Revista Musical Catalana. Núm. 131 Setembre 1995
Editorial: Cursos d'estiu / PANORAMA Conxita Badia, la que jugava al piano. Joaquim Nin-Culmell / Chantal Juillet. La dolcesa d'un violí amb personalitat. Carles Lobo / Mikrokosmos: Imatges en el temps. Pere Artís / Tangents: Els grans noms del cant. Jordi Maluquer / Del seu affm.: Sr. Joaquim Triadú. Jaume Comellas / Òptica no unitària de Un rèquiem alemany. Xavier Casanovas-Danés / La solidesa dels germans Pérez Molina. Xavier Casanovas-Danés / Bones veus per a Lucia di Lammermoor. Pau Nadal / Recursos mal administrats a Rigoletto. Jaume Comellas / El jazz de la imaginació, al costat de casa. David Picó S. / Festival de Granada. Una mirada vers el sud. Francesc Taverna-Bech / José Ramírez. El prodigi d'un soprano. Teresa Martínez / TEMA Bartók i Webern, dos móns musicals units per la mort / Béla Bartók, nacionalisme i modernitat. Lluís Millet / Béla Bartók o la conseqüència nacionalista més autèntica. Jaume Comellas / Anton Webern: testimoniatge de coherència. Carles Guinovart / MUSICALIA Paloma O'Shea. La imatge genuïna del mecenes musical. Jaume Comellas / Patent de catalanitat. Joaquim Vilà i Folch / SCHERZANDO Cesc / CONCURS / DISCOS
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
~ )'. ·~·~ ~~¡(·,,.~o ifitnig segle de distància PALOMA O'SHEA L'art del mecenatge BARCELONA Muntaner, 300, Xanfrà lafor¡a Tel. 200 8 1 00 BARBERÀ DEL VALLÈS BARICENTRO ·Tel. 718 97 51 SUMARI ¡•evista musieal eatalana EDITORIAL PANORAMA TEMA MUSICALIA SCHERZANDO CONCURS DISCOS •• • •• •• •• •• •• •• • •G •• •• Cursos d'l•>tiu Couxilll Hudiu, In qnc "jugnuu ni piuno" p e r Joaquim Nin·Culme ll ¡,, Chutllnl. Juillt•l. doll't•Stl d 'un violí ttmb ¡u•rs()lw/itlll pe r Carles Lobo Mih-rulw.mws: lmntgvs 0 11 ul tcm¡Js per Pe re Artís 'f'tiiiJ.(L'IIIS: /IL~ grtttiS lltJIIlS tf('/ CO lli p e r Jordi Maluque r /Jel Sl'll n./Jm.: Sr. )out¡ltim TriudiÍ pe r Jaume Comellas 110 unittiriu dc Un rèqui..:m alemany per Xa vier Casanova s·Danés Òpth·tt l.n solidt•.wt dels germcws l'érez Molina pe r X.C.·D. Bon¡·.~ 11('11.~ ¡Jt•r n Lueiu di Lummc,.,noor p e r Pau Nadal l~t'CIIrso.~ mnl <trlmi11istru.ts a lligolcllo pe rJ.C. /E/ ja;:;;:; cfl• fn imttginllt'iÓ, ul COSWL d e pe rD.P.S• ca.~a fi'I'.Ytiuttl <it• C:rt1111.tdo. llua mirodrt ue.rs el sud p e r Francesc Tave rna· Bech )o.~é l<nmfrr::. F.I¡Jmdigi d 'un sapra.no p e r Te resa Martínex 1Jnrt61r i Weút•m, do.~ mótts mw;icals unit.s per la mort HMn /Jart ó/;, narimwlisme i modernitat pe r Lluís Mill et JJNn Bart6k o In c·miSeqiièucia nacionalista més autimtit·n p e r Jaume Come ti a s AtttotL 11 c•bc•ru: te.-timnniatge de colterència p e r Carles Guínovart l'ulomn O'Siwo. /,n imatge genuïna del mecenes mush·ctl pe r Jaume Com elias Pnu•ut rl1• cuwln.nit<Lt p e r Joaquim Vilà i Folch p e r Cesc VTEMPORADA 1995-96 en el ( ta div plantf II f'ÜCIH tat vi~ N adilu ni si h Sí oferta de tot essem lius i en mc L dc la l'expt pels 1 tot p mena p nes eJ certa: la Fu E prim: e Patrocina i Organitza ~DA~ C~';'~~ ~;~óPALAU ~M/ Venda dc Localitats: Palau dc I~ Música C:ualam1. Sam francesc de Paula, 2 • Td. 268 10 OO Amb el supon de l li lllliil l CONSORCJ DEL PALAU O~ I.A MÚSICA CATALANA fundi l tend( ~ue < Ie si< EDITORIAL l moment d'aparèixer aquest número de la nostra publicació seran en ple funcionament -o en vie de finalització- molts dels cursos d 'estiu organitzats aquest any amb vistes a la formació (i a l 'aprofundiment de coneixements) d'un ampli sector discent. Vuit anys enrera -des d'aquestes pàgines i des d'tma idèntica tribuna- fèiem esment de la multiplicitat d ' iniciatives que, en el període estival, incentivaven la inquietud de molts alumnes, amb una oferta (Üversa i plural quant a orientacions pedagògiques, nivells docents i rigor de plantejaments. I hi volíem veure, en tot aquell ventall, una il·lusionada opció de futur d'una e~tensa franja social juvenil, disposada a esmerçar temps j cabals en una activitat vista com a profitosa. No escatirem ara les causes últimes d ' aquell bigarrat panorama, ni entrarem adilucidar si era conseqüència d'unes mancances de la vida acadè1nica normal ni si hi convergien al·licients de tipus paramusical. Sí que volem deixar constància, però, en la r ealitat present (feta també d'una oferta numèricament notable de cursos de tota mena), d'un matís que ens sembla essencial: una major definició d'objectius i -en conseqüència- un major rigor en molts dels casos. Les causes poden ser múltiples: des de la correció funcional imposada per Pexperiència, fins a la dinàmica exigida pels mateixos destinataris dels Cursos, tot passant per les mutacions de tota mena viscudes d'uns anys ençà. Probablement, també, no hi són aliens els resultats altament positius d ' algunes experiències singulars, que han deixat petja (i entre les quals -no pas l 'única , certament- no sabríem estar-nos de mencionar la del Stage convocat aualment per la Fundació "la Caixa"). En definitiva, tot sembla apuntar que, tant com la quantitat, hom cerca de Primar la qualitat. Clarificació de finalitats, decantació tota natural de l'oferta, recerca d'aprofundiment i de rigor: aquests podrien ser els trets comuns del panorama vigent. Uns trets, en suma, que haurien de ser valorats positivament pel que tenen de tendència a la consecució d'una normalitat desitjable. En el cas que ens ocupa, que cadascú trobi el Curs que li cal, estructurat amb plantejament de caire profe sional i servit amb il·lusió d'amateur. 131 Cursos d'estiu -5-~~1 425 PANORAMA e;¡ ;;;;:> = ~ E3 f;;' ¡;¡· 131 .!hura I La commemoració enguany del vintè aniversari de la mort de Conxita Badia serà celebrada a Sant Pol, vila del Maresme amb la qual va mantenir relacions molt estretes, tot organitzant una sèrie d' actes en homenatge a aquesta gran artista. Aquests actes comprendran una exposició, dues conferències, a càrrec d'Oriol Martorell i Josep Maria Ainaud de Lasarte, l'enregistrament d'un CD amb vint cançons mai no traslladades a disc i de les quals existien enregistraments magnetofònics, la confecció d'un documental en suport vídeo etcètera. Amb aquest motiu hem encarregat la confecció d'un article a una personalitat tan entranyable com el compositor i pianista Joaquim Nin-Culmell, que va mantenir una viva amistat amb Conxita Badia i posteriorment amb les seves filles, el qual ha acceptat l'encàrrec amb un entusiasme i una il·lusió que resten ben perceptibles en l'escrit que, complaguts, transcrivim tot seguit. ¡t) tol ! -.~ur du b .em j'à1ia CI 11 idolr El qu rra pt'l' rmlènt 111t·té• tr fill,. Dt annn n tant wu 1a. 1 1~1 1 on1issin bit•lu d' k• lil'V rlaF~it·s o pit d'-\lt••s: 113 1·ar mhon \otturr zio.¡làf \Ba 1a posa Granad ~ Parí \mbdó Conxita Badia, 11 la que iugava al piano'' •amrnt Aradrn rant, i admira JIÍOllerf \ l'i unn dri ro;mnt• nados, ment'' ral. 1 s· dia. Pe ID)S C -~ns per JOAQUIM NIN·CULMELL E I 22 de ma ig d e 1913 els meus pat·es es van sep arat· a Arcachon (Fr·ança), i la m eva nu u·e, ta n empre nedora com sempt·e, va com ençar Ja gt·an ave ntura dc mtmtc nir· i educat· els Acus Lr·cs fills: Anaïs, Thorvald i jo. Les seves primer es d ecisions van ser de ixar el domicili abandonat pel meu pare a Brussel·lcs (Uccle), r·ecomr els seus fills i c mpn·ndt·e amb la seva família un lla r·g i p enós viatge en tren d c Brusscl·les a B a r·celona. A Barcelona ens csp ct·aven els avis paterns: J oaqui m in i '[udó, nascut a Tarragona, i Angela Castellanos i Pet·domo. n ascuda a P ue t·to Pdncep, dt·sprés Camagüey (Cuba). L'avi Nin h avi a esta t ttlf.'f•res d e Cavalleria de l 'exè1·cit espan yol a l ' illa dc Cuba j ullà ha via con<•gut Ja dona q ue va esdevenir· la seva esp osa. Es van casur· i el 1880 van marxar amb vaixeH cap a Barcelona a m b e l nounat Joaquim Nin i Castcllanos. E l bateix de l ne n es va fe r a Sa nta Mada d el Mar aqueiJ m ateix any. En a quell viatge de retorn a B a r·celona. l"avi Nin reno"à la seva vella amistat amb el rapellà de la Companyia Tr ansatlàntira Espanyola , i aquest li brindà du1·ant el viatge una lectura -prob ablement de les primemde Ja seva r ecentment acabada oh r a: L'Atlàntida. Es tractava. és c lar, del poeta Jaci~l Verdugue t·. Pocs anys més t~r : e n morir l' iJ.}ustre poeta, 1uvr Nin va escriure i publicar, 0~1 escdt r ecordant aquesta lüstort· ca lectura. , L'acolliment dels avis era ri rs· perar. El vell militar desaproln: va la conducta del seu fill, pero •t \ny3 Tl '-11. '~plir·a tri•tal· tnt d(' piano. CM\ÍI \t'va Jlt toca cii 1'apug1 ramau di~tànc ~t· ijQJ •mista ~~ogrà IOl!\ UI IU~ar I PANORAMA .dhora 13111poc no clonava supot·t ltltota l"actitud cl<' la nora. El . I ..1 • I ·què diran'' no, ne~xava e e len~r b ,,18 importancra. En rann, raiÍ3 cubana era tot amor, afct•trídolrcsa. EJque anbelava la meva marc tra prr damunt de Lot w1a indf'P""drnciu econ òrnic·a que li pet·111etts rnantenit- i educa r C'ls seus fill;. De moment, la st•va única arma era Ja seva f'UJTCJ'a de canlonttan br·utalmcn t intC'rt·ompuda. El seu r·cpt•rtol'i ba noc e r a no1íssirn aleshores i fins Grabirlr d'Annunzio havia udmir·at b ,;evrs interpreta ciorr s dels rlà-sics italians, com per e t>mpl~ ·à la peDi utira -in dà tura .uva. 1CÍDI ard. l'avi : un tòri· Amb el suport de G1·anados i a vegades fins i tot acompanyada per ell , la meva mare donà diversos concerts a Barcelona amb el seu repertori barroc habitual . A poc a poc va a nar afegint-hi les recents pu.blieudes Tonadill(.Ls de Granados i mws cançons populars catalanes en les vel'sions de Francesc Alió. Els assajos del meLL pa r t> a Brussel ·les i aquest repertori de la meva mare a Barcelona van ser l es meves primeres impr<·s- O cessate di pi(.Lgarmi J1lessandro Sca datti , que ha113 rantat dar·r·er·arnenl a Arr~rbon amb el meu pare (vegeu \otturtro dl> Gabriel<' d'Annunnu. pàg. 380-381). ~ Bar·celona la meva mar·e es u posar en contacte amb Enl'ic Granados. que ja ba via conegut a París, i amb Ca1·mc• KaJT. .\mhdós la van ajudar g<·ner·o•amrnt. Granados a Ja SI.'Va Acadèmia com a pt·ofcssot·a de Clllll, i Cm·me Kan· en t:l seu admirable papc1· rlc fe minista pionera a Catalunya. L\ l'Acadèmia es va pcsentar una deixebla d" <Üsset anys, caloru~atnent t:ecomanada per Granados, amh w1 tal~nt "en ct·cixement'' e~traordin à riamt'nl musital. S'anomenava Conxita Badia. Pel' a mi, amb els meus cin c an¡o complerts, Conxi ta era, "lODS el meu castellà afrance>at. "la que jugava al p iano". .\ny~ més tard la Conxita m'ho r~Ucava amb aquesta dalla rn;tal-üna tan seva. "Tu sempr<' t~ demanaves que «jugués al ~tano.~··. Per a la mC'va mare, OllXlta el'a quelcom més que la 'fl·a predilecta. Et·a l 'o lJ1 ~1 d'una ·' que, com la seva , mai no roc , acw sallngat·ia. Conxi ta con Li nu u ria r~otant a tr·avés dels anys dc les · e¡e l es pcnf's ... ' No ha d1stàn d rtes, e. sot·prcndre que la nostra . , a Is canvts . annstat sobt'CVlsques ~gràfics i que el seu eant fos . d na que rns va un fil d'A rta tom 11;. "'bar pet· scmpt·c. Nin-Cuhnell en l'època que conegué Conxlta Badia "El cant de Conxita va ser com un fil d'Ariadna que ens va lligar per sempre" s ions musicals. Aquests i el ·'joc" al piano de la me' a adorad a Conxita em van marcar per sempre. Malgrat els concerts i les deixebles, malgrat els articles laudatoris de Carme Karr, la situació econòmica es feia cada dia més proble màtica. Anaïs, la germana gran, anava al col·lcgi Montesori, ex-perièucia crue li fé u impossible adaptar-se al típie ltigh-school americà que es va LJ·obar després a Nova Yodc Thorvald, el segon, anava al col-legi alemany i ja donava mostres de xicot ser·iós, estudiós i dist·iplinal. Ambdós col-legis c·rc•u <'a t·s, massa cars per al t·edu'r't pt·t>ssupost dc la meva nult'<' ult•shot·cs. Per altra part , l'I nwu part' am<'naçava d ' inter\('llÍI' rliclatol'ialment e n l'eduf'ac•ió dds sNts fills, p er bé que sc•n¡;c t·esoldn~ d s gt·rus problemes C<'onòmic·s. Les gennanes euban<•s dt• la meva marc oferien aj ut , IWrÒ allò J c Cuba per a la rnc•va mat'(' t•ra una altr·u forma tlt' eapitu hu·ió. Abn11s (!U(' res ealiu pLmsat· c'l1 l'eficaç etlucaeió clt•IR AC ili-I fills i ova York li va st•mhlat· m{>s obcrl, més lliux·r i més aclal'Lallle ui S<'U obligat )IU JH!t' dc e• up th• família. Afortunadanwnl, la meva marc• purla va anglt-s perfectanH'nt, i mf.s a o va York tenia una grrma na casada amb un oficial clt• la martna americana, pat'<' del nwtt cosí. el musicòleg hispanisu Gilbet·t Chase. L'agost d<' 1914· ens vam emharrat· rap a ova York alllb c•l Montserrat dc la Companyia Trans utlàntiea Espanyola. A la meva gcnuuna Anaïs, que Ja CS('f'Ï via , la meva mare li va recommm r q un escwi vís un dietari per fi xa r les seves impt·essions cl<•l viat gt•. Ningú , fins i tot Anaïs, no podia a ntieipar fins on a ITibat·irn aqu<·stes impressions. H(•cm·do l 'aju t dels fills d e Grunuoos, ds quals ens van portar al moiJ amb les seves motos. Cm·mc KatT ja s'havia acomiadat desitjant-nos el millor. Segon · Ana'ís , l'àvia, r·e ignada i tl'Ïsta, plot·a, a i estic segur que Conxita també plorava. No ho sabíem, ale~hor·es, però la guert·a del 1914 era u punt d 'e elatar. Dos anys més la l'CI. Granados i la St'Va mullct· va venir a Nova Yot·k amb motiu dc l'estrena mundial dt> Goyescas al Me tt·oJJOlitan. lli van ser Fcrnando P c t·iqucl, Miquel Llobet, Pau Casals, J oan Manén, Paquita i Enriqueta Madl'iguera, Pausas i una veritablt• llista de músi cs, pinlot·s i esniptors de totes les Espanyes, incloent-hj la meva pt·imera professor a de piano. Emília Quint<-ro, col·laboradora 131 7 427 PANORAMA /? --r/--,L---..~J~"c.- - 7 _______ _ LOttoONF.jill ...,... ------·------- - L3 ~ 9-: -. ··- ..A --· .--_:_:~.~ ·-- - - ,__ ~ ~-----t-, MAR 21 16 // ~?. /:/, f/¡j4 - - .' --v- / 7 / '/ / / ? 4.. ,y . - --- .. ./l/"' . v / 7 PAWJEBD~ MAR .!i IS' - -z. ~ 7 ...P_ _.._.._... v-- ,..._>-- 131 8 428 Carta adrefada per Enric Granados a la mare de loaqulm Nln·Culmell des del vaixell que el portava a Nova York per a l'estrena de Goyescas d e Pablo de Sarasate. Aquell mateix any Granados li va escriure aquesta carta a la meva mue, des de Londres, abans d'embarcar-se en el fatídic Sussex: "S.S. Roter·dam, diumenge 19 de març de 1916. La Rosa: amiga bona meva Rellegint unes cat·tes endarrerides, em trobo amb una molt inter essant de la seva admirable deixebla Conxita Badia. En ella em parla molt de vostè, dels avenços que va fer sota la seva direcció i de la seva admirable escola d e cant. La felicito i crec, com la seyoreta Badia, que gràcies a la seva magnífica escola de cant ha aconseguü grans èxits . Empar· també vo] afegir records als meus . Sap que l' admira i es tima. El seu affm. Enric Granados". És possible que la Conxita i la meva mare s ' haguessin ca rtejat, sobretot després de la tràgica mort dels Gr anados, però m la Con xita ni la meva mare no es van caracteritzar per la seva afecció al gèner·e epistolar. Van passar els an ys . Anaïs es va casar , Thorvald va començar a treballar i la meva mare i jo ens vam instal· lar a París pet· continuar els seus estudis musicals seriosament. Conxita seguia la seva brillantíssima can·era de cantant de música de totes les èpoques, combinada amb la no men ys brillant carrera d 'esposa i mare amatent de les seves tres admirables filles: Conxita, Mariona i Carme. Ens vam tornar a tt·obar q uan la meva mare i jo vam passat· per Barcelona, camí d e Palma d e Mallorca , l'estiu d e 1933. Jo havia comença t a fer· els meus primers concerts a Pads . Havia publicat les meves Tres impressions per a piano i havia compost la meva Sonata breu, també p er a piano. Aquesta obra havia estat el resultat dels meus estudis pr.ivats amb Manuel de Fa Ua a Granada l' estiu dc 1932 i m ' havia valgut l'entrada a la classe de composició musical de Paul Dtlkas al Conservatori dr París aquell mateix any. M'havia llançat en tmes cançons nústiques per a cant i piano (avui feliçment desaparegude<) que em vaig permetre ensenyar a Conxi ta. Mai no oblidaré com es va situar al piano -n'hi va harer prou amb una petita però eficaç empenta- per tocar i cantar a primeríssims vista aq11este• obretes d e fot·ma impecable. També em va presentar Robert Ger·hard amb aquest do que tenia de saber compartir-ho 101• fins i tots els amics. Vaig aprofitar la meva curta estada a Barcelona per anar a saludat· la meva àvia materna (el meu avi ja havia mort) i la vai~ trobar com sempre: afectuosa 1 acollidot·a. Encara que t•ns comunicàvem en castellà, he df dir que l'àvia parlava habitual· ment en un català correcte, amb un deliciós deix antillà. Em fB recordar les meves malifctr> d ' antany i la frase en catsl'8 qne m' havia ensen yat perque' J'o rr··• pongu Crien 1 rínxo Prcgu ]lOS la: \fai e. ni ta¡ pt>r la tolta1 Tar mel'et Uobe "nin •alud rtalit: me1·a 1904. Aq1 Bare! Pn!m fins a mel!·< 1934 e cla1 Cnnx rir u tom~ \han l'obti PANORAMA Enric Granados (esquerra), un dels autors predilectes de Conxlta Badia. A l'esquerra, Manuel de Falla, mestre de l'autor d'aquest article ri de 811)'· IÇOUS tiano 1des) yara tiD ei 1arer :ficaç ara estes wlt. Jbert que tiOl. ·urta ara 1a(d va~ osa i rns ,e de tual· amb u va ret es que res· pongués les preguntes que se'm feien en observar els meus Uat·gs rínxols de nen afran cesa t. Preg1mta: "Ets noi o noia?", resposta: "Sóc un noi molt maco". llai em va parlar del meu pa re, ni tampoc no em va preguntar per la meva mare. E r·a un rapítol tancat. També vaig rt-prendre les meves relacions amb Miquel Uobet i amb Francesc Pausas. Mai no vaig tenir oport unitat de •aJudar Josep Clar·à. que havia l'l'alitzat un dibuix preciós de la meva germana Ana'is a París el ' 1904. Aquest breu passatge per Barcelona en el camí estiuenc dc Palma de MaUorea es va 'l'4~petir· fins a l'estiu de 1936; em va permetre saludar F rank Marsh all el 1934 i Pau CasalR el 1936. Va escla~ar la guena a Espanya i ~onxtta va vctür a Pai'Ís per ofettr un programa d'obres dels ~tpositoL·s de la República. 'bans del concert, Ja meva mare lo üga' a planxar bé el seu arru- gat vestit de gala i visitar· la corresponent p erruqueria, activitats d 'escassa importància per a la nostr a estimad a Conxita. Es va declarar ]a Segona Guerra Mundial i novament ens vam perdre de vista ... El l956 -la meva mare havia mort a Califòrnia el 1954 i el meu pare a l'Havana el 1949vaig tornar a Espanya amb el propòsit de quedar-me a Madrid un any. La meva VJsrta a Barcelona per saludar Eduard Toldrà i fer-li conèixer el meu recentment puhlical Concert per a piano i orquesta em va permett·e renovar el meu contacte amb Conxita. I una trucada telefònica de Maria de Milans de Rosés n Conxita, essent jo a casa seva, va set· la guspil·a que em va fer abandonar Madrid per dirigirDle a Barcelona, on m 'esperaven les velles arrels i els brots nous del renaixement b arceloní. En comptes de quedar-m'h i un an y, m'hi vaig quedar tres. A més del Concert per a piano i orquestra que Toldrà i jo va m esleenar a Barcelona amb l'Ot·questra Muni cipal , va ig començar el segon quadtwn de can çons populars c~a t al anes, el segon dels quaI n ' quaderns dc Tonades per a piano i El burlador de Sevilla per a orquestra que Toldrà em va deixa r dirigir també amb l' Orqu<'stra Municipal. Mat·ia de Milans em va fer conèixer no solament la bellesa natural dt> Catalunya, smo també les seve masies i els seus monuments històt·ics. A més, em va fer entenent la bellesa d el ca talà litcr·ari i la poesia de Mantgall, Sagarra i la seva pròpi u. Igualment sigui dit dels seus fill s i dels seus néts, que van passat· a ser, amb les filles d e la Conxita, la meva familia de B~u·c·t>lon a. Eduat·d Toldd , Manuel Valls, Frederic Mompou (la música del qu al jo tocava), Xavi<'l· Mootsalvatge, Alícia de Larrocha, Montserrat Albet i molts més em van acollit· en la gran germanot· que hi ha entre 9 429 PANORAMA Va co en un inlerp ~d~! de ba Copitê elc.L CURSOS DE FORMACIÓ PER A MESTRES I ESPECIALISTES DE MÚSICA I 1995-1996 • Educació Infantil • Educació Primària 131 • Educació Secundària • Escoles de Música i Conservatoris ..... O Cursos monogràfics O Informàtica musical O Recursos musicals per a mestres no especialistes de música ..... C ursos d'estiu d'hivern Eduard Toldrà va afavorir estrenes d' obres de loaqulm Nln·Culmell amb l'Orquestra Municipal de Barcelona els músics a Catal unya . Familia intel·lectual i família emotiva. El pape r ressonant de Ja Conxita van ser els concerts que vam fer junts a Madrid, Barcelona i París de ]es obres gairebé completes del m eu pare i de les meves . Programes individuals, però scmpr·e il·luminats p er la vitalita t musical d e la Conxita. Quina paciència va tenir amb les meves Vint-i-vuit cançons populars catalanes, q ue vaig tenir la tem er ital de "re-vestir" musicalment! Mai no em va desanimar, però tampoc no em va deixar de dir el que pensava i sentia . P et· a Con xita, pensar i sentir era una mateixa cosa. Quin estil per can tar Jes Canciones picarescas o les Canciones líricas del segle xvm en els arranja· ments del meu pare! Mai no he escoltat l es Veinte cancione.1leJ populares españolas del mt•u pare en la seva totalitat cantadrs en un mateix programa amb aquesta empenta , acruesta soltesa, aquesta musicalitat autèoti· ca ... I com és podria descriurrla seva manera d 'animar els Die: villancicos españoles, també dd meu pare? QuaJ1 va deixar de canta~ ri t'ossinyol que va ser la Cott\IIJI. es va en fosquir l' horitzó dt• I~ m(,sica dc totes les Espanyes 1 u na gr an part de la músic rnuu· dial. La meva fe m'assegura qut ens tornarem a trobar novarnrnt i a lesh ot·es li diré el que li 13 ¡~ d ir fa més de vuitanta an)': "Conxita , juga al piano'·. F magnil -Cr, -És Bareel -.\o 1992 J PANORAMA CHANTAL JUILLET Va col-laborar com a solista amb I'OBC en un concert de la temporada passada interpretant el Concert per a violí i orquestra op. 35 d' Erik Wolfgang Kornlid, conegut sobretot com a compositor fe bandes sonores cinematogràfiques (El Capitón Blood, Robin de los Bosques, etc.), però amb una producció concertís- mjao hf s l~J meu ades ti ca, de cambra i simfònica prou important com per ser un compositor que cal recuperar a les sales de concert internacionals. Així mateix ho creu Chan tal Juillet, com descobrirem al llarg d' aquesta conversa que molt gentilment ens va concedir a l'entreacte d'aquell concert al Palau de la Música. La dolces a d'un violí amb person alitat amb olte· ènti- rela Die; ~ dd tr d ;Uts. le la tes ' oun· que nf.nl rai~ np: per CARLES LOBO P rimer de tot, moltes fel.icitats per aquest Korngo1d que h em sentit avui; ha estat magnífic, de veritat. -<;ràcies, moltes gràcies . B-Es la seva primera visita a arcelona, aquesta? ~\o: la segona. Vaig venir el 2 per interpretar el Concert 1 de Stravinsky amb l'orquestra Philharmonia. - 1 el públic català, el sent r eceptiu d es d e l'escenari? Ah, sí. Oh, i tant!, és m olt calorós , molt recep tin , molt m editerrani. Tots els p1íblics lla tins són realment diferents dels germànics. posem per cas, en què s'és més reservat. Els llatins no teniu por de cridar o xiular al mateix temps que aplaudiu per demostrar si ha agradat o no el qne s 'ha sentit. -Comen cem pel pt·incipi , ara . Al seu curríeulum es diu que als nou anys va fet· el seu primer con cert pú blic. Quin •·ecord en té, d 'aquella fJI'imcra experiència dalt d 'un esrenar·i? -Cal dir que tocar el violf v a ser una opció que jo v aig prendre per mi mctteixa i, evident- 11 43/ PANORAMA ment, el primer concert va ser una experiència absolutament excitant. La sensació que tenia aleshores és lògica m ent molt diferent a la que tinc ara quan faig wt concert. Recordo que contràriament a altres nens que Jan concerts de ben petits, jo estava molt nerviosa: els nens no es posen nerviosos, normalment. - Què va tocar? - El Concert en la menot· de Bach. - No 4'SL;,I gens malamen t! -No, no, gens . -A aquell a eda t ja tenia clar t¡ ue el violí seria la seva vi da, o només era una in tenció, u na in tuïció? - Mai no vaig estar obligada pels meus pares: ells no eren músics i mai 110 vaig viure el violí com una responsabilitat. Sempre ua ser una opció personal; ho vaig escollir jo. Anys m és tard, als 15 o 16 anys, recordo no entendre les meves amig ues quan es preguntaven angoixades (co m és normal) què fa rien a la vida; jo h.o tenia ben clar; sabia. qu.e dedicaria la meva vida a la 1núsica, a fer música. -Fen t al'a u n a mirada en rera, quina és la millot· de les qualit ats que té com a violinista i q u in és aquell aspecte q ue encara cr eu que h a dc treballar i perfeccionar·? -Quan era petita ·vivia en un petit poble i durant els anys d 'estudi del violí no vaig tenir cap influència nt negativa m positiva de cap alt re violini.sta, no vaig sentir cap intèrpret flns als 15 anys . Recordo que la gent em deia que jo era molt musical, però que havia de perfeccionar la meua tècnica. 1 així ho vaig fer... , flns i tot quan més tard vaig a.nar a la universitat notava que encara no m'havia perfeccionat prou tècnicament i vaig perseguir el virtLLOsisrne com a objectiu principal. St.Lposo que ru¡uest va ser el meu primer mèrit, ln tècmca. Després vaig prendre consciència que els instrwnentistes de corda hem de treballar molt per crea.r el nostre propi so; un so particular amb el qual ens trobem a gust. Per tant, m'hi vaig posar de valent i crec que aquest ha estat el segon mèrit pel que Ja al domini de l'instrument. -I què ct·eu que li falta treballat· profundament, en ca1·a? - Home, doncs ... tot! -Tot? -Sí, i tant! Cal continuar teballant fins a la fl. Mai no n 'hi ha prou, sempre es pot millorar en tor. - Contin uem en el món de les sen sacions: q u in con t1·as t vi u vostè entl·e l 'abans i el després d 'un concert? -A més concerts, més varietat de sensacions. En aquelles èpoques en què hi ha pocs concerts, el contrast és enorme; el concert esde-v é l'activ itat per excel·lència, és l 'esdeveniment i tens temps de pensar-hi. Pel contrari, quan tens molts concerts seguits, durant una gira, per exemple, que es toca gairebé diàriament, aquest contrast gairebé no hi és. Sorn humans i durant aqu.estes èpoqnes estic més cansada i aquestes sensacwns no són tan e·vident.s. P otser hi ha gent que pot, que té una capacitat energèt.icct important, i a cctda concert, encara que sigLti diari, h.i pot donar molt. Jo, pel contrari, ho puc fer durant un cert temps, però seria incapCLÇ d'allargar massa les meves gires. A cada concert em buido , em pren moltes energies. Per això prefereixo fer menys concertt i al final de cada tm sortir-ne 0 gust i sabent que has tingut prou forces per donar-hi 4lt allò que creus que hi pots donar. Per altra banda. si no estàs bé del tot abans d'un concert, la teva qualitat baixa notablement de nivell i el que Ps perillós és habituar-s 'hi; no é! bó, no gens . - 1 p el que fa a] repertori. amb qu in tip u s d'oh t·es es tròbo mill ot·? -Procuro escollir un reperto· ri qne no estigui massa satura¡, comprèn? Saturat des del pulll de vista del pzíblic: Beethoven, Brahms i tot això. Ara tothom pot comprar discos amb excellents gravacions d'aquesw obres i amb els millors violinistes i també aquest és el repertori que més es programa habitualment. Jo procuro, doncs , especialitzar-me en al· tres repertoris menys int.erpre· tat s, com la música del segle n. posem per cas. Això no vol clir qtte el concert de Brahms no m'agradi, oi? ... és u.n dels meru concerts preferits, però vull interessar el públic amb nitres obres de gran valor i meny$ conegudes, com Szymanowski, Berg, Bartók, Stravinsky, W'eill, Schonberg,.. . i Golds· chmidt, gairebé desconegut i al men entendre absolutament valuós. -Tots aquests noms que ba dit fo t·men par·t dels ja clàssics del segle X,'\, però pel que fa als mé~ joves, més avantguardistes I con temporanis nostres? - Depèn molt de què i qui: D 'aquí a sis mesos estrenare un concert de Pendercki, amb ell mateix. 1àmbé m'agrada Lutoslawski, que per a mi és un dels millors compositors contemporanis d'aquest segle. ' la. No m'agrada prou, pero, mzísica de Boulez, o composi· tors per l'estil: no el$ acab~ ' qrte Iu d'entendre, L· tampoc es , · hagi massa bona mustca Per a violí, no es pot escollir massa, encara... -Potser no per al . , . li;· ~o · VIOh ta, pe ,í. Li ramb1 -Sí, labor• festiv. Nova purti< que o ja lli Rave, Hindc hi fer. segle clàssi Ira h na lmt rostè \ono tnt ra que 1 troba amb/ gust r -Lr intèl'l [er n mentl -IV, rersi4 el vi1 tan e instr1 no hE PANORAM A rts i 2e a rgur lot 701! i no :on. zixa !eh o és cori, ·o ba !riO· .rat, )Unt ven, hom tcel- ~stes •iolis el ama uro, alpre- ?XX, ! dir ; no neU$ tmll ltres acUt del mé; es i i qui. Jaré amb ado iés tors !gle. , la tOS!· :abo e hi gra ssa. In, però eu música de cambra sí. Li inter·essa fer música de ramhra? - í. i tant. Precisament collaboro en l'organització d 'un festival de mú.sica de cambra a Nor1c1 York, i evidentment, hi ¡wrticipo, també. Fa cinc anys que organitzo aquest festival i ja hi hem fet in tegrals de Ravel, de Bartók, ara de Hirrdemith , etc., i normalment hi fem conviztre la música del segle XX amb els romàntics i tlàssics. Hi ha una mica de tot. 4ra bé, pel que fa a mi personalment i a la música a què rostè es refereix, tipus Berio, \o11o, Boulez ... , hi començo a Mtrur ... de mica en mica. Sí que m'interessa, p erò no he trobat encara aquelles obres amb les quals em pug ui sentir a gust i còmode. . ~La curiositat pròpia d ' un mtrrpt·et no l'ha portat mai a fer música antiga amb instruments originals? -·~o, Lot i que aquest tipus de rtrsrolls m'agraden molt. Però ' · · una tecntca !/ violí requerezx d'un tracta es si ~all diferent · o mod ern, que rnstrument anttc no /¡e volgut entrar-hi, no m 'ha vaga,t prou. Significa ria una dedicació extra que aret no puc ni plantejar-me. De totes maneres, la vaig treballar quan era a l'orquestra de Clrristopher Hogwood, per exemple. No puc dir que no la coneg ni, p erò de fer-la, no l'he f et mai com a especialitat. I tampoc no sóc d'aquells que creuen que la música antiga es pugui fer només amb instruments originals; escolto els uns i els altres i, si hi ha seriositat i música ben feta, m 'agraden totes dues versions . - Des del seu punl de vista. i ja pet· acabar, c t·e u que en mÍ1 sica contemporània es pot parlat· de trets estèlics comuns enlre els compositors? Cr·eu que el segle XXI aportarà una resposta a la música del :\'X aportarà una r esposta a la música d el XX de la mateixa manera q11e la d el XX ho féu amb la del XIX? - Aquesta és wut pregtmta molt difícil de respondre. Ja he dit abans que conec poc la prodtLcció actual dels joves i menys la dels europeus. He treballat amb compositors canadencs i americans, he estrenat algunes de les seves obres, però no estic prou al dia per contestar amb coneixement de ca usa. Prometo poder dir alguna cosa al respecte d'aquí a uns quotre o cinc anys. quan conegui millor tot aqu est món. Malg rnt tot, estic convençuda que tor11oran aquells aspectes Irídics i propis de la sensi.bilitat del romanticisme, que sem~bla que la música de la segona meitat del nostre segle ha oblidat Ulla mica . Jo crec qu.e d'alguna manera el qne s'ha f et durant la sego11a meitat del nostre segle pel que fa rz música avantguardista no durarà massa més i es seguiran més cwiat les estètiques de compositors corn Dutille ux o Lraoslawski, per a mi dos dels més g ra.11s compositors actuals. Ara per ara, ja ho /r e comentat , el,s que m'interessen són , per exemple, aquells compositors europeus que van tenir problemes amb el naz isme aleman y i que van ser considerat s "no g rats", i prohibits, com Korngold , Hartmann , Weill, f-lindemith, etc. Cal conèixer aquest període de lcL producció europea; i a més crec que no tardarà. ma.ssa, a ser força popular. U na cou ver sa e ur· ta però amable i suficient com per ferse una idea pro u cla1' a d e qui és Ch antal Juillet: un a violini ta de primer ordre, amlJ voluntat d e continuar donan t via lliure a la seva curiosita t que r·espon les preguntes i parla d els temes proposa ts sense comp ulsió, amb fermesa i humilitat. Que no s'amaga de tot el que li resta p er fez· en cara p er assolir la madur esa interpretativa (actitud no massa habitual en èpoques d e gr an competitivitat com la que estem vivint) i lmmana que. h eu segur·, far·à variar positivament ]es actituds q ue ar·a manté davant certs aspectes d e la seva canera i de les seves p t·efer èn cies . Per tant, podria ser bo tenir una segon a opot·tunitat d e con vet·sar amb Chantal J uillet d'aquí a uns anys i comparar les seves opinions : qui sap si ens endui'Íem una sorpresa , o no. 13 1.13 PANORAMA MIKROKOSMOS Imatges en el temps 131 14 L'exposició •E] Liceu dels seixontow que Amics del Liceu -amb lo diligent iniciativa de Roso Samaranch- orgo· nitzò lo temporada passada (Solo El Vienés, 13 de juny· 4 de juliol), o més de ser un esdeveniment rellevant, constituí uno demostració palpable que lo tosco, sovint obscura, de persa· nes amb uno forta vocació esdevé -o lo llarga- d'uno transcendència in· qüestionable. Aquest és el cos del fotògraf Antoni Ros Rigou, port del fons del qual integrà l'exposició abans referendo· do. Ros Rigou, fotògraf del Liceu de 1957 o 1972, oml:i uno f>recorietol funcional més que notable, lligat o lo servitud de lo pluriocupoció i junyit o unes condicions de comercialització del seu treball autènticament tercer· mundistes, orribò o disposar d'un fons de més de 30.000 fotografies d'esdeveniments ~el signe més divers- del coliseu de lo Rambla. I és gràcies o oc¡ueslo perseverança en lo vocació que lo memòria col·lecti· vo ho ~ut reviure, en l'exposició objecte de comentari -comissoriodo per Joan Motobasch-, lo grandesa (i també lo misèria) d'uno època de lo lirico que jo és en el record. L'objectiu fotogràfic de Ros Riga u -o molent ol detall singular i ol tret defi· nidor- perpetuà per ol futur les imot· ges de noms mítics de l'ort líric i també les dels qui s'hi iniciaven i que esde· vindrien successors d'aquells que ales· hores eren en primer plo de l'octuoli· tot. No n'esmento cop; tothom sap qui era qui en lo dècada dels seixanta. (Altrament, l'afeccionat troboró lo crò· nico escaient en el documentat article de Joan Motobasch i Pou Nodal ol catàleg de l'exposició). No és pas lo primera vegada (i prou voldria que fós l'última!) que em col destacar que el voluntarisme i lo possió de lo iniciativa exerceix uno impogoble funció de su¡:>lèncio en tos· ques que -normalment- hom dóna per integrades en el funcionament normal d'uno institució. Guants buits historiogràfics (literaris o documentals) hauran encaro de ser refets sobre lo base d'accions com lo deguda o Ros Rigou, en el cos que ens OC\Jpo? Per això conceptuo de transcendent lo tosco de Ros Rigou. I voldria que fossin arbitrades les mesures escaients perquè el seu fons fotogràfic rendís oro, i en el futur, els màxims serveis o lo cultura del poís. De moment, els que ho generat en l'exposició dels Amics del liceu no han estat pas pocs: o un extens segment social, li ho fet evocar ¡amb uno inten· sitol semblant o oquel o amb què ho fon els enregistraments sonors pretè· rits) vivències personals d'un període que jo és història; i o un ompli sector generacional posterior, l'ho inicial en lo coneixença de l'aura o lo mística del Liceu. I diuen els psicòlegs que lo coneixença és lo base segura de l'esti· moció ... Pere Artís El Festival de Cadaqués recuperà una obra de Terradellas i estrenà una d'Moms a 2-J.a editió del Ft•stivuJ de Cadaqués, qur S<' relebt·à del 4 al 12 d'agol>t, clonà l'oportunitat de t·rcupenu· Domènec Terradc Uas, un ('O mpositor cata1à del segle è\ \ lli clue triomfà a to l E uropa en la seva època. Així, c•n e l primer concert del Festivul s'escoltà el seu oratori Cimeppe rico no.~cittto, estrenat a 1àpols el 1736, amb l'Orquestra de Cadaqués, r i Cor· de Cambra clel Palau do Iu M(rs iea Catalana, i e ls so lis l<~s Mar·ia Lluïsu Muntada, Ma ria J c¡¡Ús Pr·i!!lO, To ni Guhau i Frauces<' Ga ....igosu, lots d:iJ:igits per l gnacio Yc•pf'R (tpw juntament amb J osep Dolcrt 1wepur·à l'obra a partiT dels manuscri ts ori¡,'Ïnals) . Aquesta obra és una pr·oducc·ió de la XXXIV Setmana cie M(rsica Religiosa de Conca, on va set· est ren a aquest any amb ds matcixo, intèr·prcts. El Festiva] també ba estat r i ma rc de l'estrena mundiaJ , en el concer t del 6 d ·agost a mb obres de :\lozat·t i Beethoven -amb Rafael Or·ozro al piano-, de l'obl'U dc Joaqlúm lloms ICE L Variacions sobre 1111 tPma popular català, una obra pet· a on¡ue&trn dc cambr·a que fou compo;;ta rntrc 1913 i 1948. També una altt·u obt·a d'Roms. Sextet, en PI eorwnt del 9 d'agost, ha estat n•descouerta, p!~r·­ què només s'havia intel'jwctut una (mica vegada l'any 19 18. En aquc·st concer·t, aJ1omcnat "Cadaqués Contemporani" -dedirat n o hr·es <:ompostes e l segle '\'\- t·s pogur cscohur Rosa-Rosae de Tom ús Marc•o, S un Dan ce de CoHn Mallhcws i e l Concert de Cambra n1Ím. 3 de Thcu Mnsgl'Uve, tot intet-¡H·cta t pet· !"Ensemble Orques tra de Cadaqués clir·igida per Cluis tophet' Gayfonl (segon premi del If Conrurs Tnie r·- s DE SA IIJ!llP trnenl ~~ amb l guitarrista is la ndè" rel<idc nt a E Barcelona ArnaJdur Arnarson acaba d 'aco nseguir tm importa nt èxit en sengles actuacions aJs .Estats Units. La primct·a a No"a Yo1·k i In segona a Cambridge, ~lnssnclaussets . També va oferir Ulla cla&t' rn at.:ríJ;¡traJ a la Universitat dc Bos ton. Arnarson és w1 destacat vit·tuós de la guitan·a, que ha estudiat al seu país, a Suècia i als Estats Units; poste r·iormcul vu set· dci.-..:ehlc del gran pedagog Josep Tomàs u Alacant. Hu aconseguit divct·s os gmu·dons intc rnacionaJs, e nlt·c els <JUnls e l JU'imc r· premi de In XXI ooició del Concurs Inte rnacionaJ de C uiturra F c n '(lll Sors a Roma, l'any 1992. Aquest mateix any fou flnuJi.stn del Cou('ul'S East and \Vcst Artists dc ovn York. Actu aJment exet·ccix com u professot· de l'Escola d'Arts ~1usi<'nls LutJaie r·. • ~ple! del Festival, reallhat per Arroyo llau ran nacional de Directors d'Ontucst11 de Cadaq ués). Acabant de t·epassar tot el Festival, en el segon concert, el5 d'a· gost, Rafael Orozco interpretà obre, de Schumann, FaUa i All>éniz. El ter· cer· concert, el 6 d'agost (I'J d~ l'"'" trena d"Homs). l'Orquestl'D 1lc Cadaqués fou dirigida per Gianandru l'iosedam, guanyador del primrr pn:nú del li Concnrs lnterna~imw de Directors d"Orquestra de Cadaqués. El cinquè concert. el dia 11 d 'agost. un altre cop I'En;,cmhlt Ot·que¡;tra de Cadaqués interprrti obre¡. de Glinka i Schubert amb Viktot·ia P ostnikova al piano. I, finalment. al dan·er concert. el 12 d'ago¡¡l. fou el prestigi&. dirertor Gcru1ady Rozbdestvenky qui diri~ l'Or·qui'Stra de Cadaqués intrrpl'l'· tan I obres de Karlowicz, Miasko~ski, .Tanaceck i Txaikovski . Cal assenyalar, d'alll·a bantlu, que el FestivaJ d'enguany ha colll)IIHI amb e l patt·ocini d'una empresa pri· va ela (Copcisa), juntament amb l'ha· bitual suport institucionaJ i col·lnbo· racions privades. El seu pressupo·~ va ser d'uns 40 milions dc pesscte>, per pruner cop Jes seves eot1·ades e; va n poder adquirir mi~ançllflt eh temt.inals de Servicaixa. • Master-Ciass i concert de Montserrat Torrent a Aosta Èxit d 'Arnaldur Arnarson a Nova York UI Cartell 'organista barceloninn .lfont· serrat Torrent oferí un concert el passat dia 3 d 'agost a la catedral d'Aosta en el marc del XXX Festiral lrtternacional de Concerts cl'Orgut CJLLe se celebrà a l'esmentada ciuJol italiana. El concert s'esdevenia en 1~ cloenda del master-class imparlll · coto· 'giosa od~g~nu·tp~uJ)'Ollr p er la pl resf,'L a tra LCW es , . lan.n so >re a I 'à.mbit, d,e la üteratttra orgar~lt­ ca europea" i comprenia 0 rdl d'Antonio de Cane;:;on , CorreltC e Arauxo, P. Bnma, }. S. Bach, a· tllar banilles i}. Lidon. El festival, que es va de~enrot t'O en f re el8 de juliol i el25 ngos' o . amb un concert ser tnaugu.ral currt de Ton Koopman. • L a cobla d reduccic ur 'IOCO decom1 P,!f O E ~escole d' m.oo pessele! menors ~tOO urats dala lín o\o 9 d roció: ,A¡unlc de \ll.ès. ?rol CLR PEDAl de fort dali1te juny 1' infnutil tuhrr \OS 111 1995/¡ tico m 1996). in~friJl '(temi K•roln lode I ~ou, i837' ~ IEÇNC CIO J - {AA_( versi to ~( ue cre ci9<IUE 1997 RXJI e~ iacab el1 mè musicc oudio~ Gobric Son tia Parés be~ ma trie ~!litut !hUver blo,3 412 3 PANORAMA CONVOCATÒRIES ·al, lat o teslra ll el Sd'aobrr, ~I terl l'e-e Caodm rimrr :iona! ! Calia ll !mldt -pn-li amb tO. i. el H ·ec tor di~ •rpre- ~vili, 1, qut mptal a pri' l'ha· -laho- .upo;l ¡etes i :les(> Jt eb llonl· ·ncert drol stil'al )rg¡lt :iutaJ ·n la Jartit .cota· 'l)'ola nísti- ,bres w de . Ca· CERTAMEN DE COMPOSICIÓ : SARDANES MOLLET, C}U!AT ru&ILLA 1992. Convocat per I AI~~­ I;Jnefll de Mollet, hi poden parh_etcompositors de c¡ualsevol nacto~tot menors de 35 anys ~'«:dat, amb un màxim de dos ongmals oompletament inèdits. Les sardanes oouron de ser instrument~des per a cobla d'onze ins_truments 1 c:mb una reducció per a ptano. Tamb,e es C?~­ iOCO un prem 1 espectOI d exerctcls decomposició entorn de la sard~na eer o estudiants de conservaton o ~escolo de música "!en ors de. 25 Oll)'S d'edat. S'ator9.ar9 un prem1 de 150000 i un access1t de 50.000 pes~tes. Per ol premi, especia~ de menors de 25 any~, s ator~ar9 un i de 75.000 1 un access1t de rf.ooo pessetes. Els P.remis seran lillrots el dia 25 de desembre. La ~ límit de lliurament d'obres és el &o 9 de setembre. Per a més inforr«ió: Registre General de tAjuntoment ae Mollet del Vallès. Pl. iTo! de la Riba, 4. 08100 Mollet del Vt&s. Cl'RSOS DE L'ESCOLA DE PEDAGOGIA MUSICAL. Cursos de formació per u mest1·f>s i cspeciafu;tes de música (octubre 1995juny 1996), d'educnció ¡>rimària i infantil; escoles de m úsicn (octubre 1995-gcntw 1 996); r·ecuriO! musicals ( octulwe-dcsemlne 1995/gcuer·-murç 1996); infor·m à6ea musical (octub•·e 1995-gcn e•· 1996). Cal formaUtzm· totes les Íll!cripcious abans del din 15 de ~tembre. Per· u més info•·m nció: E..<tola de Pedugobrin Musical (Mè~e ireneu Seg01.-ru). CI Portal ~ou, 13. 08221 Terr ussa. Tel. i83 79 72. Fax 784 05 00. ~TER EN CREACIÓ MUSICAL I ltÇNOLOGIA I MASTER EN CREA00 AUDIOVISUAL I TECNOLO~ Organitzats Rer l'Institut UniYefSIIari de l'Audiovisual de la lkliversitat Pompeu Fabra i Phonos ió Privada. L'inici del Màster creació musical és a l'octubre ~o~uest any i finalitza el juny de 1997. El Màster de creació oudiovi~1 cbaomença l'octubre d' aguest any 1oca l'abril de 1997. Dtrigeixen els !l'àsters, Xavier Serra Jcreació mud!co!l i Xavier Berenguer creació ~b~t sual), essent els coor inodors :te Brncic, Joan Fontcuberta, ~~Jtogo Fort, l~nasi Ribas i Narcís ~es. Per a mes informació sobre c?ndicions dels candidats i de ma!ncula~ió, cal adreçar-se a: ~tut Untversitari de l'Audiovisual. ~niVersitat Pompeu Fabra. La Ram4]2 331. 08002 Barcelona. Tel. (93} 9 91. Fax (93} 412 41 62. d Fe undoc 1 V CURS DE ~1ÚSICA DEL SEGLE XX. D el 4 nl 8 de setembre u Si~es, és coorgnnitzat pe•· Iu Fuudució de Música Contemporània, Joveututs Musicals d e Sitges i 1'AjWJtament de Sitges, i és dirigit p er Albert Snrdà. lmparteLxen: Arma Ricci (cant), Xavier Joaquín (percussió), Albert Snrdi• (composició) i Lndovica .M osca (piano). P e •· a més úúor·mació. Cur¡; de Música del Segle xx. CI Còrsega, 230, 2n 2a A. 08036 Ba•·cclona. Tel/Fax. (93) 217 36 93. XV CONCURS NACIONAL DE JOVES PIANISTES CIUTAT D'ALBACETE. Organitzat per Joventuts Musicals d'Albacete, hndrà lloc els dies 8 9 i 1O de desembre en aquest~ ciutat ma':lxe9a. Hi pod_en participar tots els p1amstes de n_ac1o· nalitat espanxola que no hogtn fet els 27 anys él'edat abans del 8 de desembre d'enguany, i que no hagin estat guanyadors del primer _p_remi d'aquest conc~rs en alt_res edtctons. S'atorgaran ctne prem1s: 250.000, 200.000, 100.000, 75.000, i 50.000 pessetes. El concurs consta de dues proves, ;liminatòr~a i fi':lal, amb una sèrie d obres obl1gatones. La data límit d'inscripció és el dia 1O de novembre. Per o més informació: Joventuts Musicals d'Albacete. Plaça de Gabriel Lodares, 4. 02002 Albacete. Tel. (967) 22 73 50. IX CONCURS DE COMPQSICIÓ PER A GUITARRA ANDRES SFr GOVlA. Con vocat per l'Ajuntament de La Het·radura-Almuíiécar· (Granada), lú poden participar tots els compositors que bo desitgin, presentant ruta obra inèdita i mai estrenada ni enrCe,aistrada discogràficament, i d'una durada núnin1n d e de u minuts. E1 premi és dotal amb 300.000 pessetes. E1 concurs es desenvoluparà entre el 2 i el 6 de aencr de 1996 a La Herradura. La data límit de presentació d'obres és el dia 30 de novembre . P er a m és informació: Oficines Mwúcipnls de La Berradura. CI Gonzalo Barbero, 1. 18697 La H erradura. AJmni'iécar (Granada). CONCURS MUSICAL INTERNA· ClONAL REINA EUSABETH DE BEL· GICA. L'edició de 1996 serà d~ica· da al cant i s'atorgarà un premi dotat amb 500.000 francs belgues. Les ins· cripcions han de formalitzar-se abans del di? 15 de .~ener de 1996. Per a més mformac1o col adreçar-se al Consolat General de Bèlgica o Barcelona (Sra. T. Medina}. C7 Dipdu· tació, 303. Tel. (93} 487 77 26 {e e dilluns o divendres, de 9 a 13 h). Carles Coll dirigí a Eslovàquia. Inici de temporada de I'OCE I ¡Jroppm;snt mes de jtmy Carles Coll (lirPrtor tittJar de l'OrE que!ilra 'dl' Combro de l 'Empordà (OCE), fou corwidnt per In Slovnk Sinfonit>ttn a dirigir la Stntny Komorny Orrllestrf>S (orquestro de l'Estat d'Eslm•ñquio) n l 'auditori de Zilino. Amb 1111 important èxil dP príblic, el qual om¡Jiia de gom n gom l 'mufitori rle Zilinn, l'orquestra comundalÚl per Coll interpretà. el Concet·t [Wr a piano, violí i violor~c~l dc Betc'Lhovtlll (t·onegut com a Tnple cont•t>rt), la Simfonia mím. 4-5, dels Adt~ us de llltydn , i Vistes nJ mar cl'EdtUml Tol.dr(t. L'obro de Toldrà fon impos(l(/n pel m estre CoU en tttutlitat d 'especinlisto en l 'obra del com¡Jositor catnlà , i per internacio~ nalit::sor l 'IIOnwrwtge del centenan clel seu 1wixement , així com també p er difondre In nuísica catalana davant d 'uns músics i d'tm públic r¡tte la desconeixien. D 'a ltra bumla, l'Orquestra d e Ca mbra de l'Empordà ja té prepamt l'inici de temporada. Concretame nt, aqn~>st 2 de setembre l'H ivenwcle tlel Parc dc la Ciutadella de Barcelouo acull lo fo mwció c•mb obres de Vit,aldi, essent Anton Serret (flau ta) el solista. EL dia 9, la formadó emtwrrlanesa a ctua a l'Am etlla de Mar amb obre.~ de flossini, Mo::sart , E lgar i Toldrà.• El ciitt 1 O l 'orquestra viatja u Argento m' ou irttt•rpreta, dins el nw.rc del Festival cle MIÍsica del Ma.resme, obres de Mo::snrt, BriLLen i Toldrà. El din 2 7 la j'onnació actno. a la cittlftt uleuumyn de Bremen amb obres de Moutsalvatge, Toldrà, BriLLen i Mozart. E l dia 24 actua a Buxtelwde, orl ofereix obres d e Mo::scJrt, Brillen , Toldrà i Serra. I , fwalmellt, pf elia 30 és la vila de Colem qui escoltarà l'orquestra amb obres de Mo::sart, BriLLen , Toldrà i R ossiui. To ts aquests cottcerts són dirigits pel seu til.ular, Carles Coll. Entre octubre i d~­ sembre diverses ciutctts i pobles de Ca talunya , Espanyu i França seran l'escenari de la formació em¡Jordnuesa. • PANORAMA TANGENTS Els grans noms del cant 131 16 -136 La cultura musical bàsica de l'oient és avui princi~lment discogràfica. A través de la discoteca pròpia o de les emissores de ràdio es va conreant el gust per lo ~rfec­ ci6 tècnica. Més enllà es descobreix el batec A_ue ens transmeten les gravacions h1stòriques, sovint prota9onitzades P.Cis grans noms. I a1xí, quan s'ha fabricat una determinada addicció i ens ve una de les grans veus, les sales s'omplen per pqder veure en carn i ossos els qui ens han donat ton alt nivell d'emoció íntima i de qualitat interpretativa. I ací rau una certa mixtificació. Les veus ~ue s'han fet famoses gràcies als d1sc, sovint disten, en concert, de mantenir la qualitat vocal del moment de les gravacions. Els auditoris s'omplen de glòries passades i els auditors s'ho empassen. S'omplen d'artistes que no estan en el seu bon moment i que si bé acostumen a mantenir intactes els dots interpretatius i l'encert en la dicció, ja no tenen l'instrument que els respongui de manera adequada. Són, ~rò, els que esgoten les localitats, els que tenen ca1xets més alts i els que s'enduen la fullaraca informativa de tato la publicitat que els fon els que estan més amatents a la notícia que no pas a entendre bé de què va la cosa. Seria antipàtic assenyalar noms de divos forans que nodreixen les grans sèries de concert i festivals de tot arreu i fer l'advertiment que jo no donen la mesura. Per això ja hi haJa crítica especifica P,!)Siconcert. Es més positiu aconsellar que es programin els noms que ara estan en plenitud i aconsellar l'oient que no se'ls deixi perdre. Hi ha qui ho ha descobert. Per exemple -i centrant-ho només en veus temenines-( Vilabertran, que en el seu festiva ha proposat enguanx tres noms ja incontestables en el món del lièder: Barbara Bonney, Marie McLal!Shlin i Juliane Bonse; altres que ha dut Euraconcert Guillemette laurens i Veroniq_ue Gens (aquesta també a Torroella}. I sense ser exhaustiu, la Gruberova, la Guleghina, la Borodina. I Jennifer larmare, Lynne Dawson, Martine Dupuy, Daw Upshaw, Anne Marie van Oller, Ann Panagulias i l'actual diva de Boyreuth, Waltraud Meierh que vam poder sentir al Palau l' ivem passat. I mirant el marc de l'Estol, Maria Boyo i Lola Casariego són ja nous valors certs juntament amb la generació sub-30 que ja destaca, com Ainoha Arteto, Roser Mateu, Yolanda A~Y.anet, Ofèlia Sala i Milagros Poblador. Talo oqoesto faula, ~ treure'n, només, uno morol: que el pa!.SOt no ens distregui del present. e Jordi Maluquer Èxit del Xlii Festival de Cantonigròs L a 13a edició dd Fl'>!thallnh' l"rlO('ionnl dc )lúsica de Cautonigrò~ vn M'r. un cop més, un èxit importnnt. Ili van prendre part 55 gn•ps scleccionaL~ d·entrc 350 sol·licitnd'i, es..o;ent especialment dc;.tacabl~ lc.'l ()l~ncies de fonnacions )>IVCI"(IcnlS dl' (("; m(.'o, F('..OC. de Sud-àfdca -<¡Ut' cnt,•uany han rctonu t al festival- i d!'.s d l' la ¡X'nÍn;,nla dc Kl1mll\.hnka, a l'extrem m~ odf•ntal el¡• Sib!••iu. El festival va hom enuljar Edulll·fl Toldrà amb lu uJclusió de lrs SI'V('S Set canço11s bannonilzudrs pl'r· UCfllt'S lo m(•sica com llllU oL•·a obligmla. ltumbé R' hi va homenatjar Mossèn Cinto Venlugm·•· - nuscul molt a prop d 'on es desen vol upu PI fc·stival- amb motiu fie celebnu·-sc cuguan y ol 150 anivcrsar·i d el seu uaLxemcnl. Enguany s' ha possa l en monw Iu ¡·onvocaLÒ•;a d·un premi rl e composirió co•·al a la qual es vun p•·cscntor· 67 obres, x:ifr·a més que cnco•·atjadora. El jru·at, f01·mut pe t· Mamu•l ÜhTa. Salvadm- Pu<·yo. J ebÚS Rodrí¡,ouez Picó. Joan Cuinjoan i Angel Colome •· deixà d cot·•·t el pdrncr· r•·cmi i atorgà el segon a J o~<"P E'angclihlll. un alacantí resident a .\lont-rt>al, per la <eva obra l'eles e t•ertts. bruoat t'n ,.( rone¡nu poema d'Ausià~ .\larcb. El tercer pre mi Cou per a Frederic OUer per l'obro Cançó del goig perdut. b ru.ada e n el p oema drl mateix nom de J osep Carner. P el que fa a la competició del fcsti\ a l. cal de..<acar els premis acon-cguih pel RabiR Cboir de Riga. en Iu calf.1!0ria d c !'ON mhto¡¡: dt> Choirs Shkoln) r Cody d · Ucr:linn, ('ll la d c c-on. infantils; del Charnho-r Qn,.,¡ Kaum, Assumption Cburcb de Lituini:a. la ~e ~ors femenins: del The u, s.Í, U?'vers11y C~o.rale de Filipines, en la derwn~tcs dc lllliSica popular: i, flllalmtnt. clLi!'SJfla Folk Danzers Group de Ldòma. 1 ~Orquestra de l'Escola Reina SoHa, patrocinada per Freixeoa A el qual la firma catalana Freimld pass(l l"OrtJUe$/ro d! co ba de signar-se l'acord miljunçalll (I s11bvencumar Cambra. de l'Escola Superior de MliJica RPinn Sofia. Amb aquest acord, l'or· quPslra, vinculada ll Iu cutedro J~ M1ísica de Cambra de lnl<'ulldució J1aar Albéniz, adopto el nom de Iu coneguda nmrcfJ de cavet. L'acord té wu1 dwada de dos any.~ i Wl valor econòmic ~~~ JS milions de pessetes. L'Orquestra Freixenet IÍs fonnada per alumnes de l'Escola Reu•o Safo¡ encora que s'hi poden incorporar U:. tnuuentistes procedents d'altres cent~t1 dc fonnació. De fet, ln praxi orqutJtrnl és obliga do. en aquesta escola. lo direcció de la nor:a fonnació é~ a c1111 dc José L11is Asensio, prestigiós mú.tir que dura111 t:Ï11t-í-cinc anys exercí COrri I concertino director de l'Englull ChGJI. ber Orc-hestra . La signalura de racorrl la ran pmll· goni1:ar la senyora Poloma o· hto. presidenta de la Fundació lsaa~ AlbMi: -de la t¡ual depèn l'Escola Reina Sofio-, i PI senyor Josep Ferrer, pre1ident Jt ntre Ed'oc ~OP hWsico ~e ~ ds res 100 o de IOC sents, 1 mésde soldo i h1 ptes comer< nombn edicióI Tomi ~bilitol lerOOCÏ Frt.>ixenet. • En ntarxa elll Co11grés de Cultura Popular i Tradicional Catalana E n un acte 9ue va tenir lloc el passat 25 de març a Tarragona es vo iniciar el li Congres de Cultura Popular i Tradicional Catalana que s'anirà desen· rotllant al llarg d'un dilatat període de temps que es clourà el mes de març de 1996. El Congrés es dividirà en dues etapes: la primera, constituïda per les sessions específiques d'àmbit, i la segona per les sessions p,lenàries. Durant dotze me~s seran debatudes les sis ponències marc i les espec1fiques que des de coda àm~l de la cultura popular i tradicional s'hi P,resentin. . En total s'han P.rogramat vint-i-sis àmbits: Artesania de lo festa.- Boll de g¡tooes del Vallès. - Bandes de música. - Bastoners. - Bestiari no de foc. - Campaners.Can coral. - Castellers. - Cinema no comercial. - Cultura excursionista. -Danses vives, bolls ~rlats i entremesos. - Esbarts. - Falcons. - Focs de So~t. Joon.Fotogrofia. - ~ants. - Havaneres. - Jocs tradicionals. - Música. tr?d!c!onol.Nans. - Patri mom etnològic. - Raiers. - Representacions religioses 1 h1stonques.Sardanes. - Teatre. - Trabucaires. I .J En aquests moments és possible la presentació de comunicacions o ql!O ~ dels àmbits descrits, havent emplenat i enviat prèviament lo bu~leto aalunla a aquest escrit. Els terminis de presentació de comunicacions varien 1cal eslar oteri a aquesta circumstància. • li sa la rà R el m tr FULL D'INSCRIPCIÓ llt Cognoms Nom ...... . Adreça Població Comarca .......... . . ··~- ... ............................. ·· ····· ......................... ....C.P. ... ............ ·Tel... Entitat a la qual pertany Adreça Població C.P. Comarca Tel. ~ PANORAMA Edició de Qua rtetto de Jaume Pahisa 7a edició del Mercat de Música Viva de Vic - lllO (enei tnçao¡ ltl!lllj ro~ /Ú¡kcJ , l'or. rtl dt IJaac e1gudo .urada ddS -marll! Sofia, rr i/U- entres te#rol a. lo IW12 Ol!re el 28 de setembre i el dia 1 ¡;d'octubre té lloc o lo capital J()sono lo 7a edició del Mercat de ¡,Wsico Viva de Vic, un dels aparodors de la indústria musical més Ï!\POrtonls d'Europa. Així ho ovalen eiS resultats de l'edició de 1994: 100 actuacions programades, més de 100 mitjons de comunicació presents 600 professionals acreditats i més de 50.000 assistents. Tot aquest so~o i la creixent demando per serhi present ho fet augmentar lo zona comercial amb uno om¡:>lioció del nombre d'estands de 50 (darrera edició) a 80. Tombé el Mercat ofereix lo possibilitat de conèixer lo xarxa in~ionol Euro-Borsa -el Mercat forma port _d'aquest projecte des del 1993- , enhtat en lo qual participen organitzacions de Bèlgica, Alemanya, Holanda, Itàlia, Suïssa Catalunya (Vic i Tàrrega) i Queb~ i amb l'objectiu princiP,ol de desen~oluP,Or I~ promoció i. difusió d'espectacles dms el mercat mternocionol així com també organitzar la circ~loció de produccions artístiques, trobades i conferències, establir un sistema d'intercanvi d'informacions culturals i vetllar per la diversitat d'expressió. Per obtenir més informació hom ROt 9dreçar-se al Patronat Mu~icipol Cie F1res 1Mercats. Mercat de Mús1ca Viva de Vic. Pl. Dom Miguel de Clariana, 5, boixos. 08500 Vic. Tels.: 889 12 44 / 886 36 21. • o Biblioteca de Catalunya acaba d'edide corda, tar l'obro Quortetto L del compçsitor barcelom Jaume Pahisso. ~uartet Es trocto de l'única composició d'aquesta forma musical de l'esmentat músic i és de les escasses ~ue quedaven per editar. Data del 17 de novembre de 1933. Està estructurada en tres moviments: Nlenta espressivo ed animonda sempre"( "Lenta e la11Jo", i NRonda (allegro molta/". l.:'autor defenso lo seva obra de l'intertanalisme com o teoria de la dissonància pura, o sigu,i lo connivència de dues o més línies melòdiqes cadascuna de les quals és uno mostro. Quortetto n'és uno mostra ben signiRcotivo. l.:'obra compta amb un pròleg del catedràtic de lo Universitot de Bcircelona Xosé Aviñoo i l'edició ha estat o curo d'Editorial Boileou. • Del seu afñn. Sr. Joaquim Triadú mWir coma Secretari de Comunicació de la Generalitat ::~~- ütimat amic: rabo de llegir una notícia molt a prop de la qual es troba vostf. i em veig empès a escriureli sen~e espera, a tel! a Iu forta -i m' afanyo a dir que satisfactòria- impressió que m'ha causat. El titular del lliuri cm l'he llegit diu, exactament: "Les 1·àdios privudes em~tran una de cada quatre ~ançons en català''. I tot seguit e:x")llica que s'ha signat un acord amb l'Associació Catalana de Radiodifusió Privada (ACRP) mitjançant el qual els seus integrants es comprometen a programar, mitjançant, això sí. un procés esglaonat i unes contraprestacionR pecuniàries en publicitat institucional, una quota d'tm vint-i-cinc per cent de música r·atalana. Pot estar scb'l.lr, t•stimat anúc, que aquesta és una nova que el meu suhcom;cient esperava des de fa molt templ!. I que, de fet, havia perdut l'esperança que es pogués produir. Perquè incideix en un tema que em preocupa molt i que aquí ha estat tractat més d'una vegada. El de la impossibilitat que té la música del paÍ!!. per imperatiul! absolutament fàctics. de projeetar-se t'o pla d"igualtat amb ' la mu~tca el' altres orígens culturals, particularmenti anglosaxó. Fa un cert temps en vaig parlur amh en Raimon Pelle.gero - Raimon- en una c·arta oberta que es va P:mhcar aquí i en la qual no feia sinó reblar el clau d un aeord ahsolnt entr·e nosaltres dos sobre aquesta matèda. v·. IVIm en un paÍH cm d t¡ual des del receptor a ~eu de duana dels rotlles de pel·lícuiPs de cinema 10 . ~ ~l'acomodador ch•penen de dinet· anglosa..xó i &lXIIi Uut>ix el pèl a la indústria audio,;sual. I pel . d no , d' una exactJtu , il es . que fa a la m,mnca. e I !!Un A niciar lesen· morç ssions 1leSOI òmbit itones ers.- ·anses oon.- '10l - Jes.- lse.d nlo o ole1 o menys Ploqüent i dt• rt•:mltats finals -l'ituarió de la indústria musirnl- no nwnys dnmiitica. A r extr~>m oposat, la manca dc rapacitat de penetració del poder fàctic c~sll·anger· rn el c•amp del teatre fa que el momt'nt qut' ,·iu aquest art a casa nostra sigui d'una hondat ~xc•t•pt•ionul. El poder fàc·tie - permeti que insisteixi en el terme-, conc'l"etamcnt dèl dirwr, així t'U abstracte (o del dòlar dc• forma nu\¡¡ pn·cisu), ajudat - i això és molt important- dc la munr·u d'un c•onu·apès de sensibilitat !1ot·ial t[IIC c~xigc•ixi allò que caldria exigir elementalnwnt, ha fl't qul' honu part de la uo!'ltra indústria cultural vi11qui Runúdu t·n un context de colonització c¡ut· nfuvort'ix la pèrdua de les referències ou~s exactt's dt• Iu pt'rsonalitnt cultural i caractològira pròpia. Ens trohc>m cu el món de les coses aparentment petitt'!ó. però compte, que he dit ··aparentment'' , tot i que· en rt-alitat són molt rellevants. I en aqnclit st•ntit. t•l remeto u les paraules pronunciades p~r nna figura tan grandiosa com Béla Bartók qtw rt•porto c•n l'artide que hi he dedicat en aqut•!ita mateixa r~\i!!ta. Endavant, senyor Triaclú. amb aqu..-.!!ta iniciativa i amb tote.o; les que 11igui t•apaç d'iniciar de semblants, i, de pa!!Mada, potKer no t~eria 11ohrer pensar no solament en les emissores privades. Estic segur que c•ls t•t•suhatH, que tampoc no cal esperar que siguin t~spef·tnt·nlars u tc>rmini immediat, acabaran essent ahsolutamtmt imp01·tants. N'estic <'onven~ut. I no cal dir-ho, compti amb la meva millor disposi,·ié•. Del K~U 131 affm. Jawne Comellas e 17 437 e PANORAMA T e A R Òptica no unitària d'un Rèquiem alemany per XAVIER CASAHOYAS·DANis loenda de Iu quarta temporada d e PalauCent amb el Rèquiem alPmany d e 'Brahnts per I" Orfeó Català, l' Orquestra de la uissc Homande, el director Armin Jordan i dos solisLes dc pr·estigi, el baríton alemany ndreas Sc,bmidl i la sopa·ano italonord-amerieana Angda Ma a·ia Blasi (un concer·t interpretat amb èx:it, també. al \ 'ictoria H aU de Ginebra). L" obra és una r eflexió profunda sobre I" acceptació de la mori feta a partir dels pressupòsits luterans d"una grandesa - i bellesa- que sorprèn cada cop que s·e.,colta. Per la seva ultradimensió filosòfica admet orientacions complementàt·ie" i. precisament, discernia· l'enfocament que se li atot·ga constitueix un dels al-licients. Jordan. una núca opor tunista. no la va voler unitària, i cada moviment. mi>» a\int cada pas.;:atge. ,-an sonar a la recerca d·una personalitat molt definida que pica\a l"ullet de tant en tant a r estètica de la Contrareforma. Per exemple. el Denn alies Fleisch va bascular d"un començament somort a un scusacionalisml' mancat de j oia. En r esum . la versió requerida a rOrfeó Català va propendir a r efecti me. sense arribar a la h'Tattú'tat de la grandiloqüència. El Rèquiem alemany està prhat d·e,a~peració i la lectura de Jordan entestaça C 131 sovint en una exultació de caire llati, sincopada amb esp oràdics tocs d 'efecte. L"Orquest.-:1 de la uisse Romande va mostrar problemes als metalls i una presència onora correcta. co a que em fa dir, t'onvençut. qne la u ostra OBC pot tenir una consideració semblant en el context europeu per poc que Fo ter doni continuïtat a les seves milloa·s prestacions. Andt·eas Schmidl va cantar amb una veu sorpn:nf'ntment clara p er r amplitud dc la sc,·a tessitura i una dicció incisiva. subtil i alhora una núca ibil-lina , més escaient a un profeta qut> no alsncctots d"una ven anònima. Correcta la Blasi. rica d · f'X pei'Ïències mozarliancs perct')J· tibles en la ponden1ció del fraseig. Dci.xo per· al final Paulènlic Jlr!~ tagonista. l'Orfeó, Català c¡ue dirigeix J01·di Casas. Es ben palè> IJUftl director suís n'és un admiradodrrvent i la versió semhla\'8 pensada per aprofitar-ne tot el polenrial. Mi llor dit. semblava que I'Orfru ·'telccomanava"" Jordan i no a lïnrevés . Sense abandonar una upa· rent obediència, l'Orfeó va podr~· enntar a La seva manera. cà~da, expansiva, dramàtica. Va rcsisti.-lrs esgotadores exigències de Ja purlilu· ra. conduït '·des de dintre .. per unt>o so¡>r anos to domini aferrissat dtl diapasó. f • ,.,x Felic, iniciativa 'Ciàssica als Parcs'' 1 per X.C.-D. a recerca de no' e; audiències i un com eni entre L\juotameot i r \"~ociació Catalana d"Intèrprets d e ~lúsica Clàs"ica ba de,c('nlralitzat r oferta mmical barcelonina amb un nou cicle que s"anomeoa ··Cià,sica als Parcs"". Els concerts. a cinccentes p~et~. han tingut Uoc als jardins de Ja dutal: Turó Parc. Can Altimira (l"únic on ra .....i tència ,-a ser minoritària). Laberint d ' Horta. Parc Güell i rHh ernaelt• de la Ciu tadella (eh dos darrt>r~. el-. més concorreguts). L·e.'l.:periència ha estat globalment posili' a per a uns intèrpn-t-. que t'obraven a t'O.IIlbsió. :-ntisftb per L 18 -138 ramortitzució d· un mateL" programa en una sèrie dc concerts. Entre ells . el Trio d(' St. Cugat. Quartet Euridice. Clàssica BCI'\. L"Estr o Yocale, Trio dt• Trompetes d e Barcelona. Quintet Hameon Bcch. )[ou-~Iar Trc;,, l'I clarinetista Oriol R omaní. els nauti,.tes Peter Baccbus i Anton en-a, la :.oprano Rosa l'\onell, piani¡,tc" com Lluí· d e Arquer o Hclcna Bayo .. . A la d stu dds resultats. cal ser amhit'ió~ de C111·u al futur en la pa·ogramació i reclamar m f.s presència de composi ton- contemporanis i programes cobe,ius a l'estil dffi cid e · pianí;;tic o el ~c hubert liederi.stic. Cal atendre uno tradició tan nostra com la <"oral i apostar pels compositors de cn.-a, ara representats per ~1orca·a. Toldrà, Mompou, Uouli, Mont'>alvatge, Pu.eyo i Brotons, una llisto que s·ha d"a:mpüar n111h cJ, "noví~ ims"" i amb es trene.~ i rcrupt'· r acion s. com la de .Manel Blan· eafort. pt>r e..-,emple: sïmpo~n amb força l'I deure de situar fi¡,rure> C(lln la c;eva a tret de concert..Amb ofertes com aquesta i Jr, drl aló dc Cent. les uohersitab i ron· ~en a toris. lea de Caja }iad{i'~· J oH•ntu ls Musicals, Sant Fc~i Ncra, el Nick llavanna o els nous Cll'lc~ dr tanin dd Palau s"està creant una .'\Ur'l.a de música asscqujble i pt•r ~ tot" d-. em'to que tant de bo t''-, rara t"' atrueth a nb esnobs que nomr• ~ to·o· dt•léi:wu pel- concerts apara · . ' • qm· t•<. morufiquen perqu e' Polbnt eanrt>l-la un recital. l rorma Lluís Cons e clonal \ork. dt-a dti,a dtno oi1·e1J rahlb d'uns 1993 que e Carn, És ditat !t.po l1hè d·un1 e PANORAMA T R e A Boeylcens, ! mestre de clarinetiste s ò pe r X.C.-D. ocs gru p~> poden , com els del Lliur·r, oplur u omplir per· tr-iplic:nt Iu sala d 'actes del CPntt·o dc C ul t n nl Con temporània dc 13an·clon a amb un pt·ograma <>n qu(· u nes a¡,rr nïdes '·r evisitacions" dc Montf'vN·di (per Ernest Kt·t>nck) i de Rossini (per Benj amin Br·i ttcn) feien rlt> pòrtic a obres d'audició c~ igcnt , conct·etamen t el dilatat Poem in October de J ohn Codgliano en pr·imera audició a l'Estnt espanyol i el Concert per a clarinet i orquPstra dt· J oan Albet·l A mar·gós en v rimíciu m u ndial. Protago nistes j uu tument alllb l'Ot·qucst r·a i J osep Pons, el director , van ser-ho dos at·tistes estimats. Eltenot· Joan Cubcro vu convèncer per Ja concentració a plicada a revim·e el text d<• Dylan T homas (en l'obr a dc Coriglinno) més com un intens poema que no com una cançó a voltes un xic divugntòda. Ho va aconsegu ir· dci.:..:a nt ulhont constància de sal ut vocal i d ' ur• altissim gr·au de p repun:teió. L'ah re era Waltcr· Boeykeos, mestre de cla•·inetistes com L luna , que semblava esta r· encant at de desa fiar les dificultats del 11 0 11 Concert, concretades en la pr imícia sonora enmig d ' una orq1rc>stra molt viva i en l'espectacular itat en lt•s cadències. É s una obra f'Ompromctcdora i hrillant p er al solista. Els seus canònics tTcs moviments emanen i r emeten intcgr amc nt al jnzz i se'm fa difícil, en u na única a udició, tr·obar-hi punts d ' interès cstrutlural o fon:nal altres que nquestn referència o la mer ament virtuosística. Per omnipresent, J" a l'l'l'I jazzÍslica, en els seus vessant.. preservation i blues, s 'imposa a quol&evol altt·a car acterística diferencial. És una obra que sembla escrita en homenatge als clarinetistes "tranacultn rals" a l'estil de Ben ny Goodm un o Pau l Meyet· i que Boeykens va intcqJrclar totalment implicat en el joc. Orclu estra i director, com sem pre. Es a d ir, entusiastes. fidels a unes cocdons C(UI' dt•ixen la música al dente. Sc>n) orí volt>. però, en l"lncorona:::ione di Poppea i les Soirées rossinianes. P ·cep- ;ig. prodiri- ue el ·fer· sada cial. lr(eó lïn· apa· oder !ida, rlCò titu· unes del )lliS, una • els upe- 1an· amb CODI ¡del con· ri d. leri. -s dr una era faci se; 05 i IJjni La solidesa dels germans Pérez Molina per X.C.-D. U na presentació que es feia desitjar al Palau de la Música va ser , a nútjan juny, la del duo d e p ianos rormut pels gennans M. Lourdes i Uuís Pérez Molina. Iniciats al f:Qnbervator·i del Liceu, han p erfecoonat estudls a Budapest i Nova \ork. Formen un duo de !!ran solidr-a en el qual cada in:trument d. erxa espai sonor al company, segur · drn el protaaonisme. E l . o nunvar-ne "' conside' fran cam ent ' · es ruvell t ccnrc ~le, n l'alçada del q ue s'espet·a d11115 urtistcs que van guanyar l' any 1993 1111 Ar·tist Intemational Award que els va dur· a tma de les sales del Ca!Jlegic HaJl novaiorquès. .t, Cl'idrnt que subordinen mlunditat i fulgor a l'exactitud de La cor~~ndèn<'ia (cosa que no fan unes d' brque, per exemple) i toquen una manera que resulta confor·ta- ble. espaiosa i plaent. El seu Brabms (Variacions sobre un tema de flaydn) va resultat· sc>rè i més carregat de lògica que no d 'esprctacuJoritat, j en les R eminiscències .sobre Don ]ttan de Liszt cm va ngl'adat· comp rovar que s'interessaven més pet· r amenitat de Ics r itucio ns (Là ci darem la ma1w, Fi cir 'hc111 da/ vino, Concert per a dos pianos solistes dc Stravinsky, en el qual coexistien dosis convenients dc sever itat arclülzant i bon hu mor). Un programa d 'aquest calihr·c rs completava amb l' andalusisme ubst r·acte d c les Flame nqtu! rÍa~ de Carlos SUl:inyach (1915), un IJ¡u·celoní r esid ent als EstRIS Units, amb un ri tme admirablement sostingut pels pianistes i Calidoscopi de X avie r· Monsalvatge, una o bra simfònira dc 1995 que tras pua llum , facècia paròdica i claredat formal. i t¡uc, en transcripció, fa pt•nsar· <'n el millor Satie. 19 13Q e PANORAMA e A T R 7riomf personal de Joan Enric Lluna M~ qu Sa de per X.C.•D. I rlarinetisla J oan Em·ic Llun u er·o la basa d el prnúltim concert del cicle " E ls Diumr ngcs al P alau" umb d primer· dels clos concer ts p er· 11 clul"inct i or·qucstru de Cad Maria von Wrber·. És una obnr en què el clur·inot és Iu f01·çu motl"i u i que exigeix ta ula mu!!icalita l com fer·mesa . Les cxigènries vir·tuosístiq ues s' ban d 'inscl"ir· en un fil cooductot· fet de tensió i clr gància i aquesta su bmissió de la tècnica u l'expressivitat és, tal vegudn , la t•a r·ac·terística més vuluosa del jove intèt·pret valencià - que tenim Iu sor·t d 'escoltar sovint-, ta nt o més que el so brillant i cremós fms i tol en la tessitura p roblemàtica dc l'instnunenl, un rang dinàmic qut' prrmr t el joc subtil, un legato de pr·imcr ordre j un aprofitament gimnàsti<' del cabal respiratori. Lluna . qur ha seguit una can·era tan lògica com meteòrica, col-labora habitu alment amb grups pt·estigiosos (Brodski i Alexander Quartets, Nush Ensemble), amb ot·questres com l' English Ch ambl'r , la de Camlwa d ' Europa o la de SaintMar.· tin-in-lhc-Fir lds. Li van fer discret costal l'Orcruestra Simfònica dE'l Vallès i el seu titular, J ordi Mora. Jo tan disct·etes van r·csulta•· l'obertura de Les noces moza rti ancs, en què la trepidació dissimulava la man ca de cohesió, i E ,.,x. L Pauclt ri, mw dr ciu manaI ro rr~-t ramhr Clmp. la riat En o dr•IB\' ~nrrl· .\odre Piano mi•lab En•err El¡ prtit1 posta or; in wan e un a lectut·a fluixa de la Simfonia núm. 9 de Scbubr r·t que no donà idea del potencial d ' aquesta or questra. M01·a la va dirigir confu sament amb una gestua litat •·eiterativn i massa par ca , Lot xifrant la interpt·eLació a la t·otundi tat de la mr lodia, p et·ò am b un fr aseig tan erràtic t(UC fi ns i tot el p ed ï l melòdic es dcsrli· h uixava . .. La nitidesa convertidaen tensió. 1' exactitud dels atucs. l'a· tempem ment del metall i una major clcnsita l a Ja corda er·en assignahrrt.l pendents . Felif iconoclàstia del trio de Citaries Ives rondic rirs i lrndn jove. t es del, t fins 11 \Ionu \fend Crieg d'una linioli Imort ~nm brilla quest, Ltnt' l1Dt> per X.C.•D. E 20 ·1-10 n el rnar·c de l'exposició ·' Europa a la Postguerra/ Després del Diluvi'' , la Fundació " la Cabeu" proposava dos concerts. El p r·imer·, a càrrec del Gr·up Ma non. E r·a obvi que estava ccntr·at per l'emblt'màtic Quartet per a la fi del temps d 'Olivit•r M<·ssiar n, pe•·ò es p ot dir que li va r·obm· una bona quota dc p rolagonismf' l' altra obra del programa. que, en no haver-lú pausa , encara flotava a l'ambient t• n començar el Quartet. Era el Trio per a violí. uioloncel i piano d e Charles Ives ( 18H -1954), que, fins i tot en Ics seves obn•s c·onsider ades men ys substan('ials - 1·om aquest Trio , t·adicalment inconfor mista, acabat l'any 1905!-, suposa un estat dc fr uïció en l' oient alhot·a que una viva admil·ació per la seva iconoclàstia. Lo fusió (st'nsc conflt· sió) de r itmes i Línies melòdiques r esulta moderna fin s i tol ar n. Tota una lliçó. El Grup Manon , qu r Í's una formació dt' cat"àcter oh cr·t que assimila els artistes que nerrssita , ho fr ia aquest cop amb el clarineti.sla Joan Enl'ic Lluna (en el Messiaeo}al ro~ ta l d el violinis ta Víctor Jo>t Ambr oa la violoncel· üsta Amparo Cruz i el, pianista Andreu R"rera. El con cert es va fer a la sala 06 del c~ntre . . ' ctcs p etrta t·oo f t:r en . " tlur ver 0··al CuJtu ra l, amb un prano era tota u na r·eruiniscència de la prer an.ctat de I ' estrena en un camp, ,1~. " 1. d a,·an t d'un puhlie concentrac10 red uït, literalment encisut; prr. 1rs obres, però tamhe, per unes rer>tons . que s ,.unposaven en lu ,eu directes màxima contundència. '"" de tan v nent. Dc unQ1 i uiob justo¡ estat Recó d'un reà. t-col Lidn Pian, d'ap: PANO RAMA e Més mús ica que púiJfic a Sant Pau del Cam p a Fundació Barcelona regaJa un nou festival a la 1·iutat, el I Festiva l de Música de Cambra de Sant PJu del Camp. Es va celebra r entre rl; mc:.os de maig i juny, i constava d~cinc concerts de ft·eqüència setJIUIDOI tol propiciant la creació a rorre-(iuta d'una nova o rquestra de rambrn, l'Orques tra Sant Pau del Camp, de la qual està per constatar la \iabilital. Entrl' la r esta d'intèt·pre ts, cal Jt,tacar-ne el duo format pel violonccl·lista Josep Pazos i el pianista Andreu Riera, el Trio Guarniel"i, el Piano Quintet l\Ionts alva tge i el formidable quintet de vent anomenat Ensemble Orqucstnl de Cadaqués. El públic va omplir a mitges el petit recinte amb escassíssim a resposta per part del districte. Les bonesintcncions dels organitzad ors no ran cristal·litzar. És clar que les ronditions acústiques eren precàries i Ics dues mil pessetes de l'entrada eren taxatives per a1 públic jore. Le; obres abastaven des dc Handel, Bach, Danzi, llaydn i Mozart fins a Thert, Ma rtin , Arnold, Ligeti, ~ootsalvatge i Bt·otons, passant per l!endelssohn, Chopin , Brahms i G.rieg. Significativa la programació duna obertura italianitza nt del violinista barceloní Josep Fàbrega (mort l'any 1791), i d'un dels tres germans Pla, en Manuel, a mb un hrillant concert per a flauta i orque.~tra que docttmenta l'estil ga· ~t"al' europea " que practicava autisfl i 'oboistes d familia aquesta le;de la segona meitat d el segle xvn tan valorats a les corts del continent. De Montsalvatge, se'n recuperava L ) I)Ue .esdi· ]a tn ra- Jajor tur& Joan .rojo,é paro a. la dr ·ntrt I c¡ut' prtIP di úblit r )rs :ionl sen '!h_Quartet per a piano, violí, viola ~no/once/ que ha dormit el son dels ¡u.,106 dUt·ant tres dècades i que ha ~tat rebatejat amb el nom de ~ecóndita armonía: és agradós, d ~n postromant icis me quasi fanrea, De Salvador Brotons es va A Cele bratiott of . . . Ia JOiosa liescoltar _rmg op. '#1 p er a quar·tet amb ~ano (que figura cn un compacte aparició t·ecent). R T e A Bon es veu s per a Luci a di Lam mer moo r Ii per PAU NADAL esprés de sengles t'l'presentacions al Teatre el J ardí de Figueres i al Tcall·e Forhmy dc Reus, els Amics dt• I'Òpem de SabadeU, en el cicle Òpern a Catalunya, oferiren mé~ funcions d'un títol molt popular del gt•ao repet·tot"i operistic: Lucin di Lammermoor, l'òpera més popular de tot el rutàleg del seu autor. Gaetano Donizetti. Foren tt·cs representac ions al Teatre la Faràndula de SabudcU i una al Centre Cultural de Sant Cugat del Vallès. Lucia di Lammermoor és una obra sempre ngr:üda , tol i que no es pas fàcil d'oferir amb garanties d' hiL La dificultat principal rau a troba t· dos protagonist es adients per als pct·sonatges de gran lluïment, 11erò df' no poques dificultats: Lucia i Edgat·do. En aquestes representacions, aquests dos papers foren molt ben intct·pt·etats per Iu soprano coreana Sung Eun Kim i el tenot· mexicà J osé Medina. La soprano ja havia aconseguit bons i merescuts èxits en aquests cicles, com a Norina de Don Pasquale i l'om protagonista de Roméo et Juliette. La seva veu no ús gran, pet·ò té una molt bona tècnica i canta amb sensibilitat i bona linia musical. Escènicame nl, a més, va fer un personatge molt ben vist, ft·àgil i sense exageracion s en el vessant dramàtic. Pel que fa a José Medina , es tracta d'un tenor amb molt bona veu, amb facultats, seguretat i domini dc l'estil. El seu Edgardo fou d'un nivell exceJlent, cantat amb suficiència, lot i que una mica fei~-uc a l'escena. En la resta del repartimen t destacà la veu molt considerubl e del blll"íton Àngel Òdena, un artista jove i amb un bon uvenir. al qual no és necessari exagerar i fet• abús del volum pet· convèncer el públic de les seves conclicions. També n'abusà un xic, de la seva veu, el baix Juan Pedro García Marqués en alguns moments i ell no té la matei~a excusa que Òdena, perquè és un cuntant ja d'una certa veterania. J aume Aragall fill intet·pretà el personatge d 'Arturo amb presència i LI ona línia , però massa preocupat en algun moment. En el pai)Cr d'Alissa s'alternar·en amb molt bous result ats Rosa 'onell i Àngels Sarroca, mentt·e que Jaume Olives rra un Nonnanno una mica pàl-lid. Javier· Pér·ez Balista demostrà un cop més el seu ofici i el coneixement del D ¡;;:¡ ....eE. ~ 5I ~- Sung•Eun Klm ~- 131 gèncr·e, amb momrols molt reeixits, però no va poder· c•vitar que en alguns momentb r orquestra sonÍ's massu forta , cosu que sc•mblo molt difícil d'evitar, alr.scs les cuuclicions ncústiques del Teutre de Ja Furàndulu. La pt·oducció ¡,ignada per Jaume Mut·tor·eU (direcció d'escenu) i Pet·e Francesch (escenogt·afia i vestuuri), tot i <ruc una mjca mancuda d'idees, vn tenir l'humilitnl i la intel-ligènc ia dc saber t·rconèixcr Iu mancançu de miljans i dR r·esultals Cot·en disc·rets qua nt a la plàs tica i df'siguals quant al moviment i la direcció 1l' actors. En la rrpresentn<'i6 que vo tenir lloc a Sani Cugul del VuJJès, lo JH"Oingonisla fou la soprano madrilenya Milagros Pobludor·, guanyudor a dl'l primer premi en Ju datTct·u l!dició dt-'1 Concurs Marco de Sabadell i d'uns quants guardons en la darrera edició del Concur·s Viñas. Tol tenint f•n compte crue et·n Iu pt·imct·a vegadu que intcr·pretavu or¡uesl pt•rsonal{¡e i c1ue no vu tenir cap assaig de conjunt, la seva actuació pot set· ronsiderada com on èxit important. Tnmpoc no tr una veu molt gran. però és molt musical, dominà completame nt el paper. amb segurf'lltt en els uguts i delicada expt·essivitnt, mentJ·c que des del punt clc vista escf.nic féu uu personatge delicat i refinul, sempre com flotant, d'unheU efecte visual. e PANORAMA R T e A Recursos mal administrats a RigoleHo { una ~tlltu, ,ltdei~ Entr p e r .I.C. E 131 n ort, com r n tantes faiçons de l'rxistè ucia humanu , hi ha fac tors la m a nl·nnçn dels quals ofereix semprt! n ·suh ntH molt problemàtics. En nques t rns c•m •·cfrreixo a la " m llll l'U dc• coht••·ència", expressió t¡Ul' cul cnlcnd•·~', sense entt·ar en m uli~os massa sofis ticats, com l'ús o d rl•curs d'uns componen ts inadequuts i - factor fonamental- sense -intonin rntn• ells, per aconseguir UJH'" finalitats concretes . Pot esde' rnir també que molts dels factors rmpr:tts ~:tiguin vàlids, però pot ha' er-n · hj pro u que un de "ol, p e r nimi que :,igui, rr~u l ti inadequat o no manlingui una relació natural amb d" altre~ pe rquè tot es pt·oduciri in ... ali~faNÒriam ent. En el cas de le mnnifr~tacions a rti~ti quc ' . aquesta rt•alitnl acaba !',;rlatant en uns produ('lt.'"" que moltc ' egades resulten hlhriili-, mancats d'alè c reatiu, tambt- indefiniblement insatisfactoris. i que fon.;; i tot podrn arribar a resultar ('Utastròfic~. La ver-ió de Rigoletto que es va oferir al Teatn• \"ictòria i amb la qual e-.' a tancar la tt-mpo rada licetsti('a, cal >'ituar- la en aquest context, tot a<h erti nt a l'avançada. que malg-ra t tot s · ha e ta t lluny del darrer upò,it catastròfic e m entat. Aque~ta òpera dc Yerdi, com totes Ics de ~ru~durt>,a del compositor de Roncolc-. té una enorme complexita t interna. que "'~igpi_x un gran rigor a l'hora d'enCrontar-, 'hi. ~o es pot e~rar que un ... quan~ pinyol;:; ben rol-local'. un.-. cor-: ben resolt- o un per.;ooat;;e rentral ben dibuhat ho sahi tot. \"t>rdi é-. un creador de mú... ica d ramàtica m~sa profund i ma.s'8 ric. com f)f"r afa,orir plantejament-. exct"-~h ament simplistes. Le ~,e, obres _óo -(trames totals": ..óo (le«".. d'una gran potència i rique--a i demanl'n una autoritat molt apurada en tot~ els - l'US as- murrwn dr Ran 11 indi rl ronll IIOU h mies un im l'à ria " prt•èn 111nlest1 l!lltBblt 110 va 1 w for ui•, JI rtotrvi P'•oen l~in o:•rrec luta d d' \leSI ana de b bclll hà~m 1fU 12 \odrrl metre oatge . Lonic 1 Frrnat en pen lLaurin sa i b bhbfS ral Gi ru a1 L->iar-1 T~adc lltnt M-uoq, "'DOri .,j:n n tlrluo lllfnt (lfrò 1 A dalt, Stefano Palatchl I Laura Polverelli. A sota, Fernando de la Mora amb el cos de ball IJ('('te~. ( d mot -autoritat.. em "embla forta e-caient per situar eJ re;,ultat de la 'ersió qur en ocupa. i que cal entendre com a inte.,.orrador de ntlor, com capacitat, i rique,-a . potèocio, p lrnitud. domini dt" r ofici i creati,ital. L"ab~ncia d'aqu~t f"OmfM>Dcnt en [!;Din-bé IOl" els aspectes en què e" m:miff"ta l'òpera. des de la dirf.cció t"-Cènira 3 la mlillC'al. des de Ja int..rprt'lació a l'e•ci.'nogra{ia, ar•ba tO!a . Ua, dir nq ser dc t()rminnnt d'un l'l':mltut que sensr sc•· iutrínsel'lllll('nlm•gatiu '' a sintonitzar amb el q ue quulifirn' a com a res ultat:< "indefinihlt'tn!'lll insati.sfactori ". I tornant al q u e lw npnntont al prinl'ipi. no es tracin nomt-;.. t¡Ut' no hi haguessin t•ompo nt>nt ndt•quab, que n "hi ba' in i fo rço. s in(l tnmb(• Ya d e la manca de sintonia entre rlls. o han faltat ni idees bones un el muntatge. ni fac ultats vocals rcm.n~; . < pretiSJò cables. p t-r sttuar a mb mes fi el qne intt>nto exposar. Però ala 1' Ntlre la ins ufiència de recurs~· • • • ht"iJlllistel-. - que no pas •me..ustencta. . , · siotoDia xo- 1 la mes que re1anva d" alguns d".-Th;, hom bo dc parlar lutam, oi e\c cohrri duete 10\itàr tanta1 d'un { •b•oh e o la runa versió sense història , sense rtlleu. sense ne1·vi, sense capacitat dtdeixar rastre. Entrant en una anàlisi més pn~cim no va aconseguir donar •I. bo 1rça a la bona idea inicial dc JoanUUb Bozzo de trans mutació d el po>r<anatge Rigoletto amb l'ús d'una careta d'actor de commedia ¿,U arte segons que actués com a bufó o com a home . AJgun s •mfnts brillants de la coreografia 1. Ramon OUé, d'u na força creati" indiscutible i agt·aïble, oimés en tlrontext d'il'l'cllevància en q nè es 1111 u habitualment aquest apartat ca les produccions liceístiqucs, no lilll impedir que en el moment dc laria "Questa o quetia", la seva presència resultés excessiva i molesta. Un plantejament global de a•table vaüdesa de l'escenogr·afia 10 f& e\itar unes escap ades kischt 111 forma de decorats convencional~. mentre que cal aplaudir sense rt•erves el VIJSltlal·i , ambdós components signats pet· Isidre Prunés. ~rguint en aquesta r elació, la cnrrecció tècnjca gairebé impollata de les interven cions vocals d'\lessandra Ruffioi no va impedir ~na de les versions més glacials de ~ bell1ssima ària "Caro nome" que bàrim escoltat mai. O una línia de 1cu tan noble com la de Barry \nderson, no va aconseguir transmttre la grandesa tràgica del personatge central dc l'obra. També el l·onic color de la veu i 1' emp en ta dc Ftmando de la Mora es va p erdr e «~pendents més sovintejats del que hauria calgut, de falta d'exqwside!1 i bon gust. I encara, que les bonrs intencions del di.rectot· musital Giuliano Carella per col-laborar amh els cantats, per acomboaar-los gairebé, es transformés, a ltgades, en els moments exclusivaDitnt orquestrals, en una certa brusquedat de tempo i en esclats •;nors poc elaborats. Tot p legat 'n mostres significatives, i no utlusives, d'un to t que seguralltnt amh no gah ·c t·ecursos més ' ben administrats, hautia' ptr/¡ mes ltahat essent ben bé una a h ra to•a. dirllas;~ clar i obscur -que no vol cU;. ~u d marci.ió la fi. ar;o> is tri· ;ou in .rlar aqlU absolutament blanc i absoUiamcnt negre, nj absència de bla nc ¡ negre-; massa falta dc • <e al exces ~herência, en definitiva, en un pro~~~ ~e ha tingut en l'aportació ' tàna de Stefano Palatchi un ~tant -aquest sí- amb autori~at, i bun cor molt musical , les zone11 més a !Oiutaruent definides i "cohe' ., Mes rtnts" d'aque s t a prod ucc1o. llifdam 1 ent blanques, en definitiva. 1 PANORA MA R T e A Conte ntaris entor n d'un èxit: Sona r'95 per DAVID PICÓ S. E l segon festival de música avançada i ar·t multimèdia Sonar'95 (15 a 17 de juny al Centre de Cultura Contemporània dc Barcelona i al Poble Espanyol) ja és història. Una històl'ia breu (15, 16 i 17 de juny), multitudinàda (molta assis tència de públic) i va riada (u n programa d 'activitats geganu'). Tot plegat, un èxit. Però què és Sonu? "Música ava nçada", deia el s ubtítoL Avançada a què o a q1ú? Estranya d ependència amb el futur, la de la música electrònica, com si en el present no trobés el seu valor, o com si el futur· fos un valor afegil. P erò el futur sempre està a un pam del nas. I qw sap si, musicalment parlant. el futur serà un nyap. La paraula clau de onar és " tecnologia", en aquest ens ap.licad a a la música. Sonar va aplegar un munt d'acti vitats sota el d enominador· comú de la tecnologia: conferències. videoart, concerts, instal·lacions multimèdia, connexions a Internet, CD-ROM, DJ, una fi t·a d iscogràfica, música a la carta, etc. Un progt·ama ambiciós que ha funcionat a la per·fecció. Sonar, doncs, no és el festival d'un tipus de música, sinó d'una mane1·a de fer-ne. Es t1·acta d'una meno de ftra de pa·otluctes d'elaboració artesanal, per·ò en ve1·sió "endaUada" . Això fn que els productes mw;icals siguin molt diver- sos: mus1ca experimental, disco (el techno i Ics seves val'Ïants), electroacústica, ambienta l, do rrlux per a embarassades, etc. En podr·íem dividir l'oferta en música baUuble (ubicada a la carpa del Sonar Club. al Poble Espanyol) i no-ballable (al CCCB); una oferta completíssi ma. En el bloc de música d r ball cal esmentar Orbital, que va fer una actuació basada en el ritme efervescent dels seus anteriors CD, tot demostt'llflt tJUe són el g1·up techrw més en f01·rno d el moment. També cal destacar Dread Zone, que van mesclar el reggae (més exa<'Lament el duh) amb r electrònica: Biosphere, que vn creat· les seves utmosfet·es a mig carrú colre la música ambiental i eJ dance; Fungoria, amb el seu techno-glamour -porompompero; el bilbaí Madclman i Psychic Wnrriors Ov Gai. És cui'Ïós, acruest esclat del techno, que r cvi Ll mimèticament l'esclat de fa uno rlècacla, quan " tccno" no duia "h ". Un esclat que ha fet que una recopilució de grups Lecno dels villtanta, sota el títol d' Electric dreams, hagi esdevingut a Anglaterra Lm dels CD omb més èxit de la tempomda. En el bloc de la música no-ballable hem de diferenciar dos espais: el CbiD Out, on es podia escoltat· música eJcctt·ònica seleccionada per e:ll:p erts disc jockeys -oquest espai va tenir molt d'èxit- i l'Auditori i J'Escenari HaU, on es pr·csenciava 23 e 24 musrra en viu -o gnir·rhé en vi u. Un comentari. Des de fa anys, la majoria dels compositors han abandon at l'obsessió sistcmàti ra per· l'explotació del so. Aru esgoten totes Ics possibilitats -tant se nd si són tecnològiques o no- al servei de la creativitat. Per ò algunes pt·ces t'lcclroacúsliques són la vrolongació lògica d'aqueUa vella obsessió. Despr·és de dècades d'experirucnta<~i ó inst r ument al, el següent pas er·a el d e prescindú· dels instruments i q uedar-se nomé¡¡ amb la matèl'ia d'explotació: el so. EI dossier de p r·erru¡a dí' Sonar feia r efer·ència, p t·cdsamenl. a la '"transformació del so mitjançant l'electrònica''. Però In tr ansformació és un procés de modificarió, i el mitjà -electrònic o amb pedalsnomé- és allò que utilitzem per arribar a un fi. El fi és la mú~ica. però d'aquesta, el dossiet· en parlava ben por. la fascinació per la trrnologia, pel mitjà . pol esdevenit· ta n sertària com l'actitud dels qui rebutgc>n o xiulen la incorpor ueió tecnològica al procés de creació musical. i obliden que tots els in ·trurnents -vells o nous- són fruit de la tecnologia del _cu temps. Afortunadament. per onar Ya passar un grup que és una autèntica plataforma d'expres~ió de les actuals tendèncie.;; musicals, sen e discriminacions. És eJ ca de Vol ad Libitum. que Ya interprrtar obres de Lluís Gallejo. Karlheinz Essl i Jo ep M. Berenguer. \ltre-. músics que també cal esmentar ~ón: OUiver Coupille. Scorn . .Mcgarin Ensemhle. Jorge Reyes i. especialment, l'Orquestra dd Cao-. amb l'e tena de Caòtic de J. )1. Berenguer i J oan antmartí. El segle XX ha donat moltes proves que l'enlluerna.meot per la ternologia pot esde,-enir obscè i cruel -<JUeda molt lluny la vitalitat humorística del futurisme. Als mú"ie$. a mé , els pro,·oca una certa manca d'imaginació. Dels pocs grup imaginatius de ooar. esmentem )lacroma ~a, que ,.a saber mesclar tecnologia amb modè&ia i ironia. onar és una mo,tra del procés tecnològic aplicat a la mú ica i a l'art -que en si mateix no é ni més ni menys innoYador que allrt's procesos. Personalment. crec que se'n fa un gra massa, dc les virtub d'aquest procés. Però hi ha fesli' als per a tot. Una cosa & és ri4;oro ament certa: l'organització men~i'< un aplaudimt>nt. Tan sol~ amb dues edicioru: s'ba posat el públic a la bub:aca. L'any que 'e caldrà ampliar la butsaca. amb el ruport de la tecnologia. és clar. PANORAMA R T e A El jazz de la imaginació, al costat de casa p e r D. P.S. o veiem allò que tenim m~s a prop. Europa està rurcida de músics de jazz quc, a més de tocar en formacions estàndards, imaginen noves mÚ¡..iquc" i le~ fan possible dc1> de l'experiència d'haver passat per nomhrosPs formacion . Són radicals, sense ser pedants ni traumatitzats. Inoovt'n pet·què tenen engin). gràcia, imugintu·ió, fot·ça, característiq ues quc> difícilment trobem plegades f01·a d'Eur·opa. Aquests músics. els tenim molt a prop. alguns ens són veïn". però no els veiem. Sovint nürrrn m~s enllà, cap a continents llun) a n-. i les seves músiques exòtiques o irresistiblement de moda. Però del veí. no en fem ni cas. La isenu .Mo~tra de Jazz Europeu {19-22 juny), organitzada pel Tallet· de Músics, és, tanmatei.x:, una mostr a dels diferents punts d'evolució del jazz (pet· dir-ne d'alguna manera) qu<' es fo a Europa. Diguem-ho d ' entrada. La Mostra va ser un plaer·. en la qual cada concert era una incògnita resolta amb qualitat, humor i innoYació. Durant quatre dit' . ri jazz -jazz?- va sonar diferl"nt i dt>;.inhibit. Si a ahò. hi afCeOÏJD que cadu n it uctuaven dos grups i <JUP la snla era I'Artenbl'Ut de Barcelona, on pots escoltar t'l concf'rl S(•ns<· nglomrracions. mentre prens una copa a pocs metres dels músi<·!>. la 'alonteió final havia de st'r. ~en..,(' \UCÏI·Iacion . e..x:traordinàtiament po~ili' a. La primer·u actuació. una de le;; més sorprenent" dc lo )fost ra. ,-a st'r la dels fr ancc;.os Romonstre. una formació dc tn's tr·ombons ~Patrick N Charhonnier-, AJaín Giber·t i Jurkt, V!'illé) que tenen riwmm· t·om a inf,'l'cdien t essencial. La música salta del &o pesnnt i hur·lrsc al més lleugcL', umb ~~ rnl.'lòdics imprevistos i ritme iurisius. S'establei.x llJla guerra sonora (i físi<·a) entre els mfu.ics. amb Jl<'h· tt•s lrc' es en què la melodia c-drlt tri;,tu, tan trista que un d'ell' 11 ha,•er· d'abandonat· l'esefna \Íctima d ·u na depr·c>"si.Ó. Una arlundó arnl1 gr·àcia. imaginació i sons irnprohn· bl<>s. A continuació va netuar .lon Rose, un dels violinistrs mi•s 1'11111· promesos amh l'expt•rimentnrió musical. Malgrat el sru pn•,ti¡!i i ri f<'t d'és<>er r ànima del projecte Thf Rdati\ e \1olin. r actuació dt> Ro-t no va passar de ser una runu·a e"hihició dels sons que s'c,trru1·n d'un ,;ou amh r ajuda de la lernolu <ria. EI va acompanyar al piano ~ ' . Agustí Fcrnàndez. Cadnscu grlll)O· lava per la seva banda, tol ¡;entrant un caos sorollós en el qual sobn•sor· ticn t'ls gar·gots clectrònil's ~-~·1. 1iolí. Lna Uàstima. perquè el gcm 1lt·1~t~· gia el' \gu"tí Fernàndez mm•~" mé'> protagonisme. , El ~c ..on concert va srr el mt•, ~'~" n~ it -p~to:er massa- alt· paut·c' dd jazz. )lax Sunyer (guitarra) 1Ju~ lui-, Santacruz (saxo) van torar un grapat de ternes de Toma te cnn t•ro.l· ta. \l'r ...ió a duo d'Arroz coTI rro#tl. EI lirisme del saxo contrastuVII n?•b f' lltrdàcia de la guitaiTU, i rstnhhtJn .. 1 • s ' escap avr.n noli'> ¡t f 1m e{!s eu que blues i flamenc. Virtuosisme al •tr· . d. una mqme . . tud fXte•'Í\ 't'I • alnt•nt controlada. ar Dr!1t' 1rd.1 Deo;prf..., ,-a actuar .\d ouo " . . é· a ¡r. amb el •!rup ,-uqumua. ' h . dc Cun I acompanyat de e Ltus "' z (·a~o Da\Ít JOif> lla1~1 hahil tiOIÍí, Wò lua I preju El miDo art u¡ (•uc e PANO RAMA T e A R D, luc·kr- sant i b ~l' inri· .o nord l }ll'ti· '<dl•\; Agusti Fernande:& l :lis u jrtima ó amh >roba· • Jou r!lm· otarin ~i ri :e Tlw Ro•t urio·J ('axo), David Mengual (baix) i Dand Gómez (bateria ). Aquests jo1e~ músics -es¡H't'ialm enl els dos Dal'id- von mosll·at· un estil i una habilitat admirabiE>s. lot imprimint dosi' d'energia a les peces intimistes però intenses del sevillà D clgado. [na borreja fru ctí.fcr·a de jazz sen se prejudicis. El tercer concert va set· un dels millo!'ll dc la Mos tl·a. La pt·imera actuació presentava P ep Pascual l:a.to) i Ben Davis (piano), dos músics joves d 'experiènci a rontt·astada. E ls paisatges delicadíssim s del piano donaven pe u a les f~ti tcs melòdiques del saxo, d 'on fluïen frases, citacions, sons i estils de tota mena. Fins i tot vam sctir un blues tocat Rm1> una tl'ompe tn de plàstic, amb una gran tècnica! Una síntesi d 'influè ncies. al'ticulada amb sensibilitat, r a uxa i compenetr ació. Esplèndid. La segona actuació va ser tan exòtica com gratificant. Es tracta\'a del grup Karo en una formac-i ó de trio: ch cll (chap man sticl,·), Danirl E mmnnut>l Suys (clarine t) i Pie rr¡• Na r cissc {percussió) . Van t'o rncn~a r i acabat· el conc•et·t a mb un r itual religió<i, r emotarnrn t s imilar al ball de bas tons. Vnn tocar pcccA del disc· Gira Cirasole -vuriacion s de temca populm·s italia ns- i d 'nlu·cs pt·òpics. Totes umb un regis tre harmòni<· peculi urí.ssim i l'it111es qna Hi tdhals, sola la mirada atenta dc c hell i el seu stic:h· ( una mena dr mànec dc guüal'l'a) elccu ·ifi cut. Va ser folklore, o ric.>nt.alisrnc i humot· moderat , en una nctuació certame nt singulat·. El darrer concert va set· el de la dis ba uxa. Van començ•u· r is alomanyA Plane t Blow: Roger· JJ anschd {sa xo), Lu lfi.ibsrh ( tuba) i Jon • Schipp<'r (bate ria). Sota un r itme de banda dc roek, la tubo in vcnt.a vn fuses I'Ítmiques i el sa.xo pussava dc la subtilesa a l'esclat sono r· més snlvatge. Enet·gin f•fN· tis ta. f més contundèn cia SOI'O.Llosn, esquitxada dc preenrc¡,,ri s tTnme nls, és el que van oferi r Tit•mpo a l Tiempo, un.a formació composta pe r Bene t Pa let {tt·ompeta) , J ol'tli Rien1 (gu.ita•·•·u), Manel Vega (baix, contrabaix) i Quico Samsó (bateria): espetees sonors -que l'('corde n Konice- de riqu c11 textures e 11 tra nsforma ció que impossibil iten u nu fhüdcsa més imaginativ a. Tot sota el lema: Mrtsito ergo sum. Un, dos, tres i quate . La Mostra va acabar amb escàs públic i poquíssima difusió a La prems a. El nostre veí és w1 mús ic excep1:ionn l, pe t·ò tenim la tele tan alta que no e ns assaben tem dc re . J·eurn t·nolopiano rin)&- Jerunt resor· 1ioli. 'enrr· rcixia ¡(, rt- esdd ~!I í~IIIIÏbfu1l/ ~ IIIII1fu1j] ooíiDlmiD CA TA LliNYA MUSI CA I REVISTA )fUSlCAL CAT \LANA CI Sant Fanc·csr de Paula, 2- 0800:J Burcclonn Butlle ta de domil'iliució barll'ñria P\Lc\U DE Lr\ \I ÚSICA C \ T \. S..n}o~"<, cb ogruir~qu~ ambriirrt-cat mru roml>lcJI]jbrrtu ucrnguin rJ, r~•hni•<JUecl• ltr•·•o•utnrà COl\ OR CI DEL L.\'\1, pell>ugomt•nl de Iu rnr. o •uhscripricí o "CATALuN\ A 1\fÚSJCMRE\ lSTA MUS ICAL CATAlANA". N" Cmupte Dl¡:it con lrc>l N"Asi·nl'iu i Jo,Í' ar un crol· ~000 ro~ta. Titular - - - - - - - - - - - -iBaoc/Coixo - -- nncb ;tiJiitn Cul omplir IP."' fifldl's rorrectoml'nt 3 (t, dt lot•r· 3ment 1 ,¡~ad~ 1 dir, :unbl N"EII tÍLHl \clrt•çn ug1!cwin DO DDDD DDDDDDDDDD -----"1\i 'nrin - - - -- -- - - - - Signnturn Pohlac·i6 - - - - - -- - - -- - -- Butlleta dl' sub;;ccripció - - - - - - -- -- - 1\om i ••ognom,¡ - -- - - - - - - - - - - - - - - - -- -- -- - Prof<-JI.sió 'I'<•IHnn - - - - - - - -- -- Cao·rrr l'ro••íncia - - - - - - - - - - -- - - l'oliladó - - - -- - - - - - - -- - - Otc•. - - - - -- f'ori• rfrc·tiu l'im1H1rl miljaotanl fH ..itjo 2mhscriur~· rn a (lOrtir tlt•l núme-ro O O loló hnnruri adjunl. <tutb In e¡ u o tu un u al clt• 3. 1)75 ples. O clmniC'ilinc.ió butwiu·iu. Prr n t-'Ubs~-ripcinn~ n rt~BlC'iHJ{:;CF't runsulteu elllrt:ll. •cmc•Rinil Ul' 2,225 O o PANORAMA e R T e A FESTIVAL DE GRANADA Una mirada vers el Sud Ln idhuc b si.!. dte. li . ljlllll '• ..-n'>~' per FRANCESC TAVERNA-BECH a 44a edició del Festival Internacional de Música i Dansa dc G t·anada va in a ugur·ar-se umb un con cert dc veritable importància artística, ja que, fugint dels costums tradicionals de començat· amh un acte espectacula r. va obrir les seves activitats amb un recital de la mezzo-sopt·ano Frederica von tade i el pianista Roger Vignolcs. D'aquesta manera el cicle mnsica] gt·anadí, un dels més antics d 'Espanya, assenyalava una nova orientació que, sen e abdicar d'aquells esdeveniments simfònics i coreogràfics que li han marcat la seva història pa sada , vol ÍJlSerir-se dins d'una ünia de més rigot· tant en el vessant musicològic com en el cultw·al. Així, 1' actual edició, acollint-se al títol "]a mirada al S ur·", h a d esenvolupat una programació al voltant dels contactes de la música europea amh el món àrab i a ltres cultures mediterrànies. com poden ser la turca o bé la jueva. Certament. si es té en compte que anú dia le grans orque tres i els més p t·estigiosos intèrprets visiten dut·ant l'any moltes ciutats de la geografia hispana, un Festival entès com a esdeveniment d'excepció ha de tenir un altre enfocament per no reincidir en continguts i noms habituals a les tempot·ades. ~atu­ ralment. després de molts anys de seguir una política -potser en el seu moment nece sària- d'espectacles musicals, amb el que això suposava de captar· un públic fidel a determinat hàbits. ca nviar de sobte d'orientació podia constituir un risc quant a perd t·e clientela. Segurament per aquesta raó el dir·cctor del festival, Alfredo AraciL i el seu equip de col·lahoradors, van e tructu- L 26 Freclerlca von Stacle rar les activitats del cicle de maner a que les tradicions establertes hi tinguessin el seu lloc i que, al costat d'cUes. n 'hi haguessin d'altres crue obrissin nous camins vers els objectius que s'han marcat per al futu r-. Així, sen e ésser· exhaustius, en el programa general s'hi feia palesa aquesta nova política, ja que al cosLUl de la música aràbigo-andalusa, el flamenc, els oficis de la lit(u·gia mossàrab, o bé els cants tradicionals de Bulgària, hi teníem la pt·esència de les Scherezades de Ra, el i RimskiKorsakov, les evocacions de les '·músiquE's tur·ques" de Mozart o Rossini així rom també el concert Egipci de Camille Saint Saens. Programació de critel'Ï obert que, per altt·a banda, tampoc no deixava de banda noms tan impot·tants com Bartók, Hindemith, Orff, Purccll , Toldt·à i Lccuona, amh motiu de les seves commemoracion . o la presència d'autors contemporanis com Luis de Pablo, Saygun , Brouwer o, entre altres. Monlsalvatge i Prieto, al costat d e clàssics com Stravinsky, D ebussy, AJbéniz, Webern, Falla, Haydn, Beethoven, Bach, Handel. E'Lc. En dE'finitiva. els concerts manifestaven un caràcter eclèctic i definien una transició vers un altre esqut'ma per a l'esperit d'aque t Festi' al que en els anys cin- quanta van impulsar mú~ic, tan significatius com Gaspar Ca--a. dó i Andrés Segovia, recordant segurament aquells temps en d1 quals Falla juntament amb Fed~. r·ico Gan'Ía Lorca i alb·es ¡u·li~le~ granadins van organitzat· rltJri. mer· concurs dc cante i tumlw algunes audicions de música dà,. sic·a e n E'lr·ecinte del Genrralife. Al ma t·ge d'aquesta diguem novetat, cal refet'ÏJ:-se ar·a als qua· tre concerts inicials del Fcsti1al, actes que gaudiren d'tma nom· hr·osa audiència. Així, l'ob ertura va constituir un p r·ivilegi per a tots els a~sis· lents, ja (fll e Fedel'ica von Stade va ofer·ir· una varitable IJiçó ma· gistt·a l del q1.1e ha d'ésser la ioll·r· pt·etació d'una cançó. EfeclÏ\a· mE'nt, no va circumscriure\ a lluït· la seva veu admirable i hrn servida per una tècnica d'inqür,. t ionable eficàcia, sinó que amb ri gest, la mit·ada, l'actitud i t'I re~•· trc adequat de la coloradó. la soprano va ambientar sug¡¡esLÏia· ment el contingut de cada cançó. En la veu de Federica von Sta· d e, magníficament acomboiada en tot moment per la pulsació pi'('Cisa i emotiva del pianbla Rog<'r Vignolcs, les Ariettes d'A· lesanrlro Scarlatti ens van srm· blar· revestides de bells urabcsrs l àbrils inOexions líriques. Els fie· der de Strauss van manifestar apas ionament i emocional C\· pt·essionisme poètic (recordnrrrn S<'ffiJ)I'e Meinem Kinde i. r~pt·· cialment. un antològic Jlorgen). D 'tHfuesla a t1nosfera srnsiblt• ¡ espir·itual, es va passar a la s.rn· sualitat i a l 'enjogassament vtla· üsta dc las Cinco canciones po· pulares argentinas d' AlheriO Gina.stct·a. i potser aquí es VIl rer P alesa . una de .les virtuts d'aqor·.· r ta cantant que. no solament 1 1' . . Ut' fr uta fí'nl el seu treb all ' 81110 q els cpi. odis de cada cançó eb ,¡u com tuta autèntica realitat. 4aml funtla EJIRS I ml't'r >tmpl J'{Jlllli il·lurn i final un l'l' ¡j¡.,. rJ, prnnt qn~, lnl.'d El bonit: Pard True1 l'íl'IO El poJe DrilU' pany litza• Geor Ral ff Jlarti Rosa ~ir 1 rume Jll'fh titat dir.t orie1 folkl tóLa ('jjml trar ~ la.tt part rad PANORAMA e R r Han as~a· dnnJ n rb lede- ti~tes pl'Í· •miJé cià.-. life. 001)- ([llll· jval. :10111· jtuir ISSi.:tade ma· uterliva· !'s a ben fiie~· nb ri ·egil;· ). la til'8· IÇÓ. Sta· iada ¡ació 1ista d'A· sem:scst /ie- :star ex· lfCffi spe•en). .lc i sen· rita- po· erto ¡{er uer disque riu l n altre canvi dc p sicologia i .JI¡m· d'e.~ressió va adoptar per a Jr. ·i• cançons de Debussy, entre ,n.., la dramàtica Noel des enfants qui 11 'ont plus de mn.ison~'. cantad~ •·tl\(' accents melodrmnallcli, pero .i amb una tristesa desolada i profumia. També en les Cançons gre[!Jel dc Mamice Ravel , la cantant l'lll't'rtà a donar-li l'adequat toc de ,101pticitat que reque reixen els raniS populars a la vega du que les il·ltuninava amb belles coloracions, i fmalment els Chants de France, WJI\'full de melodies ben conegu~ de Joseph Cantcloube ens van ~nnrtre de gaudir d'aC(ueU art que, malgrat el control rigot·ós de tolli els detalls, r espi1·a naturalitat. El srgon concert el van protagonitzar la pianista Rosa 'lòtTesParclo i rOrquestra Sinúònica de Trnerife dirigida pel ¡¡eu titular, lírtor Pablo Pérez. El programa tenia l ' interès de poder constrastar dues versions on¡urstrals de Ja Rapsòdia espanyola d'Isaac Albéniz, reatitzades t·espectivament per Georges Enesco i per Cr·istóbal flolffter. Tant l' wut com l'altra 11artitures van tenir com a solista Rosa Torres-Pardo, que va reeirir absolutament en Ja difícil tomr'a d'interpretat· un text que t·-.ent idèntic en esperit. diferia tn intrnció. En tot cas, la pianista 1u fer palesa una vel'itable sensibilitat emotiva per conferit· al. discurs virtuosís tir una suaaesbb h1a ganuna de timbres i comuniratiu:. accents de veritable sentimrnt romàntic. Quant a les versions de la músira d'AJbétúz, podríem dir que la d_'Enesro, realitzaria a les primenes del nostre segle, és més res~tuosa amb l 'estil i inten ciona~tat drl compositor català. és a di~, mé pintoresca, scnlimental i onrntada a ressaltar el contingut · p er la seva lmnda Cl'isfo!IJ'onc. ' 0 I t'b a l-lalffter, aleshores un jove · eom posttor (1956), en J'eorqueslrar aquesta rapsòdia va fer 1ll1 lllagnífic treball d'instrumentista. tote11riquint la sonoritat de la llartitura; amb tot, la ¡¡eva acció la desvirtuar en cc1·ta dosi l'es- T e A Josep Pons sèn ciu de la música d 'AJhéniz, e n intentar la creació d 'un concert dc l'estil del simfonisme brahmsià, asp ecte del qual , <'t>rtament. Albéniz estava b e n allunyat. No hem parlat dt> I' Or·questra de 1(-nerife, ni tampoc del seu director Víctor Pahlo; c·ertaruent , no ho van tenit· fàcil Jlet· clonar a cadascuna d ' aquestes ¡·apsòdies el seu sentit. Tanmateix, sota la rigorosa batuta de Víctor Pablo. mai descentrat per possibles efectismes sonors, sinó atent a teixir amb cura els plans sonors tan evocador · de paisatges. de sensualisme i ambients d'Albéniz. D ' aquesta manent cadascuna de les dues versions orquestrals va tenir el precís cnfocan1ent diferenciador. Entre aquestes dues concepcions de la Rapsòdia, es va inte r¡Jt'etar una inte1·essantíssima obra de Luis de Pablo. Latid~s . en la qual lllla orquestTació d 'irisades formulacions tímbriques envolta la pulsació constant del timbal, desenvolupant a mb claredat i varietat nn p1·océs formal que rt>vcla tm a veritallle coherència et-eativa. Amb aquesta obra i el popular Capricho español de Rimski-Korsakov - partitm·a no gens m<>nyspt·eable per la seva exemplar qualitat orquestral- amb Ja qual finia el concer·t, l'Orques tra va demostUJ' el seu alt nivell musical, que sense dubte avtú la situa en un dels p1·i.mers llocs del panorama simfònic espanyol. Les virtuts d ·aquesta admirable orquestra van assolir tul altre èxit re:; onant en eJ tercer· concert del Festival. en el qual Ví('tor Pablo va posar de manifest Ju seva .flexibilitat en situar cada pat·titm·a en el seu moment bistòl'ic i a la vega- da oferir-ne la m~s ('Oil\ iJu:ent tradut•ció. El pt·ograma s 'init•ia\tl amb ~Ja Mère L'Oye dt• Ha vel, ft·asejadu nmb gust eÀquisit i potser amh tc•r·ttl parsimònia, pt•t·ò qne va culminar e n una Vl't'itnblc apoteosi de colors ot·questt·a ls i va acabar amb una inlt'I'JH'clació de gr a n força expressiva i brillant cxpoíiició sonora de les Metamor- fosis simfòniques sobre temes de W'eber dc Paul llindt·mit h , una pat·tit u ra complt•xu, pel seu desenvolupament on els recursos contJ·apuntístics són utilitzats de mane ra exhausti' a i el conjunt i ns t l'U men tal trans rÓJ'J'C sen s · pausa per plantejame nt¡¡ veritablement virtuosíst ics . Entre aquestes ducs obt·es vam assistir a una inoblidable actuació, ju que una altra vegada Fedm·ica von S ta dc ens va commonJ'C fins a punts impensables amb el seu art en una Scherezade de Ravel d'alta i poè ticu tensió lú·ica, mentre que e n les cançons d els seus compatriote Cershwin (Summe rLime), Bcl'llstein (Somewhere) i .Terome D. Kem (Can "t help lovin dat o 'mine) va demostTar la seva qualitat in teqn·etativa en reflectir ptmtualment el caràctct· entre sentime ntal i popular d'aquestes senzilles melodies. P e1· fma)jtzar aquesta cr·ònica s'ha de posar en relleu la bt·illant actuació que va t·ealitzw: la jove Or·questa Ciudad dc Granada, de la <rual act-uabnent és el director Josep Pons. Fastuo es van ésser le · Lectures de les obcr·ttu·es d'Un rapte en el Serrall de Mozart, i d'Un turc a Itàlia. dc Rossini, així com també de la Música per a uns focs d'artifici de Handel. Entre elles s'oferiren les audicions de dues obres de Luis de Pablo: Notturnino, adnúrabJc joc de r eUotgcr·ia r-ítmica i interessants troballes túnbriques, i Elephants lvres, partitura que s'endinsa en l'esperit de T.L. de Virtòt;a. El pro¡;,•r ama era quelcom Llat·g, pet·ò \'a en'Ïr per confirmar· la trajectòria ascendent que està seguint el conjunt gmna(lí en mans dc.> Josep Pons. PANORAMA JOSÉ RAMÍREZ El prodigi d'un soprano pe r TERESA MARTINEZ o és gaire habitual trobar dins r l panorama líric més proper una veu excepcional , ja no n omés pet· la seva tessitur a, sinó també per la seva proj ecció. El posseïdor de qui parlem és José R amÍr E'z, u n j ove ca ntant d e 28 a n ys nascut a Villarrobledo (Albacete), que r espon al r egistr e d c soprano masculí. La seva nota biogt·àfica ens explica que la seva t·elació amb la música començà al seu poble en el grup de cors i danse , i que es centrà en el cant als 13 anys. Des d el 1984 viu a Múrcia . Aquell any començà la canera univer sitària de filologia clàssica . Quan l'acabà, el1991 , decidí .ingressar al conservatori murcià a estudiar cant. Estauaforça tip que la gent em digués que cantava molt bé, que tenia una veu fora del normal i que per què no em dedicava professionalment a cantar. Que ho intentés ... , explica José Ramírez. I perquè no es digués que no ho havia intentat, va anar al conservatori. Aleshores estava fent opo:;icions de llatí per a ensenyantent mitjà, p erò no vaig tenir sort. D'altra banda, vaig rebre unes beques i vaig decidir anar pel cant amb mires, de m oment, professionals. És alumne del mestre Ginés Torrano Soler, al conser vatori de Múrcia , i ocasionalment pten classes amb Isabel Penagos a l'Escola Superior de Cant d e Madrid. Quan li pregunto pet· què té la veu de soprano, em r·espon que la naturalesa ha estat gencr·osa amb ell. No sé ... Vaig veure un foniatre i tot era normal. L'ex- N 28 plicació é:; que la posició de la laringe és alta i que amb la pubertat no h.wvia baixat prott. La veu en comptes de canviar una octava hauia can uiat tres quarts d 'octava, que és el que acostuma a ca nviar la veu femenina. -En qualsevol cas, poden dir que la teva veu és peculiar. -Bé. Aquesta veu en un horne és prevista en la.fo niatria; és un cas excepcional, però perfectament normal. Però crec que el que és molt important és que hi hagi qualitats musicals. Vull dir que de sopranos masculins. n'hi ha, i de mezzo-:;opranos ... , però s'han de d01wr condicions. Per ser músic o cantant, no sols la ·ueu és important, hi ha un munt de qualitat.~. 1, de Jet, constantment surt gent amb millors qlLalitats musicals que no vocals . Com la veu. Jlquesta no és només les cordes vocals, sinó tota una constitució .{LSica. Tot hi influeix. Malgrat tot, José RamÍrez no dóna massa im pot·tància a l'excepcionaüta l de la seva veu. Diu que ho assumeix com quelcom nol'mal qu e p ot donar-se en qualsevol. El que sí assumeix i reconeix són Jes seves qualitats musicals. El repertori que afronta José R amírez és més extens del q ue es pugui pensar a primer cop d' ull. Aquest es basa , principalment, en els per·sona tges masculins transvestits dl'l ven tall operístic. com pot ser· Cherubino de Les noces de Figaro o Oscar de On ballo in maschera , és a dir, el r·ep ertori de sopr·ano masculí o d e sopr·ano üric lleuger, o de coloratura. Des d'un principi sempre he enfoca t el meu treball de ca.ra als personatges mascu- lins de soprano. N'hi ha molt$, sobretot al Ba.n·oc, fins i tot de la mc"i de Rossini i Straus8. No é.1 tan li mitat com pugui semblur. També puc afrontar perso11rll· ges amb veu de soprano als ora· toris . -Alguna vegada t'has plante· jat cstucüat· papers femenins? -No, perquè crec que lri ha molt bones canta.nts que donen la talla perfectament. A mé.~, no em sentiria còmode. Crec que és ttn repte i que en un moment donat puc ser igual que 111111 soprano dona, però IlO m'ho plantejo. Alguna vegada ha cantal algun pN·sonatge femení a títol pri\at. p<'t' ajudat· a estudiat· algun l'Om· pany o en alguna tertúlia ... Malgrat tot, amb vistes a 1111 concert, cdxò de fer papers femenins, és igual, malgrat qur no t'has de disfressar... flm d'estar molt segur del que fas i, sobretot, sentir-te còmode. El seu repertori es completo amb el lieder, àries italianes dr concert, cançó anglesa, francesa i <'spa nyoJa. Jos(• Ramírez ba actuat n tli· versos f'Scenaris espanyols, amh Montserrat Caballé a Valènr·iu, amh Pedro Lavirgeo a Logrouyo {en un homenatge a Manud Aus<'nsi), a Sevilla i Múrciu. on va intet·pretar Trujaman tir El retablo de maese Pedro, de Manuel de Falla, i a altrrs indrets de la geografia cspan)O' la. J osé Ramírez LaJUbé vu espl aiar la seva veu al Palau dt• la Música Catalana el pnssul 19 juny en l' homenatge a Ma~JUf~ Ausensi. Acompanyat al P1011 per Helena Bayo, va interpr~tar Ja ve~ a '·Svegliaterni nel con• dt• J ulius Ces a r de HandeL . de veu -C reus que el teu opus r>tà -M m11sic delCO infra rom e llors. Pode ron11 DIPrtt -Q cntr< la rl<~ -E false barít reu 1111'12 meu .!et e feme -¡' -¡' rnm hi /¡ orta treb, o de per(, PANOR AMA olts. 1 de lo és Jlar. natorantr- ,? ! ha mcn ,no re és nent 111111 •¡'/ro lgun .Yal, l'homenatge José Ramlrez en un dels camerinos del Palau de la Música moments abans d'inlclar•se a Manuel Ausensl el passat 1 9 de iuny :om- [ 1111 !Jers que Has JS I, Jet a s de ces a . di- mili .cia. •0)'0 Jllfi • on , El de ares l}'D\'3 ¡de I 19 )Ur! ano ~wr 'de rotà infravalorat , a Espan ya? -Malgra t que en els ambients mmicals en general encara és desconeguda. no crec que estigui infravalorada. Un cop qu.e he romença.t a cantar a diversos llocs, l'han anat coneixent. Podem dir. encara que sembli rontradictori, que sóc relativament cksconegut. -Quina és la diferència bàsica mtrela veu de soprano masculí i ~de contratenor? -El contatenor és u na veLL de fa/Jet. Sempre és un tenor, un baríton o un baix que conrea l~1 reu de falset i canta com a mczzo o soprano . Aqnest n o és el meu cas. La meva veu té de falset el que pot tenir qualsevol veu [Pmenina . -Aleshores, no podries cantal' l'um un contratenor... -.\'o. Perquè en el meu cas no hi ha falset i no tinc les dues o~taves de tenor o ba ríton . Puc lreballflr en papers de soprano, 0 de mezzo si no és molt greu, ~ò de no de contratenor. - Pod em dir que la teva veu està empar en tada amb la dels fan1osos castrati'? -Doncs no ho sé, perquè no n'he sentit mai cap. La veu dels castr ati era més aviat infa ntil ... No ho puc jutja r. La primera impressió e11 sentir-me pot fer pesar ell els castt·ati, però ja he dit que la meva veu és de soprano ma.sculí. Exactament femenina, femenina, tampoc no ho és... És com si més amunt clel tenor hi pogu.és haver u na ·veu més aguda, sense deixar de perdre les característi ques d'una ven masculina. Fa més de dos an ys que J osé Ramírez té un disc al met·cat. Es tracta d"una col·labor ació amb el compositor alacantí J osé Chap'ino en el treball El breve infinito , en q uè la música newage es barreja amb tocs operístics. També existeix un projecte en el q ual R anúrez col-la bot·a amb a ltt·es músics, entr e e1ls Luis Cobos, i que veurà la llum p r òxim amen t. J osé Ramí rez també acaba de tastar l'experiènci a d els concur sos, q ue jutja posi tivament. Fou un dels participants al ll Concu t·s Inter nacional d e Ca nt J a umc Aragall, el passat juliol. Finalment, acabem la nostra conversa pad ant del futur. De moment, J osé Ramír ez enfoca la seva caner a, j a a punt d ' acabat· els estudis, de car a a la professionalitat tranquil·lam eu t, sense presses però sense pauses. Sense obsessions ni angoixes, p erò, a fi de no arriba r a les f rnst racions et què molts arriben en a questa p rofessió. El j ove can tan t no vol acabar la con versa sense deixa r de destacar la importànci a cabdal que h a tingut tots aq uests anys el suport total i sense condicions de la seva família - pares , gf'r mana i cu nyat-, a ixí com també de la seva "segona famíli a'', la del mestre Torraoo Soler, i la del seu poble, Villart·obledo, l'Ajuntame n t del qual l' ha ajudat econòmicam ent per seguir els estudis de can t. 29 449 DILLt sETII ll.IMI ,n·~,, llfFH o TRAFALGAR, 14, 3R. lA. D TEL. (93) 268 35 00 I FAX (93) 268 48 29 D CATALUNYA MÚSICA Programació mes de setembre DILLUNS, 4 DE sETEMBRE DE 1 99 5 -~)L'OilERTl R.\ Va·ir• ¡wr cornt•nçar o'l elia. 100 •ELE<:Cltl OH;ITAL , 1 OIUR.\.J\: ),'cuuh, pm·mu 'imf¡, a»· up. Wí. Orqu•·•lra l•oiiiUr :-t,t<·t·n. Oir.: llarry Chruto· ¡olwr•. 12:!m}. BR\.11}1:5: Du .., I'UII~Oll' op. 91. l..i~c( op. 97 D. I. ( :unçnn• zín¡¡are, op. 103. .lc·-.~·· \nrman. Dnnid Barenllllirn ¡:nm). Pl RCELL: Orla 1~~'1' l'ani\t•r,ari dt' Iu Rt'ina \tur:. o..u,... Ï.tll""''l. Or'JUt'>· Ira tic· Cambra tlt•l FP,tivnl Ò€' Stmor. Dir.: Alfrc·d Ot•U('r. ¡:!:!ml. BH \II~IS: \i oií~ \ ioluru·t•l i ""~"'''Ira, Up. I 02. I )¡n id S>iu ii ~H in \ l•o·lrakh. •iulí. lillul~rvil·ki. violnowc·l. On¡ou·• tr• oio· la [liocliu d<· I A·tnn~rucl. [lir.: Karl Elito-lwr~. (:iOno). IIOZJilT: Simfonia n. :lli. K \ ·tt. "Simfonia l'ru¡;u" Oo·· qo,.,lra Filh:omu'ouio•a do• Bt•don. t:f;'m). [)ir: Jan11·· Lt•\lnt·. ~i]filiERT: Quurll'l dt• <'nl'lla n. 11. [) 810. "La \lcu·t i la \lt•l•"· Donulla". Quao·h•l t'lull. B \CII: Cont'l'l'l p•·r a dJ,ir,utlml i Urlllll'•lra. B\\ \ J3.}j, Ton Knoopmnn. Oo'<ll"'•lru B.rro.,·a d' \m•tt·rol,otn. Dir.: r... 1\oopmun. (I lm). Jo \o 8[.\J).\: Simfonia 11. I. Or •¡uHrntlo'Cumhno :-ulit•o·i. Dio·.: T•ma· Pul. t7ml. YS \'1 E: Ítla•o, l""' ma po' l' u ' l i ) li i •••1ur,1ru. Jerrold Ru lwn•lt•in. llr<¡nr,lru ~al'innnl ,¡,. Bo'.)git·u. llir.. ~leodi Horlan. (I Om). ¡22m). Cmlrt•rl )Jfll' Jl ll.OII OI'EIUSTES: L' .\LTRA I!Í"SICA I!FFE~R.\LJI: Prino~o·u >ou ilo• l'" do, vinlon•·•·l,, np. 5 I. Etit·nut· R~<laud l'idou' RELLl~l: Pt~lard. (20m). '<llÚonia Pn He·. 0•·•1"'''1 ra \ aoi11nal \1: ormiu. Oir.: Silvunn fn.ntalini. (10m). GOl 'iOD: Quutrl de tonlu n. :l c·n lo rn. 'Juart<l Bt•,<lt·r Rt•i,, ( lllm). l'l\flllELLI: :iimfunia n. :!. Jr•¡u•-tra Filhurnuinit·u dc• \!m.k. Dir.: Sih ann Fronlalini. d &ai. 11.00 li( SICA \ OC\L LCb.F. B \C:II: Cint· t·nn~or'" "Pintuals (lél' n Ioni' i m·¡..'lu•. ~ollhold S~hl<nrz. Chri~toph lirununnd,..r. (l3m). BEHNS TEI'i: Sulon!o tic• Chic·lw~ll'r. D.uniuir Mnt·tdli, '"'" ""lwano. ~arhel ~IURII·t·,, tll'(>U. Gury Tlwmo• ttlel, (H'l·t·u••ió. Tflltt~r. or~ur. Cm·ydnn Sin CtN, Dir.: Muulww Rt·•l. (19m). H\.'lliEL: '·Ju tlw Lnr·cl pul I 1111 lrn•t'', Anthcm "Chundo," I t•nor~ t'or .1 orqntl~ D.~ ' ""ta r 111· ,, . I un P (Salm, 9 , li • 12 ·' l'') •rtrid¡;o•. Cor i Or'Jut•,lru Tlw lh.IIO ~ElECCIÓ OIGIT\L è'IOt.'Tl R'\ 00.30 REI'ERTOIU m: :\I r DIMARTS, 5 DE SETEMBRE DE 1995 7.00 L'OBERTl R \ m'•olta Txec·a. Dir .. Hulunuol Grl~'"· ~3.30 16.110 SELEf.C:IÓ DIGITAL SCIILIM.\i\:'1: Simfonia n . ·1. np. \ 20. Oo·qul'bll'a FiUul!'mÒ· nic·u tlt• 'lunic. Dir.: St·r¡riu C:t·liloitla<'hc·. ¡31m). HCM\1EL: lnll'ocltu·t·ió, lemu i \'arinC'iouo;. l"'" u obot• i OrfflH'Slra, op. 102. Lujc" Lo•tw-.•<. Orqtw.u·a Simfúni•·n dt> In Ràdio de Slull¡!:lrl. Dir.: \o>\ iU!• \lan·incr. (I .tm). ll\ OH U ..: !:iouatina op. lOO. .ln-.·f~uk. •iolí. \lfrl'cl HolPcl'k. piann. I:!Om). r'.COLIPERI:\: <)uart Cnnt·!'rl Reial. Trio "•mm·rit•. (l:;m). T\..'iEIE\: Snnl .fnan Òl' Oama•c·, cantata. baríton. "ukirO\. \ikolu~ Or<¡ll<'•tra dit;cida pPr ..\.odre) Cln•liak•" · (:!lm}. C.Ph.E. B \CII: f.om· .. rl (l<'l' a nhof.. l'm·du i lo¡! i'I. •·nntinu. li .U>8 (\\'I 165). lldmul llucb.t'. oboè loal't'oll'. C:nllr¡!Íum \urrum. Dir: Fo·nnt. .loM•f \lui('r. (21m). \'IY·\LIH: Sonuta per a ,;olou,.,.¡ n. 5. R\' 10. Chdstopher Coin, \'iulo¡ncl'l. Ch•·istoph!'l' llo¡.•wnncl, rlnvie(•mlwl. Agpct Zwl'i"trn, •·iolonl't'l. Eu:¡ène Ft•rrt~. ¡_'IJÍinrra han·nca. Tom Finul'ntu·. unillniit. (12m). BEHLIOZ: Els jutges francs. Op. 3. (Obo•rtur·a) . On¡u ..,lra Simfc'onit·a dl' Lontl!-t''· Dir.: Culin Da•i.,. (13m). 'iEOBAL: \nclc·o·scn. baUd (Pxtracles). Orqm·•lra de f.amhra D•orak. Dir.: \liro•la' Homolka. (~2m) . BR.\.IDIS: Con('('rt p;>t· a piano i on1u•·•Lra n. 2. op. 83. :\1aurizio Pollini. Orque•lru Filharmònil'a ,¡,. \ït•na. Dir.: Claudio .\Lharlo. (llim ). 20.00 !'ELECCIÓ OE JAZZ l'nogrnrna dedic·ul a la mÚ>ica de jut.l. nmb ~üú d'Aihert Mallofré. :\Iúsit·a ¡wr t'lllll<'nç¡u· t•l tlin. CO'iCERT pm·e¡;i•lrnt per Cntulunyu )lúsica el dia 8 dl' m u rç rlt• 1995 a l'lnsLilut Fmtu•è,, Obre• de SCUL13ERT. HSI'R.\lJSS. POt:LE~C. FAliHE i DLP-\RC. Tbi!'rry Féli't. harílon. Françoi•-Frédét;<: Guy. piuno. (6lm). K-1601. "'''' BW\ 11115. :\lomcn n U¡!g<'l. Tuu I>.OU(IIll!lll. ( llm). ~tY.\S­ ¡...oys¡..': Sl'l't'nDIU op. :t~ D. l. llr•lut•,IJ·u Sunfònicu clt·ITRSS. Dir.: \ lndnnir \t•rhit·k~. (18m). l.l~ZT: Ht•nlini"·i·nt'Ïc' tlt• Don .Iuan. S. I HI . .Ior~.- Boh•t, pianu. (IIJm). (: JI .\RPEl\TIEH : Ln "\l'i!tH'ÏÓ W.OO SELECt:IÚ niC;!TAL Cll EHl'IJINJ: R•·•1uic•on <'n ,.,. lllt'llCJI', JH'1' U 1~111' fiÏHHtll'k i \m!.ro•ian orquP,Iru. Tht· ~in~t'l''· Orqllt',ll'U N.. w l'lul lmrnwnia. Dir.: Hict•nnlu \tuti. (S:!m). LISZT: Iluonlc•t, puc·mn o;imfònie. OrtiU''' Im Simfúni•·u dt• Budupt•,l. Oir.: \qu"tcl Juu. (15m). '\IOZ.\HT: Snnalu l"'r n pianufurh• i 'iulí. 1-.\ :!96 ''O pttli". l'comt'nu-rhku \t•••dmmn. Chiara Banchini. (:!Uon}. \OS. TAh0\1T'\: Cinl' <lit•, •·Ïlw nil•. ,.uile dl' la pt'l.ht•llla Ot'<lll<'•lra Simfòni•·n ell' la lliioliu dt· Bt•rlín. Oir.: Janw• judd. ¡:iOm). TEI.E\f.\\\: Onu Quixnl . •uitt•. At'ntl!'rny of St. \ltwlin in 1111' Ficlds. Oit·.: '\,., ili•· "'"·•·ioll'r. (15m). C \Ht LLI: Tn•, """)' de l'op. IOl. \lfon-., Bu•t·hio••·n. b'ui!Hrra. (Sm). BHLf. ll : Cun t'tll'l 111'1' u duriowl i 'in\ u up. BH. Tlwa Kin¡:. i1wh11ku lntni. dl' Simf(onic·n Ort¡ tli'Hino Londn·'· Dir.: \lo on FrouH•i,, (20m). dt• }>pn•. ¡H·r u ~olist f'8~ c·m· i lo .e·. : Il. ·~21. Lt•; Arll¡ Willinm Dir.: Fltu·i•Hunl•. ENESCO: Clu·islic•. (13m). Simfonia dt• !'uonhra, np. :n. Orc(IH''Irn dc· Cumlll'u dt• Luu ,.Ulllll'. Oir.: l.uwro•nc·•• Foolt'l'. I 17m). BEETIIUYEN: Trio pt•r u piuno. du1·inc·1 t ,;olom·~l. up. 11. Lo•nn Ponunc·r·•. Bt·nny (;nmlmnn. Fdtz ;'lluu¡¡. I 19m). I'Ol'I .E'\C: J.,., hic-ht•.,, .\mImi""" Sin¡:r•r•. Philharmooia Onlu·•lrtt. Oir.: C:. Prêlrt'. (:Hm). GHE::TR\: c.. ¡rhalr t•l •uill' del ballt'l. l'rm·ri.. Ot·qn<'•lro tle uè¡:t·. Dir.: Paul 'itrnu.-. f):!m). SCIIÜTZ: Ouc·8 l"'''''' <'nrul•, :o;W\ 321 i 5\'('V :!!17. I Po•Lil' Cnm·c•rl' E,pit-ihlal, I 1 11 ). La C.hapt'Ut• Ruyult". Dir: Philippc llt·n·c·nt>giJ!'. (8m). BB \IIMS: Cour·<·rl pt•r a piano i urqtll'stra n. l. op. 15 .•\.lfrcd Bt·c·nclt•l. Urr¡uc~tru Fjlhormònic·n dc· Hl'rlín . Dir.: C luudiu Ahhudo. (<19m). 131 20.00 L'ÀllOIO-VISUAL lln (ll'flgruma d' ,\J,.x Gorinn. EL 13.00 OPERISTES: L'ALTIH .'\fl'SICA :\1E\ERBEER: Quinto•! amil cluritwl <'11 :\li h \1. l>il'lc•r Kliid,c·r. Philharmunia Qllao·tc·l dt• Berlín. (~lm). l'l CCI'\1: Caprit·i •imfimÏ<'. Unlth''lru Simwnio•a dt' la Ràdiu clt• Berlín. Dir.: Rieeurtlo Chaill~. (12m). \'\-\G\ER: Quulr•· l"'''''' 1wr n piano. St~phan 'liillc•r, (15m). ROSSI:'il: Fantu•in l'"'' a fu¡:ut' piano. Lu ra Rt•\l'dll'ri. l.nn•nzu Buvaj. (6m). 11.00 )tOMENTS LÍIUCS 22.00 ELS NOSTRES CONCERTS \I F\ l'\· "\lid•ummun al; o'', Rap•11oliu -lll't'a n . I. Op. l'I. Ot·•llll'•lnl Filhonnònira ti'Eslonolnt Dit·.: :\t't'lli<' Jiirvi. (1 -lm). B \CI(; s .. uulo per a 'i oli i da- OFFENBACII: Le< lki~umls, ò pet·n bufu <'11 In·~> oclt'>i. Ghi~laint' Haphund. Cult•llc• Alliol-lA•gaz. Tihi·r•· Huffulli. Midwl Tn·m¡onnl. Frnnçoi" l A• Roux. Thil•ro')' U•·an . .lc·nn Lu<' Vinla. Bl't'nartl l'i•oni. Cm·s i Orquc•stra dt• l'ò¡:wra dt• Lió. Dir.: John Eliul Gnrdint•t·. (106m). c:n \i\ HEPERTORI: Rt•visió ,¡.. ¡,., p:run' bunol"" •onorrs del c·itw. '\IT D'ESTRENA: Prcwnl!wi•'• olt• '"' band!'> ;onorc~ IOl'"' rt'{'t'Ob. :!:!.IlO EU> NOSTRES CONCERTS C:O\C.EHT t•nre¡,ò,lrat pt'r Catulonyu '\lú-ica el dia 18 de ¡:••nrt· dl' I 995 a In CatPdral de Bar•·•·lcmu. CICLE L'ORGUE DE LA C \TEORAL. \1SIOXS DE L'Et.;ROPA CENTRAL. Obre• d" PIKÉTHY. FARKAS, LEIIOTM, BA C H i LJ SZ'f. C:úbnr Lehotka. orgue. (66m). 2:!.30 NOCTURN 1\Hl~it•u per ut•nhor el dia. 00.30 REPERTORI DE NJT DIMECRES, 6 DE SETEMBRE DE 199 5 I ï.OO L'Oil Efl'ftrRA \1ÍIMI'U JH'r l'Oml'l1~'01" t•f diu. HUKI s..:u:u:tú rm; ITAL L.\L(); Simfonia 1'11 -ol m Onpu•stru '\nl'lllnul 1l1· I'Òp•·ra d•• \lmtt1• Cu l'lo. l>ir.: \ntunio dt• \lnwi,Ju . (211m). B \CIJ · L'ofr1·nu rnu .•i1·ul , B\\ \ JOïiJ. Mn•iru i\ntir¡uu tl•· Culioniu. Dir·.: Ht·iuhunl Gurlwl. ( ~lJm) . T\ \IKO"SI\.1: Suitt• JH't' n orfJUI'sta·u n. 1, op. (íl " Muzut·· tinnu ". On¡ut•str·u Simfimiru 111· I'UHSS. Di•·.: E. Sv••tlunuv. (21lm). SAUMELL: Quutl'l' eurttnadnn~•·~. Ct•nq~t'H Hnhol , pinno. (bm). L.MOZ\HT: Simfnnin riu t'IH'l'iu ,,.,. u tluntn• tr·om111'~ runln. ll•••·rnnn JcLII'ÍNst'll. \1it· lnll'l llilltz1'l. Vinct•nt 1.~'''"1'"'· l.¡•ruw dt> Hn}h'l', Conl't•rlo llottt·r·dnrn. Oir.: Ht•in7 Frit•,1•n. (12m). li.\YDI\: C:onl't·rt pt•r u pinnn i orqtae•trn, Ilo h. \\Ili:~ Or· qut••tru tlt• Comhrn ,1 .. \lt·na. Dirertru· i sc•li,tu: Philippr EntrPmunt. ( 19m ). \Ell Dl: Quurtt•t tll' rm·dn t'l1 mi m. Gionu11• Qunrh•lto ltnlia11o. (18m). 13.00 OP ERISTES: L'ALfiL\ Conl'l'rt ¡wr a ohn .... d'nmnr. orquc.tra tiP rorcla i d:l\etÍ t'n Ht> )I. ~\li 'iilsson, oho;. d'anwr. .\ntlt>r' Ohrwnll. t•Ju,e¡·Í. Sinfonit'ttll d'Estocolm. Dir·.: Jan-OJa, \~l'tlin. (llim). \"11 1..\LOBOS: Dh;ga~ao. Sonlwr. Bt·r<'I'U"'· op. 50. Reh<·rru Ru•t. \inltmt'd. na,itl ~\ptt'l', piano. (7m). CA\fPH ·\: L'Eun>pu Galant. balJC'L pl'r a Hils i nn¡trcstru. Rarht•l \aknr i Murijann!' Kwek>Übt•n. sopr·anos. Bt•ní- J:H"obs. t·ontruiPnOJ'. Lu Pl'titP Bnndl'. Dir·.: Gu,tuv Lconl1ordt. (48m). MENDELSSOJIN: Curu·cr:l pt'l' a piu11o i orfllll'~lt'll n . 2. op. •lO. :\. Sc hi ff. Urqtu•stra Sitnfilni1·u dt• Iu Ròclio dP Bavil't·n. Dir.: Ch. Dntoit. (23m}. D.W.ERER: se,t('( per u Lromp~o; Pn Fa. Ztlt'lll'k Tylsar. Jindrirh Pett·n,, Zdt•nek Dimky. Bedrit·h Tyl... ut·. Hudolf Beron('k. Jiri Havlik. (16m). XOSTAK0\1TX: 6 poemP, de ~larina T.veLm•nJ op. I ~3 a. Ortrun Wenkel, rontralt. Orqu('>tt·a del Contertgehou\1. ,\n~>tcrdam. Dir.: Bcrnard Huitink. (23m). C. Ph. E.B.\CII: Simfonia per a rordn n. l. Wq 182. Tht• English Conrl'rt. Dir.: Tn•l'or Pinnol'k. (]2m). Ml:S ICA 20.00 GRANS OBRES MASSENET: Fontm.in pern liolunrl'l i nrqut•Ktru. Mor·lin Osl!'rtn¡¡. Onlllt'htrn Simfònit•n dP In IUdio tl•• Bt•t·líu. Dir.: Rubt•r·to Put..rnostl·n. (18m). DONIZETTI: Quint.'t Jll'r'utlns violin~. vinln, t¡uitun·n i 'iolnn('Pl. Rodnlfo Bonut·rj i Alcxnndru SLI•fnnuto. vit>lin•. Dino \M·iola, 'iola. Mnrlll Gan{.(Ï, ¡,:uitarro. Arturo Bonuc,·i. violonrel. (23m). C\T\LA:'\1: Cuntt·mplorió. OrquP•tnt '\at·umnl \\'o rou o Dir · :O.ih anc• F nm· tnlini. (9m). RO!:i~l'il. Simfoniu de Bolo¡.:na. OrqtH•,trn Hu)do d1• Bob:unu. Dtr.: \!un Frunri,, HANDEL: Acis i Gulntl'lt, al'l'anjanwnt de W.A. Moznr·t. Editb MaLhis. sopmno. AuLhony Rolfe J ohnoon. tl'nor·. Hobt'r't Gnmhül, tenor. Rollt'rt Lloyd. baix. Cor i Orqm•stru de la Ròdio Austriaca.Dir.: Pet•·r Schrein (99m). (Sm). 14.00 !\fi;SICA \NTIGA 22.00 ELS NOSTRES CONCERTS CO:\CERT enre¡;•trat pH Cntahmya )fúsirn el dia 9 tl'ortuLr<' de 1994 al \!t'reat 1lt> Je, Flor' dt• Rnrcdoua. I FESTIHL DE "ÓHCA DEL SEGLE XX. Obres de DESE;';CLOS, POL'SSEUR. SCH'\YDEH. G \L\.'\TE i KESSLER. Suxophomruartett Ba<cl. (60m). LA MÚS ICA PEH \ TECL.\ DE HANDEL: El• ronrl'rts pl'r n ort,'lll' (2'¡JUrt). 23.30 NOCTURN Mú•i<'n per· acubar el dia. 16.00 SELEC.CIÓ DIG ITAL 2 BALAKlREV: Simfonia n. l. Ür'IJIIPKll'!l Sitnf!lni•·u tlf· Bit·ulin¡¡ham. Dir·.: Ne••me Jiini. (44m). KOZELllCIJ: Q11nrtl't rll' rordn op. :12 n. 2. Qunrt1•t Stamitz. (20m). P ·\H H': BIP,t Pair of Sir·t·rH. Cor i On1u••,trct Filhunminiro dt· r.ondr..~. Dir·: Adrinn Boult. (11m). RO \f \N: 00.30 REPERTORI DE NIT DIJOUS, 7 DE SETEMBRE DE I 99 5 IO.IKI SELEU' IÓ J)l(;l'l'\1 . D\ OH \f..: ~rmfumn n. 9, op. IJ.í "Do•! '\ou \lim" Or<llll'•tra Filhurmjmi••a E-Iu\ lll'fl, Dir·.: 1-.urt Ht•do•l. ( l(un ). B \Cfl: Sonata o•n I riu B\\ \ 10;{1), l.orulun Bumqut•. Dir. Churlo•, \ktllum. (l:lm). 11:-iZT· I• I• idf'uJ,, put·mu 'imfimÍt'. Onltll'•tr·u Sirnft'mit•a ,¡,. Btulupt·•t. Dir·.. \. ,16o. (2im). 11 \~DEL: Cunrerto ¡,'l'o"" "l'· 6 n. (¡, Ortltll'slra UurTnt•n •I<· Frt•ilmr¡(. Dit·.: c;nllfr·ir·d \lln di'r c:ultz. (15m). SCIIlllH.HT: Qnu•·h·t <lt• •·onlu n. 9, up. l""' f) 17:l. !)nnr·t¡•l \llum lll'l'l( , Vi,•rw. (22m). \l"lii.EH: f.it•tlt•r· ••itu•s fnht·<·ndt•n Gt•"•llt·n. Br·i¡¡ittt• Fn~­ •lotii'THh•r. l'hillturmonin Ot·l'llh<tr·u. Di>.: Giu~<·pp<' Sinopnli. (17m). (;JULJ.\'\1: Hn••iniunn up. I!IJ, n. 2. Lui< Orlumlini, t,'ltitnn·u. ll5ml. C.-\1.1) \H \: Simfnniu u fi Ulli l'!' n. 1. On¡ut•,tru clt· Cutnln·a E•lunlf·u. Dit·.: Holultm \Vut·dllll. (5m). I UJO ,fi·~¡p; UF. \.ATALl I';')A J .SOI.bfl · l'u--iu J•••u Cht·isti. \I.Curnw Tlt"tamanlt•, '"l""'""'· Frnnn·-o· Clw·o, harrton. \lunt~t·rrat Tun·t•nt. nr~ut•. \1. Llu't..u Cortadn. •·InH·. Jo•t·p Trntln. violnnt•¡·J. .lo-.·p Catu,íh, 'inlu. Dir.· Antnni Hos -'l.trhu. (:ilm). B\Gl Ell: Simfunin 1'11 "i f, \1. Ort¡tw,tra do· Curnhru llt•inu Soliu. llir.: ¡;.,11\'al C:onwiJn,, (20m). llH \II\1S: Vai'Ïot·ton.• ~ohrt• un ll•mn hon¡:nri-' op. 21 n. 2 . .lnM'JI Colnrn, pinnn. (im). C \ Yl' DE LA SIBIL.Lt\. (Sibil.lu ¡·utulnnu). 1\luntM·r·•·ut Fi¡.'lll't'ns. Lu Cupo•llu Ht•iul. Dit·.: .I ort! i Suvull. (2:im). 11 1\VEL: Vulons uohl,•,; i Hl'llliHH'ntn ls. Alí<'in tll• Lut•t·o¡·hn. (l5rn). \ l úsira per· coml'nçar l'I din. PHOKOFIEV: Simfonia n. 3, up. 4 k OniUI'~trn ~nrionnl EM'IH't•su. Oir.: 'lt'l'tll<' ]üt·vi. (-10 ~· iol• Ri> LtP•llll DIVEN[ SlTEMI WtiOSE~ f.OL~OO ,~,..lm tl !).¡,; ~fi( JUE\1 ~ .,•. Jli'I'J 19.00 PE.~TAGILl\IA Pro¡::ramn tl~ dint~uriñ 111& t·al. Gtúó i rralitzaci1i: Pt:> Bu~, i \Je>. RobJr,, \[DJI]U CmlE:\T.\0.-\: SCHl~BERT Qurnt<'t "Lu Truita", etinu. llmt 11 Rko 8'UHO) úrshrt i.zaltnl lriLt-•\ p;mo. ¡; \lt'SI<:A GLl Cio.:: St·rnirami,, J..,JI,•t pnn lomunu. 'luf••lnm•iJ... Dir.: Bru nu \\ .. il. (20m). VEH IH: b HnmuHt't'' ( 18·15). Klur·u Tukut''• natlZf.tH•UJWUOt), Sn rulot· Fn), ai, piunn. (lïm). BEI.LINI: Cont'l'l'I pt•r n olt"'., i rorrln Aif. r.. Nil~HOn. Ho•iul Ort¡tH·•tr·u rle Cnmhrn Stu•t·n. Dit·.: ~ut' B. Liljl'fnt"~. (11m). PliC:CINI: Prt·· )ll((j "imf<mit·. Ot·tllll'HII'Il Sim fòttiC'u tJ,. Iu ltiulin el;• n.. rlín. Oit·.: Ri•·•·urclo Chuilll. ('hn). Cl'l· "'lli' 13.00 OPERISTF.S: L' \l:rit\ 16.00 SELECCIÓ DIGITAL 7.00 L'OBERTURA ¡36m!. J..Rmt\IER: Ct,ll<tt1Q, r•·r a Jlautn i obuè. op.¡,; PJ. Graf. H. Bolligo·r. Orqu"'tn tl. Cnmhm An;d~'>'a. 1:!.3m). C!Ué. ~lo~t·t a Sant Joan BaJ>IÍ!lt soli-tt·, ,·orak Cor i O~, Lt' Ct>rtt·o·rt Spirítu•l. [¡¡,~ llt·rvti :\'iqut•t. (21m). f1CII• QuinLI'I prr a dnrinrt i~ d1· •·nrda, up. 102. Thra Kb¡. !)uarlt•t dt• cordu Brillt-L (:!9m). FR \NCK: Prdu1li.lu:¡r 'a¡·íucion;;. t\ndrf Í>oir. ( I lm). \fOZAHT: Corwrrt .., 1 1 piu no i orlfUt'stru n. 11, KV41J. Kurl En¡;rl. Onlu.,,[r'« ~,¡ '\tuztll'tl•um de Sulzhw·~· IHr.: I A'opold Hagt•r. (23m). UJUT TE:-¡: A Ct•r••tnon¡ "¡ Cnrrl· Sioned Willimns, nr¡Jn. Curcleb Cntt•tl!'al dl' \V¡•,tmin>lrr. D~., Duvid Hil!. (21m). ftb, Oil• :W.no ".\ L\ ll\J"\FIU DE...: I u l'nm·idat en< prop"•• 1 comenta In múoil'u que li &¡il'odJ. (_,uio i pi'C!;COtH!'iÓ dr Jm \lve~. Prmlunió de IJ,,J¡,s• Busqu~t•. CO."í\ IDAT: \luh Fort. 22.00 ELS NOSTRES CO~· CERTS CUi'ICERT enregiRtrat ptr f.atalunya Música ri tüo 9 d! ·t'l~mhrr dt• 1994 a l'Arntlrrui.t dt• .\Iú~i!'a dr Torrntlla tk \fontgr-í. XT\ FESTI\!L L'· n:H:'\ALIU.\AL DE "t:Siü Obn•, de ~tOZ.ART. illi5LER, \'ERDl, DEBDS\. \ JLL\-LOBOS i B!ZET. \ittn¡ Prat•. Jluuta. Muro~ Garlwt. piano. (Mm). \¡r¡onal utd~r BILER: lt Conr~ !LmT llflti,orq¡ ~sru••i6 lln¡utilr 11rl. llir iJtlm!. ( l.tllrarlt·l Bonna. 1 ro<ald'A n•at~l ~l'ment l ll.()J Ol IÓ \fC.\ ..ll\!Zl" ., • ,,.11 .......,. l'~~~nola On¡ u¡ L.ak'l iithonba I]; Cr ~nirl 00.30 :lfÚSifA DEL SEGLE \'i XOSTAKO\lTX: Preludi; 1 Fu¡,'llo'R n. 1 a 6. K;•ith Jorrrll. piurto. (3lm}. BACEWIC~ Co~t~·crL per n orqUt·~tro ¡·oreJa. Ort1uc~tr11 dt Camhl1l Arnndeuq, Oit·.: •\Jlllir•k• Du~zmnl. (15m). BUSB:Quíol'1 pl'r u flauta, oboè, clnrinrl, fagot i trompa. Wt'llium Bt•ontU· Ncü Black. Tbea King. Rohil O'Nt'ill. Frank Lloyd. (lllll~· HAUTAVAAHA: Cnutu• \rll" Ib., lli¡ Pll\CIJI Pla ol Filhurma 'i•uaq F 51.~1: At lkat1 llrtc•IU. l~r,n r~L\\ "ll p.r ;l.!lr!¡u I! iJREPERTORl DE '\IT DIVENDRES, 8 DE SITEMBRE DE 1 99 5 dn·•· Dir.: Hi<•hurd Bon~Dl(<'. (26m). DEBt;SS\: Sonata p.-r n fluuta. •iola i arpa. Tht• :'lleJos En•t•mltlo>. (16m). HOLST: Two En•IPrn Pio·tun•,, pt>r a \t'U" ft•mt•nint•• i arpa. Hoyul Colli'¡(!' uf \fu,ic. Chumlwr Choir. Dir.: D. Willt·uh. (5m). o·o·ulitzutlu u partir 11il'nls hun ft•l ui rnntt·•t11rlm· dl' Cntulunyu Mílkit•n, lí·l. 202 35 :¡;;, ~~ ~JSELECCJÓ DIGITAL WU~OD: Simfoniu n. ¡rdtb ·. D~.: - Pm !liCI() BERl I E...." lN I p-ad• Joau lluiGI1 Alnb CO'iptr u ulimiJ la dt L 1.\~JC\. RE15[55\. '~ ch4. I I . (),.. ~"'tra drl Capitoli dt• Toluhll. \lirhrl Plu•~nn. (211m). JJlE~l-\.~:'1': Sonata u to·t•k t·n ID•. prr n lluu ta cl1• ht••·. ohoo\ i c:AilÍJIU. Tripla Coownnliu. Jla i. \1.\RTtCCI: La c·nnwn•• lti Rit·ordi. Carni 1\lndulin, w• ..•oprono. Ot·qul'stru dt• Co=bra .\nl:l•..,u. Oio·: \lfn•du loamra. (3lm). SCHl.\l\'\'\: ltJLr-r, op. 18. \ndrú, S1·hiff. ¡uo. (7m). S!BELILS: l.u dn · .b. "l'· 15 n. l. Orqou·.tro llri •nal E>rort••u. Di o·: \lo· UA<kr Gil"on. (6m). G f.. !!LER: Quint1•1 dl' Vl'lll oo. 2. lt Conrert lmpronoptu. (25m). KfR'iSTEI'I: Sl'rl'nu tu pt'r u li>li,nrque>Lrn d<· c·onln, ""P" i ptmJ!<ió. Giclon KrenH•o·. l1T1¡uestra Filhul'm(mku d'IM· 11d. Dir.: Lt•onurd Ht•o'nKlt·in. l~im). CAMPRA: Tunt·n·cle lntraelr<). C. Du~suut. J. B11nna. \. Arupiun. Cunjunt ~r<a(d'o\vinyó. Conjunt ln<tt•u m'U!Bl dt! Provo•nçlt. Oir.: Oim.nt Zaffmi. (22m). w.: '¡110 OPERISTES: L'AtTRA Mf~IC\ .0\IZEITI: Quatro• '\o,·turn~ .. a ttnt i conln. So!J"t''' in•· 11\amtal.. (I lm). \\ \G'I,f.R: t(llrada dd nou uny 1835. Cor Orque<tra Simfòni('n d!' !q¡,.r~. Dir.: f..url An tnn itienh~chfr. (1 im). Pt.,CCJ~1: Crj¡¡anll•mi. ÜnJu•·•tra limlòllira de la Ràdio d(' B .. rlin. ~·'. Riccnrdn Chailly. (7m). '~CUIELLI: El,·giu l"·o· u Pla Or<JUt•stru. Orqm•Ht ru Füharmònica du Miu•k. Oio·.: :d•.auo Frontuüni. (I lm). HOSilXI: Andant~ i Allt•gt·o 1wr u ~~ . i piano. Mussionn tlh. Loo·~nzo Bnvuj. (3m}. lli~GRANs INTÈRPRETS ~Sl~\ ELLIS. GLlERE: Con· ~ f.'u 1 arpo .i Ol'(¡uesto·n, op. !lrqut•tra Sonúèonicu dr Lon· 23.:ln '\OCTI R'l, Bnmn , olud tlt• pi:llll'-. (:!:ím). \lli/ \HT: Di"•rtinll'nto lo.\ :!U:í llc-lo•t olt• \io•nn . (:l:!m). \tE:\IlEl.SSOII'\: Simfuniu p<'r n nu·tla n . , . Cnllt·~ium ln,lt'lllnt•ntnlo• llo·u¡:t·n••· · llir.: l'atrit'~, Pt•io·t·. (:!1m). D\ OH \h.: So>lwrzu I'IIJII'i¡·,.i••~o. Op. (>Il. Os·qu•·,to·n Simftinil'll oie ln H:ltlio ,¡,. Bu1i1·t·u. Dio·. : Rnfnl'l h.nltt•lik. (l :lon). :'IIú-it·a ¡wr nruhur o•l tliu . 00.30 RfPERTORI HE i\IT Pt·u~o·nmn<·ib ~U.~¡n prr romrn~no· t·l oliu. :!tUti HEPFHTORI DE CO'it :ERT 15.00 EL DIA DE L'OlENT ,¡,. 1,., pt>tirion- quo• Pis no,trp,; ;.t~L'OBEHTUR.\ :'IIESTRF"-Ql' \DIU''\\. \nnn Ril'ri. m!'7Zn '"llr'""'· \.11\ ... ,. Jom¡um, l"'n·u--iiin . (5:lln ). 22.00 ELS NOSTRES CONCEHTS COI\CEHT enrch'Í>trut pH Cutulun>u Músicu t'I din 13 dc nun•mbt·t• tlt' 1991 u l'Auditori Enrit· Grunndo• de Llt:ida. 11,\)J)"i: Stabut .\luter pf'r a !0\Uii-,tt·~, t·or i orqttt·~tra. Carme Bu,tumantt•. \lontserral :'lla~·to· rt•ll. Lamhrrt Climt'nl. -~ngt>l Òtl!•nu. Cm·uJ, Ln¡.,'Ínm. Shalom i Sic·ori,. Orft•Ú Lleit!atà. Orquo:<tra ,¡,.1 Ft••IÏ\ol Grunado,. Dir.: l•olwl Co•t<''· (58m). 2:uo I'<OCTI RN 00.30 HEJ>EHTOIU DE 1\\IT DISSABTE, 9 DE SETEMBRE DE 1995 7.00 L'OBERTURA 1\lút-it•u pet· t•onwnçar ,.1 dia. 10.00 J>EN1~o\GHAMA Pmgramu d!' dinolgat•ió musit•al. Guió i realització: Pl!re BurÍ'• i \l,•x Hoble>. A\ L'I SO:\\: L' \rpo. LA CLAL DEL PE'iTAGRA.\ L\: Pou Ca•ak 11.00 EL OL\ DE L'OIENT l'rogramoricí rl'alitzada a partir d!• ll'ti petirions qui' ,.¡, nostres oient• ban f1•1 ni !'Ontestador de Cutulunyo 'i!Ísiro, tel. 202 35 35. 22.00 ELS NOSTRES CONCEnTS CONCERT enrcgititrat pet· C:ntnlunyo Músicu !'I din 30 de mui11 ,¡,. 199~ n Niek Ha,•anna. IX C ICLE DE MÚSICA DEL SEGLE XX. Obrt's de RUSSINYOL, GLINJOAN, BARBER, MARCO, BARCE. !\'UIX i DIUMENGE, 1 O DE SETEMBRE DE 1995 l'Ol I .F \{. : Sunutu pt•t· 11 tln• pou un' St•l:t Tnn~ o·l i .lo·o·o·m~ 7.00 L'OBERTURA Ml'o~icu prr r·onu·n~•n· •·I oliu. 22.110 ELS NOSTI!ES COl\CEIITS 10.00 LA JtÜSlCA HEUGIOS.-\ E-<pai mmwgriofi<• olt•olit·ut u Iu nu'a1;0iru n·li~in"u tiP tul" t•l"" lt'IIIJl'· }..()[) \L\: Mi•'u I,..,., i• per a l'oJi.¡tt·~. l'tW i CU'f!tu+ . Ju ... un Jnm•·•. Junu•• Gih·hri•l . Sto•plu•n Rkt•. Stt•pht•u l.u~ ton. no·g!H' . Cnr dt•l 1\..in{• Collq:•·· Cnm bridgc. Dir: '\t¡·pht•n Clt•t~hnn. (2llm). \1\ \LUI: Bo•utu• \11", H\ 598. :'lhtrgurt'l \1nr•hull, "'J>ru no: Fo:lirÍI) Lnll. •ttprnntl; Susan I>nnio·l. IIH'Z7tl'"l"'uno; John \Udi, Chnio·: o,.qut·•t ra do· Cambra An¡¡lt•,n. IJir.: \ íttm·iu 1\l'¡p·i. (Bm). El.(, \H: ht• vet·um, op. 2 n. I. ·\\!· Mnl'in, op. 2 n. 2. ''"' rnns·i, •tt•lln, up. 2, n. 3. Cno· dt·l Tl'inity Coll•·~·· de Cumbl'id¡¡,•. Dio·.: lli•·hunl :'lfurlow. (9m). I I .00 TRANSi\IISSIÓ f:N lliRECTE DE LA MISS/\ COJ\VENTUAL DE.'i DEL MONESTffi DE :\tONTSEilRAT 12.30 )1ÚSICA DE HCA"CE~ 15.0ll''A LA :\L\XER \ UE .... " l •n conndat Pll' prnpu'u 1 comenta lo mío,io·tt IJUt·li u¡::ru<ln. Guió i po'I''-!'UtartÍI t!o• .lnun \'in•~;. Protlm·tiÍ> dt• Unlur• Busqolt'h. C0:'-1\ li) \T: .lu•t'Jl l\1. 1\t••slt·l's·Qna•h·t•n). 17.00 ÒPERA A CATALUNYA MÚSICA MUSSOHGSKI: Bul'i~ Gculunnv, C>Jll'l'a en quutro> artt•8 i nn JH'<J· lo>g. Anatoly Kou·lwo·11n. Mnrjn na Lipov~1·k. Suontll'l Hunlt'y. St.'rgei Lurin. S1•rgt'i Lt•ift'o·kn~. Philip Lun!~t'Ïdl(t'. Cnr d1• Iu Ràdio de Bo:dín. Cor rlt• llt'llk ,¡,. Bot~ Tolz. Cot· Filhurono\nit· E•lovac d" Hroti•luvu. Os·'l"''~ tra Filharmi.>nit•u d1• Ht'rlín. Dir.: Qaudio Abbmln. (21Jilm). CONCI·:HT t'lll't'f..'Í't,.ut Jl''" Iu Huoliu lloluntlt•'u t•l diu :lO rl'u ¡¡t>-t do• I 'l'l:i ni l·\•stinol tlt• 1\Ji,..io·u \nti¡¡u ol'ltn•t·ht. Ohn·s tl' l U :UJ.I'\1. S \!\CES , QL \ l,ll \TI, \ IT\LI, k .\PSBERI,EH . <•. ( . \CCI'\1. LOCJ..E. 111.0\\ , l'l i STIHlZZI. '1"111' l.t~t·kt• Cun,url. Lu Sft'rll \nnnnw•n . (6-lm). nn:JJ :!:un '\OCTlll" OO.:lO HEPEilTORI I>E NIT DILLUNS, 11 DE SETEMBRE DE 1995 ï .no L'OlHmTL•IlA MuNio·u IH'r •·uuwn~nr d tliu. IO.IHl SELECCIÓ DIGITAL \ \l Gil\'\ \\lLU niS: Simfunin n. 8. Orqm•<tru Sinú.JniNt olt• Londn•,, Dir.: Br} den Thunhon. (:JOm). J.E.B \CH: Du, \o•rtnnwn d1•r Chri•l!'ll auf (.ull (I ~o t'tmfinn~n tiP Cri.•t t'JJ Do'•n). udn sohrc el ,alm 1 1. Chri•topb Pn•¡¡n nli•·n , l!•nor. Hlwuoi•t•lw 1\.anturo•i. Da, Kleine 1\.uuzo•rt. llir.: Ilt•t·munn ~lux. ( lim). SEl\.AS: Cunl'<•rl J>l'r n t'lt" i!'t·mhul i !'u rda. Jónoh So•lw•ty{,n. Ot·queslro d!' Cum· bru Frun<4 Liszt. Dir.: Júno& l{olln. (Bm). HUSONI: Turun· tint. S uit•• op. ~~ l. Cor dl! DonP~ dt·l Fo·Ntivul do· Muig. Orquestra Simfoinit·u tlo• Cineinnnti. Dir: Mi•·hul'l Git'lt•n. (37m). HANDEL: Snnntu per· u ohoè. violí i hnix !'Utttinu op. 2 n. l, HWV :iR6 n. Bnrkhard Gluclzner, ohol-. Jo.. Su,kt•. violí. W.H. Bt•o·n~tt·in, rlnv!'cÍ. A. Bl')'t'r. 'inlí. S. Punk, violn dn gamba. 1 l:im). R.STR.\LSS: Quatre 3 into•rlncli, ·imfcinu·· ,¡.. rnpt'ru .. lntt•nno·nn". On¡uo••tra Simfimí•·a dc· Sc•¡¡ttl•· llu t: ..,·arcl Sc·hwur-,. f2.)n!l. :-Ull \1\.\ "\: Fanta•m , up 17 h.arl bt¡:•·l. ¡nunn. ¡:llim). l:l.nn U.., ·•\l:rHES'' lt\STRl \IEl\'1'::-o S\l.lll \1. ( ntu·••rt ¡wr n •altiri. •·unia i o·ln""•·i . .h. 11. Sc·lut•ldu•u•. 'u!tiri. ( ln¡uo•,tra do· Cumloru tlt• Munit·. llit·.: llu ns Stucllrnair. (I lm). Fil\ 'ICK: P t'\'11 c·n du m: ¡wc;u o•n fa 11 m. l'<'r a hunnunium . .Inri' \o•t·clin. ('i'm). J, ll,\ltT\1 \:\\: Funtu•iu lwillunt '"hrl' .. Huit· Bntannio.. , ¡wr u n•nwto i pian11. Il. llarcl.•nlwr¡:o•r. H. Pòintinl'n. (7ml. \1\ \UlL C"nn·rt p•·r a 'inh. uhtlt', nr¡:tll' i d~alunwau. R\ 779. Canwr;lla Kêiln. \!:lm). AI Hf HO : Snuot<'• p.·r a rla,it·ur<Ji n. ~ . 5 i f1. Jn-c·ph Pa~m·. \1-\RI\J. "\infa. Th,· Con•url uf \lu-ick.-. Dir.: Antlwn~ H"ol ..) . 1:-m1. R. !'TR\l"SS: Sunata l"''' u ,;.,(¡ i piann. Op. 18. Pinr·ha• lukt•rman. )!arc .\o·il..rul!. 13nmt. BEETHO\T.:\: Ol>t·rtum f.;!Jnllnt. np. 8-1. On¡uo>•ll'il tlo·l s,.!!),. X\ lli. Oir.: Fran• Brü¡:::•·n. t8m). BIBER: R:cttaliu. Conc-t'niu.. mu~ic-u~ dt" \ït.. nn. llir.: .\ikolau, llamnncuurt. (llm). STA.'.;FORD: Com·••rt ¡o•·•· u •·larirwt op. 80. ThPa h.in¡:. Philharmonic On·hl'slJ·a. Dir.: \lun Fnm•·i.-;. i 22m). R\hlf\1 \ . "\[\0\': Simfuniu n. 1. "l'· U. Orque,tr·a FilhaJ'IllÒnÍ<'a rlt· .\loot'OU. Dir: Dnútri .Kitlh'nho. (·J.Im). l'rto!..'l'uma d ..dit•at 11 la mú•ir<J dt· juzz amb gujó d'All.oert.\Jallofr{·. 11.1111 "(SIC\ \ OC.\L CO.\CERT enr.·e:i·lrat p•·r la Ràolin T'\t'Ca el dia l.t do: m<Ú:! tlt· JO<Jt al f"'thal PRI\l \\ F.R \ I>E PR..\G.\. P.\\ 1:.1.: E,tutli ¡wr a c·nnla. \[E.\l>EL""OJI"\: Situ fonia per a r·onla o JO. \10L\RT: Con~t'rt per a piann n. Il . .K\ ·l.t9. SCHÜXBEHG: Lo :\it Tran-6~rada. op. ·l. han \luru~...-. piano. i'íon1 Orr¡ut·•· tra dl' Cambra T'l:t'Ca. Dir.: Jiri ELS "\OSTRES CO:'\CERTS (llm). W.LLOH> "\\ EBBER: Cinr cun~on, f'Cr a tenor i piann. John Gruhum-llall, 1<'nor. Philip l..t·d¡:o•r. piano. \"· BRl C.K:'. EH: (10m). :'11aria. :'\I oh' t. Cu~ don •in::o·r-. Oir: \Yattht'" B•··t. (.Jm}. Dl P \RC: Quntro• rançun•. .\lfl'l"'lo .h.r.IU•. t~nur. Erl,·lmin• .-\.rnalh···l'iano. (15m). HOLST: Prime-ra -imfnnw rnral. up. H. l~nnt" Da\1 .... n ... upra.no. Guildfortl t:hon.ol "u·¡ t~. Ro~ al Philharmonir On •Ira. Dir.: Hils~ Da\8n "\\l'tton. (J9ml. B.-luhlll\ek. (70m). FRA:\CK: ~inúonia ••n r .. m. Urrhe--tru dt' Filudi-lfla. Dir: Rirrurdo \luti . ( Hmt. BM:H: .;unata 1..-r a llautu i Iu·. n. 2. B\n 111.11. Bart .Kuijk•·o. flauta. Gu-ta\ Lt•onhardt. •·law•·í. '\"{ lt'l:mol Kuijhn. 'iolunr.-1. (15m). c-ad.-r~ 4 KOD~I.Y: J,.,¡,_ ,.,1. mt'r- h·mpt... Cur dr. Cnmhra dt' Pt•r•. I>ir.: .\ur..! 'nll:ú. (6m). (1'r. ll) GLl CK: :\Jú-i,.a df' BaUrt d'Orfc•u 1 Enriolin•. On¡n···trn J,. Camhro -Cari l'hihpp Ern.:mut'l Barh-. Dir. Hartmut Ha.-nt·h,·n. (27m). ROS~J'\ 1: IJuart.-t l"'r a flauta. rlarmt'l. tmmpu i fa::nt n. I. Cun-ortium Cla•-irum. (12m). d.-I mnnicpu•. I hr.: \Jan· I.. .lannw.ki. lll!rn). H \C: \IUSSE: C:cuu·•·•·tinu IH'r a ~uitarru i Hrf(lW .. tru. up. 7~. ~art•i"'n \e•pt·s. ;:uitarra. llnl"''''"' Filhunnimi•·a ,)'¡.;,_ (1110)11. llir.: 1{. rrühlw!'l.. .¡,. Buq~'"· (2:im). \ 1\'.\I.Ill: I>i'l.ll Dnnunu.. H\' :;9 I. \laq~an·t 'lar-hull. •npranu. \nn \[urra~. IIH'I.Zn ... uprunn \nnt• Cullin,. c·unlntlt. \ nthnn~ Rnlft• .luhn'""· ll'llllr. Hulu·rt llull. \IJ¡J,, Chuit·. hui'\. .luhn Onpu-.¡tra tle• Camhrn \n:,dP.~a. llit·.: \ittunu \I'J.~I'I. (:30ml. \ \l (;JI \I\ \\I LLI \\1~: Tuo· l'UI U IIHII'/Íillt•. ( .unj11111 d1• 't'UI 1\u•tmnn. Dir.. l>nnul<l Hnn•· lot·r¡:o·r·. 15m). 13.00 EL.S ''AJ:fHES'' 1 :\~­ TRl \fE:\T-. ~.lngJt". .... ur•¡aw .. tra d~ c·nrclu i duc·, trornp•··· up. :li. Omar ï'.<~hnh. , ...,.,, un::.lè-. Or- ¡wr a (•orn 'l"•··tr·a <lc• l.umhra Fnlk" an::. :'\la'\~ m. C~7ntl. \1\ \1.111: Cnnn·rt ~nOn \I p<·r a man•lnlina i nn¡u••·tra dïn•tnmwnt• .¡,. ph·•·tn•. l:•·r· I nul Trll•h"r· \\ '') lwf<·n. On lli!'•· tru <l'in·lrnnwnt• ,¡,. pl•·•·tn· .¡,. B;nio·ru llu·· (;,•rhanl Vn¡:t. (8m). \IOZ \lfl': ,\<la¡:in i Rvmlo fll'r u hnrmnnic·u d.. \ltlr... nuutu, ullll1.' i \Íuloll<'<·l. K\ hl7. D•·nni• .lurno·•. \Iure• Grunwck .In l'i' \un lla lluU\H'. Lue (Um). F.DOI'PLEH: .¡ el• Hit,.'Í. idil.li p<·r n nuuln. tmmpa. ::l•~t·k•·n•pil'l i piann up. 31. Pc·r Own. ln:;c•¡:ar•l Oi•·n. l h l.anzi..~-Ottn. G••ir llo•nnin¡:-llt-.oalo•n 17m) f),.,,..,, 00.30 REPERTORI DE :'itT BOCCHERI:-..1: Simftuu.,f'll~ h \1. "P 35 n. 2, t: ;1~ \rad~mia dP Cambra A~ man)a. Dir.: Johann...,Gr.rit;kJ. ( 1:3ruJ. S. \\..\G:\ER· O~Jtn.n "•O.. dt• lïopl'ra "El fl'JTI'r d.. bur;( Onyu~,tra filltarmi•níra llht·inlanrl-Pfalz. Dir.: 'il'rrn.r Amln,a· Ant<'rt. n ¡m¡. BER''· Tl::!~: Di\ertimtnlo prr 1 orquo•<tra. Orr¡uc.tra Fílharm.j. nica rl'hra..t. DÍI·. Lronard Bl'rnott>in. (15m). HO'ITfiT.. RRE: Suite r~r a obo;. i (,lli., c·nnllnu Pll Sol :'11. llt•rlin,. Bar·•n·k-Tr·io. (13m). FIF.!.D: Cunt·•·rt per a piano 1 OIIJUNra ~u·k• !hr- R f'RUI\( JrrÚIIM BRI\l: !ho!!• ~Wtbrl C.bbar liro(""'' ~.: H ROURI r...tJ. I \liltlrnl li..!tl•. 1lBm). ).llU I:< n . 2. .John O'Cnnor. \ 01 1 Ontu..,tra dr Cambra lrb 0• dr>a. Oir.: Jano, Für•t. (31 111¡ E"\ESCO: Do, intermr·!li• prra norda. op. 12. Ür•¡nr•lra dt Camhra d" l.au,annP. Oir.. La"Tt·nt·t• Fn·t~r. (llmJ. K0''1.0\ ~ lU: Tre· uh ..rtun--. Gru Orc¡uc-tra ~imfòni•·a tl•la RTI d" l'l RS:,. Dir.: \ladima Y~·ipo,. 1:!<Jm1. ¡.;.,..11. Dir.· Hulwrt 1{,.,.,.,. :!O.I HI 1.' \t'DI0-\1Sl \L l'n pru:!f'oma d'Alt•, Gorina.H GR.\\ REPERTORI: R.,j.,,: ol.- J.., ¡rrun• bande, ><mOn'-,¡..¡ •·in•·· l\lT D' E!'TRI'.."\\: Pn..~ntaci,J dr• lt"F bnnde~ . .nnort.. mé~ rN."t"llb. ),mflln Bl)der IISÈE m.l!o¡ 22.00 EL.S NOSTRES CO\· CERTS 1"'' b CO;\CERT o•nJ·t·~,Lrol Ritdin Holande>n ,.J ¡Un ~O <l'a· ::u•l dt• ]()93 al f~>thal dr ~tú,ira .\nti~a d'ltr('('bl. Ohl'l" •I.- Tl RI\l i ( 1\IA. ,,.. IUlli f I.ESO J.s.n. ranw01·be. \,.(e Gram.•, mell"' DIMARTS, 1 2 DE SETEMBRE DE 199 5 7.00 L'OBERTl'R~ 16.00 SEl.t-:C.:UÚ OIGITAL P. l.nnJ,thla. •iol•mu{ (!!lm \\ OLI•-FLHH \JH: Cntwc·rtiun 2~.00 n·rt. K\ 3n9 1 190. Barloara H.-nclrkk· ..... prano. On¡ue•tru Je Cambra \n~l.--a. D1r.: J•·ffn·~ Tot.-. (18ml. H \Kint \. :\l\0\: (,.luatl'l" rnmanc•·· nJ•· "''· Dmitri lhnrn•l<t\ ·ky. hanton. 01.-¡~ lln-hniakc" i·· h. J'Íano. Sm·i;•no. piano. U. L-ón. •i<Ji ~0.00 SELECCIÓ DE JAZZ (()m). \te lL\HT: Du•·· arn• ,Jf' mn· d'lft\n·ult· ... )Hwma .. unfimir up. :;u. """"'' Orc-lu·•tro• Philhar :'\Iú-J<·a per romt>nçar t>l dia. llDJt 11.!111 'l<ntF'\ 1-. l.ÍRl< ~" •nprano. (.~:lm). I.OHTï'l"\1 ;. [), r \\nff~n-rh­ mi.,J. h.urt Bnhn,... Ho•nnann Pn·~· l.uttt' :'duitllo•. G.-rharcl l n::··r.....;,7 1111.-n•lnrff. r;¡ ••. Ja l.itl. Cnr i Onplt'SII'II ·I·· r¡,l ... ra l'•tat.•l H;n ,,..,.,.. ,(,. \I u nio·. \lú-ira pt>r arahar ri <lia. llir.: Fnt/ l•·h.tn . l)ll(liiJI. 110.311 REPERTORI DOTI 10.00 SELECClÓ DIGITAL 8.\CH: ~Lob.-t {;olt in •t•Ínt'n Rt•irben- iUot'u Déu .:u t•l '"" r.-¡:ne}. C"antata 8\"{'\' 11. Barh;u·u Scblick. Catherint· Patria,z. Chrutoph Pr~ardio·n. Pett'r Koo~. Culle¡d.um \ur alt•. Dir.: Philippe H .. n.-w.-~h,•. 129m). RHEI"\BERGER: s¡, pect·• JWr a ,;oií i t•r¡,'ll•'· op. I :iU. Andreu• St'Lr;;ty.:n. Ernii Juffiog.-r. 13:-m) . .\LH \YDX: ~unfonia n. u•. P. 6. Orquo·,trn J,. Cambra E•lolat·a. Dir.: llllm). \\archal. B·•hdan "\1.\1-:i.Ü"\~: La joH-ntut 1cu111 :-n r.cnú mc:rru, DIMECRES, 1 3 DE SETEMBRE DE 1995 T.\ \IKO\SKJ· Simfunia n. I. np :lc.. On¡u•··tra Filhannmua. \•hl..•·nal). \ lno lunir· Dir. . (.t ;ltn). 11 \ "\ IH- 1.: CmH·t•rto J:I'O!'> .. U n. 5. np. :~ n. 1l. Cnu- •·•·utl.- Mu•iru' tlt• \'i,·na. Dir.: \il..ulau• llnruunc·uur·t. (I lm). \ .\ t Gll \:\ \\ I I.U \\IS: llt·•wrliritt·. "''· 7.00 L'OBERTLltA :'\Iti.,io·a ¡~t•r romen~or el dia. u..atl..-r Uot·h llaq...r. •npra- Chnir. On¡ur•lru Simfbnit-n tlt• l.t~tltln.... Dir.: Ua,i.J Willrc>t·k<. (lltn). TUR!:'\\: Triu n. I. up. 35. J. IOJKI SELECCfÓ DIGITAL o.;JBELilS: Simfoniu L04. Ortttte..-<tru n. 6· o;- Simfònira t Bo•tolll. Dir.: Culin Dall' (:!5ml. ~CR.\n:L7...ER:. Ball~u~: lt•n "ol :'\f. -E:-.:ola ,¡,..~ ,¡,. Cul<inin. \nlÏ!fUB (l<.r.: Rriohnr•l Gm•ltt•l. t'lmt . P!!tlKOfiE\: Quinlt'l, np. 3'1. (:!:!ml. Btrlin•r ~oli•to·n BRI\1:\Ii--a ínt.•t:t·u. \u\. ( hn·lt·l (beln \ 1·ro·bir,. ~htr<. Snll \'io•ir. .lnul'!tillt o;,hbanlt. Cor mi'l 1\.¡ihll. tll>¡o"'trn J,. Cumhru ,¡,. l'rngu. :io·Jtl '!·16. a annQ- ~r onart! 'F:IT,. iltttil rlinrr IELD: [l!r.: Hdmuth Hillin;.:. t:!'lml. RODRIGO: Cnnt·t·rl l"''' u 11na ¡,..¡a Pt·pr Huuwro, ¡!Uttno·t·u. !'>t. \lurltn in tiH' \l'atlo•ot)• fi,J¡b. Dir.: No•\ i Ilo• MutTino·r. i!Rm). SCTWM \ '1'<: c;ran Sonuln pH u piunu up. 1-1 ''(ont•Prl t't'OM' Ol'fltii'S I t"U ., • \olkt•r Buulit·ltl. (25m!. S l K: hitiJI'ÍU lll'l' a \llllt i lli'IJIII''I I'll 'l'· :!-1 • .Jo,¡·f Suk. On¡ut••tru Dir·.: l'rlbnrmònira Txt•t·u. \'tela\ :\'t·umunn. (:!:!m ). TRDIE.'\lS 'Í'~\L\YR: rtrt pt'r u rlurinl'l hui,. Tlwa ,¡,. Cumhm \rtPe-a. Dir.: l..o•upnltl llu~:t·r·. lllmt.IL\) U:\: Tri" pa a \wla Nrihon. \Íolu i \inlurwt•l llnh. U:8:. John ll•u. l>a\'itl :\lillt·t·. forlunalo \rif'll , ( l:!ml. \'.\l'GHl\ \\I LLI\'IS: Cnn•·••rl po·r J tuba ¡ urqut•... tra t•n fu 1n. Putrit-k JlatTiltl. llr·o¡tll'•lru )intfònicn dc Lutnlrt'"· I> u·.: l!ryolt·n Th<om""t. ( I :im). DE \ I)ÉE: Suit¡• pt•r· u lilll'llll, t'u •. ,. m.llopkinsu11 Smi th. ( Hunl. CO~- 95 J, L \<wnl<. L•·• \rt' Flori"unbi. llir.. \'íillium Christil'. ¡:!Om). rt'Un, l"'" u trnlll jlll tlo•l• 1\11" i orq u¡••tt·u do• t'tlrrl u. .J nz"<•f Molnnr. Cn¡,..Uu ], 1rttpoli1unn. Dir.: Lr·o St•ltnt·itlo•r·. ( 11m ). :!2.011 ELS "'OST RES CO'\- ( 0'\( FRT t•nn•!ri•Lrat pt:>r la Hadio tlt• la Sui.-.. Homnnde .,¡ diu :!:i tlt• ~··111'r J .. l993 al Théaln· ,¡.. Bt•uulir·u. Lau•una. HOUSSFL: Pl'tita S11i1t•. op. 39. 1T nU'\: Simf<•nia n. 100. C:.\RTEH: Cnnt'Prt IH'r u oboè. \IOZ \HT: Cont·rr·t pt•r o ulwt·. Holligrt·. llt•inz :HI. h.\ Or·t¡tll''lra dl' Cambra de LuuMtnu. Dir.: .J¡••Ús Lópt>z Colllls. (i5m¡. 2:1.:W NOCTURN lltOOSEI..ECCIÓ J) )(; JT,\ L DIJOUS, 14 DE SETEMBRE DE 199 5 rt EP EHTORI DE MT .\lflJI\l'D: Cnnco•rt ¡wr a pia nu funt••~· '"rdn. Lnun·n¡•¡• <.nllf'l. li:n" rmblr Mn•it¡ut• Ohlitpu•. (17m). BICH I ELG,\ H: Funtu~ia i Fun, B\VV 5:H. Orqtll'•lru fllharro/micu dr Lmuln·•. Uir.. k.onanl Slntkin. (I l m • HF J •. ,. CIU· Oa ~ Oct•t, op. 96. Cun•nrlium 1 11111 • (l:!m) . L!SZT: Fan '" ' tuia •ohr~ un to·mn •lt· ¡,.., (.Ull l't't'I Jlt'l' " nauta ('11 Sol \ 1. Sitttinn StUJII'ill pnn. lln11tu tl•· "S~ riu'... Or!IUI'•tru dt• Curnltru tlt• Zndt•. Dir.: F.tlnwnd tlt· Stu11t1. (21m). DITfEHSill IHT•: < ntwt·r·t po•r u ronto·uhui' i nrolttt•,tr·n n I. Frnnti-.•k J'u,ta. On¡ru·-tm tlt• Ili o.: lh urak Cu mitra F'ranti•t•k \ujnar. (IIJm). 1 UlO '\JÚSICS B E C\1' \Ll'l\\\ B.\CH: S11i1t• po·r u \tuhHII't'l n. I. B\\ \ JO lli. Lluí' l.lat·•·t. (:!2m). '\IOH \J.U> \; Tin1111 In Rlam·. pot·nta r'll\ ullo•rt•-.· ['l't' u l'ohlu. Ct~hlu \lonl¡!t'ill' ( l !in1). BHA II J\IS: \nl'im· tcllt!l Mtln·o• un tt·mn de Ilo) dn. pt'l' u """ piu nos, op. 56 lo. Jo'<'l ' Cnl11111 i Cartut·n Drlt·i tn. ( l lim ). CII ·\H LES: \mhit•nt ~. (;,·u pu Cíl't·ul n. Dir·.: .I•"Í' Lni• Tt•nws. ( l :'im). F EHH·\IlOSCO: Almui11. Cnr·anto. Pu\ in. Lnruntn. Jlu,. ,iulu tlu Gamho. (JOrn). 7.00 L'OB ERTL RA. \lrí·i•·u pt·r· t't>llll'llÇar PI olia. 111.00 SELECCIÓ DIGITAL I.ISZT: 'li·•a hungarP'a cie la •·oron•wílt. R. 187. Soli•tes RT\' Cor tlo• la \ u1·ul-. ll onJ!:tl't'ML Orr¡ut•,tra Simfòuit•a tll' Rt~~lnpt•,t. Dir.: G)iirgy L•·lwl. ¡18m). G.S,~t)L\RTL,I: Cunrt•r·t ¡•n Fa l\1 p<•r a fluutu dl' ht•t·. cortlo i hui.x t'<lnlinu. Fnon~ lldi!(!ll'll , fluul:t tlt· hec. Con<'t•ntu" M llbit:u~ dr Vít•na. Dir: Niknlau• ll nr·nom·ourl i Fra n q llrli~w·n. ( I-l m). :;CIIUBERT: Quurtl'l lll'r a fluuta. guitarra. \JOia j vinlom·t>l. e¡¡ •., ConwU}'· Gt·ral<l Gnrl'iu. Paul Siherthornt•. Charl"' Tunnrll. (32m). PHO~OFI E\': La ventaror~. li\ \llE I .. Ht'l·tlutíu i ii.-ia dl' "( .tulw l.t··m·,.". Lucin Ptlpp. .. nprann. l..t• ..Jit• P,·nr·:--nn~ uq,'lle. On¡tu·-tra tlt• Camhra \n¡!lt••a. llrr' l:t·llrf! fi,.·ht•t·. (7m). \LI l \ .JOBOS: St•,tl't mi.tic. ....,. u ¡:uitnna. uhu;.. nauta. "'"'· t•t•lo•<tu i arpa. Tllrtl>in Sant•"· El•u \1 arirh. Cm·lo• Hutn. \ntnnio Bo·nntt. Sonin \ it•ira. 1\Jat•ín ( :,•llu \luo·hado. Dio·.: 1\ut•l Do'""· (';rn). 1'1.00 PENT AG H<\MA Pl'u~ra11111 d,· d i\-u l~u('i{• mu~i­ o•u l. G11it'r i r·t·u litzuei<Í: Pen• B¡ u ·{·K i ,\,¡.., Hohlt·~. ,\\l' I SO'\ \ : E l d u' t·o·í. LA. CLAU DEL 1'1-:1\T·Uat\M.\: Diuulu 'It"lout'lr. :liUHI ·'.\ LA \1 \l\ERA DE...." l n t'toll\ idut t'n' propo•a i t'tllllt'lltll lumÍo•ÍI'O qut•li agrada. Guw 1 prl'wnlnt•íó <h· Joan \ht••. ProdunitÍ ell' Dolor• Bu•t¡IWI,. CO'\ \ IU.\'1': G .. mma Homnnyit, :!:!.UU ELS '\OSTJtF.S CON- t. EHTS CO~C F HT ""~'''f...¡,trut pt>r Iu ltli< li•t ll n lumlo••u t'I tliu 28 d'uJ t)ll:i ni Ft>sth·al tle ti 'U trcch . \ nti~u ~""' 111• \ Jú.,it·n OII II ES DE MONTEVE RD I llOSS I. To·ugit•nllll'flin. (65m). 23.:!0 NO CTUR N \.SOI.EH: Sonata p•••· u t·ln\l't'Í n. 111. Boh \'Ull .h¡wrt•n. I lïon). (I(J.:l(l 16.110 SELEC<:IÚ UI (; JTAL ,¡,. Cnnlf• C.ST \l\II TZ: p,.,.,. OCI.:~u tir, l11'r a urpu i c¡ u nt·lt•t dt· 13.00 ELS •·,\l: rH ES" 11\STHD tENTS L.'\10Z,\HT: Simrn11in l'ur<tu IUJO \!ÚS ICA "-NTIGA l~m). CAPLET: ~lwplll'rd. (:!:~m). BE ET i li 1\ EN: ,'\lis~u solcmnis, " l' · J :!:{. L11 hn Orgon usova. .ltu l wi~u Hupp:.. liwl' HPilrnnnn. .Jan ll o·nrlt·ik Huult·ring. Cor i OrqtH'•lru Sirnfò11ir·u de la Hl~tlio tir Ba\io•ru. Dit·.: Culin IJu,i•. (90m). l.ESOBHES I' I~R \LI \f'l DF JS.B\CII. itorqu•··trn ''l'· :!% n. I. ( :llllult• llt!ff,·r. Orc¡tu·-tra :'lat·iunul •lt· frança. IJtr.: Du\;d Hnl..-t·t-..n. ~(im). \ R \ \lth. \ 'iimruni11 op.5~. Or.¡u¡•,lra "" ( .amhra l'ma. lhr.: Buh11md (;n·::ur. t11m)..\BEL: Snuutu pt•r a flau IJ lrarr-.rru i clu\it·i·mhnl n. :;, la Sln¡tiunt•. tllm). I{ \\IIHEZ: ll~;a Criolla. Jn"'P Curr<•r11,, CnraiSnlw <lt• Lat·o•do. Snt•it•tlu<l Coralli~ llilhan. Conjunt ithlnt illrnlal. llit·.: JooÍ' Luí' Ot•t•j 11 • -uit t'n. 1. up. 1117. On¡ tu•, Ira olt• Pari•. Dir.: "•'tii\U!I B~··hl..m. (:!-;ml. \lll\11'01 · Cnmhul oh·! ..un1ni. \nnn Hi<·•·i~ ntt·:ttu · ...oprann. \n~c·l "'ulf•r. pianu (16m). Dl'l'TlliSilUHI: ~nu fonhl t•n Fu \1. .. ~imfnnit• .. a pnr· tir ,¡,. ¡,., \Lt·tamurru,¡, tl'lhí · tli". l.nnttlt•na llir: \tlrHlll :W.OII GRANS OBRES CERT:o.\ 1"' inwnl clt• ¡·un í.m:. Ort¡u.·-tr·u rrr (,,•wunt!hau• ''" u·ipzi~. Dir.: Kut·t \fa,llr. (li m). P.\G.\.'i l '\1: ( unt•t•t·t ¡u•r n 'inlo n. 3. Sah tlllll'o' \•·•·u nin. Ort¡Ut''tra FilloarnHHlU'a ,¡,. Loutlr,•;. Dir.: Chndt•• llutoit. (37m). DEl.\1 \\li E: ft· Do·1111r. Snli,:tt·, ur !J.(MJ fiLS ··,U-Tit ES'' 1'\S- Ja.[l Huint'' d' \tt'tlt'• d!' B!'cthmen. pt•o· a piano i IH't)lll'>tl'a. n¡;. 113. \ l it·ho•l Bí-roff. Oro¡tw,tra d~ la GOl 'iOD: '\li"a Sulo·rnrw tf,. Santa Ct•t•ília. Bnrlraru llt·n cl.-irl.,, Laurt•no·t• Dalt·. J••nn Philippt' Ltf<rnl. ( .ur• tlt· Hatliu 1 'ran~a. :'l!t\1\t'l On·ho·•lr!' f'ltil harmunit¡ow tlt• H<uHn Frunçu. Dir.: Gt·orv;o•• Pn~trt·. (18m). fHE:;COB \LI >I: \rit· mn•i¡·al.,, n. 1 a 1:! (pi'Ínll'r llilrrt'). Conrl'rto l mliunu. Di t·.. Hinultlu A.le"nnJrini. (3 ~on). S Cili \ IAJ\'1: Curnuvul. Op. 1). Cla11rliu Arruu, pinn<r (:l•l mj. F l o\ LA: (.ont•t•t·t ¡¡rr u u hni• i orq tw~Lr·o t•n Si h M. I111(0 OrtJIII'A lt'tl ohu~. G<rritzki, F illra rmbnicu dt• Cumlll'n p nlo rw•u. Dir.: Wojt·i<·r·h ltuj•ki. (211m¡. c;LAZU:'IOV: Ptwtnn Sirnfònir "Sif•pun Hn?in", up. 1:~. Orquo••tr·a Sirnfunit·u rlt· llir.: 1'•\t•ndt•miu tlt• n Etlw>trtl ~huduut7ai'Ïya (IIÍm). nss. 'JlsJCi\ DEL SEGLE XX Ht c;GI.ES: Sun- trrutler. Or<¡ut·,tra Simf<irút•a dt• Bo>-ton. ()Jr.: '1rdrut•l 111-on 'fbomn•. (lïur). 111'\IJE'\IIT H : Octet pt'r n \t'ni t rordo. 'l'fú,ir• dr•l I t' .Li, al d1· .'\l urlboro. (2ïm). SC II \ ITTKE: Conecrt per a ¡nano 1 ort¡ue,t ro dl.' <"ortiu. Vlu<lirniJ' 1\raint·\·, \trtuo'o' dc 1\111,1'1111. Dir.: Vladirnir Spiva kuv. (2:1m) . :\ORGAIID: Quu rtt•l dt• ,,.,rdo n. 5 "ln<t·up!'". Q11orh•t Kout rn. (15m). 02.0() HEI' ERTOIU DE NIT DIVENDRES, 1 5 DE SETEMBRE DE 1 99 5 7.<HI I.' OBEUTll ltA '\lrí•it•n pt•r comcn~ar el dia. s w.nu ~HFtt IÚ nu;rru. \10/~\HT: Ho••[IIÍt·m. h.\ (•:!Il. Bnrh.tru Bunnt•~ . \nr11• Sn fit· !'t•lo·r Han< t ltlt·r '"" lllt>dn• ili \\ tllanl \\ hih·. Cnr \lnnlrH·nh. ~uli•lr• Barril<" • \n¡:l.·•u• . I hr.: Juhn ~Ito! ( :nnlith'r. ( l'lm ). U H h. I ..; tilo· n. h • ... (.un ..urt uf ftu\t·r p 1._.- Orqut-tra ..,imfòrúcn d!' uondn·" Oir.: .\Jun Frant·i.• . 18m 1. IKI.:!U REPEHT OIU DE 1\JT l:i.OO EL Ot\ DE L'OIE::-.T Pn•:!l"3mari•Í n>alit7nda a partir t..... pt•tirinn·· f(lW ~f .. nu:-tn• .. oi ..ul- han r... al cnnt~tatlor tlt• Caralun~ n )fú.•iPa. 1..1. ~02 :i5 35. DIUMENGE, 1 7 DE SETEMBRE DE 199 5 ÒP ll<·p<·ri"n \ \ . ( IHm l. lll :'li: 7.00 L'OREHTlR\ \Jti,io·ll ¡wr ¡·omo•nçar o•ltlia. \ nn.1riun ... . nnçturn I fin ..al .. ,thn" unu ~1n11;::t ran\·n •3 . tl.·lrnur an::Jt"ll,l\ "' "tiol. !'"'"''· n..~ ui Pltilh.annooni•· (ln·l~t·•lra . Dtr.: J••l111 """'hnll (::!tim). \IUU \ · (, \ · :O.unfnnin o•n H.•. Ort[llt'•lnl ,¡,. ( ~mhr.1 \n~:~lr•;.¡ , !>ir.: Jr•Ú• l.ut..-~ CO'iCERT f'nrf'¡,ri-trot ¡u·•· Iu Ràdin Finlanrlt''l' t•l dia 5 dt• d"''"'mhrt' df' 199~ a In Sola Tnl'ioltt. Ohn·• de SCIIÜTZ. Cuho-. t::!llm l. R..\\ EL.: L.. Toml.,•au ,¡,. t:nu[>rrin . On1••r·t u 'imfnni•·a SDH. Dir.: I •lahülach<'. ( l'hn l. "•·r~n• ....\lt \:--\TE. l~¡on.·i ha-t' . up. ::! I Tt•Ji l'ap:n ronai. , .¡.,(j, l.arnna. ¡o1ano. Chn· 1 h ( :m ). B \"TO'\ : CollC't' r1 l""r a ~lER~l.\.'<'\. t'nil'!' d"nltr.... \ïu i\ma-Chor 'lünchen. Dir.: h.url Suttnl'r. t69m1. fbuta J • Ira. n. " \tía-it·a l"'r acabar d dia. .opnano 1 ONJUf'• · Mu·hala l't"tri . \ nttl<'m~ o( :ir. \lanin-i n th.~ Ftdd- lhr · h.o· nn,.lh :-tllaln. l6mJ. <;OIJl\1 \Rh. . l'··nk·ílt'. t. ub.·n u ra op . 31 Urqur-tra Filharmò m ca Hf'nana. Dir.. 131 .!:?.tll.l ELS :'~OSTRES CO~­ CERTS H H:üL MEi\Df.LSSOll'\. KOD-\U. BR.\J[)IS i znt. :!3.311 l\OCTl'RX oo.:ro REPERTORI DE :\IT \Ia,·had llali•7 t:!lrn l. DISSABTE, 16 DE SnEMBRE DE 1995 1:>.:--. . 13.!1() I:L"' - \I.THt:.;TUl ")lf:.,'\TS ;.oo L'OBERll.'RA TUli :11: Cun,...n l"'.f' a loalulaika i on¡ut••ln. Emanuil :"-bt•>n· lutan. On¡u.-.rra ~imfi'•niro ,¡~ la Ràdio :'-u"". l>ir.: ;-.""~~~., Jani. I:!Om). TELI-:\1\:'\;\: Cunt""rr1 Jl<'r a ol,..;. cl'nmnr. ronla i rla\I'<·Í t'O U. M. Lajo. oboè d'a..- r p ... jU<'tra J,. Cambra el I ""' • JC'•l 1..-nr-~-. ,r .Ucman~». l)ír. -Pfonho .r \1 . \u,-rer. (liim ). t•Aul H. \YD :\ . l..a r,:bt-11 o 1~t'r a tn•m· lo,j i •'"Jllt"·lnt d~ rnmhra <'11 Fa \[. \nrun Ho-in, lln¡ut••tru d .. C:amloru Jr \ima . Hir.: l'hilil'l"' l'nln·moot. (;m). TIPPE1ï: PrdU<Ii l"'r a !Ué"lall. t'arnpDnr. 1 r..-rru--io> . 1-.n;:li-h :\.,rthrro Philhumonia. llir.: Micharl Tip¡• I ~ •!\. \ \tl;JI \\ \\f. Tmum~ Rt·llh. h,.rn.,\ni<'at. ka<l!'m~ o f :'1. "urtin-m·lh!"-Fit'hi- . ll1r.: ""rriurr. (;ml. 1.1.1 \ ''" Hunmnc<'. :\,.,¡u,. l UlO GR..\1'1~ l'\ l'i:RI•ttt:TS TIIF \ h.l\l;, l Ht :'FI 1.: l'un· t't'ri ¡wr u durint•l i unpu··lt·•tll . 1. IIJl. l.llro¡uc··lm ~imft\nit·.a ,(,. l.umh·,•, Uír · \luu l't·,uwi,, l'I '\ZI Ciaw li.t¡talt·l.lt·· t'<'r n ··l.tnn••t • pidatt•. llp :!:l Clan..,.,¡ ll.·u ''"· ~ I lm I. \\1''\ UFI ""llll\ !',,." .¡,. •~mo·• tt l'''" .e l'In• nwt l n''"*''' ,h h,,,.,,.t t:!:!nt ). 6 tu, np. 11.1 . (;,.,., f:llhl llnlot{'t' l'l RCI~LL: Antht•n,. 1 St•rvf'i•. O hin~ unttt tlw L<or<l, untlwm Z ·1·1. Soli,tt·• uwul-. Cor dt>l ~ ...... Collt'¡!t' d'(hfttrol. Tlw h.in~\ Con.,orl. Dir.: Holll"rl ll.in¡!. ( l 3m I. Bit·•-•·• I ur•· tht•) thut f1·ar Lht• Lnrol. ontlwm Z ';. Soli''"' \ttca[,, Cur d••l 'lf'w C:ollt>g.. ti'Chfurol. Tlw K.in!!"• l.oruon. Dir.: Holwrt K.in~. (10m). \I~ lwlnH•d •pokt·. illllho·m Z 211. Soli>h'· HH·al, , Cnr rl..l \~" Coll,.e•• d"(hfnnl. Tbr K.in:·, Com•nrt. Dir.: Hnht'rl K.in::. ( li 01 t. Lrt anin,. "~ ,-.; nm ÒO'I\11 '1\ith tl'ar•. antht'lll Z 21 . Soli-h._ \t)('al-. Cur tlo·l '\,...., Cull~·· d"thfnrd. Tho• K.in::'· Crm-ori. l>ir.: Rulo.·n Kin~: . t'lm). li.IJO TR\"\S:\Il!'SIÓ E'o DlRECTE Ut 1.\ :mss \ CO:X\'E~IT.\L DE..., DEL \10:\F•."- 10.00 PE.I',TAGRA.'l.\ fl \C DEL PE:\TAGR.\\1 \: [J..-::.•ntla ,¡.. !'ant Jordi. 11.{)(1 EL DL\ DE L'Ol E\ f Pru;:ramadó n-alitz:Jda a p<ar1tr J_, ¡.-,. pt'IÏÒNl~ <llit' t'b 00>1,..._ ott'fll• han fd al I'Onh·•t:ttlor J .. Caral un~ a :\Iú-iooa, r..t. :!0'.! :G 35. :!:!. 10 ~ '\OSTRE._ CO~­ crnnt:O:XCERT ~-trnt p.·r la Ràtlio Pulolnt':sl d Jia :! ,.¡,. ..-tt'lll hn•clt• 1'191 ah C ·u ....lrul ,¡,. Sanltl \la ria 'l~t¡.:dal..na .J,. \\ n~t·la" I·r:.·;;Tl' ·\l, RR.UISL\\ .\ C \;\. T\."\S. BRITIE\: U.:. ll.lumin.~· don;. op. 18. Pt RCELL: X...'"'na t'li ,.,¡ m. l>i1lo i Eni""'· ÒJ>t'•rll "" ',...,¡.¡ .1.. ""'""'"· l ~ 111tt h.itdlt'ta. I Mia Jnn'-"'· Uaa~ H.mJ..,. (;,.rat.l Finir~. Ct•r i On¡tw•tr<A ,¡,. l'umhr,, 'f~'t'<-'<'"3. Oir.: h"r Hohnn. (77ml. ~\n 1033. Hans-Martin 1.:: Ha¡;o•-ni;;. (91.~ ¡.;,,~rad USZT: Conc.ert ['l'r 0 l••w or<[Ue>tra n. 2. .\lici,.( llin« OnJllt•,tra d~ la Cewanolhao,fl. l...-1pzig. Dir.: 1\urt 'l;unr 121m). 11-\YD:'I: Sonata Jl"t 1 paano Pll mi m. Hob. XYI: li Alfrt>d Brendcl. (l5rn). HI.Oul~\ lll'S IL \ HELIGIOSA Tllt DE \ IOYn;ERIUT rru::rama dt' divulgodét mta-i· raL Guió i r•·alit:t.:trití: Pero• Rur.. ~ i .Uex Robi.-,. \\UI ~0:\\: La llaura lnlH•·•·ru. L\ Baviern. Dir: Rafod 1\ul.-!i\. t27m¡. BACH: Sona~ Ptr 1 flauta tra\t'">~'ra i ~ l!UO \I( SIC.\ 22.00 ELS !'\OSTRES CO~. CERTS 1~\ -'lú,ira lfn l'Oli\ id.tt t'O• prupo-a 1 l'onao·nra la mÚ,Ï<'a quo· li arra.Ja. l;uit~, i pr•• .. t:-ntat·i•Ï ,J,. Juao \ÏH• . Prudurrioí ,f,. llolnrUu-qu•·l·. ((l'o\ ID \T: Jn·•·p t:a...AOO\t..... . 17.011 ÒPF.R \ \ CA~\ll "1\:.\ -''Í .;re:\ RELU:'Il: La "''Dnamt.ula. Joan :-uthrnantl. l..ucianu l'aurorti. :\iC"nlai GIW.un". lsol..-1 Ruc-hanan . Cor dr• l'I l¡..-rn t!..l.ooJn.- :\ati<•nal Philharnto•rai<' Orrh<'•tra . Dir.: Rirhal'11 Bon~ D-<"· ¡ U!!m l. Antiga l9.:t5 REPERTORI DE CU:\- R \ h.ll \l \l\ I'H W: I O ¡•n-lu·lí~ !"'r 11 l' an 1 op. :!3. ' laclmur \-h\.t M.n.J>IIIOO. (lhuJ. \1}~'\ . IH l-.SOH'\ Qwant>t d.- (0.\7\la o¡> Il. \_)u rtrl \nh .¡... \icona. 1:!;1n). :\ltlZ \HT "-•r.J.,.nia n. O ¡n.--tnt ~~~. ~\ 1:15. - I :;¡, flnt<'a dt' ha Ritlan de- ~ lli IÜtiiJ\ pd' ¡ 'l"""tra ltutl-D 11\\1.1 ·t. ta [.tario On¡w>l pa. Ol ¡J[Im). d'Ltro•lhl AJ.•,.andrini. (67m). 23.311 :xocn.:Rs .\ lú•ira per at:abar el olm. 00.30 REPERTORI DE 'TI DILLUNS, I 8 DE SnEMBRE DE 1995 7.00 L'OBERTURA 2\lú.-iMI per com.-n~ar fi dia RPcull d'obre:. breus ewollidr! i p~··nltld<"' per Joan Viws, R.STR..\LSS: El burgi>~ ~ntil bom<>. -ui te op. 60. Orqut,lro ,¡,. Camhrn An¡rle-a. Dir.: j,.ffn,.- TalP- {38m). HEBERJl. Con<'<'.rt pt"r a flauta de ¡,.... i orque•tn en Sol ~1. 'lio-h1b P.-tri. Ort[U..,.Lrn de r•mbr• ~aiot Paul. Dir: l'inrb.· Zuhrman. ( 13m). )[Q\TE· \E RDl: Lam<'nl d'.\riadn.l ( ....,..rtn Yorak (l:!m). )1[\. DEI..S'OID . HE.'\~EL: TrW am. ;-illno. op. Il. T!lò C.lt>~oti de Colònia. t~lm l. 'awJII rl'ft1"l 'l''¡ Chri'l RtiSSI' "'"'' Mi rn Üti)llt Mrnd1 lllm): cordo . . .,,,¡, Rrqui 6 ltll Üan. m,••. lOm]. 111(;,11 'Iêr) ... dt '·' Brnhtl K.\.l.LI'\'t'ODA: Concertiatop<'rl ,....,.. i orqu~tr.l. op. 100.1~,. G.>riuki. oho.>. Or!¡ut<lrJ Ürlfl. Fdb..umònica dt' Cambra pol•> 116m). I nia 0 ,j,. Lo¡ nt>-a. Dir. : Wojcitr..b Raj•k•. (16m). IUYD~: 5imfonill 0 • ~­ H'llT [W!ka~ Jl¡rtln Madrignh de .\IO~TEVERDI C:onrPrlO [taliano. Dir.: llinald•; m: VACANCES 'I \~t:R.\ DE.... ~ jtnL·a~ CO,CERT enreb,¡•trnt p<'r [1 Hàdio Holandesa r i dia 4 d, •ell'mhre de 1993 al Fe<~thal dt JO.I .O SELECCIÓ DIGITAL 15.uo-.\. H.I\D. F¡ •t Philb.anuonia Hungarira. Oit.: Antal Dorati. l}7ru). FRANC~: ~ Eòlid<"'. poentu ~inúilnÏl'· On¡u<e"-ln SimWnica de Ba!ilt"l· Dir.: \rmin Jordnn. (Jlm). RUJDt.\.'\l"JOV: Sonata J'".a - · Alro' piano n. I . Op. ?8 V?r.i-~. (29m). 11•- 13.00 1....\ TARDOR lli). o ~rJia. 1~9m¡. tltll':\tr lndrr r;¡mh 1 Dir: l' cor¡. Ji\\D~: Lt-· E•tu_don~ .. (Tnr Ior) Edith \latl~•· · ::;.h'¡tfn·d jtf11·alrnl. Dit•trrdr I· "du·.rCor 1 .\o·ado•m) uf ::;1. w-uu. )Urtio·in tbo•·Fít·l~- lli~.: ~'.' ,¡. \(arrirll'r. ¡;J.,ml (,JUJ-.t,: \ Ja~or. ul~t·rttu·a dt• o·unt•t·r·t orr¡ur•tru. "l'· 11 . ( 11·do· <:utllt'n· ~-Dir.: Okku Kaum . (!lm) . \1\'\LDI: Cuno·t·rl n. 3. K\ :!•¡;¡ •J.a lordor" ¡(r ¡_.., (.luatn· [.tadon•. \ íktoria \laallut u. tl~¡tw•tra tl<• Camhl'll olï ur·u pu. Oir.: Clu~~tlio \hhudu . ¡[I lm). 1 ::..tr• ~imfo'mtt'U :!:!.llU EU\ \OSTRES C01\(.ERI~ ( (l:\CLRT t'flro·~•lrat pt>r Cutalun) n \IÍI•io·a t•l dia 15 de fo•hrn ,¡,. I <)Q5 a la Catedrul .t~ llun·o·luna. CICLE L'ORGL E I>E I u\< ' \TEDR.\L. PROGR.\· \I \ R \( H. .lo•o'p \ïo·¡•nl Güwr. ur¡:tu•. (5:Jm). :!:Un 1\0CTCRI\ \lú,u·n ¡wr ncultur el dia. St•l,•cTin i Jll'l'"'l'ntndn a t•àtT('Jot• \lfn•ol Cduyu. ,r ierla I dr tal dt rrr&t ~BDl inaldo rrr 95 I dia. !ide;i §, IIIIULA CANTATA UEL CAJèi·; Pnop-Pillll tll' lllÍI•i<'ll OO.:lll IU.:I'EitTORI DE NIT O'i'!'il(. '··krd(í, ~u_ic1 lJH·,·~t·utawiú: Alt•' R"bl••· 1..\ Ml Sit \ l>El.:\ fiDOR . EL HI Dl F DEL DIMARTS, 1 9 DE SETEMBRE DE 1995 [(IR: :\o1dDI' oli·o·u¡:ràfiqlh'•· atnt'i•rt• i nntít·it·.., 'l'u• fan murnria al miin ··u ral. 7.0H t;OBERTt"RA 16.00SELECOÚ nf(; IT ,\1, K\R\LE\'..,KI: Cmu·t•rl ¡wr ,, riolvoc:..J n. :!. np . 77. Haph.,o·l l lllfi•rh. Ort¡ut~trn Filhdrmi•· 111'3 oir uomlrt•• . Dir.: RC) cl.·n Tht·m·••n. (30ml. PFIIZ;".EK : P&lr<~riuu. lrt•• pn·lmlr-. Or <¡U<'>lra Simfiulio a dt' l,1 Hiuliu J, Ra>irrn. Dir.· \\'nlf!'an,: ~a..úli•rh. (l'Jmi . Ull'I'EHI\ : pó'l'<'> prr O rlu\l'O'Í. \ini Ï-¡·in · qui ordn• (t¡uurt Hilar•·) . Dlri•lopht· Hnus,a•l. {18ml. ROSSINI: lntrutlul'<·ió i ,uriu · '".i11n~ ¡wr u clua·inl'l i nrttttt-~ottru, l'li Mi h \1. Etluunl Hnmawr. Dn¡ur,lru dt· Camloru tic• \'1 üa·· tkmllt'rj\. Oir. · Jtir!( Fno·rl... r . lflm): MOZ \RT: Quartt·t olt· tords, 1\.\ 58Q. Quurlt'! f,..trtir-. (27m). COR:\I:I.lt;S: l!tqnirm. tPrr a o·ur "<"8('JK'IIn n 6 '"''). Cor R ..:d.,nul oie Canne•·Prot t·no;u · \lp• · Cu•tn Biara. Dir.: \tid,..l l'a<¡ll•'lll.ol. tl~ l. BER:\STLI:'\ : l>an·.-• Cztúi'oniqu.., el.- "\'I,.., ~i do• ~~r(. Orqu.-..lra I•ïlhnmu~ui<'ll de Lo, ..\n¡:l'l•··. Dir: Lo'<Hanrtl B.nr.-tein. (21m ). \E RDl : Uun Carlr1. Ballt·l do· la Rf'ina ( \l'lt• IU¡. Orqu~·lra d..! Teatr" \lla :lrala. Dir: Claudíu \l.tuulo . ilfom). R•\KJ.J\1 \:\ 1:\0\': S un· Coma n 2. Ort¡Ut'1ilru Simfi>nka de Lonolrt••. Dir.: ,\. Jlr•·• in . t~9na¡. ALBER!1: S ..n.ata prr a dlll'strnm¡wt~- i r·urda . .\1uurír.Antlr~, lrom¡.rt•ln . Oroau~tra dt· Cand,ro Jrau-Fran~ni• Paill:anl. llir: l'hilippe Cnillard. 17m). 10.00 SELECCIÓ Of. J\1.7. Prüp'arna derlir-at a la · 1 u u..t de Plzamh guiï, d' \Jh•·rt.Mallnfrf. \lú•ira ¡wr cnnwnçar o•l din. Ho·¡·ull d'ultrn bren• c~•·ollicll'• i pn••o•ntuole, ¡.tt•r Joan\ l\1'•. tn.nn SELECCIÓ DIGITAL D\ OR.\K: Com·t'rt ¡;er a \inlonn·l i ort¡nl'-tra. up. 10-1. \1. Hu•trnput it,. Orqul'•tra Filhnm•imira dc Bt>rlín. Dir.: Il. ton Kurujnn. (12m ). BLO\'(: Ocla uleu•urnenl. Alirt'd Dt>llrr i \lou·k 0f'llt•r. ¡·untrn-teoorb. I'hilipp Tndcl. \(•nor. ~luurire Bt•van, hnntnn. Ort¡uo•ritra de Cnmhra •ld Ft••tivnl dl' Stour. Dir.: .\lfr••d Dt'llt•r. (14m). PVG;-. \:\1: Quintrt n. 2. En-emble 1: \-tro:,•. (14m). M \SSEl'\ET: Suitt• dl' la \,.ntafoes. On¡ue,tra Filharmclní<'a de Hnnl!: Kong. Drr: kt·ont'th Jeao. (10m). \IOZ.\RT: I• olafl!.L.,. alo>mnn~•··· 1\.\ 5-l. .\tadl'my ofSt. \lnrtin· in-tlw-Fio•lck Dir: :\etili!' \farrint"r. ¡<Jm). CHOPf\: !'omat.l pf'r a piano n . 3. Op. 58. \lartba ,\r~erích. (26m). J.Cb.R\CH: Sinúonia up. lS n. I Cull,.::tnm Aurt·um. Dir.: R.-inharol Prt .. ro. (11m ). ROIJRIC:O: Conri,.rtn ~ladrigal Jl"l' u tlue.- I':UÍtarr•·- i orquC'·lra. i .\ngf'l Rom,.ru. Arademy uf St. ~lartin·in · Üw- Fídds. Dir: :\f•lillt· Murrin1•r. {30m). 00::"{!ZETII: Larl(ht>llu p<"r a ,,.nt. S<Jii~te~ inHrumenlal~. IJir.: .\1~,¡, \)ud. C1m). J>,.,,.. l:J.OIJ I..A 'f'AROOR LLOYD: Simfonia n. 10. -N,.,·ml•t"r .Tuurn~'y.-·. Conjunt .¡,. m,.tall Londt.~n c..n..¡ciutr. IJír.: Jam~ Stuhurt. (lOm). Br\X: R ..tl Autumn. J,.u·my llruwn i 5•·1a Taop·J. piano. 16111). RESI'Il;lll: l'm•n1n tlo· tanlnr. ¡u·r n \iu li i urtlut• ...tru . fakato :\i•hiJuka. lho¡m••tra Srmfunil'a dt• "in¡;upur. lhl' Cboo Hot')· ( llml. Cll \\11' \ DE: .\utnrnnt•. Erío· l'uo·km. piano. l;;m¡. C "•·immw. (15m). T\..\JKOYSh.l· ..;,.,h•t ,¡.. c·nrdn op. 70 "Ro·n•nl olt• Florò·no·in" \ l,ti.•ln\ Hto·ll·upm íl,, C.•nrikh Talal)all. IJuaa·lo'l 13urntlin. (:I lm). 11.00 !\l<nl ht'iTS LÍJU C!>i (,H \\ HEPEHTOHl: Rt•,i•iío cio• ),~ .. J,:run .. lmnd<-~ ~nnurt'"' ciri cinc. ;'\ IT D'ESTIU~'\ A: P rt·•entadil \ RR Dl· "Oht•a·tn. ¡•uooto• 1li Snn Bonfnrto". t'\lruc·lt·• olt• l'n¡wru . Glwna Ilrnritrot n. ~nprnnol Hu7u llulduni, m••nu hOJII'UIIn. Ctn·lo Bc·r~nnú, lt'lllll'. Ht~lnmlu Punt.>roi, ltudtnn. Cm· cio• In Riltlin tlt• Dnt i!•t'il. Oo·qt~o•sll·n oio• la Ràdoo dt• \ l unio•. llir·,: Laml ... rln (;urtlo•lli. (I lm) . \IESS-\c;EH: \ t•a·nniiJlll'. ,.,trat·· lr•. Cu mill o• \lu1·u ltrlt'. 1\lnr·t hn \n¡:l'liri. \1i•·lwl Hom. ''"lioll' Rrnnu,. Cluutlo• Dt>vn•. Fro'lln Bt•tti. \inH' Dnniul . Cnr• Raymond 'iainl P.111l. On¡u<'•lrn dt' r \--cwinriÍ• tir COIIll't'rl• Lamorf'u\. Dir.: Jult"li c:ro··•i•·r. t·lhml LLEO. C \B \ll.EHO, B \RRIF.RI: Tn·· ari"" ,¡,. o<ar· •uf'lu. \irti>ria do·l· \n~:••l-. Orqm·-tra nndnoul ri'F•¡uut~a. Dir.: Rufat>l f'n•hlwrk dt• Bur.:o•. (lllm). Hi.OO SELECCIÓ DJ(;JT,\L HThDEI\tiTJI : Dt'r Sdi\Htrll'll · dnoht'r. l'tlno·r·rt p<'r a '¡.,¡.. i ('f' li · ta nr4JUf• .. tru •uhn· anti''" t•anl."' po¡mlor,. l.a•7lri Búa·wn~ i. Or411C'~tra E~tutul Urmgon••u. Dir.: '\1ikló• Er<IH)i. 128m). MUFF\T: CcJU•lontiJI. !'ullo' r·n Sol \1. Can&i(¡•rw. J>ir.: \rlriun Slwphc·rd . (10m). PlJCCI:'-11: IJ· \llli. tl•r• fra!!ltlrnt, . Oro¡u.-•lro Simfòrúru ,¡., la Riulío ,¡,. Br:rlín. Dir.: Ric·t'ardu Chnill~ . (7nr ). 8\CH: Sonata 1"'1 a nh•Ñ!. t In u~ ri i \inlunr.-1 n . 3. B'\\ \' :327. H"inz Hnlli¡;•·r. Chri•l11111~' Jarl'l>tlel . Thuma• l>nn~n::a . tllm). 5CHl:BERT: l\li.••a al.-. manya i -Pn-::ària tJ,.I ~n~ur~. D 872. Cor i \lt•mltrt"& •lf' I'Orqnt>•tra 'inÜ<oni~a rJ,. la Rii•lio d.- RatÍI'ra . IJor. : '1\olf~ng Sa-..alli•c·h. l~!:im). \1 \R \l'- : Ball~>t f'D Ronolrau . Mf"ZDJ.re~i rlt> I.c Trin Rna~l. (7mt GRII::G: Simforúo en Un. Orc¡u~tra Simfi>nira dt• Giilt•l¡r•rl!. Dir.: Okko Kanm . (:~7m). \ILI ~\ LOBOS: C.inr: pr,.Jurli•. F.rluanlo F.-miínd•·z. ¡¡uitarra. (:liJm). BHLXJ: Optu PutJ)I'tir·um. ;.¡,.,, IX/Il. lholya \'err·hi(,., Clori-tri Bnr<'ht>r,. Sc:t>t '1\'r·ír. J11a<·him Cehrumlt. mi"' J\uhn. On¡u,..lra ,j,. f:Uml•ra d ... l'ra~• · Oir.: Hrlmuth RJllín!!. (29m¡ • PAISJEJ.LO: Conn-r1J>f'r a nuon · rlolina. ''"rda i da~rri rn Mi h M. li. Oduruli. J "oli•ti V.. neti . J>ir. : r:,,r 2ll.OO L' \t OIO-\ l~l'.\1. l n prn1:rnmu d'.\¡,., Gorino. EL tlt•lt., hunolo•.• >nllfll't'• mlos l'l'C«'Ill~. 22.0U l'llUCEl.L1 l\túsit•n d'est•t•nn Tho•otloJ:<in• " In fur~ u dt• r Unlllr. Jntlr&h 'll'l•nn. Dlll icl Thomus. Juuu' Ucmman. \lurtyn llilJ. l'ht• \o·arlo•m> uf \nt•it•ot Mu~ic. Dir.: Clu·i•lnplwr Hogwond. l:!:!m). Sír Ournul>) \\ hi¡:-1'. Ho ;:•·r• Cow)· Lo·ump. Da' ui 'l'homa• . Tht· \o·utlt'rn)· of 1\nl'Íf'Dl \lu-ic·. IJir. : C:hristopht>r llu¡ctwuol . ( hn ). Tbt• lli•lnr) uf h.in~ llirhord tlw St'rond ('1111' "í•·iliun t •,ur¡wr). Judith \o·l•nn. Tlw .\ruclt'm~ of Ano·irnl ~lu•ir. Dir.: Chri,toplwr llu:!"o<ul. (Jrn). Suphnni,bo. .I urli1h :\,.¡ •.,n. Th" \r•adcm) o f \no·i•·nl 1\lu•ir. Dir.: Chrí~­ loplwr llo¡ct<ufllL (2m). •\ Fool's Prt•ft·rmo·nt. Hogo·r• Covf')'· Cnunp. lo'nor. Tiw \o·odt•my of \au·it•nt ~1u,io·. Dir.: Chri•loplwr ll o¡.'Wood. (9m). \mphi11') un ur Tho· Two Su>in•. '1artyn llill, tt•nor. Judith Nr•lson, •uprunll. f.hri•lnpho•r Kryll', hui'. Tlw \¡·uolo•my o f ;\ncit•nt \lu•u·. IJir.: Chri&topher llll¡.:wutJrl. (l'Jm). z:uo i\OGfl!Rl'i f"'~' uc·oiJBr ,.¡ din. i J.lrf'•<·nJnriÍl ll càrn-t• ri' \lfrnl CI'III}D. Mú,ir·a s..Jec·r ¡;, <JU.311 ll EI'ERTORl DE MT DIMECRES, 20 DE SE1'EMBRE DE 1995 7.00 L.OBERITRA \lú•ir·¡¡ per cnmr·nçar ,.¡ diu. ll~'<·ull tl'ohr,.~ hrf>lt• "'c:oiUrlo·• i prto;:f'ntud•·• per Jmm Viv•·•· HI.OO Sf:LE<XIÓ DJGI'I /\1, K;\Ll'i'\JKOV: Simf1>nia n. 2. Orr¡u,otru Simfi>niea d,. l'Aro · ,¡, l' EJIJII <J¡, l'URSS. f); mia Dir.; E'~t"""i S••·dan<1v. (3Slm). B\Cif: -'1\'ir <lankf•n cür. GMt, ..,¡r dank•·n dir~ (Us ll•wm. O~u 7 tW•trt•, u• lltwm), rantatn B\\'\ 29. l'uul E"'"'""l. Kurt Equihu. \I t" 'un E¡tmonJ. Soli•t••• i Cor tlt•l• l't•tth t•unll•r• tlt• \!t'nu. Choru• ht•nrwn•í•. Com·••ntu• tlltt•it't" tia• \i¡•nn. Dir.: '\ikolnu• llornnnt'ourt. (25m). MESSI \F'\: llt•t•uu' t•>;otÍIJIII''· l'au! Ct·u.-lt·)· piano. Lot~tluu Sinfunit·ttu. l>io·.: E,n Pt•kku Snlmwn. (I lm). SO\IIS: Sonata d<' t•ambru Jlt'l' u 'iolí i 'iolurwt'l np. 2 n. I. ,\Jt•>¡nntlr<' Bt·ntlt•r·,ki. n, ...¡, Bumz. ( l·lno). TURIJ\A: Lum·ut·iúllcld tot•t•t·u. On1u•·~tt·u Nudonul d' Jo:spunyn. Dit·.: Ataulfo Ar¡.tt'llla. (l!m). MEI{CADANTE: FnntnKia fo'uwhn•. Warmiu Nutiounl (h·du•sLt·u. Oia·.: Sih·uuu Ft·untulini. (9m). LOEII.LET: Quintet ~n ,.,. m p<'r u flont••• flp bec•. Tlll' Dolmt•t-.·h Ett't•mblt•. (8rn). HUSONI: Kmt7t'rt,liirk pt·r o piano i nrt)llt''llru, np. 31 u. Jt>un-Ft·u11çni' .\ntonioli. Orquc••tro oli' Cnml.ra tlt• l..at"ana. [)ir.: l-<mrt•nt•t• Fo,t..r. (20m). HA\ 0'\: Simfonia n. 76. l'hil hannmuu llun¡.tnrit•tt. Dir.: Anta! Oorati. (21m). 13.00 LA T\RUOil GLAZl '10\: {,.., t••t<u·inn• (tardor). Ort)UI'•tru dt• Iu Sui"'" Romondt•, Dir.: Enw•t \nwrnwt. (9m). CI! \RJ>E"'TlER: quutrl' l'~tnrion• (turòor). Frunçoi"<• Sa•nwlluz i Nu<'mi Rimt•, ~oprnnn•. 13t•t'flnrd Di-¡,;tré, hui>;. LI' Purlt•nwnt rlt· .Mu~iqut·. Dit·.: \fu•·tin Ge•lt·a·. (6m). ROIJSSEL: Simfonia n. 1 op. 7. ''u· Pot-mr dt• In For¡:,··. (Fnu111·, l'I Dryutlt••). On¡ue,tra '\'ucionul dt• Fa·un~a. Dit·: Charlt·' Dutoit. (I lm). BUIS\fORTIEH : l..a Tor.lor, dt• r..., Quatrl' F.sturinn,. Grt•gol') Rt>inhart. l•oht'llt• Ponlt•nnrd. Solistt'' [n,trttmf'ntal>. (16m). MAHLER: El Cant d .. la Tt·rra (El •olituri u la tunlor). Rril!ittt• Fa••hat•mler. t'f>ntralt. Fronri,co Aruizo, tt'nor. Or<¡tH'•Ira Filhormi>nit•a dt• Bt·rlín. Dir: Curlo \furia Giulini. (lOm). us Ort¡ur•tra. Jumt'• O'Dnnnt'll. orgu{'. Oir.: :\latthl'w Bt'•l. (-~lm). H\_'\DEL: Cnnt·t·rto¡..rrn• '" op. 3 n. Ib. Cont'PIILU• :\lu•it·u' dl' \iena. Dia·.: 'liknluu• Ilarnoorourt. (10m). Hf.HZO GF'\HERG: Trio np. 61. I. Goritzki. oboè. B. Turk,. .. ll, trurnpa. R. Ret¡ut·jo, piano. (26m). GHIG;\\: .-ht• 'lua·i, Stt>lla. U,, Petit• Cbnntem·, tlt· Suint¡•-Croix dc '\cuill). Uit·.: Frnnçoi• Pnl:;a•·.(lOm). CJL\l:s. SUI'\: Com·crt ¡wa· a ,;oli. pi:tn<> i t¡tuu·tet dt' corda op. 21. Rt;gi• Pa&quiet·. Jcnn-Cinutlt> Pt·nw·tir·t·. Roland Daugan·il. •ihe Simonot. Bruno Pa,.¡ukr. Rohuul Pidoux. (l:im). \\ES LEY: Simfonia n. 5. 0l'qllt''IJ·n dt• Caml>m de la Comunitat Europl'a. Di•·: Jorg Faedwr. (16m). TXAJKO\'SKI: :\1arxa e.lnva. op. 31. On¡ue,tra Simfònica de Londres. Dir : -\ndré Pre~;n. ( lOm). :\10:\1POU: Dialogues. Antoni B"'~"'· piano. (6m). CROCE: Quntr1· can~oru de ·~rriara mu•it·nlt·". CoUegio \'ocale e Strumt•ntall' Euterpe de .\lilà. Dir.: \ntnni Eros :\('grt·. !22m). GORECKI: \nti¡.ta ll,lú>ica PolunP•n. op. :!-1. Orque•tru Filharmònit·a '\aríunal u \ al'l'Ò\ia. Dir.: \ndrzt•j \lnrkm••ki. (2-;-m). :\IlLHAl D: Do;. Sketch<'s, ¡wr n t¡uintt'l òr· vent, op. 227 h. AthPnn En•Pmhle. (6m). <.;,.,..._ 20.00 SELECCIÓ DE NOVETATS B.OU I . \ T\IWOH 19.!10 PE:\TAGIU.\L\ ROl' \HTZ: Chant tl'uutnmnr·. \ inrt•nt Lt• Ï ni•·•·. lountun. Philip¡w Birm. pitllHt. ( l!m ). \LIIF'I,¡!Z. L' \ntumnt•, 'u(,. \llwrt Guinovart.piunn. (13m). .\L\\) '\: l.lr•¡:t·ndn ,),. ttu·dor, p~r a r·r11·n un¡dt'• i oa·¡¡nr•,ll·a cJ,• rortln. 'lit·hnhh llnnit•l. City nf Londnn Sinfoniu. llil·.: Hirhurrl 1-lwko\. (12m). '1ENDELSSOI!l\ - IIENSEL,F.: OrtuJ...,•• Pro¡..'t'Uma tle tli' ul¡!acíó mu·it·al. Guió i rcalitznr·ió: Pm Bu r(>, i \Je, Ro ble-. \\li SO:\ \: La tromprta. L\ CUl DEL PE:'-IT\GRUL\: Cool'fr1 ni Lalwrint d'Horta. ntiV('Irtltt•t'. dt•"!t•UiflfC', ll"t:"-"l fWt'C"h 22.00 ALi\tANAC l;'n p•pai destinat a nocar i re,im·c P6 fet- m~s r('prP.,t'nta tit" del pa;,•at mu•kul. Gui6 i •elt>cció d' ..\Jcx Roblt••. :?3.30 :\OCTI"R."i :\lú•iro per al'aiJar el diu. Selecció i pr.:•entadó a ràrrt't' d'Alfro>d Celaya. B.OO EL GRAN SEGLE DIJOUS, 21 DE SETEMBRE DE 199 5 7.00 L'OBERTURA Músku per començur ri diu . Rcwll d'obres bn•us estollidt•s i pre~Pntudes per Joan Vives. !ml. F\l Hf.:: Cluant tl'.\11tr,.nn•· Ft'lii'Ít) IAlll, "'l"'ann. Grahum Jnltn"'"· piano. (lm). (I 16.00 SELECC IÓ DIGITAL L.\LO: Simfonin •·~ponyolu, op. 21. A111w·Sophic \lultl•r, violí. Ort¡tw~tru l'llur·innul tll' Frnnçn. Oir.· St•iji Ozuwn. (3\m). m. Jnun Hndgt·r~. I. t•n re Cutlwrinl' h.t•ith L...";,, Alustair \1ill'•. Cor)tlon Sinw·r. i 10.00 SELECCIÓ DIGITAL ELGAR: Els ct·eatloN dt' mú.•it·a. up. 69. Janet Baker. Cor i 11 Rud la¡••• tlt \rt \11~-rt DRIEf r,. . . llim). ~opbi 1:1.001 LISZl' tanyo, Buit' au \,¡,..rt•n. BRUC~EH: Mi•~o n. ~JL\1' ll•r!.r i Joan \ i• e•. g•·n·Í•. l~·nlumu dt· """''''rrat. Cor tir· rtt•r¡. ,¡,. Butl Tii11. Coll< ¡;um \url'tllll. Dir.: lrt·rtl'll "··~a•-ru. (nm). BOHGl';\\Ú: Tt·nrlrt•• rN·urrl-. 'nrthana. Cohlu \font¡~;rm•. (tm). ALBE\JZ· Suill· •·•llllll}olu, np. lï. Katiu i \lndt•llt• 1-.hi·•pw, piunu. (l:lna). \EHUl: La Ta·ndutu, ¡m•ludi de l'nrtt· J. On¡ut·,tru Simfimir·n r)p) Gran Tt'llll'<· rlt•l Lit·t·u . Dir.: .J,,_.; Collaoln. (·lm). MENilEI.SSOJ IN: Trio urnh piano. op. (i(,, Tl'iu ,¡,. llurt•t•lunu. (29ut). 10.00: Un r·tmvidot eo< prupu~a I ('omt' nia Ja mú~;l,ln que li agrDtl.l. Guií. i prt'St•nturió de Jnun \iH~. Pruducl'ÍÓ de Dulorii Bu,qurl•· CO'IYJDAT: '\úria E'pt'rt. \ SOl EH: Sonatu ¡wr a ¡·Ja ~H. R1111ll rrr-r FUltn c;uiél i ,..,...·dó: Raimon C:oln!D<T 'll't'lll!tuln llú·i··· 20.00 "A LA ~·IANERA DE...." IU)() :\JÚSICS UE C\T\Ll '.'\A (7m). \'\()'\1\f :\li--a Suli•lrur· DIVI sETE< tinli i 22.00 CO~CEHT 01.\GLY\RI lú.OO SELECCI Ó D IGITAL Wyn-Ro~:wrN. 8 BACH: \-ariacion' Col~b.IJ. R\\\ 988. Gll'un Goold.¡oÍiu1u, (5lrn). GLLCK: Ili~èniaa~ du. >Uite. Rheini•ch ... !\ut. mt>rorrh~,tcr 1\oln. Dir: Jq Cora7olla. (9ml. DO\lZEnJ: lntrodurl'ió pl'r a ronla. Ro¡. dolfo Bonucci i fuh-io !..o. f rcdrli, ,·iolins. Lina l.ama, 'iola. Arturn Bonurri, ,Wio,¡. l'l'I. Franro Pt•trocchi, rr•nlra· l>uh. (im¡. 1\'A...,O\lCI: o,¡, d~l Danubi. Vols. OrquNra ~,.¡ \olk"'l"''' de Yi~na. Dir: Fl'llru Ruu<'r-Theu~>l. 18m). NIJ& R E:WSKI: Funtu•in polo11,,a per a piano i un¡ue•tro, Op. 1~. Ht·¡¡inu Smcodzhankn. On¡ut" lm Filhat·miJnirn Nacional ,¡. Vur.òvia. Dir.: St:tm.•lu w;,J,,..ki. (2:lro). GHAi\'DI: O lntt'llwrato. O quampulchrur_<. Ht•nri Ll'tlroit. rootralt•nnr. Hirercar Con•ort. (7mt h.REUTZER: St•ptet pt·raclari. nl'l. fagot, trompa. ~ioli, 'iob, \iuluncd i contrahah. op. t.:! Chari• En-~mblr. (37m). dP L' \n) . Liunu St·a·lu•M'II. 00.30 REPERTORl DE "''JT Prn¡.trurnn tlt• mú•irn nnti~u. St•lert•iÍJ, ¡,ruió i prt•wntal'Íii a r·àner rlt• .lonn \hp;, , ELS CLAVECIN ISTES FRANCESOS DEL SEGLE \\Il. TEMPS DE LES MUSES. Orqut••tru Filhurmiu1ir·n do• l .untln·•. llit.: \tlrinn Buult. (:lOm). HU"I·.:\\Il 1.1.1-.H: Suitt· n. I. llo·•pt•riun \ \ . Dir.: Jordi Sa,oll. llimi. PO'\CIIIELLI: E'rt•lut c·antpt• ... ln*. ()nlue... tru Illlturmi>nít·a tl!' \lin•k. Dir.: S1lnann Fnmtalini. (I lml. BEETIIO\ F'\: \)uartt•t amh pia11o \\oO :{6. 11. :!. Philip¡w ( u-.unl. piano. Huph:wl Olt·¡!. 'iolí. \lil'tll'l Da Silvu. 'iola. Mut'<' Coppt'), 'iolonr·t•l. (21m¡. SCIIl llEH'I: \du¡(in i Rondo Ccnu•,lt..IHnl ptlt· a piano. \ ioH i violnnt·t•l. D Hll. Trio ·\•·ion. (J:{m). F,\LJ.\: Ntwlws t•n ''" junlint'M dt• Espaiia. Mu•·thn \q;t·a·it•h, pinno. Ot'l(llt''lt'a rll' Pal'Í,, Dir.: Dnnit•l Uurt•nhoim. (25m). GI.II~:HE: El" "osu<·s wprn·lll(l''• np. M. BHC Philhur· munir•. Dir.· Edwnnl Oowne•. (18m). F\LCI)'\'IERI: 2 p•·r·p, irhtnmwntuk l\lu•lt'ali·•·h .. ComJlll!-'111'~. (llm). Ff[LD: Sunota ¡>t·r n piano ''l'· I n. 2. \1ít·l'úl U'Rourkt•. (I lm). 23.30 ~OCTl'lli~ 'lú.ica per arabnr el •li•. ~t•IH"~i{, ¡ pr~ ..t·ntar:ió a ràJ'tTf" d' \lfr~d c..la~a. oo.ao :UtsICA DEL SEGLE~ S>.EDRIN: 'líL-ita prr a la riu· tot de Cüthen. Yirtuoso• d• :1-fo•rou. Di 1·.: ' 'iadinúr S¡>i vnkov. (19m). C.II.\LFFfi\R: Conf't'rl per u (] uutn ·• >e.xtrt ' dr I'OJ'clo . Sal vndor E~pa;;a. Gru¡lll Círl'ulu. Du·.: José Lui~ Tr••~''· (29m). GORECKI: L<·• grau• . .. mg111•s. op. 39. Lira Chuntber Choru•. Dir.: Lnry Ding. (!Sm). ~OCII: Concert per 0 •lllO· Si~rd Rnschl'r. Orqur:~ Filharmònica dP }{mut•. o.r.. Sti¡r We~terbcrg. (20m). !JUf''tr llir.. J KllVS i\.!.Oll REPERTORI DE 'JT DIVENDRES, 22 DE sETEMBRE DE 1 99 5 SuitP popular •·•p::myoln. Wl F:\ I\\\ SJ... f: Polonf'•a n. I. op. k Joon Or¡,.. llu. 'i oií. \layumi \itku•atu . pwno. (12m). 1:).00 FL ·.oo L'OBERTI 'RA ranz .DE. IU~S. Hr la• o 1: I a e,, Dflr, ~m l. bn'ola. 6!. lU•i- Prn .\ U L.\r lftrt i oda. ;a llu-ira p~r ronlt'nçur t•l din. Rtrtilltl'ohrt'" IJr<'llh •··•·nllulo•, i prHnla<lrs per J on n \ 'i"''· Pm¡.'Tamuo·iio reutitzada a partir d,• ¡,., pl'IÍCÍIIIb IIUt' e(, nootrt., oit•nt• hun f<·t al rontc,tnclor de Catnlun) u :\líl'ica. tel. :!02 35 35. 10.00 SELECCIÓ OIGIT•\L :!2.nll GUANS OBRES Kil\TX.\Tl HI \1\: Sionfonin n. l "Ln ¡·um¡Junu". 01'(111''"11'11 FiOoBnnònit•u ol' •\t·m¡.nin. llir,: IJ1ri; Tjt•knaloriun. ( l:itu). 0\'0R.AK: Cino· hnf~ato•l.h•, l'"'' ado· ,;nUu,,' iolono·o·ls i hunno· Dium, np. 17 (B 79 ). (Juurlf'l tll' re nia Lincl,a). Hnhin ln·lnllll, brmeonium. I 18m). (.[ .bRo\\1 lli·•·•·nlt·•· 8\ll.T: La \hort tliiiAia. l\irola• Ri\f'rlll, hui,. !J., Ari• Flori,nnt•. Dir.: lilliam Chri.-ti!'. (!lm). CI \H DI: El C.trnn\'ul nt•, l"'r u Ooutl i orqu ... tra. h.nri-Bt•rnhnrcl ~n. Orqtu••lru Simfèmit•n clt• la Rào~o t.lr Rt•rlín . Dir.: l ' ro' laj••ir. (7m). 0 .\\ZI: Qninl!'l d. wtl up. (18 n. 2. CJuinh'l llb Jt ~pi· 13.00 LA TAHDOH USZT: El 'fi"'~~· ~•·111 n In 1111111 IIU!JU, (llll'lllU ,¡mfònit•. Ot·· ¡u.-tra Sínúoinku !lt• Bu<lnpo''l. Oir.: Arpód Joó. (:~Om). T\ \I KO\'SKI: Lt•, ··•tnl'ion' op. :J7 a ...td!J!ore, O<'luhr<> i 1111\t'mhr·t•). L!olia \rl)tni\1. piuno. (llm). 'POliR: Simfuniu n 9, up. I B. ·t.. hta•·ion;· (!.u Tardor). Or~u~·lra Simf•inira cio• la R1àiu de lla•i•·ru. Orr: Karl !niHD Rirkrnboc·lu·r. (7m). I'ERDI: "ú-iru clt• lruUt't d•· " I <t·pti •Ío·ilinni". L••• 1111ntn• t-ladun,, (Lo Tnnlor). Or· qut'llra Nacional d1• I'O¡~t•ru tlo· u,DI!'-Carlo. Dir.: \ntnnio ,¡,. llm•idn. (9m). pi: 1dr u¡w Jfjj, nos bo-r 1!11. to. .tra -ir.: SI'O IIH : Cnlvul'i, oH·ntoti pl't' u so(i,lt•s. c·m· i ¡¡t·nn un1ne• lt<t. Gt·t·tlu llngn•••._ T,;uyakn MiiBui. \J,.jundrn Rumiro·z. '1idtat·l Sl'lli)(IIH'I'. Cor i Orcrne•tt·n Buf·h dt• Lulht•t·kin·hl' Wit•,ltndl'n. Klnu' Uwt• Ludwil(. Dir.: (100m). ,r Í\t'l':. Jrtto. m \DE I.'OlE!IiT II.OONOUS INTÈRPUETS CONCI\HT enr¡•giRtr·ul llt'r Catoluuyu 'fítsicn t•l diu I() d 1• t<lt·Inhre de 1991. u I'A<·udèmin dr )lú<iro tiP Tort'tH•IIn d1• Monlpi. \IV FESTl\ \L IN TERi\ \ClON \L DE \1ÚSICi\. DEBl'SSY: Snnnlo J>"r n vioh i ~'' 0 • 3. 11 \CII: Sonulu 1wr n 1001. F\I.t "' lli¡Jí "()1. nwv oo.oo 'iOCTt' fu'i \I u,¡,.., l"'r at·ahar el dia. S,•Jt•t'I'IÍI I prt>•l'lllai'ÍÍJ 11 càrrt.'t' d' llin•d Co·luyu. 00.30 UEPERTORI DE '1T DISSABTE, 23 DE SETEMBRE DE 1995 07.00 L'OBERTURA p•·•· t•omençar t•l diu. 'Iú,icu H1•cull cl'obt·es breuR t•scoUides i p•·•••t•nlatlt•s per Dolm·;; Bus- lf'"'"· 00.30 REPERTORI [)E l\IT DIUMENGE, 24 DE SETEMBRE DE 1 99 5 07.00 L'OUEHTllt \ \fú,it•:t lll'r t'tllll<'nçnr ,.¡ tliu Rl't'Uii d'uhrc•• lrrt'lh l''l'<lllitlt•• I prt>•o•ntaolo•• 111'1' Pilar Suhinl. lll.IIO LA MÍ'SIC\ JtELIGIOS.\ PLHL.ELL: Anlho•ut• I s,.,.,,.;,, Pt·nis•· ltu· Lnrol, ll .)pm,ulo•nJ, untho•m Z ·lt1. Soli,lt'' 'no· u(,, Cnr rlo•l 'lt•\1 Cullo·¡¡•• ti'Oxftonl. Di 1',: Cmt-tori Tlw l'ing \ Robert 1\.in¡¡. (8m). O I.urd, uur G01 eroor. Z 1 Il. Sulisll'' llll'llk Cor clc·l h.in¡¡'s Cun,ur·t. Tlw King's Cunsurl. Drr.: Hnlwrl 1\.ing. ( lOm). O prilt•t' <;od 111 Iu s hnlint•••. untlwm Z 12. "nlislt•s 1 oo·uk Cur olt• I "~'" Cnllo·gt· d'O,ford. Tlw h.m¡.:', CmNorl. Dir.: Rollt'rl h.in¡.:. (8m). \1) •on¡: shall hf' ah,a\, nnllwm I 31 Snli-lt•• nwal-. Cor ,¡,.¡ '''" Collo'!!<' d'(hfnrd Tlw h.in¡¡, Cor~>orl. Dir.: Unlwl't h.in¡.:. 115m). :;¡..,.1'• \dum, •lo·o•p nnd lakP th) rt•st, Z I% \liduwl C<·org<·. hui,. Cor do•l N''" Coll<'l!t', {hfcll·ol. 'l'lli' h.11t¡.:'s Con'fll'l. Dir.: Hulwrl h.tn¡:. (::!m). L.\.'d.\ DE \10'\TSERR\T. 11.00 EL DL\ DE L'OIL'\T ProJ,'Tnmui'ÏÓ renlitzaclu a partir dt• (¡•, pt•tic·inn· que t'l• oo-tr('_.. nio•nh han ft•t al conl"'tador dl' Catalunya ~Jú,ita, tl'l. 202 35 35. 22.00 ELS NOSTRES CONCEHTS ll.OO TRANSMISSlÚ EN ()[. HF:CTE DE LA mSSA CONVEN'WAL DES BEl. 'lONESTIR DE MONTSERRAT UI\(.[•,RT o·nr••g;i•lrul pt'r Iu HiHiin Finlantlo·•o ri dia 30 <lt• IHtll·mhrt• 1lo• 19112 u Iu Sala 'luptnlu. Oloro·• ol.. 11.\Cll, P\HT, GIIH!O'\:-¡, 1\.REFI\. i I{ \l T\\ \R \. l'llir•• cl'altrP•. Fo·•ti Filhannou11ia Kummt'r· kuor. f:lpo·lt'Ío· l'hot>ni,. lllírn). 131 2:uo NOC'flltN Mí"ir·u Jll'l' tt~•uhut· o•l diu. do• ~ltii'Ít .lnnr.. OIUO HEI'EitTORJ DE NIT DILLUNS, 25 DE SETEMBRE DE 1 99 5 15.00 '·AL.-\ 'L\1\ERA I)E ....'' en ('Oil\ 11101 1'11• pr11110sll Í ronwola Iu mÚ•it·a •¡uo·li u¡.:ruda. Guió i pn••t•ntuo·iio cio• J"''" \ ¡,..,,. Produrt'ioí oio· Dol ur• Bu•qut>l•. CU\\ I[) \T: Jn•<'JI l\lurisluny Pujol. 17.00 TE~IPORADA D'ÒPERA DE CATALll\\ \ 1\t(SIC,\ CONCEHT t•m·t'b.¡slrut per Iu Riidio llomnn,~sa. MENDELS· SOHN: Elim., oratori. Cot· de Iu Hlulio Romnoesn. Dir.: Aurel Gt·i¡;orus. (123m). BELLINT: Brntl'it•j> di To•ndn. tt·ngi'dia lír·iru t•n doK n<·tl·'· RenoU> BruMin. ,\n¡¡t•lt·• Gnlin, JoRI'p Curt·ct·uo;, Elt·nu Zilin. Cot• i Orquesll'fi Simfolnit•u ell' lalll\1 dl' 'fot·í. Oir.: Ft·nnt•o J\1unnino. (llim). 23.30 NOCTURN 19.10 REPEHTORI DE COi\. \1ú•itn pt•r acabar el dia. St•le('c•ió i prcoentarió a càrree dl' \turó Junt\ 2:.!.011 EL'i 1'0:-¡TftES COI\CEJtTS St•h•c•t•ib i Jlrf'8t•ntnti(, n t'Íh·n·<· 10.00 PEI'iTAGILUL\ Pru¡,.'rnmn el•· di' ulgm·i•Í mu4rul. Guiio i rc·alitzarió: Pprc Bur.:·, i \¡~'' Hoblrs. L'ESCO- H \)I l'\ : Snnfn11ia n. 19 t•n fo nu·nnt·. I 'F•Iru \nnnnitn. Dit-.: Dt·n·l.. "nlmnoll•. (211111 1. :'\TEl\'\\: La nÚ11n \I'JHHia. nh,•rOn¡ue,tro tnru 1 •lnn-.·•. Simfimwn ,¡.. Lnmln·>. Dir.: (,o•nffn•) Simun. t21m). Gil.\'\ \IlO": Lu maju ) el ,,,¡,.t'ñnr ¡l,n)o'•t•n•l. Pílor l.nr<'ll!!llr. Onltll'•lru Filhut·miinit·u tl<' l.nnrlro·<. llit·.: Jr,Ú• Lúp,•z Cul""· 17tH). c;lliLI \'\!: Con· t't'l'I 111'1' u titit'' nwndulillt'&, linlu i nt'c¡tu•slm. l ¡,:u Orlumli i ()urmu Fruli, mnntlnlino·ri . .l<~tÜ l.o·>il:r. . 'iol u. I Soli~ti \,•tii'IÍ. llu·.: Cluutliu ~t'ÍIIIIIIII'. (15m). \1 \H \IS: Pii·t'<'• o·11 Trio l'li mi m. Tl,.. Pun·t•ll IJtlllrlt't. (I lm). Hll\ISh.l 1\.0HS \h.O\: ~imfmri11 n. ;¡, np. 32. Or<¡llt''tru Sim ft'>11iru tlt• l.unolrt''· Dit·: 'I unclani Uutl. (:!Om). CERT SATIE: 6 Gnn"it•nnr•. J t'an· Jiirl Bnrbit•r. piono. (16m). 7.00 L'OBERTt:RA 'lítsiru pc•r c•nmençor t'I dia. llt•c·uU d'ohn•• bn•n• c,t·ollidt•, i prl'•r•nta<ll'' [lt'r Joan Vi""'· Jll.OO SELECCiÓ DIGJ'fAL {;tJL11íOD: Simfonia n. 2. Orqttl'•t•·u ÒPI Cap1toli dr Tulo~u. Dir.: Mirhel Plnsson. (31m). ROLL.\: Dino"rtirnt•otu [ll'r u •iola i on1ur•tro Bl 330. Jncli Lt•\itz, vinlu. I Solisti Vem•ti. Dit·: Cluurlio S!'imonc. (<Jm). BEETHOVEN: Quu•·tet tlt• t•nrdu n. JO, op. 74. Quartet BHAHMS: (31m). Tulil'h. (; .. ~ung <h·r Purt.t'n. op. U9 Cor i Or'lu•••IJ·u Simfòniru de In l{tidio de Ba,;era. Dir.: Colin D01i,. (11m). LLTGINI : Grao fulllo•iu ~ohrl' Sam•nn i Dalila OrquPstra dl' Suint·Sof'o>. Filhurmònira dl' Londrel'. Dir.: 9 ¡;,..,ffo·o·) ~irnnn. tllrnt. :->CIH • "\\ \ : c........,.• l'.... a\ ouluno·o·l i un¡u•··lr·,o. "l'· 1:!'1. Jao·tpll'lirw olu l'ro·. :\o·\\ l'hilharmuníu Onlw-tr·a llir.: lluni..J Han·n · hoi.nr. {:!:im ).¡; \U l'l'I: "nn.otu ""~ui \1 ¡wr·u flauta. ,.Jo,.;.,..,,, Parn.'"'"'ll "' l :n...t·mlllt• . (!Omt. 1101.1 llfo.HI\1 : IJnurto·t olt•ntrtlu np. I In. I.(, :!li. Tlw linu . u,., nlutiunuq llromin¡.: Hnnrn. ¡1 11m). (; I \Zl \0\': St~~rfo~toiu I) (IIIIIC' Hlllltfa ). Ortllll''lrn Simfúnint olt· Iu lliuli11 tlt· l'l HSS. l lir.: G. Yutliu. ( Wrn). 11. Hairwr 'iolonrcl. I;,.) 'iulum·,.J. t·fa,·i•·¡.mJ.al. (I :im t. llir.: l.ihur l'o·"· I.. (:!.)mI. \1.11 \) IJ\: Sunfunia o•n \lo), \I. Cumbra l' 1. Oo·opu·•tru IPPOL!TU\-J\A\0\: Frul!· rnt"nl"' tun· .... ~ op. 6:!. On¡ut' .. tru :-;¡mftmio·a do• Sin¡:apur-. lli o·. : Cho .. Ilo .. ~. ()lm ). Jl \) )):\: Trio po•r a ,jo] a baríton. 'ini u 1 \Íulnn•·o•l Huh. :\1:97. John H,u. lla' icl :'llillo•r. Fortuna to \rit'u. I I :-m). D\ UR.\K: Simfoniu n.:~. "l'· HI. OnJUP,Io·a Simftiuio·n do• Londro• •. Oir.: Wito!d l!o..-it·ki. ¡:15m). GRIEG: Cant" populuo·" norUPI''· op. 66. Ct•rhurd Oppitz. piano. (29m). Frau/ l.i•zl. llir·: .lúrw• Rullu. t l.imt. Pt·:nr;ol F Sl: "•mfunia o•n Fa \1. llf'r a 'u•lnn<·o·l i •·nrotinu . Fruut'f''''" l't·pio·o·lli. (;a. 1,..¡,.¡,. Cutulnt'I'Í. \mou \lunn Kntlur. {7m). \IEHC \ll \'\TE: I \nrmnnni n l'a.-igí. olwrtura. I lnpu••tru Simfunio·u \lnltlnHI. IJio·.: Sihnnn Fo·nntulino. t I lm). KH \l'S: l)uno·t¡•t ,¡,. ,.,,..Ju n. 4. (.JunJ'I<•t L)•t•ll. (IIJm). 1~.00 BEL.\ ll·\HTO" Cnntntu profn nn, S-. 1JL .1. Ho•tJ. \. Fno·n~t'l. Cm· do· Budnpo•,t. Ontu<•,tm Simfo!ui•·u tlt• Boulupo•,t. Dir.: J. Ft·ro•tll'>ik. (2thn). Cttnl'l'rl )>l'l' u violi i t>ri)Ut·stra u. 1 (pi> .. tum). Du, itl Oi,tt·ukh. Or·qut•,trn Simfimi•·n <lo· In !tudin d•· l'l RSS. llir.: (,o•nnatli Httjd<·•· 1\o·n•ki. (:!llou). Sunutu pPr a piunn. Sz. l~tl . Er"O:h .. t Tu•a . (I :im). -;uzuki. Zip1wrlin~. Pt·n-ttn. J:i.Otl HEJ..\ B \ HT O K El munrlnri nlt·o·n,,•llí" "l'· l'I. 20.00 SELECCIÓ DE J AZZ suito•. Onl"'"'lrll l'hilltanunniu. llir.: \t•<·rnt• .llini. (:!Om) . lttno·o·r·t l"''' u ,¡.,, piuno,, 111'1'· t·u~,¡¡, i nrc¡tH' .. tnt. ;\t•l .. un Frt•in~ i \lur·tluo \r·¡!tTÍ<·h. piaun•. Jan l.ult~~rtlu- i Jan Pn-tj<·n•. l"'r- Pmf\nunu di'Wl'ul n Iu mn•ÍI'u dt• ("11 ..... ¡;;, On¡tw.. lr·t• tlt·l Cun(·l·rt- ¡!•·hnu-.. Oir.: Da' itl Zirunan. ~:?7rn ). Uun""t~ pupulur- rnmant• Chamllt'r Or¡oht'th · •··· OrrJtt..,tra . ( hm). \llo-;:m harha· n>. llt'J•n Hunl..i.piau<t. 1:~111). jnzz arnh guiÍl ¡)" -\ll,..rt \lallufn'. 2:!.00 ELS !'\OSTRES CO:\'CEHTS CO"<CERT eur<ï,ri<lral per la Ràdio Holand~u ri diu 3 ff•· •t'lt·mhr.. ,¡,. IIJ<J3 ui F,·,tiHII d<· \lú,ira Antiga dTtl'f'rht •.\10\ TE\ ERDJ: <::i...t- Ullin· dí' \lndrig:~l•. Cono'<'rtO Ttaliantt . Dir.: Rinaltlo .\l..,.andriui. ( 71ru ). I 1.110 L\ U'\T\T\ BEL CU-i: Pru~nllllil 131 dt• mú .. ir·a ('oral. So•lt·o·o·iú. !:liÍn i pn·-o·ntaroío: \1,., RuhJ... . n ;ux_ \IE:\DELS - !'iOII\. El. H !D.IF HEI. COR: \n, ,•tuh di .. t·n;.tràfiqut· ... (~nn­ <'<'rt~ i nutío·i••• quo• fnn r.·fat~u­ t·iu ulmíon •·•u·ul. Hl.OU ~Elt:CCIÚ THGIT.\L BE,\ '>FTT: Cunn·rtlwr a píann i urt)lll'•ll'll n . :!. up. I . \lal<·ulm Hinn •. J>hilhurmuníu Ordw-tru. Dir.: :\ít·hola• Bra thwaitP. (:!7mt. (;E\Il\L \\(·Sonata ¡•rr a ;nut.,.rrue uulcJnl li t·l· \fAf"Í n. I. ¡,¡,. ~ ¡ :art ol.• turar la ::uitorra" ). lio->ló !:>ro·n.!ro·~ "ur¡... r. Edt' Banola. Jdo • "' ¡,..,l~rn . (9m. '\1\T-::>\F\S: '•mfnnía n . :! "l' "). OrtiU< 1r.1 \,¡ciunal oir l'ORT F. IJor.: Jo•an \larúnun. (:!:~m). 11 \:\DEL: Conn•rt prr o (•r,...rut• i Ort]U•· .. tru np . 7 n . I. Ton \m•lt•rolam 1\uu¡mton. Tlw On·ht••tru. tl6m¡. Hnrm¡u• \tOZ \HT. \ou \llria•·ion• pt·r a pinnn ... uha·t• un rninut•l t.lt.. :i73. Wnlto·r llupurl, K \ C.hutlud,. (I lm). S.\J.I.I~E:\ ; Simfonia n. I. C>p. :! I. On¡ut••lrn <lt•l \!tm. D~r.: Ol.ku tlo· j.,,,., Komu. tllm) Pl CCI:\1 (•<'· ninr)· 'uh 11111 ftll' , Doínu Palacl•. •nprono. Gi.mfntnt·o Co-mi. ur¡.'ltt'. On¡m••tra lirio·o•imfi'•ni•·n ,¡,.¡ To·atn• ,[,.) Gidin 10 olt· Lu•·•·a. l>ir. l.,innfrnut·n Co-mi . 17m I. IJOIS\IOH f! ER: Sonata "l'· ;)() n. .l Hitlt•mí ~3.30 '\OCTt:R'i 'lú-i1·a pt·r St.. ft•t•t•ifl i nl'ahao· .-1 din. pn··.... entnr·itl n cÒrJ't'1' d' ..\Ifr,.,) Ct•lnyu. OO.:in REPERTORI DE NIT DIMARTS, 26 DE SETEMBRE DE 1 99 5 7.oo L.OBERTlRA '\Iú-ira pt'r t•ornençar el dia. R<·<·uU d'nb,...... Lr..u' •··o·ullioft·, i pn>•t'ntad.,. prr Joan\ i\, .•. 10.00 SELECCIÓ D l GlT.\L H \.\DEL: T.. Dt>um d.. D.-ttine,.u. Soli•t('• "wab. Cor de r -\hadia de \Ve..tmin•tPr. The En¡!li.•h Court>rt. Dir.: Si mon Pr,.•tnn. (lOm). ROVSSFL· RI'•Urrt'I'<'ÏÍ>. prt>ludi •imf•inio· op. 4. Orque,.Lr.! d ..! Capítol ,¡,. Toulon"'· Dir.: i\lirho•l Pln•>oon. (13m). BERWALD: Trio ¡nuh piilno u. 2. llona Prun)·i. ..\ndriis Ki,;s. Csnba ÜrH'?II). 122m). Rll\lSKI-KORS .\1\.0\: 1\it d.. mni{t. olwo·tur·u. Orla Sui--e Ruonaoulo·. qul'<lra Dir.: E ro<>~ I \n•erull't. (Sm). 1\..HCnntER: Conl'<•rt Jl<''' u do• o·larinel' i Or<JIIt'•lru up. 91. \In-timi! '\lar!"'. J i ri Illa\ nt·. On¡ut"-tru de Cambra d .. Pru;;n. ,¡,. ,¡,. OrtJUP•tra d" CIIDlLra \a~ Oir.: \'\ïlliam Bou¡!ht11o. (:lOIJI~ I.JI~'>EGGER: El, \Ji,...rabi.J. Sull~ de la twl.lírula. Üt'JIII'>lr> Simfi)Jlita de la Ràdio Tu,..,,Jm arn a Rrati-la\a. IJir.. .\do·iano. t2tlmJ. PCG\\\) OJ,..rtura n. 1. En-emblr L'Jtrt"l'. ( l 3mt. SIBEUL S: T.pi¡>. In. pnl'ma •imfònir op. 11~ O•·•JUt'>lra FillJarmònira dt Bl'rlín. Dir.: H. ''on 1\nrajan I 19m). BLO\~: s;, , oluntari1 pPr a nr¡.'Ut'. John Buit. mm). !IOl\ J!O. " o¡uctn .k &1 Crnl. nnl3ti bei,. l fJ,rma DEI.S~ I ortfU ~~nkn Sitnfèon Clau• I ~0\1: :!<J.IlO ¡;,\rmo-VJSUAL li u prng•·umu d }lle~ Gori na. t1. GR.\1\ REI'EHTORT: Ro·•i•iÍi ,¡.. lt•• ¡!rum. ltnndo•• sonore; de-l l'im·. NIT D'ESTRE''/\: Prr••·ntacoó dl' ¡.,, lmndo·· .,,nur.mf-. rc<'PDl¡... :'!:!.00 Pl!JlCELL: ~lú,.ira d'r-- rena li Oti \UniE~TS I.ÍHH :~ \lli/\ HT: J.., 'l""" <l••ho-n. upaa louffa. "\ J:lt) (o·,tntt·to·- 1. Cliffurtl t:r·unt . F..lint~ Palmo·r-. \nthllrt\ Rnlfo· .lnhn-un. Hnlll'rl T<·nr ll•·unu Cutruha•. Or IJllt'•tru :">omliinino olt• l.omlro·• . Dir.: Colm lla' i<. (:!lm). ¡;t., E. RHEHO: !.a Hn .. u •h·l \zufo·ún. 'f¡•n·'u Bo•r¡!llll:t.lt. \lumu•l \u - '"""i. .lnlitn ll••rnwjo. ¡;,.,·unln \fono·t•ul. Cm· Cnntm·• ,¡,. \luolo-i<l. Oo·<¡n•••ll·n SuufiJIIII'U. Dir.: \. Tt·ju•ln t5Um). 1..\\ \LLI: \ri•·•· Fn••h•rio·a nm Stntlt•, mo·zw -•u¡u·uno. Ort¡tWk· Ira do· Cutnht·a ¡.;,,.....,...... llir·.: Hu~ muutl l.··ppard. (21m). H>.IJII SELF:CCIÚ l>IGIT.\J. ,,..,.a , iulun F\ H Ut:\ C: 'una tu n · l i piano. np. 11>. Thnma• lllo·o·• . 'inluno·o·l. \lariu Rt•t·· !!mann. piann . (:!8m ). nt'J'. TEitSDOHF: Simfttni:o o·n \fi h :\1. On¡Ut••tra Filharmin•irn Oratl<•a. [hr.: Rnmt'n Rimhu . F.COl PEHI:\ : ::-;.;. (llm). Onlro· th· J.•, l"'"''' ,¡,. ..Ja,,.,.¡ (•.. gom llihn ·). Chri•tnpht• Rom•· -.·t. (:!:!m). !'POliR: Cou•·•·rt p•·r u \ínlí 11. 9. np. :;:; Chn•tium• Etlinl!t'r. OrttUt·•tru Somfonira <lo• Iu ltòolin E,J.,,nt·a . Dil·. : F1·unk Crunw•·· (28m). 11 \Yn\: J>iH•rtinll•nlo ull"''" u. I, lloh . '\::!. Hio·o·r<·uo· Cnn•oll·t. (l'lm). H( \ TEIIUI>E: "\ío·ftt, ,;ull u u' Li..tw Gnttt·,··. ,,.J...ido•n "'" Cuntntn Bu, \\ \ 7ï. Soli•tt·• .¡,.,. 'ot·ul•. Cur ,¡,. "''"' ,1,. llunllo\l'r. Th .. \nhto>rdum UaniiJUt' Oro·lu·-tru. Oir: Tun 1\:onptnom. l HlmJ. \ JE.'\OJ- LSSOll\: !'m•funiu l"''" u ··nnlu n. ll Di-lr~.-.. o! lnnorence or Tht uf P~r-ía. Tbr Prin,.,.,. \t·aolt>rn~ of .\m·io•ut ~I u-it. Dir. Cbri-tupht'r Hup.nOtl. (9m). '" .\nthon~ Lmt' or The Hamhbnt Lar!~. Juclith :\o•J,..m. •upr-•no. Chrí-tupbt'r K<'ylt', bah. Tbt \o·ndt•m) of \nei(·nt_\lu,Jr. Dir.. Chri,lnplwr Hop.nod. (l~m). Thl' ma-.acrt• of Paris. Judoth r'írl•on. soprano. OU\·iol Th••· mas. hai.'l: Tlw ..\rullem} An· I'Ít'n t )f Uhir. Dir.: Oori>tupher lln¡.•wuod. (6rn). Circe. Soli•h'• \Or<lk Tht> At'arlem) of .\nri•·nl Chri•tu¡¡ho•r Dir.: :'IJu;il'. nr Hoh"'"'"l. (15m). Thr Gorrlian Knot ut' ·,1. Tbe :kaolrml ol \rli'ÍPnt ~[o,i<·. Hir: Chri• lopiH'r Iln¡,'»ood. (lOm). Tlw Jn,Jian Emperor. Emma KiriJ>) Tbf' \rarlt>lll\ of Ancicnl \ln·l~. Dir.: Chri:topb<·r Ho;!>toOO (:!m). ThP \\iw,·,.,rU·t'. R~ e C'"'''·Crump. Emma 1\JrkL). Tlw \,.a,lo•my of .\no·io·ot ~lu<it. Dir.: Chri-~oph .. r Hn,ooJ Fm). :!:Un '\'OC1TR~ pt'r acabar el olú. ~.·1•·•..-iÓ i prc•t•ntarió u rü.rrtt 'h••i•·a tL\Jfn·d C.:laya. 1111.30 REPERTOHI DE l'ItT DIMECRES, 27 DE SETEMBRE DE 199S 7.00 L.OBERTUR..\ \lú-i•·n per ronwnçar ri ,¡¡,. RN"ull d'obre.. bn-u• e-collidr·• pn>...,ntade• pt>r Joan r¡,,... ll¡,IJ }f~·i ,.¡,..~ C.mhJ Baolap (JOm)l ...tum 1 r~6m). li.Oilj IO.OOSELECCIÚ DIGITAL .l(tlZ.UIT: ~.. n·nutu n. 9. h.\ !!11 -Cur !lt• Po,tillun... Or~ tra Simfònit·n dt> la Hittlio . 1(111" (' l' I) . olt Ba.ïrra. Dtr.: .o'" '" ''· ,l!fnJ.J.Ch.F.B \t. I I: l'i¡..'lltalw. rt~~Wta. Hnrr) \on Dt•r (>¡u. .~). Da' """'l'· ~ 1·int• "tllltt•rt. IJir.: llrrnoano \la\. (3:!m). \IF" DEL.'iSDIII'It: Cont•t•rt Jlt'r u 1 init ¡ orqut'<trn t!t• •·ortiu ( l ll:!:!). Jí¡oko Takcztm u. Ot·t¡ut·•t nt Si~imiru dt• Bumltt•t'A· ll u·.: Clau> Pctrr Flcll'. (:!:lm). \1.131 \0'11: Cnnrt·t·t ¡wr u nloul• i rorda,op. 1) u. 8. Surul t Ft·n nl'is. llnt·p'il'hctnl Tbr Lmulon En>lnthle. (!Om I. H \ \'EL: Ln I.J~. Orqur,trn d<· l'u.-ís. Dit·.: Dani••l Bnrt•ttiJUim. ( J:lm). BO ROlli\: Trio nrnh piu nu timu·u],.1). Trill dr \1tN'nU. t:.!2m ). n. :.!11. ll\HJ:'~: Simfonin Philharmnniu llun¡:ut·wa. Dit·.: \niAl Dt¡rot.i. (llim) ll.(l(l BEL\ 8.\RTOK '"JilO. Tht Dir.: 6m ). }Jú,ira per u t·unlu, pt•rc·u••iío i rrlr-ta, Sz 106. Ortllll'•tra tlt• dt• l.i·'lt C.mhra Frur11 Budape•t. Uir: Juuu' Hollu. llOm). llit• rot•o• 1111". tt•n•t•r t~olum. Clou<lt• I J,.H'fc·t·, piann. i2fHo). ~.Urh ~·· Ao· phrr Ibi<• cirut phrr ·dian lf oí hriooTbr 11.00 EL GRA:\' SEGLE S,Jet•l'ió, gui{¡ i lll't'Mt'fllUI'Í(¡ U o·àrrer dt• Joon \'iH·s. J lf¡\1\ CII ISÓSTOi\10 ARR!,\C;.\. TE.\IPS DE LES Ml SF:S. TEL~! \N'\: Oh.-rtu.-u ¡~t·r u lbJI'. ~>boio, lrtlmpi'ta, !'tll'tin i h.t'. t•n R• \1. (\f¡í,iru tlt• Taula 1. C.n~~rtro ,\n.-l!·rclum. Dir.: F11n.• Brl¡!¡:o·n. {26m). R.\J'F: X.runa op. J:;u. Thomu• Hilill...rgo.·r i Gt·o~ ~whíít1. thll't olt poano. (11m). \10l' RET: Suit~ de •imfoni.·.: •t'¡!nnn .uilt•. H. llaumonn í R. \ lutko' i<·. lrnq¡Jll',. L..-, Tr·ompt•• dt• França. Tho• \catlt•m} nf St. 1lutm-in-tht•-Fit•l!I.. lJir.: Ionu Bro~<n. (15m). BH.AJI\IS: \uriartott~ i Fu~n tiohrt• un tt·mn th• llandrl, !op. 2·1 (nrqllt'•lrnl'ié; dt• Ruhbru¡. On1u•·•t•·n clt· Clo·ll'!and . Dir.: \ lud[mir A~hkt·­ ttazy. (29m). DA.NZI: Quirttl'l tlt· 1 01 ~ 0 fl· Coll n. 1. Quintt•t r1 .. vPnt ~-~~èlnin. (17m). JI OI\E<;GEH: ~;:!'!' kh!· u,Ït. ......~. r di•· j¡o,i nrunent Riuúlmit• 11 • 3. Orque.tra Sinúònirn dt• Iu Ròdiu de Ba,irru. Dir.: Ch. Dutoit. llOm). A.SCARJ~\TTI: l>innu i Eodunjó, ~rt•nuta Jk•r u ~ul'rU · 110 ' ~ontrott•nor,:.! ,;o]ín~. •inta i ¡:~uJO 2:uo 1\0ï.flR!\ 1-!.110 :\l lSH:"i DE CAlAU .\) \ p<·r ao·uhur el dia. ~t·lc:t.TÏÚ i pn•..,t>ntnl'ib a (•àrr~(· d' \lfn·d C••laya. :\IO .... TS \L\.\'rt:E: Simfunut olt· l n t''JlUi clr.tinat a t'Hil'Ur rt'\ iun· e•l, r... ,~ 111¡...., repr!'!!l'nta- '1úsic·u 00.:10 HE P E HTOR I DE NIT DIJOUS, 28 DE SETEMBRE DE 1995 \1úsil·u pPr començat· t•l dia. Rr•c·ull d'obre' hreu• <'M'ollidr;; i prt•,¡•nttJtlc·• pt·t· Joan Vi'~''· EI.G.\H: Odu de la Coronadó • op. !.I. "nli•l<'• 'oral-. S<wirtat Mu·u·ul dt· la l.nin·r-itot dP Camhrid~t·. Cor dt'l King'• Cnllt·~t' oir Cumbricll!!'. :\e" Philurmonia Orrlw,tro. Dir: Plulir• Le<l¡:e~-. 13-~m). BOCC IIERI:\1: Simfonia op . .J5. G 522 Drul•rhr "ununl'rakadernit• Nt•uK•. Dir.: Johnnne~ Gurit7ki. (16m). H \.:\DEL: Cnm•t•rl pc1· o OJ1.,'1H' op. 4 n. 3, H WV 29 l. Ilc·•·IJI'rt Tut·he7.i. Com·t•nl118 "usic·t" tll' Vic·na. Dir.: Niknluus Hnrnnm·ourt. ( lOm). STF.N H.Al\11\t\R: Qunrtc•t tlt• cordo n. S. op. 29 "S«·t·¡•nntu". Quarti'! Frc•k. (19m). GADE: Rt>t·!•rd' d"O•·iun. olwnui'U op. L Orr¡ut>stra Simfònic•u eh• Iu Ràdio ;.iorionrtl Dum••o. Dir.: Dlllltri h..itmenko. f)t'tll!l"U111U l'ttl. ( ;uiú cltt i e( i\ tl lg"tlt"ÏI~) lllU""ll't·nli L7lH'Ín: PP l't' ll ou·,.,. i \1"' Hohl"'· El. l'Ol> EH l'ulinwn t tlc·l ))FI. C \NT: luou I i. L,\ CL \l llEL PE'\T \¡; H \\I\: '\unt Ponç. n.., Rt\quio•tn. Bo•utri1 \lr•lt·t'tl, "" pranu. Orc¡ttt••tru lïllwnnimit•a ¡J,. Pn7tllln. Dir.: .l11•l· l.ui• 'J<·m•··· (:!7111). IIHI·.I.L: -,,, ""'" ll'' ¡tt·r u piu nu. \ l ic¡tll'l \ tllnlhu. (13m). Z.\ \f \COIS: \i¡:uufnt·t•. E1u ·iqt1f'ln Turr{·"i, "iHJU.HIHI, So fiu Puc· ht•, piu no. (:.!~In). \IEJ';O(,.L:,SOJI:\': Tt·iu unt i• piano, up. 1<1. 'l't'ili tlt• But· t't'luna. (28m). :!<Ulli .. \ U \ I \1\ ERA DE.. .. " l n t'tltl\ itlat t•rh prupthU i •·unwnta la tlll·, .. ¡,.n <pw Li U~l'ocla. !:nin i prt'•t•ntut·ib dc• Joan \¡,t'' · l'l'tHiut·c·ii• tlt• Dnlnr• llu•t¡uc•l•. Cll:\ \li> \T: Jn•o•p Crhill4•. :!:!.OU CO:\CERT 1\1 \ Gi i\A IU (;u iu i ..,•lc•tTÍt): Hainwn ( .nlunwr 1 Jnun \ ¡,.,..;, ~1t'JHÏt•a ¡u•t• u¡•ultnt• ¡•I tlia. Selt•et·iú i pt't-"'-~t'rtlur-ií• u t•òr·n·4' el' \lr•·•·•l Ct'luyu. 00.:10 ' l liSICA DEL SEGLE x:\ 1\1 ES SI \E'\: Lo Tt·un•fi¡.'ltrul'iü ,¡,. 16.00 SELECCIÓ OIGITAL GRlEC:. Cnnct·rt pt'r u piunn i t~rt¡ut·•tru t•n Iu '"· up 16. Rutlu 10.00 SELECCIÓ DIGITAL tli·mia oio· n lh~. Di•·.: E•¡:•·ni "••·tl:.nm. lhml. ~ \LIERI: Simfunia t'li -.;¡ h \1 "l.a tt•m¡w,ta oli tllill't'.. I ""li•ti \'o•nl'ti. l)j¡·: Cl.nuliu St·nntu~t·.tllml. ll \1 H: "'unaln pt·r u flnutn i t>IU\ it-¡.nlhal. H\\ \ lll:lu. Jumo·· (;,,1, a~. l'lullip .\lniJ. l !:!ml. \\ FBEH.'\· Pa ....iH'n;.dia pt·r a nn¡tw .. tra up. I. ( lrtl'll'•li'B ~annnul E•c•t)t'o'•U. llic \lutthia' Banwrl. {llml. p,.,. BELA H-\HTOK tilh dc·l pu-.at nn••it·al. GuiÍ> i ·••lt•ct·iú d' \Jt•' Rnhlt·,. :.!:.!.nn AL'\1 .\~..\C ï.OO L'OBERTl'RA 16.00SELEC<:IÓ DIGITAL t15m). Cll \HI'I '\ 111 H: F¡u · llc•nn taphium C.orpc·nturii Lt~rll~uit. runtral••nnr Cu' Ut• :'olt·~. tc•nnr. Jan¡ttt·· Buna.""" · Grt'ta [},• Ro·~::hn·. '"!"''""· \1 ic-·h;'-1,. . l.•·tlruiL .. u¡w.tnn . \lt•m · ltr<'• clt'l Hi •..-r,·ur l .nn•nrl tllm ). 'r'\ \1"0\ S"l Cuntwl ¡>•·•· a ¡oiant> 1 llrt(llt'•tm u. :1. "l' 75 {\l'l'si,; uri¡.:tunl 11\lt'j.!rul). \ntlrÍ'i llnlí•c••. On¡uc·•tra Sim ft'mio·u cl't••tal tlt• Sant l'o•tt·r·· hur¡:. Du·.: H:mil ~lnrtlntm . I 15m). G \lllEHT· SIC'iltuow. Bc•t'<'rn,t•. S'""" \lilun. llnnlu. [un Bnmn. piunn. (im). ( lrttttt••trn ~nilt· dc· tluu"'' Filhnrutòtttlt'tt cic• '\u1 a \etr!.. Oir.: l'i,•rt·t· Bnul«·z. I 17m I. rt'll'ah. Op. ;; :-w. :17. \li hui) Szíu·•. 1inli. Orquo••tr·u Filh:u· momi•·u tlt• Butlapo••t. llir.: .\1i1Jó, Eni,:J~i. I Uml. Cnnc·c•t·t ¡wr a l"""" n. J. \Jauri/i<l Pollini. OrtiiH'•tm Simfimio·u tic• '\it•;l~CJ. Dir.: ( 'lutuliu \hltucl<~ , (:.!.'im). :!0.00 SELECCIÓ DE 1'\0VET\T:" Prngrurnu tlt• rnoísit·u unti~u. ·kb) l)od . hai\ t'tlrttinu. Jut·qowlint' "\i¡·oh.-. .\)nin .\uhm. Soli't~ in•trunwntul-. (:Hmt). D\ OR.\h.: "iuit.arno••·i«-ana. op. 98b. Ro~·al Plulhannuniu Or..h..•tra. D1r.: \ntul Durati. {:!!ml. P\G \.'\1'\ I: CJuarlo't cio· c·unl:t n. 3. S}h iP \crardo. ~ui~¡Jlcn··· Cutt•nu. \lfnn-u Gh .. olin. Rrlt't'tl Fihppuu. c:!:~mt. 11.\..'\DEL: ( :mlt't'l'l pet• a flauta cic• h.-.· t'UIIti'Ult i ot·qm•,tru. op. ~ u. b. \lio·lmln l't•lri. \•·mlt•nt) of St. Marlill-in-thc·-Ficlcl>. Dir.: """m•th Sill ito. (I lm I. R. STH \l ~S: lkut,du· Mott•ue. op. (t2. Con·, i mt•mlm·• tlt• l'tJ•·c¡ nt·Htt·a J\lu•i!'ll S u nu. IJir.: Hit·hurd \\¡•,tc•n lmr¡;. (llim). Lupu. Or!JIIt"-otru Suufúnit-u dt· Lontlr"'· Uil·.: \nrlrr· l'n·• iu . (JJm). IJ \) ll:\: (,hUJrtt'l CiP !'orda op. 71 n. J. Tlw !'ulcunnu Strin¡: Quartt·t. t:!ïrn). ZEI.F'\ Clrt·unw••tnm• \ti.,a K.\: Dnmini '\o.tri Jt'"U Chrhti. (~li•-u ¡Jt'r a lo Fo·•tu tic• la Cin·unwi..iÍI. c•l diu ci' \n) 1\uu). \ndreo l hlt·, ~uprunn. llri¡.tiltc• Pfn•tz•«•hrwr, •·nntt·uh. El-.1.!' · hunl \\ n¡:m·r-, h••wr. l\lullhiu" lletuwlwr¡~. hni\. Cur tlt• ttt·ll" clt• lu l'lllll'lltt dt• llr·c•'tlt•n. Crw clt• In t•ntc·tlrul dt• lln·-.lt•tL Dir.: Kont·acl \rn¡.(tlt'l'. lli nt). S \TIE: E•porlh i llill't'tÍtllt'IIIH. l.uu r!'nt't' \lli\, piunu. (l:im). BOT TESIN!: Lunc·«·rt l"''' 11 rontr·a Laix n. I. "Cont·t•rtll cli lll'tl\11 ru". \lario Rit•I'Íull, t•ontrahui"<. Lui~ Znoonli. pian<~. (I lm). GLL'\h.A: \ui. 11' h un Su•nnntn Ortlllt:•lra Simfimit·u tll' 1'.\t·u- "'"lrt· St·n)llr .l<·•ut·rikt. {l'r·wwr '~'l•l<·nari ). Sulhlt'" Cnr veu-al~ i Jn ... ff'UJilPntnJ.... Simfnnit• d!' \\ t••tmin,((•r. Or· <JU'''lnl 'ltmfimil'n '\ul'i11nal dt· \\'a•lnn~tun. Hir.: .\ntul Durati. (:rimi . 'L\KE\11TSU: \ \\:t} \ l.ttnc·. Tnk)n Strin¡! !)uurl<'t. { l:!nt). !;l'\ \"TER.\: Sunatn lll'r u piunn n. 1. op. 2:.!. D«•bora llaJú.,. (15m). 'l \.X \\E LL f)\\ lES: 'lt. Thmna, \\ak<'. fuxtnll ¡u·r 11 nrt¡u¡•,lra "'hrt' una ptl\onu ,J¡. John Bull.. BB C P«•t«•r· llir.: l'hilhanuonir·, i\la\,.PII D:nic''· (21m). U2.00 HEP EHTOHI D E l'I JT DIVENDRES, 29 DE SETEMBRE DE 1995 ï.OO L'OBEHTl'RA \( ÍJo,i¡•o IJt'r ('OIIII'IIÇUr ..f dia. Ht'!'ull tl' nhr"' hn•ns e...-olliclP• i prt••t•ntud•·~ pl'r Joan \i\ e••. 11 lO.IKl SI-:U :U;u ) IHG IT\L I \1 \I \"\1: \li-.a p.-r a •nu•t•·~. l"nr i onlut•~oolra. ~n}i ... tt.·~ HWal-. Cupt•llo Sunto c~··íli.t tlt• Iu Cutt•tlr·ul tlt•l.un·a . Ort¡tw•tru líru·u .uufimit•n tlt·l Tt•utrt• tl.-1 (;i¡:liu tlt• l.tu·••n. Dit·.: (;iun · fraru·n Cu•n11 . rWm). I U\1 .\: l'urti tu ••n n·. Orqtu•,t•·n dt• Cu mirra Sui... Dir.: .J.,,,.f \'hwh. ( l lim ). STII \\ 1"\ S"-I. Ot·tt'l. \1t•mlor.·• tlt• Iu l.untlnn Sin 1 lluu). CH ET R\ : Cnn•·•·rt p r •· u n a ut u ''" Du \ T. fonit·tt u. J:;.oo EL 1)1\ DE L'OIEVf Pru~rrarnac-iú realit7~Hia a partir d..- h-•., pt>IÏ(·ion, qut.. t•I .. nu .. trt· .. oi ... nt·· han r..-t aJ f"f)f){t" ... t¡ulur tlt• í.atahmya \ lú-ica. td. 21J2 ;¡:) 3?i. 131 J:l.UO BEU B \RT Oh. ( J l m). l'"'' u Divt•t·timNttu •·urcla, St I¡ ;~. On¡ u•·~tr·n •I ~ dl' Li'l t Fru11z Cum l11·a Bu rlu po••t. Dir·: J u11n' Rolla. (2 1m). Do• t¡uuolrt·•. Op . 10 Sz 16. Urqut•,tru Filhunruinira dc B udnt"'"l. Dir.: '\liklú• Erdí·l~i. (18m). ¡H"r tll'ahar t•l \U\ \I: Si j' étai' rui, iopt' c·a o·iomic·o. Allclt·Í' :\1allaht·t·t·a. Lilia11e B~rthun . Rt·no: Blnm·u. lit•m; MPd u~. Ilernurd \ hi. Cot·;; i Or q u Pstrn. Dir. : Hil'hat·d Blnr eau. (\14m ). 23. 15 NOCTtiRN \fú•it·a pt•r acubar o•l tliu. St·lrrdó i prest>ntarió a càrrec d' \lf•·~·l c~la) a. tHUO HEP EHTOJU DE NIT CO:\CL HT o•nro·¡¡i,trut p<·r Cutalnn)ll :lt ú•in• ,.¡ elia li cl'a · ¡to•t dt• 199-1 a 1'.\r'\ru Ht-tiono· olt• Turrueuna. I'L\: l'no '•mota lli . \STOH(, \; l'no Sonata I. up. 3. Trio Sonata Il. op. 3. QL \ '\TZ: Trio Sunuta t'li Sol '\f. Trio Sonalll. ¡;~1m). 1\I \RT i l\: Bulaolu. Ric•¡mlu l ¡trtu•·iu Cu,o• t·o, tromlo6. \lu11 Brunrh. piu11u. (!lm). <I<· l'E-tat d,. Brno. Dir.: Juí l'inka,. ll?i5m). - 19.50 REPERTORI DE CO\. 7 SE Kiihn. Ort¡u~,trn Filhann.~Jlia CERT KOD \.U: Hú'l Júnrn., <uitt )lfr u or<¡u,.,tra. Ort¡u•stra DIUMENGE, 1 D'OCTUBRE DE 1995 07.00 L"OII E HTli HA ""'it•n po·r o•onwn~·ur o•l olia. Ho•¡·u ll rl'uhn•' 111' 1'11' "'''nllidc•,; i prt''l'llltult•, Jll'l' Pilar Suhiru. \ dum Fisclwr. (2Sm). J. STR •\l'SS<ll): Dinris drl m~ti, 'al' np. 271J. Oro.¡ur~trn ~~~ DISSABTE, 30 DE SETEMBRE DE 1 99 5 07.00 L'OB ERTrRA \ fú,ira p .. r ronlt'nçar el dia. Rcrull d' obr6 breu- t•,collido•, i pn•-t•utaoll', pt.>r Dulur' Rn• · <¡lll'l'. 10.00 P El'I'TAGRA'\TA IO.uo L\ \IL SH' \ HELH; JO!-.\ Pl RCEI.I.. .\ntho·m' 1 !'-o·nt·i,. 'I<· Dt·urn i Juhilnto• l>o•o t•n Ht•. antlwm I 2J::!. ~uli .. l~.. \cwa) ... Lur tlt•l "\o•" (.olio·~·· ti'O-.funl. Tlw "-m;¡·, ( .uu•nrt . Dir. : Hnlwrt Kin¡:. t2:1m l. lt ¡, n ¡¡omlthillt! tu CÍ\I•thaul..-.•mtlwm/ lli. Suli•to·• \ '" .tk Cur· do• I \o•\\ ( .ullo•::t• ,ro,funl. Tlt<· h.Jn:.:'· Con-urt. I lir. · Rul..-rt "-in::. 11 :!rn ). ( l c·o11 · •itlo•r nt} acht·r-it\. I :1:!. S11Ü•lt-• 'u"· al .... ( .nr clt•l 1\.in~('l Ccm ... urt. Cnrolt•l \,.,. Cnllt•¡:•·· (hfnrd. Tho· "-.in¡(• f.un•urt. Dir·.: Holwrt 1\.in¡:. 111m). Pt·o~t~uma de dhul~tH"ÍÍl tnu:-;i- cal. Guió i rco li tznC'iú: Pt·•·•· Bw·é~ i Àlt"x Re>hl ~s. ACDJCIÚ CQ)IENT\DA. MOZART: P rtita s~rcnata oo1· tnnua. 22.011 ELS ~ OSTRES <.:0:\CERTS CO:\CERT enrc~.,trat p<'r la Ràdio dc In Sui,...- Romandt• el diu 10 dl' •t>tPmbrt' dl' 1992 a la Cntt>drul d .. Sion. FESTI\ \ L TIBOR HRGA. ROSS l'\'1: Pt·ti· tt•l'tlt·-..c Soltmn..Uc. Groupt• \oral do> Frunel'. Bruno lligutto, pinntr. 951 Fnlk . (10m). H:lNDEL: Mú•i•·n uquàti .. a, " 'ite u. 2. Arndenn nf 27 ! S t. \1artin-in-the-Firll'-. llir.. j\,., illt• .\farriner. (11m). T\.c\1. OberturR ;olo•mn• 1812. op. -19. Urc¡urstra Nl'!ll. \ft•mhn·· dr Iu Bantla dr I. ·'lurina. Dir.: Valrl) Grrpt\. (I 6m ). H.\\ D.\: Quartt·t dt ¡·ordn op. 76 n. 3. ~Empt·ra~or Quarll'l Amadt·u-. (21m). LlOZ: Ohl'rtura C d~ BER -Rei Ú;u-- 16 1 lro¡UI'•tra '\¡to·iollol E-corn• . Dir: \lt'xanrl~r Gito"'o. (Hm l. 23 I BEETHO\ E.\: Somnta P'r a \ iulj i piano) n. -1. Op. 23 . .laa¡o S•·hroder. violt. Jo• '.ut lm· m••r...,.-1, pianofrortt•. (17m¡. 22.00 E LS J'iOSTRF..S CO~­ 11.00 TIUJ\S\11SSIÓ EN DIRECf E nE 1..\ MISSA CO~­ \ E!\Tl \L ll ES B EL \TONEST IR DE \101\TSERR\T 11.00 EL OL\ D E L' OlEl\T Prn¡!l'amnri6 rt"nÜvnda o purlir Jp~ pt'tic:-ionb qu~ t-.J.., no~trp.., oi•·nt- ban fet ol ronlt'>laclut· tlo· Catalunya .\ft.,ica. h·l. 202 3:; :~5. 851 J'Ò¡wrn do• Vil'nn. Dir.: Prto•r h.U \ 'S"-1: 00.30 REPERTORI DE J\IT ~tm. f<i11i1:u dt•J'E,tat Hon~ur.\,, Dir.: I:!.:!U .'\IÍ ~l C\ U E \AC \ ;\CE.S CERTS C:U~CERT enrr¡(i,tral per In 16! Ràdio Finlandt·-n d dia 3 tl'a¡.:u•t oio• 1911:! a J'E>glí·-iu d~ In f n·u. FESTI\'AL D'OR<;U: DE L\HTI. Oure• <I~ DlllOI~. ~ IDOR. GIGOLT. FR.'c\U\, tJ,.. l·i 00 "\OL.., 1:\TÈRPltET:- ( .or tiP nen' Kantil•na. (;.,, uüu olia. :l:!.OU G IL'-'iS OBRES Can~""' t·um¡u·rulo•• hon¡:un•••·~. Sz 7 1. \ ndrú• Sl"luff. piuno. "u-io·a dl' Marit Junt•. Pl ( CI"\ I: Trt•• mmut•t• p"r a nn¡uo••lru ~~~ t'nrtla. Ortllll'•tra olt• Carnlwa tlo• Suntu Ct•t•ilin. \lt·.-iu \I ad. lli rn 1. Dir . LI'Zl. Il.-I lm•-.nl a la tomba. poo•ma -imfònw. On¡tu·-tra Simfi>nit-u do· R111lapt·•t. Dir.: \quid J,",o. ( 17m). :!:Uu "\OC I'l H"\ !"Ït•lt·tTÍf• i pre• .. pnlt.wiê't a C'Úrn'C" Mu t'l' Grauwo•l•. ()np ll'~tr·u d o• Cuml ll'u ¡f,. In Cm nunit at Eurol"'"· Di r.: llirnitr·i flt·tn¡•tr·imll's. ( l !inr ). BEETII O\ E~: Simfonüt n. I , op. 60. Orqllt'>l.-a tlt•l St•¡:lt• \ \ l li. Dir.: F ru n' Brii¡:~t·rt. (32m). \1 \H \I S: Sunuh· sl Iu :lt ur<·•wnm· Luntlun Buruqut•. Dir.: Clrurlt•• \lt·dlum. (12m). "\u·ulo• Pillo•! · \\ it•no•r. ltarmnnium. llir·.: Juhn Po>(tlt'. (flfhn). 'IEH:\E. Dt;PRÉ. ROP\RTZ I 15.Utl " ,\ I u\ :11 \ :\EH.\ DE... :· 1 •.\TR). H•·¡wtidf")' tlt•l prnt:ramn ..-nw .. PI t!llm). (Jli,j~r l..:ttry. or~Jt dijou, al n·-pro•. CO\ \ J[).\ T: Sofia Plll·ho•. 1 Sl 251 I i .ou T E,IJ>OR \U \ U"ÚPEIL\ DE C.\1'.\l.l l'U :\IÍ'Sifu\ :llú•i•·n D\'OR \K: .hu·uhin. fi¡ll'ra t•n cic· Morú Ja11P. JH'r aralonr ri Jt>. ~t·I,·n·ió i prt>.. t>ntarió n ràrrw In'' ul'l••• . Kart· I Pru,u. \ úrln' Zitt•l... Ht'IIÍ' Tnco•k. \ fur·t•t•lu \Ja¡•hotl..cl\ u. "-arPI Bt•t·mon. 00.30 R EPERT ORI DE 'IIT 9 Sl CONCERT S lllÍ\l Di<J Jiri 0\. • ptr 'Oir.""' J. ri 7 SETEMBRE 2 1 ,30 h. E,¡::(í·,iu dt·l Pi \ ',.,lprí•mi Li•zt Ft>t't'IH J...ut·u- . 1\. \. \. Jornaoft·, lnl!•t·u¡winual• dt> Cant Cm·al). 20, 30 h. 2 1 , 30 h. Furul;u·io \li1·ó En¡.:lt·~iu dt•l Pi .lout·him 1\.iihn. pinno. Cntppn l'olifonit·o 1•. ( .nnuttli ri' \rr'7.:w. ( \.\\ .Jnntnth•s Intt·r·mtt•innul' do• Cnnt ( .m·ul ). \it•oluu• Cu¡wrnÏC'th l 'ni\t•rsil\ Chambt'r Chnil'. ( \\\. J omadt•;. Into•rn¡u·ional- do• Cnnt Curull. aSETEMBRE 9 SETEMBRE 2 2 h. Palau 27 SETEMBRE 21 h. Pul u u \ •·,zpr·í·mi [j,zt h·r·••nt· J...tH'us. (;ruppo l'nlifnuit•o F. Cm·amli. i"'it·nlum, Cnpt•r·rlir·th lm' t•t·,tt) C:hamlwr Choir·. ( :., •., t·~tr·un~t·r·~ i t•antuir·t·' dr la FCEC. (\ \ '\ .lot·uudes lnl<'t'IIUt'intutl' dc Cant Conti). OBC. \nna Goumri. piano. Dir: Edmon Colomt·r·. Bt•t•tho\l'n. (Pans [J¡r.: ~~ Compan~ ). ~..\(. Ïro\, la r ~rr. 8 SETEMBRE 22 h. 16 SETEMBRE 22,30 h. Cau Casi'' Tuti Snlt·r. 23 SETEMBRE 22,30 h. Can Cu"t'' P.O.L.S. (Pako~('(•nil'n d'Úpt•ra Lít·it·o Spintn) \l nzu r·t. Hussi n i. \ •·nli. Douizelli. Boitn, I 'ut•t•ini, llt·moleiu. d. Ior" IER· Sm). l'r ¡¡ \l'U i gltilUITU. )aJip lm· Qual'll'l rtt' Tromhns dt· Ban·t•lnnn. :\larini. Su;.ato. Srhcin. \ ¡, alch. Brm·kner. lh m·ítk . .lnplin. Gt>rsh" in. 30 SETEMBRE :ON· la tl'•· !r 16 SETEMBRE 22 h. 17 SETEMBRE 18 h. I SETEMBRE 22 h. 2 SETEMBRE 22 h. Pupt·r· tll' \fí~>ira Tr·in l'ro \rlt'. 'lit'olnt· DII!'U. violí. Don•] Fodort•unu, violunct>l. Luminit1a Duea. piano. \lowr·t. Bt't'lhtl\ •·n. Slul'tuk(n i l'I.. kb :;u Ol~. ltl., :TZi dia. Capc•llu Hurí·~ Corn \ larlianus dt• .\1ot·.ano. L .S.T. \c·Uons Sine;crs dt• \laniJa. Yisnknkol-k~ Pnt•<·ky Shur l nÍ\t•rzit) cf'O,troHt. l ' mun Chambrr (. hoic· cl' l man. Corn \lorlrunu' ci t' '\[or~uno. Coral AJ \ t'nt cic• Sant \'irt'rtÇ dt• Cu•t•·llt't. Capella de '\lr'"it'a Bru·{•, dc Castl'illll'll 1 hi \'Uat·. ----------------------------------------~~----- 9 SETEMBRE 10 SETEMBRE 22 h. l..alt•dral dl' "untu :\1;u·ia Tot el dia Cacn·r" i plarl's 19 h. Antit· Comc•nt de St. \¡.:u•Lí Tot el dia f.ar·rt·r.. i plart"'\nht· Cornc•nt de St. \!:'u>LÍ Carr·c•r·• i pluc·rs 19 h. 21,30 h. El Buh:rus. SaJtan·l·ln. Compa:,:nit• "h·rlievalt•, \1ítsÍI'u d'umLil'nlat'Ít'l. I [t•lt•m• Ft·rr·an•l. Ht•rilu l tmhuclon•sc. El, Graller< dt• Bon} nit-... Snltard·ln. '\1ú,it'a dc· c·ant•r. \lm-iu LaffittP. Rl't·italtruhu.Jot·t•"'· Rt·tutiWU\'11 Jan Dau \I..Jiaru. Grupo l.niH J'"J turin tiP Ciímarn dt• Sun tiu¡:u. i\t(t~irn clt· trnhnclm·s. CONCERTS 11 SETEM~B~R ~ E______~ 1_1~,~3 __0__h_.___ï._._ar_r_P_r_,_i~p_I:_H_.,._,_______\_u_•·-"~l'-'_"_•·_ï._.,_u~l)~'-"-'_l_ú_,_i•·_u_•_l•_·_(·t_·t_·r_a_,_il_a_.________________ 30 Sl 23 SETEMBRE 22 h. 3 SETEMBRE 19 h. Bt·1·na1 Buill1í• i ~t·il C1m lt•y. nr·¡.,'lH' a quatre man~. "~"l•J. Hullt'l'. " ''"'''· Lnu~lai,, \lt'l'kt'l. Ct·nln· Cultu•·al J\lunieipal 6 SETEMBRE llíw l{o·iiH't'kl· . .foHt; Lozuno. t•lul'inel. Antonio Soria, pinno. \Vunhul, lliinnunn, Puulenr, S,·humunn. :\1ontsahntgt•. Sum•un, ¡\l'llUiti. Du,id Hihu, 01111ta . .l o~rp \ln ~~anu, \Ïolí. Martu Hiha, ~it1 1a. Ou nit• I Oliu. 'iultuH't•l. Mozart. Fatu·~. Ohm. 1 SETEMBRE 2 SETEMBRE 22 h. 3 SETEMBRE 18 h. 15 SETEMBRE 21 h. Teatre 16 SETEMBRE 21,30 h. Tt•alrt• 1 SETEMBRE 22 h. E.glé;:ia dt> Sta. \laria Burhura Bnnno·\. Mlprnno. \Inle-olm :\lartineau. piano. ~lourt. Sehulwrt, Gri1·¡:. ::-truu--. 2 SETEMBRE 22 h. E~glrsia dc Sta. ~faria Quut·t,•t Chilin¡drian. \luriu Llnï'a \I untada, •o¡n·ano. Srhuhrrl, Ct>n,·IIÍI. 9 SETEMBRE 22 h. E.glé&ia dt• Sta . .\lm·ia 10 SETEMBRE 20 h. EsgiÍ>Rin dc Sta. :\Ioda Cht•t·llloini ()uul'll'l. J11linnt· Bun~t:', ~opt·ano. SdJUbt>rl. 11 SETEMBRE 19 h. Eagléúa dl! Sta. )la•·ía . l'>IJIHII', HU JII'IliiU. '\YO w (f I'UIIl l'. P'·nno. Brolun<, ,I 11 IJlllll' \lC~l'l'. St·htH't'h' Stt'IIIIHH. 15 SETEMBRE 22 h. Església dt> Sta. \tarin Tl'io Nuvn lil!. 'ftll'ull, BrnhmR, St·hubet·t. 16 SETEMBRE 22 h. E~glhia tle Cll'mt•ns Zl·ilingl'l', piano. llcctllOVl'll, Sclmberl. Pawlló ,r"'Port- ( .nro \la1·tiunu' do• \lor,ano. I .!->.T. \.-tiun' Sin¡:t·r, dt· \1aniln. \ 'i•okokof,ky Pen-t·k) Shor lui' t'J'ZÍt) ,rO,tJ·a\11. l man Chamlwr Choir dTman. lnro \Ju¡·tiunu' .¡,. \1m·~ano. Cm·al Canlonina. Polifònica de Pui~· Ht·i¡:. 131 14 Sta. ~(aria \n\it·¡· Mut·i,lull). Espt'l'hu·lt• musi1·al multimèdia omh la t•ol·luhm·u,·i[¡ dr Cmmu IlO. CONCERTS 22,30 h. Tt•att·t• Prineipal Orqut•,tra -imfèulit·a ,¡,. Bart·t•luua i IHtt'Íunnl dt• CutulUII) u (OBC). \luriu Llui-a \!untada. '"J'I'IIIItl. l>i1·: Edmnn Colnnwr. Tnldrà. Bt•t•tlunt·n. lry. nu. an. pla. ;;;:¡ oor oro ui~- I~ e. = ...a .~ ....., =· ~· 131 ~ ::::l. sa la. et ,.., .... S" ... g: me est~ imp hur¡ cas dif reb se l'es lrist ~ sol am tre sit pià un Jar 'a fa ale . SlC na ra be~ aq~ ros~ en de TEM A olt pocs dies separen les morts de dos dels compositors més transcendents de la primera meitat del segle actual. Dues morts marcades en bona mesura pels avatars de la que ha estat la conflagració bèl·lica més impressionant de la història de la humanitat, encara que en cada cas les circumstàncies van ser ben diferents. Gairebé oposadament diferents. En el de Webern, les conseqüències de l'esmentat fet històric van ser immediates: un tret erroni d'un soldat nordamen.ca' mentre el compositor fumava • plàcidament en un racó del jardí de la sera residència familiar. Fins aleshores el músic austríac ha\ia viscut la guerra en bona mesura com un espectador. A Bartók, ben altrament, que va viure aquest fet amb un dolor intens i rosegador, la mort li sobrevingué euun llit, a milers de quilòmetres de distància. . Una distància que esdevé gau·ehé símbol de la que hi ha entre les característiques de les obres respectives. I, en definiti- va, també de les seves trajectòries. Bartók va ser sempre tm home compromès amb el seu temps i amb el seu poble, concepte entès en la seva accepció n1és àmplia. La seva música, que mai no va renunciar a obrir vies formals personals d'una gran força creativa, revela la força anínúca de qui va vincular obra i vida, idea i poesia, responsabilitat cívica i bellesa. Webern va centrar en l'amor pràcticament excloent per la música la seva existència. El seu va ser tm amor absolutament pur, rmstic, i alhora, en certa mesura, endogàn1ic, referit al fet musical mateix. En tot cas, d'una gran transcendència creativa i marcat per la seva capacitat per obrir noves vies a la creació musical. Es des d'aquesta perspectiva que proposem un recordatori d'aquests dos creadors musicals d'excepció en el si d'un memorial que inclou no solament el mig segle d'absència física, sinó també el de la fi de l'esmentat esdeveniment històric en el qual tant queden inserits. Bartól~ ·i Wehern~ dos mons musicals units per la mort ,; ,; 31 TEM A Béla Bart6k, nacionalisme •I modernitat Ara fa cinquanta anys, el 26 de setembre de 194.5, mentre la llum de l 'alba romen<•ot•a a filtra,...se per les fotestres del West Side Hospital de Nova York, s 'ext:Dtgia la t•i.da de Béla Bartók. Eren al costat del llit de mort els seus fills Bél.a i Peter, la se11a esposa, la pumisLa Dita Pastmi, i el seu deixeble 'fibor· Serly, que s 'encarregà de complewr els disset compassos de l'obra pòstuma que el compositor tractava dt>lerosamenl d'acabar, el Tercer concert per a piano i orquesh·a. Bartók fou ccms('iettl que s'acostava el dan·er combat, i l'«A ndante» central del concert, amb l'ndmira ble coral, i1rterromput rm moment per Ull intermedi cnmperol, sembla, al mateix temps, una mena de rèquiem i un comint a la natnrnlesa d'una serenitat corprenedorn. Durant aquell any 1945, Burtó/.; t•a viure sentiments antagònics: d'ww bandc1, la tLOtícict de la capiL1dació alemm1ya, el seu nomename11t d 'ofici de diputat del nou parlomeut hongarès i la restilució de tots els cè1rrecs als quals lrat'Ía remmciot; de l 'altra, la consciència de la seva debilitat creixent, que ja ILO li pennetia de fer gires de concerts, i el pressentiment de no poder retonwr ll Hongria. Els sen:eis frmeraris se celebraren a la Universal Fwteral Clrapel; hi assistí poeu gent: familiars, alguns amics i compatriotes i pocs compositors. Ut prem~a americcma tributà tot.s els honors a la memòria de rü-lustre nuísic hongarès exiliat; només va ometre un detall: que aquell hoste genial estava totabnent mancat de recursos materials, fots al ptmt que el seu enterrmuent va haver de ser costejat per la Societcd Americana de Dret.s d'Autor. Tot el seu llegat era una obra musical Útcomparable i les humils coluntats expressades ell rm testament que havia sigmlf a Budapest, el 1939: « .. . Que les meves exf>quies es facin amb la senzillesa més grau. Si, per casualitat, després de la meva mort, es vol donar el meu lLOm a un carrer o erigi,...me u11 monume11t en una plaça príbli(·a, uquest.o; són els merts desitjos: mentre le!! places de Budapest que aba11s es deien Oktogon i Eorond contúruüt portm1t e/n()m d'aquests homes (Mussoli11i i IIitler), i mentre existeixi a Hongria una ploça o uu carrer c¡ue portin uquests noms, dRsitjo que no hi hagi en el pafs cap carrer, nj plaça, ni monument que porti el meu, i que 110 sigui col·locada cap placa couuuemorativa en lloc públic», 131 li~ rom~ data dl prim ra la bonga Brati '>~'CUn ultl per LLUIS MILLET rla Bartók va néixer a ~agyszeruniklos -una petita l ocalitat h ongaresa més tard annexionada a Romania- el 25 de mar~ d<' 1881. Era tma època de tensions mundjals, i l'Hongria de final de segle -com la va conèixer Bat·tók al llarg de tota la vida- també fou pròdiga en crit>is i canvis. Després d'haver lluüat dm·ant segles i d'haver perdut la tràgica guerra de la Ítldt>pendf>ncia contra l'Àustria dels Habsburg (18'18-1849), ell867 va signar un compromís amh Viena quf' li conc-Pdia una certa autonomia contt·olada. Amh la d<'scomposició de la monarquia dels Hahsb111·g de finals de segle, antagonismes violents et·cn al fon s d'una supedície aparentment tranquil-la i -a part dels conflictes entre hongaresos, alemanys, txecs, haüans, serbis i 1·omancsos- s'aguditzaren t' ls conmctes socials. U na estructura qua!:ii feudal t•volueionava cap a una forma de vida burg<>sa i c-iutadana, mentre s· agreujava la situació B 32 dels <'amperols i la classe obrera començava a orga· nitzar-l'e, de mane>ra que l'atmosfera ja respirava els conflictes latents en les grans potències crn·ope· es. Quan Bat·tók va ve>nir al món. també la mú>ira ,,]via un període de transició: )fussorgski acabau de morit·; Wagner i Liszt encara restaven actiu>. Brahms era u l'apogeu d e la fama; Verdi prepara· va lf's datTert"s òperes, i els joves Strauss i Debussy culminaven els anys de formació. Te nim poques dades sobre la infantesa d~ Bartók. El seu pare era director de l'escola d'ugd· cultura local i músic «amateur» . La mare, Paulo Voit, dotada cFextraordinàr·ia energia, er-a mestra d 'rscola i, malgrat Ja mort premahu·a del scutnari.l; el 1888, va reeix-ir· a donar tma cxcel-lent educacJO al¡; n<'HH dos fills: Elza i Béla. Òbviament, les facnl~ tats muAicals d ' aquest es manifestar-en aviat. E 1891 ja va ac·tuar a Nagyszollos, en una conUIJI'Ill<r ració escolar de l'atúversari de la r evolució de 1848· pode amb I t•)IDfl! xar d t¡Ue ~ lit ac¡ur lrmp mt•nt flu,it Pt• ,)(',e ho p pilli\~ POll-~ TEM A '• Portada de la partitura de la simfonia Kossoutft, dedicada a l'heroi de la guerra d'Independència de 1 848 contra el domini de la dinastia dels Habsburg El Jove Bartók, a punt d'entrar al Conservatari de Budapest ~om :gaara ¡pe- •ifa arn ins. tra- LBSY de :olEl a pianista i compositor. En llfla autobiografia datada dcll921, Bartók no és gens explícit sobre els primers tempteigs de cornposieió. En canvi, remarra la importància del tt·asUat a Pozsony (el nom hongarès de la germaniLzada Presburg, l'actual Bratislava, capital d'Eslovàqwa), on féu els estudis ;ecundal'is: «Això cm donà l'oportunitat d'assistir aalgunes representacions d'òperes i a alguns conrerts simfònics més o menys bons. A més, vaig poder estudiar fins als 15 anys piano i harmonia amb Laszlo Er·kel, el tercer fill de Ferenc Erkel, el rompo;;itor nacional hongarès. Tampoc no vaig deitar de practicar la música de cambra: de manera que als 18 anys havia ar-ribat a eonèixer bastant bé ~ llteratura musical, de Bach a Brahms i Wagner, aquest darrer només fins a Tanlzi:iuser. Al mateix lemps em dedicava amb zel a la composició, fortament influenciat per Brahms i per Dohnanyi, compositor quatre ays m{•s gr·an que jo». Pe,. continuar- els estudis musicals, Bartók optà pel Conservatori dc Budapest, en comptes de ferho pel de Viena. Enlr·e 1899 i 1903, perfeccionà el Plano amb lsLvan Thomas, deixeble de Liszt, i ent~·à a la classe dc ('Om positió de Ja nos Koessler, tost de Max Reget·. Budapest fou l'única ciutat hongaresa que es transformà en una capital de ~an·g europeu, cosmopolita però dcsarr·elada: totes 'Institucions mus icals reflectien la cultura viene·a i alemanya i crf'n alienes a les tradicions honga- reses. Hom s'eutusiasmava amb Wagner i Brahms i, com a molt, s 'identificava la música hongaresa amb ]a música zíngara dt>ls Ntfès. Entre les impressions més fortes d<· BarL6k <'n aquesta clapa, figuren les eslreneA a Budapest del Trista ny wagnerià i del Zaratustra dc Stn:uu;t> . Alliber·at de l 'estil de Brahms, no tt·ohà en Wugncr· i Liszl (la importància del qual només comprendria més t!lrd) el nou canú a què aspir·ava~ només Stt·aus8 fou un revulsiu eficaç, al costat de les pl'imer·es aproximacions a la música popular (''En aquesta època es desvetllava a Hongt·ia f'l conent nacionalista que també guanyà e] domini dc l'art. Vaig ser sensible a aquest corrent i vaig fet· atenció a l 'eotudi de la nostra música popular, o per ser més exactes . d'allò que aleshores es considerava música popular hongaresa»). L'obra que millor r<'flcrtf'h i culmina aquestes aspiracions encara dispet·ses i immadures és la Simfonia (o, com ell Ja qualificava, poema simfònic) Kossuth. una pc•ç:a pt·ogramàtica de llinatge straussià, tant ¡wls seus pr·incipis d'arquitectura descriptiva eorn per· la su mptuositat d'una orquestració aleshores molt nova. Estrenada a Budapest el 13 de genf't· dc l804, d s ussaigs van ser força moguts, ja que els inAtrumcnListcs de l'orquestra -entre eJs quals hi havia poc·s hongaresos- van copsar· el sentit antigovernamental d<' la simfonia .i els tTets caricaturescos que incloïa (un trompetista alemany es va negar a lO<'at·l'himne austl·íac escrit per Ha)dn. deformat pt>t· tal de simbolitzar la fugi- 33 153 TEM A En ~,um ll'!lre ,fot a rral ¡tlrt' ¡otial r·. .·is melod .,,hre ,uhre rnt•ar m•n h'lllpS Una pàgina del quadern que n aervlr a Bart6k per recollir can~ons populan, La canf6 anotada en darrer lloc fou publicada posteriorment per Bart6k com a pefa Inicial del cicle Vult canJons populars hongareses nt·a 1egarl harm' 11iatò mujor artual tub t•t L'a 11301'1 da dels austríacs despr·és de la revolució de 1848). L'obra, que restà només manuscrita i mai no es va tornar a interpretar completa, va depassar les fronteres hongareses, en ser tocada, poc desp1·és, aJs concerts Halle dc Manchestet·, sota la batuta del gt·an director alemany Hans Richtet·. El ferment de la música popular 34 Una aportació bàsica dE' les recerques sobr·e la música camperola hongaresa que Bartók inicià sistemàticament a partir de l'any 1905, amb Ja col·laboració de Zoltan Kodaly, fou Ja de penetrar les fonts autèntiques, no contaminades per l'ús barroer que en féu la música culta alemanya, amb les formes zíngares falsament considerades com a autèntica música hongaresa. D'altra banda , cal considerar tres aspectes de la relació de Bartók amb la música popular: el terreny etnomusicològic, les petjades que deixà en el llenguatge musical propi i. finalment, la consciència ideològica que aquesta relació provocà a nivell personal en el compositor. La investigació del folklore desvetllarà el sentit racionalista innat de Ba•·tók. Per això, elabot·anl a poc a poc un subtil sistema de notació, d'agrupament i de classífieaeió. d 'apreciació científica de la cançó popular. com a mitjà per realitzar la sèrie grandiosa de recerques personals i de síntesi que configuren la seva activitat de folklorista. Així naix~ran les grans obres científiques que -pels seus materials i el seu mètode, per l'exactitud progn·-siva i finalment quasi pe•·feeta de la notació, i gra· cies a les immt>nSf'S perspectives obertes p<'r la combinació d'elements- vau ser lm exemple prr u la eiència etnomusicològica de tot el món, fins i tnt sense comptar l'extraordinària extensió geogràfira de les seves activitats: a pal·L del domini hongarès estL"icte, la música popular eslovaca (1905) i r·oma· nesa (1908), i el folklot·e ucraïnès, búlgar i bUd· eslau; el 1913 podem trobar-lo a les poblacion' algerianes d'Àfrica dt>l Nord, el 1932 a Egipll•. l'I 1936 a Anatòlia, on recull la música popular ttma: finalment, als anys quaranta , els treballs a la Universitat Columbia de Nova York soln·e le~ col·leccions do mt1sica serbo-croata de Mihnan Parry clouran la seva obt·a de folklorista. cPuna envergadura colossal. Fou al llarg dc ]a realització d'aquests treball• que el patriota, l'a•·tista, el savi, esdevin¡,rué l'humanista que, dotat d'una for~a i d·una profuncütat penetrants, acredità sc>r c>n les seves grans obn·· musicals, perquè el descobriment de les coinddt•n· cies i les peculiuitatA d els pobles de l'Europa oricu tal i del Pròxim Orient li revelà LUl conjunt cic· trds ancestrals i de t>rohlemes comuns als pobks · 1· AInca, · ' I ]J11In · ens de la un captto d 'E uropa, A'sm civilització humana. Per això. ]a descoberta dl' la música popular va canviar radicalment la cont·rpl'io " 111 · ~'••• lou del món de Bartók, i aquesta transformaciO , . J. 1es tecruques , . de co·"po•rc!O tant e1 terreny estelle .... · com la seva actitud política i humana en general. ttnpe• br: t' i d. orque¡ 1egon ralo, prrlo lt!PS, mat er; piano n•Jmé Lillarr wa imagi1 ra dc •rgon¡ Uen ~·rta tSuit trans ~omir lratt Bartó •¡uesJ nitat Quur russi, :~: Llir1 TEM A n. da ~u per teta rt>s- ~à­ : la ~r a Lot ftca arès ma- ad- ,on s ·• el ·ca: la Ie~ oan tm a afu ]m- itat [i.'' ,èn- ~nrels ales • la , IB Jou lció En ri terreny de la composició, eU mateix va rt•umir t.le manera simple i perfccl o allò que va rtpn·sf•ntar el descobriment de la música popular: Tot aquesl estudi de la música campet·ola va tenir ptra mi una importància capital, ja que cm va permrtrc d'alliberar-me de la tirania dels sis temes modal~ major· i menor. En efecte, la major part -i prfrisamenl les més precioses- de Lot el tt·esor de m1·lntlirs populars recollides eren c-onstruïdes ~bre la base dels modes de la litúrgia antiga, o ,0brr t'ls mocles grecs ru·caics, o sobre un mode rnt•ara més primitiu, anomenat pentatònic. A més, rren riques eu fór·mules dtmiquos i en canvis de ttmps molt lliures i variats; en l'execució , se ser1irn tant del rubato com del tempo giusto. Així 1urdaru demostt·at que l es gammes que la nostra 111 n-ira antiga i artística havia deixat d'usar eren rnma pt'rfectament viables. En fer·-les servit· altra lf~nòa, es podrien crear noves combinacions harmòni(rues. Aquesta utilització de la gamma diatònira em porLà a alliberar-me de l'escala fixa mujor-menor; la conseqüència última és que •dnalmcnt es poden emprar aïlladament i lliure lt1b l'ls tons del sistema cromàtic dodecatònic» . L'assumpció d'aquesta influència es concreta de manrra progressiva. Serge Moreux distingeix sis 1tapes del tractament bartokià de l'element popubr: rslilització , a la manera lisztiana , de les danses i els cants populars (Rapsòdia per a piano i orquestra, 1904); harmonització d'una melodia, ll'gons el caràcter autèntic de les seves dades musirals, eventualment amh algunes vuiants i amb un prrlndi o un postludi (8 1nelodies popuü1rs hongare5es, 1907-1917); extensió de l'harmonització a matrrial¡: i formes no originals (Sonatina per a ¡nano. 1915); en una quarta manera, la melodia D•Jmé~ juga el paper de tema i és absorbida per l'ahiOamrnl musical que l'envolta {Improvisacions per a pia110, 1920); la feliç expressió de «folklore Ílllaginar·i» ha fet fortuna en ser apBcada a Ja músiea ric Bal'tók, la música popular es converteix, 'f'gons expressió d el mateix compositor, en una llrngua materna», que és utilitzada amb tota llihrrtat. talment com el poeta se set·vcix de la seva iSuitp de danses, 1923); finalment, a través de lran-.formacions i transformacions. sorgu:à el d,1mini de la música pura, de la sublimació abstracta dels materials populars, p et· mitjà de la qual Barto'k entrarà per la porta gran a les gt·ans conq~ustes de la música del segle XX, abans de la sere01181 tle les darreres obres (Quartet 11Úm. 4, 1928 1 Quartet núm. 5, 1934, Mít.sica per a co1·des per'11.1 • ' • SIO t celesta, 1936, Sonata per a dos pianos i flPrcussió, 1937). .També eaJ a·emat·car la identificació excepcional ~~·epal'able que durant la seva vida Ba t·tók esta11·ntre les qüestions artístiques i les conviccions personals, ètiques i socials. Aqut•st home de mirada enèrgica, neta i penetra ni, fou t•tmsdt•nt q ue la música, com tot producte de Iu nulturn, éa tUla manifcstueió que no es pot isolar dc la vida dels homes, que darrera la música C'llmp!'rola es tt·oba el campc·rol i darrera de les melodies populars eb pobles del món. A això, cal afegir-hi tm l'ulle a la natura, que el portat·à al con ciwmt•n l de la vida i de la humanitat. El seu ateisme {>¡¡ I t'O) it de panteisme, rlt• la religió de la natu r·a, i afit·ma que només pot act•eptar com a professió dc fc In fórmu la «f>.n uotn de la natura, l'ar·t i la ciència». Desenganyat del paper opr·etlsin do les gt·ans estructures urbanes i per les <''X)Jt~rit'•n c it•s de la seva lluita diària, i adepte a 1.-s icl.-es dt• Rousseau i de Tolstoi, cerca l 'ideal en rhom<· no corromput per la civilització. penetrat d'un dinamisme pdmitiu i dipositari de lleis universals. L'ar·quf'tip d'aqlH~sl home és el campet·ot a qui id.-alilza , sense veure les contradiccions r eals rle la seva condició. Fins i tol pot semblar que, amb Iu mitificació de la na turaleaa, esdevé un nihilista, ent~rnic df' F home i de la SO(~Íetat, però això només fou una etapa de la seva vida particularment amarga, l'època dels anys funeslos de 1930. Les darreres obres, però, mostren la gran súltesi, la humanitzudó de la natura , i el seu darrer missatge és el tlc la reconciliació, de retorn a l ' home. ...~ - •_!9 Et ~' e;¡· 131 L'escena del desig i la proclamació de la llibertat La primacia de l'home natural, que s'afirma al marge dels convencionalismes de Ja societat, és essencial per comprendre la dramatt'u·gia de les obres escèniques, o amb p ersonatges i argtrment, de BarLók, que solen tenir, a més, una dimensió de paràbola política: a la pantomima El príncep de fu.sta, (1914), l 'heroi triomfa de la fcl>lcsa, la vanital i Ja incomprensió amb el suport de la natura; i el protagonista del ballet El nurndcu·í meravellós (1919) procedeix d'un món dominat per una civilització decadent i esdevé victoriós com a símbol d 'un principi vital, fins i tot a costa d'un tetTihle suplici; a la Cantata profana (1930). els cèt-vols meravellosos -els adolescents convet·tits en cèrvols- també triomfen perquè a!'onst>gueixen d'alliberar-se definitivament dels prejudicis de les traves dc Iu societat dels homes. Aques tes tres obres són pt·ecedides per l'òpera El castell de Barbablava (1911), «un gèiser de seixanta minuts de música de tragèdia comprimida», en paraules cle Zoltan Kodaly, que representa, per als hongaresos, aUò que el Pélleas p er als fr·ancesos. En aquesta fascinant al·legoria poètica sobre l'amor, el roneixement de l ' altre i l'eterna tragèdia de 35 TEM A les rt•lad ons entre l'home (el duc Barbablava, els arquetips dt• la uit. obscQra memòria dels sofriments dt•l passat) i In dona (Judit, una llum carregad a tl'<'quívoc. portadora de la inten-ogació original) sc•ria inútil d'intentar dissoóar el text de Ja ptH'titut·a, I" estructura csC'ènica de Ja musical. Les set portt•s laneatlcs són el «jo» de Barhablava, descobet·Ls contra la Reva voluntat; per amor, la seva nova dona intenta inútilment de portar-lo a la llum, J c pcnt•t nH· t·n Ics st•ves t·egions prohibides. que són símbols dt• sofriment d'un passat del qual no vol t'eJwgatï <tuan Judit exigeix l'obet·tura d e les dues darr<~ n·s p ortt>s, pt·ovoca el fatal desenllaç. E ls eletm•nts dc•scriplius psicològics i simbòlics corr esponents a cada porta han donat al compositor· la possibiliHtl dc dt•senvolupar una vasta paleta de colors i d 'atmosferes. Així, la cinquena porta, visió d'un horitzó sense fi, introdueix el gra harmònic oposat (do majm·) al fa soslingut inicial, ens uns acords sumptuosos que. paradoxalment, sonen com un silenc·i angoi\.ant. Es el punt d'inflexió d'una acció que refleetei\. <~I dualisme egsenciaJ -fos en una unitat miraculosa- dc la música de Bartók. Potc;cr s 'ha exag<•rat en manifestar el paraJ·lelisme dE' La Consagració stra,inskyana i El mandarí meravellós de Bartók (també s'h a comparat El príncep de fusta amb Petrrtshka). De fet. la seva rítmi ca frenètica, les tensions harmòniques i orquestrals que van deixar perplex el públic coetani , són ben exclusivament hartok:ianes. La Cl'Uesa de l'a t·gumcnt del ballet -que avui podria semblarnos una faula gairebé exemplar- també fou motiu d'f•seàndol. Dc ft>t, el missatge, que p odríem considerar com una ampliació del mite de Tristany i I solda. és que el desig -que és al mateix temps una força natural i una superació de la ca1·n- és molt més fort que la rnot·t. Les portes obertes de El castell de Barbablava, el triomf de la natut·a a El príncep d€fusta, la sàtira contra la civilització maleïda a El mandarí meravellós. trobat·an la seva cu.lminació en la sup erba i. d'altra handa. força poc coneguda Cantata profana. En aquest oratori laic. per a tenor, baríton. doble cor i orquestra, es posa d e manifest dc la manera més explicita l'fmic veritable credo d<· Bartók, que n omés havíeu insinuat parcialment el lil'isme o l'agr essivitat de les tTes esmentades obr·es escèniques antel'Íors: la fe en la Uihet·tal. Per això ens és particularment entranyab le aquest cicle ideal -en part autobiogràfic- d 'un c n~ador que, en t>l futur, consagl:arà les seves energies al domini de Ja m6sica pm-a. Les tres obres mestres 36 Escrits entre 1934 i 1936. el Quartet núm. 5, la Musica per a cordes i percussió i Ja Sonata per a '* rakor. .._. ez e e . ~4-!.4.W.~M•II•IliH! ftJlEe:~lliSMfltQM:,¡ Magy. Klr. Operahaz. Pénteken, 1918. majus hó 24-én 1\trletn.btl 1111 fZi=l '· KKEKSZRKI\LLU UERCE6 VlUIJl " · ·~·· ... l.UU..t ,,•• ltto ; ... u. ' " '14tcóo ,.. ¡;., .,~ \ ,.».....,......... •"· .,...._. ,.. c.- c.u .......... Mot.¡.¡,ro.:¡.¡.¡.¡.~{o!~<!t..~"*'¡,¡.ftlo;:~olo!>i Cartell de l'e•trena de •• t:G$1ell de SarltabllfrCI, el 24 de maig de 1918 mt•n dos pianos i percussió ens apropen a la darrera etapa <'omhativa de Bartók i , al mateix temps. representen la sor·tida de la cd si espiritual ¡¡ur sc~;uí a Ja composició de l a Cantata profana i drl Segon concert per a piano i orquestra, una cri•i que el portà, altra vegada. a recobrar les forces tot et'rt.'ant rt>ÍU'!Í o en treballs menors d'harmonització. La :.ortida de l'impasse és coet ània d'una e.cena polítit•a densa i amt>naçadora, que conclogué amh r annexió d'Austria per Hitler i la perillosa Clpan· sió del nazisme. a la qual s'oposà amb totts Jr, sevt>s forces. H<'m dc dir· <tue aquesta s uperba trilogia no PO:; ticipa deL. trets més espectaculars de la produrrw del compositor, ni tradueix el seu estil més directa· ment assequib le, per més que alguns dels elrnwnu més detonants del seu llenguatge hi apareixen nota· blemenl r<•laxats, i el patetisme sord és transforma! · en líni'es o«enerah, · · en 1·1nsmc, · c01n succeeiX, sovmt en el Cinquè quartet, malgrat la complexitat fo~· mal dt>l seus cinc moviments. Una aproximarJO supcrfic·ial al seu entramat serviria de ben poca cosa aliN~ tor·. Potser és més oportú de recordar dt• . ' .ca d e q1una manera l'obr·"" quartemanera gencn tística de Bartók -i els problemes formaL. ~ue . . 1. reso1- po d nen represen t aJ. l'autrnura p 1atlleJa Bt•r L 1193 i ro r., ue ri' u dt• TEM A Assaig de la Sonata per a dos pianos I percuuló (Nova York, 1 940) rontinuació històrica dels dan·ers quartets de ,,, lrcra mps, que i dd crisi es tol ació. cena amb pan· s le> 'Par· ICfÏÓ ~eta· ll'DÜ 10111· rmnt rals. for· !liCÍÓ ~oca xdr lftl'- que 1tira BrNho\en, dc la mateixa mant•ra que rharmonitzarió modal en af'ords pet"fectes de l' <<Adagio molto» d'aquest Quartet nlÍm. 5, li confereix un earàcter hieràtic, d 'alguna manera anàleg al moviment en mode lidi del Qu.arlet op. 132 de BPelhoven. La Música per rr cordes, celesta i percussió (1936) és, indubtablement, una de les grans obres musical~ del nostre segle. L'atmosfera del primet· ·~\ndante tranquilo» semhJa una cristal·lització de lr, circumstànC'ic>s polítiques del moment. És una foga en miraU dc característiques singulars: les Potrades del tema se succeeixen en un cicle de quink> qut> acaLa en Ja tonalitat més allunyada de l'inici. I les ducs parts dt>l tema es complementen en la presentació de la totalitat de les dotze notes de l'e.cala cromàtica. L" cAdabrio,. és un dels fragmrnb; més extraordinari~ dt> tota 1"obra de Bartók i contrasta amb la s01·preoenl cadena de danses de l'Allegro molto» final que, altt·a vegada, donen fe de l"rclccticisme del compositor. que aeonsegueix d"unificar clements tan divt'rsos com el cromatisme dr dotze tons. els antf'!'t'dcnts folklòrics, rharmo~ització uiatònicn. l'orqu!'stració lineal i la paleta uup¡·essionista, !"n un tot homcgeni. L'obra és dedit·uda a Paul Sachcr i l'On¡ucstra de Cambra de Balli.l('a -dipositaris, també, ò'una de les obres més populars de Btu·tók, <'1 Divertimento per· a cordes 11939). Dos anys mé's tud apareix la Sonata per a dos prano.~ i percussió. const>qüència lògica de les conftJwions que havien pn~!-idit la realització de la Música per u cordes. La subtilitat del tt·actament dels instmments dc P'-'•·cussió (xilòfon. tres timbals, dos !lcll' CJUals amb pt·dals, triangle, címbals suspesos i fixos, caixes clares, amh timbres i sense, gran caixa, plats) norni~s és compat·aLle, en el nostre segle, a la c¡ut' uc•rNlitcn el Cottcert per a bateria tle Milhand o lonisation dc Varèsc. Bartók no fa ser vir- t-ls instrunH•nls d e percussió per oposarlos a la matèria pianíslka, c·om era u sual , sinó, al contrar·L per inlc•gr·ar-los-hi, fins i lot amb funcions temàtiques, o prr· RUtltt>n tar i uclar·ir el contrapunt de hlm·s i cie ritmes que t·ealitzen els dos pianos. És pel sentimen t de novetat present en totes aquestes obres que Bartók no ser·à un rt>prcsentant tardà clt>ls c·orrents nacionalistes d'arrel 1·omàntica, sinó una per·sonalital rsscncial de la música. avui ja històric•a. dt• la primet·a mt>itat del aegle ÀÀ . al costal de S tr·avinsk). Schonberg i Berg. Síntesi i estil •<Kodaly i jo -ha\ia manifestat Bartók- volíem fer la síntesi d'Orient i cl'Oerident. Hi podíem aspirar per la no¡¡tr·a raça i la situació geogt"àfica del nostre país, quo é¡¡ al mateix temps extrem de rEst i basti6 dc•fensiu dc J'Oe~:~t.» IJom parla d'ell com un avantguar·tlista asseqttihlt> o un eclèctic -tm termt' qu<' seria pt•joratiu si no inclogués una síntesi pcr~ona l. SC'r ge Morcux ha resumit així el problema del sen t•stil: "Un músic d. ascendència no europea. rn C'<Hnunkal'ió amb lïnconscient col·lectiu d·una raç-a oriental. dc•:-~tre t'D les tècniques TEM A 131 ocridl'nlals m~s irrefutables, vol ha1·monitzar aquc•¡,ts contrar·is, o, més aviat. realitzar una obra pcr('nnc•, pr·imordialm<'nt homogènia. en el camp magnètic f01·mat per· línies de força divergents que es tr·oba al fons d<' la seva consciència creadora. Precisament aquí rau Lot el drama, en aquest dualisme clels pols, dels quals brollen, per efecte del temp<'nllnent, poderoses i contradictòries deflagracion~;; aquestes han dc ser definides, dosificades i circumscrites per un estat de consciència que pressentcixi el c:onjunt del problema estètic i que el pugni explici tar, no pas amb escrits teòrics, sinó pt>r mitjà d'obr·cs portades a terme amb dificultat». Aquesta hHnnonia dels contraris es realitza a partir· de molts an tagonismes: Orient-Occident, modal-toual. irnpessionisme-classicisme germànic, cromatisme-diatonisme, culte-popular, per exempl<'. El nexe amb l 'impr·essionisme de Debussy -que «ha restaurat el sentit dels acords, i ha estat tan important com Beethoven. que ens ha revelat la forma progressiva, i com Bach, que ens ha .introduït de forma definitiva en la transcendència del <'Ontrapunt,.- és establert pel mateix folklore oriental, a través del pentatònic. A més. més enUà de la tradició romàntica alemanya, Bartók no ha menystingut cap influència de la música del segle XX: Sn·avinsky, per la pulsació rítmica irregular i la reiteració de motius breus pr·òpia de la sensibilitat eslava (i no pas pel seu poster·ior· neoclassicisme); Schi:inberg, per l'ús del total cromàtic (i no pas per l'axioma atonal del set·ialisme, ja que l'esperit de la música popular és per definició tonal). A ningú no ha de sobtar que Bartók fos un composi.Lor· essencialment tonal: no podia ser d'altra manera, atesos e] fonaments de la seva inspiració. En e] seu sistema harmònic, però, l'interval natura] de quinta és l'única base sòlida en què se sustenta una estructura tonal bàsica excepcionalment djàfana, fonamentada en les funcions harmòniques més elementals. Tots els recursos d'una tonalitat ampüada, les superposicions polimodals, les substitucions de funeions, no aconsegueixen de velar la virtua litat dels punts cadencials significatius, sovint remarcats pel ritme i la mètrica que, òbviament, tenen un IJoc preponderant en la inspiració bartokiana. El ritme bartokià es basa sovint en aJternances o combinacions de 3/8 i 2/8, que fot·men unitats irregulars més àmplies, de vegades assimilables als metres quadrats de la m(tsica occidental, amb temps desiguals. El principi d'evolució lineal c:rue domina el contrapunt és important per comprendre eh, moviments contrapuntístics a Pinteriot· d'un u nivers harmònic. A més, Bartók té una notable predilerció per l'ús dels antics procedimc:-nts d<' contrapunt d'escola, com les imitacions DespÑs de I; estrena a Ba•llea de la Mll•lca per 1 corde•; percu..ló I celo1fa C1937) directes, invertides, per moviment retrògrad, en mirall, etc. En el tencny formal, Bartók és un continuador de la forma dinàmica del darrer Beethoven. El~ motlles en què va intentar de projectar Ja S!'Va indomabl<' energia han esclatat, i les estructures estròfiques o Uiures de la música popular que impressionar·en el compositor, en aplicar-hi els principis dinàmics de la forma beethoveniana. ran ser elevats al rang de la música artística. En aquest sentit, va aplicar a les formes ternàries del Lieà o del Rondo, o a la forma de Variació, els mateixo: principis que el darrer Beethoven va aplicar a la sonata, per transformar-les en formes irregular>. ordenades per la seva mateixa energia interna. Per completar aquestes valoracions forçosament incompletes i super·ficials, encara una citació de Serge Moreu.x: «L'estil de Bat·tók és la resuJtant de l'amalgama dc tots els elements i procediments musicals coneguts, realitzada per una de les inlel·ligències més lúcides i més cultes del s~g!c· dotada de suhjugants poders de realització, gracJr> a la dinàmica violència de la seva natm·alesa inquieta, freturosa de llibet·tat. El poder en acció confereU. unitat a aquesta amalgama, que es con~ vet·teix en síntesi quan és penetrada pels raigs de geni>>. ;:~ls~ Szig:J Good1 gulur esd¡•y lr~hnl Budu¡ m¡•nt~ rarta j ~lllllU l. ~ poau I rorkl mi•èr Ha11k ~:~~j rn aJ DlfUL :::: ~ ració I ~ue algun amics adora ~l'l'ge 1iolin IJelvi a l'io TEM A AWe1tport, amb el director d' orc¡uestra Frlht Relner ( 1942) Exili i final CI en dor Els eva res que eh ran !est ao xo> da ~ò. ent dc dc nts ~es ~e. :ies esa ció )D· del Eh; esdeveniments cnropl"us de 1939 sorprenguertn Bat·tók a Nova York, on feia nna gira de concms amb el seu amic, el violinista hongarès Joseph Szigeti i el clarinetista i celebritat del jazz Benny Goodman, per als quals havia escrit una obra singular, Contrastos. En veure el curs que seguien els esdeveniments, prengué la decisió de t'estat· allí per treballar en favot· de la seva pàtria. Només tornà a Budapest pet· recollit· la seva esposa i els documents més valuosos. El 10 d'octubre escriu una rarta a Paul Sacher des dc Ginebra: «Demà ~mharquem. Què serà de nosaltres?». I. efectivament, la darrera etapa americana del ~an lluitador que fou Bartók, va ser dura. A Nova York, va conèi.xer les incomoditats i, fins i tot, la mi-èria, ja que els seus editors, Boosey and Ha\1-kes i, sobretot, la Universal Edition de Viena estaven en la impossibilitat legal de fer-li arribar~ d, drets d'autor, d'altra banda no molt copiosos dl aquella època convulsa. Sobrevisqué precàt'Ïament amb alguns concerts (rnentt·e li ho permeté la ·eva salut delicada), sovint a dos pianos amb la 'el'& esposa, les classes privades i algnna col·laboració esporàdica amb la Universitat de Colmnbia, ~ue li atorgà el títol de doctor, sense comptlilr alguns . encàrrecs de melòmans , músics il·lustt·es i amtcs que mantingucr·en viva la seva activitat cre~dora, com el rlit·ector dc la Simfònica de Boston !i~rge Kussevitzki (Concert per a orquestra), el nolinista Yehudi Menuhin (Sonata per a violí sol) oel ~iola William Primt·ost> Q'inac:abat Concert per a L1olt1 i orquestra). L'acabament de la guerra Durant l'estiu de 1943, amb les petfades evidents dels sofriments dels darrers anys ;;;¡ esperonà per darret·a vegada la seva febre creadora, amh el pòstum Tercer Concert per a piano i orquestra, que inlt'ntà delc>rosament d'acabar en el llit de mor·t. S'han fet diverses valoracions de la pt·oducció d'aquests dmTet·s anys, en els quals va acabar també el magnífi c Sisè Quartet, començat a Hongria. Per H uns, aquestes obres tardanes reflecteixen uegalivamc.nt el desarrelament de l'exili, per a altres rcpr<!I;Cnlen la darrera sintesi, en la qual el compositot· ja no té forces per plantejar nous problemes, si nó que ds condensa en fórmnles perfectes i harmonioses. De feL. el Concert per a orquestra, de gt·an l"Ít•ctivitat simfònica. és ple de melodies fascinants i de detalls encisadors, en detriment de la coherència última de la forma; la Sonata per a violí sol obre perspectives noves a la tècnica d'aquest instnunent, en procedit· d'un compositor que no és violinista, i el Tercer Concert per a piano, d ' una seren itat admirable. és en la línia de la perfecció més simple i absoluta. Però no seria lícit de dissecat· Ja producció pòstuma del gran compositor que ja ha cntt·at en la història de la música amb ar·gumenlR interessats, basats en ideologies musicals molt <·oncrcles. És que Bartók ja forma part de la història, de la música del passat que en tot moment mantè el vigor i la joventu t de manera intempot·al. Per això és tan decebedor que alguns mrlòmans encara posin al sac del mile dr l'hernwtismc· de la música moderna unes formes tan vitals i comunicatives com les que ell ha llega t a la posteritat. Només la inèrcia, i no pas cap raó objectiva o Rubjectiva, podria explicar aquest fenomen! ¡;¡;- ...a .§ ~¡¡;¡· 131 39 TEM A Béla Bart6k o la conseqüència nacionalista més autèntica per JAUME COMELLAS i com a conseqüència de la mort del pare, la famí- Ha Bartók va mantenir al llarg de la seva existència una enorme fidelitat a uns pl'incipis ètics basats en la confluència cntr·c amor i devoció incondicionals per la seva pàtria i p<>r tot allò local i un sentit generós i ampli de la fraternitat wuversal. Localisme i univet·salismc es donen sempre ]a mà en una ideologia progt·essista plenament sentida que amarà tant la seva trajectòria human a i cívica com la seva obt·a, del tot conseqüent amb el substrat ideològic i ètic apuntat. La peripècia humana de Béla Bartók i el nervi ètic que inspirà la seva existència s'inscriuen en un àmbit dc circumstàncies -històriques, geopolitiques i culturals- molt complexes i específiques que, sens dubte, les van afavorir. Juntament amb això cal situar, òbviament, una personalitat que mai no abandonà la pUt·esa impresa pels seus orígens populat·s -d' home de poble- i que van fet· que al. ll arg dels seus 64 anys de vida mantingués amb una fermesa aliena a tota mena de vinclament, una gran fidelitat a un ideari progressista d'anc] humatusta. Fidelitat que va haver de fer front a fets històt·ics i personals d'una dificultat immensa i en els quals tan fàcil hauria resultat el decantament vers viat·anys còmodes i lliures de compromís. Van ser anys viscuts en un àmbit geogràfic -rEuropa centt·al- que patí convulsions històriques tan impre~;sionants com dues grans conflagracions bèl-üques, alguna d'envergadura inferior, profunds canvis de règims -des del monàrquic al comunista passant pel feixisme-, canvis de dependències estatals, etcètera. En cap moment Bartók va perdre la bt·úixola i sempre va saber mantenir la menl i, sobretot, la consciència atenta per respondr·e amb tota dignitat ètica a les successives i sovint tan convulsionadores i confusionàóes circurustà ncies. D'entrada cal recordar que va néixer en un llogarret de TranssiJvània, en una zona cru.ïlla de cultures -magiar, t·omanesa, saxona i szelder- i amb una història farcida dc vicissituds conflictives amh sucressives dependències d'imperis i reialmes, situació aquesta que va manifestat"-Se també en els anys viscuts per Bartók. Cal insistir en aquesta línia tot recordant que quan Bartók tenia set anys, Lia es traslladà a un poble de l'Hongria met·idionul que 1' a ny 1920 passà a ser domini txec i posteriorment J'us. Estic situant un marc d'una evidènria implacable que ajudarà a entendre el capteniment del músic. Potser serà la n ecessitat d'agafar-se amb gran deler· a una identitat pt·òpia constantment compromesa el fet que empenyerà Bartók a manifestar-M' tan rotundament fidel als seus ancestres honga· resos. Fet que segurament vindrà reforçat per l'e· divència del periU de la pèrdua dels vaJors cultu· rals més propis, més genuïns i més autèntics da, ant de les convulsions del moment. Així, no ha de sor· prendre que l'any 1903, amb escassament vint-i· dos anys d'edat, escrigui una carta d'un contingut molt explicit a la seva mare, persona amb la qual sempt·c va mantenit· uns lligams molt intenso.•: " .. .la decadè-ncia dels hongaresos no té pel' causa -com diu Dohnanyi- el fet que l'idioma i l'esperit del nostre exèrcit siguin hongaresos, sinó la ferido· ra indifet·ència que manifesten determinats hongu· resos, excepte rares excepcions, respecte de tot allò que és hongarès. No en qüestions d'aha política;t•n aquest terreny tots som capaços d'entusiasmur-no> per ideals nacionals. És a la vida diària, en els detalls petits, insignificants en aparença, on cons· tantment estem pecant, la nació hongaresa... ·Mai no ens preocupem aquí per saber si es parla. i com es parla la nostra llengua única i incomparable: en comptes d'això, nosaltres mateixos parlem idiome> de tot el món. titllem d'inculte el qui només conei' l'hongar·ès, malgrat que tingui dins del seu cenell tota la ciència de l'univers; aviciem les nostTI'• filles, mares de les futures generacions, donant·!~> des que són nenes, una educació estrangera•. diu Jeno Rakosi en un bell discurs. Té raó! D'aqueota manera actuen els hongaresos quan haurirn de propagar la seva llengua materna als cruatre veu.ts. perquè només així podran ser forts, almenys dUIS del st•u país. Però, .naturalment, eus importn ~I mateix parlat· hongarès o alemany (fins i tol es motiu d'o•·gull per a nosaltres), comprar un pro· duclc hongarès o austríac. Cal que tot home qur assoleixi l'edat viril decideixi quin és l'ideal prl qual va a lluitar, ad~pti a aquesta fi el caràcter de tota la seva activitat en tots els seus actes''. Aquestes paraules, d 'una actualitat increïh1e a B 131 :::~ d'una Cul ¡~er la "Pt•l j ~da, miljut naeió Lu 1 digre~ ···rin nil se1 d'a<¡u t••li ~ fin, a dimr~ ftr e,t Fa~ ·hullj mate\ ro ori anya Ion Rubí arou tc•a natur 1lr\ rt: lat a .\par, Uad¡, •eu 11 d'Eut TEM A Transcrivint famílonal <rior- can~ona ~nria fonògraf populars enregistrades en un ment gran tpr(}- ar-se ¡ngar l'c- wtutvant ·sor- int-iingut qual osos: ¡au.'a perit ridonga· taUò a; en r-no' n eh ..Mai com e; en omes IDCLX rvell strc> tt-lo> r diu te; ta 11 de ents. diJJ~ el rtés ta pro- que I pd ¡r dr rimbit cultural i polític català. podrien ser suhsqualsevol persona afe<"ta al pensament narionaliota -de la nació que sigui- més íntegra. I, dt• frt, podrien ser objecte també de la c·r·ítica dels qu6 veuen en els posíciouaments nacionalistes -o Ntdrterminats-, la imatge d'un món laneat i exclornt, La trajeetòria del compositor hongarès i la ron•rqiiència global de la seva a etil ud en tot moment ens remeten, ben altt·ament, a una dímen·lU ab,olutament oberta, progressista, fraterna i tl'una uni\ersalitat absoluta. Cal fer esment encara del par·àgt·af que continua, per la bCVa potf>ncia i convicció tan impressionants: ·Prl que fa u mi -assenyala Bartók-, tota la meva vida, en tots els ot·dres, en tot moment i per tots els mitjans, estarà al servei d'un í:mir fi: el bé de la nariÍt hongaresa i de la pàtria hongaresa". La rotunditat de la idea no exig<'ix cap mena de d~rs~ió o afegit. Aquesta confessió, que podria ... rllltl'l·pretada com l'expressió d'un impuls juvenil -~n!ie més base que I'empenta irreflexiva pròpia d'a~uesta edat, tanmateix es va convertit· en evan~Pii que brWà totes les passes del músic hongarès fin; a la seva mort. I en esdevenir innestriable la dimensió humana de l'artística, aquest ideari es va lrr evident també en la seva vasta obra musical. Farem un seguiment per algunes de les fites -human<•s i artístiques- més significatives. Als matt'i\os anys en què escrivia el que s 'ha exposat, ronPix Berlín i s'hi entusiasma sense reserves. Dos any~ mé~ tard -1905- descobreix i admira París um acudeix per participar en el Concurs Rubinstein) malgrat la decepció que li produeix no aronseguir ttn premi important. De la capital franl'rsa diu, des del seu ateisme assumit de fol"ma . sense el,Nt" , J. d es • , una " CJ.utat <li vma dnatural , er,ue es ~!refinament de les formes de vida d'aquesta ciutat a.Ib·tra educar els camperols hongaresos. ~a~eL\ aqui de forma gairebé embrionària aquedll~otomia que presidirà de manera lú(•ida tot el ;~pensament. Des de la ciu tat més cosmopolita uropa contempla amorosament els camperols trite~ pt'l" del 5<'11 país, aquells amb qui ben uviut comcnçar·à una relació molt intensa per mitjà dt•l!! treballs de recerra ~tnomusicològíca qu<' romt•nçarà poc temp1:1 després, quan el ma teix any 1905, descobreixi la tasca dc qui serà grati ami<} seu: Zoltan Kodaly. Es pol dir que el cosmopoHtisnw t•nlluemador dc Puis l'ajuda a entre,enre, pt•r contrast, l'autenliritat del món popular més autèntic vers el qual comt>nçarà a abocar un doll cl'rner·gies generós i d'una gr·an transcendència. Així, es llança a recón-cr pobles i llogarrets a la recerca de les fonts més pur·es dc la música autòctona, tol compartint el seu deler· arnb els camperols, en una c-onnivència que li far·à afirmar: "Els dies mé¡¡ feliços dl! la meva vida són els que he passat rn els pobleta entre camperols'~. Això es traduirà, a la fi, en la descoberta feta entt·e ell i Kodaly, de més de 30.000 cançons populars. És un moment eu què aquest tipus d<' tasca és fms a un cert punt corrent a EUt·opa. Encara que el binomi Koclaly-Bar·tók hi ocupi un lloc de privilegi, per la seva envergadm·a impressionant, cal rcmar·cm· que en altres indrets d'Europa es tt·eballa C'n aquesta direcció. A Catalunya Sf'rà ben aviat 1'0br·a cfcl Cançoner .Populat·, mentre que personaütats tan destacades com Dvorak, Falla, Janacék o Waughn Williams fan rl match: a la mateixa època, o Smetana, Mussorgski i d"aJtres ho hagin fet abans dins d'un vast conent de vindicació nacionalista que comprèn el darrer terç del segle ~rx_ i t'I primer del xx:. La complexa realitat cultural dr l'Europa centt·al fa que l'obt·a de Bartók s'olu·i tant al món t·omanès <:om l'hongarès i també a l'cslovac1 fet que aniha a produir que sib'lli ohst~rvat amb un cert rl.'ccl per eadascun dels àmbits naeionals r espectius. Les Vint cançons populars hongareses pubücades el 1906 amb Kodal) constituiran el punt de par·tida d·una tasca que arribarà a la xifra mil·lt>nària esmentada anteriorment. A Hat·tók. el món camperol li obre els horitzons TEM A er una ¡;;i E: - .9 8 e:· 6f 131 42 visió gairebé c-òsmica -universalista- dc la l't•alitat i atia encar a més la seva proclivitat humaniHta. La puresa d ' uns tipus humans d'una autcnLi(:itat impol·lnta i ]a dds seu s cants senúUs i fn:scos l'aj uden a eixamplar la st'va mirada vers un lot infinitament obert i f1·anc . generós i fraternal. "H em de tenir una gnm ànsia de vida i un gr·an inter·ès en l'univers'·, dit·à. Fa un elogi encès del cant popular: "Cad ascuna dc les nostres nH•lodit-s popul ars és un veritahle model dc per-fecció a t·tístira . Jo l es consider·o ('0111 ob1·es mestres en miniatura de la mateixa manen• que ho són , en el tcrrc:ny de les formes més importants , una fuga de Bach o un a sonata de Mozart. Aquestes melodies poden ser proposades com a exemples per la quaü tat i densitat sense pal'ió dd pensament que s'exp1·essa sense cap dctaU superflu··. Observem que en un sentit força semblant , Stravinsky manifestava en aqueDa mateixa època la seva admü·ació per Ja rançó popular catalana El cant del..s ocells. En tot cas, aquf retrobem aqueJia idea de la dicotomi a t'nin lor:al i universal, o sigui valor w:llversal d 'allò loeal , t an identificadora dd pc•nsament de Bartók. Exp oso, com un afegitó d'una rellevància signific•ativa, que la r ectitud ètica de Bartók lligava poc amb el tat·annà personal del compositor t·us. de qui admirava més la seva obra que n o la seva persona. Genys sot·prenent. Això no impedeix - tomo a r argument originalque en determinades èpoques Ja seva tasca i el seu pensament resultin .incomp1·esos. Per als mús ies gr an s esdevé u o l'olklo1·ista, i per als folkloristes un amatent·. Tant Ji fa. Bartók estima i valora Jes melod ies populars i al mateix temps a dmira BeethoYen. i d'una manrra especial els seus qua•·tets, forma damunt la qual bastir à un bloc creatiu d ·una t ranscendència excepcional. És una no' a mostra de fidelitat a l'eterna dicotomia. El conreu i la d evoció per la música populat· no lleven interès p er Ja música culta. No oblidem que ja el 1907, a l 'inici , doncs, dc la Sl?va època d'investigadot· etnomusicològic, s'havia l'e-t càl'l'cc de la càtedra de piano al Conset'Vatori de Budapest. on exereit'ia el seu mestratge durant vint-i-set anys. 1 per altra part. la ¡¡eva inquietud per la investigació etnomusicològica no r encer clarà eu el món p•·opi -cett·europ eu-, sinó que el portarà també a terres africanes l'any 1913, on el contacte amb aquella cultura musiralli eertifica i nferma la C<TLesa en Ja seva visió unive1·salista de la rt>alital humana. 1 yue aquí, t~n tt>rmcs musicals i tic fot'ma esquemàtica respondria a la idea que tota. la m(Jsica és " una" sola música. l per derivació elemen ta l, també tot el món, 11 'és un de sol. Però compt(• , sense deixar de valorar que tot és un gràcies a la seva diversitat. Bartók després de la Sl'\ a experièn cia af•·icana a rribarà a la convicció que els territoris de pas, aqueUs que estan més en contacte amh l'e\tt•rior te nen una música més matisada i més vadadn · llU~ els altres per cauAa el e l'intcr·canvi de mclodit·~. dc• les seves modüï.cac:io:ns i clds nous estils c u 1~ c•n 1 resulten. Estils que segons Ba:rtók acahen c~sc•nt nacionals, p erò que sup<'ren i transcendci\t•n ~1. seus orígens. Per a llat·tók l'obligació dc r arti,ta és multiplicar les l'CCct·ques i l'ampliació drls 'l'U• coneixements. La manC'ra que aquesta línia de pc·u· sament pot vincular·-sc a la eealitat catalana rr,ulta francament suggrs tiva. Bartók , que rebutja Ja idea de cosmopoUti~nw, veu en aquests processos d'enriquiment un camí vers la idea de Ja univer sa litat a través del lligam i de la recerca dels tt·c·ts comuns i de l'estima i I'Uioració dels difer enc·iats, qut- no en la conf¡·ontat·ió 1 el tancament. L'esclat de la Prime1·a Guerra Mundial ron,ri· tueix un cop molt dur per a un home com ell amant de la Yida. de la fratemitat, de la conflurnria dr cultures i de societats. Dolgut. es pregunta: ··on r. la fraternitat dels pobles?". També patirà amb un dolor molt profund la gu erra entre Hongriu i Romania (1917-1920), dos països que estima intt•n· sament. Mentrestant la seva obra avança i sorgrixen algunes comp osicions d'un a importància espt•t·ial en el conjunt del seu opus. com els priJl1ers quar· tets El príncep del bosc (1917). o El castell dP Barba Blava (1918). L'any 1919, és nomenat amb Kodruy iDohnanyi, conseller de govern dc Béla Kun, un intent frustr11t de règim comunista q:uc• dm·à menys de mi~ uny, L'adscripció gcnèt'icament progressista de Ja st•v!l ideologia dóna coherència a aquesta tan fugaç t•om significativa presència del músic a la vida in~titu· cional del seu país. U n vaís on aviat cam·iaran de forma t·adical els vents polítics amb la dictadura feixista de Hortby rèbrim en el qual Bartók ~r •rot particularment asfixiat. No podia ser altrament. L'any 1933 compon la seva Suite de danses, en la qual barreja influèneic•s àrabs, hongar eses i roma· n eses dins d e la seva concep ció del tractaU'Ienl lliu· re i intel·lectualitza t -o b é sobr:eelaborat., no pos imitatiu- del món folklòl'ic. Obra en la q11al t'S fo evident el seu ideari , exposat de forma ben inequ.Í· voca l'an y 1931 en un a carta adreçada a unnnm• seu romanès: ·'La meva idea mestra autèntira. Iu que tinc plenament assumida des que sóc compo·~· tor, és la de la f r a temi ta t dels pobles, Dm· frat~rm· Lat. contra tota guerra i tota mena òe corúlu·tr. H eus ací la idea yue, c'n la mesura que eJu prrm•·· ." ten les m eves fo,·ces, intento expressar per nulJ111h· les meves obn~s . És pc1· això que no refuso cnp mena d 'influ è ncia, s igui d ' origen cslo' 111'• romanès, àrab o qualseVlllla altra, mentre 1111r aquesta sigui pura, fresca i sana!''. ., or ta OL\1 El pensament central de Bartók es manur~ d'una faisó absolutament diàfana. En aqut'' 13 època està tt·eballanl en la seva Cantata profano que s' t\lrrcs lair tl( ¡wr,or l'hom( En ¡' C!HCII l'nsc·rr trurà o1artif( ritols ( iarab: l'any I rrr dt• tador firat e Em¡ als Es ~rad a "sal tgur{ 1 dinàñ r.., d~ k· gu ini!Tat pa~ d immc( trrnps amb I, IEM A •rior. qur , rlr e r11 I ssent n el, -~ta ;ami valo- tció i mtimant ia de )n és 1 no ria i Bartók recollint can,ons populars eslovaques el 1 908 ;ttrn- 'lleU ecial tuarl/ dl' myi. strat any. seva com ltitu- de dura sent Jl 1t. en la )IDB· lliu· pas ~s fa :quÍ· 3miC :~. la Jo;i¡rniietr. ;'!)]('· à de cap wac. qur ai.XÍ esta òna Q qur ~·estrenarà el 1934 a Londres, on el music npressa el seu humanisme ateu, o el seu sentiment bir de la religió. És una mena de professió molt pt'r.onal, optimista i expressiva de la seva fe en l'home com a centre d e la creaC'iÓ. En IH{uesta matei.xa època la fina sensibilitat rll•ica i política de Bartók Fadverteix del p erill de l'a scens de la fib'll'ra de Hitlet·, davant del qual mostrarà una beJ·ligerància sense •·escrves q·ue es manifestarà inicialment en el r ebuig perquè els títol' de les seves obres siguin traduïts a l' aleman y iarabarà amb l'expressa prohibició testamentària, l'an) 1940, que mai no es posi el seu nom a cap carrer de cap població on n' hi hagi un amb el del cüctador i també el d e Mussolini. Abans haurà qualificat rl1·ègim nazi com " d 'assassins". Empès pet· les cit·cumtà:ncies el 1940 es trasllada als Estnts Units, on ja havia fet r ecentment una mra dc eonccrts, en un viatge que qualifica com a '\alt cie la incertesa dins d ' una intolerable -~~r~tat". La frase és d ' una grandesa extraordmana. Amb prop de seixanta aJ1ys, abatut pel ¡.r, d'una existència feixuga -ha contemplat mol~·, guerres. ba viscut moltes situaC'ions poütiques lllgratcs, s'ba divorciat una vegada-, se sent incaSUportàr l'allau trà!!Ïca que es COU"l'iarà paç t> b im l' mrt mtanwnt damunt el seus puis i que porta temps endevin ant. Per això se' n va, pet·ò ho fa amb la l'ccança de buscar - no per covardia, sinó [H'r lllanca de f01·ces anímiques- aquesta " intole~ahlesegut·ctat" considerada des dt>l punt de vista da seva impol·lutarectitud ètica. Els anys trans. , ü resu I tarau enor, nor d -amenca rorrt'!!Uls ., aI pa1s mement difícils, tant per causa d e les penúries ur econòmiques corn per la incapadtat d'adaptació a l'amer ica n way of life, de la qua I la seva sensibilitat i finot· d 'esperit el mantent>n tan allunyat. Es mostra incapaç de compr·endrc el tarannà i la cultllTa nor-d-a m eri(~ans. QualifiC'a t•ls Estats Units com la '"terra de la llibet'tat per nwt·ir de fam", mt'nlrc eompon les seves dan·ere1:1 obres importants, an imat per amics com KouAscvlsky i Mcnuhin, que amb els seus cnC'à n ·ccs troben una forma digna d ' ajudar-lo al seu més t'lemental suport econòmic tan i tan com¡u·omès alt'sbores. P ensa en el seu país de form a dolgud a, sobretot després d'assabentar-se de l'ocupac·ió pt'r les forces nazis i de la matança de jueus ot·denada per Hitler , mcnt1·e que en una danea·a mostra de clari vidència , acusa també l'ensulsiarl.a d els valors ètics en l'àmbit ideològic comunista , a mh el qual semp1·e s' havia sentit més ide-ntifica t, CJUHn afinna que "e-ls russos, ells tampoc no st>mhlen sants". Aquesta demostració d e lucidesa l'eleva definitivament al setial de la conseqiiència i de la coher ència ètica i li confirma una granclesa h umana exactament en sintonia amb la de la seva oht·a musical. Molt poc abans de morir interpt't'larà la seva obra preclilc<·ta . l' Allegro barbaro, e:.crila el 1911, tma referència obligada a l'hora d(: COIH!id erar el t·ecm·s del matcl'Íal d'arrel folklòri ca per part del músic. Els seus amics filmen aquesta interpretacíó en el que constitueix un document d ' un altíssim valor. Bartók pocs dies després, el 26 dc setembre del 1945, mor amb les r essonà ncies encara vives dt> la intct·pretació anínúcament CXC'c>pcional d ' una obra síntesi del seu ideari: conseqüència fin s al datTCI' alè. E: = ·~ a e!' ¡;;¡· 131 43 TEM A Anton Webern: testimon iatge de coherència per CARLES GUINOVART entt·e toles les arts, la música és la menys coneguda, en tant que cult ura, en els àmbits intel·lectuals. El seu sen tit abstracte -tan ben conceptuat pels filòsofs romàntics: Schopenhauer, Wackenr oder. etc.- li permet penetrar unes essències només imper fectament intuïdes des d'altt·es angles, altres disciplines. Per bé que sigui un tòpic dir-ho, pot r epetiJ·-se que la música és, a més a més, un llenguatge univcwsa] que no necessita -com la literatura- el tt·aductor per travessar fronteres, si b é és b en cert que el veritable traducto1· del text musical és l'intèrpret. S'ha arribat a dir que el compositor manipula fot·ces ocultes que. en ocasions, s'escapen del seu control (és el misteri de l'acte creador) i de la seva primera intenció. El compositor es manifesta com a home, amb els problemes inherents tant a la seva personalitat com a la seva època . La música que ens ha d eixat és, mitj ançant l'estil , un testimoniatge d'u na mrule1·a potser idealitzada de ser i d•• sentir: antropologia, al capdavall. La novetat d'un llenguatge, èticament assumit, és quelcom dc mt>ravellós perquè expt·essa una nova interpretació de les coses, coses que t'S veuen amb ulls diferents. que s'escolten des d'wt nou estat de puresa. Malauradrunent, en els nostres àmbits s'escriu poc sobre música, sobre e] que la música pot significar , sobre el gran valor de l'at·t sonot· q uan s'aplica l'escol ta activa, l'atenció analítica per descob rir nous sistemes de relacions. Cal, certament, pensat· l a música. saber preparar l'audició, esfor çar-se davant de sistemes que potser no es compreneu : perq uè poden estar car regats de riqueses. Cal pensar ]a música per ampliar la nostra sensibilitat estètica. E l gaudi hedonista és conseqüència de la curiositat i l'esforç. Però hem d'esper ar la commemoració d' una efemèride, com la que es d óna aquest any en la figura d 'Anton Weber·n, per fe r un acte a·•llat de reflexió, quan potser són la continuada pr esència musical, la informació general sobre els problemes estètics i vivencials de l'art sonor. el principal complement que manca a la nostra cultura. L'estudi i comprensió d e la música, la seva presència valorada pot ser D 44 ~ / Un 1 El un magnífic catalitzador psicològic de la idio· sincràsia i autèntic ni vell cultural d'un país. Un e stil coherent Tot gran artista, tot home que ha fet del :;ru art una vivència explora nt les possibilitats d'un sistr· ma fins a penetrar en la seva essència, arriba a dr• cobrir quelcom nou , únic, irrepetible. Les coordt·· nades històrico-artístiques que fan possible un fenomen es donen nom(>s una vegada i aquest Ht'n tit nou, d'allò que ~s aut(\nticameut original.¡., ri que descobl'i m en l'obra d'Anton Webern. Ell r· qui millor coordinà les pr·emisses de la trcuira dodecafònica i el que fou més conseqüent amh fl principi de la vat·iació perpètua que emana d'a· questa tècnica fins a conduir-la als principis bàsit'> del que esdevinguÍ> seria lisme integral. Wehcrn comprengué perfectamen t el fenomen i l'aplicà amb convicció i amh tot el seu rigor; rigor absolut que és la base de la seva novetat i que dóna la IJlé• gran coherència al seu discurs. net, preds, segur. La seva actitud va ser la d'arribar semprr a lr> darreres conseqüències. pregona reflexió que caracteritza tant el gran artista, com el místit· 0 l'home de ciència. Pet· a Webern la composició 1'' l'aplicació d'aquesta integritat fins a trobar la fór· mula perfecta, l'aforisme, la sentència hrcu dcfi· nitiva. És així q ne, si bé l'obra cornplt•tu dr Webern sembla extremament r eduïda, el sen pro· ducte és d e tal densitat que ha engendrat 1111 ~ autèntica escola postweberniana. escola que •orp poc després de la s«>va mort al ftnal de guerra i qur encapçalaren P. Boulez i K. Stockhausen cont 9 · anta· portaveus dc l'avantguarda dels anys cmqu n•fin prtite avinlcnbrrt multt bra d~ rrrtan ~rò 1 matri> un un coneix dr.sup1 dr Ics múaic piat a lonna ha -al rial me ~nalt •ió Ar' lrr$tU 1lcvcn. ha est nhres ar,lr ''bra da fin 1~1e p t~rnp~ mron¡ r,Jrça una oj Con (kfc TEM A Quadrat màgic dodecafònic Un nou microcosmos. Ascetisme :n art ~iste· 1 des· orde· e un L sen- és el Ell és enira nh el d'a- •hem ¡plirà ,solut 1 mé; egor. a lrs que ¡tic o ~Dés 1fór- defi· 11 de pro· unn &O f~ ¡que Jlll tt8· a El món sonor creat per Webern és d'un gran rtfinament, que posa en joc un material d 'ínfima 1-'titCJ>a. La seva mida , Ja seva immensitat -més tnat- es troba en el microcosmos i ha d 'ésser destuhert a través del microscopi. Potser per això pot ruultar àrid i cliñcil un primet· contacte amh l'obra del compositor. La música de Webern no és, mtament, LLOa música fàcil per a l'auditori neòfit, però la seva riquesa at't'iba a imposar-se per ella mateixa a mesura que s'hi profunditza, revelant un univers insondable , més immens com més es coneix. En la seva obt·a tot allò q11e no és essencial desapareix. Uestntetura es redueix al mínim (tma deies peces de l' op. 10 consta de set compassos). La mí1sira de cambra és el mitjà d 'expressió més apropiat al seu pensament musical, i l' aforisme, la forma del seu llenguatge. Webern és un asceta que ba sabut trobar, en les 31 obres catalogades inil'lalment (en el present són ja moltes més), una ori)inal unitat estilística, un segell propi, una dimentió artística projectada pràcticament fins als nostre. dies. Sila seva tasca fou profètica quant a l'esdrvl.'niclor de la música, la seva magna i breu obra ha estat posada en pa¡·al· lel amb una altra de les obres clau de la història de la música, em refereixo a1'.4rt de la fuga de J. S. Bach, una altra gran obra tancada, teòrica, esotèrica, abstracta, pensada fins i tot al marge de qualsevol realització, però que per la seva puresa és art i ciència al matei.x ~emps, síntesi colossal i resum de tot un passat, lllcomprensiblc en el seu moment, però amb nna força get·minativn de gran abast; en una paraula, lllla obr·a absoluta, fora de la història. Contra~unt, puntillisme IKiangfariJenmelodie) Per descomptat que la comparació amb Bach 'f*r h'e que ban de guat·dar-se les sabudes distàn- cies) no és gratuïta , ja q ue «'n ambdós autors confluei.x la mateixa humilitat i grandesa, el mateix rigor i llibertat. Quasi tots els grans mestres del nostre segle ban e:xtrct Uur vigor d'aquesta medul·la que és la música de Bach, almenys tots els compositors netament contt·apuntístics com Hindemith, Schonberg o Webcm. g) vcr·b contrapuntístic està present en tota robt·a de W<'hern, el c·ontt·apunt és essencial al seu llenguatge: la Simfonia op. 21, per exemple, és un doble cànon f'n el sen ptimer moviment. escrit de manet·a que ofereix un teixit netament puntillista; és a dir, sons aïllats, emesos per distints instruments caòas<•un d'eUs, de manera que formen aJ]ò que s' ha convingut anomenar "melodia de timbres'', prorediml'nl encun yat amb el nom alemany de Klangfarbe11tnelodie. Abans el timbre era un factor subsiruad dc la melodia , però sobretot a partir de Schonbe1·g i Webcm , el timbre, en tant que paràmetre, hi ]JaSsa a ocupar un lloc primordial, de primera magnitud. Cada nota , amb una valoració diferent de matís, dc color, d'intensitat, d'atac, forma una eixa m dc punts diferenciats, variació calculada q ue apot·ta una nova dimensió a1 llenguatge musical contemporani. Tot això pot comprovar-se també al co tat d 'un gran plantejament d'economia intenàlica , en el treball "motívic" del Concert op. 24. que juga només amb dos únics intervals, fent una elaboració d ' impressionant minuciositat com es pot deduir del quach-at màgic dodecafònic que adjuntem i que presenta tota la combinatòt·ia rnotívica del disseny Semitò. 3a Major. "El sentiment melòdic -diu Henry Barraud- es troba present en la música de Webern, però és una presència impalpable, eom UJl lleuger perfum circulant a tntvés d'una xarxa de sons que es desplega en tots els sentits, una teranyina en la qual el sol naLxcnt i l'i sa alguJles notes de la rosada". La vocació contt·apuntística de Webern s'endevina al llarg de tota Ja seva obra (recordem que l'op. 1 és ja un passacaglia ) i és significatiu el fet que més de la meitat de la seva producció SÍf,'lÚO obres vocals. Q E: ~ a - el' ;;:¡· 131 TEM A ptr VI 1dr concr-1 Sala A rert e 1egnd. clivm hooga artuà O) Bt d Iom. El¡ lliurà t.< tudi ttnorr rompi W.bern a•b Hllegarcl Jone, autora dels textos de les seves darreres obres f 1928) Possiblement no sigui aliè a aquesta tendència lineal-melòdica el coneixement pregon que obtingué de la gran època del contrapunt neerlandès en redactar· la tesi musicològica sobr e el Choralis Consta,ntinus, de Ht"imicb Isaac (fmal del segle À\1 i part del XV1). Per a \Vebern les formes principals, inherents al seu estil, són el cànon i la variació, formes primigènies al capdavaU, però preses en un sentit ampli. La idea de la va1iació integral. base de l'estil dels n·es vienesos (Schonberg. Wcbern i Berg), arriba a les més llunyanes conseqüències amb l'aportació de Webern: variat-ió perpètua , invenció contínuament renovada. en oposició al sistema de repeticions motí''iques degudes a la simetria que regnava en la concepció dt> la música tradicional. Semblan,a, ideari arttstic 46 <166 Els qui t•l van conèixer el descriuen com un ésser afable, d clica l, discret fins a la timidesa, assossegat si bé capaç d ' inflamat·-se en nom de l'amistat o de l'ide-al. La seva existència fou la d 'un home senzill que visqué S<'nA<~ febre pe1·ò amh una gran intensitat interior envers el seu art. La reserva i la modèstia dt> Wchem, la seva tendència a la inh'oversió, apareLxen estretament lligades a l'equilibri i satisfacció que ü propor·ciona el seu amor a la soledat i a la Natur·alesa, de la qual emana la seva filosofia ar·tística. Tota la seva vida fou un profund admira- Darrera fotografia de Webern, el 1945 dor dc Goethe, i així, en una de les conferències t[U <' realitzà <·l 1933 i que han estat pulJlicades amb el títol Der Weg zu. neuen Musikl (actualment tra· du·.:des al català) desplega 1·egles d 'ordre natural: "Goethe considera l'art -diu Webern- com un pro· ducte de la naturalesa en general; ambdues són la derivació d'una mateixa cosa, i el que nosaltres considerem una obra d'art no és més. a fi de comptes, que u n pt'oducte derivat d'allò que és natur al ... L'home no és t'es més que el vehicle en rl qual ha estat col-locat allò que Ja natura vol expressar. Això ens condueix a pensar que les coses que són l'objecte de l'art són estètiques perquè sorgei,en prt"cisament de les lleis naturals, de manera qur tota discussió sobre la música no podrà situar-<e m~s q ue en aquesta òptica". Tot això ens porta a la idea q ue l'obra d'art ba d'ésser entesa cont ho seria una obra de la natura, la qual té els seus secrets i els seus misteris i que han de descobrir-se uquestt"íi llC'is secretes i misterioses com es d<'sco· breixen a quelles que r egeixen els fenòn1ens natn· rals. És simptom àtic i r evelador constatar c¡uí' Webem, a més d c músic i artista, fou un grau amant dc la botànica. . a l'edat. Incomprès en la St"Va joventut, prohib1t ' 1·d arc1· madura pel r·ègim nazi, mort per un estuP dent en la gucna que acabà ara fa cinquanta any•. Wt>bern mo1,, en aquesta data sense cone'ixer d destí d el seu esforç cr eador. quall ca de puJar lovac1 Iranri tat en "Rcvr l'esm1 íntim( rullete dedic1 tudis ttlaci• aniria El I ~•na e 11adu •¡u ant uan lllu•ir ro occ .ona t' barre Dome Brru¡ rritcs divcr1 tusSO! Strav Lo ~·tigu a l'a llOpui la!!es ories amb tra· .rral: pro· )n la ]tre) >m¡r tatu· qual ssar. 1 són ;ixen que H-se a la 1 bo seus iN e :scoatu· que ~ran edat teci· ny•. if el MUSICALIA CATALUNYA MÚSICA PROPOSA Béla Bart6k ,., VICTORIA PALMA a secció "Audicions íntimes", d e )'"Associació de Música da Carnera.,, organitzà el ¡ dc ft•brer de 1931, el tercet· 1:onret'l del curs 1930-31, a la Sala.Mozart. L'objectiu del conrert era presentar, per primet'a a Barcelona, I ' audició de rr•ada e dircrses obres del compositor hongarès Béla Bartók, el qual artuà com a pianista , acompanrnt dc la cantatriu Vània Sokololn. El programa de mà que hom lliurà als assistents con tenia u n e;tudi del compositor, pedagog i ttnomusic:òleg Zoltan Kodaly, rompntriota de Bartók, amb el qual havia col· laborat en la tasta d<' revitalitzar la música popular hongaresa. romanesa i eslorara. Amb la reproducció en francès d'aquest estudi, publicitat en una primera edició, per la "Rcvuc Musicale", de Paris, l'rsmentada secció "Au dicion s íntimes" iniciava una sèrie de fulletons (''Músics & Música") dedicada a presetar diversos estudi biogràfics i musi cològics !flacionats amb els concerts que aniria oq;anitzant. El Bartók que visitava Barcelona m·a un compositor en plena llladut·csa - tenia aleshores cinquanta anys- que gaudia d 'un ~ran pt·estigi arreu d el món musiral. La primer a part del roncer·t estigué integrada p er· !Onate · de compositors italians barrocs (Bened etto Marcello, Domenico Scarlatti i Azzolino ~rnardi.no de la Ciaia), transtrttes per Béla Bartók així com ' d"rvcl"ses cançons de compositors russos del grup dels Cinc i de Stravinsky i Gretxaninov. ~a segona part del concert ~trgué dedicada exclu sivament ·' e1e cinc cançons • l'aud"lCto fiopulars hongaresas harmonittade pet· Bar tók i interpretades L al piano , pel mateix Butók, i la Suite op. 14, original del compositor h ongarès. E l públic bar·celoní pogué conèixer amb u na cet·ta profu nditat la contribu ció d e Ba r'Lók a l 'estudi , l'adaptació i l'aprofundinlent d e la música popular i folklòrica del seu pais d 'origen , i com el gran compositot· hongat·ès sabé adapta~' l 'essèn cia de la música tracücional a ls corrents artístics contcmpol"anjs. L'edició de les 350 cançons populars romaneses i els seus llibr·es sobt·e aquesta temàtica (La Mtísica popular dels romanesos de Maramurez, 1923, La Cançó popular hongaresa, 1924) són una bona mostt·a d ' aquesta dedicació etnomusicològica i musical de Béla Bartók. Aquest mes, Catalunya Música vol 1.·etre h omenatge a aquest gran compositor·, intèrpr·et i elnomusicòleg d e la música hongaresa que morí el 26 dc setembr·e dc 1945, a la ciu tat dc ova York. A l'espai monogràfic dels dies 25 al29 dc setemb re acostarem l a figut·a dc Ba r tók , a t r avés d'una m ostra prou impor tant de la seva p roducció. Així clones, duran t aques ta seLmana podrem sentir, la sui te El Mandarí meravellós op. 19, el Con- cert per a do s pianos, p ercussió i orquestra, la Cantata profana, Sz 94, el Concert per a violí i orquesta núm. 1 (pòstum), la Sonatet per a piano, SZ 80, l a Música. per a cardet, percussió i celest:a, Sz I 06, el tercer volum d el Microcos mos, l a Suite de Danses, el Concert p er a piano nlÍm. 1, les Cançons campe ro las hongareses, SZ 71 i un seguit d'obres més qu e cofigm·aran la pt'ogr·amació. Cinquanta a n ys després, des de Catalunya Música volem retre el nostt·e homen atge a aquest gran músic, que, en paraules de Koda.Iy, ''gràci es a la sòlida base d e la r·aça, fé u possible aixecar edificis en to tes les grans escoles e n q uè col- l a borà( ... )" 47 467 MUSICALIA RETRAT PALOM A O'SHE A La senyora Paloma O ' Shea és l' expressió més precisa, i hi afegiríem més fidel al seu temps, de la figura del mecenes. Figura entesa en aquest cas en el sentit més pur i genuí: el que té en els trets personals i individualitzats els seus valors més exactament identificadors. Es tracta d'una figura que noves formes d'entendre la tasca de suport quinze preUIi trriorn b bCOJ pré• va rdat j• a l'activitat artística i cultural han anat &.r.urn modificant, al mateix temps que margino· J<rí. lr ven els aspectes caracterològics justament ~ ·~·va més personalitzadors en benefici dels anò· -Per nims, fins al punt d'aparcar, si cal, el mateix li 'rn) concepte. Concepte que està essent substi· totsrg tuït pel que respon al gal·licisme espònsor1 ti11gut I!IÚ!iCD que en bona mesura té un altre significot. ocuelia Filhar1 unir O> la cal Gilels 1 rma/~ Brahm ~niB· de nen teenor Sl rot pet Tam mer. odquir so = - ~ a el' ;¡· tn iO\ 131 Jltixer .:fa n Santar -En de Sa1 concu1 La imatg e genuïn a del mecen es musical directe van a I Q, H. amb g. filles 1 profes d'orgt miccL ; Co11se1 1972 I nacion per JAUME COMELLAS i con versar amb la se- S 48 -MB nyora O'Shea és en si mateix un fet d' un interès intrínsec privilegia t, en aquest cas venia po ten ciat per l'obj ectiu de situar en aquestes pàgines la imatge de la figura apuntad a del mecenes, que tanta importàn cia ha tingut en la l1istòria de l'art i de la cul tura i la pervivència d e la qual continua apareixent del Lot imp res- cindible. Ta nmateix, l'afirmació inicial amh la q ual ens va sal udar va con titu i r una men a de gen ·a d ·aigua freda (en tot cas molt m atisa t posteriorm ent al llarg d e Ja conversa , com tind r em oportu nitat de constatar ). - Jo no em considero Wl mecenes en el sentit literal de l 'expressió. En tot cas , el meu mecenatge es tradueix en treball p er la música i intentar omplir el buit existent en el nostre país en la form ació de talents diferen.- cia ls mu.sicals . Tot això amb "" rapa~ D'a• sentit transcendent. I estic TO~tè encantada de fer-ho. . Aquesta afirmació trul preci·U rr,men -Qu i inequívoca serà objecte 101 seguit d ' un molt e:xrplicít i sugges· lllfnço tiu desenrotllament. Filla d'una li!r el fa milia hübaina d'origen irlun· Teníer. comen , la senyora Paloma O'Shen des, · . sc de liie al va començar a exaJillllai · ruit d . . d'dat al p1ano als ctne anys e ~pere . d 1 a ciutat conscr vaton e a sev . las a na tal per acabar e1s seus e3 tudl5 , d' . ·es ab dak!n, més or todoxament aca eou · MUSI CALIA RETRAT anat 31no· ment anò· aleix Jbsti· nsor, :at. I ¡}¡un es tir ·eci5a e tot ¡ggesl'una rlan· Sbea ;e de nt al ·iutat tudis ~s a13 quinze anys amb el primer renti dc fi de carrera . Pos' amb p ans d' ' ~ 11 t estu Ja a !trionne b senyora Dillé Constat. Desprr> l'a venir el seu casament, en rtJat jove, amb una coneguda fi.,'llra del món financer santan.Jtrí. la qual cosa suposà Ja fi de b.era trajectòria pianística. -Però no la musical -precisa b ·enyora O'Shea , que afegeix tot seguit- . Des de molt jove he nngut una gran afecció per la música. QLLan era una nena acudia a.ls concerts que oferia la ïdharmònica de Bilbao i vaig ltnir ocasió d 'escoltar músic s de ~ categoria de Rubinstein, Gilels i altres grans figures unirersals. Escolta r música de Brahms m'impressionà, i Cho~n i Beethoven. Aquests concerts de nena em ·va cattsar un impacteeuorme i crec que m'han marcat per a tota la v ida. Tanmatei.x la seva autèntica tarrera, la que l' ha portat a .Jquirir el protagonisme que té mia vida musical espanyola va atixer després de fincar-se a la ;era uova ciutat de residència , Santander. -En el Conservatori elemental de Santander es realitzava un toncurs organitz at pel seu director, Manue l Valcarcel, un ~an director i una gran p ersoaa. Ho f eia amb pocs mitjans i ombgrans voluntats. Les m eves fiiles van estudiar amb aquest professor. Jo li v aig proposar d'orgunitzar tLn concurs una mica més important al mateix Con~ervatori. Vam començar el 1972 cunb un concurs d 'abast llllciona/, però a p a rtir del1 974 ro passar a ser internadonal. D'aquesta manera - apunto-, tostè sense adonar-se'n va fllmençat· a exet·cir de mecenes . -Quan en realitat v aig començar a treballar fort i dur v a ~rel di(J, en què morí Valcarcel. eníem el concurs a punt de romençar i vaig haver de posarl!!i! al davant de tot. Des de les ruit del matí estav a treballant !1perant que arribessin els pialo¡ al Paranimf de La Magdalena, ocupant-me dels inv i- tats, dels membres del jurat, de .fer les programacions ... , de tot. Vaig ha.ver de llegir fin s al darrer paper de l despatx de l director quan aquest v a rnorir. I v a ser aleshores qua n em. vaig adona r de com era d 'interessant i bàsic treballar p er als j oves. Potser de totes maneres hauria acabat fu;ant-me en això, però allò ho va precipitar. A partir d 'aleshores i fin s ara ho porto j o mateixa amb un equip esplè ndi.d, que ja. formem una .família molt gran. Heus ací explicat el seu partículat· "canú de Damasc" . Un carni que des d ' aleshot·es ha continuat amb una convj cció cad a dia més consolidada, si és possible, i els ft·u.its del qual s'aniran exposant a poc a poc. "S'ap•·èn a ser mecenes?" li qüestiono a l' inici d 'aquesta fase dt> la conversa. - Ili ha il·lusió, imaginació i molta gestió en aquesta tasca , que són els com ponents bàsics del treball ben .fet. Tota professió s 'aprèn si es té el desig d 'exercir-la bé, p er la qual cosa crec que sí, que s 'aprèn a ser mecenes qua n el m ecenatge no constitueix solament diner. El mecenatge econòmic requereix sentit comú i sensibilitat, p erò el mecenatge que .fcúg jo, si es pot anomenar mecemage, requereix ànima. La conver sa es va d esenrotllant en un clima de p t·ogr essiva intensita t comunica tiva , sense ni un mínim espai pet· a la concessió, per ò embolcallada pel clima de set·enitat i distinció que presideix el quefer , fins i tot en els detalls més subtils - aquests detalls tau definidors de la categol"ia de les pet·soncs- de la nostra intel·locut or a. D'aquesta man era anem desenvolupant la línia b àsica d e la seva trajectòria a través d e la seva pròpia paraula . 49 469 MUSICALIA RETRAT -En el Co ncurs de Santander veia que els pianistes espanyoLs quasi mai rw superaven la primerctfase,Jins que l 'any 1978 el va guanyar J osep Colom, un picwista d'aquí que precisament hauia estu diat a l'estranger. Aleshores em va ig preguntar: però què passa en el nostre p cds? Va ser Federico Sop eiía qui m! inspirà i m 'aproximà al món de /,et docència. Vam desenrotllar classes mag istraLs que, a poc a poc va anar prenent forma el proj ecte que a través de ln Fundación Albéniz s 'ha fet realitat: l 'Escuela Superior de Música Reina Sofia. L'entrevista es va efectuar en el curs de la presentació a Bucelona de l'Orquestt·a de l'esmentada Escuela Reina Sofia , concert que comptà amb la col-laboració de la Fundació Orfeó Cata làPalau de la Música. I dc l'Escola p arlem tot seguit. ment p ersona litzat i integral en el qual hom persegueix tant el perfeccionament de la tècnira interpretativa com un ensenya. ment musical tractat des de fa perspectiva interdisciplinària. El ·v entall instrumental, fins ara comprèn piano, violi, violoncel. contrabaix, cant, música de cambra i orquestra de cambra. a m és dels ensenyaments acadèm.ics complementaris. Creuen reahnent que el músic sort '(p.ISI ~tjà ( l' diss .,,,rre /'àmbi1 101/rfl (timpa països ntnl i, l'únicG !iotip: rtgir ~ bosh olgu una [[içOI outè Si s;- ca 1 ..~ = les e te~ = .... 5I, ""' ¡¡· 'un ma1 131 ..... ,... Ur ::s. ..., s;- encc 5I ..., = reco asse lo, s base ~· ¡¡;¡ s;¡¡¡¡- ...= ca e emp intu·,~ XIVO .. InS IS venh - 50 470 en aquelLs anys, en el nostre país pràctica ment no se'nfeien. Això no era suficient i van començar a entreveure la idea de transformar ia "carpa" en unafórmu.la m és estable, fer una escola de música que donés satisfacció a una fó rm tLla permanent d'ensenyam.e nt, p er a la qual cosa va caldre l 'estudi de la realitat propera d 'altres països i els seu.s sistem.e s pedagògics, i visitar els seus centres; d'aquesta manera - La fórmula pedagògica, que presideix l'Escuela S uperior de Música R eina Sofia, centre d'a}ta forma ció professional, l'únic de les seves característiques dins del conjunt dels països de parla hispana, respon a tat objectiu, fundacional: l 'excel· lèn cia. Es tracta de donar als joves l'oportunitat de realitzar estudis musicals al nivell d eLs oferts en eLs millors centres educatius del món mitjançant wt ensen ya- jove al nostre país està desprote· gi t? -No sé si desprotegit és la paraula exacta, però -sen_s dubte- sense plataformes inslt· tuciona,ls sí. El nostre talent mnsical ha hag ut de formar-se fora d'Espanya o cie mal~era particular amb els magnífics professors que tenim al nostre país, dissortadament pocs per a aquest segment. En tot eas· la seva formació ha depès de I lli~nr 1 'I!Úsic(¡ rr dón to/, pe d~ iot nais, cada el Irapo 1 1kuat Jotes l trriba L'E, MUSICALIA RETRAT al en ni el en ica !IIJQ- de la ària. s ara •ncel !J de 'lbra, ~adè- núsic sort per trobar els recursos .~maris, per la família o per ,.¡¡jà d'ajuts oficials, que tam , dissortadament són pocs. El 105tre centre és l'únic centre de (àmbit de parla hispana . La ID!fra situació és privilegiada ~mparada amb la dels nostres països germf.tn_s. Cal ~1 com poorni internacwnal, JU que és l'única manera de crear un !ioripsembla.nt al qne lraLLrà de regir les vides dels nos I res dues t erceres parts d'alumne:; espanyols i llatinoamericans - incloent-hi els p ortugu t>so , gr àcies a un conveni amb la Fundació Gulhenkian- i ] a ¡·esta poden ser d ' altres pa'isos. -El que pretenem és una fo r- macw integral, volem fer músics, no sols intèrprets, per la qual cosa reben una formació ctcadèmico-musical molt àmplia i sòlida. Donem molta import,ància a la música. de cambra , et Hi ha un concepte enormement obert, inabastablement polisèmic, l'ús del qual en alguns escrits meus dec en bona mesura a una persona de qui sóc deutor de moltes lliçons impagables, el nostre col-laborador i autèntic mestre de l'escriptura musicogràfico i musicològica que és Josep Casanovas. les característiques esmentades del mot en qüestiò, fan que hom pugui caure en el risc cYuna utilització intensiva i àmplia perquè mai no fa nosa enlloc. Una altra cosa és, però, que a tot arreu encaixi exactament. No em demaneu que recorri a cap diccionari o a cap tractat per assegurar-me que el recurs ara de la paraula, sigui al més fidel possible. Afermaré la base no pas per camins de ciència filològica o etimològica, sinó de forma molt més empírica, per raons de pura intuïció. Una intuïció tanmateix gens espontània, irreAexiva o frívola, i sí sorgida de la recurrència insistida i tossuda en el procés mental d'inventar la definició més exacta. role- 3s la -sens ÍIISLÍ- !llent ar-se nero 1ífics astre ; per ts.la ; de JOtes músics en el desenrotlla- de la seva ca,rrera. La ~rísica és un bé universal que fl dóna en un context univerJO/, per la qtta.l cosa la selecció ~JOves estrangers excepciotals, que afortttnadament cadu d'1a truquen més et la nos~:.po~t~, fa que el nivell sigui · tat 1 h està. dient als nostres )o ce _s permanentment que cal illent 'lrnbCir aquí. l'Escuela Reina Sofia admet t·ia molt des tacada de professors e tt·;mgcn•. prt:'cisn: - Professors amb la dimensió necessària per dur a terme oquest treball, n 'hi ha molt pocs, no solament a Espanya, sinó a tot el món. Pràctica ment es poden comptar amb el,s dits de In mà , per la qual cosa uaig arribar a la conclusió que no havia de comptar amb els magnífics professors que jn estan treballrmt al nostre país. El men El llarg i sovint neguitós vagareig de la imaginació a la recerca del mot ideal m'ha portat sempre al mateix punt. I és des d'aquesta evidència, tan poc científica com es vulgui, però tan absolutament sincera i viscuda, que lligo amb tota convició el mot al-ludit de "classe" amb la persona de la senyora Paloma O'Shea. Mot que cal entendre, i no és encerclar l' al-ludida polisèmia, en un sentit de capacitat de transcendir per damunt d' una munió d'atributs personals de qualificació i sentit, molt oberts, una imatge personal d'un atractiu genuí, autèntic, absolut, sense el més mínim espai per a la reserva . I l'atribut esmentat troba la plena justificació quan hom observa que el setial d'un protagonisme i d'una posició social privilegiats en el nivell màxi m en què ella es troba, esdevé accés planer i còmode, afavoridor, que no _pertorbador, d'una relació personal d' una Auïdesa, naturalitat i elegància excepcionals. l'orquestra. Els alumnes de corda treballen també el piano com a instrument complementari. Destaquem, especialment la importància de l'escenari com a element formatiu imprescindible en qnè es corregeix l'actuació de l'alumne mitjançant una crítica pedagògica. Tot això fa que el nostre centre sigui, i tingui, vocació de centre de formació professional. En inquirir-li sobre la presèn- objectin va ser enriquir amb aportacions de tot el món el nostre panorama educatiu. i buscar el millor on fo.~ i de la nacionalitat que fos . Va ser objectiu primordial la localització de grans mestres espany ols repartits arreu del món i intentar oferirlos una plataforma institucional digna al nostre país. D'aquesta manera comptem amb José Luis Garcia Asensio, que era a la Gran Bretanya; Enrique San- ¡;;¡ ¡;¡¡¡- ...= ~ a ~- 6f 131 51 471 MUSICALIA RETRAT 52 472 tiago, a Alemanya., i. Alícia de Larrocha, amb les classes magistraL~ regulars que ens ofereix. De la rnateixa manera cal per al nivell de què ens ocupem, que els alumnes prenguin contacte i coneguin directament els grans de la música internacional: Matalia Gutman, Yehudi Menuhin. Mstislav Rostropòvitx, Zubin Mehta, Leon Fei~cher, etc. Crec que cal treballar per al país, però no amb nacionalisme miop. Quan tenen previs t oferir cursos de la secció de vent? -Abastar el ventall simfònic és un objectiu prioritari de l'Escola; ens f a falta el vent i la percussió, perquè encara no tenim finançament per a ells . Només en el cas del cwLt hem. trencat la nostra esca.la de prioritats, ja que era una responsabilitat que no podíem ignorar en comptar amb la inestimable col·laboració d 'Alfredo Kraus. En una inflexió que potser pugui semblar una mica brusca en el ritme de la convet·sa, se'ns acudeix aquesta pregtmla: senyora O'Shea, quan assisteix a un concert de piano, no sent enveja de no trobar-se en el lloe del concel'tista? -No, no. Això no vol dir que a vegades no senti una certa nostàlgia de la interpretació del piano; en definitiva , nostàlgia de la joventut. El diner h o és tol en la tasca del mecenes? -Crec que, com ja he dit abans, hi ha dos tipus de mecenatge, un en el qual ho poses tot: la teva vida, els teus mitjans, les teves il·lusions, la teva esperança; i un altre, no menys important, que és fer el que es pugui, ja sigui a.mb diner, arnb temps, amb responsabilitat. La senyora Paloma O'Shea qualifica Ja Fundació I saac Albéniz com de gestió. -La Fundació és l'instrument per al mecenatge que jo faig; per això crec que el fonamental és un mecenatge degestió;fer les coses bé, per a la qual cosa és absolutament necessari buscar els rnit- jans i, quan els mitjans hi són, com en aquest cas amb el putro· cini reial, els recursos de les empreses i persones que confien en la nostra responsabilitat, aquesta, la responsabilitat creü fins a l'infinit. Quan em referei· xo al fet que la Fundacw Albéniz és una fundació de gestió, la dis· tingeixo de les fundacions l'oir jectiu de les quals és administrar un patrimoni per alfi social. Un món en el qual no fossin necessaris els mecenes, ¿srria ideal? -No, crec que el món ideal seria el món en el qual tothom tingués un esperit de mecenatge que es traduís en esperit de ser· veí envers els altres. El fet que no sigui així fa que sigui~ '~eces· sàries les lleis, les adnumstra· cio ns, en definitiva, una arrier~· lació social clirigi.da a l'admr· nistració de justícia. ., U na alra vegada una iJJOeXJO, de caràcter personal, ens mena 0 aquesta pregunta. ¿Alguna ve11a· e . da s 'ba aturat a pensa r que sr hagués desenrotllat la seva enrr· pa i ahres riÓ SOt l'tndr -Cr el quG amb G des d dent. rosa tambi ana ~ allò q ro/ di pobre meu impo1 lrtt/1$ des d. d~ l(J faig 1 errs ~ llll('() re pe. Fin ·vani lllolo1 lll~CCI MUSICALIA RETRAT L'Orquestra de l'Escola Reina Sofia e n el conce rt de presentacl6 són, pa tro· de les onfien •ilitat, f creix eferei· tÍ Jbéni; la dis- s l'oir 1istrar al. fossin ¿seria ideal vtlwm matge le ser· ~t que neces· tistra· :rticu· admi· :lesió, 1cna a vega· Jlle ~i ener· pa i la seva et·eatrVltat envers altres matèrjes, la seva aporta ció social bau.-ia estat més n·ansrendrnt? -Crec que qualsevol àmbit en tl qual es treballa amb l'esperit omb què jo he vingut treballant d~s de l'any 1972 és transcen dent. El tema rau en el fet que la cosa transcendent ha d e ser també eficaç, per la qual cosa una persona ha de treballar en ol/ò que coneix bé. Si el que em tol dir és que treballant p er als pobres i per als necessitats el !lleu treball hauria estat m és Unportant des de la perspectiva transcendent. pot ser que vist des de /(I societat sí, p erò vist des de_ Iu meva perspectiva, jo el que • ' mtentar farg es fer el món que en.s envolta cada vegada ttn.a rmca millor i més just; la resta re per afegitó. Fins a quin punt el fa ctot· ·ran1't al " juga un cert paper llotor rn l'ofici o en la vocació de l!il'tcnes? - En elfons tots tenim w1 punt de v anitat. Crec que el grau d e desig qtte aquesta v anitat no s'imposi en nosaltres constitueix el que anomenem humilita t. L'edat acosta cada cop més a La fi LÍ.ltima, l 'hora d e la verita t , on no cap la vanitat i només resta una p ersp ectiv a que intel·ligentment ha de ser d 'hwnilitat. En tot cas, si la v anitat ajnda a f er que hi hagi més persones en l'ofici i la vocació de mecenes, benvinguda sigui. Ha tingut algu na vegad a la impt·essió de ser incompt·csa '? -No solament a l 'adolescència ... ... afirma la senyora Paloma O'Shea en una expressió d ' un sentit p t·obablement molt obert. Sigui com sigui, la conv(•rsa arriba a la seva fi . I ho fa dona ni un tomb segtu·ament inespera t p er a toth om i amb una significació esp ecial per a l a se n yora O' Shea. Parlem del pi a nista s uJ-aJricà Mark Rauhcnheimc1·, el q ual poc temps clcsrn·és d ' havet· obtingut el premi en el Concun qne pot·ta el nom de la n ostt·a inte rlocu tora mor·ia en accident aeri <'11 el nos tre país. F eia p oques hon·s que havia debutat -d seu dan-et· concerta] PaJau d c la Música amb l'OBC. La imatge sempre seren a i segm ·a dc Ja senyora O' Shea sofreix lLna t1·ansmutació més que apa1·en t i a mb to'lu seguxetat inevitable . - Per a mi v a ser tuta gran p èrdua personal i no solament a rtística. Crec que tots hi v am p erdre molt. Recordi, a més, l'anècdota que quan va actuar a Barcelona es v a f er wt minut de silenci a la memòria d e Rosa Sabater, que h avicL mort pocs dies abans també en acciclent aeri. El do]or- q ueda així r eflectit amh tota la seva íntima evidència i com a expressió, tarnbé, molt profundam ent significativa , d ' nna dimensió de la seva tasca. MUSICALIA BALLET Patent de catalan itat per JOAQUIM VILÀ I FOLCH H 54 474 e donat moltes voltes abans de co m en ~ar a e criurc aq1tcste notes . Sóc conscient que entro en un terren y d ifícil i perillós . En els últims temps aquesta mateixa qüestió ha aixeca t discussions a passionadC'!'! CfUe hf!n a nimat el panoJ·<mHl r ultural. E s un tema p endular·, que va i ve, q ue tan aviat desapareix com es tot·na a pr esentar violen t i combatiu. Paradoxalmen t el tema apat·eix amb més fot·~a on menys problemes hi hauria d ' haver, en el camp literari. L' opció de la Llengua és la que d etermina els textos que formen pat·t d c la literatura catalana , Ja cas tellana, anglesa o fran cesa . Si algú escriu en ft·ancès . la seva p rodu cció fo rma parl dl' la literatura f ran cesa encar a que l'autor hagi nascut a Romania -com Ionesco- o a Ir·landa -com anmel Beck ett. L a l'im·evés. Shakespeare forma par·t de la li teratura anglesa enca r·a que es r epresenti en català, s uec o xinès. Els pw1ts foscos i més discutihles apareixen quan abandonem el s uport de la Llengua i entrem en l'es pectacle mut , com ara el mim, l 'espectacle d'acció o b é la dansa . O en manifestacions artístiques que tE"nen un codi e:l':pressiu mé univer·sal, com la plàs tica o la música. Hi ha qües tions molt clares, ja qu e ningú. no negarà que les obres de Miró o Tàpies o les r epresentacion s de Comediants o d el Tricicle no form en part de la pin tura o el teatr·e català, ni qu e no són catalanes les Danses espan·yoles de Granados o la Pepita ] iménez d"Albfniz. De la mateixa manera que ningú n o afirmarà que Madame Butterfly sigtú música japonesa o que les composiciOns de Fr ed eric Mompou que porten el títol en fran cès formen pa1·t dc la música fr·ancesa. Però hi ha situacions que no són tan clar·es. Centr·em-nos -aques ta és la inten ció de l 'article- en el camp d c la dansa. L'autor és . fs rlar, el coreògraf. El músic, tot i que és l a base de la cr·eació core- ogràfic·a i p ot condicionar-la molt , no hi t(~ r es a vem·e; és evident q ue u o és dansa aleman ya la que és feta sobre música dE' Bach o ven eciana la feta sobr·e música de Vivaldi. Però no tot és tan senzill: un cor eògt·af català, nascut i format a Ca talun ya , que coreografia una peça de jlamenco amb el més absolut t·especte a les seves formes fa dansa andalusa i no dansa catalana. Hi ha, d oncs, unes estrucltu·es, uns patrons molt cen yits . Quin tipus d c dansa és una coreogt·a.fia feta per un japonès sobre L'ocell de foc de Stravin sky ajustat a l ' es tètica d e Fokin? - Tant se val! -em }J OL dir· el lector-. És dansa i prou; la dansa és universal; p er què ho hem d 'encc~­ sellar tot en etiquetes? Jo demanaria que ens ho nút·éssim a rinrevés. Con sideremho a partir· dels signes que defin eixen la nostt·a identitat. Si és evident que lc pintur·es de :Miró o Tàpies són indestriables de la nostra identitat catalana, quina és la dansa que conh·ihueix a fo rmar, a donar una imatge, d e la nostr·a iden titat? Cenyim més el tema. Deixem dc banda tot el vessant que correspon a la dansa tradicional i la contemporània d 'arr el tt·ad icional. sobre les quals no hi ha dubte. Sense una tradició acadènúca rotunda ens queda només la dansa contemporània , ja q ue malgrat els noms q ue omplt>n la h istòt·ia d e la dansa a Catalunya n o n ' hi h a cap q ue formi u na escola -en el sentit més ampli del mot i amb l ' excep ció de J oan Llongueres en un aspecte m olt concret- , ni defin eixi una gestualitat. ni singulal"itzi ltn moviment. o un estil, o una manet·a de fer que ajudi a estructurar el concepte de dansa catal ana. De Ricard Moragas o Pauleta Pàmics a Joan Magriñà -tot i la impressionan t .i innegab le fein a feta- no defineixen una manet·a d e ba llar am b segell propi. Ni tampoc no ho fan els dos únics ci"Ítics més sensibles al tema , ni Alfons Puig ni Sebastià Gasch n o an ·íhen a formular cap teoria. P en so que ara, a l es acaballes cl'a 4u~~t segle -el "seglP de In dansa segon s Mauricr Bfjart~ en el ttual els últims vint-i-l'inr anys -Déu n ' hi do, un quart dP seglt>- han conegut uua notabí. Jíssima explosió del fet corr. ogr àfi<· a Catalunya. amb un• espectacles que s' han anat afermant , dia r er·a dia, amb una qualitat prob•-ressiva, ja romcnçn a ser h ora d 'esb.-inar sí, en tol aquest boom , hi ha una línia catalana contemporània a l costat de mimetismes i fal~r, origin alitats . Què hi ha d'Anna Maleras a Cristina Magn<>t? Or Gu illermina Coll a Ramon 0 1lct·? De Montse Colomé a ~lar Gómez? D 'O,lga Socías a ~1arla Almir·all? ¿Es dansa cutalana PA lhnmbra o el Belmoute dr Ct"sc Gcl abert? Bo és Bajo los can tos roda dos hay rmn sn· lamandra o I'Ottepel tiP Dahrendol"f-Ordóñcz? l a l' hora de les clcfíníríon• n o n "hi ha pas prou ami• aquesta línia. La dansa tratlí· cional -el b escantat món drl1 esbarts- sí que té una línia coh erent que el porta a la ron· temporancïtat i que també s'ha dt> tenir molt en compte. ¿Com casen - que sí, que hi casc•n-t'ls LJ·cballs de Cubeles. Melo, Sans, Sen a o Ventura qur arr·iben amb productes Lan bri· lla nts com la Rapsòdia per a piano i cobla o De nil. sota fi gessamí d 'Albert Sans; L'esto· rw de filar o Tirant lo Blanr d 'Edua r·d Ventura, o luteriors o Un pont de mar blava dr .J oa n Serra , amb tot el moví· ment "con temporani"? Acruest esclat en augmen~ no ha sortit com un bolet. fl• ha ha<rut tol un caliu i tota una fei~a q ue l'ha pr·opiciat. Per~ tot i la barreja i el batibuU. ¿Iu ha una línia sòlida amb um·· ca t·actcrís tiques generals '1. 11 ~ es pu gui singularitzar? Quws co r·cògr afs tr·eballe~. a~Jb In t'On vicc ió i la consc1encw que fa n dansa catalanct? Tenimunu dansa catalana o una dansa · no feta a Catalunya.? Tenun tenim Wla dansa catalana c·on· , . que es pu<111Í dífe· temporarua e· r·enciar i defmir d·una manera con creta? ° ¿ ( CHERZ:AN I I 1e la jart_·cinr rt dr •Lahicore' tms afer- rània :alses Anna t? De tm on 1 'llar 1at·la llana ·e de ·o lo.s r sade -- ci on> amh Ta di- .· .. -.-··.·::... ~ ... ·:· ..• - dels línia con- s'ha ·Com - ;_els ![elo. {¡ue hri•er a ta el 'est olla nc riors a de non- 1 1t (i '\.... - no lla ona Però ., ¿hi 1me3 qnr luins - b Ja qnc 1 nna ansa 0 no con- dife- ' "-- --- CONCURS CONCURS Catalunya Música/Revista Musical Catalana amb la col•laboració de JBL~<z CLASSICS Aquesta sec:ció dc la Revista ha estat p en sada amb la fïnalüa Ldc cerca r la participació lúdica dels nostres lectors. En tre les pe~·son cs que hagin r espost con·eetament les preguntes que tot seguü formulem , serà sortejat un lot de cüscos compactes . PREGUNTES: l. L'est r·cna dc les dues Sardanes de Rober·t Gerharcl va tenir lloc al Palau de la Música CataJana, en un concet·t monogàf:ic dedicat a les seves obres i ot·ganitzat per r Associació de Música '·Da Camer a''. Quin an y va ser? A) 1922 B) 1929 C) 1931 D) 1933 2. El p t·otagonista masculí de l ' òpera d e Mozart Un rapte en el serrall és A) Belmonte B) Ottavio C) Ferrando D) Tamino 3. El Concert per a orquestra de Béla Bartók es va estrenat', sola la dirección de Serge Kussevitzki, el d esembre de 1944 a A) Los Angeles B) Nova Yor·k C) Lond res D) Boston 4 . Turandot és el títol d 'una òpera d e Puccini . I també dc A) Er·manno Wo1f Fen-ari B) Anigo Boi to C) Ferruccio Bussoni 5. Amb quin treb all, editat el1970, els Rolling Stones cr-euen el seu propi segell discogràfic? A) Sticky fingers B ) Let it bleed C) Somc gi~·ls Empleneu la butlleta inferior i envien-la a: Catalunya Música /Revista Musical Catalana (Concurs). CI Sa nt Fra ncesc d e Paula, 2. 08003 Barcelona. Cal fer- b ab ans del di a 15 dc cada mes. Solucions al Concurs de iuliol·agosl 1 99 S. l. B) Vicenç Martin i Soler. 2. A) Fc.-ruccio Bussoni. 3. C) Pau l Dukas . 4. B) )Valler Scott. 5 . C) India . iaia ha tlll'pe llfÍÓSOI r¡ol mo Ja CI ~arln d I~! CO n!nsuln ll'DIClll I 6uti!lll(' ilomiuat "cant 1 ll•pànic faqueo b mate 4t la ~-------------------------------------------------------------------------------------------------------------- BUTLLETA DE RESPOSTA (setembre 1995) 1- A) 2 - A) 3 - A) 4 - A) 5- A) D D D D D B) B) B) B) B) D D D D D Nom i cognoms: ...................... .......... ... q0 qD qD qD ilf no fu 166-ï l "rrits 1 lltlll tt< crh b¡1rní1 des IX i Larr ....... ... ........ ' .......,......... ,............................ ' Adreça: ........................................... Telèfon: .................................... .. ...,............... Codi postal i població: ... ll domiJ '«''at • q0 .... J ~li lill1<àr¡ Edat: -t76 &ri,tti.\ IDlllrnl També Han estat guanyadors del Concurs de juliol-agost 1995: P ere Valls i Pech (Barcelona) i Elena Sanchez i Ramo (Madrid). 56 fEn.-em! d¡ )lCI' I P•lrau1. Cò,b ioletlo n.Totl •ieo dc Ito RCI Üú'l!i¡•¡ ......... ... '-1 !l:gl. 4&que~ DISCOS ta. )a ki ' s). armonia Mundi ens proposa un nou enregistrament dc rEI15('mJJie Organum, que ~irl~ciÀ Marcel P érès, plcuamrnt inserit en la seva !nia habitual de r ecerca Yrepertori antic gairebé ~mprc vinculat amb la ltúrgio ~els països mcritti.Jnals. Obviament, aqt1est kd ens (IUC ens ocupa ... Es trnrta d'una, per sobt·e dt lot, interessant recupellriósonora de l'anomenat jjJt mossàrab. Ja es dedueix que es lritta del cant sacre sot·git ales comunitats de la Península [bèd ca , que lliufl'ntent practicaven el crisWI~me als territoris de minació musulmana. També l'han anomenat ·llnl visigòtic'· o "cant lkpànic", ja que l'ori.,.en b ' • aquc~t cant es troba en h mateixa evangelització ~ la Penínsul a Ibèrica ruaut el~ últims temps de la dominació romana, tol i fit no s'afermarà solidaatot fins aJ regnat visigot 1166.71.1). El documents ~<crits més antics d e cant IIOssàrab que s'ban conotrvat van sorgir als r C""~r> cristians del Nord de la I'I!IÚnsula entre els se&.. t\iXI. La font musical emprada!H'r nodrir aquest enrePIIrnment són , p erò, els CMex de La CatedJ:al de Tc•ledo que daten del segle \\.Tota una sèria d'esglé'"' de Toledo mai no va~ ~rceptar la r eforma im~osada a finals 41q' ~ra rgle Xl 1 van mantcn;ir at!Ucsta manera la tt·acli- H ció oral del cant mossàrab. Va ser entorn del 1500 quan, gràcies a la voluntat del cardenal Cisnet·os, tota aquella b·adició va ser anotada i, fin s i tot, n~stituïda, encara que només en una de les capelles de la Catedral Toledana ... Iu Capella del Corpus Clwisli. Els contom s melòdics d 'algunes peccs d·aquest còdex del segle X\ semblen diferents dels còdex antics abans esmentats. És la mar·ca inevitale drl pas del temps, que, malgrat tot, no ha aconseguit esborrar reco de la influència q ue la música nord-africana va poder exet·cit· en cJ cant mossàrab an·an de la invasió musulmana. L'enregistr ament, fet e1 maig d e 1994, té Ja sobrietat i alhot·a la beiJesa que pot tenir qualsevol enregistrament de cant pla . però amb elements a fegits, com l'inter ès CfliC desperta un pr·àcticament a·epertorí desconegut, la qualitat sonora de la g¡·avacíó i, molt esp ecialment. eJ segell interpretatiu a què ens té acostumats Marcel Pérès i el seu EnsemhJe Organum. En I"esum: sobrietat, Íllterès, bellesa serena i bona interpretació. e Joan ViYes ROBERT WHITit rutlor Clturclt Mafc The Tallis ScholarH. Dir. Peter Phillip11 Gimel CDGIM030 obert White (c. 1538-1574) va ser la figura dominan t d'una generació cr·onològico-estètica dc compositors anglesos avui pt·àcticament oblidats. Una generació en la qual també Robert Parsons (t1570) i William Mundy (1529-1591). R El segell principal dc In seva música és la fidelitat a la Lr·adició polifònica d<' gust <'atòlic. més àmpia sonorament però més sòbl"ia, amb wt desplegament més lent de les línies melòdiques, l'ús de cadèu cics arcaïtzants i fmalment un o oberta pn~dilccció pels textos en llatí, en un moment, en plena etapa monàrquica dc la familia Tudor (compr·csa entre els últims anys del a·cgnat d ' Enr·ic VU I i els p•·imers d'Elisabcth I), mat·cnt per (lifercnts tm balsos provocats p r r· lrs ])UgllCS t'n tre anglicans i cntòlics. Cal reconèixer. però, que Elisaheth I, mulg•·at set· anglicana, es vu most1·ar molt oberta a l' hora d 'acceptar. i sovint propiciar, que es cantessin obr·es escl"ites sobre textos llatins fins i tot a la CapclJa Reial londinenca. La integritat de pàgines inclost'S en uquest enregistrament , fet a Londres a pt"incipis d'aquest 1995, estan escl"Ïtes en llatí. E n resum, podem di1· que Robert White rt'presenta una tendència més conservadora, contruposada a una línia de compositm·s més progressistes, i alhoa-a més coneguts avui i també més enregistrats, encapçalada per figurt's de la categoria de Tbomas Tallis (c. 1505-1585) o \Villlam Byrd (1543-1623). El consm·vadorisme es pot perreb1·e especialment en alguns dels 7 motets-salms que s'inclouen en aquest disc, com ara el Magnifteat que l' inicia. Altres obres ens mostren el mestt·atge de Robert White, com el brillant Exaudiat t-e DomintLS a 7 veus o la subtil ex'J)r essivitat de les Lamentacions a 5 veus que tanquen la p roposta. Pt·ecisament. al final del manusc1·it d 'aquestes Letmentacions hi ba una inscripció en llatí que diu: "Ni les paraules ombrívoles del profeta (Jeremies) TW ressonen amb el mateix dolor que La dolorosa música del meu compositor" . Esment a part mereixen els intih·prets d 'aquesta proposta ... , els prcsllgwsos Tallis r holnr·s, que, sota la dirccrió de P eter Phillips. ens tot·m•n a mostTar el seu mestratge inter pretant polifonia a capella del R en aLxernrnt. És francament import ant que quan s 'cnrcgistl"i música inèdita o gnir·rbé desconeguda es faci a mb intèrprets d'alt nivell. ja que, a part de la fntició que això ens p et·met, el dis<" que en r esulta també esdevé un docwnent sonoa· prt· a aficionats, estudiosos i especialistes. e J. V. IOl. DOYII.Atea Coraplete&llfe Worlr•, Vol. I (Integral de Pobra per a llaüt) Paul o•dettè, llaüt i orplaorion Harnaoaia Muodi HMC 907160 aul O'dctte és un dels vr r;Lablcs bt"Uíxots encisadors del llaüt coneguts als nost1·es dies ... , almenys discogràficament parlant. Quan se sent un euregistrament com aqu est no sabem què és el que més r ns agrada, si dc John música la Dowland ( ... quina música!) o la for·mu de tocar d'O.dette (quin intèr pmt!). B en segut· que són les dues coses: wta bella simbiosi a la quaJ només cal afegir la qualitat sonora de l'enregistrament fet a Boston a principis de juliol de 1994. O'dette dóna sentit a l'afirmació que crH·apçala el llibret que acompanya l'enregistrament " ...Dowland t'és estimat: aquell que toca el llaüt divinament i encisa l'oïda humana... •·. I de fet , la música d 'aquest contemporani de Shakespeaxe està p ensada precisament per això, per encisar l'oïda humana. El mateix Dowlund (15631626) va dir (en els seu Songes, 1597) " ... des de la infantesa jo .~empre he aspirat al dolç ofici del músic ... " i en aquest cas P 57 DISCOS l'adjcc·tiu " d olç., fa jus lí<·ia u uno hona quuntitut d e les seves p à¡,rinc5 p er u Uaüt, que ('S tomplen entre el més u trac tiu dr Iu 1wvu pmducdó. un f'ncc rt q ue s'h agi escollit per· e lll·egis trar· la in tegr·ul d e l'obra pet· u lla üt sol de Dowland (que es r·cpurtc ix e n més d e mitja d olzt•n a d ' antologies public·tHlcs entre el 1597 i JHil' a l>t111s d c Iu seva mort, t•l 1626) 1111 intè rpret com Paul O' d c tle, que p er· les seves fo nrws intcr·prctatives rcfinuc lcs, expressives i cris tul ·lincs encaixa com aneU al dü a mh l'esp erit d ' aquesta mús ica. Afegim -hi que l'enregistrumrnt té, a més, l'atractiu que 4 dc Ics 25 peces q u e s ïndouen t•n a quest pr;mer· \ Oium d e Iu integral no estan inte qH·ctadcs amb un Llaü t d c 8 cordes d obles, com era el típic del temps d e Dowland, s inó am b d no men ys típic orpharion , ins trument ta mbé de cot·d a pes&igada , scmblunt a una pandor·u, que va estar molt de moda a AngluterTa just dm·ant l'ú ltim t erç del segle >.V I, i que havia d e declinar a mes ura que avançav11 el segle XVU. Eu d e finiti va ... , si us ugr·adn la música per a Lla üt d e Oowland tocada com il faut , només teniu un p etit incon venjent: espe rar que a p areguin els següents volums d 'at¡uesta integral a ntològica. J. V. ts e ALBiiNIZ: Suite •••ria. N~n~arra. Hisako Húeki, piano Edirions Ubt-rt Moraleda DDD urant anys n omés es p odia escolta r· la Suite lberia. en els e nr·cgis LJ·n rrr ents de R osa Saba te r (magis tt·a l! , quan el tirlcll'em e n O?) j el pdme r· d' AJíria d e Larr·ocha. Després n ' ha n vinbrut altres e n un venta ll d c sensihiHtats i possibilitats interpre tati ves cad a cop més a mpli. La japonPsa Ilisako Hiscki és la d an·er a d ' in- e 478 e SALVADOR BROTONS: Música cie Ca••ra: Trio op. 39, Sonates a vlolonce i plano OJt. 1 9, I ~ra vrola ¡ plano op. 28, r•r ... ,., a•• plano A Cele.raflon ol Uvlng op. 48. Leopold Piano Quarlt>l Picap CD-90 0064-3 D 58 c r cmentar la llis ta en un mer·itori esforç d 'Edicions Albert .Moraleda. P erò la deixa com estava, p t>rqu tla seva visió n o és compr·ome te d ora. no aporta novetat. Li surt una lberia entr·e ingènua i serios a , mancada d e picar·dia i d 'obsessió, d'insolè ncia , d ' identificació amb un folklor·e que és tola una Wetanschaung, to ta una manera d 'entendre Ja vida. ffiscki, que és umr pianista segura, revela vaciJlació en d eterminats atacs, com s i decidís d e talls expr·essius sobt·c la marxa. Res ulta formalista sernpt·e a l a r ecer ca d e la gra vides a màx:ima e n l' exp r essió i s· a costa amb massa r esp ecte a una partitur·a que agraeix una mica de desvergonyiment. El tempo te ndei.x a la l entitud i e ls ritmes s ón m olt d e finits. però m ediatitzats per· frenades e n els passatges més enrevessats en tLD man· dinàmic que trans me t una sensació d e força, p erò no d e ten sió . Una presa d e so massa immecüat a reforça aques t a im pressió con stant d 'estentot·eïtat. X. Casanovas-Danés DDD ;l' E s fàcil ins tal·lar--se e n la música dc Salvador Br·otons, i particularment e n Ja d e cambra. És una música qu e té el mèrit de set· més especulativa del que sembla i que cal " r e-escoltar" p e r· esbrinar les raons estructurals que una apa- r e nça plaent p ot dissimular· en una pr·imcr·u a udició. D 'aqu est composito r· (BarTPlona, 1959) trasplantat a ls E s tats U nj ts, C"al destaca r· r apr·olïtamcnl que tre u d e ls con ceptes qur p lanteja i d e ls e lellll'nls tècnics <"mpr·ats. En un mnr·c d c eon cisió, l' inte r·ès es tras llada - ho cü c am.h admi r·aóú- a la f er·tilita t de la idea gcncrador·a mrs lJ LI C no pas U la immedialcSu d e Iu plas mació . Ve rle gust rdlcxionu r· sobr·e Ja seva mírs icu, de la qual es compren en l'rntnrllat i els t·ecursos, ¡•n Iu qual el discur·s intel·lcctual p otencia la !Wnsualitat. i en la qual contingut i for·ma es cor r·esp on<'n punt per punt. La Sonata per a violoncel i puma, composta als dinou an ys . és u11 brillantissim exer c ici en e l qual la in ' pinció fa costat a l'ofic-i, i rt•scr·ita per u viola i piano, dc 1981, s upe r·visa da pt'r Xuvic>r· Montsalvatge e n un p eríode d e formació, és mugnrtica, encant més int ensa. El r obust Trio op. 39 va ser compost l' any 1986 p e r al Trio de Bar·cclona , m cn tt·e que e l qua r·tet A Celebmtion fn Livi11g, d e l'an y 1988, ho va ser per " r cguhu·- lo" a una senyor·a rica d'an ys i fl'espiritualitat. En consecrüència, és una obra lluminosa i vitaLista, qu e r·enwt a un lirisme d vomkiir en alguns passatges distesos. La p r·ogr essió obtinguda e n el segon moviment. que esclata en l'explosió jo iosa dd ter·cer·, r e ulta ple name nt con vincent. E ls intè t· p r·ets, excelle nts, presente n el tret comú d' h aver-se forma t a la Ro yal Academy d e Londt·es. lli figura el pümist a d e Gnm oller s Jordi Masó, que fa un ò ptim paper en la comcsn r cctor·a que tantes vegad es adopta e l teclat en Iu música dc eambr·a ; n més d e Iu violinista noruega .Mnl'iennc Thorson, la vioUnisht Sar·a h -Janc Bradley i la vio lo n cel·list a Kate Gould. Després d ' aquesta edició, cal desitjar-tiC Wln altra del Brotons camhriotic·. El 'CU catàleg és prolífic en ar~t¡ parcel·la. e X.C.-D. RIMSKI· KORSAKOYI "'nit cie...-: Solistes del Tt-.llb'e ~ Director: Andrei Txistiakov Lc Cbant du Monde "Saison Russe" RUS 288 103.04 DDD L a nit de maig nomé~ figurava als tatàlrg. per l'ober·tura enrr· gistr·ada per Ernest An•tr· me t i uns ex~mctcs prr Nceme J iirvi. Es la segona òp era d e Rimski-Koroa· kov. postedor a la PskoJi. tana i anterior a Snegorutxka. Era d. esperar. d oncs. que el segell l.t Ch ant du Monde per mitja d e la sèr·ie ..Temporada R ussa" li oferís rhonor de ser-ne un dels primers enregistramen ts. La interpreta una selecció de I'Orquc~tra d el Bo1shoi d.irigidn prr Andrei Txistiakov, el Cor Acadèmic Svet:xni.kov i un equip de cantants dd teu· tr·e, homogerú, an~) pr-e.'l la· cions secundàries dc l'tUl· tants tan estupends comel baix Peter Gluboki i un cU!,'Ile protagonisme dd te nor Vitali Tar ast.xenko. L'enrC{,ristrament sati;fà qualsevol expectativa tk nica o artística. L'obra denota la q1.ralilat melòdira i orquestral del seu comvo: sitor. amb l'afegitó que hi proliferen els teme popu· lars. R esulta planera ptr w1 ar!!UJI1ent di\ertit i exempÜficador (que adrllt'l un paral·lel remol a~rb d nostre Giravolt de marg pd " d escontTol" ccruinnorrÍJII d els personages), fins i tul en el fet que les ondinrs - aquí, "rusalkes"- tenen poc d'especu·als i bustunl d e facecioses. També, 11~~ u11a còmoda fra¡,rnrcnlnrJO en escenes cwtes i, 00 e~ dir-ho, per ona música Oro· da i fastuosament on¡m"S· trada que deslliura dd compromís de seguir d le\t fil per randa. L·últim actr és b ellíssim. X.C.-D. e Div. 15 Braluns: Concèn per a piano i orq núrn Braluns: Simfonia núm. 2, OJl. 7j Diss. 16 Beethoven: Simronin núm. 7, op. 92 Oerlo: Shnfonia Edmon Colomer, director Fallo: Homen:~jcs Pedrcll: El can1 de la muntanya (estrena) Stravinsky; 1::1 Goosagrad6 de la Prima\-çra Diu. 5 lt li Diu. 12 prC$lll· Diss. 13 Diu. 14 1'ram-PauJ Decku, dil'f!Ctor Gary Karr, colllraba!x Txalkovskl: C:lprici lllllià, op . q) Schlfrln: Concert per a coouab:lix i qrquew-a Pagan ini: FantaSia ·MoisèsRespighi: Pins de Roma Diu. 21 Diss. 20 Franz-P:~ul Oecker, d irector ~ jordi Vllaprinyó, p ia IlO Schuberl: Rosamunda. Obertu Taverna: Auguris, per a piano 1orq. (estr~n:l) com el Div. 26 Diu. 19 Diss. 2 Diss. 27 Ovorik: Oteto. ObenurA op. 93 Ovorik: Goncen per a "iolonccll orque>tra, op. 10.1 Ovorik: Simfon1a núm. 9, op 95. ·~OU Món• Div. 8 Diu. 28 Fraoz-l>auJ Occker, director Albert AtteneUe, pía11o Coral Càrmlna (Cor col-/aborador de I'QBd) .Centenàri R ben Gerbard· Diss. 9 Diu. 10 Rona.ld Zollman, tllrector Rafael Orozco, plano Charles: Variacoons per a orq. (eMrcnal Beethove n: Conccr1 per a plano i orquestro núm. I, op . IS Franck: Simfonia en re menor Div. 15 Uruckner: Simfonia núm. ~ e can· Div. 1 Diu. 3 Vladlmlr Vale k, director Uuís Claret, l'iolotlcl'l GENER Div. 12 Div. 19 MARÇ Diss. 16 Diu. 17 Libor Pesek, dfree/or Barry Oougl.1s, /Ifil llU Brahms: Obertura Acadèmica, op. 80 Beelhoven: Conccn per u piano i orquestr;l, núm. 2, op. 19 Dvorik: Simfonia núm. 6, op. 60 Diss. 23 Fran:z-Paul Oecker, dlrt•ctor Sviatoslav U ps, piano FEBRER Racb.m:>ninov: Goncen per a p1ano 1 orquestra núm . 3. op. 30 Shostakòvitx: Simfonia núm 11 , op. 103. ·L'any 1905· Diss. 10 Diu. 11 ;; i Div. J ~ tot udine! Diss. 17 Diu. 18 EUahu rD.bal, d lfi!CIOr tenen Chrisllan Zacharlas, piano a;tant Mozan: Concert per a piano . orquestr'J núm. 20, K. 466 Mahler: Simfonia núm. I é, per utació 11 o cal :aOni· rque;· del el t~l ¡¡ Diu. 3 Div. 26 Diss. 27 Diss. 28 Vladlmlr Fedosseiev, director Alyssa Park, L'lo/o Wagner: Rienzi Obenum Mendelssobru Conccn per a violí i orquestrJ, op. 64 Shostakòvltx: Simfonia núrn. 6, op. 53 MAIG Div. 3 Diss. 4 Diu. 5 Fraoz-Paul Occker, d irector Ida Hacndc:l, vlolf Klengel: Hymnus per a 12 violoncels Cervelló: Cant a Pau Casals Casals: Sardana per a o rquestro de violoncels Brltten: Concen per n violí i orq , Op. 15 Strauss: A1xi pari~ Zaratbustr.J. op. 30 Div. 10 (Premi Maria Canals 1994) Div. 29 Stravinsky: Puldoella Sutll: Debussy: Jberia Mom pou: Ctne melodies de Paul Valél) Stravinsky: L'ocell de foc Diss. 30 Diu. 31 Fraot-Paul Decker, dlnoctor Catherine Clto, t•folí Brabros: Serenata núm. 1, op. l i Goldmark: Concen per a violí I orq., op. 28 Diss. 11 Diu. 12 Franz-Paul Occker, director Joaquín Acbúcarro, piano EUabu lnbal, director Slrauss: Macbetb, op. 23 Strauss: Simfonia Alpina, op 64 Diu. 21 Diu. 24 Gerbard: Soirées de Barcelona Gerbard: Cóncen per a piano i cordes Gerhard: Sis cançons populars cal213nes Gerhard: Sardana núm. 1 Gerhard: L'alt:a naixença del Rei En j:u.lme Div. 9 Diss. 20 Ernest Martina llquierdo, director Marl3 Uuïsa Muntada, soprano Schumanru Obenura. Scherzo 1 Finale, op. S2 Beelhoveru Concert per a pW!o i orquestr.J núm. 3. op. 37 Wagner: L'Or del Rbin: Entr.Jda deLs déu" Jl Walhalla Wagner: Sigfried: Remors del bosc Wagner: El c~pvespre dels déus: Viatge de Sigfried pel Rhin. M:uxn fú nebre Div. 17 Diss. 18 Diu. 19 Uszt: Mephbto Waltt Lawrcncc Foslcr, d irector Rudolf Buchblndcr, plano ABRIL Beethoven : Concert per a p í:tno I orquestro n úm. 5. op. 73 Ravel: Rap~òdia Espanyola Ravel: Pava na para una rnfanta difunta Diss. 13 Diu. 14 Ara pots comprar totes les entrades des de Quan vulguis anar al Palau, truca al TEL-ENTRADES. fer cues. I només hauràs de recollir-les a la taquiUa el dia del concert. Aixf de fàcil i ràpid. Un servei de Un servei gratuït de Caixa de Cata.l unya que és a la teva disposició les 24 hores del dia. Així podràs Caixa de Catalunya per als seus dients i per als qui comprar les teves entrades quan vulguis, des de encara no ho són. casa, i amb qualsevol targeta. Còmodament i sense -3101.212 ~ CAIXA DE CATALUNYA ~}