnt de l'autor rwr u pinno o quatre mun•). Gtwunudi Ruzhdt-•IH·n~ki. Yikturiu Postnikovo. (33m). SCIIÜ''WERG: Tres rnnçon' pupulnr" nlt·mnny<'~. urrunjudr•• (U'r u t•or mixt. BBC Singt•rs. Dil·.: Pit•rr·t• Boulcz. (10m). PRENAFETA: Varincion~ i fulla sobrt· un lt'ma popular. Cobln Montb't"ins. (9m). 14.00 NOUS INT ÈRI'IIET S DIVERSOS AUTO RS: Blut•s. Big Mumu. lgnuHi Tcr·rozo, piuuo. Amurlt•u Casus, jlUitarrn. (~2m). 22.00 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT l'nrPgistrat per In Ràdio Finlondl'sa el dia 2 d'agost de 1993 a l' E•glésia dl' la Creu. FESTIVAL D'ORGLE DE LAHTI. BACH: Conc!'rt BWV 596. Trio BWV 586. Ricrrcarr BWV 1079. Com·ert BWV 594. VIlTANEJ\: lmogeb. L'ois!'au. RECER: Variacions i Fuga sobre un tema original, op. 73. Wolfgang Rübsum, or·gue. (86m). 23.30 NOCTURN Música per acabar d diu. Selrrri6 i presentació u Cl'tnec de Maró Jané. 00.30 REPERTORI DE NIT 15.00 El. OlA DE l'OIENT Programut"iú rt'ulitzuda u partir dt• Je, petit·ion• qui' rt, no,trt'~ oirnls han frt nJ conlt',tador dc Cutnlunyn \tú-ica, tt'l. 202 35 35. DIUMENGE, 1 8 JUNY DE 1995 DE Oí.OO L'OBERTlllA 22.00 GRAJ'iS OBRES RI GI!I:\1: Al!'idt• ol Bi,io, festa tratrnl rn dut•s port•. William Mr Kinnr}. Luriono Serra. Sandra Brownc. Roht·rt El Hage. Cor i J'Orqut'~tro de lo Ràdio SuL•~a ltulinnu. Oir.: Tito Goni. (8ím). 23.30 NOCTURN Mú~icn pH ucnbor el dia. Selc>ct"ió i pn••cnturió u càrrec d'Alfred Celuyo. 00.30 REP ERTOJU DE MT Músil'o per començar d diu. Rrcull d'obres bn.'uo e,collides i prc;;l'ntades per Pilar Subirà. 10.00 LA MÚSICA RELI GIOSA Espai monogràfic dedicat a lo música religiosa de tots els tl'mps. KERLL: Missu Pro Dcfunctis. Creta De Rryglwr·~. James Bowman. Guy De Mey. Jan Honeyman. Max Vun Egmond. Ricercar Consort. Cnpl'lln Suncti Micbaclis. Dir.: Erik Van Nevel. (33m). BAX: ~later Ora Filium. The Finzi Singers. Oir.: Poui Spi<-er. (llm). BELU'III: La Struni.. rn, melodrama t•n do" uctt·'· Lucia Aliberti. \ïnt·t•nzo Bdlo. Roberto Frontoli. Cor i Orquestra del Tt>alro ConHIIHih• G. Vt•rdi de Tril',lt•. Dir.: Gianfranro Ma•ini. (13-lm). "•nilt. 19.:Jo UE P ERTOIU DE CONCERT SIBELi t.S: Pt>l.lceN i J\1rlisanda, ~>uitt• op. ·16. Hoyul Philhurmonie Ordwstrn. Dir.: Yonduni Butt. (30m). MOZAHT: Concpr·t per· n violí i orqullstt·n, KV 207. Ar·thm· Gn11ninu.r.. OrqucRira Simfònicu dc Londn•ti. Dir·.: Colin Duvi,. (18m). HIMSKIKORSAKOV: Quintt·t pt•r· a piano i vrnl. Coprir·orn. (30m). UAYDi'l: Simfonia n. lOl "'Londres". OrtJUI'~tra Reial Cont•t•rljlt'hnuw. Oir.: Nikolou• Harnoncourt. (27m). B \CII: Suill' pPr a •"iolonc¡•Jn. l, B\\\ 1007. Yo-'ro \to. (17m). IUTAT'\\TLRl\:\: Ga)aneh, ~ mo•im!'nt• dt•l Ballt•t. Urqul',tra "'acionol f.,t·ot"<'•a. Dir.: :'iet' ml' J;.ni. (12m}. 22.00 ELS l\OSTHES CONCERTS CONCEHT t•nrcgistrat p!'r lo Riidio Ilolnndt•sn t•l diu 9 de desembre dt• 199:!. BEETJJOVEN: Obt•rlui"U Lt•nnorn n. 3. CR IEG: Conct•rl (>l'I" u piuno i orqucHirn en In 111. WAGNER: Frallllreuts dl' Tristuny i lHolda, Lo Wult(UÍriu, Sir•gfded i Rit'llzi. Orqut·~tro Hl'ial clt•l Com·erlgebouw. Dir.: MariH JanHotma. (86m). 23.30 NOCfURN ~H.. iro DISSABTE, 1 7 JUNY DE 1995 DE 11.00 TRA.~SlfiSSIÓ EN 01RECfE DE LA l\flSSA CONVE.t",'Tl.JAL DES DEL ~10!\'F..S­ TIR DE l10l\'TSERRAT Oï.OO L'OBERTLR.A Mú•ica pt'r romrnçar tl diu. Rt>ruU d ·obrt>S brew, e•collide' i J're~t·ntadc• prr Dolors BusquetA. 10.00 PEI\'TAGRMtA Rep1•ti!'i6 dc•l programa emè• el dijous. lLOO El. O IA D E L'OIENT 6 Progrnmoc·ió r<'nlitzadu a partir de lea peticion~ rrue els no~trcs oit•nts bun fN al r·rmtt"Mtodor dt> Catnlunyn ~1úsico, tel. 202 35 35. 12.30 OIVERTLYIENT Un aperitiu musical de Cannino Malagarriga que combina lo música amb la informació i lo participació dels nostres oienlb. BLOC DE NOTES. E L TRENCACLOSQUES. SAC DE DUBTES. pt'r arubar· ..1 dia. Sdt·rció i prt••t•ntor•i6 n càrr!'c ri"Alfred Celuyo. 00.30 REPERTORI DE NIT DILLUNS, 19 DE JUNY DE 1995 7.00 L'O BEHTLRA Músit•u JH'r l'llllll'nçnr r•l din. Recull d'ohn•H lorcus I'Mt~ollirle" i prt'Nt•ntodcs pe r· .Joan Vives. 10.00 SELECC IÓ DIG ITAL Rt'petició del progr·amu emès el dijouo ol vespre. BAHTOK: El mnndorí meravellós. Ambrokian Singers. Or!(UI'Strn Simfòni<•u dl' Londres. Dir.: Clnudio AhlJodo. (33m). HAYDN: Simfonia "A","" Si h :\I (n. 106). Philhnr·monia 7jm e prl ~In fil Bau ( ¡n (bn rb•1 {-l(tl tran Qu :'lA: op. (18n O¡) J¡• (46 ~\ 13.00 l'ESTIU PROKOFIEY: Din d"e.tiu,JGt per a nens op. 65 b. Tht \,. l..ondon Orchestra. Dir.: Rollllt Corp. (15m). BOlSMORTIEB L"E~tiu de Los quatrt e.tacillll! Ap1è~ :\lelloo. soprano. Iu Hont'pnan, tenor. Grer•ll Rl'inhart, Baríton-bah. L<abdlt Poulenord, sopruno. Solhi!< imtrum!'ntals. (17m). DELIL~: lo a S u mm er Carden. Or qu<'stra de l'òprro nocionrl Gal.lesn. Dir.: Chnrlr• Mllrk~ t-ras. (14m). VIVALDI: Cont:rrt op 8 o. 2, RV 315. ''L'E<tiu"l~ Les Quah·e estocion.•. Orque~tn dt' Cambra Angll'sa. SoU•IJ í Diret'lor: Nigel Krnncdy. (tOrni. li.OO LA :!2. CE co c. tuht dd L\1 '·' op. 26. l'I ¡ml flior 23.3 \líu Stlt d'I. CAI\"TATA DEL oo.l CAFÈ Programa de múqca co,raf. Sel~l·ció, guió i pre-entaCJÓ: .\lo Robles. L'ÈPOCA DE B\CH I II.:\..'\l)EL. EL RIT\IE DEL COR: i'IO\etats ru•topif"HJllt'· concl'rts i notiric• qur Iu rcft:rència ol món coral. DU DE 7.~ \(Íl Rt~ 16.00 SELECCIÓ DIGITAL 15.00 ''A LA MANERA DE ...." 17.00 TE.I\IPORADA D'ÒP ERA DE CATALUNYA MÚSICA Hungari~a. Dir.: Arllal n.,._ (llm). NIELSE:'i: Se~?~IJ 1 \uno, per a clarinet, f~< trompa. ,;otoncel i con~ Membre• del Quin~t dt '!l:l Bergen. Snlly Guenthrr. .;,4 cel. Torbjoro Eide, conb"al.ait (ím). CARrssnn: Vanitatwn fi. Gruppo di loal strumPnti anticbi. Cor polifllllir de Sulmona. Dir.: Fit,., CoJugso. (19m). PADEREJ) KI: Conc!'r·t per a piano op.¡; Barbara Hesse-Bukowska. Or qucstra Simfònica dc la Rldit Nocional Polonesa en Kato~itt. Oit·.: Jan Kt·l'nz. (33m¡. C.Pb.[. BACH: Dotze voriat'ion1 sfjb~ '"La Folia", Wq 118/9. Quarttt Purcell. (Sm). POUL~C: Sinfonictta. Tbc New Lond. Orchcslro. Oir.: Ronald (Qrp (28m). KOZELUCH: Quartttdo corda op. 33 n. 2. Quarttt Stomitz. (18m). POTTER: Simfonia 0 · 3 Orquestro de Cambra ~iliNI Kcyncs. Dir.: llilary Da>lll Wctton. (35m) FRESCOBALDI: A1·ir. rnusica le, o. 1 a 9 (6CgPn lli· b r c). Concerto Italiano. Dir.: Rino ldo Alessandrlni. (24ra). KROMMER: Sextet de vent tn do m. Coosortiont Cl~~<'~ícUJII. (llm). 1\•IARTJNU: l.oterroru~ • . dl Orquestro Filharmoruc• l'Estat dc Brno.Dir.: Prtt rt~n-z: Vronsky. (9m}. · S Tabn Conc!'rt per a •"iola op. 1 e pte 10.1 llA. fJi~ Ma Not Da· Mn 121 ""Rr 116 Ctr Zimmermann. Orqul'~tl'lt dt· (Jmbra de 111 Comunitat Eum. Oir: Dimilri Ot•nwtriuoll'•. ~m;. \ \LGH \:\ \\ ILLLUtS: Fi<t Tutlor Port rai h. Eli•uhl'lh Baíobridge. contralt. John Caral Ca'"· baríton. Btu·h Choir. ;\e" Philharnwnin Orch<>;tru. Oir.: Dn,iol \\'illt·cwk,. (16m). GER\.\ISb: Oan~o·s hnce>es dt'l ro•nnixo•nu•nt. Quartet \1uorlt•l. (5m). Tl iHI ',\; sc,illu, Suito· piniUI't'~l'll. op. 2. Begoña Ul'iurll'. piano. (18m). BR:\IIMS: S im fonin n. I, Op 68. Orqnr,ta·u Filhunno)ni<·a dr \1eno. Dir.: Il. •on Knrujun. (·16m). G.GABRIELl: Sonntu X\'lfl Jlfl' u •I ll'OIIIflt'll'' i 10 tromboru;. Thr Wulln<·<· C:ollo•rti••n. Dir.: Simun \\'ri¡:ht. (5m). 211.00 SELECCIÓ DE JA7:l Prop-ama olrdicat u la mÍa•i•·o rlt• jmamhguió d' \lh .. rt \lallofr~. ~!.00 ELS CERTS L[LS· l Or· cional !ad~ \O~TRES CO.:\- CO:\CERT t•nn•gï,u·at l"'r ratalunya \l(l'io·n ,.¡ clin (I <l'o(' tubrtde 1993 al Ct•nlt'<' Cul tu ml dr la Cnixn de 'lhrn,~a. SC \.R LITTI: Treshfmntt·q, BE ETilOl'E.~: Sonata per u piano n. :12, op. 111. B.\RllEil: Sunntu op. 26. C:OWELL: Tn·~ po·o·o•s. CI JO PIN: •\.ndant¡• spinnulu i ¡.:run Diwyk. polone~a. Chri~tinc piano. (84nt). onrm iu"dt ue;tn li!ta 1 1011~ 2:!.30 NOCTURN Mú,icn per ncohnr t•l din. Stlrtdó i prc..ento!'iú a t·iu·n·<· d'Aifrtd Celo)u. DEL 00.30 REPEUTORI DE l\IT roral. :.Ua ,CB I DEl DIMARrs, 20 DE JUNY DE 1995 Íljllt'· • fu .L F\l Rf - \I.ESSACER: ~!r,.~e drs Pàcheuro dc \'iUenillc. p<'r a 'eus fl'meninr,. on¡urstra de rumhro i hnrmonium. La Chap<•llo• Roynlt•. Petit~ <'anlor" de Saint-Louis. fn, .. mhJe .\lusique OhlioJUt'. Dir.: Philippe Herrewe~he. (1ïm). J. Cb. BACH: Quintt·t pt'l' a nauta ' oboè, 'iolí, 'iol o i ho ix continu op. ll n. 2. Le, Adicu.x. (Sm). H.STHAUSS: L'na vida d'heroi. 40. op. simf<mil' JHH'Il1n Stout.,kapl'llf• do• DresdPn. Dia·.: IJ¡·r·ho•a·t lllomstedt. (·16m¡. LlSZT: Son u ta pl'l' o piano en si 111. Dnnio•l Aort>nboim. (32m}. J:UJO L'ESTil: IIAYD'o: Lc~ Estacions (Estiu). Edith Mathis. Sieg,ft-ed J•·a·u~alo·m. Dit'lrich Fischt•rDiP,kau. Cor i >\rndPmy o f St. Dir.: \1nrtin-in-thi'-Field•. (38m). )larrioer. \¡•,illt• 110'\ECCFR: Pa,toral d'.-,tiu. Oro¡tw,tra '\arional dr França. Dir.: Chnrlr• '\lunrh. (9m). OELiloS: Summer nigbt on the r·iH•r {peça ¡wr a petita orque,.,.. tru). Oro¡uP,tra Filharmònica de Lnnclro·'· Dir.: \oernon Handley. (7m). 1 UIO MOMENTS LÍRICS SOROZ,\BAL: Los rle Coín. Tt>r·o•Rn TournP. Ano Higuerlll\. Rt•nato Ccsai'Í . .lulio Catania. OnJUI''tru de Concr•r·ts dc Ma ola·id. Dit·.: Pahlo Sorn:r.ahal. (5:~rn}. PURCELL: Thc Fairy Qllt't'n, ••xtracteK. .J oan Cal'lyle, •o¡n·uno. Yo·hudi Menuhin. violí. On¡uestru del Festi"nl Bath. Dia·.: Yo>llUdi Menuhin. (16m). LEII ... H: Dos La nd des J.i.cbd.ru., r\.lru<·tt•8. Richard Tauber. StuntskupeUe BerHn. Dir.: Frnnz Lehar. (22m). GLL'CK: l.a Hrnrontre imprévue (due.àric•, dt• l'òpera). Janet Baker, rn<·uo-•oprnoo. Orque~Lra de Cumhra \n¡.tle•a. Oir.: Raymond l..t•ppunl. (Sm). IO.OOSELECCIÓ DIGITAL Uo\LAKJRJ.:\1: Con¡•ca·t pc•r u f!Jano I i orc¡u.<'s 1a·u n. ?~. op. [lllHI. M a enfili Btnns. Tl11• Engli~h ~or~hern PhiUtoa·munio. Dir.: 11~,'d Llo>.d-Jonrs. (32m). 124ZART: Snnfonio n . 1'.-> ' KV M ·. The -\codo•rny of J\nrio•nt " Il'l', • t·h l'ui 116lbtr. Dir.: Jaap S R m). TELEMANl'\: Sonata t•n 01 • (~E.~rrci..¡¡ musi 1·i"). lllDtrata de Colònia. (9m). e' mònic-u Txt'ca. Dir.: St~r~t~ Baudo. (llm). COil\X: CunLign. olc \mit,to. Sinfnn)t'. Dir: Stc,ir \\'i~harl. (25m). J. \. BENDA: Conct•rt pet· 11 pittnn i cordo rn ~>i m. St•hu.tinn llt•ndn. The Beuda Mu~>io·ions. (I '.lm). LAJ\NEH: Els pt·o•to•nolt•nt~. vniH. op. 103. Quar·tt'l \llum Brrll (Sm). HESPH; III : "Cuncet·to a l'inqtll'", IH'I' u ohol·, trump!'ta. 'iolí, o·ontntbub.., piano i o't)!'dn. Orop~t••trn olt• Comln·u An¡.:lt••o. Dia·.: \turt•o•llu Viotti. (:!·1m). :!0.00 L'ÀUDIO-VISI I \L Ln programa el' \1,., (,orin n. EL GRA.' \ REPERTORI: R,., i•iú dr lt•, ¡,<ran, hanolt•s '"nm·o•, dt•l cint•. :\'IT D'ESTRE\\: Pro· wntació d .. 1.., hurult•' ,¡moro•, mé~ reccob. 22.00 LES SO'óATES l'EH A PIANO DE BEETIIO\El\ Guió dc Raimon Columt•a· i .Joan \Ï"'"· Sonata !'"''u piu no n. 29. op. 106 "li aanmt•rkltl\ io•r". Mauriziu Pollini. (13m). 2:~.:-10 NOCTURN 1\tíaoiru ¡wr nrnhnr ri olio. Selecció i pa·e~t·ntut•ió o c·àa·a·o·t• d'Alfrt'd Celnyn. 16.00 SELECCIÓ DIGITAL '\OST \.KO\ ITX: Concert per a violonrt•l i ot·qu•••tra n. l. op. 107. Pien·e Stntch. Orquestra RP¡,.;unal dl' Picardia "Lc Sinfonirttu" Dir. A. Myrnl. (30m). B.MARCELLO: 01'h lns•·iattlrtti un momento, rantata pt•r u ~oprano. Catcl'Ína Bevaquu . .Inme.~ Ct·ay. clavicèmbal. (llm). HECER: Variacions i FH¡lll Nohrt' un ll·mu de Bach. op. 81. David Levine. piano. (33m). llAYl>N: Di,ertiment 1wr 11 cordo i vent n. 3 a 8 \eu.". Jl oh. '\:3. Rirercar Consort. (1ïm}. LECLAIR: Segona recre- Snritlt"tmiun Chamht•r Plnyea··. (30m ). \\ \G'\ EH: '\i<'olo~ • l-i. himm• popular WW\ Frit'tlt•rikt• Wa~l'r, ;:oprooo. Cor i Orqm·-tra Simfònica tll' Uomht'rl(. Dir.: Karl Anton Rirkt•nbal'lu•r. 15m). 1\...\HLO\\ 1\.Z: Unu ti'Ïqto hi•tòria. ( Pol'mo 'imf<'mil'}. Orquestro Simfc'mi•·o tlt• lo Filltnrnu\nicn de Sifo\•ill. Dir.: .let"l} Salwarowski. (llm). PEZEL: Sonata a <los, "Ciua·ino e• Fngouo". Wolfgon~ Husch. Fruu' Hoht•rt Berkhout. (8m). TlJBIN: Suitl' del hoUt't 1\.a·utl. Ü!'l]lll'str·n Simfc)ni<·n rJ,. Bnmlt!'t'¡.:. Oir·.: f'IIN'Ifll' .ll•rvi. (2•1rn). 13.00 L'ESTil· TlPPETT: Damt•s r·itunlo de Tllt' \1.it1AIIIIltnl'r :\larrio~t'. l'tito Culli,, '<oprooo. ~1ark Curi:ÍJ!. tt·nor. \lorgan•l '\tc·Donald, anl'nn <nprono. \totthew Bl'sl, hui,, Cor de l'òpera del 'lord. Enp;Ji,h '\ortht•rn Philharmonin. Dir.: i\til'hnel 'lippell. (21m). ALF\E'ó: Rapsòdia sn¡•ca n. I. op. 19. ''1\lidJ<ornmunaka'' ("ut dl' Sant Joan). OrtJIIt''trn Simft)nira oie Baltirnorc•. Dir.: St•r¡tiu Corni•,;iono. (1:im). llOLL\HT: Poemu d'"stin, ¡u•r o ¡•oblu. Coblo Mont¡:a·in~. (15m). 11.00 EL GRAN SEGLE l'roga·urnu dl' músit•n antiga. ¡.,'ltió i preocntució u c·àr·rt'l' cir Joan Vives. LA Scle~·o•í(t, MÚSICA "A SOLO'' SENSE BAIX CONTI~J.., BACil. TEMPS \tUS ES. DE DE J.S. LES 00.30 REPERTORI DE l\JT 16.00 SELECCIÓ DIGITAL DIMECRES, 21 DE JUNY DE 1995 7.00 L'OBERTL RA ~lú,icn :.oo L'OBERTLIU \lú•ica per cnnwnçnr ¡•l din. Rtm~l d'ohrr, hn•us c·sc•ulliolc•s i P~ntades prr Joan Vhc·~. :H'iÚ de mú.'i<'n, op. 8 Conjunt Borror dl' Umngt••. llar. Jo•un )til'lw1 Hn•lt•r. (:!9m). PI//¡. TTI: Tri' t'anti. Fnhiu Biunoli. 'ioli. Lui¡ti l>i llio, piano. (13m ). HO'\ECCF.R: \lo,irrll'nt ·imfònic n. 3. Orquo•,trn Filhur per comc•nçor t•l din. RecuU d'obrc' breu• t•scollidt•s i preseotadt•i pl'r Joan \ in••. 10.00 SELECCIÓ DICIT\L BERLlOZ: l!ua·.,Jd 11 ltàliu. op. 16. N. lmui, \'iolu. Ort¡ul'~>tl'tl Simfònica dc• Lnnda·('~. Dia·.: C. Davi11. (42m). SC RlARIN: El~ 2•t preludis op. 11. Vlodimia· Sofronitzki, pionn. (3:!rn). 1\IELA!\ [: Simfonia o 5. Do•nni~ Fcrry, trompt>tn nnturul. Chiora Bnnc-hini i Eorit-o Cotti, violin" barrocs. Clenu Stdn, t•ontrohai~. (im). SPOHH: Quinti'! dt· eorclo op. 3;{ n. 2 "Grundt• Quintetto". L'Art·hibuddli ,~ S.\1'\T-S.\E:'\S: Concert per o \Ïolí i orqu ..,tro o. 3, Op. 61. llt•nr: k Szcryng. Orquestra de l'o'ipt>rn de '\arionol \lonll•eurlo. Dir.: Edouard van Remoortel. (27m). PONCHIELLI: Simfonia o. I. Orque~tro Filhurmònica de i\limk. Dir.: (I lm) . Frontolini. Sihuno f...L IILAC: Quin tel per a flauta i Clll'do n. 3. Op. 51. .Jean-Pierre Rompo!. Quartet .Juilliard . (21m). HANDEL: Comus, múffit'o tl't•sccno. Patriziu Kwellu. Mnr·gnr·<·t Coble. David Thomas. 'l'li!' J\endl'my or Aucient .Music. Di•·.: Chl'istophcr Hogwood. (17m). C HOPI N: Estudis op. JO. Nikita Mogaloff, piano. (31m). E. IIALFFTEH: Sinfonietto. t•n Re M. Orquestra dt> Cnmbra Angleso. Dir.: Enrique (38m). ,\.<.eosio. Garcin WACENSEIL: Concert per a 7 tromhò <·ontmh l'n Mi b M. trombó. Bronimir Slokur, Orqul'slro dt• Cambra de Dir: .lf•un-Muric Luu~unnu. \uber•on. (I lm). LEClO:\ \: Quu trt• JH'I't'" 1lc In Suite Andnlucin. Jo•t> Lui• F'ujardo. piu no. (12m). PROKOFIE\: Homeu i Juli••tn, •uitt· n. 3 op. LO I. OnJUI'Ktt·u Filhorm<lniea d'Armèniu. Dir.: Loris Tjt•knuvo r iun. (19m). 11.\YD'I: Qunt'IN de corda op. 17 n. 6, llob. Ifl:30. Quut·tct Fcstt•li<'~. (20m). BACil / 'I'ELEMANN: .l<uu·hzl'l dom IJ¡•t•rn, nlltl WPh. mott•t 8 \VV I 60. Alsft'ldt•t· Vokult·nscmbl<'. Dit·.: Wolfgun¡; lll'liJich. (13m). 20.00 SELECCIÓ DE NOVETATS E•pni pntrorinut pt•t· CRISOL. fll'uri('. op. 21. Orquestra Filharmònica d · E•trashou rg. Dir.: Theodor Guscblhaucr. (Em). L.)IOZART: Simfonia PostoreUa, pl'r a trompo del, Alps i orquestra dc corda. J oz,cf )1olnar. Capella I,;tropolitana. Dir.: Lrs Schneider. (llm). F.COt;PERDi: Pt·imer Conct'rt Reial. Trio Sonneril'. (12m). MOZART: Concert per a pia nu i orque,tra n. 6, KV 238. Murroy Pcrohio, pianista i director. Ot·qucst•·a d~t CnrnhrH Ang(p,;u. (22m). 13.00 IJFSTIU DONIZETTI : Nits d'estiu a Posilipo. Zeba,·a Gal, mezzosoprano. Brure Rrewer, tl'nor. J<'ff Cohrn, piano. (36m). d'Estiu. Tarda KODALY: OrqueRtra Filharmònica de BudopeFt. Dir.: Zolton Kodal). (20m). 22.00 AV\IANAC Un t''Jlni dt>,linut u nornr i l't'\iurt• t•l• fpt. m.~, r•·prl''t'ntutiu• dt'l pu.-at mu•iral. Guió i &clcct·ió d',Ucx Rohlt''· 23.30 1'\0CTLIL'\ 128 Mú•icn per ornbor l'I din. Sel!'cció i pre•cnto1•ió u càrn•c d'Alfrt'd Cclnyn. 00.30 HEP ERTOJU DE NIT DIJOUS, 22 DE JUNY DE 1995 7.00 L'OBERTURA Mú;.ien per t'om .. nçar t'I dia. Rt>cuU d'obrt•• brt'u' t••rollidl', i prc1>t'llUHII'~ per Joan \'iv"'· 8 ROl:SSEL: Simfonia n. I op. 7. ''Le Poèm«.> dc la Forf,t~. Orque•trn :\'ocionol de França. Dir: Chorle~ Dutoit. (35m). J.\.ST/\btlTZ: Concert per o oq,'lle i ort(UM!tro n. 3 en Si b .M. Aleno \'t'selú. Orqueqtro tle Cumhra Dvorak. Dir.: Vlurlimir Viíll'k. (14m). G lUEG: \1elodit•s drl cor, op. S. Hukon Hugegurd, baríton. \Varr'!•u .Joncs, piano. (6m). COREL LI: Conr1•rto gt·o~ so n. 6, op. 6. Cantilena. Dit·: Ad r iun Sht•plwrd. (14m). BERWALD: Trio amb piano n. 3. llono Prunyi. Andrúh Ki~s. Csnlm Ont·zuy. (23m). \'JVI\LDI: Concert per o fagot i orqueAtra n. 20, RV 189. Daniel Smith. Solistes de Zo~cb. Dir.: Tonko Ninic. (10m). DT\'DY: Sou¡;e- 19.00 PENTAGRAMA Pt·ognuuu ol•· divulga•·iú muHicul. Gui{, i •·•·ulitzni'ÍÓ: l't'l't' Burí·' i;\(,., Huhlo·H. 20.00 "AL\ MA~EilA DE...." Un COll\ itlnl t•ns propoAn i conwntn la mtísirn I(UI' li u~nda. Guió i prt''l'ntnció de Jonn Vi\'1'~. Produrrió d•• Dolor' Bu•q111·t•. 14.00 )rl'SICS DE CKfALE'iU A.SOLER: Quintet n. 3. en Sol :\J. )1. Cerwra. A. "oclmnuth. A. \'auqut'l. l\1. Ccncro. C. Jacollt't. (22m). CERVELLÓ: \'..rs l'infinit. Orqut•stro Ciutat dC' Barcelona. Dir.: .Jo~ep Pons. (24rnl. PLADEVALL: Tdo Jr corria. Trio de Cordo dc Palis. (15m). WAGNER: Àries de Tannltiiuser i Lohengrin. Victòria dels Àngels. Orquestra Philharmonin. Dir.: Anntolt• Fi~toulnri. (10m). FRESCOBALDI: Toccata U, del 2on llibre. P. Jorcli M. Bou i Simó, o l'orb'lle dc Poblet. (Sm). BOCCHERINJ: Quintd amh guiturro n. 6. G 450. JoAé Luis Lopate¡;ui. Quartet Trovnict•k. (19m). 16.00 SELECCIÓ DIGITAL 10.00 SELECCIÓ DlGIT.\L no. John Mill·hin•on. tl•not·. Poui llud,on, hui~. Piano•: :\lurthu \rgt•rich. Kr)Htinn Ziml'rmun. Cypril.'n l<.ot•aris, llomt•ro Frunct••ch. Cor Prrru"ioni•t<'' do· l'En!(li•lt Ba.-lt Ft•,ti' al. Dir.: Lt'onard Ht•rn,;tt>in. (2~m). PUG:\ \~1: Ohet·turn n. 3. En~t'mblr ¡; \"trí-o•. (19m). llA "DEL: Snlomú. oht•rturu. I•rat•l Sinfonit>11n. Dit·: Ml'ruli Hudart. (3m). CntAROSA: ll maestro di t·apcllo. intennezzo. Józ..-ef Cregor, bah.. Orquebtra de Cambra Corelli. Dir.: Tomií.~ Pal. (20m). PIERNE: Ramuntcbo. música d'escena. Suite n. 1. Pbilhnrmonie de LorrainP. Dir.: Jacques Houtmann. (20m). C.Pb.E. BACH: Trio Aonnta Pn Re M, Wq 145. J . P. Rampnl, !louta; M. Larrieu, flauta; M. Noheshimo, clavecí. (10m). RUBINSTEIN: Sinúonia n. 2, op. 42 "Oceà''. Orque~ t t·u Situfbnica Estatal Rw;su. Dir.: l gor Golovchin. (47rn). RICHTER: Concert per o flauta rn Re M. Robert Dohn. On¡uestra de Cambra EsloYaea. Dir.: Bohdnn Warcbal. (19m). STRA\ü'iSKJ: Le;, Noces. Anny Mory, soprano. Patrícia Parker, mezzo-sopro- 22.00 COl\CF.RT 1'\tAGll\.\RI i -.·IC'ci'ÍÚ: Haimon (.olomt'r Jou u \ ÍH''· (~u ió t 23.30 NOCTl llN Mú.iru JH'r nt·ahur t•l tlin. Sclet·rió i prcs••ntocib o t•àrt·ct· d'Alfred C..Juyu. 00.30 MÜS if:A DEL SEGLE xx St'lrrt'ió th• Curminu l\lulugurr·ign. CRANS l ~TÈHPRETS DE LA MÚSICA DEL \ li\T. Hl"'DE\11TII: Sonutu pt•r u \ioln i pinuo (1939) Kim J\a,hka•hian, viola; Hobt•rt u•,in. piano. (23m). JOI.l\'ET: Suitt- t•n rono·t•rt pt•r o flauta i rwrrn•;iun~ (1965). Pi~rre-\\e~ Artaud. Conjunt fit• p1•rru••ions 2E 2\1. Dir.· Paul Mefuoo. (16m¡. PE:\DEHE<.Kl: Thrt>novíctimt'• (,., ,,.,. 11 dy. d'lliro,hima op. 52. Orr¡uP<lrn d!' la R.\1 dt• Roma. Dir.: Bruno \foderno. (9m). \1 \NZO~ I : \fu~•l': llonwnotjiC u Eolgnr Vnrèsc. l\lnudzio Pollini, pinno. Orquestra Filhnrnulnirn dt• nct·lín. Dir: Giu~t·ppt· Sinopoli. (20m). OIIAI\A: Quutrt· estudiH cun•ugt·òfit·K. Lt•s Pt•tTus~ionA dt' Strusbuurg. (17m). 7.00 L'OBERTURA !!.I \f tí~icn per començar el 1St Rt'{'ull d'obrt>S breus e,r01lid.. 1 pt·t'•entad~, per Joan \1"". 10.00 SELECCIÓ DIGITAL BEETIIOV'E:'i: "El Rei E, 1~,, músira d'escena, Op. Amhrosian Singers. Or<(Ut·tn Simfònica de Londrea. Oir Michel Tilson Tbomll!. (2411;· ARRIAGA: Quartet de corda 11. 1. Quat·tct Rasoumov$ky. (2•lml NIELSEN: Simfonia n. 2 "El, ípJUtre tempN·amenlll'', ÜI'IJ1lf!tt·u Simfònica de Londrè.!. Oir.: Oie Sclunidt. (32m). G.S~~ MARTINI: Sonata pern Oaut01 <·lavif'èmbal en Do M. \larit Corbotta. Roberto Cognono. (11m). JOACHIM: Cono-ert por a violí i orquestra n. 3. Tah" 1'\i.•hizaki. Orquestro SimfrlflÍtt dr la Ràdio de Stutt¡;art. Dirc )lcir )timky. (35m). ~IH_\. KO\'SK'Y: Sonata per a pitnoL 5. op. 64 n. I. ~Iom! 1\ftLnt•Won. (2lro).llWO\: Il llac en<'antat. Op. 62. Orque,tn Simfònica de Londres. Oir. :\et'me Jèni. (9m). u;: DIVENDRES, 23 DE JUNY DE 1995 JO! 02.1 Dl Dl 01. 13.00 L'ESTOC WIDOR: Soirs d'été, mrlodit< op. 63. Annc-Marie Roddr, Moprano. Noel Lce, piaM. (22m). PAGA1": Estiu dtl 'i!. Orquestro Sinfònirn i Cor.-. Dit·.: Manuel Vultli\'ieso. (511~ IRELASD: Summrr EwniDI. El'ic Parlón. piano. (Sm). BAR· BER: Summer Musir, op. 31. Quintl't de Vent Reykjarik · HOWELLS: Tbt (llm). Sunun!'r ¡, Coming. The fUlli Singer•. Dir.: Paul Spiret.¡8111 :: CE cJ Rà ü. 14.00 1\0US 1:\TÈRPRffi :\1 iRTf.\t:: Trio per a O..u!J. 'ioloncel i piano. TriQ ,\ri (l9rn). BR:\H~tS: 7 danse. bolgori'•"•· Enregi>trameot fet P" Catalunya )lúskn. Carlll< 1 Miriam Sancht'Z, piano 9 quallt mans. (22m). CIIVECA_I UJ... VERD E I GTMENEZ: Arirs d• sat·sueln. l\1" Carme Duru, mezzo-8oprano. Alnn Brancb, piano. (Sm). 15.00 EL DIA DE VOTElli 02.00 REP ERTOIU DE MT ZJ. cu Programació realitzada 8 p.ar1i dt' les peticions que els nOl~ oients han fel ol contestarlnr . td 20'! ¡¡ , . Catalunya l\f oSica. · 35. 1!1), D Jl Ol M¡ R pr !!.00 GIUJ~S OBRES \l.f\'E~: El Rt'i dt• In '\fun- unl·a, ballet pantomima t>n trt•s ad~ Qn¡u¡>,.tra Simfònit·u dt• la $. Ridio Suern. Dir.: E1gcni '"~aOO'· (i9m ). \L ... n:. lle<tn Dir.: ¡2·1m¡ rda n. (2·1mi. 2 "ll; r~\~6- í Dir.: ~3.10 PROGitDL\ ESPECIAL. REVETLLA DE SA ''iT JOo\N tr!.OO REPERTOHI OE NIT DISSAB'IE, 24 DE JUNY DE 1995 •SAM. holl i ~!ari, 07.00 L'OBEilTllltA I tonn per cunwnçur· t'i tlin. RecoU d'obres bn·u, .-.collitlt·~ i v~ntodr. per Dolors Bu~­ qutts. • Dir~ tf\ \5. I 10.00 PESTAGRA.,L\ lum1 0\'·ll R•1"'tició del pro¡:.nunn l'mi', t>l dijow. nano. bf" àkili anoL 1 ~In llir~ ~!ú<ira Programnrió realitzada n pn1·tir Catalunya MÍ!sicu, tel. 202 35 35. todd1, pia!l<l. el 92. Cor;. (Sm). enin~ BAR· P· 3l. a1ik . Tbt f!ll1! . (Bml. I I .00 TRANSMISSIÓ EN DlRECTE DE LA MISSA CONVENTUAL DES DEL l\10NESTIR BE MONTSERRAT 22.00 ELS NOSTRES CONCERTS CO'lCEUT enn·gi~tt·at ¡wr In RiutioHolnndr.n t'I dia 7 d'orlub~ de 1993. WEBI.:H: Olwrturn d~ "Drr FreiorhUt.z". ZEl\1U'lSI\"Y: Cant, simfònics. R.STRAt:SS: ·\ixí , u pa..tnr Zarathuhlro. Orquc!'t rn Ht•inl Conrertgehouw. Dir.: Ri ..rnrclo Cbailly. (&tm). ~.30 :\OCTliR~ \!i·ica p~r acahar l'I rlin. Sdotció i pre'o1'nln!'Ïó n ràrrl'<' •ldlaró Jan~. 00.30REPERTORI DE I'IIT DIUMENGE, 25 DE IUNY DE 1995 07.00 L'OBERTUitA li' . lliiCn per comPnçar el diu. Rerull d'obres breus ~8l'ollides i Pte>etllades prr Pilur Subiru. lo.oo LA liÚSlCA llELIGIOSA • fi E•pai rn • . onogra lC dedi•·ot u Jo lllot~ca religio~a de tot~ ¡•)H Leonhnrclt-Corhort. Dir.· Gu,. ta' Leonbnrdt. ( 17m). 22.00 ELS :'\OSTRES CO'\- CERTS CO'\CERT erlrt'Jt"lrat pt·r Catalunya \lú>iru ••I diu :!0 d'ubri! dl' 199.\ u Iu Catt•rlral dt· Barcelona. CICLE L'OHGl E DE LA CATEDR \L. Ohn•' 1lt· KERLL, 8.\CII, FH \1\Ck., LISZT i I!ASELBÜCK. Murtin lluselhiick, org¡w. (59m). 23.30 NOCI11ltN Música ¡w1· o1·ohu1· t'I rlio. Selecció i prt•s••ntu¡·i6 a rt1r1'N' de Moró Jan.:•. 12.30 DIVERTBIENT Lo aperitiu musical de Carotina \1ulngarrign qut' combina la mú•ica amb In informació i la purtiripació del' no,tre> oienlo. BLOC BE '\OTES. EL TRE~­ C.\CLOSQCES. SAC DE DUBTES. 00.30 REPEHTOIU I)E 1\IT DILLUNS, 26 DE JUNY DE 1995 ï.OO L'OBERTLRA 15.00 "A LA ;\IA.\'ERA DE..... .., 1!.00 EL DL\ DE L'OIENT de le, 1wlirions llllt' ••ls no,tr·t·~ uitnl> han fet al rontl'stn•lnr d1• .Indi<" temps. Pt:RCELL: lt is a good thingto gi''" thanks, anthem Z 18. Solistco vocals. Cor del '\¡•w CoiiPgl' d'Oxford. The Kin¡:'s Con&ort. Dir.: Robert Kin¡¡. (12m ). BORT'iY-\'\SJ-....,1: Concert n. 27. Cor Glinka de Sant Pctcrsbur¡:. Dir.: \1adisla\ T'l.l'rnul:.enko. 115m) . POLLENC: Missa en Sol. Cor dPI Trinity Colll'gl' d!' Carnloridgt·. Dü·.: Richard :O.Iarlow. (18m). Rcpctil'iÓ del programa emè::. el dijouo al ve,prt'. Música per roml'nçnr ri clin. Recull d' obr·e~ brt>u' ,.,,·ollid••• i prt'sentndc• pt•r Joan Vives. I 10.00 SELECCIÓ mGITAL 17.00 TE;\IPORADA D'ÒPERA DE CATALGNYA MÚSICA MONIUSZKO: La casa crnbruixurln, òprrn <'D quatre actes. Amh-tcj lliolslò. Bozeno BetleySi('l'uclzka. \Viem Baniewicz. Zdzislaw Nikodrm. \Vieslnw Ochmnn. Leonard J\'lróz. Cor i Orquestra de la Ràdio TV Polonesa dc Cracòv;a. Oir.: Jan Krt-nt. (164m). 20.00 REPERTORI DE CONCERT 0\ Olt\K: Suite Txeca. op. 39. Orque•tra Sirnfònira de Detroit. Dir.: \ntal Dorati. (23m}. IBERT: Concert per a flauta i orque•lra. Jenoifer Slinton. OrqueRtra de Cambra E~coecsu. Dir.: Stl'unrt Bcdford. (20m}. BEETHOVEN: Sonata per a piano n. 14, Op. 27 n. 2. ·'Clar dt• Lluna". Daniel Banmhoim. (lim). BRUCH: Fantasia escocesa per· a v;ou amb orquestra i Sulvutorc 46. op. nrpa, Elisnbcth Ungcr. Accardo. Ot·quesi.J·u dc In Gewandhaus de Ldpzig. Dir.: Kurt Mosur. (31m). BACH: "Erscballet. ihr Lit•dt•t·" (Ressoneu, cants}, canBWV 172. Matthias Inta Erhternarb. Paul Esswood. l\lurius van A.lteno. Max ' 'an Egmond. Cor dP nens de llnnno1er. CoUegium Vocale. BRAH,1S: Ser·Pnnto ru•r o orquestra n. 1, op. Il. Orquestro Simf.'mit·o dt• Vit•rw. Dir.: Gary B1•rtini. (4·hn). BACH: "\Vt>il•hf·t nu1·, lwtriilrt<' Schotten" cnnluta dt• l'Monwnl, BWV 202. Grl'lo Ot· Hryghcre, soprano. Hit'cr••ur ConHort. (20m). BEETHOVEN: Sonata per a 1'iolonrel i piano, op. 5 n. 1. Lynn llnrn•ll. Vludimir ,U;bkcnazy. (25m). VIVALBI: Concl'rt per a oboi•, corda i rontinu. R\" 455. Alfrcdo Bt'rnardini. L'Armonia r l'lnwntione. '\orturn BLS0'\1: (9m ). Simfònie, op. 13. Orqut•Htro Simfònica NDR. Dir.: \\t'rut'r Andreu!> Albt•rt. (8m). 11\'1 D'\: Quartet de corda op. 54 n. 2. Gahricli String Quartet. (20m}. PAISIELLO: Conct•rt pt·r u piano i orqul'stro n. 6. Marioclora Mon<'tti. On1ut·~tro de Cambra Angl.-sn. Dir.: Stepborút' Gonley. (15m). l\10N TEVERDI: Comhnttimt>nto di Tnncrt>di e Clorindn. Cathcrine Bott. Anclrcw Kin¡;. Jolw Mm·k. New London ConRort. Dir·.: Philip Pirkett. (19m). 13.00 GUSTAV MAHLER Simfonia n. l, "Tità". Ort¡ues tro del ConAenntori dt' \frí•irn de Qu~bec. Dir.: Frnnz- Paul Decker. (56m). I 1.00 1..\ CANTATA DEL C.\F~~ Pro~ruma de mÚ5iea rornl.. S1'11•;cio, (miO I prCSt'DtOCiÓ: ÀJex Hohlt's. L'ÈPOC.\ DE BACH I H \.'\DEL. EL RITME DEL COR: No,clull! discogrlliiques, t•ont'rrt• i noticies que fon rrf¡•r<·nl'in ol món coral. 16.00 SELECCIÓ DIGITAL KH \US: Concert pt•r a violí i nnlllt'htrn f'll Do M (Aegonn versió). Edith Pt•irwmann. Orqucs11'11 d1• Combrn dl' Stuttgnrt.. Dir.: Mnrtin Sit'gbur·t. (27m). ELGAR: Tlw Snnguine Fon . mú,ieu <li' bnlll'l 01). 8]. Orquestr·u Filhur·mònica dr Londres. Dir.: Bt')dt'n Thom•on. (19m). TELEJIL\.NN: Sonata 1•n Ml m prr o trompeta i Sous trot. Bt•rnurd or~m·. Françoi.,-Uenri Houbort. (10m) . \lOZART: Sinúoniu n. 14. 1\.'V 11 t. rhe ..\e orlem} of Ancirnt \lu ~i•·. Dir.: J nop Scbriider. (22m). BARTUK: Concert per a piano i orqu!"'tra n. I. Alfred Brt>mlrl.. Orqul'~tra Simfònira BBC. Dir.: Bruno \[aclerna. (26m). 1\l\RENZIO: Tres modri~tnl• u 5 veus Concerto Vocnle. Dir. René Jucobs. (19m). SAINT-SAENS: Simfoniu n . l, op. 2 Orquestra "'urionnl de I'ORTF. Dir.: Jt>nn Mnr·tinon. (:Hm). QUA!'ITZ: ConPI'rl pet· u !lauta en do m. Jt•un-Pie•·r•• Rumpnl. Enscmhle OnJUI'Ktrul dr París. Dir.: .lconPil'l'rt' Wnllt•z. (20m). DITTERSDORF: Qunrtl.'l de cordo n. 6. Quartet Frnm: Schubt-rt. (15m). KORNGOLD: Between Two World•. National Philharrnonic Orcbl'l!tro. Dir.: Cbarles GHhnrdt. (8m). BRAHMS: Sis pt'Ct'~ pt>r u piano, op. ll8. Julius Kutclrl'n. piano. (23m). 20.00 SELECCIÓ DE JAZZ Programa dedit'ot o la música dl' jau; amb gui6 d'Albert \1ollo(ré. 22.00 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT enregistrat per Catalunya Música el din 23 de juliol de 1994 a l'Església de Sant Gt•nís dc Torroella de Montgrí. XIV FESTIVAL I NTERNAClONAL DE MÚSICA. Obres dt> PUCCINI, STRADELLA, GOUNOD, GIORDANO i VERDl. entre altres. Conne Hernúndez, &oprano. Jaume Aragall, t('DOr. Arnparo García Cruells, piano. (90m). 9 23. 15 NOCTl RN ~1ú,i<-u JH'r u¡·uhur <•I diu. Sl'l<·r<·ió i pr't''l'nturiú a <·òrrec ci'Alfrt•d C<·luyu. 00.30 HEPEfiTOIU DE NIT DIM.Ain'S, 27 DE JUNY DE 1995 \lnrtÍnPz. Antonio Blaocus. Alfonso del Real. Isalwl Hi(!.'nera.•. Cor Cantors dl' ~fadrid. Orque.tra Filharmonia .rE,ponya. Oir.: Rafarl Friihhl'ck de Burgo~. (24m). OFFEi\13:\CII: La \'ie Parisienne. (t'xtractc•). Jan(' Rhodes, mezzo-soprano. Orquestra de Bordt'u,·Aquitania. Dir: Rolwrto Benzí. (8m). Op. 10'1. ln¡:c·r Sii<IPr~r·C'n. (21m). Sonata pt•r a piano n. 31. op. IIIJ. Glt•nn Gould. (24m). Souutu Jll'r u p iano n. 32. np. lli. \\. h.c·mpff, pinnu. (25m). Mú sica pe•· ¡•omt•nçn•· d diu. Recull ci'obr·t•Mhrt'IIMc•sc•olliclc·s i pr·cscntoclc•s pt•r .loun Vivt'H. 10.00 SELECCIÓ DIGITAL TXAIKOVSKI: Lt·• t••tudons (ver>ib pl'r· 11 m·c¡tw~tru). up. 37h. Orqut•stru Simfònira dc Dir.: E. rE.tnt d1· s,et.Jòno\. (·12m). RO\IBERG: (,luintl't ¡)('r a darinrt i <¡uartct dc cordo. op. .:>'. Dit·t~r KliickPr. Con,ortium Clu.-it•um. (20m). BEETIIO\ E:\: Cantatu pd nomt•rUlmc•nt de U.opold li. .\ndinl' Drnizr. Jomt'' Doín¡:. Cor' i Gi<•rla<•h. Robert Orque~tro Philhurmouio '\orional dt• Crocbvia. Dir.: J••unP oul Pt•nin. (25m). LOC \TELLI: Conr<·rt op. 3 n. 10 "L'At·t,r dt>l \ïolino''. Elizulwth Wnllfisch. Tlw Raglan Buroquc Plnyrrs. Dir.: Nirholab Kraemcr. ( 16m). GH I EG: DanAt'ò norut•gu<•s, up. 35. OrqU<·stnt d e Cumbru Anglt·hu. Dir.: Raymond L•ppnrcl. (18m). GIULlANI: Gran St•renuta per a flauta i guitarra. op. 82. 'lika!'l llcloovuo. J uk ka Sa,ijoki. (16m). MJLHAUD: Fantasia pastoral pl.'r a piano i orquestra. op. 188. Vln,timil u·j•<'k. Orque~trn FilharmÒnil'n E>.tatal de Bmo. Uir.: Jiri ~aldahn,. (10m). B0'\0'\C li\ I: Si ... dt. Amarilli mia, ~antata. Gf.rard u•oc, ¡•ontrat~nor. 1l St'minario mu~icalt•. (12m). n .· nss. 128 13.00 GU~'TA\ 'UAHLER l. \la¡;dolf-na Haj6~syo\Ó, soprano. Orque~­ tro Filhannónica Tl<f.'<·a. Dir.: Vúduv Ncurnunn. (56m). Simfonia n. 14.00 MOMENTS ÚRICS 10 ROSSTN1: L'ltoüanu in Al¡¡cri, Bolt~n. Agnr;, exlrartc·R. Ruggt•ro Ruimondi. F.:nzo Daro. Frank Lopnrdo. Cor dt· l'Òperu Ebtatul d1· Vit· na. Or<¡uP~tra Filharrnònit·o dc Viena. Oir.: (fi7m). Abhado. Clnudi o SERR ANO: La rt•ina moro. Carnwn Sinova•. Pura \1aria TIPPETI: Fantasia concet·tant sob1·1' un tcmu tle Curt>lli. Orquestra de Cambra St. Paul. Dir.: Christophct· l!o~HlClll. (19m) . C HERUBINI: QuarH·t de t•onJa n. 3. Quartet Mt•lo~. ~fENDELSSOHI\: {29m). Contt'rt prr a piano i orqut>stra n. l. op. 25. Andru" Srhiff. Orquestra Simfònira cic la Hòdio de Baviera. Dir.: C. Dutoit. (20m). TELEM~'\1\: ~orthwcsl Festi\'a. Suite Chamher Orchc<trn of Seatt.le. Uir.: Alun Franris. (17m). DA.I'iZI: Quartet pt'r a fagot i trio dl.' corda op. 40 n. 3. ~laurn Gi¡;ino \f¡¡p,tri. ~lon¡;uzzi. Alfrt•do Anjos. \ntonit'lta Rir<'arcli. (17m). R.STIULSS: Deut•che ~fotett<'. op. 62. Je,sira Ca•h. Jcan Temperley. St!'pht'n E van.. W) oford "arro~. Cor SrhiiLZ de Londres. Dit·.: Roger Norrinb'loo. (21m). CTh1AROSA: Concer·t pt:r· u duc~ flautes i orquestra, ~n Sol M. Shigcno ri Kudo. J eun- Pirrn• Rampa!. Or·questra dc•l MozurtPum dc Salzburg. Dit·.: .J.P. Rampa!. (16m). JARZEBSK I: Tr ..s Concerti a dues veus. Cappi.'Ua Arcis Varsovi••nsiM. Dir.: Mort'k Sewen. (20m). H L"\1:\1EL: Trio amb piano op. 96. Trio Pamas,us. (16m). .\10ZART: Concert pt>r a ~;oií i orquestra o. 5. KY 219. Gidon Knmer. Orquestra Filharmònira de \'iens. Dir.: .\ikolau' Harnoncourt. (28m). D0:\1ZET'Tl: Quartet de corda n. 9 (versió per a orquestra dc corda de J .J . Kaotorow). Orque,tro d'Ahèrnia. Dir.: Jean-JacqueR Kantorow. (18m). OO.:iO REPEHTOIU nE NIT DUWE~,28DEJUNY DE 1995 7.00 L' OBEHTlltA Músit•u l"'r' com<•nçar· ,.¡ dia. Rt•t·ull d' obrt•s hr·t•m• c~rollitlcs i prt•>t•ntadt•s pt•r Juun \'ives. 10.00 SELECC IÓ DIGITAL ROl 'SSFL: Buru' i \rindnu. halll't up. ~3. Or<JUI',tra dC' Par·••· Dir.: Churlt·~ Dutoit. (35m). (,IHUl "T: Ritual fúnt•· hn• rnaç(mit·. SuJi,lt•, \ll!'ak L.., rhuntr•'' ell' In Trudition. Un programa d'•.\.Jex Gol'ina. EL GRAN REPERTOlU: Revisió de IPs grans bandes sonor·es cl~l rim~. NIT D'ESTRENA: P•·cseotaeió de Ics bandc•s sono r·!'~ més recents. 22.00 LES SONATES PEH A P~O DE BEETHOVEN Guió dc Raimon Colomer i Joan Viveh. Sonata per a piano n. 30. L"" mu~ic-Ít1 n"i tl~ Parí~. Gr·oufH"mt•nt Ritut•l cJ'in,trumt·nh •lt· vt·nt. {2-lm). B.\Cll: Sonutn per u fluulo i ¡•lov('('Í n. I, IJW\ 1030. Ourt Kuijkt.•n, Onuta. GuMtnv Lt'onhortlt, rlovt!cÍ. (19rn). LVOV: Com·ert ¡wr u 1•iolí ro Iu m. St•r·A•·i S tudleJ-. Urqut•stru Filllllrmtlnkn dc Lt•oingrutl. Dir.: Vhuli~luv Chernu~ henko. (19m). KHAt:S: Sim!nnia <'n 1\li b M. Or·qm·"trn clt• Camhra dl'l Must.•u Nn<·ionnl, EMorolm. Dir.: Cluudt• Gc'-nt·tn). (20m) ME\DEJ.SSOIIN - IIENSEL: Lit·dt·r up. I. J,olwl l.ippit7., •uprorw. Barhnro llc>llc>r. piano. (13m). \lO'\ ll SZKO: Quartt•t el«> rurda n. 2. Quortl't de 'IÚSJCA (16m). \ar,òvio. \mDIE\ \L FR \\tES,\: Qua· tre "t>'itnmpic•'" rt>inl~. Thc J>ufay Collt•<·liw. ( [,~m). 13.00 GLSTAV ROl ptr ]rllll (1!11 Btdl ~oDJ \fít•ÍI'n ¡lf'r ut·obtn· d dia. ~t>le<Tit) i prt"St'rthlriú u eàn·c-c d'Aifr~d Cc·lnyu. ~lAHLER lloLi e el: klu¡(t'nrlt• rhz .. it,~tüc·k. J oun Rodg¡•r s. Linda Finnit•. ll nn~ P<·tc:'J' BlfJ!'hwitz. RoiH'rt ll oywnrd. Cor·• clc•l Ft•Htivol dc: Buth. Wuynflc•tt• S inw·r·H. Boumemouth Sym plwn y Onht•"tru. (20m). Hlirkl'rt -Li<·lll'r. r.hr·i•tu Ludwig. Or!JIU'~Iru Filharm ònÏI'u t.lc• Bt•rlín. Dir.: ll<•rbc rt von Kur·njnn. (20m). Lit.,tler GrsrUen . fuhrc·nden c>Íni'R KirHten FlugMtufl. OrquPMtra Filhurmimi<·u dt• Vit• na . Dir.: Adriun Bouh. (16m). Dw; 20.00 L'ÀUDIO-VISUAl, 10.0 Programa de mítsica tnti:J. Selccl'ió. guió i 1'""'-"'nluió 1 càrrec dr Joan \lvr;. CLt:Q ORFEl' l ECRÍDlCE. 1'Elo>; . DE LES ~ILSES. 23.30 t\OGH. ltN 16.00 SELECCIÓ DIGITAL 7.00 L'OBEilTU itA ll.OO EL GRA.~ SEGLE 16.00 SELECCIÓ DIGITAL SUK: Un conte de fad!'!, ¡uj~ op. 16. Pctr Shor, n~li. Orqnestt.·a Filharmònica Txeta. Dir.: Li bor Pesek. (30mi. J. H EJ CHA: Concert per a d~~t~ Lromp!'s i orq urstra , op, 5. Zdcnck Tylsar. Bedrich 'l)hr. Orquestra de Cambra D1urd. Dir.: Petr Altricbt~r. (18mj. SCHl13ERT: Quartet de ronla n. l. D 18. Quartet \lrloJ. (18m). HÈNDEL: Conwt. grosso op. 6 n. 5. Aradem¡ .,f~L \tartin-in-the-Fidds. Dir.: lfJIII Brown. 117m). SlBElll~ Knrclia. suite op. Il. Orqu..tn Filharmònica de Berlín. Dir.: H. Karajao. (lim}. l von ~IOZ. \RT: Simfoniun Súl. C;, Orquestra de Cambra Eslnn•• Oir.: Bohdao \\ardw. (15m• L. \LO: T riu amb piano n. J.ap. :!6. Barbi<"nn Piano Trio. ¡2:1111. H \)D'\: Conc~rt per a orpt Hob. \.\!11:2. Ton KoopmJn Orque¡¡tra Amsterdam Baroqut. R.STRAUSS: Au1 (28m). ltaücm , fantasia simfònica, OJl· lfi. Orquc.•tra Filharmònira dr B1•rlín. Dit·.: Rirrardo ~luti. PUHCE:LL: Duu (·t2m). Pavanes. Z ï52 i Z 750. l.owWo Buroquc. (Sm). bait Pan ¡ISir n. Re>~ Oir. (32tr violi \Ius Simi C.L~¡ Simi Oir. \lli !un~ ().~ drl t.Lr~ dt I la o E~ ¡JI)¡j IJ.IJ Simi Orc¡ \ícn (26o 20.00 SELECCIÓ DE ríOII· TATS Espai patrocinat per CRISOI. 22.00 ADL.\.\'AC U o e-paí destinat a e1ocar I n•,;ure el• fc>L> mé~ rep~ tiu~ del pa,sut mu,oic.I. Gu.> i seleceiÍ> d'..\.1.,-.: Robi...,. Rid Ga FAn ~~~ 23.30 l'\OCfUR\' Música per acabar el chr. Scl•·cdó i prcoentadó a ràrrt< d'Alfred Celaya. 00.30 REl'ERTORI DE NIT ~OY San Orq ~;¡· to. DIJOUS, 29 DE JUNY DE 1995 1'h CR' n.¡ Col A. 7.00 VOBERTURA d eh•· Música per comenÇ4F . e~i R t'cull d'obres brrus r-oollid pr<'"l'ntades per Joan \Ïit!· JO.OO saECOÓ DIGIT\L RODRIGO: Conct>rt pn,torul ptr a Oautu i or<JUt"arn. Jroníftr Stinton. Orqul'•tra d" Caml•ra Escoct>-a. Oir.: Stt'uart !kdford. (25m). C.Ph.E.BACII: nata per a \'iola dt• gumha i b.UX continu. \\ q 136. Sil'¡ift·il'd Pank. ChristinnP J u•·rottl't. ¡ISm). BEETHO\ E;-¡: Simfonia o. .\, op. 60. Orqut'otra Rrvolucioniiriu i Homuntil'u. Dir.: John Eliot Gur!liuo't'. (32m). LECLAIR: Cun<'l'rt l"'r n vioU op. 7 n. 2. Cnllt•!(Íllm Mu,icum 90. Soli~tu i tlin•t•tm·: Simon Stnnrlogt•. (lluu). PUCON!: Trrs minut·t~. O•·qut•st¡·u Simfònica dc In Ràdio el<• B•·rlín. Dir.: Rirrnrdo Chuill). ( lOm). \L.\SSE:\'ET: Fantusia pt'r u •iolon··d i orqne•trn. \1urtin O·tt~. Orquo•,tra Simf<'mit-u dr la Ràdio dP llt•rlín. Dir.: Roberto Paterno•tro. (18m). D\ORAK: Quartet dl' corda op. 96 "\roerirà~. Qunrt!'l Dukt•. f25m). Bt:XTEHl DE: Frbam dirh mtio. O llerrl' Gott. Grt'ta d. Rt¡ghere. Jam••• Bowmon. Jan Hooryman. :\ln' \ nn EI!!Dond. Rkercur Con-ort. ¡)qm). s.. lioli. 'li'I'L 30m) Jdlllf p. 5. 'ylou, ·o~k. IBm I. Olp' pmlll ·oqot. Ac• I, or. icadt Muti. Dur! hodon Ol'E· )IÚJ. 13.00 GL'STAV MAHLER Simfonia n. 10 (Atla~in). Orquestra Fi!hnl'lnòniru 1lt• 11~na. Dir.: Lorin Mauzd. (26nt). KindertOtl•nlil'!l~t'. 1\ir.ten Flugstnd. Orqttt••tro l'ilhannt)niru d1: Vit• nu. Dir.: ,\drian Boult. (29m). U.OO ~i(SICS DE GATALL:NYA GOU:\00: Dur~ iirit•• (Fa ust i Romea i Julirtu). Jaunw \rapJJ, tenor. Orque'otra dl' la Ràdio dr Munir. Dir: l..nmlwrto Gard•lli. (lOm). SORS: hota.•ia op. 52. Lui' Orlundini, !;llitarra. (I lm). T..\ PI ES: Pontifical d~ Flamr,, oratori. \[,IOL-errat \1agriiiñ. \Jha HMu Fora>tê. rranrP~C Gurrigo•n. J.,n!i \lolina. Xu>ier Comon•ro. Xnier Pagè•. Coral Antit•• E.<rolam de )ionl!lrrral. Conti ~ou Uni6 de \lla •er o. Cor .ant Esteve dt• Vila-st•c·n. 0 ~e.tra Símfòoit•u dt•l Vall~ •. Dtr.: Albrrt Argudo n3rn) BROTONS: Sonntu d~ ,.~ 111· • ·: to. Ca"'· • li l'llton . Tb ·; Sm ur t ' ptano. 11 CReurer, trompctu. (13m). Ln cnnç.6 d~>l adà, glo.su pPr u rohln. Simfònka del Gt·an Teatre del Lirru. Oir.: Jo~é Collado. (8m). Cant de la tPrra. h.uthlt•,•n ft'ITÍer. contralt. .Juliu, Put1uk, tNlOr. Orqm•,tru Filhunni'nllt'll de \lena. Dir.: Bru no \\ ahl'r. 16.00 SELECCIÓ DIGITAL (60m). SCIIL)I.\;\~: Concert p~r a pinno i orqur•tra. op. 5-t. \lartho Argl'rirh. Orqul'stro de Cambra d'Europa. Dir.: ~ikolau• Hnrnoneourt. 130m). U\L \ EHGl\E: Concl'rt de simfnni•·s op. 3 n. 2. Cappella Culonil'nsis. DiL: William Chri~tie. (21m). DEBlJSSY: .1<-ux (poema dansat). Orquestra dt•l Conc~l·tgd>Ouw. Dir: Bernul·tllluitink. (19m). VTVALDJ: Dixit Dominus, RV 594. Murgurct Marshnll, soprano. Ann Munay, ml'zzosoprono. Amw Collin~, contralt. Anthony Holfe .lohnson, tenor. Rob!'rl Ilo U, baix. John Alldis Choir. On¡ul'~trn dl' C:unhra Anglesa. Dir.: Vittorio l'iegri. (30m). GOLD~L\RK: Sakuntala. obertura op. 13. Royol Philharmonic Ordu•,tt·n. Dir.: 'rondani Butt. (18m). F.COl PERL'X: Conct'rt n. 11 (Les Goèts-Réunis). Heinz Hollig;•r. oboè. Tbomn~ Brandi•. violí. \ta11fred Sax, fagot. Chrutianl' Jaccottet, cJa,;cèmhal. (18m). YOLK.,L'L"l)l: Simf01ún n. 2, op. 53. O•·que~tra Filharmònica d••l l'iordo!'st d'AIPmanya. Dir.: We1·ne1· Andrt•as Alhl'rt. (24m). 19.00 PENTAGRAMA Prognunn dc tlivulgacifo musicul. Guió i r<•alització: Pere BurÍ'R i ,\ll'x Robles. 20.00 "A LA :\1ANERA DE...... l n rom·idat t'ns proposa i t•omt•nta In mú,ira qur li agrada. Gui(l i pr<'sentació dc Joan \ "~''· Producció de Dolors Bu•qucb. 22.00 COr\ CERT DIAGIX.\RI Guió i s!'lt•crió: Raimon Colomer i Joan \ïve~. 23.30 l'iOC1TRN Música pt•r acabar el dia. St•lt••·ci6 i prescntaciú a càrrec ci'AifrNI Cl?laya. 00.30 ~fÚS ICA DEL SEGLE Ra~STAU: xx ~~b~a Mout¡;rin~. St•l••cdb de Cnnnina o\1alagarriga. GRANS L'{TÈRPRETS DE l..A MÚSICA DEL Vli'IT. CAGE: Quartet dc corda en quntre mo,;ments. Quartet LuSalll' (22m) . ~L\HLER: EI (lOm). LER: Concert per n do 8 ~e& u. l. Pctrr Hurford. , mas Truttrr. (9m). VERDI: ·•ahurro• sitntomu. . Orqut•strn 02.00 REPERTORI DE 1\IT DIVENDRES, 30 DE JUNY DE 1995 7.00 L'OBERTURA Música ¡wr ronwnçur •·I diu. Recull d'obrt'M lu·1•us r•••·olliolt·~ i presentude' p1•1· .lunn Vivt•K. ll.OO l\Ot'S 1:\'TÈRPR.ETS ROLl \RT: Dut't Suite per a piano i marimbu. Anna Roqué. Hobcrt ..\rmeogol. (15m). \ FRDI: \oi lo n•¡;ina umote (dl' Don Cario). Anna .\Jhelda. rnt•uo·,oprano. Octo\fÏO ,\hart•7., tt•nnr. F.-rnando Latorre, buriton. \mpuro Curda, piano. ({lm). Gli'\0\ART: Si arnuocct•, no" va mos... Estl'r Vela i Eul1llia \t•ln, piano a quatn• mun,. (13m). A.SOLER: Durs Sonutt·~. LluiA dl• Arquer, piano. (6m). MOLAS: Tabal. G•·up Tuhul, pt'l't:Uij~Íonh. {4m). 15.00 EL DIA DE L'OIENT 10.00 SELECCIÓ DIGITAl. BRUNEAU: Lazurt•, po•·rnnlíri•· d'Emile Zolu. F•·nn~·uU. Pollt·t. Mary Suint-Palu.i•. S)hit• Sullt-. jpan-Lur \iaia. Luun•nt i'ioouri. Cor Rt•gíonul \ïtttu;a d'lli' de Frunt'l'. Mniltrisc dl' París. ÜrtiUI'~trn '\nl'ional d'Ht• de Franci'. Dir.: Ja••qtH'' ~irrcier. (34m). GR.\L\: Concert per o oboè, rorda i ¡•on· tinu. Heinz Holligt'r. Cunwrutn Bl'rn. Dir.: Alt"'nml<·r \'Ull Wijnkoop. (!Hru). RESI'IGIII: )1t'tumorphu~('on, tl'ma i 'u riu <:ions pl'r a oriiUI'Ktru. Phil barmonia Orrht••t•·u. Dir.: Gcofft·cy Simon. (26m). BIBER: l\1en8n sono•·n (Pa1·ts IV a \ 1). '\1usica Antir¡uu rlt• Colònia. Dir.: Rcinhard Go<·hcl. (2·lm). MOZART: Sonata )Jt'l' 11 piuuo i "iulí. KV 45 k Mir Itri•· llot·~'llt'''o piano . .ll'an Mouíllrr!', violi. (24m). LISZT: Con<'Prt pt•t· u piano n. l. SvitlloMIU\' Ridltt•r. Or<Jueqtru Simfòuil'n •lt• Londrl'•. Oir: Kirill h.ondrashin. (19m). 'fYSLIYECEK: Simfonia u quntrl' veu~. Orqul'~trn dr Cnrnhra S uk. Oir.: Josef \1ach. (15m). Pro¡..'l·omació renlit7.ada o partí•· tlt• lc. p!'ticionn que els noslt'CM oit·nt• han fet al conteotndor f!P Cntnlunyn ~1ú,i,•u, tt>l. 202 35 :i5. 22.00 GRANS OBRES \ 1\ \.LO I: La S!'nna fe... teggiante, Hl'rl'natu a treo. lA-lla Cullt'rli. Ht•lga \1iillcr. Si..gmund Nim•gern. Cappelln Colonit•n•Í•. Dir.: Claudio Srimonl'. (90m). 23.l5 NOCTl lRN Mú,irn Jl<'l' al'nhar el dia. SPI<·t·riÍ> i pr!•Hentació a càn·ec d'Alfred Cduyn. OO.:iO REPERTORI DE N IT DISSABTE, 1 DE JUUOL DE 1995 07.00 L'OBERTLRA \lú•i•·a pt'r l'Omençar el dia. HPrull d'ob,.p, brPus escollidell i prl'~•·ntadcs per Dolors Busquetk. 13.00 Gt:STAV :\L\HLER El Cant de la Tt•rra (El oolituri o la tardor). Bri¡,.oittt• Fus•bnt•nder, contralt. Frunri•ro \rai7n, tenor. On¡ul'stro ~ilhurmimit·u de Berlín. Oir: Curlo Moriu Giulini. (10m). Quartet amb piano (primer rno>irnl'nt). KlnuK Schilde. KurRti'U llt•ymnnn. Jeun Riebcr. Uh·irh Boti!'. (12m). DPs KnuiJen \\iundt•rhorn, quatre eunçon;. \vonnc> Mintoo, rnt•zzo-•opnlllo. Orquebtru Simfònicn ell' Xit•ugn. Dir: Gcor¡; Solti. (15m). Cínr Lieder de jovt'ntut (nrqul'Rtrudó de Bcrio). Thomus llarnpson, baríton. Orquestra Philharmonia. Dir.: Luciuno Serio. (16m). Rt•p!'tició del programa emès el dijous. 11.00 EL DIA D E L'OIENT P rogramnri6 realitzada a partir dt• IcA peticions que els nostre;; oients han fet ol contestador de Catalunya Músit'n, tel. 202 35 35. 22.00 E LS NOSTRES CO NCERTS CONCERT enregistrat pe r Cntal1mya Música rJ dia U de juny de 1994 a l'Abadia de Sant \liquel de Cuixà. Obres de 11 HAADEL, ME-..DELSSOHN, MONTE\EHDI, T·\LTABULL i CA'\ÇOl\S TRADJC IO"VALS C.\TALt\1\ES. Corni Snnt Jordi. Dir.: Jordi :"'oglll'rn. (59m). 23.30 NOCTURN ~fúMieu pt.>r Ot'ubur t'I tliu. Sclcn·i6 i pr••st•ntu••ió 11 t'arree dc Muró Jnné. o liebe Sl'l'le'' (Engalann't oh ànima estimada). cantata 180. Barbara Schlick. Andrea• S<'holl. Cbristoph Pregardien. Gottbold Scbwarz. Concerto \ 'ocale de Leipzig. Enscmble Baroque de Limoges. Dir.: Christophe Coin. (22m). D\'0RAK: Deu cançons bíbliques, op. 99. Brian Rayner Cook, baríton. Orquestra Nacionnl EAcocesa. Dir.: Neeme Jèr·vi. (25m). nwv 00.30 RJ.: PERTOIU DE NIT DIUMENGE, 2 DE JULIOL DE 1 99 S 07.00 L'OBERTUHA Música pt•r t•omcnçur l'I diu. Recull d'obre~ brenM l'liCOllide~ i prP•t>ntndl's pt>r l>iJnr Subirà. 11.00 TRANSMISSIÓ EN DlRECTE DE LA MISSA CONVENTUAL DES DEL MONESTm DE MONTSERRAT 12.30 MÚSICA DE VACANCES 15.00 "A LA ~IANERA DE.... " 10.00 LA l\féSICA RELIGIOSA Repetició del programa emè~ el dijous al vespre. Elipai monogròfic detlirut a In músit·a religiosu de tot' el• tem¡h. BACil: ..Schmüt'kl' dkh. 17.00 TDIPOR.\DA D'ÒPE.. RA DE CATALUNYA .\IÚSICA DONIZETTl: Robcrto Devereux, òpera l'li tres llt'tes. Edita Grubrrovu. Odon·• Ziegler. Don Bcrnurclini. Ettort> Kim. Cor cie l'òp..-ra cie Rhin. Orquc~trn Filhurmòrúca dl' Strashourfi:. Oir.: Fril'<lrich llaider. (130m). Tullio Serafin. (9m}. CLIXKt Gran sextet per a piano, dat,.. lins. ,;oia, violoncel i contra~,¡¡¡ en :lfi b ~f. Conjunt de~ dels solistes soviètics. (2;a CORELLI: ConcPrto gro..oap 6 o. 7. I Solisti Yentti. Dir: Claudio Scimooe. (9m). 19.20 REPEitTORI DE CONCERT 22.00 ELS NOSTRES CO~ CERTS TELEMA"'N: Oh.-rtur·u - Suite He M, TWV 55:01 tm Engüsh Tia• (Tufelrnusik). Con('t'l'l. Dir.: Tl'(:vor· Pinnock. (31 m). BRAHMS: 'l'r·in unrh clnrinl't , op. I U. A. St·hiff, piano. F. Doll'znl, violoncl'l. P. Sdmtidl, rlorinet. (26rn). BOCCIIERlNT: Simfonia en r{' m, op. 3i n. 3, C. 517. Cunlilena. Dir.: Adriun Slrepht•rd. (19m). Rapsòdia RAKHM ·\l\INOV: •obre un tt•mu dt• Pugunini. \1uclínrir \~hkPnazy, piano. dc Simfònica Orqut"stro Londre•. Dir: \ndré Prt'' in. (2-tm). ROSSJI\il: Obt'rturo de l'òpl'ra "La Cenerentoln". Philharmoniu Orrhc,tru. Dir.: CONCE RT enregistrat ptr ~ Ràdio Holandesa el dia 2·1 dt Mvembre de 1993. STRAVI?IS. Kl: Simfonies per a in!tl1lllltnb de vent. DEBUSSY: T!tl XOSTAKOVITX: Nocturns. Simfonia n. 5. Orquc~tra Jlrw Concertgebouw. Dir.: Bernanl llaitink. (80m). 23.30 NOCTL'RN Música per acabar el dia Selecció i presentació a càmc de Maró Jané. 00.30 REPERTORI DE :iTT 4. 6. 8 9 1( 12 CONCERTS 2JUNY 19,30 h. 20 h. Casa Elizalde Con~er·vatori Municipal co~ NIT 3 JUNY 4JUNY 21 h. Palau 21 h. 22,15 h. E~~l{·sia St. Pau dc•l Camp Turó Parc 22,15h. l'orT Güell 17 h. 19,30 h. Barri Gòtic Caso Elizalde 20,30 h. Orfeó Gracienc 21,30 h. 22, 15h. 22, 15h. Palau Can Altarnira Parr Ciutadella 22,15h. Lubct·int d'Horta 19,30 h . Esgl~sia de St. Felip Neri Palau Zele~tc 2 Bernat Sala cultural Caja dc Madrid Sala Pcpita Sallés Eli~endu Cabrro, mezzo-soprano. Mont~errnt Cnhl"ro, piano. Beethoven, Fuur~. Serra, Toldrà. Duo Núñrz-Colornbo, piano o quatre mans. Mozar t, Schubert, Fnur·é, Zor zi, Satie. (Amics dc Moza r t). 20 h . 22 h . 6JUNY Dolors CortÍ'H. vt•u. Salvador Cmnnlndn, pinno. Kindertotenlwder. tir Muhlrr. tCol·leetiu dt• MÍIHÜ'H clt• Ban·t•lona). Orqtll'Hlra Sirnfònira i Cor del Conser' utol'i. Jordi Vialprinyó, piano. Soli8tes ''ocals. Dir: Albert Argudo. Mozart, Beethovrn . Concer·t de fi dl' curs. Orquestra Simfòniro del Gran Tratre drl Lweu. (FI'stival de Cultura '\òrdira). Piano Quartt•t "ontsalvatge. Broton~, \1nnt~uhat~e, \1ozart. (I Frstival dl' Mú~ica de Cambra de Sant Puu cid Camp). Anton Serru, flauta travessera. }fontM' Ca~ubó, piano. Soler·, Bc•rthoven. Doppler, Montsalvatge. Orquc•stru de guitarres Juon Fco. Gorrido. Vivuldi, Tluydn, AlLÍ'niz, Gerijhwin. 19,30 h. 20 h. Concert dt• carTilló. Eur ocurilló. Trio Sani Cu~at. Mozart. Schumann, R<'int>ckt>. (Centri' d'Enseny nmt•nt '\tu~ical de Barcelona). Qu¡•ralt Roca. rlarinet. Quartet Arradt>mia. Mozart. Brahm~. (A•sot•iul'ió Aherastury per a les Art11). Tnruta Tikurum. Anton Serra, flauta travessera. Mont"c Ca~ahó, piano. Bach. L'Estro Vocolc. Dir: Scq,>i Riera. Purccll , Viuoria, Sacarlntti, Bach. Guentsim Vo ronkov, violí. Rafarl de In Vega, rontrabaix. Buch, Beethoven. Bailb~. orgue. Titelhouze, Mt•ndrl~~ohn. Ecoh tlt'l Rodo. Kt•ziah Jonr• African Space Craft. (6f- Ft••th·ul d1• Guitarra de Ban·elona). I JUNY 19,30 h. Loc·al Amics dclH Clàssics Benet Cardó, violí. M. Dolors Brnejam, pia n o. Mozart, Srhuhc•rt, Hiindel, Grieg, Elgar. AlhÍ'niz. ( \Msoriació Orquestra de Cambra Amiro dels Clàssics). 9JUNY 19,30 h. Casa Elizalde 21 h. Ehglésia St. Pau rlf•l Camp 22,15 h. 22, 15 h. Parc Güell Tur ó Parc Amèlia Pén'Z, 'opruno. ~úria Sanchez, piano. Puccini, Gershwin, Delibt>A, Morera. Chapí, Villa-Lobos, BcrnMI'in, Mas'lenet. Ensemblt." Orquestr a de Cadaqué.,-Quintet de Vl'nt. Danzi, Brotons. Arnold. Mozart. Ligeti, Ibert. (1 Festivo! de Música de Cambra de Sant Pau del Camp). Oriol Romaní, clarinet. Bach, Debus~y. Niclscn, H oms. Lluís dc An¡ucr, piano. Mendelssohn, Srhurnunn, Albéniz. 18 h. Palau 18 h. 19,30 h. Orfeó Martinenc Ca~a Elizalde 22 h. Palau 22,15h. 22,15 h. 22,15 h. Can Altomira Lahrrint d'Horta Parc Ciutadrlla 11,15 h. Delegació ONCE 18 h. Palau 10 JUNY 11 JUNY Cors Infantils i Juvenils de l'Orfeó Cutalò. (Concert dt-dicat als socis). Coral Pt'tits Martinencs. Coral infantil Vora Mur. Stani•la' Stcpanek, ,;olí. Cheri Rodés, piano. Bach, Beethoven, Krcissler. (Centre d'Ensenyament }fnHical de Barcelona). Orfeón Logroñés. Dir: Arturo André~ Socrist:ío. Orfeó Català. Dir: Jor di Casas. Kodruy, Aznar. Morera, Franck, Garcés, Elgar. Oriol Romaní, clar-inet. Bach. Debussy, Nielsen, R oms. Clàssic BCN. C.Ph .E. Bach , Tartjni, Beeth oven. Rosa Nonell. sopruno. Helena Bayo, piano. Morera, Rodrigo, Pueyo, Brotons. Orquestra de Cambra Amics dels Clàssics. Andreu Biosca, violí. Dir: Joan Palet !bars. Purcell, Vivalili, Bartók, Usund.izaga. Sirisi. MeMrt. (Assocciació Amics del Clà~Aicll). Gl'nnans Pérez )1olina, duo de pianos. Bruhms, Stravinsky. en~g~e_s_al__P_a_Ia_u~)_. __ __di_·u_m __v_e_l_.~(E_Is ------------------------------------------------~-·_z_t.~S_u_n_·r~•y~·n_c_b_._~l_o_n_~_nl_v_·a_t~g_e._Ra CONCERTS 12 JUNY 21 h. Nick Havanna Duo Suram i Scodanibbio. Scelsi, Ferneyhough. Xenaki, Srhnittkc, Chnrlt••, St·innino. Drurkman. Srodanibbio. (XQ& dt• m{"irn del st·gle XX). 21 13 JUNY 19, 30 h. Sala cultural Caja dl' ~1adrid 21 20, 30 h. 21 , 30 h. Església de Pompeia Palau .\lonmar-Trt•s. Mònira Pons, piano. Marta Guasch, •u~C.a. Tt•r·t••a Díaz, flauta. Platti. Querat. Ravel. Roussel, Franç;±t, Koeehlin, Duboi,. On¡ut•,tt·u tk Cumhru í\• Dona de Pompeia i Orgue. Rohert d.b Riba, or¡,'lre. Dir·: Jo"t'p Guinart. Hiindcl, Arne. Orqul'!>tru Simftmil'u dd Vallès. John WiUiams. guitarra. Batl Dogson, Bun-ios Mangore, Giuliani, Rodl'igo. (6è Ft>sthal dt Guiturm tlt• Bun·clonn). 14 JUNY 2 1 h. 2 1,30 h. Institut Fr·ancès Palau Fr·édhie Chiu. piurw. Od>Ussy, Det·aux, Havel. Prokofie1 • l'uco clt• Lucíu SPXII't. (6i'- Ft•sl i val dc Guitarra de llan:elona). 16 JUNY 19, 30 h. Casa Elizaldt· 21 h. Palau Arm\liu p¡.n·z, soprano. Joaquim Rico, piano, Sors, Fallu, Lort1, Villn-LohoR. Dowlnntl, Mon·nt. Orquestro dt• In Suisst• Romandc>. Orft'ó Català. Àngela Maru Blnsi, sopr·ono. Andr·ras Sdm1itlt, baríton. Dir: Annin Jordan Un rèqui~m ul<'many, dc Bralm1s. (Palaucent). Orqul·stt·a Sant Pau dl'l Camp. Fàbrega, Handel. Bach, Ph, Gril·g. (I FrRtival dc :\l{•~it·a dc Cambra dc Sant Pau del Campi. Oriol Romaní, t•larinl·t. Barh, Drbu~sy. :"Jielsen. Hom,. Quurh•t Euridin•. Haycln. 21 h. 22, 15 h. 22,15 h. Església St. Pau del Camp Turó Parc Parc Güell 19, 30 h. Casa Eüzaldr 22, 15 h. 22, 15 h. Can Altamira Labrrint d'Horta 22, 1 5 h. Parc CiutadeUa 18 h. Palau 1 8,30 h. Ateneu Barcelonès 21 h. Teatre Vil'lòr·ia 21 h. Nick Havanna 20 JUNY 19, 30 h. Sala cultural Caja de Madrid Cornicum Acadt•mit·u~ Chorus. Frantis(•k Supin. Joan Carll'\ Churdà, Enr·it· \. 1\lartÍnPz. lgtracio Zamora, i Francisro Rt.dn· ~urz, lrom¡H's. 22JUNY 21 h. Teatre Victòria Rigolctto, dt· \t•rdi. Dir: Giuliano CarcUa. 23JUNY 22, 1 5 h. Turó Parc 22, 1 5 h. Parc Güt'll Pf'ter Buerhus, flauta traves~ern. Mac> .\lcCiure, piauo. Tt'lemann, \1ozurt, Poulrnc. Burber. .Marimha. Vibràfon duet. Bach, Tt•lemann. Stadler, Samuel-. 22, 1 5 h. Can AJtamira 22, 1 5 h. Parc Ciutadella 22,15 h. Laberint d'llora 17 h. 18 h. Teatre Victòria Paula Uigoletto, tlt' Verdi. Dir·: Giulio uo Curella. 19 h. Palau Orc¡urstru Simfònil·a Solistes dc Barcelona. Rosa Mateu, soprl· nn. Josep Rui1., l!'nor. Cl'istòfor Viñus, baríton. Dir: ~ Argudo. Viv!'s, Moreno Torroba, Ma r tínez Valls, Gun ' Sorozóbal, Chapí, Arril•la. (Concert de tarda al Palau). 17 JUNY 18 JUNY 19 JUNY 24 JUNY 25 JUNY 26 JUNY 14 30 , 1u 9 Jl Orquestro dl' Cordo dr Barrrlona. Xorl Cabrita dos Sant''· ,·iolí. Frédrric Laplam•, flauta. Lito Iglrsia. violoncel. \1nld:. (Crntrr d'En•t'n)nmc•nt \1usirul de Barcelona). Clà"ir BC:\. Iloffmri"tl'r, l)p,·ienne. Orr¡ur,tra dr b'llitarrrs .Iuan Feu. Garrido. \ivaldi. HaydJ. .\(h¡.niz, Gt·r~hwin. Ala \ 'oronkova, 'iolí. Gut•r·asim \'oronkov, piano. GlazuMr, Prokofit•v, Pu~anini. T"uikov~ki. Orquc~tra Sinúclniru tlt•l Valll-s. Joan Enric Llw1a, clarinet. llir: Jordi Mora. Mozu¡·t, Wt•hcr, Srhubct. (Els diumenges al Pabu\. Marino HcHlr·ígut•z B1·iñ. piano. fl¡·ahms. Schumann, músiea dr l'int•mu. (AssoC'iudó Massià-C1u·boneU). Rigoletto, cie Vt•nli. Orqut•stnl Simfònit·a i Cor del Gran Tratrt df'l Liceu. Uir·: Giuliuno Corella. Gmp l n~trumental SitgrR 94. Dir·: Armand Grèbol. (X Cid~ d1 mú~it•u cid Ht•glr XÀ). L'Estro Voralc·. Dir: Seq; RiPra. Purrcll, \'ittoria, Scarbtti. Bar h. Husa 'font•ll, Moprnno. Anton Serra, flauta travessera. HcltU Bayo, piano. Tc•lcmann, Bac·h, Hiindcl, Morera. Trio dc Tromp!'tt:x dc> Barrt•lona. Dubois, Toruasi, Pbilipp;, B1·ittrn. On1uestra Simfònku dc· Vu lf.nci11. Orfeó Català. Beronrdtltr 01'gl'lin, sopronn. Rieu rd Bnrdus, con tr·atenor. lñaki Fresan,hon· ton. Di1·: Mnnuel Cald uf. Balada. Orff. (Els diumenges al Paloui. 25, CONCERTS - 27 JUNY 27 JUNY a 2 21 h. JUUOL 22 h. Teatr e Victòria Rigoletto. dl' \t·nli. llir: Giuliuno Can•lla. Pinça del Rei :\faria dd )lur Ront•l. (Gr·t•t• 95). ---------------------- 28 JUNY 21 h. Tf'atr e "Virtòria Rigoletto. dl' \t>rdi. Dir·: Giuliann Can•lln. 30 JUNY 21 h. 22 h. Tl'ntt·e Victòria Palau de Congressos 22,15 h. 22,15 h. 'l'ur·ó Parc Parc Güell Rigolello. clt• \er·di. Dir: Giuliuuo C¡m•llu. Orquesll·n Simfònira dt• Unrt•t•lnna 'lueinnal clt• Cat alunya (OBC). Karln \ndrt·os Knll). piano. Dir·: Honuld Zollmun. Albt•rt, Txuiko"~ky, Ruwl. (GrN' 95). Trio Sant Cup;al. 1\lm<nr·t, St·hurnunn, Ht•im•t•kt•. Quartl'r Eu.-idiC't'. Mmmrl, ll nydn. 20,30 h. Orfeó Gnl!'il'nc Àngel Soler. piuno. Qtuu·tt•t •\ ('l'adt•min. Ovor·ítk, Br·ohms. (Associació Abrr·u¡¡lln·y pt•r u lt•s Ar·tri). 22 h. La General Espill Combo. Jazz. 1 8 h. Esglé¡,ia dt' St. Franc·esc Grups i formucions dc I'E11pill. Com·er t dc fi Ut' t•urH. 9JUNY 22 h. Pa¡l!'r dc :\fúsica habcl dd \lar, •opruno. \ l. clt•l Carml' Du r Ítn. mcu:o-ooprano. Josep Gonzúlt·z. tc•nor. Jnun Solé. tt•nor còmic. Sar~uela. lOJUNY 22 h. Papl'r de :\1úsica Isahl'1 del :\l ar. soprano. M. dt•l Curml' Duran, ml'zzo-sopr ano, Josl'p Gonzólt>z, lt> nm·. Joan Soll•, tt•nor cc'unie. Sar~ucla. tckL Bacl lai dt ----------------------------------- antaf. iraldi [a¡ dL _..... -- -~· !!.:=-'-.'• .· . . t. Dir. •.· . '• .· alau). Parr·òqu.ia Sta. Coloma Esteve ZuiN, nautu. 1ca d1 Tt·n·~a Rnrotau, ar pa. I JUNY 21,30 h. Puvclló Lluís Buchs Or4uestru Simfònieu c.ld Vullè8 . .lonn Enric Lluna, chu·inct. Dit·: Jonü Mora. Cases, Wt•bt•t\ Sdtulwrt. 4JUNY 19 h. Sala St. Francesc Cor de Cambra dl'l Palau dr la \ lúsit•a Cutalana (patrocinat per Fundació Caixa de Catalunya). Oir: Jordi Casas. Brahms. 4 1UNY 19,30 h. Audi tori Barradas 5a edició de la mootra 20 h. 1\uditori Bnrradas Concert dl' música dt' cumbr u. Basílica Stu. Mar·ia Birger Mnnnvik, OI'!,'Ut'. Buxt!'hurle, Bal'h, Krt•bs, Schum ann, Guihmml, Lang, Ilügg, Lindlwq¡, QJ¡;¡;on. (Fc~tival Intcm at:ional d'Orgue 1995) La Passió Cor de Cambra dl'l Palau cic In \(ú~ira Catalana (patroci nat p er Fundació Caixa de Catnlunyn). Dir : J or·di Casas . Brahms. '\on·~ \t•us'95. Os,iru. Wilensky, piano. ilipp<, rdeHt , barialau). -22 h. 15 CONCERTS 22 h. Hospici 11 JUNY 1 9 , 30 h. Església prioral de St. Pere Matius Wcinmann, violoncel. Josep M. Mas David, Brown, .Mt•ssiut•n, Ilenze. 27 JUNY 22 h. Teatre Fortuny Cor de Cumbro del P\>lC (patrocinat per Fundació CaU.a dt Cotulunya). Oir: .Jonli Cnsas. Mozat·t. Bonet, 0~ La llum dt'l dia 21 , 30 h. Orquestra Sinlfònit•u del Vallès. Joan Enric Lhma. clarinN. Dir: Jordi Mora. Cast•;;, Weber, Schubert. La Faràndula r~~tad pa pt' Marta Obradors i Frun!"e~c Conesa. piano Dt'bu,sy. Ruvt•l, Poulenc, ~lilhaud. 3 JUNY 22 h . Centre cultural St. Cugat Lucia di Lammerrnoor, ne Donizt·tti . Orquestra Sinúònira d..! Vallè~. Cor dl'! s Amic~ de l'Òpera de Sabadell. Dir: Javier Plrtr Batista. (Òpt•ro u Catalunya). mo no tab cal Pa , no tur m un 3 JUNY 22 h. Auditori Pau Cll!!als Jordi Molina, l!•nor. Eloi Martí, piano. ::\1ompon. Toldrà, \1ort•ru, Oonizetli. -------------------------- 17 JUNY 22 h. Auditori Pau Casal~ Aula dc Cant d!'l Conservatori Professional de ~lú.ïra dl Tarragona. Jordi Torrent, piano. Dir: Montserrat Ríos. Srbutt. \ 'ivaldi. UDl ts Q li Je, Fo~ Ta la ñldri. ea dt rhul!, TEM A ritme dc cor. Això no vol dir que el poble, la gent, no hagi intentat de taral·lejar· algu na llctreta anònima com aquell que es posa als llavis nn hrot d'espígolmen ll'e els ulls li llagrinwgen de joia durant la celebració pa twnaire. Vegt'm- nc- algunes petites mostt·e>s, berguedanes d'origen o importades: Jo en tinc una banya de nou i c-ncara més coses; ai noia. si et vols casar amb mi mai més seràs [pobr·a. (Tirabol) ¡mgui donar un gresol de civilitat més gran . L'endemà de La Patum. això de la convivència ciutadana pacífica i feliç ja potser són figues d'un altre ptlllrr; però aquell dia no, es produeix el miJ:acle. Antigament, de l'espectacle se'n deia La Bulla, per la hullícia o gatzara a què donava peu. El nom modem dc Patum li ve, encara que Joan Amades no hi estigui massa d'acord, del so persistent del tahal que no para de nit ni de dia durant tot aquell colrndari festiu: pa-tum, pa-tum! "A Berga, Patum i mam", hi ha una dita popular que fa, però no és veritat. és ofensiva. Potser sí que alguns turistes que assisteixen a la representació per primer cop, se'n porten aquesta impressió de la ciutat com si fos disbauxada, i no: els berguedans autèntica, dignes d'aquest nom, no tenen necessitat d'cmho!Tatxar-se de vi per ballat·; en tenen prou i massa amb la joia que porteu a dins i que aquell dia exterioritzen de manera corprenedora com en un estat de febre col-lectiva. Havent començat pel nom, podríem comentar una mica l'aspecte literari de La Patum. De fet, no fS gran cosa, o ben poca cosa comparat amh el musical i alguns altres que he insinuat al principi. Qu¡• La Patum és poesia, poesia vivent, pt·odigiosa, ~i dubtar-se després dels comentat·is precedents. EsLotnn poble que s'abeura a les fonts de la seva vida convidant-hi tothom. Què sé jo, és com si totes le~ fonts o fpntetes berguedanes, des de Tagast i la Font Frt>da a la Font Negra, la Font del Guiu i Tagnstet (poseu-hi fins i tot les Fonts del llobregat tan abundoses). afluïssin de cop a la plaça de Sant Pere a cor què vols cor què desitges. La Patum és poesia visual, no escrita o molt poc escrita; no és ~er ser cantada ni llegida, sinó viscuda, celebr·ada. aumateix la litentura que ha inspirat, per escassa que sigui, podríem dividir-la entre popular i culta. Les d'1\ erses melodies dels seus ballets des del Turcs i C 11 , . Nans Vells, . ava ets a Ies Maces, l'Altga, ~ · ts \ous, Gegants, Plens, Tirabol, etc. són, simpcnwnt, per set· ballades, no cantadt>s si no és a A l'estiu i a l'hivem els dimonis a 1' infet·n; u I 'hi vet·n i a l'estiu els dimotús al caliu. (Plens) O bé amb aquesta variant en els dos darrers versos. que fan referència als fuets que port('n els dansaires i els seus acompanyants: .tres als peus. quatre> al cap i un a cada costat. Per tal d'unar seguint el ritme del Lahal, les mares solien ensenyar als seus menuts alguns versets com el segiients, "de regust ben espardenya]" (J. Armengou): Patum, patum. patena les calces del Xemena; patum. patum, pató, les calces del rector (mÉ's tard, del Xeró). (El Xemena i el Xet·ó eren dos antics renoms berguedans de familia.) Rcfet·it-se al miJ·inyac que anys em·era portava Ja Geganta Vella, hi ha un versos que fan: Ella s'ho pensa que li està bé: semhla les bótes del meu ccllt>r. Aquesta quarteta: A la roca el sollú toca, a la roca el sol hi neix; més m'estimo la xicota que una bossa de di ners. (Turcs i Cavallets) Ai, Peret, si en balles l'Àliga al davant de l'hospital. I això és tot, o gairebé; com dt>ia, ben poca cosa. L'any 1950 el benemèrit im¡n·essor berguedà Jaume Huch i Guixer va intentar de posat· remei a la deficiència publicant el llibret La Patum, què és? (reeditat i ampliat ell98l). A una colla d'amics lletraferits va convidar-nos (jo, aleshores, era un estudiant de capellà que tirava per poeta) a adaptar lletres a la música de La Patum i a escl'iure altres versos sobre el mateix tema. El volum en qüestió, entr·e uns textos i altt·es, en reporta una trentena, a més d'algun en prosa i força notes explicatives. ~o és una obra de l'altre món. però durant anys \'a prestar t"l seu servei. sobretot a partit de la segona edició, molt millorada. I va ser00 00 TEM A Turcs I Cavallets 32 vir, encara, perquè l'any 1990 inspirés la fantasia coral Esclat berguedà al nostre il·lustre músic, organista de Santa Maria la Major de Roma, Valentí Miserachs, el qual el va dedicar al Cor Artesenc en el seu X aniversari. Cal reconèixer que la majoria de les lletres adaptades a la música o descriptives dels diversos personatges i moments de l'epopeia, no són massa reeixides per més que siguin plenes d'amor i bona voluntat. Jo mateix començo saludant amb aquest vers la custòdia monumental de Berga (estrenada l'any 1943, amb tots els símbols berguedans i pa tumaires a la peanya bellament repxodtüts): Oh Sol, al mig dels nostres dies, dia! I segueixen tot un estol de bons amics i amigues dient-hi la seva, com: Francesc Leon, Neus Ballarà, Montserrat Ballarà, Jaume Huch i Guixer, Lluís Beringues, Josep Ferrer, Jaume Huch Camprubí, Josep Buxadera. Àngel Santaeulària i Prat, etc. On, però, la glossa poètica pren més o menys volada és en alguns autors de renom, i és natural: no hi deu haver hagut cap literat berguedà important que no hagi escrit poc o molt sobre La Patum, aiú com sobre Queralt i el Pi de les Tres Branques, els altres símbols de Berga i el Berguedà. Així, Pere Tuyet i Casafont saluda l'Àliga amh aquests versos tan bonics: Oh mestressa reial de repúbliques blaves: el somriure malalt de les joies esclaves no t'irisa el vernís; però tant se te'n dóna, tu ets per viure feliç amb espais i corona. El mateix autor dedica a La Patum dos bells poemes més, en un dels quals ens dóna la millor definició teològica i poètica que se'n pot donar, quan diu: Joia de Déu, embolic de diables. Emili Guilanyà contempla la dansa dels diaL . amb els ulls enlluernats i les orelles esborronad... Espurnes d'or damunt de l'ona humana i ~rits d'esglai d'un goig desconegut. Per a l' Angel Pons i Guitart, Ressona el vell timbal profundament fent desvetllar les remembrances ''elles. Escoltant el so del tabal des del seu llarg exili dP Colòmbia, Ramon Vinyes, el mà.xim literat hft· gucdà de tots els temps, exclama: Patum! La nit ja ês més fum que el fum . .Josep Serra i J aner canta la plaça Cremada (antic nom c.Je la plaça de Sant Pere), exclamant: I quan arriba Corpus per camins de ginesta i roselles et neix dins el so] de La Patum que t'enlluerna. Ja ho havia de ser Josep M. Claret, tan seusiLlt i delicat, qui escrivís: Joiós dringar de la festa daurada! Com saps lluir. sol berguedà d'estiu! Climent Peix, el sastre-poeta. patriarca nona~ nari gloriosament vivent, ens assegura categòrir: És la plaça tm infern! És La Patum! Deixeu-m'hi ficar cullerada. En el meu pot'ml berguedà per excel·lència, "Retorn a Ítaca (auca)", afirmo: Fot·a la plaça de Sant Pere no sempre )'àngel venç i de vegades els mateixos homes fan de dimonis amh disfressa d'àngels. Ací la gent és lliure, desvetllada i ferrenya (segons antigues cròniques). Ací la pedra és pedra i l'aï.:,aua és aigua {oh dolç Queralt!, oh font del Guiu!), i no mentides de baix preu emboücades amb paper de cel·lofana. Qui, però, al meu semblar, r encerta de plr;. Dídac Faig quan, interpretant en dau nústica l'e-· pectacJe, diu que els patumaires som (són. dl inclòs, ni que sigui forà). monjos ardents salmodiant la rau.~ a. f'nduts pel foc de l'últim tirabol. Amb la bf'nedicció final de mossèn Josep)). Ballarín, berguedà adoptin: "Amb La Patum coneixereu la vella Catalunya. Potser i tot endeli· nareu la bona nova que Déu és un dansaire. tan bon c.lansaire que fins i tot fa ballar din10nis". NOTA Qui vulgui ff'I'-IIC una idea completn de la festa herguedannF; 111 llegeixi La Patum de Berga, de mossèn Josep Armenl!~ l'~ ~1.1 reedita~ i temps de molt feia esgotat 1973, pulicat l'any passat Jlet· Columna-Albí, núm 3 de la ~>e"n col·ltCC•~,Jii­ Guita". Fa de molt bon llegir. Conté, a més, totes les rne• harmonítz11des per a piano pel mateix autor. ,., ' TEM A lmmersi6 col•lectiva, identitat guanyada '· 5g lwr. i ·de ~ ~nada 1: nagr- tara ls. renya I. oleh ~ l'fi' u. eD ~ M. 'ai1Jlll 1dr~:i· •, tan !ll.qur i f dis. t l'an! ió "LI elodii' Els clomlnls amb les maces cie foc Pt1' DORO'"Y NOYIS ilrpartment of Folklore and Folklife toirenrit)' of Peon•> Ivanin ''L a Patum no s'explica", m'han dit mil vegades mil ber·guedans: "s"ha de viure". Aquells qui la viuen han reconegut, ben abans dels teoritzadors, <rue la festa no es resumeix amb el seu con· b'li tingut sun o em· amb els seus orígens. El missatge ~e la festa es r ep amb el cos. Més ben dit, la festa es ~a opet·ació a la q ua l el cos se sotmet, pet aconseguu· uns efectes ja coneguts i desitjats. Sent la ~cst~ una operació col-lectiva, el seu efecte tamhé 0 es: la Patttm ' · e1 · per convertir es un mccamsme . cos .social· , e1e meta, f ora en realitat. • Lantropòleg Pierre Clastres explica els tatuatges 11e· m ·¡ ~ un acions corporals dels ritus iniciàtics com la ll\scri · • d 1 e a llei col-lectiva sobre el cos de .. 1ll1dividuPCIO , • .r Al · guncs testes es poden entendre facil- ment com a mitjà provisional d'aconseguir el mateix fi. Les guenes de tomàquets. taronges podrides, farina o aigua. tan característiques de la festa mediterrània, solen presentar-se com a recreació de la lluita fundadora de la comunitat. Un tal acte de memòria té alhora l'efecte sincrònic de deixar a tothom tacat de la col·lectivitat. Els que s'hi identifiquen més són els més bruts; els nets es reconeixen de seguida com a forasters o indiferents. Les tamborrades d' At·agó fan ser vir el soroll en comptes dels tomàquets, i són encara més eficaces . Malgrat t(Ue sigui mal vist, es pot evitat· la participació en la guerra de Lomàquels. Per escapar de la tamhonada no hi ha més r emei que marxar del poble. EJs tambot·s penetren les cases, penetren els somnis: el ritme cmbolcaJln com tm paquet el poble sencer. La Patum és una orquestració més complexa del consens, que ll<'n d'entcndt·e com con-sens, el sen- TEM A 34 tir j un ts per sentir-se junts: mentre Ja festa dirigeix l'atenrió dels berguedans i els obliga a col·labot·at·, ells reconf'ixen la humanitat en comú que els dota tots d ·un cos susceptible, i la història en comú que h an viscu l amb La Patum anyal. La Pat um comença en la mimesi i acaba amb el vertigen , com diu Roger Caillois, de les festes "pl'imitives". Les comparses de la festa donen cos i vida a les oposicions bàsiques de la societat: humà/animal; h ome/dona; ric/pobre; indígena/foraster. Al principi, acfUests binarismes es veuen clars. Com m és avança la festa, com més es repeteixen i repeteixen els balls i salts, com més el gran tabal t'omple el cap de "pa-tum" i l'o•·questra i la gent al teu voltant et fan saltar sense parar, com més beus cada dia i dorms cada dia menys, com més el fum del"S fuets ennegreix les cares i la munió de cossos et treu el control dels moviments propis, els gegan ts i els nanos gi t·avolten .fins que no saps quins ballen; l'Àliga esdevé tan ferotge com la Guita espetegant. La Patum es fa una. Desapar·eixen el teu nom, la teva persona quotidiana: ja no distingit ni distingible, el fons amb la massa fosca suada. Sota la llei de La Patum no hi ha significat, un missatge separable de la cosa: fora d'aquesta sensació, res no existeix. La Patum és la immanència pura. A l'explosió final dels Plens, la comunitat es genera i es reprodueix en el que els de Berga descriuen com a orgasme i naixement alhora. Quan pugen els llums i les cat·otes, hi ha un instan t de reconeixement coJ.lectiu i s 'ha acabat. Encara que tal experiència no pot durar, deixa traces al cos. Quan al final de cinc dies la festa s'acaba i et deixen jeure, el cos encara vibra com desp r·és d'un llarg viatge amb vaixell. El son ininterromput no vindrà per molts dies: et despertes de cop tres vegades a la nit amb el cos que saltu amh els tirahols. La música s'obstina a cantu ssejar-te. Sobretot, les cremades piquen i s'encrosten i se cicatri tzen, i sovint romanen fins al proper Corpus. Cap experiència normal i corrent et pot tocar d'aquesta manera tan literal i persuasiva, i res pot resoldre la tensió deixada en el cos si no és tornant-hi. EJs berguedans abans de Corpus són com cavalls que esperen la cursa, no sahen estar quiets. La Patum sorgeix dels cossos berguedans en qualsevol ocasió de reunió. sobretot quan es ,·etroben fora, i La Patum s'ensenya als nens més petits com la base de la cultura, encar·a més pregona que el llenguatge . Quan els berguedans diuen: "La Pa ttun , la portem dins la sang", no parlen d' essències racials sinó d'un t·itme tan assimilat per· Ja pràctica que sembla el del cor. Així, pel que sembla, en la festa mana la col·lectivitat, insistint en la submissió de l'individu. Però la col ·lcctivitat es compon d'individus, i són ells qui fan l a festa. Són eUs qui obliguen a saltar-, qui oh)jguen a beure, qui no deixen dormir. I ~ón )¡,, conscients del que fan. "Per Corpus tots sorn u· diuen els més diversos, i expliquen que en <Üe,n"r: mals no hi arriben ni de lluny, .ni esperat·-ho. Co. és que els berguedans, seltlpt·e tan renyits, en una ciutat on "tot és doble", s 'interessen tant porft·rla unió? Com ja és ben sabut de les festes catalanL·~.!. participació ñsica quasi universal es posà en ,¡~,r i els mecanismes de consens s'intensificaren Ml~· blement en els finals del franquisme. Per snrtird1 la dictadut·a, Catalunya necessitava la col·luhora· ció de tothom, tots els hinal'ismes de sexe, rlas,1, idioma i ideologia que havien fet la guena i vi"l'ul. sospitosos i defensius, la dm·a pau. La festa ~ah~ fondre els binarismes; alhora, fou una escola cl'•r· ció col·lectiva, un terreny d'assaig per a Ics mani· festacions de la transició. Ara les necessitats són altres, i les ansirtats són més econòmiques que no polítiques. Tancadt•b I•·• miues i les fàbriques, cremats els camp•.•l Berguedà en gran part "mama de la geganta" (q&' diuen els meus amics funcionaris), i tem que tac.poc la geganta no en té pet· gaire més. Cada any qwtorno a Berga, han marxat més coneguts a trrhallar a Barcelona. Ens fa pot· que en pocs an)' IJ ciutat només ho serà durant els caps dr setmana. També s 'ha acabat la solidaritat provisional drL setanta: ja que no tenim el Franco per tt•nir b culpa, ll uitem amb nosaltres mateixos. Els comba. tents, que poc quarter don en ni reben, sovint e, declaren "cremats" i t'S t·ctircn del camp de la poU· tica, de l'entitat, de la taula. En La Patum, prr cert, es cremen de totes les maneres en una fe,ta" gaire pacífica per tota I' estimació que hi sigui: por· tar el pes de La Patum cansa molt. Cada un) hi Iu uns quants que es "jubilen". "Ara si qur pl~go'', m'ho han dit a dotzenes. Però mai no es retiren de debò. ni els polítie' oi els tt>rtulians, ni molt menys els patumairr>. IJ. cremats tornen al foc, ja no saben estar-~r·n.IJ lluita alimenta l'afició. Lluiten per insi,tir 11' Berga s 'ho mereix, que la cosa té prou impurtànci.t per justificar les dispuli'S sobre els detalls. U Patum, lluita amorosa, acte d'unió conflictiu. porta les lluites quotidianes a un altre nivell. rnd qual la ciutat sencer a es fica. Amb La Patu: Berga es manté com a projecte. Per poder,¡~ aquella sensació~ per poder estar ben dinlr(• daq·uell emholcall afectiu, val Ja pena buscar la Dl&n~' .. ra de qucda•·-s'hi. D'actuí ve l'obligació "fortíssima'· de partu'II,¡r l .... f,·•'t! en ]a PaLum, tal com comen~ a a ser en al n . .' de comunitats amenaçades. Perquè la col·I('('Uilut sobn•visqui, no n'hi ha p•·ou de néixer-hi o t•;tar.fu. La idf'ntitat j a no s'hi dóna: s'ha de guanyar. [.a festa ensenya que l'esfor ç ho és tot. ,., TEM A . La mUSICa de La Patum ~ ~Dl ¡S, f1 ¡n. iJ r qn¡ tàndl lJ 1.5. llictin. 1. end icipal {c.i!t' ·ti\"ÏIJI rar.hl ar.lJ H em de situar els orígens de La Patum de Berga, no de la música. a finals del segle Xl\. La festa del Corpus que va estendre"s per E uropa. i la processó de Barcelona, docwnentada l'any 1319, fa pensar que Berga va seguir aquest modt'l. igual com van fer altres poblacions catalane!l. La Patum ha d'haver estat molt alterada a través dels segle:;, ja que durant el segle \\lli, srgons l'historiador Josep No!!llera i Canal, va o I . evo uc1onar cap a una forma laica, i tot aquest tipus de h<•stiari fou escombrat dels actes litúrgics . Els entremesos de La Patum són nna r eminiscènria del teatre medieval, que evolucionaren fins a ~als del segle XIX, en què es va potenciar i conso.lidar ·La p alum d' una manera definitiva, amb la ·' d . e 1 acompao}ament orquestral. La .lllrorporac10 Jnflurncia del Romanticisme va donar un caràcter r Ue!!enda ~'1· a 1a JCSla de boca-rel berguedana. La Pe . d"d • que 1 ent:J.tat haatum va con' ertir'-oe en un Mgrte perdurat fin s als nostres dies. El :;o onomato- peic del tabal, "pa-tum", va tlonar nom al Corpus berguedà. Les músiques i danses de La P a tum van evolucionat· segons les modeli de <·ad a època, fins que a principis del segle ~o. van trobar una estabilitat musical i coreogràfica que ha arribat fins ara, sense retocs essencials. Salts i clanses Cal fet·-ne una breu distinció. Fer un salt de Patum equival a balla•· (ll<'giu-hi saltar) d e la primera dansa a l' última , pt>r ò també es considera un "salt" la trama patumt's<·a en què només hi intervé el tabal. El concepte de d ant;a s'aplica als Gegants, a l'Àliga , Turcr:; i Ca, aiJets, i als Naus . La Patum és una festa participativa, no un espcctade, i la música c¡m• l'acompanya està arrelada profundament en els sentiments del poble. Turcs i Cavallets És una d<' lt's danc;es més antigues d e la festa. És Ja reprcRentació de la Uuita entre moros i cristians TEM A .... ..... .,.... IAU DE NA.-.:S NOUS __ -...... ._. ~ ., segons la interpretació romàntica. Ballaven al so del tabal, fins que a l'any 1888 en Joaquim Sena i Farriols (Berga 1833-1905), van compondre la música amb una melodia molt escaient, d'una dimensió r ítmica que respecta el sentit primitiu de ]a dansa. L'ent•·ada triomfal dels Turcs i Cavallets a la plaça i el desenvolupament d'una dansa alegre, és el preludi llargament esperat de la festa ancestral. Salt cie maces És un dels salts més bells i primitius de La Patum. No s'ha trobat fins ara cap similitud amb altres ritus d'origen europeu . Des de l'any 1963 s'hi va incorporar una música per encàrrec de les autoritats de l'època; les protestes dels ciutadans no es van fer esperar, pel temor de convertir un "salt" tan primitiu en un ballet. Malgrat això, la partitura composta per Joan Trullàs és d'una encertada projecció i de lírica factura. L'Àliga La música de l'Àliga és per als berguedans la més estimada i respectada; és l'emblema de la pau dc la corona catalana. El seu simbolisme encara és viu. El seu lo pausat i solemne, amb una melodia d'inspi t·ació religiosa, és sublim. La segona part de Ja dansa es desenvolupa amb un ritme engrescadot· en la qualla música pren un crescendo que entona el seu definitiu alliberament. Les arrels d'aquesta música provenen de l'arxiu de l'església del Pi de Bat·celona d'unes músiques de xemeries del segle XVIII. Els Nans Vells Són quatre caps grossos que van introduir--e¡ mitjan segle passat. Ballen tocant les castanyole.,al ritme d'un ball cet·dà. La coreografia és semblanta la dels Gegants, per la seva estructura musical. Eb músirs de l'època varen acoblar les danses quer; ballaven a Mat·tinet de Cerdanya, Bellver, Alp i d'altres poblacions a les necessitats estètiqurs i corcogràfiqttes, fent tma versió del tema inicial ter· na ri de 1a dansa, a un compàs binari en 1a srgonJ part. popularment més conegut amb el nom Jr "n•batut". co Els Gegants La música dels Gegants té la mateixa estruciUtl que la dels Nans Vells. Sabem que el segle paNI ballaven a toc de flabiol i tamborí. Les cançons J' dansa populat·iLzades a les comarques pirinenqu~ van adaptar-se a la coreografia gegantera. La \i,Ï romàntica de La Patum ha fet que els temut> cabdills moros de l'antigor s'hagin convertit ro n~ pet·sonatges entranyables. "Les Noies Maque' • "La Dansa de Falgars", "La Filadora", "La Can)'~~ de Gironella", "L'Espunyolet", etc. són un ac~ro· panyament mmlical senzill però eficaç que ajuJaJ no perdre ni un moment la solemnitat de la dan'8' provocada, tanmateix, per les pesants.figuresdrb compar sa. Els Nans Nous També són quatre caps grossos, construïts I'~Y 1890, que reflecteixen els costums satiritzats deli:" 1 poca. H avien ballat diverses danses. fins Joaquim S(•t-ra i Faniols va compondre una mu,~ f. Iu \f tlar El av ,, I TEM A La Guita o Mulassa r-sr ¡ 1te~~ fanta U. Eb r,e r> ¡AJp I [UCJ. I ca encomanadissa, que ha esdevingut la més divulgada dc la llegendària festa. De tota la música d'aquest autor, aquesta ha estat la més l'eeixida. La juganera melodia inicial, seguida d'tma alegre conanda, enalteix la inspiració musica] de 1'oh ra. ~I ter· Salt de Plens egona L'auto•· de la música dels Nans Nous encara ens havia de sorprendt·c amb la música que va compondre per als Pl('nS (diables plens de foc). Una 'íimple melodia, ritmada a 2/4 imitant el moviment continu, acompanya el voltar frenètic de la multitud congregada a la plaça. immergida en un unirers de música, foc. fum i color. fms a l'esclat del darrer tro. ¡mdt ~as'al ,nsdr nqn" 1\i;i¡\ -cab- LrJ [Ufi. :~¿ re om· ,udaa lan!a. ~ de la l'any lel't- ; que mM El Tirabol És un típic contrapàs del Pirineu, que encara anri es balla a Andorra la Vella. La seva música fonna part de la cloenda de La Patum; la coreografia original ha quedat al marge i ha donat pas a una rspontaneïtat general en la qual s'aboca tota la plaça. Al~res músiques L apoteosi final culmina amb diversos vals-jota i un pas-doble, que s 'ha convertit en una de les • di1ectes d e L a Patum. Es tracta d e músiques · pre dos. .tcmes difercnts acoblats encertadament pel ~IISJc Josep Cristòfol, de la Pobla de Lillet. Les . . unensions d e popu 1antat per aquest aconsegwdes ' · pa~-doble ' fa que mo1ta gent confongui errorua- d ment aquesta partitura c·om una música específica de La Patwn. quan , en clt>finitiva, fou un ball de moda, entt·e altres que vtm desaparèixer de la palestra musica l. R('centmenl s'han incot·porat a La Patmn unes músiques "oblidades" que han tingut una gran acceptació populat·, tol l['(mcunt així la tradició conset·vadol'8 d'introduil·-hi lnnovaúions musicals. I per acabar, calt·enuu·car que molts dels temes musicals de La Patum han servit d'inspiració temàtica a molts compositors, com ara Frederic Mompou entre altres. Publicacions i discografia -Història de La Patum, de mossèn Josep Armengou (edició del Museu Municipal de Berga), inclou unes harmonitzacions de la música de La Patum per a piano pel mateix autor. -La Patum de Berga. Partitura pet· a piano de J. Casas i Page•·ols (publicacions de l'Àmbit de Recerques d('] Berguedà, 1993). -La Patum. Gt·avació discogràfica en directe, editat per la firma Edigsa el 1968, amb la CoblaOrquestra La Pincipal del Bet·guedà. -La Patum. Salts i Danses. Gravació discogràfïca per la Banda Tradicional de Música amb harmonitzacions cle Joan Casas i Pagerols i dit·igida per l'autoJ'. Edjcions Audio-Visuals de Sanià S.A., dell986 i reeditat en CD ci 1991. -Música oblidada de La Patum, casset editada per l'Escola Municipal de Música de Berga. Harmonitzacions de R. Cuadt·a i Campruhí i de Joan Bta. Lambert. VTEMPORADA 1995-96 No eno Dolt ah aqu Ore any per I l -1 peri COSE Preus aboname n ts a 17 concerts: de 32AOO a 153.562 pres. Venda d 'abonaments: Membres de la Ftmtktci6 Otfei'J Català-Palau de la Música Catalana i socis de l'Otfei'J Catalfl: <kl7 all2 de juny No11s abona/S: del 14 al 30 de ¡uny Venda de Loca.Utats: Abonats, Membres de lli Fuudació Otfei'J Ctllaltl-Plllllu de la Mtísica Catalana i socis de l'Otfeó Català: del 5 al 15 dc juliol Ptíblic e>t general: a panlr dell7 dc juliol Palau de Ja Música Catalana. Sant Francesc de l'aula, 2 • TeL 268 JO 00 de¡. da, Patrocina i Organit7.a ~D\~ ~;~Ó e,~·~·~~ PALAY ~M7 car, Amb el suport de 1 1 11 1 1 1~ CONSORCI DEL PALAU DE I..A MÚSICA CATAlA'-' pod qUe can tam tot 1 MUSICALIA RETRAT DOLO RA .ZAJICK El mome nt dol' d'una gran canta nt No és massa freqüent trobar una persona encara tan jove com la mezzo-soprano Dplora Zajicl< i que sigui capaç de d1rigir i arrontar la seva carrera artística com ho fa aquesta mezzo americana, nascuda a Oregen, i que amb P.OC menys de deu anys de carrera s'ha fet ja un nom dins per NONA AROLA I VERA V ostè va fer el seu debut amb Il Trovatore el 1986. Creu que aquest és el·· eu.. rol? -Fins al moment potser sí però vull també des:obrir altre; coses. El problema és que abans de poder fer tot allò que t'agrada, has de consolidar la teva ca rr~ra. lli ha molta gent que podrw cantar moltes coses, però qUe sempre es veuen obligades a cantar el mateix, però en canvi . . · · que dorrunm també se·¡_ .,. ex1gerx tot tipus de reperton. 1.. estl . - ovint s'ha qualificat la seva ·z del món de la música, bé sigui als escenaris operístics, bé a les sales de concerts. Tot i ser una mezzo típicament verdiana per a molts, recentment, a Barcelona, ens sorprengué amb una interessant creació del personatge d'Adalgisa de la Norma de Bellini. veu com una veu vm·diana. JJi està d 'al"ord? -Sí, però què entenen per verdià? Una classe molt esp ecífica de ~:eu, més que no paJ~ per al belcanto o per al repertorifroncès. per al qual es demana més aviat un estil determinat. Per a Verdi, en canvi, allò que compta és un coler de veu determinat, esperífic. Verdi, com Wagner, depenen de la veu, no de l'estil. -Vostè acaba de cantar Adalgi a aquí a Barcelona. Això s 'inscriu clins del belcanto. No és pas mas a usual començar amb un reper·tori més p esat i després paRsar a un de més lleuger, és a djr, a afrontar primer Verdi i després passar al belcanto ... - Bé, la veriwt és que cantar Verdi de mcwt>ra incorrecta és més perill.ós que ccwUtr Donizetti o B ellini o Rossini, que c>n el fon~ són mésjlexibk.~. Per exemple, si urw mezzo cattla St•·ide la vam pa de ma ne ra incorrecta, é.~ m.é.s difícil i més pa/Rs per al p1¡blic. Per tant, si Pt.s capaç de rantar de la nwrwrtt adequada wt repertori dur i pesant com Verdi, llavors la coloraturtt o el belf'anlo re.wlten reiMivwnent fociL'i i els pots compoginor. - Com tt·actu V<•nU les parts per a mezzo-t.oprano? Pensa C(U e MUSICALIA RETRAT perquè treballen dues direcrio millor és la teva tècnica, més Verdi estimava especialmen t oposades però no incomparib: fàcil és arribar alfons del p ersoaquesta corda o bé pensa que no estic forçant res, no ultrapa: natge qu tens davant. Per això és escrivia pet· n aquesta veu només so la línia permesa. EL prob/1!1114 tan important escollir bé el teu pa rts d ur·es i agres? és que quan algú et sent canton propi repertori. ]o tracto d 'esco-Sí, són especials, dures, però veu que ets mezzo. que teruu111 llir-lo al més acuradament que m'encanten . M 'agraden els cabons aguts, de seguida et demn. puc: faig Ulrica i faig il dalgisa, ràcters diflcils, perquè els trobo més complets i en puc fruir .---- - - -- - - - - - - - - - - - - - - - . , na " Oh, tu podries cantar una molt bona Tosca, tu més. Dolora Zaiick és una dona podries fe r això, tu podriP, -Quin personatge verdià ü agrad a més? afable, simpàtica i riallera fer allò". Però la respo3ta cal que sigui sempre ww d - Bé, qu.a.lsevol personat-quan riu, gairebé t'eixorda sola.: "No! Jo no sóc una1 ge que sofreixi una evolució ctl lla rg de l'obra. Amneris amb la seva veu ampla i soprano!", Hi ha molte.1 mezzos que han comè1 és el més interessant perquè impostada-, però per sobre aquest error i ara no són ni canvia comp/.etamen t, és una altra dona al fi nal de de tot és una persona comple- veritables sopranos ni mcz. zos vertaderes. És, simpltl'òpera. Azuzena, en canvi, mateixa d'ella segura tament ment, un error. no canv ia gem; al llarg de -I dins del repertori dd l 'òpera., però tot i. així és un i d'allò que fa. Cal, certament, belcanto, vol afrontar enrapersonatge interessant, petenir aquest caràcter fort per ra algun altre títol? rò no tan com Amneris. -Sí, vull fer Favorita. 1 Amneris em resulta més ser cantant i triomfar. Cal després voldria plantejor· completa al costat d'Azuzeaquest punt de divisme con- me )laria Stuarda. na. que es preocupa només - I alguna exhumació? per les coses més simples de tingut, necessari perquè et -Bé no em. desagradam la vida i la seva descripció, a arribar per útil i respectin fer algun Rossini o gens fi ns i tot quan es recorre als flash-back i a les al·lucinafer-se una carrera, però mai algun Handel. Tinc colora· tura i, per tant, m'agrado· cions, és més crua i banal. gratu.•l ni fora de lloc, Dolora ria utilitzar-la., però 110 sóc Amneris, en canvi, és una dona més cerebral i que viu Zaiick sap trobar aquell equi- pas una Rosina ni uno Carmen. No l'he cantmfo una evolució en el sett calibri ¡ust per arribar-lo a con- mai, no rn 'hi veig ni tan sob ràcter i la seva manera de ser. A.zuzena és simplement vertir, fins i tot, en simpatia i dins el personatge, IlO em puc imaginar a mi ~wteixo ttna dona posseïda per la fa, que del Segura cordialitat. ballant flamenc. Es moll superstició i al voltant saber què ell important d'això gira tota la seva malgrat la seva considerable capaç de fer i què no. vida i el seu comportament, ¡oventut, sap perfectament on -Creu, doncs, que l'e.'('to i ella s 'adapta a aquests esdeveniments, però interés i on vol arribar, i sense cap na és molt important a l'ònament no canvia ni evoludubte, ho aconseguirà. Ja ho per·a? -Sí, tot i que amb l'esttn~ ciona segons aquests fets està fent, i és que l'únic secret tot es complica,jaqueOaron que l'envolten. Tanmateix, hi ha m.és factors en joc, cO!tJ com a caràcter és interesés tot, de sobre per que, és que fins i tol poden an~ sant. La princesa d'Eboli és intel·ligent i tracta amb raó de malament. Si fas una rel'ltl menys interessant com a en concert, elimines riscos. !t'I caràcter, però és un persola causa de i coneixement esdevé més segur, però fa natge més ple de detalls, per un altre cantó. Sia perds seva matèria primera: una més sorprenent, encara que l'escena tot funciona, llaron segurament no sigui el més veu prodigiosa. el conjunt es tranforma !'li dlfu;il. quelcom. meravellós. - Quin creu vostè que és el - Potser hi h a òperes que son que és cert que són molt diferol més complet,més i mportant, més adients que altres per fer-lei ren ts, els dos extrems opo.~ats per a una mezzo-sopr ano? concet·t, òperes que no hi en - Depèn. Hi ha diversos factors d'allò que jo plLC fer, però en tot tant si s'elimina l'escena. den que cal tenir en compte. En primoment puc controlar què estic -Sí, és cert, depèn de l:ò~f~· rner lloc, depèn del temperament fent en cadascun d'ells. Crec que Hi ha òperes en què la mus'ca.e; em van bé i per això els faig, i en de cadascú, de la tècnica, del tan preciosa que no cal res me;. un cert sentit, tots dos s'ajuden, tipus de veu que tinguis. Quan i r· però és tal -Ve rrrt com lÍtol.s -Sí -P! -8. molt, rus tr kousl Ç0/1.1' -H Dvol' infrec -Si prese pràct però persa reat -I me ve der, Hugc a¡;,,¡¡ canç1 no te en le però a la cnntc ca/ ¡, larp MUSICALIA RETRAT 0111 la, IQ¡. ;ma ari Ull¡ '!ta· llar lli 1Íi>s Jsta Jde fini! 1l1el mb nni nez. p/t. nca· :a. I tWt , em eixa moll eu però d'altres no, perquè l'acció is també importa nt. -Vostè ha intet·pt·etat també un cert repertori més inf•·cqüenl, com ara Khovantxina, o altt·es tltols del repertori rus .. . -Sí, és cert. -Però prefereix l'òp era itaBana? -Bé, actttalment m 'interessa. molt el repertori francès, però el rus també m'agrada molt: Tx a.ikovski, Ha.clunàninov, les cançorrs de MtLSsorgsk i, Proko.fu w ... -Ra cantat també Rrtsal/ra, el e Dvorak, una òpera preciosa i infrequent. .. -Sí, perquè és una òpem ql.Le presenta diversos problemes pràctics per dur-la u l 'escena , però la nuísica és preciosa i els personatges interessants: la prince3a és fascinant. -1 pel que fa al repe•·tot·i alemany? Alguna temptació p er Wagner, potser ? -L'únic que ca rL din.~ de les meves possibilita ts serien els lieder, però em decanto més per Hug? Wolf, pel qual sento una o]irlltat especial, o p er a.lgunes cançons de 81·aluns. Schubert no tant, hi ha algunes cançons en les quals sí que em trobo bé però 110 el trobo del tot adequa~ a la meua veu, tot t. que m 'enC(l)¡ta Sch b u ert , p ero, crec que ca[ teni . la r una veu molt par·ncu r per ca11tar Schubert. - Cr eu que és impot·tant qu e un cantant sigui capaç de comp aginar els lieder i l ' òp er a? - B é, no crec qne sigui imp rescindible, p erò crec que ujuda. No és absolutament n ecessari, p erò sí p ositiu, p erquè ellied t 'obliga a ser veritablenten t un bon músic. Si ets capaç de canta r lied , pot cant ar ql.Lulsevol clusse de música. - Vostè ha. cultivat també l' or atori o el gèn ere simfònic, com ara Simfonies de Mahlet', etc. P erò què prefet·eix, l'òp et·a, el con cert, el recital? - Bé, el concer t és u n gènere més relaxat i còmode i estic ampliant el meu repertori en aquest camp. Per a una mezzo és fo rça )acil fe r carrera en aquest camp. -Vostè va cantar en el desaparegut Teatre del Liceu. Com va saber la n otícia de la seva destmcció i què va sentir? -Oh, vaig sentir una gran tristesa. El meu mànager em va trucar i em va dir que a través de La finestra de l seu despatx esta va. veient les flames que devoraven el teatre. Era una notícia realment trista, p erqzLè recordo com n'eta, de bonica, aquella sala, i aquella meravellosa acústica, i espero que alguna cosa es pug ui recuperar de tot plegat si es reconstnreix de nou. Nosaltres esp er em , sincet·ament , el mateix . XAVIER BENGUEREL CRISTÒFOR TALTABULL FREDERIC MoM Pou XAVI E R MoNTSALVATGE ED UARD ToLDRÀ En v e nda a les llibreries es p c cialitzade s 1fTffl Generalitat de Catalunya YlJ..I:I Departament de Cultura CATALUNYA MÚSICA, SEMPRE EN CONCERT. ,., VI l Bam• dU('S I ~BO B ta, in )l'lli (l' munti un tm ri Jlri ront·r apiar ri, i a El ~"-l•an que r 1908. la ra¡ ria d' tulàf Its. ~ 1rr~ií d'uqu nada lluny pirut rop u Iodes ci,urn ris i d'ahi ~llwr ahn·• i~or ritabl ritme drl ri k'> PI mfnl. -i~òl( 118-19 dago¡ manr •alita nJUsit b ol To oh ret detrr gl'UI "1em ~rbu l'obr CAT)toYA - ~ 10 IQI, ·riàf ¡,., d MUSICALI A PRE·CRIT ICA CATALUNYA MÚSICA PROPOSA Les sonates de Beeflto ven ptr VICTÒRIA PALMA an v 1906, el ¡Jinnis ta fr;ncès Eduanl RisJe r· (1873-1929) o fe r·í al púbüc d e la Salu Pleyel , de IJar-rt•lonu, l'audició dc les tr·Pnta11ues so nules pet· a piano dc· Ludwig 1an Brrlhoven. Aquest gr·an pianisIJI, interessat per la mús ic u d e l seu lrmJ'' 1unt com per· l'her·ència romanlira ulrman ya, era considerat un músic de ¡,r rans cicles. Ris ler fou ri primer intèrpre t CflH' prest•ntà en t•om•ertla integral de les sonntes per· u piu no dt• Beet11ovcn. Ho féu u París in ahrrs ciutats e ur·o¡wes . El rompos itor i pianis ta d ' 01·igen I"JIBR}OI Joaquim ~in ( 1879-1949) . r¡ur rr•idí a Pat·ís entre e l 1905 i el 1908, ust-istí aJs con certs dt• Rislet· a la ra¡1ilul catalana. D eixà com;tàn¡•in d'ut¡ uest fet en un ur·tido que titulà Bertlwuen, el ritme i els pictnistr!. ~in hi parla de la dc•rc•be dora 1rr-ió c¡ue RisJcr ofer·í. ''L'audició d'aiJUC~l monument'\ escl'iu, "donalla pt•r un artista com en Ris ler, llun¡ dc produir-me goig, 111 ' ha inspirnl umargues consideradons. I un I'OJI nqut•stcs consideracions fonnu lades, he vist que no s 'adr·t•t'<'U pt·cri,anwnt a Risler, s inó a gair·e b é tots rl1 in~trumentis tes d'a vui (pels d'ahir¡., ja malauradamE'nl tard). i •uhrt•lot als pianistes. Els u ns i els nltn·~, i t•ls més rrrans d \· nlrc ells ' "' l~norcn l'ncura avui, el gntn, ver~luhlf• i únic sentit d e In panula rlhnc ( ... )". Nin parla dt>l Sf'nLÍt del ritme i la mètrica. En J'<'f<'t·ir-se a ¡,., rdirions d'obres clàssiques, es~~·~la Iu tusca duta a terme p <'l mu'trolrg alemany Rugo Re imann (IS19.]919). Alhora que músic·, p cdogog, lcÒI'ic i histodnd ot·, Re imann, que tenia el do d c la univcr•alilnt, fou pioner en la invcstirració c . I mu•tc·u ògica i aprofundí l'estudi d e I.,., obre;, tic Beethoven. Tot refcl'int-se a les e di c:ions d e les · ubrr~ r l'asstques d, un rompos ito1· detfrminat, Nin afir·ma qu e mal' · · · • , 1a llliiJOna · 1ife t·ac.ao ~'l'ul , In ·seva pto 1 ~m1Jicn fetes amh la idea pr<'con~0buda dc destruir tot allò qu e conté ra dc beU. Em t·efer·eixo, sobrellot a le di . : . s r Clons conr••lrdes p e r -:' • espcCHtlmeut . •r1a''lll ue a Ir, dt· BcetlS», 1 avur ' toven 1· 1es st•ves sonates , les que 111 ' hun ins-' ell es son pert¡uc . llltnlnqucsts comentaris". Nin com- L' . pa1·a u nu Pdició d!'ls clàssit·s lite r·aris feta p<·r· algú que ignon~~ t•l., pl'incipis gramatic aJs . amb el qu e r·eal ment, fin s al moment, ltu SU<'<:!'Ït amb lt•s edicions d c Ics t;O IIates d e Bec'thoven feta per Kohler·, Winklee, Moscltdes, LeCoupey, Kullak , R einE'ekt•, H ans von BíiJow i altres. ( ... )'', perquè són obres qu e conten en pot¡ues indicacions r·ítmiques. la qual cosa exigeLx un estudi moJt acurat P<'l' pm·t dels cditor·s. Els t'tTors innomltrables d ' aqucRWs Pdidons es reprodueixe n , any daiT!'r'u any, d'èpo('a tl !·poca, d e pr·ofc•ssor a deixeble, d!' públic a públic·, tot IH·opaga nl una tr·adició que pussa 1wr· ~e r· la b o na , IH't'Ò qui', atesa la claredat d c l'Psniptm·a beethovt•niana, pol provar-se científicament <¡ur Í>s una tradició falsa í nnlimusit:ul ( ... )". JoHquim Nin segueix assenyaJant exemples extrets de ln'R o quatre sonnh•s, e n les quals es cau ~;cmpr·c en e ls ma tt·ixos errors. I acaba dient que mús ics del temperament dc Risler haurie n dl' prcocupar·-sc d'allò " que contí• la música per dintre· ( ... )". Afi t'IIIU lam])é CJUC S!' R!! I' VCiX d c Jes grans obt·es p!'r conquet·it· Ics ¡,r rans glòr·ics i lrs estudien i lt•s l'stime n, pE'r'Ò ~ 'u<·ontente n a tenir· un t•ontacle pm·am!'nl superficial i no busquen més que l'emoció extcr·ior ( ... )". Les sonates dc .Beethove n han ocupat, doncs, de¡¡ dc fa mnlt.s anys un Jloc molt notable Pn l' in let·ès dc p<'l'Sonatgcs signifiC'alius dins e l panonuna català d e la pr·imer·a meita t d '~u¡u<·sl segle. No he m d 'oblidar Blant·a Selva i el seu magnífic estudi soi)I'C h·s sonates per n violí i piano, j per n piano sol, publicnt en diversos n{rml:t·os de la " R ev is ta Musical Cata laua" dels anys 1925 i 1926. Dins Iu voluntat dr Cnlnlunya Mír ... it·a d 'anat· of<'r·int, al llur·g dels nu•so;,, inlegt·als dc gm n., c·ompos itors, aquest mes dl' juny - t·onrinuaut a111h allò q ue 'f'uint ft'nl d es del muig- hem progntntullt·s RO natcs prr u piano d e B!'ethuvt,n . Així, d es a1Jril fin s c•l 27 de juny, el<' I 25 J oa n \'i, PS i Raim on Culumt•t· han pr't'IHII'ut "ln més apassionunt de fe.~ integrals per a pil1110 de tot el romanticisme". Durant c·ls dimarts d 'oqu<•!!lt>s sc tmanc~>, u lt·s deu cle ls vc•sp t'e podrem cscoll.tll' lt·l4 u·cn tadues sou ates composlf•¡¡ al llurg d ' un qt~ur·L d c segJe. A LntvrA d'elles R<' l'l'lll ll•stimonis de I'C'volu r ió del pensament i del lll'll f,'I Wlgt' mu~ica l de Bt•t•thove n. Ofe rir·pm dife r·cnts vi sion ~, amb m{rsit·s ju t'oHHugrats dins del món pianís tic d'uc¡ttesta scgo11a nwilat dc S<'t;IP, t'om ara Glrnd Gould. Daniel Ban~ nboim. C laudio Ashkc'nazy. \ fludimir· An·au. l\1aul'izio Pollini. Karl Rie htcr i \Vilhem K<'mpff. Lc·s s onales el!' lu primera c\poru vur·en ser· inii'I'JJI'I'tades amll pianoforte per Paul Badura-Skodn. er Rafael GRIMAL MUSI CALIA PRE-CRITICA Els concerts ~ue oferirà els dies 7, 8, 9 i 1O de iuny l'Orquestra de Cambra Teatre Lliure al Centre de Cultura Contemporània de Barcelona, tenen com a al·licient especial l'estrena a Barcelona de l'obra Poem in October del compositor nord-americà John Corigliano. El concert, que serà d irigit per Josep Pon s, comptarà amb l'actuació solista del clarinetista Walter Boeykens, que interpretarà el Concert per a clarinet de Joan Albert Amargós en un programa que in;lou tal!'~~ u.na interess.ant _recreació del mon rossm1a v1st per Ben¡amm Briijen i una suite de L'incoronazione di Pop ~ de Claudio Monteverdi signada per ~n$1 Krenek. L'entrevista a John Corigliano, que oferim tot seguit, en la qual parla de l'obra ques'oferirà en aquests concerts, permet esto~ir una aproximació molt afinada a la persono· litat de qui en a~uests moments és un del$ compositors nord-americans més valorats, Presènc ia cie l'obra de John Corigliano a Barcelona per PETER BACCHUS ues de les seves obt·es més recent , l'òpera Els fantasmes de Versalles i la Simfonia, són treballs de gran abast. Quants anys de feina t·epresenten aquestes obr es des dels primers esbossos fins als em·egistraments? - L'òpera ha necessitat 12 anys. L a vaig començar el1979, quan Renata Scotto va demanar-me que li escrivís una obra per a soprano i orquestra que ella pogués cantar. Em va demanar de parlar amb ]ames Levine sobre el tema, i Levine em va suggerir escriure una òpera. Li v aig dir que probablement no faria una òpera, cosa que em va qüestionar dient: "Per què no?". Vaig respondre: '·Bé, és gairebé impossible tenir èxit amb una obra que és massa costosa. No pots arriscar-te a fer-ho, llevat que sigui segur un gran èxit". Ell va p reguntar-me: "Qztè faries, st fessis u na òp era?''. Probablemem. retornaria Fígaro a la ·vida en una òpera bufa. perquè les òperes còmiques m'agraden molt ( Rossini és un déu, per a mi) . Vaig dir a Levine que per a mi l'esperit i la vida d'una òpera bufa és molt més vital que qualsevol D 44 altre gènere. 1 així, la següent cosa que vaig saber fozt que el Metropolita n Opera m.'havia encarregat escriure una gran òpera bufa per a ells. He necessitat 12 anys i Che titulat Els fantasmes de Versalles . L'òpera té Uoc a l'època actual en el petit teatre de Maria Antonieta que encara existeix a Versalles. Els fantasmes de Mari.a Antonieta i Beaumarché, que va escnu.re El barber de Sevilla i Les n oces de Fígaro, i Lluís i tota la cort hi han estat asseguts durant uns 200 anys. Maria Antonieta ha estat lamentant-se de la pèrdua del seu, cap i del seu imperi. Beaumarché ha estat enamomt d'ella. i li ha fet la cort duretnt aquests 200 anys, i per animar-la i treure-la de l.a seva nostàlgia retorna Fígaro et la vida. A ell.a li agrada, però encara està trista. Per això ell decid-eix que la salvarà de la R evolució Francesa canviant l.a història. Beaumarché agafa tots els personatges de El barber dc Sevilla i de Les noces de Figat·o i els trasllada 20 anys després de l.a Revolució Francesa, la qual és realment l'època de la tercera obra de la trilogia de Beaumarché, Le mere culpable (El barber de Sevilla i Lt>s noces de Figar o són les altres dues). Amb aq11esta obra meva pre· nen cos els personatges de lt~ obres anteriors. L'argument qu• vam idear fou que el collaret dt Maria Antonieta, el seu famlll collaret de diamants. és wut per Almaviva a la gran deessa en una festa de l'ambai:wdord• Turquia. Els diners obtingutses fetn servir per fer-la desapr1r~i· xer misteriosament cap a Ull nou món on s 'escaparà de la rel'olu· ció. Com se sap, així ua escapar· se de la revolució en diref'!~ ocasions. Aleshores, l'obra dins de /'&o bra que tenim són els personat· ges i les pallassades de Figcrro, Rosirw i el comte 20 anys des· p rés, cadascun dels quals tédeJ· cendents d'altres marits i mn· llers, de manera que, de fet. lt~ relacions entre els fills i els pare! són del tot barrejades. La Simfonia és un altre casb peça especial, que ha estat im~· rada en la mort d'tm amic meu u causa de la sidet i en el p(Jtiment d'un altre etmic que s'està mo~inr a. . per la mateixa causa. 8'11ca· 1 ment, està basada en tres 111111c la n · meus mustcs que pateue . malaltia. l el tercer mot•iment rs dedicat al.s amics i col·legutl .d r~ morts també p er la 51 0 ' nalment, l'epíleg. Aquest result~ molt dramàtic, i acumulll e Jentir ció.l é$ /a 1 obre~ -P¡ les s1 Una , parla eina, ..Si pere ca'". incon ca é5 tecni1 minin mòni ques. coses band illte/ . dir c l"e&cr 1 MUSICALIA PRE-CRITICA nm ;'o- ~ir 10· l~s ). a qu• t dt m& ¡nul e~a rat :Ses 1rèi· nou olu· var· rses mu· , lfs !ITf$ .lohn Corlgllano (foto : .1. Mltchell) ~entiments de pèrdua i f rustra~ió. Des d'aquest punt de vista, es la més germànica de les meves obre&. -Parlem ara sobre alguna de Its eves maneres de tr·eba lla r. Una de les coses de quÈ' vostè ha parlat és l'ús de l'estil com una rina 0 instrument compositiu. ..Sí, el que realment volia dir per estil, ma.lgrat Lot és " tècni~~~ "· Perquè l'estil és' una cosa mco,nscient, mentre que la tècnica es conscient. Quan utilitzes lè~ll.iques com el dodecatoni.sm.e, rm:u~ral·lisrne, harmònic, no-harmomc, 0 qualsevol, són tècniques. 1 el que fas cunb elles són ~ses que Ilo decideixes . D'altra . nda, respecte de les decisions rntel·lect¡ ls , di ta ' nomes p ots decil'r c~m usar alguna cosa. Però escrrptur a que tens (la teva escriptura music al, com lC~. teva escriptura física) no és quelcom que has de p ensar. És quelcom que su cceeix inconscientment. En aquest sentit, no és ta nt "corn usar un estil", com he dit aba ns, sinó, en realitat, usar tècniques anomenades "estil", com la tècnica clàssica. El classtezsme no és un estil; és una sèrie de tècniques . Si f os un estil, aleshores Mozart hauria sonat ig ual que Haydn. Mozart no sonà igual p erquè és una sèrie de tècniques, això és tot, i a més, l'escriptura ·ve des de l principi firrs al final. I crec que p assa si els utilitzes en el segle XX o en el segle XVlii. -Avui elia tenim més possibilitats, més estils diferents (o tècniques. com vostè diu) a la nostra disposició que no pas temps en rera. - Bé. tenim moltíssimes possibilitats. però que f an m olt més difícil decidir el com. Encara que sort i m era vellós tenir m és on escollir, el més difíc il és f er l 'elecció. - P odl'ia parla r una mica sobre l' ús de mètodes no musicals en el seu procés dc composició: com diagr ames, esq uemes a color i gu_ions mecanogr a fiats q ue vostè utili tza pet· desenvolupar la seva idea , fins i tot abans d 'escr iw·e cap nota ? - Per descomptat, això no ho faria amb un treball corn Poema en octubre o a mb l 'òpera , perquè tenen text. I això esdevé la base per a l'arqt1itectura. Això és, trcm scriure el text i trobar l'arquitectura inherent en el text. Però si estàs tractant amb una fonna que no té text , i tu acceptes i utilitzes form.es tradicionals com un mètode d 'organització arquitectònica , aleshores no necessites f er-ho així. Només has d 'extreure una.forma i preocupa r-te de clonar-li, primer, wt bon tema i després tma tra nsici.ó cap a un bon segon tem a que se li oposi, etc. Si no u ses aquestes fó rmules p er escriure, i t 'ho imagines o idees tu rnateix, aleshores has de saber quines són les grans possibilitats de la p eça. D 'altra banda, component pas a pas no tens una ap reciació global. 1 aquest és un dels grans problemes de la m úsica del segle XX; és una mena d'estirabot. Perquè no hi ha una idea f erma de cap on ana r i del qu.e s 'està f ent, i quina intenció de la p art que estàs escrivint és útil en la totalitat de l 'obra . Llavors, p er a m i les gra ns preguntes com: " què serà l 'obra en conjunt?", són m és importants que les p etites preg untes com "quina nota és a.que.çta ?". Per tant , jo resolc les grans preguntes per trobar després les p etites respostes . Primer trobo les respostes de les grans p reguntes, p erquè no es pot aconseguir la música -la qual existeix en el temps- tanfacilment com p ots aconseguir, p er exemple, rma pintura, que no existeix MUSICA LIA PRE - CRITICA ;;;.¡ .... = 4=e ~' ~- 128 en el temps sinó que té una perspectiuct d'alçada i amplada, o dues dimensions. Qnan tractes amb el temps has de trobar maneres de capturar-lo; així. dibuixar o escriure gui.ottS són maneres de capturar 30 minnts de temps, perquè si escrivie8 30 minuts de músira, com CL mínim serien 200 pàgines de música; i per tant, no podries aconseguirla i parlar sobre ella fàcilment alums defer-ia. Per tant, intento trobar maneres per examinar i absorbir el temps dins quelcom. -Treballa <'n més d'una oln·a al mateix temps'? -No, mai. -Pel que fa a l'acolliment de la S<'\ a música al principi de la seva carrC'ra. ¿van St'J" uns inicis difícils per a vostè, pe•· bé q ue ct·a ll11 dC'ls pocs que s 'interessava més per la comunicació vers l'oïdot·. a diferènria de molts alLrC"s compo itors, lfUe mi:ran-n el pttblic amb un <~e rt aire de super ior itat i desdeny'( - í, fou difícil. 1 encara existeix un cert aire cie superioritat per part d'alguns crítics i certa gent, com ja sap. Però el Jet és que allò que jo feia és el que han fet sempre els compositors des que han escrit música. L"art modern és simplement art qne és escrit per la gent que esti( viva. Aquesta és la definició. 1 seria molt estúpid dir que la música 110 va canviar n1 avançar quan els compositors rococós simplijil'aren, per exemple, les complexitats del Barroc i desenvolupare n la forma de la sonata basada en la simplificació dels papers harmònics. Aquestes coses estan ccmvicmt avui dia, però no són la mena de canvis, d'avenços com els de la cil>ncia, en què cada cosa nova és millor que la precedent. Aquests són resultctts complexos que desafortunada ment eL poden ennubolar fins que moris, i en elnwment que estàs nwrt , és clar, has de ser jutja.t per la darrera cosa, i per tant, immed iatarnent després que el teu paper com a compositor pugui esdevenir ela r. - El <'u Concert de flauta ba estat un dels concct·ts més impot·tants escr its pet· a instTumen t. Com va rccórret· el canú des d<' les pt·imcres idees i rom va concebre la part final dC" I flautista? Podria també refcrit·-se a la seva corw<'pció programà ticu de I' obra? -Aquesta obra va ser realment la primera programàtica, i l'únicrt que he fet mai (a part de l"òpera). Les altres tenen qualitats programàtiqu es, però no foren concebudes programàtica ment. Aquesta és una obra especificament programàtica. I només es ·va produir perquè va ser encarregada per ]ames Galway. ] o no estava interessat a escriure simplement un altre concert de flauta per a ell, perquè és una perso- ''L'art modern és simpleme nt a rt que és escrit per la gent que està viva. Aquesta és la definició " na molt especial. }o t_•olia trobar una imatge de la classe d'obra que podia escriure per a un home amb una classe d'esperit i carisma com la d'ell. Aleshores, això se solucionà quan vaig pensar en la llegenda del Flautista (d'l-Jamelín): les imatges del flautista i les seves batalles amb les rates i el seujlauteig amb els nens. En aquest sentit, fins que no se m'acudí la idea, de fet no volia escriure un concert per a ningú,. No era el que jo volia, 110 sentia al.ÜJ especial que volia ser capaç de fer. Sentia que no tenia cap raó per escriure, una raó que m'ho .fes necessari. Un cop f,tmb la idea del Flautista, aleshores Jimmy i la seva personalitat s'hi adaptaren perfectament . -Una mica més solm~ ri 'f1 treball Poema en octubre. Vo·t~ b a est a t molt atr et p(•[ poet gal·lès Dylan Thomas. Paru·~ sobre la seva Dylan Thomm Trilogy. -Es tracta de tres poP¡np, separats de Dylan Thonras, escrits en diferents èpoques dPk seva vida . "Fern Hi/l" trarr. sobre la seva j&ventut i In ra~ escriure just quan vaig sortird• la facultat, corn un regal pera/a meva professora del conservatori, que em va introduir i m'enro. ratjà cap a la mlÍsica. lo/iu donar-li tul regal que ella pogue~ dirigir amb el cor del consen'O· tori. Aleshores vaig compond11 "Fern lli/l", que tracta de ~ joventut i infantesa de Thoma.• És tma peça escrita per e~ cor amb mezzo-soprrwo soli,lttl i orquestra, o piano tal i com d cor del conservatori ho haria fet. El 1970 s 'obri el Linrol~ Center 's Alice Tully lla/I, i la seva primera temporada a lo Societat de J1.úsica de Cambro del Lincoln Center m 'encar~, de compomdre una obra per o veu i instruments. ]o tenia a¡mr ximadament 30 anys d'edat, aleshores vaig fullejar Dyla~ Thomas i vaig trobar el sn poema cie trentè aniversari, Poem in October, ""poema moll amorós, sensual, ric i optimista. I el vaig compondre per a tenor i orquestra de cambra. El 1976 vaig acostar-me • Pattl Callaway, que era el direc· tor musical de la catedral dt Washington per completar aqiJE$" ta trilogia, perquè CÍTIC all)"! mli tard Thomas va escriure 1111¡#" ma pel seu 35è aniversari mur menat Pof•m on his Birtbday sobre la seva mort. És Ull ¡#1711 molt violent. Per aquells temF Thom.as havia esdevingut un alcohòlic ten·ibl.e i ha11ia perdut la seva família i els seus din~~ És un poema molt violent pe:Odt final retorna a la itwocèncra "Fem Flill". És un poemafahu· , complex. A.zxo, pro'lrtÍ ' .una lós, nunul! enorme obra de tren f a · rqur 111'6· , per a cor cie banton t 0 · Les 1 lTasl tri/o mad nom. desp uny.1 la vi ~xp/. Els esrrr dent cebu -f •ia d -1 .!eva Junc mus, mus, dels mus, lots les Xo 1 pent que tare "ba. Tho que, prer MUSICALIA PRE·CRITICA land tring Qua rtet, i l 'altre és un concert per a trompa. per a la imfonica de Chicago, dirigida per Daniel Barenboim , amb Da/e Clet:enger com a trompa soli,~t a. ra¡, ela rcw !U~ rd' ala dr nat. cor :a i 71ft una ro/q i lo 1 lo 1bra regà er a pro· dur, ylan seu ;ari, mo/J iMa. nori Les tres obres s'interpretaren a lraslrington, i esdevingueren la trilogia de la seva joventut, maduresa i decadència (però només dels 30 als 35 anys, ja que després Thomas va morir als 39 unys), a ta.ll de retrospectivct de la vida de Dylan Thomas. Això explica per què és una trilogia. Els dos primers poemes foren eurits completament independents, però el tercer ja folL concebut lligat als altres dos. -Pet· què el va atram·e la poc•ia de Dylan Thomas? -Hi ha diferents aspectes de la Jera poesia que vaig trobar molt funcionals. Primer de tot és musical (les paraules han de ser musicals). Dylan Thoma s és un del$ grans poetes d e creació musical dels nostres temps (de tots els temps). Les seves parau~ són extremament musicals. 10 m'agraden les coses de l 'estil pentclmetre iàmbic, perquè crec que has de lluitar per evitar can~~relles monòtones (cançons com a-dum, ba-dum, ba-dum") . Thomas t'e mteres · ' perquè l'esquemade la nrna · t·1a seva poesw · ~renformes inusuals, que la fan Interessant . ' . arqmtectomcament. 1• , , ,txo es la ', r. , fi metaJora sensual, es el et que la seva poesia existeix en diversos estrats i nivells, i això m 'agracia per escriure mú,s ica i també fa possibles arribar al primer nivell sensual i m eravellós que és immedi~tament comprensible per la gent, que pot escoltar i entendre. Hi ha altres nivell.s de significat que pots arribar a conèixer millor. Sense aquest primer estrat hi ha molts poemes que realment són fantàstics, p erò comencen sobre el cinquè estrat inferior. Realment no els pots entendre sense llegir-los dues o tres vegades. El problema és que en música no tens una oportunitat de fer quelcom dues o tres vegades. És molt més dur entendre paraules quan són cantades; passen i tu no pots recuperar-les (p erqLtè és una obra en moviment en. el temps) . Per tant, crec que és essencial que el poeta sigui sensual, interessant, arquitectònicament, i extens en el nivell d e l'emoció 'Visceral al primer cop d'orella. I Dylan Thomas fa totes aquestes coses. -En càrrecs a la vista? En què està pensant, ara? -Bc'tsicament només en tinc dos , perquè no n 'accepto cap més, ara mateix. L'un és un quartet de corda per al Cleve- - Parlem del futm·. Durant tm període anlt>t·ior, vos tè estava pensa nt a frr un ronccr l per a fl auta, l'òpera i la simforúa, i ara aquestes obt·rs han completat un tidc. Vctt alguna altt·a fita futura per u vostè mateix? E stà ctwcanl u nu altra clapa n •fcnmt a la seva feina? - Bé, li diré la veritat. N o ho sl>. , e11to com si estigués intenta 11 t fer quelcom fora del concert musical. I ai:l:Ò ha de permetre 'm cle sortir de les forces tradicionals que s 'usen i de l'atmosfera del concert. l aleshores no sé què faré. Bill (William Hoffman) i jo hem par·lat sobre escriure un musical. Això é.~ possible que passi. Encara no ho sé, però no vull e.çcriure un altre concert, u.na altra simfonia o altres obres. Per tant, 110 t 'ho puc dir. Aquesta és l.a raó p er la qual no vull acceptar mossa encàrrecs seguit.s, perquè em tcmcariafent totes les obres que no voldria escriure. Estic esbrinant què necessito escriure, i encara no Ito sé. No vull tancar-me parlant o pensant què fer, perquè tancaria la meva imaginació per al futur i no permetria endinsar-me en noves direccions on voldria anar, pel Jet d'estar compromès amb X, Y o Z. Al~shores la resposta és que no sé on seré d'aquí a cinc o deu anys . Espero ésser viu i g audir de la meva vida, primer de tot. Aquesta és la cosa més important; tenir una v ida llarga i feliç. Això és molt important per a mi ara en aquest punt d e la meva vida. I llavors , què faig , creativament? No en tinc ni idea. Sóc absolutament sincer. No tinc ni idea. Acceptant això, no uull escriure un a ltre concert, simfonia o quartet o una altra cosa No vull fer això. I no sé si a ixò significa parar d 'escriure, o canv iar per a qui estic escrivint i on estic escrivint. a -- et ~ a ~' ~- 128 MUSI CALIA PRE - CRITICA S'estrena el Concert per a clarinet cie Joan Alllert Amargós ba frt clorit L'( trarU oia M ttel BOt') I per CARUI LOBO ~rgit ri qll• ecot·do que quan jo era molt jovenet i començava a endinsat·-mc en la gran aventura de la m úsica, pr ofcssnvu ¡,p·an admit·ació i afecte a uns quants instt·wnentistes i músics, tant del qu.e en diem món del j azz com del dc la música clàssica . R ecordo, especialment, un grup de músics que van mun tar grups i or questes de caire jazz-rock a l ' antic Zeleste, pet· exemple. Ells mateixos es feien els ananjaments i componien els seus propis temes. A mi m ·agradava assistir als assaigs i a les sesions: adnúrava aqueUs músics joves, una mica més grans que jo i que abocaven tot el que tenien dintre seu en la música que feien. De fet, podria dir sense embuts que aq uells eren els meus "ídols de casa", els que jo coneixia personalment i admirava. Entre eUs n' lú havia un que tocava els teclats i que es deia J oan Albert Amargós. Si be de dit· la veritat, i a•·a que ningú no em "sent", li tenia un respecte molt especial que en comptes de fer-me' L familiar, mc n'allunyava: no acabava d 'e.ntrend•·e'l. J o intuïa (és ara, que me n'adono) que aquell home tenia un talent molt particular que el feia diferent a la resta dcls seus companys: ni millor ni pitjor, simp lement diferent. Potser per això gairebé mai no vaig parlar amb eU, i potser per això eU no es deu recordar de mi en aqueU Zeleste dels darrers anys 70. quan jo començava a estudiar música i assistia bocabadat a les seves sessions de treball com si d'una master classes tractés. Avui, 20 anys després, quan hi mhC R 128 trarò Jo! qurst d'rsll Amar 111.A d'Am posta EM -m'rJ tru ~ rltnt, aqueJ trotrn un e quen rara rtalit Potse parlo, escolto la seva música o LJegeixo algun escrit o article sobn• ell , no puc estar-me d e t·eco1·du r· i reviure aquelles sensacions i entenc allò que em suggeria la seva personalitat: Joan Albert Amat·gós és un creador nat i amb talent, i a mi els ct·cadors val ents i autèntics empre m'impressionen. Des d'aleshores ençà, Amargós ha fet moltes coses. ha E>scrit molta música de cambra, simfònica-coral, ballet: ba compost per al cinema , la televisió, ha fet arTanjamcnts per a altres músics inscri ts en els que coneixen com a ' ·popular·s", ha guanyat pt·emis, tant de jazz com "clàssics" .. . , en fi: ha treboiJat molt. Oat·rerament ha deixat la seva activitat d'instrumentista (piano i clurinet i membre, des de la fun dació, de l ' Orquestra d e Cambr·a Teatre Lliure) i s'ba abocat de ple a la composició: una decisió certament valenta , pet·ò que, vist el seu optLS, no gens gratuïta. Com ell mateix admet, escriure li costa moltes ho•·cs, necessita tranquil·lital i espai men tal suficient i sovint la pràctica instrumen- tal (que també necessita el mateix), compaginada amb la composirió, p rod uei.x massa situacions inrom¡11· tibles i, per què no, estressanl' Segons el meu entendre. aquc.ta é. una sàvia decisió i r aplaudeixo dò d'aquestes ratlles. Els últims anys hem rist Jon Albert Amargós com a protagonL>~~ en "•·ans esdeveniments, com lr cer~ònies olímpiques i paralún¡iques o als actes per a la recaptaciódr fons p et· al Teatre del Liceu (êi!JI!P"' com a compositor, és clar). Perl!ilra banda. i ja com a clarinetista, b .. tJu dorret·a etapa d" aquesta actn1ta estat sobretot prop de l'Orquestrallr Cambt·a Teatt·e Lliure, amb In qo~ rnal"nlt no formar-ne part, arn per ara~ hi manté w1a estretíssinta re~· eió com a compositot._ Molt probahlrment l'Orquestra del Lliure ha è~t•~ un magnífic "banc de proves" en!¡ut J oan Albert ha pogut estrellar part ·)it I 1J1l" de lo seva obt·a: tma possih1 8• roJ. molts compositot·s no tenen (I bill drien) i que Joan Albert ba ,a fi apt·ofitar amb ètica saviesa. I ara, novament. I'Orque>ll'l MUSI CALIA PRE·CRITICA ba ret un encàrrl.'c: un Concert per a Iarinet i orquestra. e L'Orquestra del Lliut·c té un conrte amb Ja discogràfica llarmo: Mundi. D'aquest vincle i del que tf el celebrat da.-ine Lis ta WaltC'r Boeykcns amb In matrixa firma ha <OTgit l'encàt·ree d'aquest concert, d qual, després de l'elltrcna aq uest mf.S de juny a Barcelona , s'rnrf'gistrarà en CD. Josep Pons, el dirccto•· dc l'ot·questra, va apun tar l'op01·tunitat d'estrenn una obra dc Joun Albert Amargós amb Boeykens com a solislli. Aaquest, des¡.wés dc sentir obt·cs d'Amargós, Jj va inte resso r Iu p•·oposta i aviaL en sentirem el r·esullat. Escriure un concert per a clarinet -m'c).-püca Joao Albert Ama rgós- era gairebé una assignatura pendent, una obligació. per a mi, ja lJite aquest ha estat sempre el meu instromelll i d'alguna manera li devia un concert. Una obligació, però, que no pesa gens, r¡ue la volia encararalgu" dia. Ara, la possibilitat de rra/it;ar-ho m'Ira fet molt feliç. Potser per això és una obra molt autèntica, escrita molt des de dins. Hi apareixen tots aquells elements musicals q!U! han influït en mi. és com una passejada per Les diferents experiències musicals p er les quols he pc!Ssat tota la meva vida. des de la mítSíca popular fins al jazz. po ssant pel que en diem mítSica colltemporània. El fet de conèixer bé l'instrume11t i de saber que l'interpretario un virtuós com Boeykens m 'ha donat plena lliberta.t per esplaia.r-me en el virtuosisme, i a més tinc la seguretat que serà tmagran interpretctció. Nomésfalta.fer uns retocs en wra cadència en la qual voldria irttroduir uns multifònics, p erò no tot.s els clarinets s 'hi senten còmodes amb aqrtest efecte i vull parlar-ne amb el mateix Boeyk ens. Aquest concert continua d 'alguna manero el que han estat Les característiq!U!s de la meva mÍUiica, del meu llenguatge: La lluminositat i predomini del ritme (mediterraneïtnt?), wra gran llibertat d'expressió i utilització d'elements i un discurs melòdic i harmònic fresc. El que persegueixo amb la meva mr~ica és, sobretot. una gran claredat: el príblic ha d'e11ten - dre el que t•u// dir a la primera audició; l'obra Ira de dir coses, d'entra- da... Espero aconseguir-ho plenament algu11 dia, treballo en aquest sentit. Aquest concert. ja l'he pogut sentir (d'una manera molt aproximada del que serà en concert) gràcies a l'ordinador. Crec q11e aquesta és una eina molt eficaç que penuet provar si Les idees que tensfnncionen bé. L'ordinndor et dóna la possibilitat d 'ruro major auentrn, de ser més volent i, per tant, d 'ampliar els limits de la teva pròpia. llibertat i autoexigèncin. Aqurs tcs plu·nulcs són (si fa no fa) l<!S q ut: vam ma ntenir Joan Albert Al1rurgós i j o e n una c urta conver·sa sobre 1\•sdcvc nime nt dc l'encàrrec i l'esll·cnn d 'nqucs tn obra q ue, ben SCf:,'lH ', esdevindr·à una pàgina molt signifieativa dins la producció del compositor·. TE~lPORAOA ORQUESTRA DE CAMBRA TEATRE LLIURE Cou cerl per e• clllriJlel de Jonn Albe rt Amargós Centre Cultur al dc Iu Fundació " Lu Cuixa" dies i horaris: ' 'egeu carteUc ra. O E .. .. EL.S D I U M ENGES A L. P A L. AU · ··· ·· ··· ····· ·· ··· ·· ,• ' :eil), .., ,¡cm, 111 Temporada 1995 mpa· ant. ta i: Diumenges a les 18 h. ¡df; 11 de iuny 18 de iuny Germans Pérez-Molina, duo de pianos Brahms, Stt·avinsky Liszt, Surinach , Montsalvatge, Ravel Orquestra Simfònica del Vallès. J oan Enric LIWla, clarinet. Dir. Jordi Mora. Mozart, Webe~·, Sch u bert. 25 de ¡uny Orquestra Simfònica de València . Orfeó Català. Bernardette Degelin, sopt·an o. Ricard Bordas, conlTatenor. lñaki Fresan, b aríton. Dir. Manuel Galduf. Balada, Orff. Palau de la Música Catalana XXXIll FESTIVAL INTERNACIONAL DE MÚSICA DE LA PORTA FERRADA Hora: 22,30 h. Uoc: Teatre-Auditori. Concert 1 - Divendres 14 de Juliol AJ\lEJUCAN FESTIVAL ORCHESTRA PITTSBURG ORATORIO SOCIETY Simfonia núm. 100 - ). HAYDN Te Deum- A. DVORAK Programa: Cbicbester Salms - L. BERNSTEIN Hora: 22,30 h. Uoc: Església-Monestir. Concert 2 - Dimecres 19 de juliol David Van Hass • Director THE SCHOLA.RS BAROQUE ENSEMBLE Programa: THE FAIRY QUEEN (La reina de les fades) Opera en versió de concert 300 aniversari de la mort de H. PURCEll I per I Hora: 22,30 h. Lloc: Teatre-Auditori. Concert 3 - Dimarts 1 d 'Agost "El mon màgic de Geor-ges Méliès" MÚSICA I CINEMA Música: JORDI SABATts Centenari del Cinema joaquim Alabau • Violoncel Francesca Capella • Teclat jordi Sabatés • Piano Emest Martínez • Percussí6 Ricard Roda • Rauta, clarinet i saxos Hora: 22,30 h. Lloc: Teatre-Auditori. Concert 4 - Dissabte; d'Agost Amau Tomàs • Violoncel Cbristopber Adey • Director LONDON L\1PHONY SCHOOL ORCHESTRA Programa: johannesburg Festival Overture- WALTON Simfonia mim. 2- RACHM.A..'\1JNOV Conrert per a L"ioloncel i orquestra - ELGAR Hora: 22.30 h. Lloc: Teatre-Auditori. Concert ; - Divendres 11 d'Agost PROFESSORS DEL CURS Tador Kostanlinou • Viola Imma Guardin • Violí Xéstor Eidler • l'iolí Xavier Pomerol • Flauta Enric Pansa • Contmbaix A1ma Momm • Violoncel Àngel Soler • Piano Toni Jfeler • Percussió Albert Gumi • Qarinet Ferran Torrent • Oboè Francisco Rod1igue: • Trompa Ramon A rogall • Fago t Producció del FestiYal Programa: El Camac'{l[ dels animals -C. All\'T-SAhNS Sextet- F. POLl..Et'\"C Hora: 2230 h. Lloc: Teatre-Auditori. Concert 6 - Diumenge 13 d'Agost Rodney l'riend • Concertino THE E.t~GUSH CHA..\ffiER ORCHESTRA Concert per a violí i orquesh-a - F. ~IDIDEI.SSHO~ Programa: Introducció i Allegro - ELGAR Dit:ertiment per a cordes - B. BARTOK Hora: 22,30 h. Uoc: Teatre-Auditori. Concert 7 -Divendres 18 d'Agost Néstor Eidler • Director ORQUESTRA STh1F0NICA DEL CURS Simfonia núm. - - LV. BEETHOWEN Simfonia Sevillana - TURJNA Programa: Emptíries - E. TOIDRA Hora: 19 b . lloc: Teatre-Auditori Concerts 8 i 9 - Diumenge 20 d 'Agost CLOENDA FE$11\.AL l7adislat • O;emusbenko • Director COR DE L\ CAPELLA DE SA..'I.'T PETERSBURG ·res Xoces- - 1. STR.-\\T\TSKY Sonata per a dos pianos i peratSSi6- B. BARTOK Ho ra: 2 2.30 h. Lloc: Església-~looestir. ·Passions RussesInformació. resen-a i Yenda de localitats - lnformation and selling in advance of admissioo tickets Oficina d e twismo: Sam Feliu de Guixols. Plaça )lonestir. 54. Tel. (9-2) 82 00 51 -Fax (9¿) 82 0119 Teatre-auditori: Tel. (9-2) 82 Ol 59 c:NITS ~IUSICAI.S A L'HOTEL S AGARÓ" 20 de juliol: L\ PRINCIPAL DE U BISaU. 23 de Juliol: ORQL"ESTRA DE L'ACCADEMIA DE BARCELO. A 6 d'Agost: ~AIRES DE RO~I.A.XTIOS~IE" 10 d'Agost: ~HAVANERES INTERNAOONAJ..S. MÚSICA CUBANA~ 2 7 de Juliol: QUEE.'ITET 1'i d'Agost: QUARTET ACCADE..\llA 30 de Juliol: QUARTET ACC-\DE.\liA 1ï d 'Agost: -CO:-\CERT DIVERlThJENr AMB El. SUPORT musi• fonia món plint d'aq¡ Els Fran ala J finss trasD i. al de d metn es l'a La ca piom va of Ric01 ra ga come L'i d'ins suaI. Jou músi de pi ~~ rept1 latl" rom¡ fonia terie ment < boti€ tnajc vei i its l'ore prod les g lins Frar xen tot i limit molt .9 MUSI CALIA CASES MUSICALS A CATALUNYA Eufonia (Sabadell} Els primers a Sabadell -- per MÒNICA MONTORIOL l 25 de novcmht·e de 1973 es va inaugurar la primm·n botiga d ' instruments i pat·tü u•·cs musicals a Sabadell. La casa Eufonia va néixer per apropar el món musical a la ciu tat, tot suplint la mancança que hi havia d'aquest tipus d'establiments. Els socis, Antoni Caner a s i Francesc Jou, van obrir la boliga ala Ronda Zamenhof, on van ser fins a l'any 1981. Després es van traslladar al carr er de Sant Pere, ;, al barri veU, en una superfície de dues plautes de gairebé 400 metres quadrats. i on la societat esva ampliar amb tres socis més . La casa musical Eufonia va ser la pionera a Sabadell ; des prés s'hi va afegir tma su cursal de la casa Ricomà de Barcelona, i des de no fa gaires anys la gran superficie comercial del Corte l nglés. Uinterès per ob dr una botiga d'instruments no va ser un fet casual. Antoni Carreras i Francesc Jou són grans afeccionats a la música i tenen nocions de solfeig i de piano. El nom de la casa va ser ~crit per Antoni Caire ras i acteplat per Francesc Jou. Es tracla d'una bona entesa si es té en ro~pte que la paraula grega Euforua significa "bon so... "Servei. serietat, varietat i bon finançament", aquestes quatre premisses defineixen i caracteritzen la · segon s el soci · Eufoma, bo~ga. nta¡ontarí, Francesc Jou. El servei i la varietat es perfuen amb l'oferiment d' un ampli ventall de productes, des de les pat·titures a 1 ~ ~Lan·es elèctl"iqu es, als vio. , Per al.Xo . lins 1 fms als ptanos. Fran J cesc ou afirma que oferei-' ~en la gamma mu.sical completa ' ,· tot i que r oferta és linu reconetXer lada quan les demandes són 1 específi ques: no tenim viomo.t E lins de 10 milions de pessetes o el piarw més car del mercat, però resolem les necessitats del client mü,jà. El finançament es fa des de la mateixa botiga, i permet , segons paraules de Jou, una gran comoditat per al client. pct·cJUè d ' aquesta manera el tracte es Ja directament entre venedor i comp rador. El client és variat i divers, ajustat als difer ents pt·oductes que ofereixen : d es dc profession als de la música , a afeccionats, estudiants, heavys o membres dels Amics de l'Òper a de Sabadell. Entre els instruments amb més demanda , el piano continu a erigint-se com l'instrument p er excel-lència, perquè continua essent el de més tradició i el més estudiat. Per això , els dos a fi nadors que treballen p er a la casa Eufonia res ulten ins uficients per l'elevat nombre d e pianos que han d e posar al dia o que han de corregir sonorament. El problema , segons Francesc Jou , és que no hi ha professionals fonnats en l'afinació. La botiga també ofereix un se•·vei de restauració a d omicili dc la part mecànica del piano, a càr rec d'un tècnic operari. I desp rés d e m és d e vint anys treballan t al servei de l a música, la casa Eufonia ha esdevingut u n referent obligat a la ciutat i a les pobl acions ve1nes . 2n Curs de M úsica Ca tala noIberoamericà de l'I al li de juliol Especialitats: Pi ano- Cant Violí- Violoncel Flauta - Guitarra Música de Cambra Acompanyament i Corepetició Educació Corporal Pràctica de Conjunt Conferències Fel.tival de Música Cata lano-Iberoamericà Nivells: Elemental - Profe.,síonal Meo;Lratge del 26 de juny al 20 de juliol de 1995 lnformac¡ó; ·1et': 'J771 .w n 61!- w 24 g.¡ ~-a,· .w .n 67 51 351 SCHERZANDO ,/ - - ¿ 2 _-:;:7 '? ·:2------- - L--- ~ [J•( ~---- .. ------ jal F I. 2. A 3. 5. CJ s, I. 2. 3. 4. 5. H; Jo 52 352 -_./ I CONCURS CONCURS Catalunya Música/Revista Musical Catalana amb la col•laboració de -- .... ~<F e L_ A S S I e S Aquesta secció dc la Revista ha estat pensada amb la finalitat de cet·cur la partiriparió lt'tdica dels nostres lectors. Entre les persones q ue hagin t·espost correctament les preguntes q11e LOL seguit fol'mnlem, ser·à s01·tejnt un lot de disros compactes. PREGUNTES: l. Les Vistes al mar d'Eduard Toldt·à estan inspirades en tres poesies. De q uin poeta són? A) Josep Camcr B) Josep M. de Sagarra C) Joan Maragall O) Tomàs Gat·cès 2. Qui fou elllibl'etista d e La Flauta Màgica de Mozart? A) Lorenzo da Pontc B) Giambattista Varesco C) Gottüeb St<·phanie O) Ema nuel Schikaneder 3. El Concert p er a piano i orquestra núm. 21 , en do major, K. 467 de Mozart és conegut també amb el nom de A) Jt'unehommt' B) Elvira Madigan C) Emperadot· O) dc Ja Coronació 4. Eltenot· italià Tito Scllipa no va excel·lir en una d ' aquestes A) Compositor B) Actor de cinema 5. Com es diu ellidcr dc la banda britànica Dire Straits? A) Simon Le Bon. B) Mark Knopiler Ln~ s branques de l' art. Qui na? C) Pintor C) Jan McCuJioch ¡;;¡ ¡;;;a Ciï ... .!:! E3 el' ¡¡;¡· 128 Empleneu la butUeta infedor i envieu-la a: Catalunya Música /Rcvistn Musical Catalana (Concurs). CI Sunt Francesc de Paula, 2. 08003 Barcelona. Cal fer-h abans del dia 15 dC' C'ada mes . Solucions al Concurs de maig 1995. 1. 2. 3. 4. 5. A) B) C) A) C) 189l. La Cinquena. Ernesto di Curtis. Mario del Monaco. Birmingham. Han estat guanyadors d el Concurs de maig 1995: Jo,;ep Gonzalez ~ayor (Tot·tosa) i Mat·ta Martínez (Barcelona). ~--------------------------------------------------------------- -------------------------------------------------BUTLLETA DE RESPOSTA (iuny 1995) l-A) 2 -A) 3 -A) 4· - A) 5 -A) 0 0 0 0 0 q 0 qD qD qD qD Noru i cognonas: .. ........ , .............................................................................. Edat: Adt·eça: ................................................ ....................................................... ·········· ...................... ................ . .......... . ....................................................... ·········· ' Telèfon: Codi pos t al 1· po blac1o: · ' ....... ...... ·-··. .. ....... .. .... .. .. . 53 LLIBRES Fins a quin punt l'home és músic? f!t:'ING, ........... __ _,..., ,,.....,., Eumo Editorial 136 pàgiaee. Pròlef de Jaume Aiats. mb més de vi11t anys de t·etard arriba u casa nostra un dels llibres clau p er a l'estudi dc l'etnomusicologia. L'encert d ' aquesta edició catalana del llibre de John Blacking ha estat d e l'ecütor.ial vigatana Eu.mo Edicions. I diem "l'encert" amb tota la intencionalitat, ja que, ms1earat els an ys, és una obra plenament vigent avm dia, si més no en l'essèn cia de molts dels seus plantej aments vers la música i la musicologia . El llibrP és el r esulta t d ' ona sèrie d e confer ències que l' autor va pronunciar a In Universitat d e Washington (Sea ttle) el 1971, p ubJjcades en forma bibliogràfica dos an ys d esprés . En un to força amè i fins i tot cüstès, Blacking estableix paral·lelismes entre les funcions socials de Ja música en la societat vend él (grup ètnic sudafricà amb el qual va trebaUa•· l' autor) i la societat nord-occidental o capitalista; reflexiona sobre el paper de la música en la societat i les diverses formes de practicar-la o enfrontar-s'hj, parant força atenció en les relacions socials que genera el fet musical en un model econ òmic o un altre. Com a conseqüència d'aquesta diversitat de p lan tcj aments i actituds vers la música , Blacking A Q !E .... ...e e ~' ~- 128 54 354 aboga per la necessitat d'una anàlisi completa del fet musical, ja que les relacions socials que afecten clirectament la música són indestriables del seu procés ct·eutiu i del seu desenvolupament com a J>t"àctica social. Per a B lacking, la música no s'ba d 'entendre dc manera isolada , sinó en relació amb les estructures socials que l'han pr·oduïda, ja que d ' una nutnet·a o altt·a el fet musical és fruit d'aquelles condicions i relacions sòcio-econònúques on s'ha generat, essent-ne part indestriable i, per tant, no intel-ligihlc de manera aïllada. Evidentment, són problemes que no solament afecten l'etnomusicologia com a disciplina, sinó que contribueixen a desdibUixar les fronter es entre la musicologia, l'etnomusicolohria i la sociologia de la música , sovint dctenninades p er plantejaments metod ològics, al marge de J'objecte d 'estucü que és, al capdavall, el fet musical. Hem wt que l'obra de Blacking és un clàssic en la bibliografia musicològica , i ens hauríem d ' interrogar nosaltres mateixos, com a col-lectiu professional i social. sobre el sentit de Ja vigència d ' aquesta obra. Essent així, vol dir que moltes de les tesis que apunta Hlacking no estan encara assimilades ni per la nostra ocietat, en gener·al, ni per bona part d e la nostra professió, en particular, per la qual cosa eaJ assumir el nostre grau n ecessari de responsabilitat i, també, és clar, de militància. Ens h em dc fcJjcitur, sens dubte, p er la publicació d ' aquesta obra, emblemàtica com és, i pel valor que en si mateixa implica p er a l' estudi dc la rnúsi.ca des del punt de vista de les ciències humanes i socials. Ben segw· que Uegir-lo, pel eu caràcter pedagògic i divulgatiu, obrirà a més d 'un tol un ventall de possibilitats per enfrontar-se al fenomen musical amb una altra perspectiva. Però, a més, ens hem de fel.icit.ar pel que comporta de rerafons. La publicació d' aquesta obra és un fet que no es pot deslligar, p ensem , essent-n e un símptoma clar, del bon moment de creixença i renovació IJUC viu l' etnomusicologia i la musicologia com a disciplines aJ noslr·e país. e Jaume CarboneU i Guherna quest llibre forma p~rt d' un gènere una rmca a part, cosa que no vol dit· que no si¡,rui r ec u rrcnt en la bibliografi a assagística genèrica. El fil conductor és un llarg diàleg entre l' autor - Xavier Fàbregas- i el compositor·, u redós del qual, fonamentat sobretot en la seva obra, es justifica to t. Hi ha més d ' una manera d'analitzar la trajectòria creativa dc qualsevol compositor , i amb ella la seva mateixa peripècia personal dcrivndu , i fins i lot l'anàlisi específica del conjunt o d 'una port concreta del conjunt de l'opus del compositor. La que se'ns ofereix té uns avantatges i uns desavantatges espccíJics que el lector ha de tenir present des drl principi. A Pel que fa a nvurnat~,~.b comoditat de l<·ctura d~rj¡~ da de la fltüdesa pròplad diàleg d' amics. Entrt 1 desavantatges, el pro~ nismc central de In 8 uh~ vi tat del compositor i la ~ o menys sapiència en!JUtfl¡. dora de l'entrevistador¡ ¡ seva aptitud per lrturt màxim dc partit de rm~ vista. El llibre t¡uc en; ~r­ pa té el mèrit fonamtnlll.r si mateix justificadordel'~~o forç, de permetre una 1¡,11 molt vàlida do la pcn-nn' tat creativa dc Mr•l!tt Quadreny, aquest mÚ•Ítli.i dlficilment encaseUal.lt. ~ obert al metallenguutg• e; sicai, a l'exploració, a vrp. des amb el ris<· evidrnt dt Lt·obar només el buit. La personalitat deXa~i~ Fàbregas, un home quttk. del seu coneixemeol J¡¡_. del món teatral eslava t1 lucionant cap a l"uproru: diment de la lingüí!tirl genèríca amb clareo implia· cions antropologistcs, fn q~ el diàleg quedi molt dm ment esbiaxat vers aqot-lli proclivitats que tant el< naven les inquietud- iniJ lectuals de l'autor nlto;,h<,rt> Això constitueix un ¡f¡[, grans ato ts delllihrc,jllj11' obre perspecti ves de1i·ibdc l'obra de Mestres Quadl"!l! realment sogge.~ti1e.., pd' al mateix temps. en I• '<'I intensitat exclushisla 1t I' ús gairebé excloent d't questa línia ar¡¡umrnlll, limita també UllOvisió .& global de la complexilal dd conjunt de l'obra dd r<lit positor manresà. Els moments més ~ en aquest contcxtsóoehtpt es refereixen a aqurlln p¡~· cel-la de l'obra en qoi d 1 component que es 11100 redós de termes rom ·~ ció"' "escenificació" Jormance i que, roll ~ sabut, és prou substaot. Llibre de confecci6 IIIL~ acurada i d'una coo•iderslit solvència intel·lcctunlderootingut, resulta poc meo):~ imprescindible per roolll d'lli la personalitat creau~• . carrera musical ta n , tiva a la CatalunJ• dt;f ésb daners anys com C. Mestres QuadreU)'· fJ. or· o " dtl;¡ raldr ftntil antíd tot p dreït !im a flrcié CD., lsido doro la ve ~ès). fOs ~ne¡ dalit nor detal repe men1 pàgü tt>ns lein, lot¡: •ersi nal. DISCOS ........ ........ Scholl, ,_ lieder dt~ Nauwarh, Albert, Filcher, Kriegtor, Hammflrl!d¡midt, H&AI'D i Goner. Markua Mirkl, t"lavní: Karl Sc:hrOdft', Dailt; Allx Vt~rait~r, violonl'el; Pablo Valetti i Stephanie Pfiatrr, violins; Frioderike Heuman, Juan Manuel Quintana, viole• da gamba. Harmonia Mundi. HMC901505. DDD legància i bou gust són Ics ducs pura ules que defmoi..x rn amb tota exactitud aquest CD totalment recomanuhll'· El r·ep er·tori hu estat triat amb molt d 'encct·t per presentar la més alta i r efinada expressió vocal. Un pt·cciós regal per a l' oïda, pet· la versa tilitat d el conjunt dintre d ' un projecte d 'exlt·aonlinària unitat. El CD esdevé una eina eficaç i molt vàlida pet· a tothom qui vulgui aprofundir aquesta mena de 1·ep ertori. P et·ò no [H'n sin que aquestes afir·macions són supcrficiuls . Gen s ni mica. .La ven d'Andreas SchoU té qualitats tan sorpnments, que l' han portal a la fama en un temps rècord. Un fru seig impecable, una dicció botússima , una afinació sorprenent, una articul ació màgica i moltes més virtuts vocals fan d ' aquest CD un objecte de d e ig total. Trobem alhora l'artista i el musicòleg. ja que Scholl té com a fita assolir un nivell de rigor científic i d ' objectivita t a nivell d 'estilística . Tot e collant aquesta veu angelical s' ar riba a un estat de metamorfosi. D'entre els CD que r ecentment ha editat Hat·monia Mundi amb aquest contratenor (Mes- E i t. ie Xatir e qur &,.¡ tant<'" .........., 'apro!~ .ngül<lft Dominique Vwe, Pascal Bertin. ~nt k;, s im¡fu es, fa lj1t olt elm- ; aqu"ll! IOl d~lll­ uds int~ ltl3 ~Scboll, Orqur~tra Filharmònira de Camargue. Reinbardt Wagner, director. Harmonia Mundi France, 901552 uesho~ < un dek rc,jaq'll! levishíde Qaadrto¡ ves, peti :n In sen ivista d1 oent d't ¡umuul. ,i;ió roc lexitJl ¡; del tG" és rttÏJi! ;ÓDdsç:t lleila pll' ~n qui d ~s I mou 1 CODI "Jt> ó" o pu· ÇQD\ a .stant. ~cció moi nsideratk laldeco& menYlifl1 r coniilfr 1tivad'ilftl n s~CI' b. 1nya dt!: lés . fJ.f. "P uristcs, absteniu-vos-en", és la consigna dels editors. I realment no caldria S!'b'ltir-la, j a que el stntit de la ironia és un antídot eficaç, útil fins i lot per als puristes empedreïts. Vegeu sinó el finís<imarticle de musicologialieció del llibret d' aquest CD, signat per un cert Dr. lsidore Maquerau (Isidoro Walls-Cornetto, en L1 1'ersió tradtiida a J'un ~ès), on podreu informarvos sobre Iu vertad era ~ènesi històrica de Ja modalitat vocal de contratenor i coneixer·eu molts detalls sobre I \ wi gen el' tm repertori Iorrnat pet· frn"'ment t> 5 d'' , • operes fr·anccses. pag¡ucs hclcantistes, canÇons . napo t·llanes, Berrasttut. P. Anka, etcètera tot presentat -és clar- en' t er;" · to rrgorosament original. Paròdia , doncs, en les ver sion s arranjades d ' aquestes peces; i modesta contrapartida a totes aqueUes manifestacions grandiloqüents i multitudinàries - ni cal esmentar-les, de tan presents com són-, sense la pretensió de contra•·estar-les (o és que, potser, és possible de fer resistència a una mitomani a sàviamen t encoratjada?). Quant a l'aspecte purament vocal, ens sembla molt curiós d'escoltar en aquesta fa ceta els ttes cxcel· lents contratenors (Andreas Scholl, Dominique Visse i Pascal Bertin) que els melòmans ha n pogut admirar tantes vegades en el seu camp a utènticament propi, per mitjà de les r ealitzacions d e William Christie, PhiJippe Herreweghe o R en é Jacobs, posem p er cas; i és que, en el fon s, la seva especialitat imprimeix caràctet·. E l r esum, i al marge de qual sevol transcenden taLisme, una refinada manifestació de contracultura vocal, molt r ecomanable a tots els discòfils que puguin copsa•·, amb un saludable sentit de l'humor, les tàcites referències que insinua. e Lluís ~1illet sies, Arts Florisants, Tres contratenors), aquest é¡¡ sens dubte on es copsn un Scholl ver itablement músic que en tot moment gaud eix de la sevu inter·pretació, sense amaneraments eo el moment dc lt·s cadèn cies. E l nostre cantant ha estat molt intel·ligent pel que fa a la u·ia dels instru- mcntistes i pd que fa als rontinuistcs. Tots els mímcros d c cm·ta durad a amb moltes lletres l1an estat enriquits amb WJa polic•·omia fònica d 'encert continuat. Les violes d c g11mba sonen meravellosament i els violins tenen un arc estilísticament inlpecablc. o podem pas dei..xar dc handa J'cxcel·lent interpt·etnció de les parts solistes obligades d el clavr<!inista. Una lectura d 'cxu·rarur nctednt que dei.xu vcut·c una p lasticitat de conjunt co.lpidot·u. No es pot dir gaire més, ja que aquest CD s'ha d 'escoltar·. No ho dubtin, crearà addicció. e Carlos Gervilla. Di 60 = ..... .5! E3 e;' ~- Cant. al "oliant fie la Mare fie Déu fie Mont.errat. ,,,,.. Vermell fie Mont.errat, Canti••• fie Santa Maria, Còflex fie 1. . Hu•l••• Alia Franceaca: Emmanuel Bonnardot, Rapbal!l Boulay. Pierr.. Hamon. Brigiu.. wn.-, Carlto-8 Mas, Catherine S.-.rgenl, William Anr;er, Rapbai!l Mu, Emmanuel Po~UR. OPUS 111. OPS30-131, DDD. ~ s una petita antologia molt r·epresentativa de I' espiritualitat vocal dedicada a la Vet·ge Moria. S' han triat obr·es de tres mnnuscl'its de la penínsulu on es fa clara t·efèretlcia u la Verge Negra. La versió dfll conju11t AlJa Ft·anC!•sca, t·adicat al Centre de Musique Médievale de París i espil'itnalment didgit per la germana del contratenor Gera1·d Les ne. aplega rautenticitat estilistica més in te- E 128 DISCOS ressa ni , Iu inlcr·prel!lció vocal i instrum r ntal més ac1.u·arla i una convicció de fe acluparudora. Les veus blum¡ues utilitzades en moments puntuals aporten una puresu molt adequucla u l'f'x¡H·essivitut im•fuble d'aqucstu mr'rsica. Tot el conjunt prcst•nta una ufinació natural, nascudo de la m~s alta cspccialhzució, que t·espcetu en IOL moment Iu idiosincdlsin pura de coda intet·val perfecte (Ses, 4es) en ols moments cudenciuls. Hom ha jugat fort rn e1 pla interpretatiu. Els cantants IJueixen un aplec de facultats uhsolu lumen t privilegiades. No hi ha mentides sinó umt sincer·itat absoluta. Col afegir-hi, doll(·s, que el conjunt del CD ens dóna quelcom més que la pura manera de fer música d'aquest període, amb un punt constan t de subjectivitat quf' enriqueix molt el conjunt. Allò que fa l'em·egistrament més punyent són les històries semidr-amihiqucs drls lladres salvats miraculosament, els robutor·is descoberts per l'eco de la Verge i tot un seb'liÏI d 'històries sobre els fets meravellosos rle la Verge per pt·otegir els qui li e ren fidels. Realment, aquest Ensemble Lé la capacitat de cantar en conjunt amb una dicció que molts envejar·irn. Cal fer una recomanació sincera d ·a que ta mú,ica sempre de.~itjable. e C.G. ...,.,........... S. IIAGI1 .............. ...., ............ j. IIWV:M•• 8WVM armonia Mundi ens presenta un CD moll interessant pel seu contingut temàtic i musical: dues obres escrites amb H 56 un any de difet·ència. L'Oratoriwn Festo PaschaliKommt, eilet und laufet (oratori de Pasqua) sembla que va set· compost sobre un text de Picander i va ser estrenat el dia I d'abril dc 1725, com una cantata. Set anys després fou revisat com a oratoei. D' al tra banda, la segona obra d 'aquest CD va set· interpretada per primer cop el dilluns de Pasqua, lO d 'abril de 1724. De fet, la tria de les dues obr es ha estat molt encertada. Barbara Schilck (soprano) no està molt encertada a l 'ària Seele, deine Spezereien, ja que el resultat general és una mica monòton. El tenor James Taylot· (tenor) é-s d 'allò més convincent a l'ària Sanfte soll me in Todeskwner, amb un timbre dolç al servei d'unes conviccions musicals molt arrelades. Kai Wessel (a lto) té una veu una mica dun que empasta molt bé amb les de la soprano i el tenor, com es pot apreciar al recitatiu lnclessen seufzen ·wtr i a l' ària lch furchte zwarll ch jttrchte nicht. El timbre més encisador de tot el conjunt és la veu rodona i homogènia d el baix P eter K ooy. Aquest cantant ens d emostra unes agilitats inus uals p er a la seva corda. L'efecte gen eral del cor és molt acceptable, tot i una lleugera manca de contingut i orientació sonora. Para1-lelameot. res ulta extraordinàriament significativa la idoncïta t del petit conjunt orquestral. Les trompetes sonen d ' allò més afinades i els oboès d 'amor demostren una intensitat dramàtica molt plural. Potser el contin u és una mica sec en moments , d eterminats cosa que resta interès al conjunt general. La dit·ecció de Herreweghe, a més de fer música, in dica una professió de principis orientats cap a una sincera visió d ' interpretació barroca. E l so és molt nítid i l'a r- ticulació genr t·al està molt cuidada. Potser manca una micn de llibertat rítmica f'n el conjunt dE' l'execució. L'acústica del Lloc de gnn ució és una mica seca. Dt> fet , tott>s les parts mf•l<ldiquf's se senten molt Sf'pn r ades, i formen en tol moment un conjunt el' ncumdu polifonia, en què manen lma mica la prrsència de la veu dn s uport harmònic. S'h a n de fer constar algunes cn·ades al llihret a<·omptmyunt. Com a excmple, els trCicks 8 i 9 estan intt•r canviats. Fora d'aquestes considc>t·acions de poca tt·anscendència , el CD que t'n!1 ocupa fs molt interessant per a tots f'ls amants d e la música barroca i és un bon substitut de l'oprió de r efer·ència dc Dt'cca/Amelingl Watt~/Ke rn/Krause/Mun­ chinger· e C.G. GRANADOS: Val•o• poètics, •• Fandango llei Canfllr, •1 Aator y la Muerle .I Pelele GERHARD1 Dan. .• fie flon Quixot, l're• l•promptu•, Do• apunts Jordi Caml'll, piano. EcJirjnlll'l AllH'1'1 Moralt>da, 1294-1 E n r is últims temps h em fJOgut detectar unu r·elntivn not·mali tzació de les possibili~ tats d els nostres joves in thprct ~ pet· aecedir al món cfisrogràfir, p ri ncipalment per· mitjà de pm- duccions autòcton~,. vegades parciulmrnt ..... vencionades. qu~ OuilQ p er conquerir un m,111l En aquesta direcció. fà. cions Albet·t 1\ioraleda tll presenta ara l'excel-ht pianista Jordi Camt nascut l'any 1959, c¡u-1~. assolit per mèrits proy,. un lloc destacat Mire ¡J, intèrprets catalans d~ L seva generació, amb 1111 r·epertori dedicat a d111 com posilors sorgits inici~. ment de l'escola dc Fdip Peclr·ell, Enric Granat!'" ¡ Robert Gerhard, le~ òlnir. diferències dels qualo hu de ser atribuïdes a farton a tà vies i generacionah, sense comptar ~n el ra• e Ger·hard- les influèorit-&la seva formació cenlreur pea posterior i del •eu ni a Anglaterra. país del qml adoptà, finalment, Lt 111 cionalitat. Les tres obres de Gerbm incloses en el pre•enl ([1 daten de 1940-41 ~a Itt" d e fragments del hal!tt Don Quixot, amb cimun;tancials i fuússirul'l! rrftr ències hispàniques), dJ 1950 (Tres Impromptw, amb una utilització mok personal de la tècnirJ dodecatònica, <JUC no Ílll· p edeix l'eclosió d'un~ mú.sica de caràcter i trtmp molt p ersonals} i de!J9tl· 22 (Dos Apunts, d'Cbtil trigramàtic i harmooie• JWI· tonal.s). Jorcli Camell paJe,alllll tècnica sòlida i una artirllació niticlissima. Cal t'Ol' cedir-li, a més, In qualili! del coratge, pel ftl lk divulaar l'obra piaoi;tltt de R~bert Gerhard i ptt afrontat· el repertori dl G1·anados. tan aLracti~ 1 causa de la seva esrriplllra pianística com inelalli per la seva peculiar 'f"''~' hilitat expressiva, en.~ so~inl qu al es conjuminen ' . I~ la hr a vwa piarusttra més inefable reSnamtol poètic. 1\'Ialgrat quf lbh coneixem referèocie• int7· r etatives iJ.Justre> dt P quest reperton.· jonlí Camell ha resolt la rDDl~ amb una diglútal illlptt" ble. • U. ;u. E Pierrt lleux méo mú>ir oa 1 ~e. ~tpar d'aqu rut n 1985, hom) -. , pu!lb de fer lrumt lllrb)1 OQHe qurs-: lbibll P3• I !\'mot rir la dünt, dll' fo ~rò l'n a pot ( DISCOS , qur ]¡¡ ! ptOjll! 'alrr !L lS dt ~ amb UD : a ~· s inkial. de Fe~ anadll. i esòhVJtuals hu a fart.Jr. •cional· el ca., tir èocit,& ¡Qfre¡m. St'U Oio dei!JIIi . la Jllo G.:rlwd .sent CD ,..,, DUIILLIUXI Còleerf per a =::t •• f!181..•; ••r ,...,.], ......,., ...........• Co~~Cerf .......... a Pim Amoyal, violí, Lnm Harrt', violoncel. Orthetre National de FRIKI!. Charles Dutoit, dirmor. DECCA 444 398-2 Ja lfr"" :I halld cin'lllm- aes rPf~ •es), dl! ·ompluJ, ció molt tècnlra 1 no im· d'Ulli :i tremp lell921· estile¡iües p3lr ]e;a Ulli aartiltCal COl' quali!Jl fet tk ianí.;tia rd i p!f rtori iÏ rariÍD J !>CI'ÍPIJ- ineCab~ 3f seJJ:1' tn d sorÍlll tira i d inaroeol Jlle IJlli .es inttr· ·es d't- 1, :li j~rdi 1 rolllf'J j¡nptct' E mmorcat gcneracionalmenl entre Oliver l\'Iessinen i Plerre Boulez, Heu ri Dutilleux és una do lea figu1·cs 111és remarcahles de In 111úsica francesa de la segona meitat del nostt·e r.egle. Encaru que 15 an ys separen les dues partitures d'aquest CD (1970, Tota 1111 monde lontain ... , i 1935, L'arbre des songes), illm hi pot trobar diversos punts de coincidèncio. Els 111~ evidents: la voluntat dtfer ..cantar'' els dos instruments olistes -sense llltny•teoir l'e.x1Jloració de aorea possibilitats tècn it¡ue;- i la presència d 'un lirible rerafons poètic - no 118> programàtic. El més ~ot: l'imperatiu d' insenr la flllltosia rnés desbor:ten ci marc d'un quaformal precís i est•·icte, ~ro 00 pas convrncional. "'n auditor exporimen taL pot copsar intuïtivament ~.~~st ordre -seuse I a posiibiJitat de def . 1' , d'a • .ugtr enc•s damque.~ ntustca tremen' ~nt llllagiua ti va. d¿,lalgrat la complrxitat IDatenals i dc les tex- tur·es que apleguen, aquests dos con certs donen una imatge sonor·a d 'inefable transpar ència, d'una diafanitat que cal fer sorgir d'aquesta multiplicitat d'elements: pertany al mèl'it dc Cbarles Dutoit el fet d'haver-la materialitzada al capdavant de l' Orquestt·a Nacional de França, una agrupació (de la qual Dutoit és actualment el director ar tístic) que conservu una sonoritat molt fr ancesa i, doncs, molt adient p er a aquesta música de Dutilleux. Els dos solistes - Pierre Amoyal i Lynn Barrell-, amb La seva indiscutible musicalitat i competència professional, presenten una alternativa gener·acional absolutament vàlida a les dues figures il·lustres i mítiques que van estrenar els dos concerts de Dutilleu..x: Mstislav Rostropòvitx i Isaac Stern ! Finahnent, cal recomanar r enregistrament, no sols als addictes vocacionals de la música dels nostres dies, sinó també, de maner·a particulax·, al s melòmans comUJ;ls: els ganmtim que, com a molt des d'una segona audició, podnn gaudir sense esforç d 'aquestes dues obres tan subtilment comunicatives, en una interpretació excellent! e LI. M. BIG ENSEMBLE TALUR Dl MUSICS: .......... c. . ... Obres d'Enric Palomar, Joan Saura, Sergi Vergés i Xavier Mariatany. Taller de Múaicoa/Bit a Beat. CDS. L a Big Ensemhle Tallor d e Músics és una de frs aport at•ions més fermes i estimulants, en l'àmbit musical, sor·gi.des en els últims anys u Barcelona. Nascuda en plena efcr·vescència oümpica , el seu objectiu primm·dial és esdevenir una plataforma al servei de roriginalitat dels músics mt' creatius. La BETM és terra de ningú, un receptacle buit que sona -i com sona!- quan un compositor nòmada l'omple de música . I en el cas qur ens ocupa no n ' J1a estat llll, sinó <fUatre. Les quatre composicions que configur en aquest CD es basen en una melodia embrionària comuna que cad a compositor desenvolupa a la seva manem. Tot i partir d ' un mateix nucli original, els camins escollits p els músics són molt diferents, tant com les carreteres que conflueixen al municipi de Sant Vicenç dels Horts, indret cone~;ut popularment com Quatre Cam.i.ns. El r·esultat global són quatre peces de quinze minuts, excel·lentment interpretades, d'una qualitat i w1 enginy excepcionals. Tot plegat sota la direcció artística de Xavier Ma1·istany. Primera composició: "Tdp~ic", d' Enr·ic Palomar. Es l'atTiscuda articulació de tr·es iniluències essencials dins l'obra nmsical d ' aquest autor: la música contemporània , el jazz i el flamenc. Malgrat l' inici enigmàtic i original, l'obra pt·en cos massa ràpidament en les formes del jazz. E l tructament jazzístic és impecable, p er·ò un xic llarg, i provoca que l'obra perdi la densitat emocional del principi. Finalment, amb un gir un pèl for çat, apar eix la nota fla menca, que com a segment independent és d'una factura extraordinària. Globalment, és tma obru descompensada, però les parts destaquen pels seus regisu·es melòdics, el ritme i els nombrosos matisos. Segona composició: "I nsistir em ctTot·s", dc J oau Saura. Tt·et del fimtl , que condensa allò que ja hem sentit, es tt·acta d'tm a enginyosa i impactant peça dc XQC. A l'inici. damunt un fons molt serè, els instnunents de 'ent dilmLxen una melodia t. ub tiJ. A poc a poc -tota nque11ta introducció ens n :corda cerlet> obr es de Chnrlcs Ives- les melodies sc sobreposen fms que esclata el caos sonor. La distensió brolla de cop amb una tornada a piano íntima i delirada -el " tema" comú. A partir d'aquí s'entra en una espiral d'ensw·ts sonors : eatl·idències, contlmdència hea.uy, i alhora uns enc is ado~·es sorpreses melòdiq ues . Un guirigall organitzat, però no del Lot coh esionat , en què la ft·agilitn I i l' cnr·cnou s 'in ter pel·len , en un joc de tensió i cüstensió molt propi de Konicc, cl grop habitual de Joan Saura. Tercera composi ció: " Quan es fa ci fosc", de Sergi Vergés. Começa amb el ''tema·• comú i va tei"Xint un entr amat melòdic, cada cop més ric de matisos, d 'arquitectura clarament jazzística. No és una obra arriscada, com les altt·es, i pea· això l ' articulació és més lineal i conjugada. El ri tm e raien ti tza t i el pet·fccte desenvolupament del " tem u", la converteix en una ndmit·able peça de jazz per a Big Band. Quarta composició: "El camí de Roma", de Xavier Mal'istany. Una veu: "A dins, gravant!''. Més veus. Enrenou de veus xerrant. Crits, t;alles. Més fort. I sons d 'instruments de vent que jugen i esmicolen el " tema" comú. E spetec! Sona el baix i comença el r ecorregut per un coUage musical on es passa p er moltes estacions sense atur·a r·-se en cap: rock, funk , jazz, música contemporània , electrònica, burlesca ... Es u·acta d'una obra cn continu moviment, que avança i evoluciona , com un viatge (sons de cotxes, pluja, passes). El desenvolupament, molt treballat, és original, ple d e textu res i variacions úmbriques. Una obl'a amb revolts, trams rectes, velocitats diverses i zones de descans. I trànsit. Trànsit de ribnes i colot·s. e David Picó S. ...= ¡jJ ...e ~ ~' ¡;;¡· 128 57 DISCOS HINDIMITH: ,..,,. •il•lca •••ra "• LIGm: ........... BIRlO: Op. nr. zoo GIRHARD: ,........... ............... Quintet fie 11ent FARKAS: Harmonia Quintet de vent Hyades Art~ hyS-25 DDD quest cnregistt·ament té un interès doble: pr·csentar un grup decididrunent competent, actiu a Catalunya, i aportar un programa interessant centrat en tres obres cabdal del repertori del segle XX per a quintet de vent, com sótl la Kl~ine Kammermusik op. 24 A núm. 2 de Paul Hindemith {de 1922), les 6 Bagatellen dc Gyorgy Ligeti (rle 1953). bellissimes, amb renúniscències ba:rtokianes i stravinskyanes, però premonitòries del seu estil de maduresa , o les Régi Magyar Tàncok de Fereoc Farkàs. mes tre de l'anterior. També hi figuren les estrambòtiques quatre pe- ces que integren l'Op. nr. zoo en el quaJ els instrumentistes canten UIJes fattlcs adaptades al cataJà (que, dc fet, m<'diatitzen el decut·s de la composició), i -atenció!-, el Qu.inteL de vent que Robert Gerhard va estrenar a Barcelona l'any 1929, un exponent més que vàlid de la seva saviesa, entestada a connectar el pais amb els corrents que regien 1 fil. treu ro pa. Aquesta tllilb¡. bució a la difu, 1ó dr Ger ha rd és un del, 8 ~ del compacte, coint·i.)Q¡ anili ~es obr·cs pian~ti'Jll., escollides per Jordi Cu1rl e n u.n al tl'c enr1•giltu. me nt recent i qu~ tllr¡. queix la discografia d•lu. positor. Aquesta obra. b constitueixen quatre bJlt. ments de tímbrit•u rrfinltb, esct·its a piuzclladrò i qt! justifiquen l'audició d~ compacte. lntegren el gru11 Halllinia (format l'an} 1986)mx iustru.mentistr;, !fUl' tO!jlltl en les orquestre, •im~.. ques de casa no~tra: H Botet, X. Blanch, J. Fu!ltr, LI. Castelló i J.C. Cbordl La interpretació és drtJlb.. La i el so del conjunt. LI. llant i ben amalgamat. programa és oportú, 11'tructiu i grat. Culen mb.tt comanacioos? X.C.-0. e Palau d e la Música Catalana Els dillWIS a les 19 b. Concert núm. 6 26 de jWly, 1995 La Sarsuela Orquestra Simfònica Solistes de Barcelona. Rosa Mateu, soprano. Josep Ruiz, tenor. Cristòfor Viñas, baríton. Dir. Albert Argudo. Vives, Moreno Torroba, Martínez Valls, Guridi, Sot·ozabal, Chapí, Arrieta. Preus: de 800 a 600 ptes. 58 rlcs i 411 lició dtl pHa~ 1986) cinc 1e toqll!l simfñni. J.1 J. Fu,ta. . Cho!L ¡ )lra: dttall;; Junt. !;n. gamat.ll Jrtú. la! en mé;, :.;¡ K.C.·D. Ara pots comprar totes les entrades des de Quan vulguis anar al Palau, truca al TEL-ENTRADES. Un servei gratuït de Caixa de Catalunya que és a la fer cues. I només hauràs de recollir-les a la taquilla el dia del concert. Aixf de fàcil i ràpid. Un servei de teva disposició les 24 hores del dia. Així podràs comprar les teves entrades quan vulguis, des de Caixa de Catalunya per als seus dients i per als qui encara no ho són. casa, i amb qualsevol targeta. Còmodament i sense - 3101212 ~~ CAIXA DE CATALUNYA ~~