Revista Musical Catalana. Núm. 132 Octubre 1995
Editorial: Conservatoris i finançament / PANORAMA Gran sinfonisme i grans individualitats a Palau 100. RRMC / La darrera temporada de transició de l'OBC. Jaume Comellas / La programació del Liceu mira la contemporaneïtat. Jaume Comellas / Isaac Stern, figura-referència de la programació d'Ibercamera. RRMC / Mikrokosmos: Moment estel·lar. Pere Artís / Miquel Pujadó a la cruïlla d'un nou disc i del debut a l'Espai. Jesús Prats / Festival de Torroella de Montgrí. La gran festa musical. Lluís Trullén / Festival Castell de Peralada. Zilberstein, Ros Marbà i Bocca com a figures. Lluís Trullén / Festival Pau Casals. Música d'alt nivell. Albert Solé / Marie McLaughlin, inici de luxe a la Schubertíada. Jaume Comellas / Festival de Salzburg. Mortier i l'ombra de Karajan. Pau Nadal / Músiques sense fronteres, a la Fundació Miró. David Picó / TEMA El cant coral, avui / Taula rodona: Visió actual del cant coral català / Secretariat de Corals Infantils de Catalunya / Corals Juvenils de Catalunya. Federació de Cors de Clavé / MUSICALIA Josep Carreras. Una classe magistral. Helena Bayo / La innocència de creure que Catalunya mereix una dansa peculiar. Joaquim Vilà i Folch / CONCURS / SCHERZANDO Cesc / DISCOS
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
!a e Ji . :::. 111 ;UNA OFERTA POTENT I ·:::t Z BARCELONA Muntaner, 300, Xanfrà Lafo~a Tel. 200 81 00 BARBERÀ DEL VALLÈS BARICENTRO ·Tel. 7 18 97 51 SUMARI t•evista musieal eatalana EDITORIAL PANORAMA •o •• • •• • Consert'lltoris ijimmçoment Grnn .~irr!(onisml' i gra11s indit~idurditlll.~ (I (>niuu /00 perRRMC I-n dt~rt'l!l'n t !'lllfJ!II'IIclll dl' trcm.~ú·ió c/1• rORC perJ .C. / ,11 I"'CIJ<rcunrtd6 del /,irc•u mirn lo cuntemporutii'Ïiflt perJ.C. /~on¡· Str• r·,,Jiguro-n{erèllcid dc la pmgl'flrllnrió d'I bl•l'l'l//111'1'(1 per RRMC l~ui'Ornnrrrt t•m¡Jiiu l'I st•u lwbitual deca-t·mwert per RRMC Milrrol.-osmos: Moml'nt rstrl·lar· per Pere Artis \liqnt>l Pujculó a la cruïlla d'un nou disc i dt>l debut (/ lï~~tJOi per Jesús Prats Ft•stillol rlt• 'l'orrof'lla clt• Montgrí. ta grcwfe.Ha 1//ILSÏt'llf pe r Lluis Trullén fêt•.~tiual Ct~.~tPII TEMA MUSICALIA CONCURS SCHERZANDO •• •• •• •• •• RIM de Pcrttluda. Zilberstein, Mor·IJtí i /Jocca cnm n}igure.~ per LI. T. FrMiut~l l'nu Casals. Música d'alt ni.v11ll per Albert Solé il1flt'ÍI' /11cLtlllgltlin, init·i de luxe a kt Sclwbl'rtíada perJ.C . fèpMÍIIfll de Sa /zúug. Mortier i l'umbrrt de Knrajan per Pau Nadal M1ísiq111•.~ sensefronlc•n•s, a lo Fundació Miró per David Picó S. El ct~nt c·oral, cH•ui 7'nula rodona: I isió actual del cant coral cntalci Secrl'lnriat dr• Corals lnfanlils de Cawlrwya Comis )twenils de Cawlunya. FedertLció de Cors de Clo vé ./asep Cc,·rc•rcts. Una "das.~e'' mag istral per Helena Bayo L11 ÍIIII(Jf'PIII'Íu doti.~U de (•reu re quP peculior per Joaquim Vilà i Folch per Cesc Cau~lnnya merei.:1: UtHt Generalitat de Catalunya Exposició Catalunya, un país amb futur Barcelona, Moll de la Fusta, des del 2 de setembre expe lliUSI ny a, Arn!: nen . men men ac tu pels d'Ec tala: de han post doce gtqu no é * Si véns, sortiràs a la foto. La 1 mol era lln( VINE A VEURE EN UNA ESTONA EL QUE ENTRE TOTS HEM FET EN QUINZE ANYS. 11 Catalunya es fa mirar. I perquè puguis veure-la amb detall, et convidem a l'exposició "Catalunya, ISan¡Jd'Auouuomi• Un paÍS amb futur". Un passeig pel temps. L'ocasió de veure en unes hores la feina que, entre tots, hem fet els últims quinze anys. Descobriràs un país més modern. Més competitiu. Capdavanter en cultura. En economia. En infraestructura. En qualitat de vida. Veuràs un pats més saludable i solidari. Amb voluntat de ser el primer de l Mediterrani. I si en quinze anys hem El ¡ pri, pot Cal estat capaços de fer tant, t'imagine~ el que podem fe r els propers anys. Vine a veure-bo. sen, Tots som el motor de Catalunya. xos: N o pari s . tuï l for1 Ye .. ~s -? •• EDITO RIAL I món de la fonnac ió n1usical ha co1nen çat el curs amb dues circum stàncie s de sentit contra posat. La negativ a, l'inten t per part de detern linats Conser vatoris de no negoci ar la Inatric ulació dels alumne s de printer cur,s de gran .m itjà si no s'ateni en els desequ ilibris dels costos corres ponent s a la posada en1nar xa de la reform a de l'ensen yamen t 1nusica l. La de caire positiu , les expectatives falague res que el tema del finanç ament de l 'en senyam ent musical sigui asswni t a Catalu nya, o dit més exacta ment , també a Catalu nya, per l'Admi nistrac ió centra l. Ambdós aspecte s tenen, com es pot veure, un mateix origen i corres ponen a una realita t tan inserid a en el nostre sistem a de gestió de l'ensen yamentmusical com manca da de coherè ncia. Comès ben sabut, l'ensen yament de la música , reclòs fins ara en aquest s centres especia litzats i actuant a part del sistem a educatiu genera l, ha estat atès exclusivamen t pels munici pis catalan s, mentre que a la resta de l'Estat aquest a situaci ó anava a càrrec del Minist eri d'Educació . Els munici pis catalans, aquells que gaudei xen de Conser vatori munic ipal, han hagut de mante nir pressu # cions institu postàriament unes docents que, per altra part, depeni en, pel que fa a les directr ius pedagò ~ques, de l'Admi nistrac ió central . Es tracta d'un afer la solució del qual no és només de justíci a distrib utiva sinó també de coherè ncia intern a. La posada en marxa de la reform a educat iva ha signifi cat un increm ent molt substan cial de costos, la qual cosa ha fet esclata r allò que en realita t era una bomba somor ta les conseq üèncie s de la qual, de totes maner es, un dia o altre s 'haurie n fet eviden ts. El problem a adquir eix matiso s específ ics pel que fa als Conse rvatori s privats, als quals el nou sistema ha situat en una posició financ era que pot resulta r particu larmen t proble màtica . Cal esperar , doncs, que les negocia cions en curs entre la Consel leria d'Ensenyament i el Minist eri d'Educ ació i Ciència acabin runb un acord que situïles bases d'un marc de norma litat en aquest terreny . La realita t angoixosa que pateixe n els Conser vatoris en aquest momen t, ho exigeix de forma peremp tòria. En el supòsi t que això no es produí s així, les expect atives per al nou curs tot just enceta t podrie n ser realme nt proble màtiqu es. Co ns erv ato ris i fln an ca me nt 132 ;.::¡ ...~ El l l3 - ; 5 485 PANORAMA Gran simfon isme i grans individ ualitats a Palau 100 p e r RRMC L a cinquena temporada del Palau 100 es presenta com la. probablement, millor d e la seva trajectòria. La clau d ' aque ta afirmació, podria troba•·-se en el fet que si fins ara aquest cicle ha prestat una aten ció molt acusada al gran format o. el que és el mateix, a les grans formacions simfòniques i a pt·ogt·amar també importants obre del reperton inúònico-coraJ. en aquesta oportunüat aque t ve ant ve refor çat p er prestar també una atenció especial als grans soliste , al virtuosos ins trumentals i vocal d el nivell més elevat possible. A això , hi cal afegir l'allicien t d e deter minades obr es d ·un interè molt particular. D'aquesta manera. hom pre en ta tm bloc d'una con iderable olidesa i potència contemplat en conjunt i també en el detall d e les disset propo te que ofereix. Entrant en detall . eaJ començar pel gran format , capít ol amb la presència de forma cions tan importants com la que podem considerar com a '·amiga,. del cicle. la Filbarmònica d'I .-ael. al davant d'un e tol d e conjunts que, per ordre de programació ~s difícil establir-lo qualitatinmenl-. pas a per la Filharmonia de Londres. Pitts burgh ) mphony Orchestra , Mitteldeutscher Rundfunk, o, el que é el mateix , l'Antiga Orque t1·a de la Ràdio de Leipzig. i l'Orques tra del Liceu. a les qual cal aft-gir. dins d"unpla a ca,all del gran i el mitjà format. la ~orwegian Chamber Orcbestra i la ccottish Chamher Orche tra. Al cap- davant d'aquestes fo •·macions, s'hi troben dü·cctot·s tan indiscutibles i d ' innecessària ponderació corn Zu bin Mehta (Filbarmònjca tl'l rael). Lorin Maazel (Pittsburgh ymphony Orchestra), lona Brown (Norwegian Ch amber· O r·ches tra). Gunther T h eut·ing (Mitteldeu tsch er Rundunk) i Charles McKerras (Scottish Chamhcr 0 1·chestra) i també el d ebut bar cel oní de Geor ge Cleve. un dels directors nord-amedcan més val orats del moment. que dirigirà la Filbarmonia londinenca. Cal destacar el debut barceloní de Pepe Romero En tot ca , cal insistir en aquesta par·cel-la de la programació. p erquè conté una sèrie d 'elements q ue cnl destacar. És el ca del doblr concert inaugural a cura dc la Filharmonia. l'interès bà ic del qual és la versió d e la integ.·al del Concerts p er a piano dc Beetho>en . que comptarà amb un olista absolutament e::\.cepcionaJ. Eus referim al pianis ta h on ga rè Andras Sch iff. un dc-ls virtuosos del piano m ~s tt·nns<·cndents del moment , que, amb aque ta mena de mar-ató pri\'Ïlegiada. r etorna a Bar·celona on 'a debutar qua n era una joYe promesa. P er la seva part. la Filbarmònica d ' I rat-1 interpretarà un autèntic plat fort d el simfonismc d e tots els temps, la Simfonia nLÍm 6, " Tràgica" de Gustav Mahler , autèntic tou.r de force per a tota orquestra. E l capítol del gran format té en la parcel-la simfònico-coral un component d'un rel1eu espr· cia l i que. en el cas del Palau 100 d 'enguany. conté quatre propo,. tes, d ues de les quals comptaran amb el su por t del Cor dc Carn· bra d el P alau de la Mí1sica Catalan a i dues més la J.e l'Orrt'Ó Catal à. P er la seva transcendència i envergadura, i pel fet que s·orerei.x poc sovint, eaJ fer e~ment ~n primer lloc- del magne ora· tori Elies de Fèlix Mendelssohn que clourà el cicle el 26 de muig amb in terpretació de la Bcdiner Bach Akademie, l'Orfeó Català i la di•·ccció d ' un gran especialil;ta ja b en conegu t al Palau: H eribert B reoer. Una altra fita destacada és la ven.ió de la cantata Les Esta· cions de Franz Joseph Haydn. que comptarà amb J'al-ludida Mitteldeut ch er Rondfunk, tam· b é l'Orfeó Català, un solvent quadre d e solistes vocals i Iu batuta d e Günter Theuring. una de le personalitats europees més de tacade pel que fa a direcció coral. Due Misses de Mozart rom· p leten aque ta parcel·la. La p~i­ mera. la ,U issa en Do major, .., honorem Santissima.e TriniW· ú s ··. K. 167 que comptarà umb In in tt-t·prc tació de la Kibbutz Chamhet· Orchestra , el Cor de Cambra del Palau de la Música Catalana i direcció de Doron a lomon. Finalment -seguint r ordre cronolò!!ic-. la versió de b la lT'aisenhaus Messe, K· ]39 en interpr> lm pe r•pt•cia ment < ,collis rormac amb la núm. 4 part co dr Ca llú.•irn Itt de' ble Cl Charle. 1a pro transet Pntmn aBarco amb to UQngad [n : dr,itja Brown nitat\orwe de la q El CI riduaJ1 ai.Judi nrnt d PANOR AMA s •nia llav •rce L tf ml ¡pe· 100 )OS· Tau am¡ica ·feó ia i Jfe,ent 11'8 · Jbn 1aig ner Ja i ista au: ;la ·ta· dn, ida tm· eni la UIS oés eió lJ)· ri· 'in 'a- la tiZ de ca on lli de ro Pope Romero interpretació d'una orquestra de luxe per a aquest afer i. a més, esprcialitzada en acompanya mrnt d'oratol'is i cantates: la icottish Chamber Orchestra. rormació que obrirà el concert amh la versió de la Simfonia lllÍm. 40 del mateix :\fozart. La part coral serà a càrrec del Cor dc Cambra del Palau de la \IÍ!sica Catalana. amb un quarItt de veus solistes de consider ablr categoria i direcció d e Cbarles McKet-ras, un músic que ra protagonhzar moments molt transcendents a l'època del Patronat P1·o-Música i que torna • Barcelona després d ' una dita. i nlh tota propietat. " massa p erllongada absència". l"n altre retorn a Barcelona dPsitjat és el de l'esmenta da l ona 8.rown. que -en aquesta oportunitat- Yindrà al davant de Ja \orwegian Chamber Orehestra. dr la qual és titular. El capítol de grans noms indiliduals té en la figura d el ja al·ludit Andra Sehiff un compoDfnt d'un interès especiaJ. Músic que es caracteritza p er una gran ~rofundita l I· n·gor. que e tà end 1ant una carrera lluny d e les fatatnall es en.daneres del show business mer cadolò!,riC. la seva p•·esència al Palau adquireix el nivell d 'autèntic esdevenime nt. També es mou en aqu<•sts àmbits un aJtre debut barceiOJú, el del guitarris ta malagueny Pepe Romero, el membre més destacat d'una nis aga privilegiada de grans guitaJTistes que. a més, actua amb una orquestra amb <ruè ho ha fet molt sovintejadaruent i la categoria de la qual és prou coneguda a casa nostra. Es tl'acta de l"Academy of Sant Martin in-the-Field s, diJ.-jgida rn aquest cas per un dels seus tn~s titul ars, Kenneth Sillito , que comparteix aquesta r·esponsabilitatjuntam en t amb Neville Marriner i lona Brown. La versió de El concierto de Aranjuez pot passat· a l'antologia de les méb importants mai escoltades a Barcelona. Seguint amb la parcel·la in'!trumental, s'ha dc fet· el rel'ordatori. no la pondera<·ió , de r 8('tuació d'Alícia d e Larrocha amb un programa d 'autor · amb els quals sent una identificació molt especial: el pare Soler, Ena·ie Granadob i Robert Schumann. lin altre pianis ta des tacat {>¡, Eugene Istomin, nom unit a (•a¡¡a nos tra per viuries ext I·au l 'I íslics parli<'LLlars i ym' en definit iva, i a i~ ò és el que compta , 1 ~ una catego•·ia artística important. Dins d e Ja parrcl·la in s t.rumcn ~ tul s'ha de fer rc>fet~nc i n, també, a una nova actuuf'iÓ dcJ n:wtis ta fran cès J can Pierre Rampal, novament acompanya l pt~l nostre vis·tuós d ' aques t ins trument, Claudi Arimany, i del pianis ta John Steel Riut'l·, en un programa tan att·arliu com cornprmnèl! des del punt dc vista d••l t-~ seus components "irtuosís tics. La parecI·la vocal , ultra la col·lc(·liva i l' opedsti cn, de ln qual es parlat·à més rnclavanl, ocupa un paprr· força dt>s tacat a Ja p•·ogramaci ó de Palau I00. El retos·n de J o¡,¡cp Carrentll aJquirci'< caràcter d ' t•xrepció, a lesa Ja seva categoi"Ïa tan indisrulible i també al fet del desert dr presència. artís tica - no cívica- en el nostre ambient. Junlamt•nt amb la SC\'a actuació s'ha d e destacat· la dt• la soprano Carol Vancss, una dc les veu s més vct·sàtils i més importants d els Estats Units; una d 'aquelles fi gur·es qut' h a asaolit cims privil<>giatl! d e pr·otagonism c a la lú·icu uuiversa l. El capítol, el clou el recital que ofer·ir·an conjuntame nl Joan Pons i Ja !IOJH·ano hongar·esa Dona Tokody. Es tTactu d ' una opos·tunitat molt interessant de gaudir de l'art df' qui é~ c·o n ~:oide­ ral un dels barítons més importants d el món en a4uests moments, aJ marge de l'f'mbolcaU opc•rístic. i amb l' ajut ins trumental de només el piano. Es mentem finaJmenl , per la seva excep cionalitat, Ja versió de conc·ert d e I' òpera Trist any i !solda , en una de l es sc~;~;ion s promogudes pel Gran Tcat ··~ del Liceu. que assumeix Palau 100 i que fa que el total d e concerts que ofereix UI JUel!t cil'l<· par.si dels Hctze habituals a tlishct. Amb el suport dels equips artís ties dd mateix Liceu -<'or i orquf'stra- . cal ff•J' esment d ' un repartimen t vo(•al de gran f'nvcrgadur a tjualitati va, amb veus com lf'H d'Eva Marton i J yrki i\iskanen i direcció de David Roherbion. PANORAMA La nova temporada de I'OBC acusa trets força diferenciats de l'anterior, tant pel que fa a aspectes estructurals, com als P.ropis de la dinàmica artística més quotidiana. En conjunt, hom pot parlar d'un cicle que marca la inflexió cap a una nova etapa marcada per la consolidació de la sev~ personalitat institucional i per ser la darre· ra d'interinitat pel que fa a la figura del director titular. La darrera temporada de transició de l'OlC per J.C. l ' hot·u de comentar o s ituar una nova campanya de I'OBC. un té e l temor ben just ificat de caure en t·riteracions i e n Llocs comuns . perquè a la fi hi ha un fe t que abona aquest pet·iiJ: el fet qur RC[Uest cicle manté any rera any uns tre ts comun molt consolidats. cosa C[Ue vol t.l ir també lJlle són molt acceptats, que cons tituei.xen un patrimoni intangi ble pe•·ò d'un gr·an valor, fpnom en crue ve a constituir el seu cc•·tificat elf! validesa i la seva jus tificació social. Igualment, cada any Ja temporada d c I'O BC també té força d c nou; conté elements difr•·enciadors particuJar·s que li atl)rgw'n un atractiu i un clímax entt·c esperançat i ansiós, per veu r e justament quins al·licients dife•·cncia t& comportarà. I cal dir que enguan y són for·ça notables. Començarem , però. pe•· allò que no serà novetat. O sigui. l'estructura en dos blocs de programes. E ls divuit que s'ofe riran tres ,·egad es -divendres a l vespre, dissabte a la tarda i diumrnge al matí- i els s is que només sc•·a n oferts en sessions d c dissabte i djumenge. E n total sen1n, doncs, nova ment 66 concerts, guarisme que gn•·anteix una temporada ben exte nsa i d e nsa e n esdeveniJncnts, e ls quuls han d e succe iJ·-se ui lla r·g d c set mesos entr e finals d'oc tubre i finals d e maig. Es trac ta d ' una ofr1·ta c·oncer·tística que dar•·er·amcnt es manté estable i que d e mome nt s adolla amb suficiència les exigències dels afeccionats catalans, sense pt·rssions ni a l'alça ni a Iu baixa. A 132 Robert Gerhard En aquest sentit, en tot ras eaJ observar que la tcmp01·acla a nlerio•· va significar una perceptible innc:-.ió negativa. la qual cal atri buir· a més d'una causa. Per· una pa1·t, un incr ement s ubstant del p reu dr les localitats i d els a bonaments; per l 'altra, una programació que en e l comentari o fert fa un an y qualificàvem de ''risr" i que els fe ts semblen haver confirmat. Al mateix temps s'a c usava LLnn minva dd niv('ll de qualitat dels solis tes, fac f'ta molt vistent a l'bora d e cons ide rar· els att·actius d e tot c icle dc conrcrls . Tamué es podria parlar del tòpic dí' la c J"is i econòmica i, erwa•·a, en un marc subliminal, d e l clima d'ambigüitat diguem-ne institucional que vivia r o rqnestra. Finalment, cal esmentar e l que podríem a nome na r '·buit d e poder artístic". Ambdues dan·c- t•cs t·calituts ja va n ser superades al llat·g d e l cnr·s an terior. P er això els fets nous més impor· tants que presenta la temJ>Orada d'enguany corresponen a aque<b dos apartats. P er no a banda, serà IJ pi"Íme ra temporada en què la gNio i la r esponsabilitat de la primm orquestra simfònica del país. signi compar·tida conjuntament per lr. dues institucions públiques mé· tmnscendents del país: la Georr·alitat i l'Ajnotarnent de Barrelona. P er un altre costat, el nomena· ment encara fresc del nou titular en Ja lïgtu·a de Lawrence F ostcr trcura un pel"lode d'inter·initat i, per tant. ob•·e una nova època. obertn u Iota mena d'expectatives. Entre lc. crua ls, les més falagueres són Ics que esp e re m i desitgem que resultin Ics més r epresentatives i protagòni· ques. Acabem d'esmentar. doors, ducs realitats que són d 'wJa im· portància decisiva, absolotarnrnt vertebr a l i que, per tant. marquen un aban s i un després molt nítid• en la història de l a formació. Entre Decker i Ros·Marbà El desenrotllament dels l'int·i· lruatre pmg:r·ames de què constarà la tempo r·ada es produirà de manrra srmhlant al cicle anterior. Atês que ...d la temporada no ba estat dlflgJ a ' 1 firnJrn . encara pel nou otular, sera u tr d el pi"Ïncipal director invitat, Frunz· Paul Dccke r·, la que amb els seus ~et progr·ames asswneixi el protagonw me més destacat tol alternant·Br ' eotre el• amb tretze directors mes. Foster. . quals justament L awrence que dirigirà dos programes- guan·· Jlf IBiicl Mà. I I"'P"arn ¡,lomrr .... t>ll [llhu h bria p1 (!l'tr; e· C'lll fr1 110m, rel kniJIOI"U 1Ü atorg 1~¡ati;;l rirlrs. A l'fl'.fnri rrmarrn dimir Fe l.ihor P1 iHnmo è.f¡x el hl't'tor la ble umú-ie Wl., Esll h'!llirrd 11rnt rn to:mporà mat mil. lt•mplicl ~Lrcs d L'orell l~ria, i Paul Vr. ~liCWill 1ru de Brotons tarà ~ lltbu1s) llllb la Jt!lnista Ctlllt'r , C.nrert \·bo ma \atut cn.t bor limànti •lentific l't.tlrno¡ •Auí P polsant llrdà dc ~~s d'i rroclh·i. ~1ràniu ta d'un llu• dc IHalme ~b ll PANORA MA pa, .9VO ·re· del •' e.· al porrada ]f;l· ràla CòÚÓ ¡¡pro sigui · lr· me· en e· onu. ena· tren eura :ant, tola les que 1 le· ;òni~ •DCS. im· uenl ¡uen lseo nt·i· tarà ltCS que ~da iUf~ 3DZ· ;set nb· t-se , els .ter. .ri~- àlid també pH a Antoni Rosll¡rbà. fcüçruentt·ccu p erat per u Iu 11 1 r~gruma ci ó dr I' OBC , Edmon ~omcr. un col·lubo t·ador cada dia . r•tret d 'aquesta orquestr·a , i [l.Jbu [nba!. un nom rellevant que ~uvin protagonitzat unes ben conmies cxpectativ<·s de fu t ur finullltOl frustrades. Aq u est apler d e ~rm reforça la imatge global dc la kD!porada pel que fa aquest apartat ili atorga el benefici d c la compararió~atisfactòria r especte d'antrl"iot·s n<lr•. A això contl"ihueix t ambé la P"'.fnria d'altres dit·ectors d' un a lflllnrcable autot·itat, com són Vla~ímir Fedosscirv, Ronald Zollmun , Uhor Pcsek i, amb esm e n t esp ecial , )hlnmo Mintz, mentre que es pt·ontit el debut cu e l cicle dc dos Jirtrtors barcelonins joves d ' un ovtnhle interès. Salvador Brotons, [nmúsicformat at¡uí i pt·ojec tat d es ltl1 E~tats Units, i Emesl M a rtínez bquirrdo, que s'ha mogut bàsica•nt ro el camp d r la música ronllhi¡Jorània i en fonnacions de fot·1111 mitjà i (pte aquí afrontarà un C!lmplicat prognmu que aplega dues obrt, de Stravinsky - Pulc inella i L'ocell de foc, una de Debussy, l~ria, i les beiJcs Cinc melodies de l'aull'aléry de Frederic Mompou , 1llfcomptarun amb el concut·s de la ttu dr Maria Lluïsa Muntada. Brotons, per la seva pat·t, interpt·elarà Montsalvatgc, Schumann, D~bnssy i Txaikovskl i complat·à amb la impagable col·laboració del .anbta argentí Bt·uno Leonardo CtlhPr com a solis ta del tan r eeix it Concert per c1. piano i orquesta de ldiUruaun. 'laturalment, Dcckcr acapararà ~bona part del repet·tOii tardo~màntic, amb el qual se sent tan 'lfntificat amb obres c.¡ue van des dc l'~xtraot·dinària Quar·ta de Bruckncr tl"' IXI parlà Zaratru.~ta de Strauss, Pt•<ant per un poema simfònic llrdà dc Liszt i per ft·amnents s imfò" . La seva ~~~ 1l"operes d c Wagner 1'roclivüat per l a música con temNània catalana el f;u·à protanonis· ".fitca- stgnt ll. d'un dels concet"ts mes ~a• de la tempornda. El dedica t lutaiJUent a obra dc Robert Gerhat·d . lll!b . tnoltu de complir-se l'any . . . norot et centcnan de la nruxença f aquesta cabdal figura de la música catalana del segle artuul. Serà tam- bé l' únic concert amb participació coral, r n el qual la Coral Càrmina inte t·pt·c tut·à L'alta naixença del rei en ]cwmc com a colofó d'ün p t·ogntma que inclou Soirées de Barcelona, Concert per a piano i cord.es. Sis cançons populars catalanes i Sardana número 1, l<'s tres últimes en primera interpt·etució a cur a dc l'O BC. Dissortadamen t, sembla que per pt·oblernes econòmics no s ·ha pogut progr·amar l'esplèndida cantata La pesta sobr·e Iu concgudu novel-la ci'Alhe•·L Camus. Sigui co111 sigui, cal fe licitar-sc per la programació d 'aquest con r<'t"t que ha de con tri buit· a vindicar, i jo és h ot·a, el nom a Gcdtard. Ros-Mm·bà es mon en terrenys més classicitzants amb sengles programes monogràfics, l'un dedicat a Bt·ahms i l'altre a Beethoven , i Lawrence Fos ter dit·igirà un molt suggestiu p t·ogt·amn Encsru-Bartók i un a ltrr en què el Concert per a piano número 5 de Bf'ethoven obre l es pot·tcs a quatre de les composicions més colebradt:s de Mam·icc Ravel. Rapsòdia espanyola, Pa.vnna para una infanta difunta. Albarada clelgracioso i, és clar, Bolero. Millora substant del nivell dels solistes A inicis de la tempot·ada ante1·ior denunciàvem, i hi h em insis tit en un altr e up urt ul d'acruest es<:l"it, que la temporada anterior va confirmar una línia de pèrdun dc nivell de qualitat del conjunt dels s olis tes. Enguan y, fdi~ ment <'Onst ute m qu<' aquesta lí nia s ' ha esrapçut i, pet· tant, ens tt·olwm davant fl ' u nu ofer- tu d ' tm ~ruix qualitatiu que ens •·ctorna a ls "bons temps". Amh el protagonisme d estacat - no podria ser altt·antt•nt- d e l piano, pt·e~ent a dotze dels vint-i-quatt·c eonret·ts, hom es fclir.ila de la con n u èn ciu dc noms ta n d cslncats com són d s de Rafel Ot·ozco, Joaquín Ach úc·at-ro, Bruno L. Gelher, Chdstiun Zacchal"ias, Buny Douglas, Rudolf Buchhindcr i els nos t t·PA J osep Maria C o lom, Albert A Lt.cne llc , Albert GuiJl OVHl"l i Jor·di Vilnprin yó. Fora de l'àmbit pinnístic raJ fe t· esment cs¡)('rial de figut·cs com la veteu.na i vital violiu is tu Id a llandel, el també violi nis ta Gil Shat·on i dl'l nostre violoncel·lista LltLís Clat·et. E n un pla del fet insòlit 11'ha d'esmentar l'ar:tuació com n solista d el saxòfon en In fi gura d'ac¡ ue~at excellent m(ts ic cn talà que és Miquel Bofill, i dd contrabaL'- set·vit pet· Gary Kat·r. En conjunt, s ' hu de pat·lar d ' un eonte>xt d c recupcrurió molt clar en a q u est apartat Lun ll umin c t· per al grun p tÍJJiic. La subvenci 6 de cada butaca Amb un prt'ss upost dl' 1.100 milions de pesctc·s, la t·ecuper·ació p et· taquilla és de només 200, fet que suposa u n cost t·eal p er ntcndt·e per pat·t de les institucions dc 900.000.000 de pessetes. Admetent una ocupació ideal dc prop del 100 % . això s upo- PANORAMA AUDITORI PAU CASALS EL VENDRELL @ua!Jle ~OilJ(WddOIM Quatre Pianistes J OCTUBRE Diumenge, 29, 12h. c!Zrecluic/1 c¡;¡¡ojuiz Paula Torrontegui NOVEMBRE Diumenge, 12, 12h. c!Zmn¡ }]ú¡l Andreu Guasch NOVEMBRE Diumenge, 26, 12h. C?9&utetata/)/cafo)(t joan Rubinat DESEMBRE Diumenge, 10, 12h. C?9J8muefde r.Sla!Bt Francisco Luís de Santiago Entrada : 500 ptes. Informació: 977/683468 Organitza: Patronat Municipal Auditori Pau Casals saria una presència d'aproximadament 120.000 espectadors, cosa que significaria que cada localitat és sub vencionada amb gairebé 7.500 pessetes. Aquesta xif•·a rcsultn digna de consideració. per molt que en reaütat sigtri en una certa mesura i•úlnda , pen¡uè és evident que la tasca anual de l'OBC no es limita als 66 conce•·ts de la seva temporada, ni que la resta dels quatre mesos de l'any que no ocupa aquest cicle l'orquestra resti amh les mans plegades. Pe•·ò amh tol, els números convidetl n una retlexió molt atenta. Una rcncxió que at('ny potser no tant nquests guarismes freds com la díficultnt que ris beneficis que se'n dedueixen es puguin repartir en medjs socials cada dia més amplis i més flwds. L'acti,•itat concertística, fins i tot eu un nh eU socialment tnn obert, accessible i permeable com és el cas de la temporada de l'OBC, es mou en àmbits socials ¡>rivilegiats i que, a més, tenen w1 l"itme d 'expansió molt redn'it. Aquest és un debat no gens nou, però tanmateix tampoc no acarat mai a fons i que sorgeix inevitablement a Ja vista dc realitats tan implacables com la que ens ocupa. Programaci6 de gran espectacle Ja be apuntat que fa un any aplicàvem a la programació dc la temporada anterior el qualificatiu de " risc". I entre d'altre;, components assenyalàvem aleshores que el 60 % corresponia a obres del segle actual, fet propagat en aquells moments pels responsales de rOBC amb una justificable i complaguda insjgtència. Fet també, no f'ns n'hem d'amagar, que nosaltres celebràvem i ahonàvem sense gaires r('set·ves. Recordem que el d sc es va fer evident d 'una manera rotunda en l'escàndol provocat pel públic amb motiu de la interp•·ctació dc l'ob•·a Desserts d 'Edgar Varésc. Enguany les llances s'han convcetit en canyes i els guarismes s'han invertit. Aproximadament ducs terceres parts dc la programació COJT('Sponen a estètiques nascudes i consolidades abans del segle actual i Ics obres gener ades aquesta mateixa centúria ofe1·eixen poc marge per al r·ise, si se 'ns permet insistir en aqu.--1 terme. I en aquest capítol hem d~ situar autors com Bernaola, eb 06~ tres Ta verna i ~"UStí Charle.. amb sengles estrenes, i Cervelló, KleJlltl, Berio , Schifrin i poca cosa m~. excepte si situem també en el camp d 'estètiques "arriscades•· l'obra d~ Ge•·hard, Stt·avinsky o Béla Bartók, Al costat d'això hi ba un nutèntir esclat B eethoven, centrat en In integul d els Concerts per a piano, que a més seran ser vits per cinc insignrs solistes: Orozco, Douglas, Achúcar•·o, Colom i Buchbinder. També s 'interpretaran dues simfonies del músic de Bonn -Tercera i Sete11a-, Brahms amb dos concerts mooogrà· fics i obres seves en un més serà un altre dels compositors de gran protagonisme. com tamhé Txaikorski i Dvor·ak, aquest amb un concert monogràfic i rn>a obra en un altrt' concert en un conjunt que inclou tl tan celebrat Concert per a violon· cel, la no menys celebrada Simfonia del "Nou Món" i tamhé la Sisena. Són mostres d'l.llls criteris ![Ue cer· quen de forma molt acusada ri gran espectacle musical simfònic, Ics obres d'estima incondicional i de pr ogramació tan i tan sov1ntejarin. Reco r dem, a tall d'exemple, en aquest sentit, que enguany dos cicles, aquest i PalaulOO, oferiran l'esmentada integral dels Concerts per a piano de Beethoven. Hom pot situar encara nombrosrs altres obres molt celebrades: Concert per a violí de Mendelsbonn. Concert per a piano número 2 de Chopin, Primera de Mahler, do; concerts d e Mozart, Concert per o piano i orquestra número 2 i Simfonies mímeros 2 i 4 de Brabms. Concert per a piano número 3 de Rachmàninov, les esmentades obrei de Ravel, la Simfonia Alpiira de Strauss, etcètera. Tanmateix el gran espectacle no passa per produccion> simfònjco-corals, segurament per impe1·atius pecmria•·is. Ens mantenim fidels als raona· , i des ments expressats fa un sn) • UJJICIR qoe • d 'aquesta perspeciJva ap enguan y potser s 'h a anat wa•;s enllà pel que fa a douar '·carn a la fera., en forma d'uns criteris pot>er . contemporitzador•· excessivament ,., u polític torada I!ÍI18lJ d"aqu• bauri1 princi rrdun I OliU' tam po ruult. U<(UCS 1robc1 ment vivèn1 ment 8t'LÍSI oeccst de la Tar de ro ·ÍÓ d mrra drnt 1 dr la princ matei riona de gt per < del, , nod"obt rànq1 tió. indis, que, ha el, triat tellet Lna prop dotz, l'l.lnr 'ri d PANO RAM A ¡¡er al tQUN :m dP 8 lli)§. , amb c~~l, més, camp ra dP rtók, tèntir 1 inte- '• que signr, túcar'amhé •s dPI ena-, lOgrÒ· :rà un 1 pro•vski i mcrrt ah re :lou el iolon- Jjonia uena. e rrr· ] ¡;ran •, lr! i dc ~jadn. e, en 1 clos ~ri rou 'Iteris JrOSfS ·ade-: honn, 2 dr ·. do· per a 2 i 3hm>, 3 de obrr• tO dt I gran ·cion.' t per aona· i dc• n que 1]9•>8 1 La pr og ra m ac ió de l Li ce u m ira la co nt em po ra ne ïta t nIn per J,C. a situació tan especial que viu el Gran Teat•·e del Liceu seguram e nt dificulta assuiUlt' una polílica de program ació estruclnrada segons uns criteris determinats, siguin els que siguin. Des d'aquesta perspect iva potser no hauria de sorprend re 1'oferta en principi sorprene nt -valgui la redundància- que pt·esenta per • aquesta nova tempora da , com tampoc no ho hauria hagut de resultar w1a altra de caracter istique molt diferenc iades. E ns trobem en un context essencia lmeni problemàtic i de superrirència pel que fa al man teniment ci'W1s mínims de presènci a artÍBtica, per altra part tan urees ària pet· garantir el reJieu de la Oama de la contimü tat. Tanmateix, això tampoc no ba de constituir cap elogi o expressió d'acord, sinó que és una mera constatació. P erquè és uvident que el protagon isme acusat de la música contemp orània , en principi colpeix. Com esdevé el mateix. a l'aparta t més convcnrional, amb la manca de títols de grau acceptac ió, substitu ïts per d'altres que, en el millor dels casos -La forza del destino- pertanyen a la categori a d'obres no capdava nter es en els r~.nquings informa ls d'accept aCIO. Resta, finalm ent un títol indi cutible, Tristany ' i Isolda, que, ofert en versió dc concert ba de constitui r amb tota scgu~ retat l'esdeve niment de m és ~Ueu de la prope•·a campany a. na campanya vertebra da per :rop de quarant a sessions , otze de les quals dc caràcter cont•erlant , divuit dramàti ques i <~"I d b e allet. Pel que fa a local , L Edita Gruberov a e] Palau de la Música acollit·à els t·ecitals i les versions de concert, el Tea tre Victòria assumeix la part més substant dc la pat·cel·la represe·n tada (vint-i-u na sessions ), i, finalmen t , el Mercat de les F lors acollirà quatre sessions també r epresent ades. Al llarg d 'aquesta tempora da s'aplegarà una munió de veus d 'un gran r elleu, ja sigui en actuacions en solitari o bé a les diferents represen tacions, que són la pat·t amb tota probabil itat més saborosa del conjunt de l'oferta. Deixa nt la tardor en blanc, el dia 21 de gener comença rà la tempora da liceíslica amb el concert dc cloenda del Con cut·s Francesc Viñas al Palau de la Música , on també tinnran lloc Lres recitals lírics i les versions dc concert de l'e>sment ada Tristany i I solda, i Giovarw.a d'Arco de Verdi i Mitridate re di Ponto dc Mozart. Una d c les tres ver- sio ns de l'òpet·a wagneri ana esmentad a s'inclou djns dni cicle Palau 100. Aquest bloc ofea·eix al·licien ts força remarca bles. En primer lloc l'eleva t nivell de les veus q ue protago nitzaran els r·ccitals lírics. Es tracta , per ordre dc p r·ogt·ama ció, d el duo que fot·men la gran sopr·ano E dita Gruberova i el nostt·e ten o•· Josep Bros, un d els ca ntants catalans de projecci ó en aquests moments . Despt·és vindtà p] n :citul d 'Anna Tomowa-Sin tow tma altt·a veu extraord inàt'ia, i rtnalmcnt la d e Cberyl Studílr, uu nom que no necessit a ponde t·ació de cap mena . La primet·a intct·pl·etació mundial del paper d'Isolda per pari de la soprano hongare sa Eva Mnt·Lon atorga un interès molt especial a la versió de con cert de l'obt·a de Wagnct·, en un repartiment en què tamhé d estaca una de les veus wagnE'ria nes més sol- li PANORA MA 132 vents q ue ha visitat Barcelona en els darr ers anys, Eva Rantlova , i un dels millors Trista ny d r l momen t, .l yr·ki Niskunen. La dir·ecc ió d 'u n bon espec ialista com David Robertson pot acabar· d'arrodonir les expectatives d 'au tènt.ic esdeveni nwnt que omen a priori la propos ta, q ue s·oferirà e nlt~e el 21 í el 30 d'abril . El Pal au arollir·à també les versions de ducs òper·es pt·imereu ques dels seus autors. P er una part Giouanna d'Arco de Giuseppe Verdi, que data del ] 845 i és una de les òperes més emblemà tiques de l 'etapa del "Rissor:giment o" i de moJt escassa sort als ambients opet·ístics barcelonins. Pet· l'altra. Mitridate re di Ponto de Wolfgang Amadeus Moza t·t, composta quun aquest músic tenia catorze anys. Dues veus d'excepció concentren en gran mesura l'inter·ès d 'aquestes versions. Es tracta de June Anderson , que debuta a Barcelona en un paper operís tic, i del tenor nord-americà RockwcU Blake, una de les veus lleugeres més importants del moment, els mèrits del qual són prou coneguts pels afeccionats barcelonins. El Mercat de les Flors acollirà un programa contempora ni in tegr at per dues obres d e característiques fot·ça diferents . En pr·uner JJoc l'òpera The Stefano Palatchi lighthose de Peter Maxwell Davies, probablement el compositor anglès viu més reconegut. Es tracta d ' una estrena a l'Estat espan yol i és una obr·u que ha tingut un cxcel·l ent ucollimen t arreu on s ' ha rept·esentat. Per altra part, torna a Barcelona La voix lwmaine; aquesta composició tan particular de Francis Poulenc comptar·à amb una inter·pr·etació tan adient com és Ja de la soprano R enala Scotto. La direcció musical rl 'aquest progra ma doble anirà a càrrec del nostre Josep Pons, m~ntre que la producció és d e l'Opera de Colònia. i en t otal sc n ' oferiran quatre sessions. El baUet s'instal·larà al Teatre Victòria amh la pre entarió I , d nostre pars e Tirant fo Blana basat en la coneguda novel·la ;; Joanot Martorell sobre partitu. ra de la compositor·a i piani,ta de Vilanova i la Geltrú Leonora Milà. La coreografia é~ dc Yuri Petujov i la versió ser·à del Ballet Teatt·e M 11ssorgski de Sant P etersbm·g. La gr·an Òpera arribarà fmaJ. ment a l'esmentat teatre del Paral·h•l en tre ell8 d1• maig i el 2 de jtrny amb l 'al·luditla La forza del destino de Ver·òi. amh un r epa1·timent en el qual dll.)taquen Shuon Sweet en el paper de Leonot·a i Stefano Palatchi i Paa ta Birchuladze, que compar· tirau el d e Padre Cuurdiano. sota la direcció d'un ben con~gtrl Paolo Olmi i producció de l'Opera de Mm·seUa . P er acabat·, torna Ja contem· poraueïtat a la programució Uceís tica amh l'òpera The turtr of screw d e Benjamin Brillen. el més celebrat dels compositors anglesos J 'aquesta centúria. El repartiment compta amh dues cantants d'una categoria molt estimada a casa nostra: 1 adine Secunde i Mechtild Gt>sscndorf. La producció és de l'Òpera de Colònia , signada per un reaUtza· clor del pt·estigi de Michael Hampe i sota direcció musical de Josep Pons, aquest nom rada dia més consolidat en el nostre ambient musical. ül!ll~liiif11Rn/milll11ftmlldrrfl pi L Ml ro ~ tlot mrr·o. És 1 de nil ride. Ggur< rnsos bru, ' da, a¡ la pr' nyer~ Ultra fer l'S d'un ~imfò &orin hntul Isa ballet OODC( olist de l' Buda rat Í1 qual 1 Conc COillJ Ta CATALU!\'YA MU ICA ! REVIST\ ~1USICAL CATALANA CI Sant FuncPsc de PaoJa, 2 . 08003 Barcelona tre) de lr grirn BuJJJctu de domiciliac-ió baucàl'iu int¡lll la tl' Sroyor!l. el< u¡;rnir;,que amb tàrrt•<· ui nwu comptelllibrNu uten¡;ui'! els rcbutJ; 'l"'' ris presentnrò CON ' ORC I DEL P \!.A U DE LA MÚSICA C.\T \Li\ NA. pd pogunwnt de la me. u ouh<t·ripció a "CXrALUI\Y \ MUSIC.VR~\ I T\ )UJ IC.\1. C \ TALANA". N• Entitat ' t\gència Di¡tit Nmlrnl r.• Comt•tt! DDDD fi DDDD DO DDDDDDDDDD Titular - - - - -- -----_Jjunc/C uhn - - - - - - - -- --A¡;ènC'itt - - - - - - - - - - Adreça llgèn!'iu Publut·i6 - - - -- - - -- -Signu turu Col ornplir Iu lffldrs rorreci<Jnrertl Bulllela dc ~ubsc ripc ió ' om i cognom~----------------------- Proft·<,ió - - - - - - - - - - Currcr Tt•IHon - - - - - - - - - - Poblud6 - - - -- - - - - -- - - - Dtt•. - - - -- - - Provlnl'iu - - -- -- - - - - - - Deilitjo gub~u,•riur·f•'m n partir del níÍnt(.·ro O furé ••ret•tiu lïmporc uúljnnçu.nt amb Iu quota un un! d4' 3. 975 pt~•. •emeetral dt· 2.:!25 O O O O taló bnn..nri adjunt. donúdLodó boncària. Per u ,ubsuipeioru 0 1'4'•truns•·r, consultru ri piT•· ordr •o pr Prt•i· PANO RAM A ió al Ianc, la de rlitu. nis ta •nora Yuti 3allt•t Sant Isaac Stern, figura de ref erè nc ia de la programació d'l be rc am er a ptr final: drl g i l'I 3 La nrnb CIU· •aper .dui rpnr· iano. 1~gut Ope· ttt'm· lier· ·u of o, ri i tors 1. El duc molt rrline Jorf. a dt• jrzahael al1le eadn )Slrt' RRMC del {,'Tan violinista not·d-am cricà I saac Stl'rn constitue ix sens dubte el n om-r·efer è ncia de la progt·am acifl de eonjunt cl 1 1 da d 'lber catc>mpora la dotzena L a fif,rtu·a mrra. f:s una program ació variada i de nivell, com és propi d'aquest cirlc, fJUC es basa en tm estol d e figures individu als, en algu.ns ta>OS formant ronjunts d e cambra, d'trna categoda pL"iviJcgi adu, upartat en e l qual excel ·lei:x la presència d e tres fi gures seoyen•s de Ja lírica inte rnaciona l. Ultra aquest tre t dis tintiu , cal ferr>men t també de la p r esència d'un conjunt d e fo rmacion s >imfòniques d'lm interès i cate~oria particula r amb sengles hotulcs importan ts. Isaac Stern actuarà a les acaballes del cicle, en e l p enúltim concert, en la doble <¡ualital de 'OÜsta i de director a l capdava nt de l'Orquest ra Franz Liszt d e Budnpest i en u n prognun a d edirat íntegrame nt a Mozart i e n el qual ell mateix interpt·e tarà els Concerts núm. 3 i 5 d 'aqnest compositor. 'l'al com s'acaba d ' apuntar , lrfos fïgu res sen yer es femenine s de la Ürica internac ional congrien un apartat ine vitablem ent impot·tant del conjunt de l'oferta d'aquest cicle. Es tt·acta, per ordre de " p a rticipaci ó", d e la t Marrrare an rrlesa 'oprano o o p . en , rerce. la també soprano ar¡urst cas alemany a, Hildcgar d Behrcns, i la nord-am ericana Barbara Hendt·ik s. Les dues pritnerc~, a m és, a c tuat·an amh ac?ntpanya mcnt orquestr al. La PnnH•ra, en el con cert inaugural, amb la BBC Na tional Ot·rhestra of Wal es i d irecció de Isaac 5tern Tadaaki Otaka. La veu d 'aquesta gran cantant servirà un a selecció d e ca nçon s d l' Stt·auss. Per la seva part, Jlildega rd Bebr e ns actLutrà acompan yaria per ]a Filharmò nica d e Montpeller dirigida per Ft·icd emann Layer en un molt atractiu p t·ograma S trauss-W agne t·. El program a d e B arbar·a H endriks encar·a no er a d etermina t e n el moment d'escriu t·e aquest a r·ticle. L'aparta t simfò ni c té en la presènci a d e la Filha n uònica Txeca e l seu capítol més destacat. Aq uesta forma ció , les virtuts d e la qual són prou estimad es a casa nos tra , ser à dirigida p e r Gerd Albr ccht, un cür·ector ben conegut a Barcelon a; el programa inclou e l poema La meva pàtria ue Sm e tana. Un a altra fo r·mació simfònic a r ellevant que p•·esenla Ibet·cnmera és l'Orqucs tt·a Ton halle d e Zm·ic que. a més, comptar à amb una batuta d e lnxe, l'incomb ustible i il·lustr e veter à Georg Solti, en un program a amb la Cinquena d e Mahler. La ver sió d 'aq uest monttme nt s imfònico -coral que es el Rèquiem dc Verdi constituei..x un a lu·e a utè ntic mom en t-r eferència del cicle. Set·à a c ura d e l' OrqtH'St t·a i cor d el Teatr·e Kíro v de Sant P etersburg sota la haluta dl'l seu titular, Valc t·y Ge:'rgiev. Aquella formació és en aquests mo men ts tma dl' les m é~:. d cstacaci1'S d c l 'a nlign U nió S oviè tica . Cal fe t· esment, ta mbé. en nu pl a d c t·cmarca ble intet·l-s, dt' l t"l'torn a Bat·cclo na d ' una ot·q uestn an tany molt pro tagonisHt dc la vida ntttRical luwcclon ina , l 'ÜriJues tt·a de Par·ís, qu<' vinch-à amb el SNt titular·, e l t' li S Sem yon Bychkov , en un progt·um a Haydn-S bos takòvitx , amb t'I qual es posarà iï ui c iclt•. La pn~sèn cia com a solista dt~ Vla dimir Ashk<'na zy C<'ntt·a l ' intcn'ls del capítol dt> solistes iostr·umentals . Un capítol q1rc comptu a m b figm·es del t'l'lle u d r l també> pia nista Dezso Rauki i d 'altres a<"tuant e n conj11nts d e l'arubra . És el cas del duo fot·mat IJ<'l violinis ta Pinchas Zuke rmnan i (•I pianis ta Mat·k Ncikrug , e n Lut pr·ogram a Schube rt, Ba rtók, Franl<, o d e la violoncf•l·li sta Nata lia G utman i la pianista Eliso Virsalad sP en un pt·ogram a Bee thoven . Per la seva pa t' I , Claudi Arimany actua r à juntament amb Mela 'T'I'nebaurn amb el Ph'ilharm o.nia VirLuosi dc Nt.:w Yot·k. L'apa rtat dc conjunts cle cambra tÉ' el seu cpicen tn~ en la pt·esènci u d el Quarte t Mclos, un d els conj unts m és eecorwgu ts del moment. Ca pítol del q ua l forma put, també, el Tl'io Kalichstein La t·edo-Ro binson. Reman¡u e m finalmen t el pro gr·ama simfònic o-cot·a l centrat en ducs d est acad es oh t·es d<' Rossini: la cantata Joww d'Arc i el fa mós i bell Strtbat Mater. La inte rpretació ser à a c ura d els conjunts Virtuosi di Praga i d el Cor de Cambra de Pr·aga i la d irecció d ' un reconegu t especiaHala: l 'ale many Wo1fgang Gonnenwein . PANORAMA Euroconcert amplia el seu habitua l 11 deca-concert'' per RRMC es actuacions de Montserrat Ton·enl, Jordi Savall , Lluís Claret, Josep M. Colom, The English Concert i La Grandc Écu r ie, configLu·en les notes destacades de la pr·òxima temporada del cicle Euroconcert. Una temporada que enguany tt·enca reahnent, no pas formalment , la seva tradicional dimensió de deu concerts per vassar· a onze, cncara que hom mantinguj el guad sme d e deu i ato•·gui als que ofet·i.ran els esmentats Claret i Colom l'ordre de 5 i 5 bis. Tot sigui guardar les for·me . El cicle començarà, com és habitual, amb una curta sèrie a benefici dels abonats, sède que en aquesta ocasió és de tres concerts, tots ells p t·otagonitzats per Jordi Savall, amb un ttiple programa titulat "L'art dc l'arc viJ:tuós", centrat en obt·a dc Tobias Hume. El marc serà l'habitual del Monestir de Santa Maria de Pedralbes, els dies 30 i 31 d'octubre i 2 de novembre. Una vegada més, E uroconcert seguei.x fidel als seus principis i, així, la seva oferta busca més atendre aquells espai.s buits de la programació habitual barcelonina, amb atenció espt"cial a la música preclàssica -protagonista en 7 dels onze concerts- i al format petit. La inclusió d'obres poc programades però d 'una singular importància és un altre aspecte que cal destacar i, en definitiva, tot es mou en un àmbit força selectiu i "a part" que, al trament, té una resposta notable del púbUc. Montserrat Torrent, amb el conjunt Musica Aeterna Brutisla va, Josep Bon·às -baixó- i direcció de Peter Zajícek, obrirà el cicle el dia 8 de novembre ment ~ d"tC·Ii En oia ~¡gnE L 14 la d'obi natur funci es~ coso~ Montserrat Torrent oltrlr6 el cicle Euroconcert aquesta temporada amb un programa integrat per obres de Bct·nat Bet·tan i AnseLn Viola i que rematen dos conce•·ts per a o•·gue i orquestra de Handel. E l pianista Cypl'ien Katsaris -obres d e Schumann i Wagner- i la Wiener Akaderie amb la soprano Deborah York i direcció dt" Martin Haselbok -programa J. S. Bach- deixaran pas a un dels moments àJgids del cicle: l'actuació de The English Concert, el prestigiós conjunt anglès que diJ·igeix Trevor Pinnock. El p 1·ogrma és format per obt·es de Handel, Bach i Telemann. Lluís Claret i J osep M. Colom oferiran la integral de l'obra per a violoncel i piano de Beethoven en dos concerts que marquen un altre punt d'inflexió notable del cicle. Obra poc progt·amada i intèrpt·ets idonis són valors que es congrien aqu.í ideaLnent. Despt·és seguirà un programa dedicat al lied r·omàntic a cura d'un quartet de veus -soprano, mezzo-soprano, tenor i barítoni la presència de Levente Kende i H eiili Hendrick -piano a quatre mans. E l conjunt li Gia•·dino Armonico, amb M:H·ta Almajano - soprano-, G uiJla rnette La u r ens -contralt- i Enzo di Matteo -b aix-, oferit·à un programa titulat "L'església i l'escena del segle XVll(' amb les versions d el Stctbat Mater i de l'òpera La serva padrona, aquesta en ver- sió escènica. Partitut·es, rom r ben sabut, de Gian Batti~ta Pergolesi. El vuitè concet·t serà a curu dc Les Cuivres Français, amb T hicn·y Caens -trompeta i din·cció-, eu un programa qur va de Frescobaldi a Get·shwin tot passant per Banchieri, Kuhnau. Bernstein i Legt·and, entre d'aJ. tres. El penúJtim concert ens porta un esdeveniment d'un intrrès remarcable. Es tracta de la ver· sió dc concert de la cabdal òprrn Orfeo ed Euridice de C., W. Gluck, a cura de la Grande Eturie et la Chamhre du Roy, el prestigiós conjunt que dirigci.\ Jean Claude Malgoire. La presència del r econegut contra· tenor· J ames Bowman, junt amb la sop1·ano Lynne Dawson, ator· gn un interès afegit a aquesLcon· cerl. Fi nalment, un altre contrntr· no1· destacat, Derek Lee Ragin, clourà el cicle junt amb l'Ot·questt·a Le Monde Cla,,i. que. E l programa porta un títol ben detonant i oportú en aqut"sts momen ts: ·'Farinelli i l'època dels castrats" i es b~s~ eo obres de Handel i Vivald•, 1 inclou dos concerti grossi del p•·ime r i dues cantates clel ,Ç. • trr segon, ultra una Sim;onw? . d e J . J . Fux i també anes handelianes i un Concerto ma· · vent'· drigalesco del compositor cià esmental. dant· Irans bles, t¡y.l per I guet ()051 sem~ torg cot. I exc~ Mojc un 111 1ells1 moh viseu 501! -cull diürr oma tota caviI lo lx ciuta feste la IT nyig! mer~~ diob ~~ ou1èl nió l Josa¡ Mon sent ~uer sod ~ frec, lona ~nits dori !oro omli tter borr lo ei lorr l'on: I lucu viu I tat ' men ~ corr PANORAMA 11 MIKROKOSMOS Moment estel.lar lt trlrllt rt a més tisi a -a de amh a i que n Iol nau. :l'al- orla erès ver- ;,era w. ~cu­ •, el :geix La .tra!IJJ1b tor- ~on- alegin, tmh tssitítol eu lli i rasa li, i del del tre rics ?JO- ~ne- Lo història de lo música és plena <tobres cultes transcrites o un instrument distint d'aquell per ol qual foren originàriament escrites. Res o dlf·hi. En canvi, no estem gaire avesats 0 lo translació de comP,osicions de signe popular, les quals -per llur naturalesa- semblo que reclamen lo ~ncionalitat idònia Cl'un instrument especlfic. I això no obstant, hi ho casos en què -factors externs ojudont·hi- us posen lo pell de gallina transcripcions aparentment lmj)9ssibles, com oro la música de grallo o l'orgue. D'entrada, ningú no apostaria per lo viabilitat de l'opció. l'espinguet de lo grallo vol un espai lliure on se n'expandeixi lo rusticitat i no semblo adir-se gaire amb el so de ~orgue en el more d'un recinte tonrot. I tanmateix... I tanmateix hi ho excepcions, com oro lo de lo Festa MDjor de Vilafranca del Penedès, en un moment de lo <¡~¡uol el toc de costells! interpretat o I orgue, us fibla el mol de l'os. (M'entendrà qui l'hagi viscuda, o ~ui tingui unes gotes de SOIJ9 penedesenca ... ). fs un moment nocturn estel·lor -1:ulminació de molts altres de diürns-, en què l'esperit i l'oïda són amorats de vivències i de sons de lola meno: de la música de les cercaviles, de la solemnitat sonora de lo bonda de lo remor plural de lo ciutat, del tritlleig de les campanes festejant enguany lo consecució de la magnificent torre de nou, del nyigo-nY,igo de les parades de tota meno, éle l'esP,etec del drac i dels ~obles, del Robiol dels cercolets ... I tMJn, després de l'entrada de Sant fèlix, instant màgic i indescrietible, ~tic. crescend~ wagnerià (l' ~pi­ ma no es meva; es del com~sttor Josep Soler), lo basifico de Santa Mono s'omple de gom o gom, un sent envigonr-se les arrels que el lli~ ? uno terra i o un país. I un so<~ehto en lo interpretació dels ~tgs o Sant Fèlix, d'un deliciós sooor pompier (ol presbiteri, i frec o frec, un casteller i un diable, un bos~r i un falconer... ). I quan, un cop nm~l' enmig d'un silenci corprener 'orgue engego el toc de costells (ora 9mb u~ matís vellutat, no pas rmb 11esgonp enardidor), un se sent 1tero ment trasbalsat, serro les barres ~r contenir l'emoció i esclo~ en. ~ploudiments o l'hora en què l' musrco evoco el moment en què onxeneto fo l'oleta... I I un s'_ollibero de prejudicis i d'e'!Cu1b1.rocrons íntel·lectuols... i deixo VIU t~re o l'emoció.. . i se sent temP,Iat d aconsellar tothom -especialment tants savis musicals- que és bo <¡lle _(per dir-ho amb un vers de Jordt Sorsonedos) "boixem ol carrer" ... do Pere Artís Gira del Cor de Cambra del Palau de la Música Catalana a Israel comença la gi- quest 6 d" octnbt·e ra que el Cor de Cambra del PaA lau de la Música Catalana (cruc dil·igeix el mestre Jot·ru Casas, i t¡ uc patr ocina Ja Fundació Caixa de Catalu nya) realitza per tcnes d'Jsrucl fins al dia 19. Són vuit els concerts que ofereix, alguns d'ells en companyia de la Kihbutz Chamber Ü•·chestra dirigida per Do•·on Sulnmon. E l primer conce1·t, dcsprl>s d'uns el dies d'assaig a Givat Jlaviva, dia 9 a Tei-Aviv, eu el crue és tamhi: el primer concm·t dc la tcmpor adn d1• l'esmentada orquestra. E I Co•· interpt·etarà el Magn~fi.cat dr Btu·h i la 111ísa de la coronació dc Mozu•·t. Aquest concet·t es repeteix al dia següent a Kfar Blum. El dia 12, a la ciutat de Beit Govrim, el Co•· dc Cambra del PMC actua sense m·questra i sota la direcció del seu titulat._ Ofereix en aquesta ocasió rs uno ot"tunc·ió a capella a mb oJwes cie Bluncufort , Gut•n·e•·o, Brahms, .M ontcwnli, Jl ulfftc• r-, llartók, Vic·toi'Íu, Tultuhull i Monlsalvatge. El diu 13. a Abu Gosh, el Cor lOJ'HII 11 uc·tuur· amb la rnateb:a on¡ ut·~tt·u (en aq n e~Lu ocasió dirigida prl nwsl r·t• Cusus) intt•t·pretant mít"it·u litúr·gira de rlift•t·cuts països i Iu Mis.m dcJ la Trinitat d P Mozut·t. El diu M'giient , u Givat Bnmner·, l'actnadó í•s umb Jo l~butz Chumbct· On¡tH'Iil ra, amb Iu Missa de la Tri11itcLI clt• Moza•·t i PI Magnificat de Buch . El diu 16, amb r orquestt·a a E in Hnslwl'ct, t'S 101·no u oferiJ· el Mrrgniflcut dt• Bach. Jï'ina lrneut, el diu 17 u Nu h ut·iu i t:umbé antb Iu Kihltutz Chambl'l' Orl'lu:stra, s'acuba Iu giru ofcl'Í nl un cop més la Misw dc• 'l'rinitu/ dc Mozut·L i el flilagni.ficat de I:Juch. El 26 d(• noH:IIIht't', la Kibbu tz Chnm lwr Ot·rhc·str·a i d Cor de Cumb•·u dcl PMC oferiran un cont'l'l'I dint~ l u tcmpor·adu de Palau 100 11111h I'OúPrlura sobre un temaju.eu clt' Pt·okofic-v, Iu Simfonia núm. 101 dr Hnydn, i Iu Missa de la Trinitat dc· Mozurt. • Gira de la Polifò..uica de Puig-reig a Asia quest proppassat estiu, concretament entre el 27 de juliol i el A 20 d'agost, la Polifònica é:le Puig- reig, que dirigeix des de 1969 Ramon Nogue.r?( realitzà una a_i~'! pel~ p~ïsos astohcs de Molêmta 1 Smgapur. la Polifònica oferí en aquesta giro un repertori de música coral universal, melosa la música catalana i peces de la música dels països visitats. Aquesta giro va ser possible gràcies als contactes amb I'OperaFest Children's Choir de Molàis1o -que visitaran Catalunya el mes de novembre- i per la companY,io Great Eostern life de Singapur. El cost del viatge va ser costejat íntegrament per la mateixa Polifònica. A port de les capitals dels dos països (KualoLumpur i SingoP.ur), la coral catalana visità a Malàisia les ciutats de Penong i lpoh. No és lo primera vegada que la Polifònica visito aquest continent en les nombroses gires que ho realitzat ol llarg de la seva història; l'any 1981 realitzà uno giro de tres setmones o les Filipines. • 15 495 PANORAMA Ha mort Carlos Gervilla a tristn notícia rs va produir el passat diu 15 dc setembre a conseqi.ièneia d'unu pun)ent i cruel malaltia, hUportnrla amb una admirable cntrrrsn. Carlos Ger·villa, que tenia 26 anys, lravin fet Iu carrera dc me<Ucina, però tenia voluntat de dedkar-se t•xclrrsivamrnt a la música, In seva gran vocndó. Al Consrt·vator·i Superior MunieipaJ dr llurrelona, havin cursat Iu rmTcr·u dc cluvieèmbal, amh tols els crrscnyumcnts t~•òries que li donaren urru solidissimn {(wmació musical Va ser un clt'ixchll~ ln·illunl, unàrúmement vulor·ut pt>ls seus ¡wnfessor·s, mereixedor do divcr·Rus guur·dons acadèrnics atorgats per· aquest centre i w1 dinamitzndor· cntLtSiast.a i eficuç de la vida t~ot·porutivu <•stutHantil. En els darren¡ temps huvin c·ol·lal)ornt sovint a "Catulunya Mrísica/Revista Musical Catalana", on féu patent els seus amplis intct·essos tuhurals i musicals i el rigor dc les seves opinions, plasmades amb un innegable roneixen1ent de causa. partit'ularment en el món de la rmísica antiga i de In música contcmpor·àtua. Que descansi en pau. • L Mor a Pru·ís el professor Paul Schilhawsky E l professor Paul Schilhawsky era molt coneeut a Barcelona on la seva presència era habitual en el Concurs Internacional de Cant Francesc Viñas. Hi impartia cada anyun curs. Nascut a Salzburg el 79 78, va seguir estudis al Mozarteum i més tard a la Universitat de Munic. Després de la guerra, va ser durant fres anxs director d'orquestra en el Landesfheater de Salzburg i des de 7948 era professor al Mozarteum, com a director de l'escola d'ò~ra i professor de piano. El 7977, ¡a catedràtic, va ser nomenat rector del mateix centre. A més de les classes regulars, es prodigava molt en cursos especials, com els de Barcelona, Lisboa, Estocolm, Zuric, Brussel·les, París, etc. Mort a París, va ser enterrat a Salzburg, on havia nascut. • 16 496 CONVOCATÒRIES AULA DE DIRECCIÓ CORAL AUDICOR. De l'Institut Joan Uongueres. Curs continuat de direcció coral, coordinat pel Cor Madrigal {amb lo col·loboroció de lo FCEC), amb l'equip pedagògic format per Manuel Cabera, Fernondo Marino i Montser· rot Pueyo. Per o més informació: Institut Joan Uongueres. C/ Sèneca, 22, 1r. 08006 Barcelona. Tel. 217 18 94 (de 18 ho 20 h); o bé Rosa Maria Pasqual, tel. 634 08 96 (de 20 h a 22,30 h). ocs daneses.El jurat serà format per Brigit Nilsson, Judith BerLmann, Julia HaDlari, James Ki~ WalLer Berry, Uhaldo Gardini: Elaine Padmore, Per Erik Ven" i Friedrich Giirrtler. La dnta lír;il per presentar les inscripcions és el 31 d e desembre . Per a més infor. mació: Det Kongelige Tcatcr og Kapel "CopenJ1agen Singing Com. petitiou 1996". Postfnch 2185. DK-1017 Kopenbagen K. Dün~~ mur·k. Telefax: +45 33 14 33 69. IV PREMI SGAE DE JAZZ 1995. Organitznt per Iu Socil'tnt General d 'Autors i Editors (SGAE), hi poden participar Lots els compositors socis de la SGAE (exce pte els guardonats en altres edicions), podent presentar un màxim de dues obres, inèdites i no difoses, d'un mínim de quatre minuts i w1 màxim de vuit minuts (Ics inaprovisacions no poden superar el 25% del temps total). Les obres s'han d ' ajustnr a un màxim d e vuit instruments: piano, bateria, baix, guitarra, saxo (baríton, te nor, contralt o soprano), trombó i trompe ta; i ser presentades en format DAT estèreo (amb partitura i parts dels instrwnents). S'atorgaran tres t>renús: 1.000.000, 600.000 i 300.000 pessetes. Lu data linút rle presentació d 'obres és d diu 15 d'octubre. Per a més infonunció: SGAE. CI Còrsegu, 163-167. 08036 Barcelonu. Tel. 410 21 05. 11 CONCURS INTERNACIONAL D'ARPA ARPISTA LUDOVICO. Orga· n itzat per l'Associació Arpista Ludovico, hi poden participar profes· sionols i estudiants que no hagin complert els 35 anys d'edat obòns del dia 1 de gener de 1996. Els premis consisteixen en una arpa de con· cert morca Salvi (donada per oques· ta firma), l'enregistrament d'un disc compacte, una gira de concerts per Espanya organitzada per Joventuts Musicals, i un concert amb rOr· questra Simfònica de RTVE. També s'atorguen premis en metòl·lic, entre les 750.000 i les 150.000 pessetes. El Concurs consto de tres proves: dues eliminatòries i una final. El jurat serà integrat per un mínim de Ires arpistes, un dels quals tindrà lo con· dició de president amb vot de quali· tat. La data límit d'inscripció és el dia 30 d'abril de 1996. Per o més infor· moció: Associació Arpista ludovico. Passeig Pintor Rosales, 42, 3r. 28008 Madrid. Xl PREMI SARDANES SGAE. Organitzat per la Societat General d'Autors i Editors (SGAE), hi poden participar tots els compositors que ho desitgin. Les obres han de ser inèdites i no publicades o executades abans, i instrumentades per a cobla d'onze instruments (ha d'haver-hi també una reducció per a piano). S'atorgarà un premi de 250.000 pessetes i diversos accèssits de 100.000 pessetes. Lo data límit de presentació d'obres és el dia 31 d'octubre. Per a més informació: SGAE. C/ Còrsega, 163-167. 08036 Barcelona. Tel. 410 21 05. CONCURS DE CANT DE COPENHAGUEN. IU poden participat· els cantants eur·opeus nascuts despr·és de l'l de jrmy rle J 96 1 -eu el cas dels heldentenor despr és del dia 1 dc juny de 1958. El concurs tindrà Hoc a la capital danesa entre el 25 de maig i el dia 1 de juny de 1996. Els premis estan dotals runb 100.000, 60.000 i 4·0 .000 coro- PREJ\US Jl'ffERNACIONAUi D~ COMPOSICIO I INTERPREI'ACIO DE GUlTARRA CLÀSSICA cn:TAT DE R01\1A. Organitzat per difere nts estaments europeus i la UNESCO, se'n convoquen due~ modalitats. Premi Internacional d e Composició de Guitarra Clà.Y sica (solo), dotat amb t_res pre:x; 6.000.000, 3.000.000 I 1.000. de lires (i a més, diversos co?~ certs). La data límit de presentacto d'obres és el dia 5 de ruarç de 1996. Premi Internacional d'llt· terpretació dc Guitarra CJàs~i~a (solo), dotal amb tres premrs: 5.000.000, 3.000.000 i 1.000.000 de lit·es (i a més, diversos cou· CCI'tS i CJll"egislramenl d'un C~ per al 1r premi). Aquest prenu tindrà lloc el mes d'octubre .~e 1997. Per a més infor!na~to: T.G. E. Tirreno Gruppo Ed~tort6l; sri. Viu Volta, 4, l-20~ Cernusco sui Naviglio ()11). lt a. Fax: +39 2 92105039. J In li do tingit joan, s 'ador dit pe Jan~ a, lllfnt lúrfb qued -olenu )fÚ•iCI dt <ell Cal t(tle•ta DtiXCII l'atli\1 durant pt>rex lrnjccl ~~~ra i promo Ja IIIÚS Que lra mi Ce, F Elvbl cc o Rib 0e la I cdivik IIS!ònc ornhE Borcel, En cnbud, ciolitol rnúsicc cançó, 'IO!upc ~ràctit ambits ~SS1 e~ Pa lristan liemà del~ .~dl ne ~ PANORAMA L l'Illa! eck~. :llni, :ng i límit ésel Jforr og :om- l85. iinr.69. NAL lrga· oisia ofes· agin bcins precon· lues· disc ; per flluls l'Or· tmbé 311fre eles. )Ves: jurat Ires con· uoli· Idia 1for· ...ico. 3r. · DE .CIÓ :n:. per i Ja lo~ on nJ :Jàs- olli: 000 ~ on .. acilÍ : de .'fn- ¡¡jca 111is: 000 ~00"' CD erui de ciÓ: ja]e }63 tlia. Joan .Guin¡oant: Prem• Nac1ona1 de Música .4 la THstu dels nomlwosos g mu·nmb què j a ha estat disIlo~! el composilOJ' J oan Guïnjoan, s'hi afegeix m·a aquest. Pre mi ~acionnl cic M1ísicn 1994, concedit per la Ge nemlital d c Cntahm)a, que li fou llim·al ( conjWllallltnl amh els guardo ns a nàlegs rorresponents u les altre bran ques de l'activitat c ultural) e n un -olfmne acte oficial al P alnu d e In ll~·ica Cntalan a, el pnssut dia 11 de setembre. Cal remarcar la idoneïta t d ' uque¡¡ln concessió , que és w t •·e coDtixemcn t de la rellevàn cia d c l'acthi tal crcado•·a d c Gu.injoan durant l'any 1994, pct·ò també , prr extensió, cic Lola Iu s e va llarga lrnjeclòria compos itiva i d e la IJisca importa nt , com a dil·ccto•· i promot01·, en favo1· d ~ Iu difusió d c la música conte m po•·ània. Que rebi .Joan Guinjoun lfl nosIra més co•·diul fclicitució . • fl dons Celebració de la Gran Festa de la Música et la R ibera cap de setmana del 6 al 8 d'oc· Ellubre té lloc al barri barceloní de 1. Rloibera l'anomenada Gran Festa ue .. Música al Barri de la Ribera, ~rfa! promoguda per diferents nslòbncres vínculades a aquest barri i amBo celel suport de l'Ajuntament de r ona. En aquesta manifestació tenen c~tda pràcticament totes les espe· ~ l!tJts musicals, des del jazz a la musr~a clàssica passant per la corço, pop, reggae, etc., i es desen· 'IO~P? tant en espais oberts com a ~rac!tcamen t els més destacats r:rts ~ulturals del barri: museu museu Tèxtil, sala Maeght, ~ t· a au De lmesses, la galeria ~lsta~ .Barbarà etc., i ta mbé a l'em~mahca badica de Santa Maria psf ' Mor. . dl)quest darrer marc serà l'escena· ·rmportant: un con· n e 1'act. e mes plundisciplinari que presenta escnptora Isabel-Clara Simó. • ro a seva desaparició represeuln wut sensible pènlua en el panoramu actual dc la direcció m-questral, tot i que no pertanyia al grup dels dÏr('cton~ Uumpaol8 i especLUculurs, sinó que fonumenlnva la seva iuefable rnusical.ilnl en els valors més a utèntics df' In pt-àctica musical, en COIL'I<màucia mub In rieu tradició txecu cu què s'huvia fot·mat. La sevu Lrujectòria pt•ofes.'iioual, iniciada com a violinisln dc la Filburmònica Txeca i clcl Quurtcl Smetana, es deseu volupà (IORte•·im'ment en el crunp de In direcció, mub funcious estubles nl capdavant d'm-.. questres centre uropees imtlO•·taul8, com la Filharmònica Txecu, l'O•" questt·a de la Gewlllldh ulli! de Leipzig i la Simfònica d e l' uutic B erlín o rie ntal. Amb Ics csmenlndcs oroqJJCSlt'CS alemanyes, s'acredità com un uotable intèrpr-et br ucknerià i malJle•·ià, però les seves a.liuiLUIS més profundes e ren , lògicame nt, en el te rre ny dc Iu música txeca - Dvorak, Smc tanu, J amícek i ~fartiuu~ purtic ulurmcut-, que dirigia amb una identificació única. A Barcelona, li recordem dive rst.'lò uctuacio us amb la Filbarmòuicu Txeca (tunb Wla memorable Tercem dc Mahler i di•-igiol el Concert per a violoncel dc Dvorak., nm Lh1ís Cim-et com u SQlisLn). La Le mpor·fldn 1989-90 vu dirigir també L'estrena dc .fenufn dc Jllllllcck al Grtw Teall-e del Liceu. • Vaclav Neumann Joana Donés, nou cap del Servei de Música de la Generalitat oana Donés ha estat nomenada cap del Servei de Música del JDepartament de Cultura de la Generalitat de Catalunya . Succeeix en el càrrec Jesús Rodnguez Picó. La nova màxima responsable política de la gestió de la música del pals té darrera seu un dilatat historial dedicat a aquest art, especialment en tasques de management i també com a membre der Consell Assessor de l'Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya. Joana Donés s' incorporà a l càrrec el passat mes de juliol. • Temporada 1 99 5·96 del XIV Festival d'Òpera de Sabadell l XIV F estiva] d 'Òp~ra de Saba de U (VDl Cicle d ' Ope•·a a Cata1Wlya) . or ganitza t p e r l'Associa ció d 'Amics de l'Opera d c Sabadell -sota la di recció de Mirna Lacambr·a- presenta qua tre títols: l/ barbíere di Siuiglia de R ossini. ;1lceste de Gluck , La tra uiata dc Verdi, i I puritani de B ellini. E l pr imer títol de R ossini o bre la temporada a Sabadell el dia 8 dc novembre al Teatre La Far àn d uJa. E ls seus pr·otagqnis tes seran inte1·pre tats pe r A11gel Odena (Figaro), Eduard Giménez (Almaviva), RaqlJel P ic rolli (R osi na), E nric SetTa (Ba •·tolo), J uan P. Gar cía Ma rq ués i Ignas i Gom a r· (B asüio) , Ros a n a Nonell ('Ber ta) i Ezequiel Casam a da (Fior ello). Com j a és habitua l, ols executors musicals són l' O•·quesl ra S im fònica del Vallès -dir igida en aquesta ocasió per Albe rt ~rgu do- i el Co•· dels Amics de l' Ope•·n de Sabadell. P el que fa al titol de Gluck , els pape rs principals ser an intc rpt·etu ts p er Dalmau Goozalez (Ad- E mc tc) i Pila r· TorT eb lanca (AlcesLc), i scr·li r·cp •·esent nl pel d ese mb•:r. A més dt'l Co r d els Amics de I'Opl't'a dc ubadell i l' Agrupació Polifò nien de Vilafra n ca, e n aquesta ocas ió l'exerució musical ser à a cà r·r·ec de l' OnJucstru dc Cambra d e a nt Cuga t - dirigida p er· J osep Fc n ·é. El mes de fe br·er ser à el titol d e Verdi el que clonal'à l'opor t unita t d e ca ntar a Ana Luisa Espin os a (Viole tt a), Montsc•·•·at To n ·ue Ua (Flo r·u), H.osa No n ell (Annina), J or·cli Ca Jofr é (Aift·edo Gennont) i Ismael Pons (papà Ge rrno nt), en els pupcr¡; pt·incipuls. Les formacio ns mus ic·uls, com s~m pre, el Cor· dels a mics i la S imfònica del VaiJès , di rigidtt a q uest cop pe•· SuJvador .Broto ns. Finulmcnl, cJ mes de m aig I Puritani de BeiJini L.i ndrà Sung E un Kim (E l v i ra )~ J osé Medina (Lor d Talbo) i Angt'l Od ena (Riccardo) e n els papet·s pr·otagoois tcs. Aquests títols són els flUC tamb é conformen el VJll Cicle d ' Opera a Catalunya . • 17 PANORAMA Miquel Pujadó (Terrassa, 1959) acaba de treure nou disc, Brasa de Fènix, que presentarà en els recitals que ha d'oferir a l'Espai els pròxims dies 4 i 5 de novembre. Un altre fill per a una família nombrosa com és la seva discografia. Cantant i autor polifacètic, és hereu de la millor tradició francesa i se'l considera el traductor oficial de Brassens, home a qui no va arribar a conèixer en vida, tot i ser-ne un incondi· cional des del mateix moment en què agafà una guitarra. Però al llarg dels anys ha esdevingut amic de quasi tot el seu entorn: Joel Favreau (el seu guitarrista} Pierre Onténiente Gibraltar (el seu secre~ tari personal), l'escriptor belga André Tillieu, etc. Aquest és en Pujadó, un més dels copains. Miquel Puiadó a la cruilla d'un nou disc •I del debut a l'Espai per JESÚS PRATS 132 18 ~98 L a cançó " La mot·t d 'Artús" i el mateix títol Brasa de Fènix, contesten els profetes crue volien enten·ar la Cançó catalana? -Una cançó, com qualsevol produc te artístic, no pot ésser interpretada unívocament. Aquests títols poden tenir diversos nivells de lectura: de.~ del.s mateixos cicles de renovació personal, fin.s a la pervit•ència d'una lümgua i d'un país nmenaçats ... i, és clar, l'afirmació de la cançó com a gènere vigent arreu del temps i de l'espai, un gènere que posseeix una rara capacitat per sobreviure el.s seus enterradors. - Ara que has s uperat la trentena, tens o has tingut la sensació quf' queda tant per fer, com deia Lennon? - Evidentment. Podríem dir que del.s vint als trenta anys m 'he limitat a posar l-es bases del que podríem, anomenar una veu pr·òpia , u,na tècnica expressiva. L'autor de cançons, tal com jo l 'entenc, no és un producte de temporada: es perfecciona al Uarg de tota una ui.da. I sovint és a partir de la trentena que els grans creadors es donen a conèi- xer ( Brassens, Ferré. Conte) o arriben a la maduresa ( Brel). -Alllat·g de la teva ran('t·a, has dedicat moltes cançons a gE>nl concreta: de Xesco Boix a Mous taki, Raimon o, ara. aJ Gato P érez. Són persones qu t~ l' han influen ciat especialm!'nt? -Caldria &stingir {.es simples dedicatòries d 'aq uell~s cançons escrites sobre amics de.wpareguts. En Xesco i el Gato, més que no pa.s influenciar-me artísticament van ser per a mi models de comportament humà, de poetes en majúscula, com diria Papasseit. Pel que fa a les dedicatòries. el seu sentit pot ser molt dir:ers i, de vegades, estrictament privat. "La flor de la mandra" la vaig dedicar a Mou.staki perquè en feia l'apologia a " Le droit à la paresse"; " Mel i v inag re'' a Raimon, perquè sense ell el disc que portava aquest títol s'hauria titulat Sucr e i vinagr·e. En canvi, " Carpe diem" està dedicada a Léo Ferré , ja qu-e algunes d-e Les ima,tges que hi apareixen deriven directament del seu univers, i aquí sí que em reconec una, influència directa. -Musicalment, has toeat tols els ritmes (havane ra, tango, country, dixieland... ). É s una maner·a dc fet· més passadors els teus textos. sovint complexos? P er què jngur~ amb tants estils? -Un ritme o un arranjament, per a mi, són l 'equivalent del que per a un pintor són els pi~ells i els colors. ]o faig el mateix amb les cançons. Pensa que, a la ser1a man.e ra, gent tan diversa com Sabina, Conte o R enaud acli/en d 'una manera similar. - De tota manera, és evident que h as begut abundantment de la tndició francesa . Com aconsrgueixes evitar Ja influència an~o­ saxona i la de la música màquina d 'ara mateix? -No evito cap influència, però crec que tinc l 'habilitat d'assimilar-Les totes i dur-les al meu ter· reny. I cal dir que molts elements anglosaxons poden ser detectats a les meves cançons: del ja::.:. al musical americà. Ara bé, "0 escric res que no m'agradaria escoltar, i el que anomenen: màqtúna (que provoca la hi~no.lr per reiteració i no el sollll~l fer suggestió, com la bona, nwsrca) em. sembla detestable. - Així, "EoLTe el cranc i r escm·pí", cançó que obre B~~a ~~ Fènix trenca la teva líuia ' " al ortodo xa 1· t' aco·ta guem-ne món del rock. .. mus u do\:, -A don el arrib alts i ratall -L. Ucrrg• re[JIÍ ranlf feMa inde¡ <eco/ romí \lng tirdt rinet d~l e la r/, molt: onat ció , ~1101 -F hljlH Urar saga •alu ta ta -J salu PANO RAM A ndi· què mys seu ;tat ere· tdré més lliuren tots els seus tresors a Iu primera. Per una alt ra banda , crec qw> la meL'Il sob•·ictu t musica l és discutibl e. ,t B•·asn de Fèni.\. hi, Ir a temes instrume ntalmPII t força rirs i elaborat s. - Tot rscrivint , a ''Scn·u d 'Or"' i nitres t't'VislE's, sovint t ' has pronunciat <·t·í'ticanw nl sohrc l'anomenat t·ock catah'l. Conlinu t'S pensant tllmalt'ix '? - Penso que wr estil mai no Ira de poder ser utilitzat per esborroclr catall'i Ira rar-ne d'altres. patit un fenomen d'inflaci ó i adotzena ment similar al que soji-í la canç6 d'autor a finals de la dècada dels 60, i la manca de referent s cultural s sòlids i de domini del lleng ucttge, units a fortes tendències mimètiqu es. són una constant en un 90 % del.~ g rups. Jo recordo la creCLtivitat dels his tòrics, com Pau Riba , Sis a o la, & Ba.tista , i 110 Ira es tnt,, ni cie bon tros, superada . El consum de rock per part del públic és br/..si.cam(mt generaci onal, i està, abocat , per tant , a una manca de continuï tat. Dit això. existei.xPn producte.~ interessa nts i força dignes, com el darrer disc dels Pets, per exemple. - Brasa de Fènix aJTiha d esprés del segon volum dc la teva tl'ilogia sobre Brasscns . Pe[' a quan el darrer volnm? Comptal 'à amb Ja presència d e c·antan ts estrange rs, com havies anunciat' ? -Acabo d'enlleM ir la tmducci ó dl' qu.in:::e lemes per a un volum en solita.ri que t.itularé F um dc pipa i pi'> l de ga L i que /rauria cle sortir a finals del 96, paral·lel ament a la present:ació d'un espectacle monog rà[lC dedicat a Brassens. El disc, amb gent com Aute, Moustcdri... queda. en cartera, però no podrà ser un disc signat per mi, corn a Els company s (el prim.er del qual jo era l'autor de totes les versions ). Vull p ensar que l'any 200.l , vintè aniversa ri de la mort de Brassens i vuitantè del seu naixeme nt, podríem realit;zar tm gran disc en què molts intèrpre ts de lleng iies diverses que hagin adaptat Brassens ( i n'hi ha a Rú.ssia, Itàlia, el Japó, etc.) aportin una peça cadascu n. m 1ent, l que e//.1 i amb sevn com tu en dent 11 d~ >DSC· :~glo· uina però ;imi· ter· :en ls liSO : :; al IlO aria nem ·no5i per :ica) cor· ; de di· 1 al -Cada cançó demana un clima tspecífic, i aquesta exigia contulldència. Dit ai.,;ò, no crec que, mtt.1iculment, jo sig ui gaire o•·todox: defenso l'eclectic isme. -Amb la pe t·s pecliva que et dont•n els anys de dedicació , h as arribat a unu conclusió sobl'e els alts i bai.xos t¡ue pateix la Cançó ratalnna? -Lu resposta podria ser molt llarga, però crec que quan s 'acrtpli que la cançó ( la pat·aula rautada en totes les seves mnnifestacions) és un gèner·e artístic independen t, tan digne com qualsevol ultre, podrà. comença r el ramí cap a la seva normalit zació. \ïng¡í 110 discuteix el dret a existir del teatre, de la novel-la o del cinema (i fixa 't en l 'estat precari del cinema català!), però, des de la desinformació o la mal(J, f e, molts es veuen amb cor de lla uçar anatemes contra tma manifest a~ió artí,stica que, Pn realitat, Ignoren. -Passar per· diferents diseogt·à fi<¡ues com ara B lau. Pica p, Vranlia o la mach·ilE'n ya Tccnosnga, és una conseqüè ncia de la ~alut musical de la producció tatalana? -Més aviat de la seva m.an.ca de salut. L'exis tència d'una disC{)gràfica forta, que consuler i la cmrço' 110 pas com tm producte Purament comercicrl, i que jug ui fort per uns artistes rendibles a mig o llarg termini (com féu }acqttes Canetti a França ) és encara una assignatW"(L pendent et casa nostra. -En lUla enln•vist a unt.er·ior em deies que cal rcivinclic·ar locals petits, per tal dc cr·ear· públic, de formar cantant.<; ... - Sf, i encara som a anys llum de l'Estat francès o de ciutats italianes com Miú'i, però alllw-g del.~ dos darrers anys he detectat certa millora, tol i que hagi anctt lligada et la moda del.s concerts acústics, promogu da per g rups cle rock en hores baixes. -Una lectw·a dels textos dels grups catalans que tr·iomfen an1 evidencia liJla pobresa li terà •·in preocupa nt. Tu t 'has raractc..itzat sempre per un trE'hall elaborat dc ver·sificació (a pat·t d ' una arriscada sohtiE'tat musical) . Això s'entén si se sap que ets fiJòlcg, que fas mots cncr·euat s, traduccion s. cr·ítica... Per ò potse1· la gent no està per L"eflexions i pn•fcreix evadir-se amb sot·oll i instrumentacio ns. -"La gent" no vol dir res. O bé vol dir el ramat, i el ramat menju el que li donen. )o m 'exigeixo molt a mi mateix, i treballo p er a un públic qu,e també tingui un mínim d'exigènc ia. I que sàpiga no solamen t escoltar sinó reescoltar, perquè le.'i bones cançons no 19 199 e PANO RAMA T R e A Ros frop òvif x i l'en torn per X. CASANOVAS·DANIJS U n drls esdevenime nts finals dc la tempor·nda musicul 94-95 o Burcclono , el va protagonitza r Mstislav Rostropò,i tx amb el pianista l gor: Ur yas h (eficaç, discre t) ui Pulau dc la Mírsica e n un recital patrocinnt pe r· Argentaria a be nefici dc la Fundació Vishnevska ia-Rostropòvitx d ' aju da a un h ospital infaotil de Moscou . E l punt àlgid d el recital s 'escaigué e n la fornúdablc Sonata per a violoncel op. 40 dc Shostakòvi tx i e n la pr·imc ra audició a rEstat de l'e píleg del balle t Peer Gynt d'Alfred Schnillke pe r a violoncel, piano i mús i<·n elec tJ·ò nica em·cgis tradu. L'insigne a rtis ta no e m va convèncer· en un 1ldagio dc Benede tto Ma r·ceUo, en les Variacions sobre Ull tema d e la Flauta Mètgica d c Beethoven , i. menys encara, en la Suite n úm. 5 d(' Bach. en rma ve rs ió tan ins uls a com insegura , en la qua l es vu mostra r cautelós . desafinat r n les do bles cordes, dubita tiu en el ritme i r omanlitza nt en l'exageraci ó dels contras tos dinà rrucs i en la b.ipe r·tr·òfia dels finals. Va ser , per ò desproporc ionadame nt aplaudida. Tot un altre caire va tenir la segona part, amb una S ona.ta dc Shos- takòviLx d ' una Pntitat formal i una intc nciooaüta t dramà tica que comp e nsa ven espo r·àdiques desviacion s en l'e ntonació. L' obra de Sclmütke Pstà dedicadn a Rostr·opòvi tx. Come nça amb una apa r a tosa p e rorats dd piano sobr·c el so e m·egistr·ul d ' una vib r·ació llun yana (que es podria quaüficar· dc ··música dc Ics esferes''), somo r·ta i gaire bé inaudible {pr·obleme s d c sono ri tzació?), pe rò omnipr·ese nt i que s'intensific a suaume nt en acaronadors crescendi amb tota la càrT<'ga màgica del minimalism e. El violoncel encadena epis odis d'elaborada s ubtilesa i de màxima ten sió expressiva , lot assolint sonoritats rarefa ctes de In més gran diñcultal. Si no fos p('] llu'Lment qrre depar·a a l'intè r·pre t, r «>sullaria lla rga fins u la mono tonia (tot i estar ' ·vis ualitzada., p er aquesta mania de fe r flu ctuar la il·luminació de l'hemicicle ). R ostrop ò\ritx la va tocar amb l'ener gia d'anta ny. fe nt- la inte ressant més p er· la inc t·cïble exuber à ncia de Iu inter·pretac ió que pe r· lu subs tància real del discurs. L'èxit va ser gran, p erò e n tot cas d ' ell. no de l' obra . En comptes de propincs, hi va havPr' p eto ns i r ever ències i un discur·set (com improvisat , p er ò a mb intè rpret) carregat de d emagògia senlime ntaloide . Pons amb els músi cs clel futur per X.C.•D. L a Jo ve Orquestra Simfònica de Catalun ya va mostrar dur·an t el mes de juliol la tasca fe ta en el te rren y d e la música del segle XX, amb concer·ts celebrats a Mataró, Terrassa i Barcelo na , sota la batuta de Josep Pons, el seu dir·ector artís tic. El programa e ra bellíssim , només amb el retret que t ots els compositors for·me n , j a, part del panteó: Debussy (Prélude a l 'aprés-mid i d 'un faun e), S travinsk y (Suites núm, 1 i 2}. Ba rtók (Dan.ses poprtlars romaneses), Webern (Sis p eces Op. 6) i Falla (segona sttite de El sombrero de tres picos). E ra un pt·ogr ama eclèc tic, inte rpretat sense febleses que palesa va la dedicació entusins ta de J osep Pons i la predisposició d ' uns joves mús ics que a\riat inte nta ran trobar un Uoc en els circuits ~H'questr·als . Debussy va tro bar la formació un p èl tímida aJ començanJ cnt; cohesionada , per ò amb els violins massa a tenua ts. P e rò e ra o bvi q ue la vet·s ió ' olia tul caire intimista i, en conseqüència , atorgava r eUc u a la prestació cic la flauta solis ta, que va ser· admirable. A continuació, la mús ica de Stravinsky propor cionava una fermesa que va promotrr·e l' aplom de la inte rpre tació conjunta i cie les inte r ve ncions dc solo. La JOSC es va expressar· amb jus lesn rítmica i tota la gt·aciositat que r·cclamava el director. Opule ntes, be n fra sejades . les Danses d e Bartók. ple nes d'e picitat i r ealment be n tocat L'Op. 6 we be t·nià, amb un excel·lent en l' impres io nant Sehr méissig . La part del concert més opinable va ser· el cotTespone nl a FaiJa, que va somrr sense esclat, que Pons sacrificava gus tós pe r la pr·ecisió. El perill a evitar era l'estrè pit i aquest o bjectiu es va assolir plenament . lnofllidale recit al de Bori s Berman per X.C.-D. T alrncnl com si e~ resistí. a cedir· la primacia als bti· vals dc m(rsicu, Barcelona p osa va punt final a la tm~. porada 94-95 umb un recital pianí.-tir d'elevadíss im nivell. Va srr el 13 dr juliol i el protagonista va ser el moscllvitu Botis Be nnan, un pianisla IJUP hom té en la més gran consideració ptr una discogl'llgia exemplar, centrada en Scl'iabin i P r·okofiev j amb esplèndides contt·ihucio ns en Debussy i Stravinky. Berman (no s'ha de confondnamb els seu homònim Luzar) va st•r deixeble del gran Lev Oborin. É.1, actualment , un dels directors dr b YaJe Scbool of Music, imparteix cla1· ses i fa concer·ts arreu del món, em'\'· gis tt·a per· a Ics millors discogràfit¡u~ i. com aquell que res, rep honors com el de presidjr concursos de la categoria del de Leeds. Inabastable, absolulu· ment refet·encial, va resuhar l'execu· ció de la tremenda Sonata mím. 7 dt P rokofiev i la pinzellada del :,eu Romeo i }ulieta tocada f' ll afegitó; vu ser la demostració d'un temperament singular i un devessall de musicalitat. A la primt> ra p art havia interprclnt la Sequem:a 1V i els 6 En cores dc Lucia no Berio i el Solo dr Lnkas Fos,, tres obres que semblaven destinade, u potenciar w1 aspecte dr l'instnum·nt: el timbre, en l'agressiu srrialisme dc la primera; l'harmonia . en l'impre>Eionisme cie Jes riques textures de la segona, i el ritme en el quasi-miniualisrne dc Iu tet·cera, en les seves recLtrrèncir~ i en te Lament en la reiteració de brell• motius temàtics. A continuació. la dura Sonata 111Ím. 2 d' un dt•ls compo· sito r·s de moda, Alfred Sehnittke; dc fet, una succcs~ió d'episodb al ,·ohanl d'un estàtic "Leo to" cenlrol que sem· bluvcn pal'llfr·aseja r el Prokofiev qur sona ria a continuació . Un recital, doncs, de record iadel": ble per· aJ centenar de persones que ht acudiren que no es cansaren d' upluu· dir un d~ls pia nis tes que procura mb pe r divuJ.:,aar Ja música del nostre~e. L'exposició que amb l'I nom De.·· prés del Diluvi/Euro pa 1945-1965: lur organitza t la Fundació ' ·Ja Caixa no pow a tenir millor colofó. rJa tempora· da barcelonina , tampoc. Tot ple1Jal, un exercici d ' u'luclla cuItura quc prcs· cindeLx dels r·essons rnedi¡ities i que 00 - ~ ' · o unes xifre; es mesm·a pe r rcrerencra · d'invcr·sió o consum. ptrl A uem no>U bla e Estu1 pline ro rot paru tar·S• lJieJ t. IU! Wlp Ara@ cie>. meni punt lre,., ral 1 músi bleÍ) ini¡., e; CI una na. a tt• Jo•c més. an) de. L lis te pro¡ wst nio, lide ris r m~ lntl Tor hil tari E roel del l'A¡ tal. rau mê· ·an intc de tra nia /o11 e PAN ORA MA e A T R FESTIVAL DE TORROELLA DE MO NT GR i 1ft ,lis a rc...lielona h•mni•lir 3 rlr OSt'Q- IJUe ópcr hH•n rlidc.., vin..- •nfln• 1 >rr És, lc la el~ JUI'C· <¡ucs com 50 du Jnla- :('('U· 7 de ~fU }; 10 11CIII Ilai. re tal s de lrs u 11'111: :!ela ssiu.egoismr tcir.b r·cu• _ la lpll- ' dc tanI .rm- qur !cice hi Jau· més ,glr. )e:.· ' ha no •ra- ~al , -es- no i-ei La gr an fes ta ntu sic al ,., LLUIS TRULLÍN Ton·oell a de Montgrí es produeix un fenomen que si hé no pot cons idenu·-s e úuk, sí que resulta del tot uemplificadOt- i modèlic, si més o al "'¡;tre país. L'estiu u Tot·t·ocll a semhla csdevenit· sinònim dc "mús ica". E,IUdiants de les més variades dis('ÏIIlines assisteixen n una iufmitat de ruròos de música que sr cele ht·t·n Jl3ral-lelamrnt al Festi val; pot escollar-so a qualsevo l punt dc la locul.iIJI empordan esa una convct·s a ('ntt·e r11Ud iants debaten t la manet·a dc f<'r 1111 passal{,;c, o ca ntants d ui Concur·s \ra~all explican t Ics seves expel'iè ntics. Però lothorn sap que pr àcticament cada vespt·c Iu ha el concert, el punl dc rcmuó on intèt·pr·e ts, mesIn••, estudian ts i melòman s en general convergeixen pe r· ga udir dc la mú~ít·a . de mús ica í prou, on s'establrix un nexe d ' unió absoluta e ntt·e iulèrprct i audítol'i . En els concerts t • congrega un públic eclèctic amb una preparac ió musical del tot notòrin. L'equip de persones que porlen a lcrme el Festi val, condwdes per Jusep Llot·et (extnroe dina t·i, wt cop mrs, el SeU treball) fan que any r'CJ'a an> es pt·odueü: i aquest petit mit·a- A lk La convet·gènciu u Ton·oell a d'llt'li,les de qualita t excepcio nal, els programes variats estt·uctu rats al gust de tothom (música contemp ot·ània, antiga , sinúònic a, vocaL .. ), Ja fiMlitat del públic ... , un cop vis tos tls resultats, tot ha fet que, un any més, i ja són en quinze, ri Festival de Música lnlernacio nal de !~rroeUa de Montgt·í h agí assolit un flll artístic, de públic i d ' inte rprelarió musical absolut. Els concerts d el Festival de Torroella es duen a te rme a l'Acadèm ia ~e ~1úsica, a l'església i a In plaç-a de I \juntame nt, on l'any vi nent s'inslal-larà una car¡)a a manera dc ' . ca~xa sonont, pet· acon seguir així me~ quali tut acústica . Va ser p t·cci~ament a la plaça on va tenir Uoc la Interpreta ció de la Novena Simfonia de Beethoven a cà rTec dc l'OrquesIra Filhannò nica dc l 'Estat d 'Armènia. Lectura di!míssim a de la Simfonia Coral, m~t controla da e n els :: ·= e ~~- Extraor dinari recital de Thomas Quastho H {a l'esque rra) 1111 fraomàntic r nt plename ral orcruest seig modelat amh sens il>ilitat pe r· part del dirl'ctot· Lor·is Tjcknav oi'Íun. o va r esultat: ni un .Beethov en oxccssivamenl tcmpet·a ment nl, ni , per· contra, là nguid: l'rquilib t'i del discurs en la successió df' m oviment s ajudava a fl'r· que el ft·aseig es desenvo lupés antb cohc r·è ncía, lòbrica i molta ~:~cns illilitut, e n especial en ['"Adabrio", inter p r·etativa ment el punl àlgid dc la vet·sió. Una ovena brillant pt~r-ò sense caut·c en excessiu s focs d'artific i sonors, amb innomht·ables dinàmiq ues l'n piano, sense que el fmscig, per·{t, ~¡u ed és pàl-Hd en cap moment , i qur va des taca r· per la seva corTccci ó, clared a t en el planteja me nt fo t·mal i ap r·ofundiment en l'essènci a del ntissa tgc·. Els solistes vocals va n esta r cort·ectes i el Cot· Acadèm ic de l' Estat d ' Armènia va constata r· la qualitat que duntnl tants anys se li ha atdbui:t. Precisam ent at¡uesl c·ot· va ac tuar a l'església do rlies després amb tm program a ded icat a extracles dc Iu litúrgia urm i'- uia (amb una sèr·ie dc composicions c1· au ton; pràcticame nl desconeg uts u les nostres latituds , com són Yekma lian , R òmítas, ManilS o H a r outunia n), i a tempi i sempre predomi nant 132 ft·agmen ts dc cèlr b t·cs pirgi nes escr-ites o adaptad es per a cot·, com t' I "Laca·ymosu" del Hequ.icm de Mozat·l , I'"A I·Ieluia" de l'o r·atori El Me.~sies, el "Can t dels Esclaus" cic NaiHLCCO o exLnr t: tl~S d u Porgy & Be.~.Y . Fundat l'a ny 1962 i actu ulrne nl dil'igit pet· Oha unes Txckidjinne l, el Cot· Acadè mic de l'Es tat d'Arrnèn in és una formtwió pJc numenl eonjuntu cla, sense fï Rsures en tt·e sct•cíons i que té corn a vi r·tu t pt·incipa l Ja rapacitn l d<• recrc•ur una utmosfcr·u suggcsliv a e n la qnul impera Iu scosihili tnt, l a t'autela e n la difusió dc Ics harmoni es. l'afinació, la s inc r·onitzac ió i l 'clegànciu en el cunt. La r iquesa musical d 'aqu <·stcs obl'es, d 'una sohl'ic tal harmò nica i ruaj esluos itat e n el tr·uct nm r nt polifònic van esdeven ir el zenit del COll CC l' t. To rroe Ua va n!ll'e born<•na tgc• al centcnai'Ï dc•l cinema amb la proj ecció de la mítica pcl-lícul a de Fritz Lang Mc tropoli.~, acornpa nyud u amb la mús ica dc Iu banda sono ra original de Jo seva estre na el gene r· dc 1927 a Bet·lúl . El mat·c futul'is ta d e .l1etropolis, la lluita entre classrs socials, el;.¡ gratacrls ins pü-ats en Manhat tan , l'especl acu lurita t dc l'esrena dc les catacum bes, la dansa 21 .SOl e dc· Mul'ia -la dona convertidu en rohul-, rs van pod r r veurr a la pla~:u tic• 'l'ot-rorllu c•n la versió n•sluunHla dc Iu Olrnolc•ca deMunic, la mÍ'!i c·ompleta que rxiRLrix del film . Dos piuni~tcs d 'c•,rrpció. Pie rre o~c·•· i Frank St•·oblc, especialitzats t'n música per u c·incma mut, 'an d.-muslt·nr les st'V{'R qualitats intc·•·p•·c•tu livcs i lïmpN·uhlc sentit mus ira l tlm·ant Ics ducs h ores i vint minut.., de durada del filin. La s inITonilzació a mb l r~ imatges. el cut·òciCJ' desniptiu qu i' ha de possei r la interpt·etac•ió, passutgt•s d ' nu u •·ÍLmica inct•sannt i les be llíssinws melodies de Iu música est·•·ita per ll uppcrtz. van tl<'bplegar-se amb tota l conjunció: una perfecta simh ioHi t'ntre música <' n directe i dnt•nut. A Tot-roe Ua també es procluc•ix r agrudahle circum~l il ncia de pod!'J' vcurr !'ls profe•hOJ'S d rls cursos oft'rint t·rritals. imiHn·tinl mitjançant un concert un a '' r t·itablc classe magistral. Aques t vu ser e l c:as dc Joaquín Achúcat·t·o, un habitual del Fc~ti' al. que ' 'a ofl'rir un n?<·ilnl ml'l'a\ t'llós amb obres dc Schube t·l , Baeh -Busoui. Li!lzl i Ch opin. Aehúcarro és un dels grans drl piano; Ja seva di<·<·ió elegant e n la Sonata D. 575 d e c hubert, vienc~a. acurada en la digitació. frasc•jada amb una naturalitat que sembla' a espontània, va obt·ir una recital piunís tic de pdmm· ordt·e. Les clificultats tècniques d'una obra com In Tocatla de Bach-Busoui no van St't' inconvenient per a Acbúcarro: la d igitació acuradí sima repercutia en PANORA MA T R e A un Úb mc;,urat del pcdul. i d 'a qu e~ta manrru t'vi tava un ban-eja dels harmò ni rs notòriament pet·judicial en pl'<'<'íl c·ontt·apuntísl iques. Va ser un Badt re t·ebral , meditat, rcflcJdu , sense conct'ssions: el discur s flu'ia amb un t·itme constant. infra ngible i Ja màgiu dc la música de Bach apar eixia a mh una sobr-ietat i cl!'gància que no més e ls gt·ans mestres del piano són tapaços d'uc·on¡¡eguir. La scgonn part va esta t· d t'dicada u Chopin i Liszt. i una par titura, concretamt• nt Funerals dt>l compositor honga rès, va esdeveniJ· el punt culminant dc la seva intt'rp re tació. El solto voce característic dc Iu setena part de lrs Harmonies poètiques i religiosps va trasUadar·-nos cap a un m ón fantasmagòric, drns, incisiu i tenebrós, p e r desprt!S acarar de manera lír·ica i arravatado ra el tema central de la partitura. Ln seru.--ihilitat impr·e a en els <·elt'bèrrims tres i\octurus de Liszl. en especial l'escrit e n la bemoll mnjor i la interpretació dc noctu1·ns. valsos i poloneses dr C hopin (sotn una òptica en Ja qual predoruina,·en lt•s sonoritats vigo roses. controladeb, i un caràcter essencialmen t romàntic), van completa•· un J·ecital supC'rh, que va se•· rub•·ical amb obres dt• Mompou i pel Preludi núm 16 de C hopin. Ocs de la seva fnndatió en el segle X\'. vinc ulat en aqut'IJ moment a l'Esgl~~ia ortodoxa, amb e tap es brillants al llarg de la seva història, com la visc·uda a l'època dc Caterina II o t'Om la succeïda a l costat d e Mikhaïl Glinka -que 'a atorgar un nou impuls artístic-. el Cor Glinka dc Sant Pctct·sburg. tambí• c·on!'rut com a Capt>lla . de Sant Pc·ter:.hu\ r.,. t·epresenla I essència de Iu tradirió musi cal rusRa . Al costa t drl seu directo r Vladislav Chern out~du·o­ ko . va C\ idcnciar la st'\'U c·ohc;,.ió com a conjunt , espcctarularitat. ¡ una amplíssi~a gamma dc· rolurs, certament cuc•sadot·s. Vun obt·i1• el concet·t a mh ft·agmcnts d'una obra C[lle COneÏ..'<Cn CD la Seva CSSfnrin a Ja perfecció: lt•s Vespres dt• Rarhmà. ninov. Sole mnitat impulsaclo pel, ca•·actel'Íslics i carismòtit's baixos antb el Sl'u •·cgistre greu t'SJlCf'tnrular. sentiment Cll l'exprl.'s•ió, afinació impe<'ablc i una tècnica de cant absolutamen t depurada i ¡)crfrcla. Només un C\emplt> per comprendre la categoria drl conjunt: les hrccionb dc sopra11et!l, te nors, barítons, etc. no estan disposades dins f•l cor en el seu o ~:dre habitual. Els seus components s· altct·ncn a mane•·n indhidual segui nt un ordre (soprano mezzo, contralt , tenor, haríton, baix; SOJII'nno, mezzo, elf·.) i els t·esultats sonors són absolutament espectaculars. Chernoutschcnk o no eh preocupa dc fer entrn•· una o altra src·rió: la st>va òptica eb dirigei.x quasi rxcl nsi· vament a Ja rralització de dinàmi· ques. a t'e<Tear el misticisme dc le. partitures i a procurar que aqur>IB seixantena dc solistes reunit' rn un cor pubruin desplegar el Heu lnlrnl. La interpt·ctarió cl'aqoesl!l ohru de Rachmàninov. que va ser acom· panyada per la Litúrgia de Sani Joan Zlatozsla de Txaiko,ski i do, concerts per u cor de Borniansk: (rml "''s tlcbt timr l'atr EÒliC qur rió ubrt Dllh rió 1 mrlt F fUl Viva urdt IrD rit' tori \lat pm bri> ha1 11·ri Biw prt•l brr1 d'ol mt•c Tor de tnUI L'E ·<•o ra~ ami Concert dels guanyado rs del Concurs de Cant Jaume Aragall Concurs l nternat·iona l E deI dsegon Cant J aume Ar agall. p<•t· a · òper n. 'o tt>nir les sop ra\' l'US nos coreanes Sung-Eun Kim i H) cjin Kim rom a gnan) adores exaequo del primet· premi per a \ CU S femen im•s. El tenor ,J ac ll ong Mi - tamhé con~à- i el buríton gt•orgià lrakli Grigalash,•il i van eompartir ex-aequo e] segon pt·rrni prr a veus masculines. j a que el primer va qu rdar desert. Pet· la seva part , la so¡u·a no de Mam·csa A s s um pta \>f a teu Vila seca, va o bte nir el segon p•·emi per a veus femenines. Entre d'altre;, p re mis. r i Concurs 'a a torgar tamh~ exapquo el P1·cmi al millor cantant cn ta là a R oba 1\l atcu. ~Iireiu Casa i Vicenç Esteve. mrnh·e que d L(•r('t'J' premi a b~olut va r ecau•·c en les vru s de l 'arg~>ntí Guillermo R omt't'O i l'espanyola Elena de la ;¡lerct'd López. En el concert dr guardonats \'a poder admirar-se r extr aordinà ria tècn ica dr les dues sopr·a nos cot·t'an es. Am h '·Caro Nomc" i " Qui la Vocc" dc I Puritani (S un g-E un Kiru) i " Piangete \Oi .. d'Anna Bolenu i "Adieu. notre petit~> ta ble'' de l1anon (li) e J in Kirn), ambdues van drmostrar que són capaces de t·ealitzar lo la mena de pt·oest's ti'-cniques, amb una afinació impecable. projccC'ió més quf' n otòria, i la primt'J'a d ota da d'una veu d'un color méo; càlid. Però també ~s cet·t que ambdues semblen solll'cposar la tècnic·a a l'exIJrcssió, i va n manca r· c· r rles dosis de teatr ali tat. d'instin t ch·amàtic i d 'apassionumrn t. Del conrt•rt va d estacar la intencnció d'Assumpta Mateu. que 'a cantar amb la oC\'ll \ ' CU Ueuuera i cristal-lina '·\lrin Herr Ma':-qui~;'' de Die Fledermaus d e Strauss, umb una afina<·ió illlpe· cable i amb un encant vie nès ¡•cr·ln· me nt esplè nd id . Ai-ci mah•Lx, el lt'nor ar«entí Guillermo Romrro l 'li cantar ~ «ran instint tratrol. amb una fort; càrrega d' emolh itnt i a mb un fru,;.eig c:ertamro l ?ell la bellíssima "E la solita stonu del paslore'' dc! L'r1rlesiana de Cil~a. Els dos segons prenús ruu ~1· ulllls \ a n estar cotTectes i els trc•s r:w· tants catalan-. guardonats ex-aequo \un can lar l:l un nivell mrs que noto ri. tot palr¡;ant un treb~ll ~·en: li tzat amb il·lusió , constarH'II1 1 vocació. lot tal n11í lo 1 ra Jrc am qu JlÚ! nb¡ pt'l Uit ri Ce en an: lllt e <'gul urg. liriú seu lwn. te~i6 ~~. i Ior~. ini 1bra aln una. pe), .ixrh 11ru. 'iJw. cant ·•·In. 1dre i on, etr. el npoJhi· ln ·ann ton, rl1 nrnl ·upu ); la ln-iimi· llrN esta un eni. 1 ¡rmhlrnws dc l' ¡•scriplura polifònica \·a se1· p1·e~idicla prl s eu ulis111,, 0 ). ticismr, rcl.igiositut, solemnitat , scnlinwnl colpidor, tot envoltat prr ratruosfera de Iu bellísbimu església !Òtira dr Sant Grnís de T on·ocllu , b . •qm· proporcwnu va una I'CVl'l' rt·arió Uru¡¡rra i idònia per· u aquesta ubra parad.igmii tica del repet·tori recull Iu tradi111 usicul ortodox que ció ¡mu•ical del s<·~lr XJ, u lli t's do IeH m•·lodies gregtiC'h. Fabio Biondi, an·an dc la seva gravn!'ió de les Qnatre estcwions dP \l1alrli vu ocupn1· un llor dc pl'ÍJlWr onlre dins els a•·Listes que interpreltn dins l'òptica dels crit<'l'ÏS històrics. Els seus f'lll'cgistram ents d'onllori•d'Alessanrl ro Sca rlalli , com Lc~ lladdalcna o Humaníta e l.u cifero, pmnt•tien que <'I!! melòmuns descobl'issin unes obres que dun111t seglt•ij bnirn quedat inèdites. Aquest és t'I ~rritoblc ten·eny intcq>n•tat iu dc Bi~rnli, més qu<· no el dc• les inter·pretac·ions dc Mozart i Schuhert -en breu hu d'apat·èh.e t·la seva {,'l'avació d'obrt>~ pet· a piano i violí dc l'csmenlut compusitor· v ic•11ès-, i u Torr·ot•Ua amb dos Concertí grossi de Locutelli i Simfonies de Sammarlini. dirigint el seu conjunt, L'Europa Galanle, va constatar que 4Ín ris autors del xvn, i c•n aquest ra~ clt• la prilner·a meitat del ~1n, amb qui r~; troba vcdtablcm ent en el rlr om· PANO RAMA R T e A seu teneny. Tcmperanw nt. decisió. tècnica a caramulls, \ ut·icta t d t• clinàmiques i uns wmpi tc·nclents u In r·apidesa van mur'Cal· Iu tll'VU òptira de 1<'!. lt·c·turcs d'obr·es el<' Lm·attclli i Sammur·tin i. L'Europa Gnlantc é•s 1111 c·onjunl capuç dc pr·ocluir un eqtlilihri de so pcrfectr, un aspeclt• compleme ntat umb 1111 cooceptt· estètic: per la interpn•ltw ió d<' IeM obres Htnmnamt·n t rigcH'ÓS. Fahio Bioncli aposta pel color-, pel contt·ast , pel joc dr pt·eguni<'S i respo~­ tes c•onstant. Bio ncli i el sl'lr conju nl, qn<' at·uhen d c r·t·alitzat• Iu gruvu<lió d e Simfonies dc· Sammurtin i, a més de ser· merament interlocuto rs. són musicòlegs ; la clat·cdat c~n la clicciú de l<'s t•leganls melodic•¡¡ d e Sammartini no s'l~'\plicari o sense Ull estudi pr·cvi dt·lcs obres, fill<' arr·iha fins nlmés mínim drtall, Un any abans dc mot·ir, Schulwr·t escrivia sobn• poemes dt• \VilheLn Miillc·r Die \VinLrrreis c, i naixia un dels t•ic·les més bt•lla de tota la his tòl'ia del lied. Lo poesia i la músicn s 'unific·aven per· descriure' ns e ls paisatges lúvernuls, el vt• nt gèlid, r is camins solitaris pels quals uvan~:u el viatger· en·ant umb els seus recor·d11 de jo\ cntut i el r·t•rafons pennancnL de Iu lllot·t, te ma constant del sru p ensnmrnt. Dim; de cada Fcslival, dc end u temp111·uda de concer·ts, hi ha 1111 <·sdc•\ cninumtt'll el qual es pt·oduei'\ nn u comunió ubsoluta t• ntre mt'rsic·u, Tbomutl públic·. i illlt'-•·pt·ets Quttblthoff és un tlels gt'IIII R Cb('O lJil t~ per· u la inlt'I'Jlt·cta<'ÍÓ liederístíca . Lu SC\ a veu mujcstllOMl dc• bai'Íton br·olln amb H1m time nt, intt'nrió i cliufanilul C't'Ïstal·linu . Angoixa, nol:lliilgill, incerteMt, amor i r CSJH'<'Lt' duvunt dc Iu mor·t , tol inclòs dins I) Il O lllll!lkal Ull i ver· s O([lH'ílt Qumllhoff e ns va comu ni <·ur a mh In se'n veu projct·Lada umh daredut, sol u 111111 òplicu presidida pt•r l'emotivitat , pe r· do lla l' el liCIItit juRI U cadascuna dC' lt•s paroult•s, sem¡u·n sol o un rom un ticismr c ndsudot·. Acompany at ui piano pet· Pel e t· Langchcin , (Juaslhoff vu explitmr· antb la seva veu e1 qu t• vol dir In grandesa d 'uno SchuLt• r·uadn, la pm·t•su de Iu míuút•a, lo pt·ofundita t i rigo r· t•n e l ca11L , j per Kuh t·e d e Lot , qu<' pt·r fet· música In tècoleu Í'H clau , Jlcr·ò q11e el sentimt•llt rcs11ltn Una Sl'lruhe•·tí nd u primol'(lia I. , gràcies 11 Iu inoblidable , mrmm·able pr·ofundüa t del cnnt d'tlll dels mrs grum.¡ liederístes de l'ac·lunlitat , c r·idal u vr upu•· un lloo -sí és true ja no l'ocupa- entr·c <'ls mítit·~ inlè t·pr·ets cie /ieder qut• Lots tt·nim rn me nt. L largs, Uar·guíssim s uplnudjmen tH vn n ucomiacltll' Qu.ast ho l'I.', q ue vu pt'OIItCtr·e tornar· a TorToeUa l'an y vinent. J Mú sica cat ala na del seg le xx a l'or roe lla tOlil do1 •sky per LL.T. ~ Acadèmia de música dc• L Ton·oella dc Moutgrí va esdevenir seu del c iclt• que c•nguany el Festival lnte¡·nncional dc Música de la locnlilat cmpo•·dane sa ha dedicat a la DlÚ>ira del segle :0.:\. emmorcat dins 1n lrmporada el<' concer·ts. La música del nostre segle, majorii.ÒI'Ïumcnl drdicuda a compositor ·s catalans amb Ics seves diver·ses línies estètiqulll.. va collct•ntra r nombt·ós públit', atret pel' la varie~t at de les obrr, presentade s, així rom també> ~r la <¡ualitat dds intèrpre ts escolli~s. El Quartet Granados va obrir· ri t·irlt• amb dues esu·cnrs tl~ Jordi CerrciJó, concreta ment In I~omança en f'stil antic i Perpetum rnobile, ambdues per a violi i piano. La p r·im~ra. d'un lidsnw evocndor·, am b un all·acti u sent it clàssic gt·acres u nnet, melodies que dc1;c~ ansavcn sobr·e un acompanya ment harmònic· summa ment trudicional . Perpetwn mobíle és una put·titur·a qru.• exigeix grans dosis dc \ irtuosisnw. La violinis ta Alu Vo•·oukova -com·guda per· l es seves actuac·ions pri111er di11s l'OBC i desprÍ>~ en l'Or·qucstr· a dl'l Gran Teatre d el Liceu-, acompanyada ul pinno pm· Mac Mt·Ciure, d eixeble tl'Alic·iu dP Lan·oc·ho, vnn resoldre els esculls de Iu pat·titura amb IIIHI diniimica i vistositat summamtml notòrit•H. Dc·l gt·an mt•stt·e Xa\ it•r Mon lsalvnt~r es va int<·r·prelar Recóndita Armóníca, una ohm d'unn bcJlcsa cxprr~e;iva s ublim, ol'igin ult·n l'h a r·monitwció -ni t•xccssh unwnl tt·adicionnl ni. pet· cnntr·a , defugint constmllnwnl d'un ot·ntrc tonal- , i per· sobrr dc tot umb el rrgu Ht au tillii que t·ut·actcl'itz u bono pat·t d e In seva pr·oducció. Les melodies bt·oUen umh espfJl antlïta t dins un discm·s lidc, evot·odot· i descriptiu , dins aquesta joia de la música de cnmbr·a que va t·ebre una interprt>tació ucurada en l 'expn~ssió, en e l diàl1•g ins ti·um t· ntal i e n Iu clat·cdn t sonora per part dels me mbres del Quat·tel Granados. D c France~>e Tavemu Bcch vu nr escollar TempC'raments, uur·a escritu l'any 1990. en què la nostàlgiu, In tendr·(•sa dc cet·tes frasets recrcl.'n unu a1mos fe1·u presididu per In varicHil de colot·s, distribuïts sobre una et·lèctica i sòlida to nstrucció harmònica . Com a c loenda, r i Quttrh•t Grn n udos es vu s ubmergir· en l'I simfoni J'me cnmhrístic dl'l Quartet mím. 1 en sol n¡enor dt> Brulu11s. És unu obra el('( r·epertoi'Ï per u violi, viola, violont•c l i piano, 23 e ~ ... ~ El ~' ¡¡;¡· 132 ~ ~ - El !::3. ~ ~ -= interpretatiu sobre una òptica presidida pt'l t·omanticismc. per la realització de frns!'s cle gran volada mrlòdica i per la dl'nsitat de sonorita ts. Un BraJm1s plantejat amb apassionament, vebcmència i romanti<·isme. E l piano <)utulò del nostre sl'glc tumbé vu tcnil· un Uoc dius aquest cicle de <'OIIr<'t·ts. Miquel Àlvurt'zArgudo va interpretar obres dc Brotons, Manuel Valls, lloms, Rincón , Rodríguez Picó, l\1ompou, Casan ovas, Pudt·ós i Sardà, Vcntull prou signific·u t·iu clel p ia no entoià rn les mans d'un intèr pret que és capaç de transmeLJ·c l'esp ectaculnritut d'una pm·titura com Rakmé dc Sardà. la densitat sonora d' Heptagonal dc David Padrós -atacs realitzats amb fermesa i una perfecta defwkió- i un uticulat ferm i incisiu , clau per rcl!oldre les dificultats tècniques d ' una partitura tan exigent tècnicament com Mil/e Artifex d e J esús Rodríguez. Per ò aq uest jove pianista professor del Consct·vatori Super·ior dc València i amb una r emarca ble can ·era concertística, també va deixar ben clar que és capaç d 'evocat· a ml> un legato t'efinadíssint. amb una sensibilitat indubtable, les melodies sobre harmonies quasi despullades del pt·imer quadern de la Música callada de Mompou. Heus ací un pianista dc gran vàlua interpretativa. El Tl'io Man uel Valls, integrat per Joan Bosch , Sussun e Spendli n i Mercè Hct·vada, va oferir l'estreno del Trio per a flauta, violoncel i piano de Manuel Valls. obra en la PANORAM A e A R T qual es manifesta la sensibilitat, la profunda intcl·ligèn cia i la fa cilitat amb què el mestre Manuel VaUs sabia comunicar, transmetre un discurs. És músicsa d'enorme contf'mporaneïtut, pet·sonal en el tractament har·mònic i d ' una rÜJuesa expt·essiva i melòdica de gr·an puresa , vit·tuts que fan que aquesta pnr·titura si{,'lÚ agraïda d'interprdar i p ermeti un lluïment que, lògicament, els seus interlocutors no van desapro fi tur. La pianista Mercè Her vud a i In t·àpsode Roser· de Castt·o i Puscual van ser les cncatTegades d'estrenat· la partitura Óssa Men~r. guardonada el passat any amb el Premi Freder ic i\fompou de J oventu ts Musicals de Barcelona. Obra d c Dolores Fcrmí ndez-Marín , Óssa Menor agt·upn cin e peces p ea· a piano inspirades en l'obt·a homònima de Joan Sa lvat-Papasseit ; partitura original gràcies al s constants cun vis de caràcter a r aJternança de mt'lodies, de temes obstinats, de sèries dodecatòniqul's, a la utilització de contrapunts, ca dascun disposa t molt encertadament segons els cal·ligrames de Papasseit. El concert es va completar amb dos tl'ios de Martinu i Weber. respectivament, interpretats amb notòri a solvència per uns j oves at·tistcs crue cada cop més mostren conjunció trcnica i estilística en les seves actuacions. El quartet en do menor Per l'art del mestre E duard Tolda·à pertany a l'etapa de joventut dt>l compositor i ja s'hi manifesta la catego- da com positiva, la inspil'ació de (p, melodje i la l'iquesa de tants i tante, obre:. del seu catàleg. L'Orque,lra d e Cambra de l'Empordà. lliri¡rida per Ca d es Coll , va obrir el seu roncel't am b aquest quartet romànth• evocador i suggestiu dc Toldrà, uru; partitura d ' un li t·isme cnJiut•mndor· interpretada sota un criteti enrcrtudamcnt t·omàntic, amb respit·a¡•itm~ entre frases per preservar la eva claredat f01·ma l i la sensacional inspiració. L'estt·cna a Catalonyu clt•l Concert clàssic per a piano i orquc.1tra de corda. dc Delfí Colomé vu tenir com a solista Miquel Fun{•, un artista idoni pet· oferir aquesta obrn que juga amb harmonies del tot rcfi. nades, amb progressions de gran bellesa, en les quals pet· sobre dt: lot sobr esut·ten els constants dinl<·gs entre onrucstt·a i solista. La viRIOiji· tat p t·imordial de la partitura rau eu aquesta uh ernança de diàlegs, en què frases musicals exposadrs amb natur alitat. entre les quals no falten citacions a ls concerts de Chopin, brollen amb una espontaneïtutllon· ble, clins el constant atractiu dc In par titUJ·a. Lo segona part del l'On· cet·t de l'OrquestTa de l'Empordà l'li estat· monogràficament dedicuclu a Serenata per a cordes dc Joscph Suk, en una interpretació (de~crip· tiva, controlada en el so. mutisndu, evocad ot·a del caire nacionalista bohemi de Ja partitura) en lo qual t'$ va posur de manifest la línia usccn· dent que la formació ha m anti~gut en aquests sis anys d'història. Es n dir. un bon romiat. .z per l l tion! una Co11c dr ~ in ter pian Rad i la F pian meDI tècn enve Polli amb mo ble i L! Ca ta dels se ve: panJ mon d'.\a Zilh janç brill rom: rud d'ur rom inte1 ra, Tres estrenes en un concert N o és gail'e corrent que un mateix concert oferew tres estrenes. Això és el que va passar a Torroella dc M.ontgri el dia 22 de juliol i els protagonistes de r e.sdeveniment van ser, pel costat creatiu, Gonzalcz de la Rubia , J ep Nuix i Albet·l Sardà . Segles quintets seus van ser atesos per una formació a típica -violoncel. violí. flauta, clarinet i piano-, instruments del quals van responsabilitzar-se, respectivament, cinc instrumentistes catalans joves des tacats: Lhús llerus, Santiago Juan , Bernat Castillejo, Ot·iol Romaní i Jot·di Masó . L'ap osta, no poc an·iscadu en tots els as pectes, feliçment va constituir una vetllada d ·un gr a n interès, també en tots els aspectes. Les obt·es notwades van "arr·ibar" bé al públic, i els in ll'rprets, que van completar el programa amb dos h-ios de Milhaud i de Martinu, van demostrar una categor·ia tan esperable com reconfortant. J ep Nuix va bastir a Variacions, evolucions, imitacions un suggestiu discurs, j ugant amb un tema de PurceU i servit en un llenguatge molt cla r, molt ben elabot·a t i atractiu . Gonziílez de la Rubia, jove compositor amb una trajectòr·ia formativa d eutora d el món magiar, vu oferir una Suite torroellenca que acusa una r lm·a influèn cia d ·uns r eferents qu e van de Bartók a Scriahin. Obra dc durada for ça llarga, d ·un acusat lirisme i t·iqucsa tem à tic a. r emet una mica a l món del '·nco", com a idea genèrica d 'un Uenguatge consolidat. El Tloloc és una obro fOJ·ma lment més ambiciosa crue lf's ante- riors, en la qunJ Sardà jugu prr altra part t'll unes constants d'tlllll música molt int!'rioritzada, d'arrel expr essionista molt elaborada també com a llenguatge, molt <·omplexa en la st•va cslructura , fet qur atorga a aquesta composició unn substantivitut ben notable. Jordi Masó. Oriol Romaru, Bt·t·nat Caslillej o, Santiago Juun i Lluís Heras també van inte1·prelllr la Suite per a violí, cioloncel i piano de Milhaud i el Trio per a flauta, violoncel i pia11o dc Mar tinu. E l rigot· i la qualitat del seu trebull va wnir molt a l't\llrC amb el resultat ta u feliç del c·oncert. Amb eUs tt·cs obres noves l ' Ull tenir una lectura rigorosa i c~,ut•la . mentre que la interpretacJO ro· dona dels dos tl'ios acabava ~~ posar el colofó d ' una demostru<·to de considentblc classe inter·prrtntiva. e .J .C.C. - 1 posi ges cent arpt la Ol mi pOO I dril! tuls fil J man arrc d tE >t'lis púh dels z ton biOt n. fav( dur de U et el'· e Ie- te, :ra da •n- ie, na or tava 18- leJ va un ra fj. :lli Iol :gs sien ~ nh ~o Jl, •a- la va a ph p- .a, ta es nul PANORAMA e A T R FESTIVAL CASTELL DE PERALADA Zilberstein, Ros·MariJà i Bocca com a figures per LL.T. a pianista Lylia Zilherstein ha t·ccollit l' r sKèntia de l'est·ussa. pianística cola Mitjançat Ics seves gt·avueions - com la dels Quudres per a. una exposició de Mnssorg sld., el Co11cert per rt piano cie Gl"icg, ob•·es de Schubert o In pantdigrmllica interpretació dels Concerts per a pia110 núm. 2 i IHÍm. 3 de Rarhmòninov nmb Claudio Ahbado ila Filharmònica dc Bcrlín- a4uesta pianista s'havia guanyat l' aplaudiment dels melòmans. Con<•t•ntra una tl-rnica des bordant -sen se r·es a en1ejar de la d ' un Gavrilov, un Pollini o un Zimct·mnn-. combinada amb una sensibilitat fona mentada en on fraseig deliciós, delicat. arnable i comunicatiu . Lylia Zilber·stein va debutar a Catalunya precisament amb el segon del3 de Rachmàninov, una de les .eves obt·cs predilectes, sota l' a<·ompan ynmcnt de la Roya l Philhat·monic Orchcstrn i la direcció d'Antoni Ros-Marbà. E l talent de Zilbcrstcín va qu edat" pa lès mitjançant UJHl versió csp ecta cuhu·, brillant, enè•·{,'ÍI:a i p•·ofu nd ument romàntica del concct·t. La seva actitud pianística està mo.l t en la línia d'un mestre com Sviatoslva Ríchter, wnscenciada que el que •·ealment interessa és l'essència de la partitura, aprofundit· el missatge del compo&itor; però, a més, en els pnssat~êS més majestuosos -com el tema ren tral del pr·imcr· moviment- o els arpe,ois inicials de I" 'AJieg•·o scberzando·', arrenca unes sonoritats reritahlement impactants pel seu alt poder evocador. La dl'licadesa i tendresa també for men pnt·t dc les virtuts de Zilberstein; el legato mostt·at tn I'"Adagio sostenuto'', la seva manera de fer can tar· el piano, van arrodonir una intcrp•·ctació en què el temperament, Ja vt-lwmència i la ;~nsibilitat van fer l.es delí:cies del públic que va assistil· a l'Auditori delsJardit•s del Castell de Perala1la. Zilbcrstcin vn cstm· llcom panyada correctament per· la Royal Philbarmonic i un Antoni Hos-Mu•·bà que ta ofe•·ir una direct'ió semp•·e en ~vor de la intèr·prct, encur u CJUC orant el primer movimrnt el volum de so de la form ució va rcs u]tar excessiu. El concert es va ob.-ir· amb - • ' · escenll'a t1 "Sche rzo., d e 1a musH'a L Antoni Ros·Marbà La filla del marxa nt, que l'olumnl' d ' Eduard Toldrà va dirigir a mb total i absolut coneixement. El nwsll:atge d 'orquestració de Toldr·à. la gràcia dels temes melòdics i la pct·fecta d efinició per· port d<· l'onpiCt!trn de cadascuna dc les mclodirs que h•·oUen amb naturalitat en Plt•·auscurs dc la partitnr·a van se•· un 'l•ra del record del tot emotiu a la fi& compositor. La Sintfonia nlÍm. 4 dc B1·ahrns ocupava la segona par·l d1•l ¡wog•·nma , ona partituJ'a -com és sabutd'una tècnica complexíssima i qu<• t·equcr·eix una absoluta conjunció dt• criteris entre orqucsll·a i di rector·. Ros-Marbà , amb una orqucstrn dr cot·dcs conjuntades i de so vellutat, d ' unes fu stes d ' un timbre dolç i acurat i un metall enèr gic, va plantejHr un Brabms decidit. profunda - mr nt a passiona t -en especial en el mer nH·Iló¡, tema irticial dc l"'Allc{,'l·o non tr·oppo"-, tot t~ ns amblant p er ft•l' tam r nt l'entretchjt ha m1ònic de l'ort[UI'Strarió hrahmsiana . Va se•· un Br·nhms d en'!, hriUant. eloqüent i n pu~;sio nndauwul r·omà nlic . una n·•·sió de Ju Qttnrtu q1.1 C serà r ccor·dnd u p•·ec·iAament pPr la conjunció <·utt't' dh·e<·tor i orcruestra majestlJOsu i per Iu du•·a <kfinil'ió del missntg\~ . Un Bt·ahms meravellós . 1~ 1 ho llet tumbé va oc:upar un lloc clins In prognunadó dc P eralada. S'c·s pN·nvn In p1·esència de Julio Boct·u, d gnm balllll'í argenti va pt·oposu•·-nos, al costat del Ballet Arg<·ntino, un programa que amb ro n' ogrufics dr Balancbine sobre mÍJHil·a rlr DOJúzctti i d e Petipa , sobn> In suite de Don Quixot de :\1inkus, va tenir el seu punt cabdal 25 e t•n ¡•ls tangos de compo!iitor~o i corcòg•·ufs argentins. Bor1•a Í'H un ut·Listo lJllf' umh la s1•va pt•ètwn<·iu Hohn: l't•sccnur-i és capaç dc l'l't:ut· uno utmosfera. Moviment!! {'l<•gunts, rcfinunwnl en el gest i un ped'rrtc u<'ol>lnmt>nt amb Iu pt·inwt·a hallul'ina Stcfunio Vallone vun dt•ixat· ben clara uno de les »~''es Jll't•minsc!>: guudit· ballant. Com ell malÜ\: no dubta a recon~i..xpr, t~<·nicamcnt és prt·frt'lc ( especta<·ularitut i pr·crisió uhsoluta en les cor<,og•·afies de Bolanchine i Peti pa), p erò, u més, té Iu virtut de transmetre un missatge amb d gest, amh el pci'Ícf:le estudi del moviment. Boceu i el n·duïl pet·ò ¡¡elt•ctr oombt·e dc ba lla r·i nH que integren el Ballet At·g<•ntino 'an cil•mostrar que tant en pat·tilut·es l'lii~osic¡ues com en cor·cogt·afies noyc,, el lleu talent st>mhlu no trnir límit. El ballet dc Novo:.ibink va pt·ebt•ntar-se a Peralat.lu amh un doble ¡wog•·u ma: Sp a rtac1ts i t'I cc•ld•èrdm Llac del.s cigne~ en la c~lo•br·e coreografia de Marius Pt•lipc• i Lcv Ivanov prepat·ada p•~ t teatre Mavrinsky de Sant Petrrsburg ara fa cent anys. El baUet i on1ucstra dr l'Òpera de :\fo,osibir-<k, amb direcció d'Alexei Liudrnilin van oferir una ,-er:.ió més que t·orreeta del haiJet de Txaikovski; els memlH'cs de la compan) iu tenen una qualitat fora de dubtí~, umh twa sincronització absoluta gt·à<:ics a una tècnica del tol dcpu t·ada - un fet evidenciat en passatgeR com l'entrada de la reina o d1•l moderaLo de lïnici de] quart acte. Però qui rcalmrnt ''a impactat\ 'a recrear el clima que demana la partitura, va set· l'Odette de Cecília Kerche. L'rlegànria del seu movimrnt és absoluta, bé sigui en <•ls pa.;;sos u clos, bé en passatges cspcctucu lat·s com I'"Allcg¡·o agita to, drl quart acte; la seva expressivitat, l'rqnilihri i la cohet·ència dc moviments e¡;tan dotats d'una pla~;ticilat ab&oluta en crnè la tècnica semprr està aliada amb tot el que significu &cnsihilitat dt> moviment. Cal remarcar l'actuació de Roman Rikin, un Príncep Sigfried de] tol <'OO\ incent, l'li què les e~-pressions de reliritat, desesperació, angoixa i pas~oió amorosa quedaven un i altre cop reflectits en el seu ball. El momen t més vistós de la producció - dòssicu dc r·ap a peus- va urribut· amb el ~t'gu i t de danses (hongart>ses, cspanyolm., r·usses, sar·des) dt'l tcr·ccr acte. Va ser un Uae dels cignes dis¡,'llíssim. que. a més, 'a tenir la virtut d e tenir acompanyament on¡uestral en directe. PANORAMA R T e A FESTIVAL PAU CASALS Música el'alt nivell per ALBERT SOLÉ U na de les pr·incipals manifcstnl'ions que sobresut·t dc la vida cultural del Vt•nd•·cU, a la comarca del Baix Prn<•clès, és, sense cap mena de dubte, la celebració del Festival Intcr·na<·ional de Música Pau Casal:>, c¡uc aquest estiu ha ardbat a la seva qltinzcna edició en el marc de l'Auditori Pau Casals, a la platja dc Sant Salvador, el VendreU, entrn t•ls mesos de juliol i agost. J a des deL! ~ocus inicis, els organitzadors del Ft>stival van intentar donar-li un caràcter definit en què, sobr e l'àmplia gamma de possibilitats inslrumrntal,, de~otaqnés l'actuació de violoncel·listell, eu homenatge a qui vu ~:>er el músic més important dc la seva i'poca i que va sabet· impulsa¡· a bastament aquest instrument et:~ tublint - n e les bases tècniques, aquest vendrellenc universal que fou Pau Casals. Així doncs, violonccl ·listes com Anner Bylsna, Lluís Claret, Philippe Muller. Ma¡·çal Cen•era o Jean Deeroo:., entre d'altres, han contribuït a traçar aqucbta línia d'actuació tot establint un clar nivell musical de prestibri. El concert inaugut·al es va celebraJ· el dia 15 de j nliol i va anar a càrrec de l'Orqucstt·a Simfònica del Vallès i el violoncel·lista català lluís Claret. Amb un bon ct·iteri de programació, la primet·a obra que va interpretar va !>PI' la sardana Sant Martí del Canigó d c Pau Casals, instrumentada únicament per a la corda i que l'orquestra va executar p u.lcrament i impecablement. r..; obra següent fou el Concert per a vwloncel d'En ric Cnsals, una obi'U no gens freqüent en el repertori dels cel·listes, de la qual Lhús Claret va fer una versió acuntdu; va tocar amb la sobrietat que el cur·acter·itza, sense fer cap gest inútil o innecessari, dotant el st>u in ~tr·ument d'un volum de so impressionant i clarificant amb una puls urió segur a alguns fragmen ts del primer temps que l'orquestr·a, du;igido per Jordi Mot·a, no va acabar d 'assolit· nrnh ¡·In· •·edat suficient. E l segon concrt del cicle tambíanava a càtTec d'intèrprets cota laos. El dia 22 d juliol 'a actuar el Cot· dc Cambra del Palau dr la Música Catalana, amb el piani,ta J oM'P Sur·inyarh , dirigits per Jordi Casas. Tot el programa va r>lar dedicat a .Johannes Brahms. exrrvtuant el motel que tancava el concert , O vos omnes de Pau Casals. Aquest concct·t va ser intens. L'afinació exacta del conjunt, l'r· qui[jbri d c les veus del cor, una dirció clara i una gran riquesa e\prr•siva, van anar creant tm ambient comunicatiu entre intèrpret> i públic, que va anar in crescendo a mctilll'fi que a' ançava el concert. Per això va ser molt xocant escoltar O vos omnes, obra d'una gravetat mística ac-laparadora, després dr. les Cançons gitanes, op. 103 dt• Bt·ahms. En tot cas, va ser w1 dt•tull a ag.. nit· a Jorcli Casas, el qual l'nS va fer gaudir dc la seva direcció i dels resultats que tt·cia del seu cor de c·amLra . així com també l'acom· pnn)amcnl al piano de Josep Sudn) arh en un repet·tori que plan· teja diversos problemes rítmic• t¡ur va saber solucionar a la perfecció. E l dia 29 de juliol va visitar J'Auditoi'Í el matt'imoni Jean 01'· ct·oos, violoncel, i Danièllc Dcchcn· nc, piano. A la primera part vau inlN'pt·etar la souata Arpegioae, op. post 128.J. dc Schubert, i Iu Sonata r mi menor dc Brabms. El fet dc srr un repertori concrut va crear. d'eno ., el trada. una cet·ta distensto en públic. Però així que <>I duo ' 3 comença r a tocar. hom es \'a adonar que aqueU concet·t no seria un c~n­ ccr·t. més. E l timbre del violoncd 1 ri so dc Decroos va sorprendre, sohn·· · tot en l'ls aguts, que douunnva •nmh. una gran tècnica, r esolent tots cJ, . , · an·'· unu )lii SSU t"CS Vll'tUOSlSllCS w nnturat:>litat aclapara d ora. I1,_ la ~ego· na part, la Sonata per a do/oure1 sol dc llindemith. i La Sortata op. 119 de Prokofie\', foren jguulmrot s uggct·cnts, ]Jcrò menys agrru"dr'• ¡wl públ 1trs INIU Lt diri¡ wr Am~ turo W'ag d'El núm dem ri tm l-fCC prec 1lol' va ! t•ntr ~ion l'liCi Sint rn r una 'Obt què rece pri.l E intr tlia . Sah ra s Jor; pen mol do 1 pre res¡ va 1 per. t·a~~ dc 1 tPrl mé.. del op. Or. e PANO RAMA T e A R J 1}(). ·Iu- lbé tn- · 1'1 la Anner Bylsna bla tar pí1hlir d'estiu, de pwccdènd e¡¡ direrscs i que agTuci.x obt·cs més as- f )I· 'l'flllible~ . on- La London Simpbony On·hestra, diri¡¡idu per Chris topbcr Adey, va ser el plat més fluix del Fes tival. Amb un pt·ogramu ambiciós, " Ober tura" dc Els mestres cantaires de Wugncr, i el Concert per a violoncel d'Eigar -1 a pa t·t- i la S inúonia núm. 2 de Rac hmà nino v, van evideuriu r proble mes gre us d 'alinacib, ritme, cquilibr.i entre les difct·ents !l'ccionR de l'ot·ques tra, excessiva preocupació per la partitL11·a , que el violoncci·Lista català Ama u Tomàs l'a sulwr campcjur aml1 dignüat i entrega tot sobrepassa nt les indeci>ioo" Ol'C[Itestrnls i ofe rint una exerució l'iva i il·lus ionada. La Simj'o11ia nlÍm.. 2 de Rachmànin ov, en canvi. va ser com si l a interpre tés una nitro orqucstl'a, molt millor·, sobretot en el tc l'eer moviment, en quil director i músics van semblat· reronrWa r-se dr les frivolitats de la primrru part de l concert. . Els dos coneet·ts següents van ser· mterp retats per músics ca t.ulans. El dia 5 d'agost, la Cobla J ovenívola d e Sabadell , destacant- hi la seva tenora solis tu, Enric Orti, i el flabiolail'C Jordi Figa ró, i ri dia 10, el pianis ta penedesenc. J ordi Camell, pPrsona molt estimada al Vendrell , que té el do dr saber posa¡· en les seves i.nter·la bcrran humanitat que pretacions • re,prra el seu caràcter. El públic el ra ~ebre amb un gr·an aplaudime nt, pcro en lloc de sentit·-se "com a casa'' li va pesar la responsabi litat de tocur "a casa''. evidencian t una eertu pn~cipitaci6 en els fragments nrés l'ir·tuosístics de Ja pL'imcra pari delcom•ert, amb Iu Sonata nrím.17. 31 núm.2 de Beethove n , i la ~nata ntím. 2, op.35 de Chopin. nh Ics quao·e Balades op. 10, dc rd i ¡)¡,, m. l'e- tirescot 1 n ·ri. tar tat les d~ :all ói ;or lli· .ep lll· ¡ue .ar )e- •oao 'P· ]l' ;er ·o· el va 81' O· el ·enb ':6 18 'O· :e/ P· nt ,e) ?' Br·amhs, però , va situat' lt•s coses al seu lloc, amb unu pulaac iú molt ncnradu i una inspit·ació musical qu(' transpua sensibilit at. Va saber· comuniear· amb el seu p(rb1ic, i aquest Li ho va agnür a bm;tume nt. El dia l2 d ' agost, e l com·ert vn anat· a càrrec dt• l'Englis h C hamh r t· Orchcst t·a, dirigida pel vioÜJJistn Rodnoy Friend , 1111 pel'sonutge amb una nwnel'a d r tlit·igir molL particular, i una ma11c r·u d e tocnr· el violí que cvidcnciavu un {,'I'nn virtuós. Si e n In intet·prctuc ió de Iu Sonata núm. 1 en sol major. de RosNini, i In Simfonia nLÍm. 9. "S uissa'' dt' Mend!'ls!!o bn, ol treball dni conjunt insu·umen tal vu sct· d 'una gran pulcritud, l'acte mu ~ical va nrl'ibar ui seu punt àlgid <· n el Conrrrt per a uioli en re menor d c Vaughan \Villiams, tant pt•t· la precis ió tilmica. el fraseig i l'entrega dt• tots els componen ts, rom posant dc manifest pet· què mu; trobà vt·m da vant d ' una de les mil lo t·s orquestr·es qu<· hi ba actualment . E ls Petits Cantors dt• Praga "Radosl" van oferir un con~erl (Jiu 17) en el qual allò millor va ser la interpretac ió dc les cunçons p opulars txeques, amb les quals van saber comunicur· una emotivitat qtw flu'ia dt• forma natw·a.l de la pròpia mane ra dc ser· d<·ls joves intè t·pre ts, entre infants i aclo1eset•nts, que cons titu'icn el gt·up. Recordo, pdncipalment, la cançó L'aig11a corre, corre, en La qliiii una sopr·nn o solista anava cantant s obr·e un coixí dr veus u boca closa que feia esbon·onar. l{,rttalment, va ser n1olt espectacuJat· Iu vet·sió del Kirye de He nk Badings, obra cnrregada dc dific ultats d 'afirració que van t·esoldre amb eficàcia. En canvi, el Sta.bat Mater de P c rgol esi i A Ceremony of Carols de Bl'ittt•n , van JHu·tir cert es il'l'egu- laritut:- de dit•t•trió, nixí t'lllll tumh(· d 'un nt•ompnn) uutt•nt (piu u o i pinno cll-rtrit•) por adt>q unt. Ln pianis tn Alida dt• Lut'l'lll'hn en'l 'a 'isitnr e•) ilia 19. '\quest Hl sr1· un ronrt•rt lllt' mOnlhlt>. \mb un progrnma intP¡rntt pet· clm•s Sonatt•s dd pm·<· Anto ni Solt't\ J11'11111~ . 15 i 2 1, Si.~ danses e.~panyole.~ dt• GI'Unado~, i t•l Carnaval, op. 9 d t• Sc•humunn , la pinnis ta bu t't't•luninu vu ft•t· 'ihr·n r un 1111tiitol'i t•ntn•gal dt•Jol eh•l pl'inwt· monwnt al st•u tu· t. Prt•t¡tu'. \líciu dc· LntTne hu és d'nquellc~> nt·tisll's qtu• s'apnrpt•n u In lliiÍSil'a nm!. Ull l't'li p<·r tt• ubsolut i u la vcg:ndu umb unu grun modèstiu c¡ue no fn mé-. t¡llt' potl'nrinr In St'Ht intt't'pt•t•ln rió fi nHn cxlt't'lll!! qut• poqu es n~gudc11 t'!! do nt•n en 111111 Mtdn dc t'Oilt't'l'l !l ¡w l seu a lt nivell tl' intt•r·pt·rtnr ió. Ln nit dt'l cliu 24 t nmh(> va st•t· espt•c·iul. MnlgJ'tll Iu nil ll•mpestumw qlt<' f piu, l'Auditori c r11 ple• cic go m n gom f H'I' escoltm-, una q·~nda lllt'H, .Tenn Pict·rc Humpal , tot i que t•n nt¡ut•J>tu ocasió va uc ltuu· mé-R oom n din•t•tot·. L' Ot·qucstt·n t•t·eo t•l ~; Hungudan Vit·tuosi. amh t•l nautis t u cnt ullt Claudi Al'imany. El!; U11ngariun van muni!'esttii' ·Ac com 1111 conjunt en trcgnt i convençut de Jt•¡¡ SCV{'li possibi)iln ts, l'XIII'tt'!l t•n èJ t,elllfiO i l'afimwió, s i hr l'c r¡uilihl'i de vt•gudes CM dccantnvu pt>t' un excé" d t• \'Olu m eh· ls pl'ÏnH·t·s 'iolins. tot i fJIII" d 'una forma t·it-rum8lnn rial , 110 pas n·guhu-, i unu romperwlt·at·iú amb els Aolistc!!, ta nt e n c>l Concert p er a dues jlautes tlt• Cimat·os a, corn en el Concert per a flauta , K .313, dc Mozut·t que Claudi Arimuny va intc¡·pn•lnt · umb 11nu gran musica li tal i clart•tlut dc !tO, sota la dircct·ió de RumpuJ . Amh (•I púhlic· lliurat, J . P. Rampnl va inlt•t·pr·etnt• I'Andtw te i Hondó per tt flauta K. 315, de Moznt·L, i acabà dil'igintla Sinlfonia. núm. 29, K. 201 dt>l IIH!lt'ÍX contpn!lilor . Mulgt·at c•IH anys, J. P. Ram pul con tinua essent un gran mús ic i un gra n comunicadot•, J oa n Ruhinut , piano, l~vn Gnwbin, violi, i Vit·h>i nia Put·ntmon , soprano, van poHu t· punt i final ul Festival amb un conccr·t monogràlïc· en hnmenntge u Eduard tolth·à. Rt·~u miot: hu estat un Festh ui amh ut·tistes impo t'tanls i resuJtatR importnnts , amh tmn bonn nssis l(: ncia de l públir l'n tots el l'onc·erts i l'n el qunl s'ba p ogut gaudir· d 'un no mbre s ignifica tiu cL'artis teH t'ata l an~. El bon niveiJ qualitatiu, en general, dc tot el Festival, el convet·teix en un dels màxims exponents mus icals que s'ofc n·i xen dut·unt l'estiu a Catahmya. e PANORAM A T e A R Marie Mc1aug ltlin, inici de luxe a la Scltube rtiada per J.C. a so pra no Marie M<~ La u g­ hl in va ser l'e ncan ·cgud a d 'ohr·ir· de IU Schubt•rt íad a d r Vilabertran q m· un any més oq;nnitza Joventuts Musicals d e Fib'ltrrrs i que un an y més també fa 111111 pt·oposta d e progr·amació tl'un inte rès i una t r anscendènciu r·r ma r cables. Soprano j a coneguda p els aft•c·riona ts liceialt's, r~ tracta d"unu ar·ti'ita intrinsccanw nt importa nt q ue ha bastit el seu pr·c¡,tigi esp eriulnwn t e n el camp dc• l'òpe r-a. J Ja refe r·ènciu és oportuna a l' hor·a de jutja1·-ln duvant 1111 n·pc rt01·i liederístic. No insistiré en e ls tò pics de les dificultats i exi gèrw ir!. ta n especifique¡., q ue comporta a<¡uest gèner e. En ell d canta nt es tr·oha lite r a lme nt nu davant l't>xpn'ssió, seru;e c ap a ltra arma qur lu dc Iu seva sensibilita t. É s pe r a ixò <pte essent corn va st•r L ~ -~ e el' me r·itò r·ia l'ac-tuaci ó d ' aquestn illustTe cantant, no a1·ribà ah¡ ni vells d'excelsitud que hom podia t'Spet·ar d'ona a rti¡¡ta que h a t repitjat els escena r ih opcd s tics m és impor·tanls del món i ha seguit Ja b a tuta , enll·e d'altr·cs, de Be rns tein , Ahba do i Haitink i Cflll', a més, es troba e n un moment mo lt feliç de la seva catTct·a. Partic ulurmcnt incòmodt' t•n t'ls set pt·irncn ; lieders de Franz Sclmbe rt -gra n pr t·ill començar el pt·ograma amb nqllestes joies- 'a ana t· ""entrant " ¡wo¡,•r essivament e n el recital fin s a (•levar-se anili una a utor·itat r emarc able en els sis datTe r·s lieders de Ridtnr·d S tt·auss -en els quals es va pt·oduir un ni vell <I" ide ntifica c ió rn olt d 'agr air-. to t passa nt p e t· u ne& ' ersions de temes de F auré i de Wolf tnn corTectes com mancade d "u n uutè ntir interès i pp¡·soualita t. 1 cr ec que 8lJU CSt te1·me darTr r és especia lm<·nt ¡•uhrla l. Si Ja dime ns ió exp t·essiva és essencial a l'hora 111• fer front a l r·rpc t·tori, aquesta no es pot assolir s ense el recurs a un nervi creatiu pro pi, personal. autèntic, no deutot· de cap t·efe rència. Els lieder. més que no conectes, han dr ser inte t·prctats amb una plena identificació pe rsonnl, afectiva i efusil•a i amb uu suhs tt·at d ' espontània naturalitat. I és per aquesta banda per on Mar·ic Mc Laughlin no va potlrr s upe rar 1· escull del seu programn. Hi havia més afany de fer que no autèntica assun1pció natural d'uns continguts musi cals que, en at)Ue!il ca s , hi ins iste ixo, van se1· més llegit~ que no a¡¡surnits. Que quedi clor, definiti vame nt, que el concert va tenir un niveiJ no table. Però no la grandesa cspe rahle d"una ar tista tan gran com és, sens duhte, aquesta soprano . Parlar d' un acornpn· n yamenl ide al de Roger Vignoles ¡·esuJta gairebé gratuït per tunubso· lutament JH·evis ible. ;;r ptr ' l. ;is!. ,¡eg• estr Ioc f per 8ll 4 Ger ra l ral Het rué1 sab CÍOI pre ~~­ res mo nm Km lles 132 ( PAlAU f~-~ ~ l L~ iOO 13 OCTUBRE'95 dive ndres, 21 h. Co11cPrl inaugural 14 OCTL'BRE' 95 21 b. 26 OCTUBRE'95 dijou¡¡, 21 h. P1·òx im~ conce•·ts: ya( vat rep fest títc és t Palau de la Música Catalana gra tio P/-J/LfiARJlJON l A ORCLJES1'RA. ANDRA S SCHTFF, piano. I l'tl Dir: GEO RGE CLEVE . res al¡; da, PHILIIA RUONJA ORCJJ ESTRA . ten Ai\DRAS SCHIFF, piano. Dir: GEORGE CLE VE . Integral dc concerts pet· a piano de Beethoven (li). d·a I SRAEL PHILI-JARMON TC ORCJ'IESTRA. Dir: ZUBfN MEHTA. S imfonja núm. 6. ' ·Tràgica"', dc Mahler. 28 OCTUBRE'95 dissabte, 21 h. do V TEMPORADA DE CONCERTS 1995-96 Integra l dr concet·ts per a piano de Beethoven (l). di<-~>ahte, ren JLO,'vA T OKODY, soprano . JOAN POJ\'S, baríton. KEMAIJ KHA N, piano. Verdi. ACADE/IfY OF ST. MJIRTIN IN-THE-FIELDS: PEP/~ ROMERO , guitarra; <Br: KENNE'rH S LLLITO. Mozart, Rod•·i~o. Bn•·tók, .Mendelssohn. (4 de novembre. 22 h. ). CA ROt l' L\'ESS, soprano. 11 '1 RREi\' JOir ES. píuno. Rossini. Beeth oven . Mozart. StraiJ!>s. ( tl rlt• 110\COIUI·f'. 22 b.). KJBDLITZ CH.AMBER ORCJIEST!Vl , COR DE Cll il-1 8RA DE PIIJC (patrocinat per Caixa de Cu tulunyn). Dir : DO RON SALOMON. Prokofi ev, Hn ydn , Mozart. (26 dc novcmb•·e, 21 h. ). ~lc de ha In f I Ot aI un COi de he an tal l'i e PANORAMA e A T R FESTIVAL DE SALZBURG Mortier i l'o1111Jra cie Karajan de •es rvl no er, ser i {i. ai lu- Jer :!er na. no lOS est ~ls ar, ' 'a la sta esJales so- per PAU NADAL S embla que aqucst a11y el Festival de Salzburg, en el seu setantn-cinquè anive•·sari, ha batut •·ècords d'as.istrncia i de r eca ptació. Aquesta ¡egonu cireumstància no és gens e0tru nyn, perqu u els pt·cus de les localitats són molt alts. Malgrat toL , però, contll1Uil la polèmica que va aixecar la filosofiH progrumador·a de Gerard Mortier, quan l'any 1992 es va fer càrTCC dc In dil·ecció del festi,·al. tot succei nt el règim del nútic Herbert von Ka•·ajan, el qual , a més, era fill dc la ciu taL Karajan va >aber mantenir les millo•·s ll·adirions del festival, en una poülica dc prestigi, la qual, pt>l'Ò, amb l'ajut de lrs grans multinacionals del disc. n"tà un xic lHHJllilosada. Ili ha molLs, pe•·ò, que cnca•·a recorden nmb enyo ran~a aquells anys de 1\arajan i el seu firmament d'estrelles dc la intm·pretació musical. Gerard Mortitw, sens dub te, ha renovat la programació i Ics pt·odu ccions) tol ventilant una mica el festi1'111. Es ben cert , però, que han minl'ut les estrelles, soiH·etot en els repartiments do les òperes, però el festival continua p rogramant també títols t•·acliciona ls, el nivcU musical és sempre moll alt i la prc>sèuciu de grans di•·ecto•·s d'orquestra és mantinguda. Les ratlles que segueixen fan referència, només, a lrs tt·cs primeres òperes del festival i també a alguns dels conrcrls que, ol voltant daqncstes re¡H·esentacions, van tenir lloc en els pl'i1ners dies del mes d'agost. 1e Nozze de Fígaro cie Harnoncourt Aquestes Noces, a més dc se•· de Mozart, han estat també les Noces de Nikolaus I llu·noncourt, el qual ha aprofitat l'avinentesa per parla•· malament de Knrajnu, toL fent la rosca a Mo~·timc •·, el qual, una mica 8 In f01·ça, vol fe1· dc Ha r no ncou•·t un nou ídol del festival. Una de les co·cs bones qur enca•·a té el Festiva] de Salzburg és que, almenys prl que be vL~t en ]e¡¡ tres òpct·cs d 'aquest any, el di•·crto1· musital és més pr·o':'_gonista que el dil·ector d 'escena, a ltnrevés d'n Uò qu r succeeix en Cheryl Studer molts altres teatres . Luc Bondy vn fer tma bona regia, fent lliscar molt bé l'acció i amb una il·luminació molt encertada. També va incloure algunes inevitables audàcies. però r i protagonista va se1· Harnoncourl. Les seves Noces potencien l'aspecte dramàtic, a vegades fin s a l'exagc•·ació, com en la distorsió dels recitatius, que en molts moments fa amb connotacions gairebé ve1·istes. Els temps són , en general , més lents d'allò que és habitual i, en definitiva, aquestes Noces són més seques i tristes crue no pas h•·illants o escumejants. D' acord amb Ltna parl d.e la política actual del festival, la Comtessa i Susanna eren dues artistes moll poc conegudes. Solveig K r ingelhoi'O va fer una Comtessa més jove c¡uc· no at'istocràtica, amb una bona veu i una discreta Línia musicaL La Susanna de Dorothea Roschmann , també molt jove, estava moll ben vista i també molt ben cantada i intet')lretacla (potser va ser, clel quintet d e personatges pr·incipals, el que va t•·obar una intct·p•·etació més adient des dels punts dc vista vocal i escènic). Susan Grahum va fer un molt bon Chrrubino, tot i tenir un físic no precisament de xicotet, i cantà un ·'Voi che sapete'' d'antologia. Ducs veus importants van interfH'etnr Figuro i el Comte. Bryn Terfel vu ser obligat a fe1· un Figaro molt - mussa- p r·epotent, però la veu és mngnUïca, canta molt bé i, a més, vu sn b<:w adap tar-se molt bé a la nuwcrn NI què Harnon court volia <[IlO fossin cant ats els •·ecitatius, E n cunvi, Dmit•·i U vor ostovky va cantur urllb unu veu molt bella, per ò hustant fora d 'estil, amb un personutgr tnnthé molt poc aristocràtic í amb moltes dificultats en els r ecitatiu!!, en els quals arribà, en alguns moments, al parlando i fins i tot a desafin a r. e PANORAMA T R e A La r·csta dt•l n•pnr·timcnt tt'nia la pn·sèneia dt·bht<·ada dc la Mar cellina dl' Iu H'lerana Tnrdt'lit'st' chnúdt. el corn•ctt> Bur·tolo cie Oonato di Stefa no i t'I Ba~ili o r xc·el ·lcn l de Scot Wl•ir. Els a ltre~>, rn{•¡; cl i ~c rrt s: Steve Da vislim (Don Cnr·zio), Lyn ton Bluc·k (Don Cu r·zio) i Katharina Moolllt>dmc•r (Rul'l.lnt·inH). L'Or·queslm dc Cambr·a d ' Europa, sense arribar· uls nivcllHdc Iu Filhar·mònica de Vicrra , vn fr r un Mozn r·t bo i molt net i, sobretot, vn twhcr-sc plegar· molt bé al coucepl.l' que cfnq1r cs ta obra té Nikolow1 Jl ¡rr·nnncour·t. '¡• \U dr Fi:l1 Un Der Rosenlcavalier uolulll cie luxe 132 Aquestn va st'r una gr an representnció, ornh uno p r·orl ucció no gens convencional, un bon quadre de can ta n ts i un Maazel i una Filharmònica dc Vir na esplèndids . Sembla qur r i pr·imcr dia van haverhi p rott•stcs adrcçade · a la producció, però dm·an t la segona r epresentació no va haver -n' hi ni una. Ta mbé hom va dir que en la primer·a r eprcsc·ntació l'orqucstr·a va sonar· massa forta, mentre q ue el segon dia hom va demostrar· que això no ent ver itat o bé que el problemn s' havia solucionat. La producti6 dc llerber l W<>rnickc (dirccrió d 'N!CPnn, escenogr afi a i vestuar·i) er·n molt br·iUant, ben moguda, àgil i ben ambientada. Tot i q ue t•es¡.wctnvn l'atm(JSfera i les línjes generals de l' acció. s'ba de dir, però, que fdvoÜLzava uno mÏI' a el tema. També can viava una mica , només una mica , l'època i pr·escnlava un Octa vian una mica pallassct i al qual manca vn l'aura de kavalier. L'escenogr afia feia servir un joc de miralls molt suggestiu i que permetia la visió d'espais difer·ents en el mateix acte. Aquesta obt·a. amb l o direcció de Lor·in Maazel i la F ilharmònica de Viena en el fossat és un autèntic luxe. Maaz<>l p odrà no tenir la pas- Ylya Dlaz, directora de l' Escola de Tre balls Corporals I Arllstics de Barcelona, els c omunica l'obertura d e " L'Aula d 'Educació Corporal p er a músics" al Centre d 'Educació Musical Diaula i e l seu canvi de local. 30 Nova ad reça I infonnació: Martí, 76, Entl. 2• (Gràcia) 08024 Barcelona Fax i Tel. (93) 21018 30 R1m¡o \10ol Escenografia de Der Rosenlcavalle r \h 11.11\ ~rom¡o sió d ' tm Kleiher , però la seva direcció és un model d ' anàlisi i de conPixem ent d ' aquesta gran oh ra . L' equ.ilihd amb l'escenari va ser· p er fecte en aq1restn r epr·esl'ntnció i va propiciar moments vc•r tader·ament màgics, amb la gr·an col·lahoraci6 d'tma Filhar mònica dc Viena que domina aquesta obr·a fins al moll d e l' os i q ue toca amb gn rn )J l 'Ccisió i una esp lèndida sum ptuositat sonor a . Cher yl Studer feia In seva primera Mariscala i la va canta r· molt bé, amb veu de quaütat i gran mu.,ir nlitat. Al p er sonatge. però, li va moncar un xic d e capacitat ("\pr·es~ i va i el record de les més b'l'ans intèr pr·ets d'aquest p ersona tge no la va afa vorir. Magnífic. en can vi , l' Octa ' ian d'Ann Murray, gr·an actriu i canta nt de veu impor tant, molt st·gur·n i amb gran capacitat pel matís (tol i ser ja una cantant una mica vetcrna. st•mblava r eahnenl una joveneta). Ven n o pas gran , pet·ò adient, i una gr·un identificació runb el personatge, van d efinll· la bona Sophit• de llci<Ü Gr·ant Murphy. Jan-Hen drik Rootcring vu fer un Ochs més ser iós d ' allò q ue és habirual, amb molt bona veu , sufit•i(,nr ia en tots els r egistres i am b uno honn presèn cia escènica. El Fani nnl d t' H akan Hagegard va set· ben vist i ben can tat, mentre q ue en Iu r·cstu de l'extens repar·timent destuc-¡tr·en la Marianne molt histriònica d ' lsn- bcllc Vernet ; la pareUa AnninaVa lzacchi in tet·pt·etacla amb molt cr enc•r·rt p er Margit Neuhauer i Rircar do Casin elli i el cantant italià c·antal am b una veu esplènruda per Stuorl Neill. Or..., CamJ. .CHll I. I !lm) n. 1r~1n 118rnl "F.I n lfJll('t.; La Traviafa de Muti flnnu¡ i Pasqual La pt·inleru r epresentació dc LCI Trauia ta va finalitzar amb t1;omf per· a Riccardo Muti, aplaurüments pet· als intèrprets i protestes per a In direcció escènica del nostre LluÍll Pasq ual. Una llàstima. perquè tot;; ell> catalans presents a SaJzburg desitjàvem l'èxit de Pasqual. S'ha dr dir·, per·ò, q ue ell. tan devot de l'òper a i que tants èxits ha aconse.,oruit en aquest te!Teny, aquesta vegada no la va enc·er·tar·. I no és q11e no hi haguessin moments interessants, corn t~aire· bé tol l'acte primer·, ambientat amb clt>gà ncia , però la impressió final "a ser· més aviat oul'isa i una r:nica pobra. ' Va semblar com si P asqual hab'l1r' volgut ana t· a l'essència de l'ac_ció.i dels por·sonntges i hagués pres~rdrt d o gai l'cbr tota la resta, tol dmxunt l' immens esccna r·i del Grosses Pests piclha us (que eU ja va dir que no li agr·adava gens) molt buit en a lguns momen ts o limitant-ne en altr·es l' am plitud mitjançan t el poc imaginatiu l'ccw·s de deixar ~berta només una tercera part del telo. 11.110 I f¡, ()e LJ'\t ~tinc:• ,. lt à CATALUNYA MÚSICA Programació mes de octubre DfUUNS, 2 D'OCIU· 11E DE 1995 ·.coL'OBERTl H.\ lbi-ira pe-r t'llllll'nçar o•l oliu !t'full d'obro•• hrt'll' •••t•ulli<lo•, i Fl""ntrulr• p•·•· .I nun \ ",.,. IO.t•J SF.LEt;CIÚ [)1(;11:\L OVúR \K: Cuno·o•rt 1wr n ¡oia no i ,rqur,tra , up. :n. S1 i:tto,lul Rirhter On¡u•·•tt·u E• tnt ui &urf'll rlt• \lunio ·. Dir.: ( :uo·lo.k'l<ilwr. (31Jm). HE.JC:ll.\: 111 uridcion~ i unu Fnulnl"lin ~u~•n• L1•• ~"''''" ·~r 11101 Bulllu't•" ,¡, Fi~nro, JH'I' t1 llautu. viulo i nolr.nrd, up. fll . .h·un Pio·rro· R1m¡ml. I.•o•· Sto·n1. \lstlhln' Bo·tmpo,ít,. (17111). S<:IICTZ: ·E, pn~ ¡•in Sümnnn nus, :w Jen M'irll'n Sunwn.. , S\\ \ toll: l~. 12 n. lI. ¡SimfuuHt •rtt•ra) ~li·t•• i Cur tlt• Cnmltra do• !I!IIl~rt. Mu•il'u Fiutu. Dir.: fritJrr Brrniu•. (!J111). BLHUOl: Ohrrturu "El o·urnu1 al rmà-, op. 1). Orqu•··tt·u l>ir·: ,.,a. \Jt!••nal ( IOIIIt. llc'andrr t:il>-nn. ll.II\'tD\: LunN•rtinu lll'r a •rumpa i ortlu•·•to·u. l>nlt• do· Orqut•,tr·u C•1rn~~··· (¡mlJru Frun1. Li,lt. ( lïm). ~1:111.\BI\: Sonata l"''' n 1•iann n. I. O¡o. ó. En•lyrw llulwurg. i!lml. F\IH'I \· Cnppri<'l'in •lmu~unto•. Ri<•o•t'l'lll' Cmuwrt. IIBm\.11\YUN: Simfnnin n. IOl ·f:lrrllrol~t·". OnltH'~><trn llo·inl l~tw~rl~t·houw. Dir·.: Niknlnus ll.u1H•n•·uur·t. (211m). 1 ,¡,. E.,.,... ll.~JC.\NTS DE GllEHHA rr.ilJA: Cant' •·nntt·ulo ¡!;Ut'l'r'u, f s C~~r PatliJOO cli l'indo·nn. (5111). liH\TX.\Tl HI\\: Lr Bntnllo ,1.. Iu d'E·tulingra.J. ,lllh' !"'I.Jíi'Ula. Ort¡Ht'"' ru Filhu r·ltlÒnira d' \nni•nio Dir.: l.nri, Tjt!rn:mrrinn. (I ;m¡. TX \1KhhKl: Ohntura "lli I:!". up. 19. Orr¡u•··tru Simfc'tuit•a do· Rtb.ia. Dir.: \t•rrmil..n Dudu 11>18, (16m). C.C.\1 (.J\1: \on ptò ~··rru. (mntlr'i::nl) \lottt·iziu aarauoni. •opntrw. ~undru l.!ta, Uuüt. !lm). FI.ET'\ \: I .u Ia-ta, ~n-aludu. l.u Colnmhinu. 111m). li.OOL\ CANTATA UEL C\Jo'È Pr,lgrumu •lo nu'"i«·o c·urul. .~•hrió, l(lliÚ i IJI'I'M'Ottlf'iÚ: llnLie,, FELI\ ÀJt"\ MIPWELS ~OHN. EL RITME DEL COH: 01 :W.OO ~ELEf.ClÓ DE JA'IZ Pm¡,'l'liiiHt tledit•al a la mú,.ír·n de jun mtth ¡~11iÍ> el' t\lb .. rt 1\lallofré. 22.00 ELS NOSTRES CON- CEUTS CU~CERT l 3 i orqw·•tra np. 31i. Quintd tit• \t'lli ,\ulo.;. Orc¡ut',tra Simf,\uio·u clt• la Hiulin ,¡,. Stutt~urt. Dir·: Ro•rnhurd Gülla. (18ml. c:.\1.\ PI' I: Cnnr·t·rto a t.)uattro t'li tln ut. Qnartl't.\¡dàia. (ltlml. \\ \(, \~.11: Pur•ifnl. pt't•huli dt• r lll'lt· prinll'r. Ot'l)llt''ll'U Fillrurmt'>uio·a dt• \u·n:l. Dir·.: Ct·m·¡:Snlli. ! 12m). \\EBEH: 7 'uriuC'iuu"' ~o,nlu·t• un l~nu1 de Sih nrtn, op. :u . .lan••l llihon. t·lm·i~tt·t. h.··ith Swulluw. piano. I I !'im). \. \HISSIMI: "I Filn•uli". lhll't. C:om·~t'ltl \nt·ulc. (9m). Jut·nhs. l{,·tt~ llir: MOZAHT: C:nnr·t•r·t pt·r· a 1inlí i trt't¡ttt'.<lru n. :1. K V 216. ILzbuk Onlll'''lru 'iulí. Pc·t'lmnn. Filluonrtt'nti<·u dt• \'it•tta. Llir: .lanu·• l..c•Yiut•. (25m). " \GE:'i:161. SEIL: Simfnuia \\\ Onltt•·•tra J,• Camln·a Salieo'i. (10m). Púl. Tanrío' l>io·.: Cll \t <.;<.;()'\: Quarlt'l prr a pianu. ,i(,li. viola i \it>lnnrt"l. np. :!O. Lo·• \1 "'it•it•n•. (311m). H.\YEH: llit· Pupp~nf,·e (La ballet. nina). faola "tuut'(lltillrnrmonie RhPinlandPfult. Drr.: Kurl Eil'hlwrn. ( l::!rn). BOC:ClH.Jll'I: Stuhat \latt•r. Ct•t·ilin Ga,clia. >~>[ll'imo. I Suli,ti \'em·li. Dir.: Clautlio St'imorw. n'lmt. ~'~at- cli,eugrufillut·~. ,.,,., ;n, i noti1·i¡•• <llit' l'un ro•f«•n'·n· 01 ni nt(m •·or uL 16·00 SEtECeJÓ I>IGITAL Simfnnin li\DPAI:\'I'.:'IER: l1•nt.rtantptr n t¡nintt't olt· 11'111 !'nrcwstrut 1"''. Cutulunya '\lrí•io·u 1'1 diu 3 dt' ~t·n•·•· dt' IIJ95 ui Palau de la \lí"it·a Catulanu rlt· Barr<·lnnu. LO'\CLHT I)' A'IY l'iOl'. Obre, dt• LEII \H. h..AUIA '\. OFFE'\B.\CII i STR \l:SS. Ürtiii<'Sir'.t Jultunn ~1.-att•> dt' Hudnpt'•t. Hir.: J,tnin Bn¡:úr. (82m). nonln h.\ :\Kï. l,hwrto·t \fo,;tïqttt'•. (;\ hn). 111:1 \1.\\ DE: \'Hit.•nll !'onil!• I Simfunit•• 1"'1, •upar• ,1,•1 H,•i). En···mhl·· Ln !'imphumt· du \l,u'l"'· lli o· • lltt!(u Ho•)tlt', (27m). 1ll ::Otl:\1· Uth t'•lntli• pt·r :t ''Dnl..tnr Fau.t". up. :; I. I lro¡ttt'•lnt ~imfèmi1·a dt• Cin•·ittrlilli. llit·.: 'li•·ltno•l (:it•lt·n. (llim). I;OU\OLJ: .\li--a lm•n n. 7 ",\u, dut (.ut•t•ilia. t:hou·lllt• 11t'I'Jtlan \t•r"''t·hr·awp.t•ll, uq.:.,w. tlt• HottHttl\'"" Filhul'tltuniu I'E•tut clt• TrnnKih uniu (I :luJ Nuput·n). llir.: .!t'llit l.nui• l'l'Iii. (Hm). \\ 1-:llEH: (> ¡>l'l't'K ¡t<'t' n pinno o quntn• rttlltt•. op. 10. Lut•iu Mttr't'ut·t·i. \luuntw (;ullr. (~lm) . .).Ch.llt\CII: Simfumu op. 6 n. :;, Ot'tlttt•;tm do• ( :multt·n l!ulurttlt•,n. Dir· lllllid Zinmuu. tllm). I'ROio..OHI'\ : Smttni•, up. (¡, llrc¡ut••tru tl.•l l:unt·o·rl¡:t•hou\\, lliJ'.: \ lurlímir· \,hk•·uut). (11m). ¡),. n.no C.\:\'rs m: <:rmuu IT\: ~irnfmtHt olt· l'nmhm op. ]lli ¡,¡, (l)ttttt'lt't tir· r·nnlu n. Ut. :;t..fun Hunt,dtt'tlt'J', 'i oli. Chihír·n Sut(u, \ inlun<TI. ONIII<'•lrn tlt• Cnnthr·u \n·utu olt• StuttgnH. Dit·.· l'uti'Ït'l.. Stnth. (21m). ,\R \l jtl: 'iut'\11 f.(ltt'tTU tlt• Iu.• t'utttpu•. ( .unjrmt FI> 11111. La Muilt't'l' llurí•nlt•. llit : Gohrit>l (;urr·itln. (5rttl. \IE~ DELSSOII'\: \l11n11 ,¡,. ¡:ut'tTu tlt·ls t·upt·lluus tlt• ·• \thnlit."', Thoma' Tt·nttt•J', tH'flllt'. (7m). \VA L'l'ON: Ln Butulln d' \n¡.(ln h'ITU, Suilt•. \o·uolt•ttt) nf St. Mnrtin in tlw-l•'it·lds. Di•·.: N1• 1ill•• \lul'l'in<·r. (I lm). \1\0'il\1 : (.on tuia "l'o·r· t·nmiHtlt•r" ..ltulitlt :'it'lst•n. •Ufii'Utltl. llt·nni• Fo•tTy. tromlwta nnturnl. Chiut·n l!un· ehini. \iulí. t:ortlttn ~luo·t·tt). JonutJrun Hnlnn i 1\tihi Colri, bah t'tmtinu. (!im). ~OSl'\KO\ JJ.oo :umn::vrs t.i1ucs \JOZ \RT: L'Ot·" ,J,•I Cnirll. K \' MuMit·o ¡wt· t•onwn~ot· el rliu . Ht•t·ull tl'oLrt'S Lr·t•us f'St'nllidPS i prt>•t•ollutlt>s pt•t· Juun \'hes. -122 (t•,trut·t•••). Suli•lt'' 1 m•uk Conjunt i Orqt~t·,tt·.t oio• I'Ú¡ ... m tle Camil ra \nt\>t'r¡wrt. llir.: Han• Rotmon. 1:~8m). I.I.EO; 1~1 t•ur·tt' ¡[,. Jlaraun. \nu '\luriu lriartt·. l>olnn·' Ca\u, 1\li~<ll'l Ligt•t·n. Jnac¡uin Pur·hllu. Cor Cnntor' olt• Mudl'itl. On¡u¡•,to·u \wulfu Dir.. Simfi111it'n. \rgt•ntu. (17m). MILLÜCh.EH: l>i~ Duh11rr), npt'l'l'lll (t·xtrUI' llur·•t 1\iith. U:t·iku tes). Wilht•lm. Giiutht•f' At•ntlt Chw•. OrqtwHiru Simfiutit•n tlt• Bt•r·lín Dir.: Fr·nnk Fn>.. (15rtt). 10.00 SELECCIÓ DIGITAL 16.00 SELECc:IO DH;ITAI. lll'll>nllTII: ~imfoniu "'lutil'h d pintm·''. Or·qut>;,tt•n Simfònira tlt• l.mulrt'' Dir. Ja•chll Horen'tt·in. (29m). \10ZART: Quartet SA fliT S,\EI'tJS: C.mll'<'t'l ¡wr 11 piano i orquc·,trrt n. 1, "l'· ·11. Pn,¡·ul Ro¡:è. Orqut•,trn l'hilharmmtiu. Dir.: C. l>ulnil. pt·r trt'nhnr t'I din. i prPo,;Pntarió a cà1-r~r \lfn·cl Co•la)u. \Jú,i•·n ~dt't't'ÍÓ ,r O!UO REPEHTORI DE ~IT DIMARI'S. 3 D'OCIU· BRE DE 1995 7.00 L'ORERTURA i:!!nnl. lo..OZEI.l CJT, (Juao·tt't tlt· , ... ,..¡ .. op :n n. :1. Quarti'! "'tunutl (:!lmt. ~ \RRO: Corro n.u,·•ni il •-rint•. t·aul.aléL ""ara Cam 'lin¡:anlu. On¡uo••ll'il lora In Cnttlto. Dir.' (;ut.rit•lt• CatulwTi. (l'lm). Sl'K: Ut•¡;t·rt· olu tlt·l• lt'llt't•olnro umrh, up. ;{S h. On¡ttt··tt·a ..;imfoinio•n dt• l'ru~u. llir.: L'etr· \.ltridttt•r. l'lm). [) \\ZI: Cunt·o·rt pt•r 11 nunln I tii'IIUI'oll'll 11. I. np. :\n. \uolrn>~ \tlnrjríu. Onll"''ln th• Curuhr·n olt• MunÍ!'. llit·: llntt• Stutl lntttir·. ( l<>nrl. LOC.\'l'ELLI: Sunutn 11!'1' n 1inlt i o·ontíntt, np. h n . 2. 'l'nu I tll'llll'lli. (lïm). (;\IJI•:: Simfnniau. 7,op 15. Sinfcmio•tln oi'E~oto¡•ulru. llit·.: i\. .liini . (31m). \I.IIE:'IIIZ: Snnntu tt. :1. \llll'rt (~uinm tlt'l, ¡oiunu . ( 1!11tt). llH \I I \IS: So·rl'tHltu n. l, "l'· Il. On¡rn•,tr·n Filhunnimir·11 oio· ll!'rlín. Dit·.: C . •\hhntlu. (l'lm). .J.Cit.B \CI I: l'n-.·t·s llo•r·~t•tt• FtTUtlt', mult•t Cnllt' ~-ittnl \'nnth· tlo· t:ant. llít•t•rt·ar Cnn••n·t, llit'.: l'ltibppt· llt·n·•·· wt•J.tlll'. (llml. 11 \'1 1>\. \nt"lttt'll JWr U nautu • uhni• . .:! lrHillJH'"' l nm lo, llnh. 11 :al. Wi .. ru•r Cunnrt \ t•rt•in. (IJm ). ,¡,. :!tl.UU t.•,\t UIO-\ISt '\L l 11 pru::t'lmm ri' \1,., <;l)l·inu. EL (;lt\1\ HEI'EHTIIRI: He\isiú do• '"" ¡:t'Itt" har1111·• oonort'' rld dtt<·. 1\IT ll'ESTHEJ\ \: Pn·· 'l'ntui'ÏÚ dl' 11';, lutntlt·~ StiiiHI't•S -...,~ ·~ s ._ ¡¡¡· 132 rut·~ rPr't'fll!o\, ''4'11U Clt·nuu•~to·,;, tltt' Spurtnn Jlp,·o . Emmn lo..jt·l..h). 1'111' .\t•tulo•m) nf \nl'ir•nt Mtr-it•, llio·.: Clu'i.;lopllt'r llo¡.•wunrl. (:{ml. llt•nq tlw St'C·nntl. Kin¡: uf Eu¡dnrul. Emma h.irkh). Tlw At•utlt•m) nf Atlt'Ït•nl \Ju•ic•. ll11·.: Cln-i•tnpfr¡·r· Ilo¡:· '"""¡ (2m), Ht'I!'Jiu•. .ludith '\t·l•nn. Tlw \o·nd<'ltl) uf Am·i••nt \lu•ir·. llir.: Cbri•tnpltl'r lln~­ Am•t•ng-Zdl<'. (3m). wttntl. .lmlith :\P!J.oo. 'l'Iu• ,\r·adt·my uf \ndt·nl :\Jn•i<·. Dir.: IJU'i•topht·r lln¡~wnnd. (:lm). Etlip. Du,icl lluwmnn. .lumt•, '11rnmu•. \1ur·tpr llill . Tbr Acudrm} of \no·io·nt \1u•it·. Di1·.: C:hrbtuphcr· ~lu¡¡wonol. (9m). Tlw LiiJt'rtinP. .Jutlith J'i,·l~on. 'tlnrtyn llill. .Junlt'• Bttwmun. Duvrcl Thnma!>. 'l'ht• \o·ntlt•tn) of \ni'ÏPrtt Mw>ir. Dit·.: Cbri~><tophet· Ho¡nvuod. I Dm). '1111' Mul'l'iugt•· Hatn \1ntdr'rl. Hn¡~l't's Co~t•y-Crump. l>uvitl Tbomus. Tlw \cnÒl'lll)' of \rll'it•tll i\lt"io·. l>ir.: CbriMophcr· llo!;wnorl. (lm), Epsom ~ells. Emmu Kir·kby. Dovicl Thomm•. Tlll' \eaolf•m)· t>f Andl'ol )ftr•Íc. Drr.: Christopb!'r Hogwuud. (2m). Th<' Dmclllt> Dt'alt>r. Jutlíth I :'<it•l•un, ""J•runfl. Tlw .\t•U<I~nt) uf \n('ll'nt .\!u-it·. Dir.: Chri•tuplwr llui!Wuml. ( l·lm). pt•r llt"Uhnr t•l tlia. i pn•"'t•nttwiú n t·iu·rt•c· el' \lfro·d C:t•lrt}ll· \fit•trn ~.~lt>t·c·u·, <HJ.:!O ll EP ERTOHI U E :\'IT DIMECRES, 4 D'OCTU· BRE DE 1995 j .OH L'OB E IITUIIA MúHi1·n pn t'tiiiH'II\'111' t•l diu. Ht•c·ull d'ohn•M lon•u• ~oeoUidl'' i Jll't'St•lltudc•• lll'r .lnan Yht•K. 10.00 SELECCIÓ OJ<;J'J'.\L SCJilJBEHT: \1i""· I> 167. Soli•tt••. Cor dt• La Riulio dt• Bu' ina. Cnpt'lla Ru,·nria. 132 Orqm••tru Sunfimi•·n dt• Iu Oir.: Bu•i•·ru. tlt• Hà<lin \\ulf¡:an¡: su.. nlli•dt. (:!3m). \flll.TF IL ( .(lflf't•rt po•r 11 dai'Ϸ nt'l <'11 Ro•. Thuntu• Frit•clli. Uo·c¡tw•tru tlt• Camhru dPI ~uolow•t tl' \Jt•man} n l'furtht·irn. f)¡r,: Pn ui \n¡:t•n•r. (12m). CHl St-:1.1.· "imfunin rnnr.. rtnnt ¡wr u c·lurim•t, u·ompn. fn¡:ot i nrquo••IJ·u. op. :1. \nnu \fuija ""r,omna-llur.ti. f~l'thí llaru. Tupiola Lunzk) Ottn. lh Sinfuni~llu. Dir·.: O•mo \ iin•kü. (28m). POliU~!'IC: Trio r~•· o piano. oloni• i fu¡;ot. Pa~c·al Rugí-. \rnnut'} '\1nuric•o• Houq:ow. DVOR \ 1\: (l:JIIl). Wul! .. 7.. Hup•odit•,; •••Iu'''' n. 2 i :1. op. 15. Onlllt'hlru Filhunm)nit·u T"o'<'U. lltr.: \ IÍt'hl\ '\t•umann. (26m). I'EHGOLESI: Com·ert pt•o· u 'inii. rordn i r·nntinu Pn Si h ,\1. \ntnniu Bi¡:onzi. Gmp dt• rordo ,¡,. I'Ort¡tw,tra FilhorD1r.: numu·u .\fun·hi!ñuna. Fuhio \ltw•tri. (l:irn). UOPPLFR : \al•t• 1li bru' uru p••r a dUt•, fluuto·· i piano. np. 33. Rulwrt .\ttkt•n. Pt•r Own. Csetr Hrnning Brautt·n. ('Jrn). BAI~\­ h. l RE\: Simfuníu n. 2. Or<¡uo•,tt·a Simft'mit·u dt• l' \•·a•lèmiu tlt• J'E,tut tlt• l'l RSS. Dir.: E. 'ivC'Ihinov. (36m). 13.00 CANTS DE GL ERRA MESS IAEN: Clunrlt•t llt'r u In fi olrl tt'llll'"· llu~olt'ltt• Ft•r·nóndr•z, 'i oli. Guy Dr·plu,, clnl'inet. J nc·qtu•w !'ll'ilz, violnnrt•l. 1\lurit•MariPit•iow l't'Iii. pinnn. (SOm). CI\BEZON: La Cnt·•·•·•·· tir• CIÓ>nwn l Junrwquin. Kinoht:d) 1\fur•hull, ut·¡:ut•. (6111). l 1.00 E L C RAN SEG LE 2 Pro¡:rumu tlo• mu'i•·a antiga. Srlrrrift, !.'Uiú 1 prt•·t·ntnc·iú o ràrret• dt• Joan \1'~'· RECL LLS 1\STHDffi~TALS DEL PRI\lER B \RIWC .\JF.RIDIO\..\L (I" part). TE'tfPS DE LES .\IU SES. 16.00 SELECCIÓ DIGITAL PHOKOFfE\ : Conrl'rt p<'r a piann i orquestro n. fi. Op. 55. \lidwl Béroff. Orquestra dt• la Ct•"anclhaus dc Leip>ij!. Dir.: h.urt Masur. (23m).'\\\ AHRO: "Cnmu ml' tiraR la'l flerhu' umur" cantutu. Cope llu d,· l\linistrct·8. (9m}. PUGNANI : Qui nlt•t n . 2. op. 1. Enqo·m hh· L'Astrh·. (10m). SCHÓNBERG: Simfnniu de l'amhra n. l, op. 9. I'Orfln•·•to·u dc \'lemhrc.< Filharmònica d~ Loo; .\n¡:t'lr•. Dir·.: Zubin )!ebta. (:!lm). \ IEIICL: La d1ns~c du jrunc H~nri. obPrlura. Orqut••tro d .. lo Fundació Gulbenkiun. Dir.: .\lirhel s.. iertzew•ki. (11m). GRIEG: Sonata op. 7. Gerhord Oppitz. piano. (18m). BRLCH: Concert per a ,;oli i orqu•••tra n. 2. op. Il. lngolf Turhnn. Orque•lra Simfònira de Homlwrg:. Dir.: Lior Shambadal. 126m). \l:LL\-LOBOS: Benditn Sahedorio. Cory don Sin¡:er, i Urqti<'•Lra. Dir.: .\lattltt'W n..,t, (li m). \1\'ALDI: Conc('rl n. 4. op. 3. "L' f"Stro nrmonico". Th~ En¡:li~h Contt'rt. Dir: Trt•Hir (Sm). llRJUl MS: Pinnork. Simfonia n. 4, op. 98. On¡u<•slra Filhnrmòrúra de Viena . Oir.: Lconar·d Berostcin. (4 lm). IL<\YDN: Qunt·tet ric t·onlu op. 71 n. 2. "Apponyi". Quartet Tatraí. (25m). TXAlKOVSKT: Rt·· •·ord d<· Hapsnl, op. 2. Viktorin Po•tnikova. piano. (12m). 20.00 SELECOÓ DE JIIOVETATS 22.1111 AL\1A.'U C l. n e.pai df"o;tinal a rntrnr i ri'\ iure eL; ff' L' més repre•rntatiu• del pa•<>nt mu,ical. Guiú i •I'IN"t'ÍÓ d'Àie.-.: Rohlr•. 23.30 JliOCTI:RN Mú,;ra per acabar el dia. S!'le<'rió i presentació n <'iirrcr d'Alfred Celaya. 00.30 REPERTO RI D E NIT DUOUS, 5 D'OCTUBRE DE 1995 7.00 L' OBERT URA \fú•icn per comen~ar el din. Hrrull d'obreR hrens esrollidt:s i p•·e.•entades per Joan Vin·'· 10.00 SELECCIÓ D IGITAL Stt~lt• •I•· ronrrrt p<·r a 'i oií i urt(llt''tr·a, op. 28. Chri• tian \ltt'11huq::•·r. OrtiUt'•trn ~intfo'tnira tlt• \ •••nu. Oir.: )u ri \hr"""' i h. ( Utn). LECL\IR: Sonata pt•r· a flauta i ha ix t·ontinu np. 1J n. 7. Aurt~lt• \it·oll't. Chn•tiuno• .lu•·•·ottt•t. Philippc \ l •·•·nwutl. (1:\m). SCII EIIlE: Inlrtttltwt•ió tlt• Iu Cuntotu fúm•lm• pd ltt•i Ft·t•dt·ric· \. Cunc·•·rto \ndn•w Di1·.: Copr•uhu¡.:t•n. '1anzr. (7m). HOLSSEL: Suil<· Ortlu••str·u dl' t•n Fu \1, op. P arí•. Di t·.: C h a dt·~ Ou t oit. (13m). CII OI' I'I: L,., Silfides. •IIÍit• d t• hu llt•l (oti'IILII'SI I'fll'iÚ tlt> {)¡·qut•st ru Dnugln•). Ho) Simft'onint rlt• la Hudiu dt: Bt•rlí n . Dit·: llc·im: Fri••kt•. (29m). BOCCIIERINI: Quut·tt·t dt• ¡·onla op. 11 n. I. G :!:ti " La 'fi•·nnnn". En•••mhlr• 11:;. (l:!m). CHi\.RPEYfiEH: L••• quatrt• P~ta­ l'it~n•. U. 335-338. mot t'ls . Fran~oi-.· S¡·ntdltt1 i \n~nti Bt•rnard •oprano•. Rimt•, Oi·lí-to·í-, bai,. Lt• Purlt>rnent dt> :\lt.-itfllt' Dir.: 'lortin Ce-tu. (28m). SIBEI ll'S: Cn-.alinnt> up. Il. Ortpt<'•tru Simfònit·a dt• Gütt•lwrg. llir · '\t•t•ntt• .liu·,·i. ll:!tnl. T \'I El E\: :n. 13.(){1 CANTS DE Gl Ellll\ FI. ET\.\ EL\ El L: La Gm·l'l'a, t•nsulorln. Curul Citrminu. \rs \[u,it•ue . Dír.: Jurtli Cu~u,, PEI\IH:RELh.J: P lany )11'1' n ¡,., \Ít•tinwH d' Hi1·oshimu. ( Pt•r· a!;:! instrtltrll'lll s d t• tnrdu). 1'01'11lli'Rti'U tlt• \ll'nthrt•H dt• ~nt'intoul Filhunnònic-n \ar-.'¡,iu. Dir.: \\'ituld llowir-ki. (9m). B.\LA"IHE\': El ¡,'lwrrer. Boris Chnstuff. huix. Antonio Bt>ltrumi, piunn. (3m). LISZT: Ln hut:~llu tlt•J, lum,, pü<•mn 'imftini•·. Orqttt••tra Stntft)nica dt• Budapt••t. llir.· \rpñtl .luó. (llml. \t \Hl\1: Gite •o•piri mil'i. ¡tilf' allu ¡:m·rr·u. Th" uf \lu.it-kf'. Oir.: Cur>-~1rt \nthuny Houlf'~. (8m). T.'\.AlKU\SKI: """'PJIIl (Batollo de Iu Poltun1). Ort(Ut'•lra tlt•l 'll•ntrt' Bol"'i ci<' \ln•t•ou. Dir.: \ndn•i T,i,tiako\. (llrn). (IOmJ I UHJ u(:su:s DE CATALL"NU C.-\!'ITELOllHE: Cant. d'Ahèrniu. (St'~onu ,,~rot•). Vil'lèJrin tle)J; Àngt•l•, KfliH'Ono. On1u•••tr·u dc Cunrt•rts Lumuurt•nx. Dir.: ./•·un-Pio•t'l'<' Jnt't)ltillut. (13m). SANTOS: Promt•n udt• Cnm·rt·t, IIIIISil'll IWr 11 111111 lll't•Í(t. lfma ) •n11111t. supra no. Agustí Ft••·nonclrz, piono. Conjunt in•trurn•·ntul. L>ir.: Curlt•H Sun tos. (39m). FOSSA: \'nrindons Aohrc " Lo~< Ful i os''. Op. 12. \li ce \rtzt, ~uiturru. (lim). CA.:"'T DE L.\ SIB IL.J \. ("ihil.la Uatina). \to.nt-.errat Figuera•. La Ca¡,.J(¡ Re ml. Dtr.: Jordi Sa,aU. ( lllaa). DE\ TE:\-:-. E: CunrPnJ>I'rafbu. ta i orquc<otra n. 7. Clau.tr ..\rim un). Orque-tra Sinúi!ru.:a Gd•nnk. Dir.: j 0110 , 1 Pm. h)J,ky. (19m¡. SORS: Fan~.a.Í. op. 30. Giiran Solll'!'ber. ~·ta· rra. (13m). 16 .00 SELECCIÓ DIGITAL RAMEAl': Cò~tor i Pòl.lo,. ;uitt• instmmeutal. OrtiUNrn tlt'l SPgle XVIII. Dir.: Jlrnn• Briigg<·n. (3-Im). GLAZUNO\: P ot• ma Ji,;r, op. 12. Orllllt'>lra S imfi'micn de In Rñdio 11r l'UR SS. Dir. G. Rozhd~·• Vt'nski. (llm}. BEETIIO\ E\: Sonata per a 'ioli i piuno n. 3. Op. 12 n. 3. Jnap Srhriid•r. violí. Jo• \!In hnmt•r,.ffi, pian<r forte. (19m). BACH: "In alh meinl'n Tntl'n ~(En tot• eb tJII'UO n<·tt>•). cantata B\1:'\ 9:. \rilhelm Wiedl. Paul E''""'td. Pbilippt Equiluz. Kurl na \'la~ Huttenlorher. E¡:mond. Rund vnn der 'lttr. Cor dc nen' de Bad Tiilt. ConrPntus mu;:irus de \ltoa. Dir.: Xikolauo Hnrnoncour1. (:!tim). RRITIE\: Quntl'l' intrr· lut!i, marin• i Pa-.uca¡:li• tk Pet~r Grimc,, op. 33. Orqur•lra ~imfònicn dc Londre,. llir.. Steunrt Bedfo1·d. (25m). BRJC. CIALDI: Quintet dc vent op. lO n. 2. Quintctlo Arnold. (J3ml. CE RSH\VJ l'I: Srgona riiJhÒIUa 1wr n pia o o i orqu~>trn. Cri1lirut Ortiz. Or<JttCslrn Simfòniro d• Lontlrr,. Dir.: André Pr••lio. (15m). STENHAMMAR: Chi· tra. •uitt' de la ruú,ien d'e·•·tol. up. ~3. Orque,lrn Simfònirn dt Giitehorg. Dir.: i'll'tmr Jiini. (22m). 19.00 P E:\'TAGRAJL\. Pro¡¡rarun de di' ulgu6ó muJ· t'al. Guió i r¡onliturió: Prrt Buré, i ,\.lex Roblr,. 20.00 ··A LA J li\.'\'ERA DE. ..." L n convidat ~'"' propo•l I comenta ht mú;ien que li a,uutb. Guiú i prc¡,cntaeió cie )111J1 \lve¡;. Producció dc DolorBu,quet;;. 22.00 CONCE RT ThJAGIJ'ü RI Guió i bciPreió: Haimon Colomtr i J oan Vives. 23.30 NOCTURN Música per acabar el tlin. Selecció i presenwrió a t·àrt<' d'Alfred Celaya. 00.30 ~JÚSICA DEL SEGLE t\ BARSA: Simfonia conrertantpl' ~l.IJO DM NB 1.00 I IR\I op. ~ llton '!1111 .lltli fdh Rrrl• llf.\ i'úr<la ll.lm Brn Hrnr l'irrr \lalr. St. ~ :irvil PIGi Jtiall( 8··~1 llim dt Orqu Dir.: ~Oli fili li \lr~l s.~ 1 ,iolí i 0 rque,trn de t•umhra. ~.tli'lleP•tler Kamnwrorrht••tt•r. IJir. Bijan Khadt•rn-.\ li.-agh . !!ol SESSIO\S: Conc•t•rt prr u 1'11!l'... tra. Orqu•••tru Sirnfòniro dt Bo-ton. Dir.: Sl'ija Oza-.u. ¡r:.n). :\OST.\K0\1T\: Sittin··· 1 GI'· !09 Brigitn Sulrovà, >Opm ü.Jrko Zkhovií. piuno. (16m). 1111 l\11\LEVSKI: Qunrtt•t cic• ....rda n. I, op. Il. Qunr·tt•t NOI: •e>lnl h dc tdr;t· '\E:\: n. 3. ·oorr. :Jiaooali!'ll Ill('(h 9:. l<ood. ... ilippt 'I ~er. Tób. Ïtna. :ourt. intrr· JB dr Ul'-'1111 Dir.: 3RIC- )p.l0 13m). JsÒdiJ ;.,tina en cir reviu. Chi- mu;i- ]0111 ~ARI 11.00 NOUS ll'IÈRPRETS 00.30 REPERTORI DE 1\lT GL!runo~. (30an). ~2.0!1 REPERTOR I DE NIT 15.00 EL DIA DE L'OI ENT DIVENDRES, 6 D' OC· TUBRI DE 1995 d1• lt•s 1wt irions que ds nostres Prugnamueití rt•nlit.zado a partir oit•nts hnn ft•L ui contPstador dc Cutulunyu Música, tel. 202 35 ;.Oil L'OBERTtJHA :j5. llú<ira per t•nnu•n~:nr t•l diu. RICull d'olm•• hn·u, •·~•·nllitll'~ i ,,.......,ntodes pl'r Joan\ iv•·•· 22.00 GHANS OBHES !0.00 SELECCIÓ DIGITAL \ll-\.\1CK1: Simfonia t•n RI' '\1 , "''· 36. Orqut·-tru dl' Cumhrn Dwrok. Oir.: Bohumil Gn•¡;or. .'91!1}. SCHÜ:\DERG: l'l'l.lc·t·~ i lltli-ando. Op. 5. Orqm•stro li!harmònica de Bt•rlí n. Oir.: Hubert von Knrnjan. (13m). II.E\llELSSOII:\: Quortt>t dt· <ttrda op. 12. Qunt·tt•t \1t•los. i2lm). BACil: Com· Ht dl' Braodenburg n. 5. R\\ \ 1050. Htnryk Su•r¡ ng, vi oií. .f<· un Picm Rnmpul. nuutu. Gt·oa·g•·~ \Wcolm, rlovt·rí. A('atkmy of SL Mnrtin-iu-t lll'-fit•ltk Dia·.: ~r~illc Mnr·rinm·. {21m). H~S­ PICHI: Val~ t•n do # m ¡wt· u piRno n quatre mon~. Atlrinno Bao&l i Mu ssimo Pulnmbo. tllm). MAHTINU: El• Fn•sr·11s d• l'iero dcllu Frunct'S<'U. On¡ue<trn Simftlniru dt• Mnlrno. Dir.: James Ot•Prt•i•t. (20m ). S0\05: Sonata òe ramhrn ¡wr u lioli i violonc..J op. 2 n. 8. \Jexandrl' Brnòt•r,ki. Bori~ Baraz. (13m). 13.00CANTS DE CLERRA )olor· )fúoica per orohor t'I dia . Sell.'t'ció i pn•st•nturió " rur~ de ~loró Jané . DI\'E R SOS AUTORS: Obres t·orol•. Coral TornuH'U. Dir.: All~t•rt Burdié. (27m). GRIEG: Suite Holhl'rg. Orquestra de ConscrYatori dt'l Cnmhrn Superior de Música del Liceu. Dir·.: Jaume FrnnceRc. (20m). Perr o~a i !;nlda. 1-nrson, piano. Societat Coral d'E,tndionts de Lund. Dir.: :\t't'rut• Jürvi. (10m). SCHÓ:'\lJERG: t.n snperviHnt dt\'an,ò,io. pl'r a norrntlor, l'Or d'home¡, i orquc~ t ru. op. 46. Cünthrr Reich, norr·ador. Cor i On¡ne~~tra Simfòniru BBC. Dir.: Pime Boulcz. (7m). DUPARC: ~paí. on e' fn Iu gut·rrn. K. Tt• liAnn.wa. Orqu~Rtr·u Sinúònicu dt I'Opcru Noi'Ïnnol dc Bi'l¡;it·u. Dir.: J.Pritrhorrl. {5111). MONTEVERDI: ll Comltutimrnto di Tnncr~di '' Clul'indo. Solistt'K \ornis. Cont,l'ntus MusicuK do ~Ï.na. Dir.: Nikoluns llurnonMOSOLOV: conrt. (21m). Cançons dc solrlnt.~. Ort¡uestrn [>tl¡lular ru~so ci'Osipov. Dir. ~al¡: Cnutov. {10m). TUBIN: Rnço dt•l ~oldnt t•n n•tif'Ddu. oland Rydell, baríton. Jnnukc DARGOMlZIISKl: El rom'idnt dr• pr•dru, ò¡wra en tres odes. \lodímir AtlantoY. Alexandre Tumara \edl'roikov. Miln<·hkina. \1adímir \ 'olaitis. Tumnro Sininnkaia. Coro i Orque,trn dl'l Tt>atre Bolxoi. Dir.: \tare Ennler. (83rn). 23.30 NOC..'TURN Múoicn per acabar el dia. SPIP<'<'iÓ i presrotació o càrrec d'Alfr·ed Celo) n. 00.30 REPERTORI DE NIT DISSABTE, 7 D'OCIU· BRE DE 1995 7.00 L'OBERTURA Mtísicu pt'r començar el dia. Rt'l'ull d'obres breus escollides i presentades ¡)er Joan Vives. DIUMENGE, 8 D' OC. TUBRE DE 1995 07.00 L'OBERTURA Música ¡H'r conuon~ur c•l diu. Recull d'obr·t•s brt~u~ I'Arollidt•R i prescntnrlrs pet· Pi lm· Sultirò. 10.00 LA MÚSICA llELIGIOSA PURCELL: Antbt•ms i St•r·vcis. The way of God i< nn IIIHirfï.lt•d way, Z 56. SoliRtt'a ''oruls. Cur del l'iew Collt•gc, Oxford. Thr• King'• Con>ort. Dit·.: Holtt•rt King. (Sm). Blow up thl' lrtiiiiJll'l in Sion, Z JO. Soli~tt·~ vot•oiA. Cor i Orqucstru dr•l Collt•gium Vocalc. Dir.: Philippt• llera·c•wcghe. (7rn). Bchold now, prni~o~• the Lord, untlwm Z 3. Soli~tt·< \'ocnk Cor del :\e" Collegt• d'Oxford. Tbc KiJa¡;'~ ConHort. Dir.: Rob~rt King. (6m). Sim•t• God so t!'ndcr 11 regurd, Z I l3. Soliste> vot·uls. Cor Òt'l l'lt•\\ College, Oxford. Tht• Kin¡;'s Consort. Dir.: Rolll'rt King. (Sm). My bt•urt io inditin~, Z 30. SoliMtes vot'nls. Cor i Ot·qurstru del Collrgium Vocnle . Dir·. : Philippc Ht•rrl'wt•glw. (1 ~on). 11.00 TllANSMISSIÓ EN J)J. RECTE DE LA MISSA CONVENTUAL DES DEL MONEST IR DE MONT SERRAT 12.30 DIVERTIMENT 10.00 l'ENTAGRMIA 15.00 "A LA MANERA DE...." Hl'petirió dt'l prQbrrlllllll emès el dijous. Repetició cid programa r·ml-~ el dijnWl al ,·e~prc . 11.00 EL DIA DE L'OIENT Pro¡,<rarna!'ÍÓ realitzada a partir dt• lt•, peticions que els nostres oil'nt' han fet al contestador de Catulun) o Música, tel. 202 35 35. 22.00 ELS NOSTHES CONCEHTS CONCERT Pnregistrnt per Hòdio Eslovacu de Brntislavo el diu I J d'ot'tuhr~ de 1993 a la Sala d" Concer'ls dc lo Filharmonia Eslovaca. R.STllAUSS: Com~er·t per u tr·ompn i orquestra n. 1, op. ll. TXAJKOVSKI: Concert per u piuno i on¡ueslra n. 1, op. 23. Dmitri Unboník. Hudt•k Kosmnchov. Orquestra Estatal Ut' Kosice. Dir.: VJ.ktor Fedotov. (SOm). 23.30 NOCTURN 17.00 TEl'tfPORADA D'ÒPERA DE CATALUNU MÚSICA HOSSINl: Sigi~mondo, dromu en dos ucu•s. Sonin GonasHi. Bruno Rogot7U. Rossella Lazzarctti. Nicolctta Znnini. Cor de l' Autunno Trevigiano. Orqllestra del Con~ervotol'i Dir.: Venczze dc Rovigo. Richoa·d Bonynge. (140m). 19.35 REPERTOH I DE CONCEHT SCH UMANN: Quinti'! umh Philip¡w 44. op. piano. EntTcmonl, pinno. Quortrt Alhan Berg. {30m). IIANDEL: Música ptw uls reials fQI'S ortif'icials. Tbc Al.'ademy of Anrient Christopher Dir: Music. Hogwood. (22m). GJULIANl: Concut per o Jlllitarrn n. I, op. 30. An¡;d Ronwro . Or·qut'8trn de Carnhra Anglesa. Dir.: Ra) · monel Lt•ppnrd. (30m). IL\YDN: :-orutto ¡>er o piuno Hob ),..Vl: 3:!. _\lfred Brt•ndel. ( 16m). T\.AIKO\ SKI: Serenntn per a ~orda. op. 18. Orquestro de Cnrnbro dl' Bil.'lorrússin. Oir. : Vul~l"} Polionsk). (36m). 22.00 ELS NOSTRES CONCEHTS CONCERT t>lll'l'gistrnt per lo Hiulio AuKtrincu d din 30 de Ht•!l•mbrc dl' 1992. FESTIVAL SC IIUBE HT: BRUCKNER. Olaólrtua·u de Hoso nmnda, op. Ua. llERlO: 11 Folk Songs (tt•unscr·ipri6 pern gran ot·<¡uestru). IJRUCKNER: Simfonia n. 3, vnsió de LBU8-89. Jurd van NeK. nw:tzo-sopruno. Orquestro Brurkucr de Liuz. Dir.: Mnrtin Sil'¡¡hort. (90m). 23.:iO NOCTlmN Mú•rro pl'r acabar el dia. St•lt't'CÍÓ 1 prl'~entndó a còrrt't' dt• 'furó Jnnr. 00.30 REPERTORI DE NIT DIU.UNS, 9 D'OCIV• BRI Dl 1995 7.00 L'OBEnTURA Músieu pt•r començar el din. Rt•cull d'uhr<'S ht·cus cscullides i pt't\Ml'lttudcs per Joan Vives. 10.00 SELECCIÓ DIGITAL REG EH: Variudous i Fuga sohrc un tt•mu dt• Hiller, op. 100. Rdnl On¡ut>Htru del Concertgebonw. Oir.: Neenw Jiirvi. (4lm). J.V.STAMJTZ: Simfomu en Si b M. OrqueHlro de Cambra E61ovoco. Oir.: B. Warcbol. ( !Om). MOHENO TORROBA: d'Eopunyo. AndréA CostPII~ {16m). guitarra. Se¡çovio, GALUPPI: Concerto n Quattro en sol m. Qunrtet Aglòia. (9m). WAGNER: Der Tog en;eheint, WWV 68 b . Cor i Orquestro Simfònil'n de Bamherg. Dir.: Karl Anton Hickenhacher. (6m). R.STRAUSS: Concert per o trompo n. 2. Hermann Boulo dc Orquestro mano. Ccwnudhnus de Lepzig. Dir.: Kurt Muaur. (21m). HUME: Pocticull Humcs Coptnine Musirke. Hrspèrion XX. Dir.: J ordi Snvall. (JOrn). KALINNlKOV: Simfonia n . 1 . Orquestra Siuúònico de Rússia. Dir.: Vcrouiko Dudnrovo. (37m). àries de BONONCINI: 3 Griselda. Aris Christofellis, ~opranisto. Ensemhle d'instruments unciens. Lourc J\lorabito, dovkilmbal. (10m). 3 CA RI SS I \tl ; "Ilo• I to·mpu pt•r mo• n'uncJ¡)", Cnnlutn JIC'r a cnn· t t·ull·nnr Cmwt·rtn \ nrnlt•. llir: Ht•n:. Ja•·nh,, ((mil. T'i: \ 1KO\'SJ<.L 'itutt• ,¡,. In B,·Jiu clt• Orttn•·•tru Dormt·nl. hu¡:o·nr Utr.: hlncli·lfio OrmtuHI). (211m). MO'\TI;\ ERll i : D•• In Bt•llo·tw (hnllt•tln). Soli•tt•, ~•wuk Cot 1\lollllt''<'t'di. (l!lm). HE J'IECh.l·.: La lwllo• GriM•lidi~. im tu·u,·isu!'ÏtÍ Mtbrt• n nn ••u nçé• popnlnt· ft·nn•·•·•n, op. 9 t. ThonmH llit:t.llwq.(t•r i Gt•ur~ Sl'ltiilt.. dtwl tlt• piu no . ( l Om). Jl' 11.00 LA CA f'i~ CANTATA DEL Pro¡~rumu dt· nlu•u·u rurul. Srlt•t·t·iít. ¡:uiil i prt•,...ntot·ió: \lt•x 1.\ MLSIC'I DEL Hohlt·~. NOHD \"'TEHIOH A B.\Cll. l'.L HIT\U: DFL COH: l\tl\t'lot• tli•ro¡:rufitJU<''· <'<mrt•rt' i noti· ri1•s tJIIt' fon ro•ft•rt·nrio ni món •·nrul. lli.OO SF.LEC<:IÓ ()(G I1:\L 132 4 \IOZ \RT: Cont·o·rt Jlt'r a ptono i urtJU•·-tro n. 20. KV 4(16. \li¡..'ltd Oro¡u•·-tra l·:stn•lla. \n¡:t•l Sirnfimiro dr Bt·ma. Dir.: Dnútri BACil: (l::!rn). h..itoio·nku. Son ula po•r u nlw<· d' umnr, violo i •·ontmu n. I. BW\ ;;:w. Heinz Hollif(~r, ohul·. Talwu Zimrm•rmnnn, 'iolu. Chri•tianr Jorrnllt•l, doH•t•i. Tlwrnos D~ml'n­ gn, 'iolonrl'l. (9m). SCIIACIIT: Conrl'rtnntt• o•n Si h ;\1 pt•r· u r].,, c·lot~lll·t~ i m·t¡tll'~tru Dit'll'r Klikkt•r. Olher l.iuk. OrtJUt•su·u Simflinir•u dt• Bumlwrg. Dir.: Huns Studlmuir. (I lm). KORNGOLD: Dt•r St·hnccrnonn. duo; fru~,o·mt>ntR. Laju~ f'urkas, noli. Orquestra Filhurmimi.. n cll'l Nordot''' d' \lt•ttlall\U. Dir: Wt:mcr ,\ndn·u• .\Jh~·rt. (7ml. HODHIGO: Foulu•ia pnra un ~··ntillwrnbrt·. Pt'p<• Romt'ro, ¡:uiturra. \radl'm) of St \ lartin\,•,illt' Dtr.: in-tht•-Fit'l<k \fnrdrwr. (::!1m). RORODI:\: Simfonia n. l (inat·abadu). dt• Simfònica OrtJIH'•lru 1'.\.. udl-miu ti'EMut tlt• rL RSS. Dir. E. Swtlano\. (20m). S\IET\J\ \: Tl'io amb piano op. 15. Trio Bormlin. (:i2m). ' 1\ \LIH: Cont·••rt pt•r 1111hcH'• i or<¡ur~lru P. 42. Dcn•k Wit·kt'n•. Roval P hil ormonkt· Orclw•tru. Dir: Elgnr H nwurth. ( I lm). I.EIJJ\ R: Or i plutu, op. 79. Orque,tru J ohann St r·u u•• dc• Vit•rw. Oil·.: Willl Bo~kov•ky. (9m}. COLDBEHG: Cmwt•r1 per u r lu\it'f'lll· hui i llt'f(lll'htro 1'11 t't' rn. "nltiPmnr Dillin¡~. Conjunt ¡J¡• Cum.hru Soli''''" ,¡,. Sofia. Dir.: Emil Tahuku\. (38m). R. STRAUSS: Suite d•· Cupril'l·io, "l'· 8:i. Ft•lü·it~ l..<tll. •uprauu. On¡ut'-lra \'arional E,t·o•·•·•u. Dir.: \ei'me Jiirvi. (JOrn). ::!ll.OO SELECCIÓ DE J \ZZ Pru:truma tf,.dic·at u )u rn•"•-.ic·a dt• jazz um.h ~uiít tl' -\Jhcrt .\lallofrÍ'. ::!2.00 ELS :\OSTRES CO:\CF.RTS C:O'\C:EHT Pnng:i,tral pt'r Catolunyu .\lí.-it'a el tlia 18 .ruo·tuhn• d,. 1991 nJ Saló ,¡.,¡, '\1iralls del Gran Tt•atrt• dt•l Lit·eu dt• Brm·duna. Jrr· FESTIVAL DE :UÍ1SICA DEL SEGLE lC\. GOLDSCHJ\1JDT: Qun•·tf'l dl' t•orda n. 4 . L1GETl: Quarti'! dt• corda n. 1. BARTOK: Quart('! rle cnrda n. 6. Quur-t<·l !\lanciPrling. (65m). z:uo l\OCTURJ\ \hi-ira per acabar el dia. Sclcct'ió i prt'H'D tarió a t'lm·t'<' ,r -\lfr~>d Cl"'oya. 00.30 REPERTORI DE :\lT DIMARrS, 10 D'OCIU· BRE DE 1995 7.00 L'OBERTl:RA Mú•ira per com¡,u~·ar el dia. R..•·ull •l'ohri'S breus e~r·ollide, i prt'sentudes per Joan Viws. 10.00 SELECCIÓ DlCfr AL BACH : " O Ewi¡;ko•it, tln D11nnet·wort'' (Oh etcrnitul, puruu lu t·rtronant), ''unlula BWV 20. Solistes mruls. Petits cantor~ de Viena. Cor dt• Viena. Coocentu. MuRicuJ; de \'i,•no. Dir: Nikolaus Hnrnoncourt. (28m). SPOHR: Cont•frt pt'r a violí n. ï. op. 38. l.:1f H()('L<rbt'r. Orqul'~tra Simfònica ¡J,. la Ràdio de Berlín. Dir.: Chri•tian VEHDI: !23m). Frohlirh. :\fú•ica de bollrt d"IJ Tro' oton'... Orquf',tra 'iacioua1 dt• l'Òpera dc :\lonte-Carlo. Dir.: -\ntonio de Almeida. (22m). \BEL: Trio en Sol :\f per o d111•, fioute.< tra\'l'l>oe•-cs i baix conti(9m). Stugione. Lu nu. BRAJL\18: Vruiacion.• oobre un l!'ma dc H aydn, Op. 56o. Or qui'SI ra dc rirlstt'l'. Dir.: Vet·nou H andlt'y. (18m). BRITTEN: MiMsa Brcvis. op. 63. Solistes vocals. Kin¡.(s CoUegr Choil·. Cumhl'idgc. Jan Hn•·e, Ol'b'lJC . Dir. : Dn vid Willcock~. (li m). BCXTEU UDE: Son utu per a ,.¡_<Jlí, 'iola dc gamba i baix rontinu op. 2 n. 3. Th<· Bo,ton Mu..·um Trio. (llrn}. DYORAK: Simfoniu n. 8. Op. 88. Orque•tra Nnciuunl E•rorc'!l. Dir.: ~~eme Jan;. (37m). J:UIO L:\ BEU .I·:."i.\ \ \\ \RHO: "B,.Jiu , .. J.., rnnlato. Cupo·llu ,¡,. \lini·tt·•·r-. (8m ). .J.STH \LSS: I I lu·ll I>unuhi lohw. \Uk Ort(Ut'•lra ~imfnniro del \ ullò•,, lltr.: \llu·rt \r¡:ud11. (IUn•l. BEHLIOZ: La 1...11<· VO)a;:t·n•t•. op. 2 n. t .ln••·phÍIII' \r''"'')· Ort(llt''lru Sunfémic·u dt• Lnndn•,, llit·.: Cnlin Oovi•. ((un). S.\TIF:: l.u lu·llo· '''"'l'lliri· 'l"''· \\) twkt• .Jonlan" i !.Po vun Dtw'l·luat·, duu 1lt• pinmh. (llrn). VIE'IDEI 'iSOIII\: ()J,..rturu Lu 32. up. 1\-lt•lu•inu, lwllu tiP Sunftinit·n Orc¡ rH·~ • •·n Mnnt t·í·nl. llir.: Clwrlt•~o Dutuit. (I lm). V\ liC I I'I'I \\ JJ.LJAMS: Philip ll•·nuty. \1t·n·ilt·,~ \ndt·•·w IPnnt·. l.nnf.\•·iol¡:t•. Wutkirs-un i J nnwk Clurl... vinlí. Du\ id \l;ult•r·mau, ,jolont•l'l. (7rn). 11.00 \UHIF.~Th LÍRICS P EHGOI.ESI: 11 \lm·-tru di \lu•ira. tlpt•ru ltufu. F:milia Havnglin. Gino Sinimbt·r¡:hi. Rt•nulll Ct••ari. 1ïna 'f¡N·ano. On¡~~t·-tr·a Smfimio·u dt• Iu RAI .¡,. :\lilà. Dir.: \lario Ho-.i. f.l7mJ. :\IOHE:\0 TORHOB-\: \lanu·•·a ,¡,. Ju, •mnhnllu- 1 la Tlnrnanza .lo• \'ida( i C:nrn dl.' vart•adur•·-. do• Iu 'ur•u..Ja "l.ni•a Ft•t·uurula". Estn·lla \l.;inn. Pt•th·o Lm ir¡.:o·n. Ht•natn C,.•n•·i. Curu Cuntort'' tl .. olt• Or·tJIII'!olt·o \ l ath·ul. Cmu·wrtu' <I•· 1\l udrid . Dir. Ft·d,.rit•t¡ Mnt't•lln TruTohu. (IJm). DO'\IZETTI: \ri,., oh· La Fnmritn, 11 Du .. u ti"AJhu i Poliutn. Druilt·i llmro,tnv•k}. ha1Íton. l'hilh:u·rnolnra On·hi'R· Ira. Di t·: lon \furin. (19m). SERR\ ~0: J..r,. ClnH•It•s. Tt•rt•srt Bo·q:nnza. Plút·11lo DominI!"· Dolnrt•, CnHt. Jo•Í· \lurunrwda. Cor ,¡,. •nJi,lt•• líri•·"· rlt• Simfimi<·u Ort¡m••tr·a Ban·•·luna. llir.: 1.. \. Gnrt•ín '\a\ urro. (20m). 16.00 SELECCIÓ UI GIT.\ L HEET JI O\ El\· Suufonio n. 7. op. 9::!. OrtJIII'•lru Ht••olu(·iorulrin i Hmnttttlirn. D1r.: Jnlm Elint (,unlim•r. (38rn). SIBELfl:S: El •·•¡:ru• ltlunr. •nitl' op. Ürt(UC>lra (t''\.ll'lH'tt••). Sl ~imftlnit·u rl'l•lundiu. I>ir.: Po•tri Snl..uri. (19rn¡. BO IS'\10 HTIEH: St·~onn Sunatu t'li •ol m, nuu lU lrUVI'"M't'll. 0 pt•r Burtlwltl Kuijkt•n. Wiclund l<.u luwn. Ruht•t·t l<.uijkt·n. (I :lm). l'ETEHSON BEHC;En: Humuru•t• pt•t· n violi i urtJUt••tru t•n rt• rn. \f :rts Zt•llt•np·i,t. Orqnl'•tru Simftlniro dt• lo Húclío Snl·t·a. Dir.: Sit•¡.:fried Kiihlt•r. (llim). SCJU \BI 'i: Dntz•· c.turli•¡wr a piann, np. 8. \ikita .\lagolnf. (29m). \lFQ\, ~ EL S \\1: Por 1111, d• dm.: ltrar. ennti¡!a. l.u C:a(lt'Ua Rt~o~ ,¡,. C:otalunyn. flt'-¡~rion X'\. Dir.: Jnnli Sa,aJI. (8m). \Ur. :\ER: lua ohPnura ,J, \V\'\'\' S9. OrquNra Sinúònb dc Bamht!l'g. Dir.: 1\arl \nton Rirkt>nhnrhPr. (12tu). f\liJ. L\L': Concertino per 8 du,... trompi'' Í llrfJUI•,fru. np. 15, Jlo Froydi, R... Lunzky-Üito. \'h•kre. OrquP•lra Simfi'onir; Ot!Pn-.•. Dir.: Otluunr \lo•a. (2:im). WALTO~: Spitfirc•, p~­ lutli i fu¡.;a. Arad~my oC St. \1arlin-in-thP-Fidds. Dir.: i'wvillc Marriner. (IJm). H\'\ll\: Sirnfoniu n. 31 "Aorn,ignal". Orqu<'slt·a dl' St. Lnkt·\. lJir.ChnrJe, \faekrrras. (31rnJ. PIER.'iE: 'ionuta p(•r a flauta ¡ piano, op. :36. I.tnín 'Intu7. "'urhert Szder•Í'n);. (21m). .]lli f',.u; 20.00 I.'.~UDl0-\1SlAL Cn proh'l'omo d' I.J,., Gorina. 22.00 PlTRCELL: <'('Da ~lñ:,ica d'.,_ Hulo• n \\ if,. ancl Hu,·e a '1\rf,. Ru¡¡Pr' C0\1') -Crump. lcaur. Th .. At·od!'my of .\ni'Ít·nt \lu·i< Dir.: Chri-topb~r Hog-.~>Otl. (lm). The F emule \'irtuu·o•. .Tudith :\elson. Emmn J.JriJo). Tht• A••ndt'my of -\nrieut Mu.,i,·. Dir.: Christophrr Hog-.o»~l. (2m). Thl' Maid's Lnol l'ru}r'r. .)ll(lith l'idson. Enm1n Kir~hy. Rogcr8 CoH'y-Cnnnp. Tlw At•ademy of -\.rwi!'nl Musi~. Dir.: Christopher Hogwuod. (6m). Tlw Oltl Bachelnr. _\f•tJn llill, INtor. ;oprnnn. Ndson, J udith Chri•topher J..eyte, bah:, Tbt !woderuy of ,\nl'ienl Mwoi<· Dir.: Chri,tophl'r Hugwootl. (15m). The Richmond Ho·ire•s <•r a Wr¡man unl'l' iu tl1e Hi¡!bt. Da1itl Thnnlll•. baix. Judith 'irJ...,a. •oprano. Thl' Arudrmr r.f Andt•ut :\fu,ic. Dir.: Cbri.•lnpbtr Hogwood. (9m). Lo\t! Trium· phnnt. Judith ;\"•l•on. -o¡onuw. Tlw At•adPrny of Anci•nl 'fu.oj(-. Oir.: Chri,topher Ho¡!l<wd. Cant~rbury Gu.~t-. 12m) J Utlith "i,.J,Hn. Thr ,\c·ado'fDY ol AnriPnl ~lus:ie. Dir.: Cbt'blnl'h•·r H u~"'"'"l. (3m). Thr Faral \1arriu~e. Emma Kirkb)·· Th•• Arad(·my of Am•if!nl Mwrr. Dir.: Chr islopho•r Hogwood. (5rn). Tht)1or rit>d Beuu or Tht• CuritUL· lmpl•rti nent. Joy Roberto, '"' pra no. Thr Ac<ttlcmy uf Anrit·nl :\i usi c. Dir.: Chri.,topher JJog· wood. (15m). n,,. 23.30 NOCI'URN pt>r nrahnr ri tlia. St'l('(·ció i IJrMentodó u r¡,mr d'Alfred Celaya. }ftÍ•Ï<.'a tura~ fl¡m Dir,: I!Enl darm Ditlrr a•.•; 'imfu¡ Carni PU;Jl ptra \Ï;híl dt ~ir lllmj 'l.IJI) \s [ui¡¡ kial XX. \(;. lU•t. ·ra ntna l11. Ur; i. n. Ret nit·a !'lla. preSt. 1\e:0\: tal". Dir.: r.m). 11a i IUZ. 00.30 REPERTORI DF. :\IT ll.ll<l EL Git\!\' SEGLE D!MICRES, s..r••,...;,;, 11 D'OC.. TIJ8REDE1995 ;.cíJl'OBERTl lt..\ Jlg;ira p<r o·unwn~u·· t•l diu . Rt<ulltl" obrt'' lm•u• ''"·nllido•s i ~·ntnd••• ¡wr Joan \ iw•. IO.OOSELECCIÚ DIGIT\L 1]07.\fiT: \e,¡wrnt· -.,¡..,..,., olt' ron(more, h.\ :~:i•J. .Iuan R<.d~t·ro. Eli,alll'th 'un Mu¡.:nuH. J0 ,.( l'rol~t·hku. T.úszll> l'ul~ur. Cur Anwltl St·hunlw•·¡.:. Clwl'lll ,bnlu drt· Wit•Jh'l' llofhur¡.:· updlt•. Com·t·ntu• lllu•i•·u• ,¡,. llenu Dir.: Nikuluu~ llnl'llnn ~.urt.t32m). MENDELSSIJIIN: C.nr~rl pt•r n piunn i ot't(Ut''li"D u. l. op. :!:i. \noln" Sl'hiff. Orqur•lnt Sunfo'onio·n olt• In Udio tir Buvio•t·n. Dir.: C. Dutóil. (20m). PL\1"1'1: Stmntu ptr a flauta i eontinu op. 3 n. t Hnon..r Bobm. Btmbard lipf"'rlin¡¡. Gll'n \\ il ..m. ( lllm). Píllli~\C: C:oiH't'l'l Jll'r n U'!IJ'I', Prtrr lltu-fm·d. Philhu•·· omia Orrh~·tr~t. Dir.: Chudt·" Dut.. it. (:l2m). l ISZT: Tn•s (<t't• t~·r n piuno tft• l"oroto.-i "ontu tf,. llr~rndu Eli.•aht•th'', S:l. (.,.,¡¡,. llowunl. f21m}. AHAU.IO: \h do· In oh• rurn, funP•tu prui•'•n. Conjunt El)nla. La MuitriRt' Rm·o~ult•. Dir.: Gobl'it•l Gal'l'itlo. (C.tu). I!E\'EHBEEil: Funtu~iu f~~''' u d11rinrt i liUUI'Irl dt• ('OI'IfU. Difl••r K.lücko•r. Cunsurtium Oa••ieum. ('lm). H0,1AN: Sioúonint•u La ,1. Ort(IH'Niru tlt• r..mhra Orpht·u,. (9m). RES PIGHI: Conc•t•rto Grl'r.:uriann r·r a l'iolí i ortltll''ll'U. Takatn \ohitaki. Orqut•,tt•t Simfúnil'u olt Sin,."llpur. Dir.: Chuu Ilot'\. ·u. Jy<r. lhy. Tiw Dir.: Thr ~nor. ano. TI~t Dir.: pm). 1r a 'lll'id ¡¡f · cllm). rhrr irun· iou.10 solien I [1og· llJ!O L\ BELLES\ 5CUtBERT: Lu hdla mulint>ru, ï95. dtn primt•r, IH•clt•r llimirh ~1-dwr-Dio•,knu, hnrí14!!. Gernlol \lourt·, piono. ·~m). REETIJO\ E:'.: r-.uu 1•riaMon, l'I tt•mu ~obn• 'Qnaat'è piu bo·llu" do• l'tlpei'U "La ~fnlinuru" tft• Pui,ío•llu t oO fi9. Rudolf BtH·hhintft•r,' plano, (5m). ~tATUNl: Lan¡,'IIÍr per un hel volto. Thc Con~ol't of \Ju>ic·kc. Dir.: Anthuny Hoolt•y. ll!in). GlORIHNO: "Com" un ¡,.¡ di cü maf!~iu" d'Andrl'n . Ch' Kr·uuH. .\ffrcdu Oren•er. que~trn MoniJI•I dt• Fullu. Dir.: Nicoln Ht••t•ignn. (:lm). DïBtSS'\: Ht•uu suir (Vt•r•í•Í n. ~8 'iolí i piunu) . .luHdlU Brook, Smith. (:!m). l'U. Pru¡:ruma tf•• músi•·n antiga. guiÍ> i pr~·entació a riu·n·•· tft• Joan \Ï\1'"- RFCL LLS 1'\STRL \JE'\T\1-S DEL PRI\1 ER B \ H IWC \IERID10:\ \J, (:! ' partl. TF.\1PS DE LES \tl SES. 16.00 SELECCIÓ DIGITAL H.S'flt\l;SS: Dt1Pt- Concertino p..r n t•lar·im·t i fap;ot. nmt. m·qu•••tr·u tlt· cordo i U'llll· Paul \1t•y•·•-. Knut SiinRtt•voltl. Novu Or·t(ll!'~lru dl' Cumu•·a d'E,tuo·nl.tn. Dir.: E~n-Pckkn Sulom•n. (llim). 1-1 \YDN: Trio d!' curda np 5:i. n. l. Tdo dl' Cou·du Alemany. (!lm). GOUNOD: Balll't dc Faust. Filhunnònirn Or·tJU'''t•·u l·:,luvucn. Dir.: h.urt Ht·dcl. (I im). CA'~fBII\1: Cont•t•rt ¡wr u ¡riann i or·qnt•,trn op. 15 n. 1. F•·unt·o Ht•tlomli. On¡ur;tru dc Cumi.ru ¡(,. \1iliL Dir.: Paulo Vu¡.:lwri. ll:im). J.Ch.R\C.H: '".\eh. du" ich \~ n•"''s pm¡: hütte"", o·untata. Hrnri Ledroit. H~t·t·rl'ur Con•nrt. (ím). SCIIU· \f.\:'1 'i: 'iimfonia n. :!. o¡.¡. 61. Ort¡UI'•trn Simfònwn de lo Ràdio tfp Stutlj~ur·t. Dir.: 'icvillr \lurrino•r. 131m). HOFF'\IEISTEH: Pnrthia n. 3. Conwrtiurn Cla••i•·um. (I lm). OFFENB \CH: Gnítf parísiennP, hallt't. de Simfi\nio·a Or·qut•,t•·u Pitt•IJUr¡.:. Dir·.: André Previ.n. (•I· lm). BRUCll: QuulJ'<' peceR pt•r· u rlurÍJwt, 'iol u i piano up. 83 ( n. 5 a 8). (;érurtf Cuns!.P. Puul Mf'yt•r. Frnnçois-RPnÍ' Du .. huhlr. (20m). PAGANlNI: CourerL per u \'Ínlí i Ol'f(IH'slra n. 2. op. 7 "La .Tea n-J ncqucs Cumpundlu". 1\.untorow. (kqucstra de Canrl1ra B••rnhnrtl Thoma~. Dir.: B. Tlwmn». (27m). R\\1IREZ: Jos.-p "iucstra. '\u\ idud Cnrrt·rus. Coral Sal\'c dt' Lart.-do. Soci~tlutf Coral tlt> Bilbao. Conjunt instrUtnl'ntal. Dir.: Dumión Súndu•z. (18m). 20.00 SELECCIÓ DE ~OVE­ TATS :!:.!.00 ALMANAC lln t••pai tft'MÍnat u evocur i n•viure t•ls ft•l• mÍ's rcpre,t'ntaLiu• tlc•l ¡m~•nt musical. Guió i •••lrco·ió d' \Jo·x Rohl!'s. 23.:~0 NOCTUJtN Mrísicn pet· acaba•· d dia. Sd<'rrió i prcK!'ntució n o·àrrow tl' Alfrl'Ò. Ct•la yn. 00.30 REPEilTORI DE NIT DUOUS, 12 D'OCIU· BRE DE 1995 C.>\\ I.'\. 7.0U L'OBERTl R \ :\lú,ica pt•r l'llllh'll~llr ,.( th.t . R,.t·ulltl" ui u'\·• hr.·t.- t··t·nllult•• 1 pr•''l'ntadt•• ¡>t'l' Jnan \ht•s , 10.00 SF..tECrtÚ UJGIT\1. FIBICU: Si.mfmua n. :l, np. :18. 01'1Jlll'stru Filhnrnu'onio·a ,(,. Br·no. Uir : Jiri llo•luhluHk . (36m). '\tOZ \HT: Snnntu l"'' u piunoforlt' i 'inh, ~ \ :1;'11 "()pus ,.,.¡¡lltl\ u . lf'. Tt•ltlt'IH!St'hkn (19m}. Bund1illi. Chin1·n ROl\'IAI\: Suitt' <'11 Ht• 1\1, l'•• I i tu lh·ottninl(hnlm. tft• \lúKÍ<'U Urqu•··•ll·u ,¡,. Cumlll'n ol l'I ~~~IM'II f)h·.: Estut•nlm. Nnt·ionnl, Cluudt• (;l·•wtny. (:.!lm). MAU TUCCI: Culo•·•· m·io•ntnlP, op. li n. 3. Tlw l'hilhnnuuuin. Di1· : Fntnl't'"'O d' hulu.. ( Wm). HUST: 1\·in ¡w•·u \Ínlu tl"nnlltr i tlut•s Ouult'" t•n Ht• \1. llumtlwu Jappe. \iulu tl'nnuu·. 1\tunfr,•tlu Chdstuph 1 Zimnwrmunn Huntgdmrth, Ouult•s tro\''"" ' rr•. (l:>m). HLBI'\STElè\: hun 1\', quadri' musit•nl op. i'l , ÜrtJUt'•trn Simfèmio·n Hu ••u Di1·.: l¡!or (;ulm rhin. (:.! ~m). LEOPOLD 1: ··H,·¡!inn C.,.·fi", l.,·tfruit. ll••nri cnntrtla. Rit'l"l'l'rtr Cmhurt. (im) Bl.\ 'I F:TT: Cont•t•rl ¡wr n pinno t orqtll'•ll'u n. 5. .\lult•ulm llinns. Philhnrrnoniu Oro·lw~tl':l. llir.: Nichuhl" llruithwuito·. r:nm). v•. 13.00 LA IJELLESA D.SCAHLA'f'rl: Bo·llo Hu-.• Adn •·nto. Nl'iln AnfnHn, ~"III'UIIti. Jumt·~ Grny, t•lo\t'I'Í, (12m). Ol"'·'g'UHCJI: I.n lwlln llo•lo•nu. obcrtul'll. (),·,tn••,ll·n Simfo)nit•n Johann Strau•• olt· lltulu¡w•t [}ir.: I~tvón Bugtír. (IJm}. SCIIl • BEilT: lntrotluro•ió i vnduc•inn• sohrr l..t1 h1·lla mulim•rn. Jll'r a Ouuta i piuno, f) !10:.!, up. 11\11. Su,.an \1ilnn. lnn Bn'""· (:!lm}. \IOZART: "Bt'lln min fiumum, addio"' • ''Rt·~tu. oh ram'". l't'i'Íintiu i ària K\ 528. l.iliun SuJ,;j,, Orque~trn dt•l 'tut.nrlt•um oio• Salzbu~. Oir.: l.A·opultl IJa¡:er. (10m). U.OO :MÚSICS DE CATALIH'YA BROTU"S: Oh•tintu·y. mcni mt'nt ,;mfc)nio· n. ï. .lm t' Orqul'stra FilhnrmònÏt'n út• Portlurul. Dir.: .lncnh i\v~lm· lomnv. (llm). SOHS: Vul'inriun!\ ~Obi'(' Ull temu clt• Ln nnulllllltlj.:;Í ¡·a dP Mozn1·t, op. 9. '<nvit•r Coll, guitarra. (9m). GUINJOAN: Cont·r•1 pl'r 11 fav;nt i runjunt inw· Ch·o·uln. Grn¡m trumt>nttJI. Donúnique Dt·¡~uinc·,, fov;ot. Dí1·.: Jo,.(> Luíg Tt>nww. (lC.m). USZ'l': ( l.t·H Sclígpn•i•ungt•n Di l' Benaurnnre•). Jurdí Rirart, hu1·íton. Corni Cnnti¡:n. èllt•il ( I lm ). nr¡¡rn•. Dir: .ln'~l' 1'1·ut,. JH H:' \01 \: 'ltll'lttmn. \llu·rl '\íl'ln, pinnu. tlnn) PL\: Cnnn•rt JWr u dm•• Oautt·- i ni'IJII'''II'D ,¡,. t•onln. t'li Rt• \1. ClntulJ himrtll) . ]t•un-Pil'rrt• din•c·tor. Hampnl. sulisln lk'l'"'•trn do• Camhru r,·,mz l.i•tt. ( l:im). ltOlHUGO: T.-íptit· tlt• ~ln--<·n Cint n. \ lrtrlria .J,•(s \n¡.:t•f,, "'Jii'Ull!l. lll'l(llt'•II'U tft' Dir.: Cnn•·nt' l.nmourt·ux. \ntnui Hn• -Mnrlui. (I lm). (;EH11 •\HD: 1h·~ lmtn·nmptu.<. .ltwtli Cunlt·ll, pinnu. (Hm). l6.ou sr·:u:ec1ó ntGITAL SI'OIIH: Cnnet•r·t Jll't' u ,inl.í n. (•. up. :!11. llf Horlst·lll'r. OrtJIII'~Int SimfolnÏI'u tfo· la Huoliu cft· Bo·•·lín. Dir : Chd•tj¡m HEJCil \: Fr·iohli!'h. (:!lm) ~lllf!lniru l'l'l' O IJIIUil't' nuuh•s. up. 1:!. (,)uurll'l Kuhlnu. (:!5m). ~OST\~0\ IT\: Suitt• do• In JII'I.IH·Ufll "'J,,., UVI'IIIItl'P' dt• Kmtinkina"'. np. 59. Cor i Orqut·•tru Simfimit·u tf,.¡ :\1iu.i•lt'ri tlt• Cultnrn •ft• In l. niÍI Sll\ii•trl'll. Uí1·: G.•nnuth Rn7hdt••l\ t·n·k>· (i)m). l.. \10Z \RT: Simfunia o•n Fn, F (¡ Orqnt•o;tro do• CamLru llohtfan Dir.: E•lu~uo·u. \\u..,·hul. l'Jm). BERLIOZ: I•• Cin•J Mni, o•unt •obn• In mm·L tft• I'Em¡il'rutlnr 'lupolt·it. Lio•uwt> \'iNM'I', Cur i Urqm•,tra Simfònit•u tlt· Iu Húdio Holnnd!'su. Dil·.: .lt•nn Fournt•t. (l2rn). ZELENI\..\: Cup.-it·rill pt•r a 1115. n. •I, Z urqut·~tru Or•Jtii'HII'n olt• C:umiH"u t.lt• PrnjlU. (21m). (,AJ:IALEVSKY: A Iu mt'IIHii'Ïu tft• St•r·ll••i Prnkofit•v, Jll'l' n \iulunrt·l i piuno up. 79. Mnrinu Tur'UMl\·u. .\J¡,xandt•t· Pnlt·7lu"''· ( llrn). FHESCOB·\I.DI: Tt·o•• "Cum:onï" in~tru­ IIH'ntal•. Jl Tt·nlrli nUa :\1odu. (IJm ). BIH.\ \L: Simfoniu t'lill· t·o·rtant per a flnuta. fogot i nrqu•·-tru. Bt·rnurd Clmpron. (;iiJ,..rt \ucliu. Orqut"o;Lrn dt• CnmJ¡ra Bo·rnurd CaJm,.l. Dir.: (21m). Calm!'!. Ht•rnarol TUB!:\: Suiu• dt'l ballf't Kratt. dt• Sunfoinit•a ()rque .. trn Bumlll'rg. [)ir.: '\t'l'IOC Jiiní. (2·tm). 19.00 PE:'ITAGRA)1A Pr·o¡,,'Tnmn dt• tlivulgació nm,it•nl. Guió i rt•tditzat·ió: P.:rl' Burh i Alt•>. RobleR. 20.00 "A LA MANERA DE .••." Un t•um·idut l'li~ propoRn i Iu múf'ira que li agrado. Gui6 • pn·•entnt·ió dt• Joan Vivt•M. Producd6 de Dolor~ I'UI1H'Uiu Bu•qu.-t~. 22.00 COI'iCERT DIAGJNARI 5 c;u;¡, i .,.),.,.,.¡¡,. Huimnn Colonwr i .lnun \ï"'' · :?:! 1n \Ol. n fC:\ \Ju .. u·u pe·r nt•aiHtr t•l tlia . !'\t·lt•(·c·iú l prt· .. •·ntnf'i{• u (•àrrt•t· ri' \lft·o·rl Cdu) n. oruu ~J( S IC.\ HEI. SEGLE '\'\ NILSSO'i: (.onu•o•rll"'' a nrh'llt' i "'''l'"''"'" (Simfonia c·unc·c·r · toni). Erík Luutlk\ i,t. Or<[IIP•II·u l•ilhnt·moiuil'n cl'E,tn· ¡•olm . Di1·.: l';iklu• \\ill<•n. (:!!itu). c:cn1B·\l f: 'lho umh piuno l'li fn #. 'l'l'iu 1\lompon. (1 11m). IIHI'I"I'E!'.: Cuntatu \o•uoli•mio·u, op. C.:! •.lt·unifl'r VpH<n llo•IPn \\ull•. Pt•h•r p,.,...,. O"t'll Hrunni~nn. Cm i Ort¡IH''lt'U Simfionit•u dt• Lmuln·•. llir.: Gt·ur¡;t• '\lalrnlm. {:!lm). 11.\HT\1 \\i\: Simfonia Tr·òh<it•n Ortllll'•lról Simf¡,nio·u rh• Bunthl'rl(. llir.: h:url \nton Hidt•·nlurdll'r. r:! lm). 11:!.1111 REI'ERTOHI HE :\IT DIVENDRES, 13 D'OC. TUBRE DE 1995 Paulo Pellegrini. Rumunn Fram·•·•r•ht•ltn. On¡ou·•trn rlt• t•¡unhra de 1'.\--ocinció In C:antn dP Tt>rni. Dir.: Fuhiu 'lao·•Lri. ll'lml. O.SC. \.RL.\TTI.: Ti ricnrda o bdla lren•·. o·antata \lu•ír·a Fíammantt'. (I lm). \ \ '\ EH.K: Arnarilli mia bt'lla. .\ larinn \ 't'rlon•l(l!eo. flaut<•• olt' hec·. 15m¡. FHEDERIC 11 DE PRlSSIA: "Snlli piri lwllo· piun,,.··. ària d"'ll Hr Pn<ton·". Jorhcn Kowal>ki. rnntruto•rJ<•r. Orrlut•>tnl dl' Cumhru dl' Bt•rlin. Dit·: )1ax Pornmpr·. {im). " \ LDTEUFEL: Bella bor·no. ¡ovlka. Orqueotra F'ilharnrrlni!'u Eslo,arn. Dir·.: Kur·t Hl'del. H ru ). MEYERBEEH: ho•au puyo de Ja Touruim''· àriu rt<' l'i>¡wra Le~ llu!rtll'llOt•. \1ontserrat Caballi'. '\mu Orqu ..,tra Filharrnònir·a rlt• Londres. Dir.: R<'} nold Giovnnineui. (7m). CO\CEHT t·nrt·¡:i,trnt ¡><·r Iu l{¡)rlío E•luvu¡·u cio• Bruti,Ju\ a l'I diu 1:{ cl'm·tuhr·o• clt' 1993. \!Ell \TE,ti'S: Cuut·t·rl ¡u·r· u \iuli i orqn•••ll·u n. ~. up. 31. GH n :c;: Conro·rt po·r· u ¡¡iuno i m·qtrt••tnt, op. 11>. GOUI\OD: ~li"" tlt• Snn ln Co·r·íhu Eli"a l.~·c KoJ..korwn, \ iulr. Si¡.'trn l Sial· lt•lon•kk, pinno. Evu .lo•ni,ovó, •opr·turu. Jo:t.t'l' lo.urulliíJ.., t!'nor. L>ulilour· .lt-ni•. hui,, Cor do• CurnL11·a I•:,Jonw. Orquo>,tt·a Sinrfionit·u el .. Iu Hurliu E,Jomt•a dt• IJrutr•la\ n. Dir· : Rulwrt Stankm •k) . (llim). U.OO !\OLS 1:\TÈRPRETS :!3.30 l'\OCTl R"- \ 1\'\Ll)J: ¡_,.., Qua tro• t'•tur·inn•. \lü•ic·a l"'r tot·ultur o•l diu. !'\c'lt•tTii't i pn·~•~nttu-it', n c·ñrrt·c· ¡Jo• \larú .I un¡.. ··o Sc·r~ooi ..\lpi•tt'. \"Ïolí. Jon:li Ht•· ¡.'llllllt. daw. Ortplt'·Lra \ïrtl-lia Sinfonit'IIO. Dir.: Fra net··•· Llonr;uera•. (-Wm). OI.IYE::O: Qualrt' )'t'f'!'· ¡... ra piano. Hamun Pnrtt'r, piano. (7m). 7.00 L'OBF.RTl R \ \1ü,io·n pt•r run~o·nçur t•l diu. n..,-uiJ tl'nltro·s lm·u· (•-o·nllides i prt'•l'li!Udt•!i (11'1 Juun \Ï\ t'S. 10.00 SELECCIÚ Ol GITAL F\l HE: Ht•quit·m up. 111. Lnl'iu Pupp, ~o~nprunu. Simun ~"tlt·~, huh. Cnr el,• Iu Riulin rlt• I ~·ipzi¡;. Cnpo•llu b•totul dt• Ort•"lrn. Dir·: Colin Da' i'. (·lOm). Gl RIOI: Quurtt•t dt' c·omlu n. :!. Quarlt·t Eno•,c·u. C:llm). 'fYSI.I\ ECEJ..: Símfvniu o·n ,;, Orc¡Ut·•tru olt' Cambra do• Pru!(u. ( lOm ). GOLDBF.RG: C:uurt•rt l"'r a ria' i•·~mhal i un¡tlt'•trn o•n \tí b :H. \\"ulrlo•mar Dolin;:. ( nnjunt olt• Cumhru ~uli•tt"' tlt• 'nfia. Dir.: Emil TahaJ..<I\. (:nm). \ IEH'iE: \lis"a •ole~mnt• ¡tt•r a eor~. Ul!'tall•. timhalt·· i du- or¡,'IJf',, op. 16. \luitri ... • ,),., lluut--d··S .. ino·. \laitri•o· tlt• la Cutt'drnl dt• ( hur·trt''· C:unjunl tlt• mt•talJ, C:tt) 'l(omnm. PutriJ.. Ddnhrt· i .lnr<l"''' Amutlo·. or¡:ut'. Oir.: Fnono·i' Bur·dnt. (:!lJm). l ' ïi'J . \J: .\Jiuo•, dos fi'U!!IIII'IIH. Orc¡uc••tra do• Cnmhra clt•l Nno·innnl. l·:•t<H'olm. Dir.: Clautlo· Gí·tll'tny. (!lm) BHJTTEI\: Sinfnnít•llu op. I. \kto•t dl' \'ic·nu. ( L5nr). \1"'"" 15.00 EL Dl.\ DE L'OIEl'iT Progrumul'ió realitzadu a partir dl' (¡•,; pt'tio·ions qut> o•lo no,ln·~ oienL• bon fet al ronte•tador df' Catul un) a \lú,;Jra, td. 202 35 11.00 EL IH \ DE L'OIEI'tT l'n•p-umuc·ir'o n·alít?aolu a par·tir dt• lt·~ JH.'lic·iun-. qut• t•l-. ll(hln·.. nit·nl' hun (t'I ni t·m¡(t·,taclur dl' Cutulun~a \lír•io·u. t1•l. 202 :!5 35. :!:.!.00 El.!' MlSTHES C:O!'iCFRT!'i !Kl.30 ltFPEHTORI DE '\IT DIUMENGE, 1 S D'OC· TUBRE DE 1995 7.00 L'O HERTI ' It \ .lS. :!2.00 GRANS OBRES 10.00 LA ~t(:siCi\ ltEI,f{;JOSA Plntée. comi-dia ballet eu lrl'ò actes i un pròlo·¡;. \lirlll'l Sénéchal. Jnnint' MJch~au. i\irolai Gedda. Jarquo'' Jan.en. Cors del fe-tival d'¡\j, ell' Pro,ença. On¡u¡•,tru dl' la Soci¡•tat tlt: Conrl'rb dl'l Cun-enatori. Dir.: Hun' Ro-baud. ( Hl7m). :l3.30 ~OCTllL"i \lú<i<'a per arnbnr el dia. !'decció i pl'l'<t'nlllció a r:lrreo· d'Alfn>d Cdaya. 00.30 REPERTORI DE :\l.T DISSABn, 14 D'OC. TUBRE DE 1995 I'LRCELJ.: .\ntht·n'' i s~n t•i•. 1\lír.ir·u po•l furu•ral oio· In Ro•inu \lai] . Fo•lio·ot) Lntt. ChurJp, Bn·lt. John \\ íllirun•. Thmuu' \llt•IJ , Cur i Orquo•,tra \lonto•\Hcli. Erlunlt• Bru.En,t'mblo•. Dir.. .luhn Elliot Garclíno·r·. ( I<Jrn ). Br·hulcl. I hrinr; ) 1111 ~laci tit1in~"i· Z 2. Solí•lc•• \llt'UI•. Cor do•l '''" Cullo•t:c•. (hfc>nl. Tht' h:in¡:\ Con•or·t. Dir.: Rulwrt Nn¡:. (li rn). () ;!JH' thunJ.., u nio tlw LoroL untlwrn Z :~a. ~oli•t••, •n•·al•. Cor cJ¡•J '"" Cnllt•¡:., d'(hfurd. Tlw Kin¡:'• Con,ort. Dir.: Holwrt lo.m¡:. ( IOrn). Tlw o·arth tn•mhkol, Z llJ7. SoliMtt'o \IJI'Uk Cor rlt·l \o•" Collr•¡:t•, (hfurol. Tlw lo.íu¡:·~ Consort. Dir·.: Hnho•r·t lo.in~. (2m). 7.00 L'OBERTURA Mí.-ica !Jt'l' co men~ur el diu. Rt>cull ol'obrl's LrPus CM'o)llide.; i pro•;entadt's per Dolur~ BuKquets. Jl .flll TltANSMISS IÚ EN UIRECTE DE LA l\lfS!' \ CONVENTUAL OES DEL 1\IOI'iK'iTIIt UE :UOI'iTSERRAT 10.00 PE'iTAGRAl\1.\ 12.311 DIVERTBIEI'iT Ht>pl'tidó dl'l prop-amo Pm¡,, t'I dijot.b. 15.00 ..A 1~\ MANEitA DE... .'' 13.00 L.\ BEUJ;'}IA 6 llO'<IZETT!: I.u Pr·i¡:imrit•r·u. ololt't rl'.\minu i F:' t•rartln. ~uoouuna Ri~Uf'('Ï. 17.00 TE.\lPORADA D'ÒPER\ DE CATALl'\'YA \IÜIC\ SPOHR: FatN. clpera •n rn,. arte,, \ficbad \l~r. Erlo-u , 00 Jordi-. William Pugb. Dian. J<'nning,. lon Brír. Claudi¡ Tuha. Cor de I'Òprra ¡ On1u~stra FilharmònÍI·a dr Bíd,•frld. Dir.: Grofrrr} ) ! ou]]. (llim¡. 19.35 REPERTORI DE COl\. CEHT TARTL'IJ: Cooo·~rt n 5 p<'t 0 llnuln. t'u rda i t•ontinu en Sol 11. St>wrino GnzzeUoni, Oo111a. I \lusiri. (12m). BlZET: SimfomJ n. I en Do M. ÜrfJUt"'lro d.] Conct.>rtgehouw d'Am,t.rdorn. Oir.: Bt'rnard Haitink. (30m). L. '1 OZ...\ HT: Passeig mu<irul I'D trint'u. En,emble Et!uanl :\ldkus. (23m). D\ OR.\1\: Trio amb piano op. 90. "Tnu Dumkr"- Trio Beaux lr¡. t33m). ELG.\.R: \uNt>n •uit-. Orque,tra d¡, l'll-ter. Dir. B. Tbum,on. t25m l. SU\T. S \E:'iS: Dan>a \fao·obra. Op. 10. On¡ue-tra de Parí,. Dir.: Daniel Barcnhoim. (7m). IJ.f.wl llOO cui! Pro~ irlo~ 2:!.UO ELS NOSTRES :\hisic·n ¡rt•t· o·ont<•nçar o•l diu. Ht'rulJ rJ'n)H'I'' brr·u~ C•<·nJJitJe, Í prr•,t•ntuclt·~ pt•r· Pílur Suhiru . RA\fEAU: Ho·pl'til'ió dd 1•roi!J'runa rlllQ d dijou- al w-pre. CO\CERTS CO~CERT rnn·· g;,Lrat per In Ràdio Holnndt•<o ri din 9 rlt> fehn•r tle 1993 al Ft'SIÍ\ ol de Mú~ieu Antiga d'I trcrh t. Obre;; de MONTE\ ERDL CASTELLO. ROSEN1\IÜLLER. HUXTEHllOE í BRLII;\15. Guy dr i\ley, tenor. HirPrcar· Consort. (53nrl. Rohl~ ~(JI\1 ll.RI ,J·i···~ "''''l rural. 1~.00 w.v as. I Fdha1 2:UO l'i"OCI'URN Mü•ira pt'r urabar t•l Jia. Sl'lo•rf'io) i prc<enturió o ràrrrc dl' \furó Jau~. ~~~·bl Tl\1 laaÇt! la(,¡, 'im!Q 00.30 REPERTORI DE :\IT Bdob \!\: DIU.UNS, 16 D'OCTUBRE DE 1995 ¡.unq Fourj Knnr 7.00 L'OBERTUt.\ ~1: (' 'fü,ira pl'r rom~nçar ri t!ía. Rc·¡·uU d'obre, breu> esrollid•·' i prt•,¡•ntade• per Joan \')\e,. rontr 10.00 SELECCIÓ DIGITAL SPOHR: Concert per n ~inlí 0' O.rn lln,¡ SUHI 6. ~ Bru&! (13m op. 63. LU Ilol'lerhrr. Albu Orr¡uestt·a Simfòtúo·n d.•· . la Hàtlio dr B~rlín . Oir.: Chn.;UIID Frühlirh. (24ru). BACil: "Ich hahl' gt'nu¡( (l'to em falto r..s), <'antutu B~'V 82. Ma."< ,·an Egrnond. baix. Ricrrcar Con.ort. (22m). PUCCI.I\1: Tre· minuet•. Orque>lrD Sirnfòoira )l•hl [I), Cork oLo.l. llolli¡ \Iq, fllm lfll' Poui lt ls Ràditt eh- 13c•rlín. Dir.: litJrdo Chaill~. I I Omt. SJIH•. Ul~: Quartt•t dl' t·orcla t•n Iu 111. ÒPr, lt\ \on lïan. mdia ·u i de loull. :o~. ter n ol)I. I fonia ;¡ del dam. tu. :om). ltl rn orri Tri• 'Trio <\rt•. ¡uitr. r. R. ~~­ Op. Dir.: •nre-:sad a al ¡tiga ITE- íEN· E i •nor. •.plu-tiratrd. Larlie':: (35ml. op. I •. n. I, c·n r y. Thr llunon•c· Bantl. llir·.: .!Jlhon) Hnl.tt•ad. I t:lm }. \1 ES iiGER: Suitt· rlo•l bnllc·t .. l.t•• 1q(L: Sin1fnma lttl' pi~•"ll'..· Ortpu·•tt·a dc• In ft.1ral Oprru llou•t', Cnwnl G~<n. Dir.: Churlc•• \1ackc• GH \l'i: "Cnc·tc·.c· dritl•¡ non puú tlcmun·". iu· in t!,. •Cb'Opntrn t' Cc•.nn•". ,lnchc•n Kowul>ki, ronll'lllt•nm·. Ontlll'h· 1111 dr Cumhru ,¡,. llt·din. Dir: r!Jb. (2·11111. \la' Pumnwr. (llm ). l',\ llU Y: n. 5. Onptt•olJ'II Filluor·· Dir.: rlo• l.nntlrc••. 11ònic·n \&riuu Bouh. (2·1111). ) 1mfonin l.l.IIO RmiSI\1-KOilSAI\0\ din. dia. lr· i f n. I•er. la LÍ()ll '[eh t>), van -car }e; cic~ l'r·"¡:c·ama drdieal a la musica de JUll nrnl1 h'uií• d'Alb!'rl 1\lullnfrÍ'. 22.00 ELS NOSTHES COI'\- lll. Chri,tiun Lintllll'r~. Tnpinlu CEHTS •inf•10irtta. Dir.: O"""\ iin,kii. )Om).l..adon1t'lln dt• nc•u, •uitc•. OrqUf•lra ~ndnnnl E•c·oc·t·"'1"'.: \eeme Jüni. (13m). Sim lccüJ n. I. op. I (•l'~nnu wr,iÍl ). o.qu...,.tra :\arionul dc· l'l HSS . ~r. E. g, rtlanm. !:i 2m). 11.0<1 LA HEI. C.\t'liTATA mi: Pro~nnm dc• lliii"H'U c·tu·ul. 5-krc·ió. ~tÜÚ i pn··c·ntnd/,: Alr•x Robh L.\ MÜSIC \ DEL ~ORD ANTEHIOH A BACil. El.RIHfE DEL COH: l\m•c•lllt.< <.0\CERT t-nrc·¡,.<i-trat pPr la Ràrlio E,(o,at•a dc· Brati<la,·a d rlia 12 d'Hrtnhrr tl<' 1993 u la ~ulu \lo)l<'' clt• In Filhnmtòuica R.\KH \1 \ \1:-iOY: ¡.;,¡o, at·u. Suitt• p<'r u cln- piano, n. 2. op. I i. :\OSTAI\0\1T\: Concertino pt•r u tlo• piano<. LCTOS1 \WSI\1: \arial'ions sobre un ti'IIIU t!t' Pu~unini. Peter Patkk) i \lr• Snlurik. duel de pianos. (!lm). 23.00 NOCTllUN cit; qur fun n·f··•·c'•JII•iu ui mf111 '•>ral. I\I{,Mic·a ¡wr arnbur t>l dia. St•lt'tTiÍ• i pc·t•sc•ntuc·iú u cÚtTt•r ci'Aifn·cl Cduyo. 16.00 SELECCIÓ DIGITAl. 00.:10 REPEitTORl DE NJT d¡~'O(\l'ilfiques, I'UII!'t'I'LM i notÍ f"tlharmòniru de \1ttnk. llir.: llirharlll!•lnll'ath. (16m). \1 \R TI\L': :\it.. mit~ic¡ut•n. r~Jl(dO~ l' 211.00 SELECCIÓ DE JA1Z (,urert ¡wc· a tr111nhú i ttl'l)lll'' J.B.V.\J\11 \L: Simfonin t·n mi clt' Cumhr·u 111. Orqu~·~tru ffi'(' Kc•nclall. D. Knu~. Ct>n i Orquc,tru t!t• la Cbapt-11<• HH)Ult•. D1r.: Pb. Hen·l'wPgh<'. I:! I ml. \'EROl: :\hi-ira UI' hall~t Ot·c¡u,.~tra .. \lnt•h<'th-. dt' "imfimtt·a tle Loncln·•· Dir.: \ntonin tic· Alntt•ida. (Hiru). FOF RST~.II: Quintet dc• ,·ent up. 9:ï. l.,luinlt'l tl<' \ c•nt de la FiUlat·rni>nit•a tlt' Brrlin. (:!:!m). D\ 01{.\h.: Simfonia n. -1, Op. t:l. Or·qu••,trn Fill.annimic·n dc• lll'l'lin. Dir·.: Rafael KnbPlik. (11m). TLHII\\: Sunlúrur de llurnnn<·t!n. Sonata pinton••pa ¡wc· n piano. 1\líl'iu tic• Lnrrochu. (2 1m) .. ""obre tt·,tu~ In·• \.Ïilt':o~OJ·'" lubcrn R)har,kit. Or·ctU''"'"' 'imfònit-a olc• Pra~u. Dir.: Ji•·i Sdohlàwk. (16m). IU ETilO· \['i: Sonata pt•t· u 'inlnnt•t•l i ~Alio up. 102 n. l. Pit•rrt• F~ornier. , iolonr..t. Wilhl'lm K.rnpff. piuno. (15m). \1\ \L Dl: Cr.nrert pt•r o uhui•, c·ordn i \lfrt•tlo t:):~. t•.ntinn. R\ r: \rnwniu t' B.rnanlim. llmrntiont·. (8m). '1ENDELSSfllll'i: Simfuniu pr•· u roc·cln n. ln~lrnmrntnlc• b. Collt•¡,<ium Brnsc'n'e. Dic·.: l'ntrkk Pric·t•. Olm¡. PADEREWSKI: Tntc·u Albnm, op. 12. Hink11 l\.ohn )a.•hi, piano. ( 15m). KHEBS: ConrPrt ¡wr u t•lnvirl•mhnl, ;~' cord u i <·on tinu. I lt•im. alligrr. Cnmrrn tn Bt•t·n. Uit·.: ~~E&IIdrr vun \Vijnkoup. I. Jrn¡. CHARPE~TIEH: \1it.t'· ;rr, li. 219. \. '11·1ltln. I. •tllrourd. 11. Lrtlroit. W. fo!-i"' pt"'r 41 :!:~ in~tt·unh'lll"' clt· rut·da. Ort¡ttt•,Lra clt• Camhrn .\n!(le.,u. Dir.: .lt•ftrt·) Tntt·. (28m!. C.\1.[) \H \ : ~imfumn u t¡natrl' n. 12. Ort)ll<'•lt·a clt• fumlu·a E-lm~tt·n. llit· Bnlulnn \\un·bul. (hml. Hll\1'1 KI· · Cunl'ert fh'r a piunn 1 <ll'<jllt'•lru n. :!. Op. 12!1. Gc·c·altl Hnhlrin• Orqm·~tc·a tic l'újlt'l'll tic• \lnnlt'Cnt·lcl. Dir.: Eclmmnl nm Ht•mrHn'lt•l. (26m). "Sjukmnn• 'ln•iqut•n~. Orqnc•,. tnt tl•• t :nmhrn tlr•l :\fusc·u Dir.: E.tm·t>lm. \nt·ionnl. Cluurlc• l.t•twtu~. (2:Ïm). :\l \11 · I.EH: 1\íntlt•rltJit'nli!'d,•r. J:uwt lhkt t·. mt·llthti(H'Utu>. Orqm··tnt llulli•. Du·: .l uhn Bat·hirulli. l:!lun). L' \Pl "10\: Jln,hi-h, 13.11tllmtsi\J-KOIISAKC 1\ :!11.00 L'.\t Dl O-\ ISli AL Ot't(IH'"Ir·u •nitc•. '1lntin, Nuriunnl E"<'llt't'Hit. llir.: 1\c•c•llw .IHrvi. (l'lcn ). C,hciutt•l l"''' n piano i Y!'nl. Cupc·ic·m·n. (:!tim). Dnloiuuixku, up. 62. Oc·qctt'HI r·u dt• Iu SniH•c• llllnluntlc•. llir.: Enu•,t \tht'rrnc•t . (·lm}. I UIO \tmtF.NTS LÍIIU:s ALOJ\SO: Lu purruntln l.nlitn RnYirn . .'\1urt·u• Hc·dmnln . <.m· 1 Ronclnlln. Orquc••tt·n Simfi111ic·u l:;,;pun~nln. Dir.: F. llc•hu. 121m). ROSSI\1. BEI.l.l:\1, DO\IZE'I"fl í BOITO: ,\Hn:s !J'ÒPEHES IT\Ll \:\ES. Lu t·iunu Pu\lcrutti l.nr i tlrt¡. tic• I'Ò¡wnt olc· \ ic•nn, lltr: \ Ht'~t·it~no: \1nhru .. ian Sin~.-t·"' í 'i"" Plulh:wrnuniu On•ho•olt'll. Dir.:L. '\1a~ .. ru. (21m). '\!EH C.\U,\1\TE: EM·t·nt'' i t!l'lt'" tl'll Giuranwntu. \luf'iu \itult•. \1i rimo Pii'Unini. Hulunclo l'unt• rai. Amutlr•u Bc·c·t!ini. Ot't(III'Hiru Símfiinil-n cic· In H \I a Mitil. Oit·.: Alfrr·rln Sillllllll'llO. (l i rn). VEHDL: Duc•• ícdt•H tl .. " I tlu•• fo~ow~u·ï,. DIMARTS, 17 D'OCTU• BRE DE 1995 ï.OO L'OBERTlltA 'Jú,iru P"'' romt.'n~ar d diu. Hc•naJI d'obre' bt·eu' e<colliclel' i Lu<'innn Pnvn••uui. uf •\tl~t•n,, Gillinn Fi,ht•t·. Rngc't's Pnul Elliut. Cmt') Cc·ump. \1it-lu1t'l c;,... r~t·. Stc·¡•h"n \'nr· t'trt'. Cor :\lullll'\t'rtli. Snli•lr•• Burrnt•• \n~lt'""'· Dit·.: John Hint ( ;anlHII'I', (21m). T) l'!tnnir l.m" ,,. Tht' Ht~yul :\Iurt~ o·. Jntlith \t·l-.m, '"fii'Unu. Du,itl Tlunnn•. Ioni,. Tl11• .\c•aclt•my nf Atu•ir·nt \lu•it·. Dir.: CJtri,. tnpllt'r llu¡."""lll. (7m). Tlw ,jr. tunu' \\ ift or Gnml hu·k ut ln•t. llw \t'utlt•m} uf \m·ic•nl 'fu,it•. lltr.: <.hriolll(lhU Ho{.'WtiOtl. (I :{rn ). Tht• ~pani•h Fc·iar. Jutlith N .. t,on. The \t·ntlt'lll) nf \nc·ic•nl Mu•Ít'. Dit·.: CIH·iotupht•c llogwoocl. (3m). Don l)ui,ntt• . .Jumt·~ Rowmnn. Ou' icl ' l'hrunu ... Judit!• i\t•l•on. Emma Hil!. Tlw l1.irlth y. Murtin Ancrh• ucy uf Arll'ir•nl :\1u"ic. Dit·.: Chc·iKlllpht•c· llt~¡J;Wtmcl. (39m). 16.00 SELF.CCIÚ ])JGJ'I:\L GTLLT.\~1: Duo t·nn¡·c·c1unt pt•r n 'ioli i ~uiturru, op. :!:i . .\lcmic•u ,\rmidu I! \'\DEL: (15m). nhhuntlnnuta, <'nnluta. ~lm·in­ soprano. 1\ichr, Cdstinu Cunjunt li Tc•ntro Armorú~o. Dit·.: AlcsAnntlro clt· Mart·hj. (21m). IIUMMEL: Tdo per o lluutu, violunt·cl i piano. op. 78. Andrús Adorjím. Bori~ PergaPa\'1'1 Gililov. tlll'lll't'hikow. (17m). Dl1MS: La P éri. pot'tnn clscn~nt. Orqllt'Sli'U tl!' la Su.isse Hcnnundt'. Dir.: Armin Jordnn. (22m). R.STR\t:SS: ).1etnmor- Simun. (21lm). MOZAHT: timt'll lo j>t'l' U i li NI runu•n t~ tlt• \l'Ol n. 9, 1\\ 2·W, Ot·lopht~ro•. (12m). BERNSTEIN: l'c·c•hult'. Fugm• und Hiff•. nrrnnjnnlt'lll fH't' a mc•tull d'l~l'ic· <:t't't'"· London S}ltlphony Bt'IIKM. Dir·.: Erit· Cree~<. (8m). SA li'l'l' SAENS: Conc•t•rt ¡w r u piano i orqU<·•lru n. 5, op. 103. Pu-.·ul l'hilh nrmunic· ltoynl Ho~r. Ort'he•<tra. Dir.: Ch Duttnt. (30m). R0\1X~: Suitl' t•n •ni n1. Ui'"'' L) Ulli' lluw""'" 2:-l.:lll 1\0CTllltN ~I 'K: Praga. ¡Hwma 'inúònic op. 26. On¡ut'>lrn Simfòniea Je Pnt~n. Dir.: Pl'tr Altrichter. (25m). }[,\YD:'i: Si• minut•ts Ho b. l'\: 16 (Ï o 12). CapeUa lstrupulitunn. Dir.: Pt'11•r Guth. Hl.OO SELECCIÓ DIGITAL ('4'1111 'l'lc nuu Lentll'. On¡nc•wll·u tlc•l 'li·ntru ullu S!'ulu. Dic·: Clautliu \hhut!n. (lOm\. Sa\ i no. Rit·hartl IIugg!'tt. (33m). S:\! ET\\\: llull'<'' Lw · qur' n. l, i. 8 i 111. On¡nc·•tc·a Simfcinirn tlt• Pm¡!U. l>it·, • J>c•tr Ll l.l '. (23m). A.ltrichtt·r. (;porg<' Dantlin. c·umi'-tlin hollt'l (t'>.tracte•). Su!i,tt•, \tJt•ul• . LI'< \lusit·ic•ns du l.ttll\l't'. Dir: \turc· "inkow,ki. (I lm). RE<;f'l(,IIJ: \ctrnlls cl't•R~lí••iu. Philhormonin Ort•ht•,lt'U. Dil·.: (;. l"'l''t'ntndt•• per Joan "'"'· ptwmn :-imfc'\nu· n.-ir•ntnl np. 5a. On¡ut••tt·u !'luufticcic·u olt· 1'.\en· tli•miu tlt• l'l ns s. llu·.: ',., !:''"~ !'>H·tlnnn\. (::!lm}. uc·nhnc· MtÍ•II'U l"'r ~pft•c·cw i el' \lfrc·tl Ct•lu~ u. pr.-~Nltudb .;;s ....e ·!:! e:· ;;;¡· 132 l'I diu. u ~·iirT()C' IHI.:lO HEPEUTORI DE 1\JT DIMECRES, 18 D'OC. TUBRE DE 1995 ;.oo r:onEnTl'ItA \1ú,ic•u l"'r c·omc•nçnr el dia. Hc·r·ull d' nhr"' hrt•u• c••rollidt', i pn•-.•ntntlt•, pt'r Joan \ in•,. 10.00 SELECCIÓ DIGITAl~ BIZET: L'Arlé-.c•nlw, míi•irn cl't't.r'c•nn. Con•11rt uf Voir1•,;, Con•m·t of London. Dir.: Rolwl'l Huydon Cltu·k. (1lm) BoccrmRINI: C)uinl t>lumh J(IIÍiat·rn n. I. G 1-15 . .Jnkoh Lindhcrg. Conjunt RncTnt' tlt• Drotlni.ugholm. (25m). Ohcrturn en estil B \C:Il: fmm·ò·s, BW\ n:n. Gt.. nn Goultl, piunn. (26m). \\ OLF: Pc•ntl·t.ill'll, (101'1110 ~imfòni•·. Orqui'~Lru dl' Purí,. Dir.: Dutúcl Burcnhoim. 126m). D \ LYERG"','E: ConrPrt 7 oio· •imfnnu•• np. :In. :!. Cap1wlla Cnluruo·m••· llir.. \\ oU.nm e.hri·til·. (:!lm). EIJ,\H : C:l)(·kui¡:no:. nlwrtuo·u d1· l'llllt'l'rl np. 111. Philloarrnnniu Ordlf'>lm. Dir. : .lnhn Barloirnlli, (I:Ïm). C\HU 1.1.1: S1·o·o·nata ,,..,.u nauta i ¡rui· tarra t'li llu 1\1. l'o·t1·r-l.nku, (;mf, flauta. Kunr;ul Hu¡.tn-.ni¡:. ¡:uiturno. film). \lú•it·a p .. r runwnçar d tlia. ftt't'UII d. uhrt'' hr(' U' l'•l'nUiol¡•, I pn··•·ntadrs p~:r Joan\ Í\ ""· I:Utu 111\fSKI-KOilS.\KOV ICl.IIO SELECCIÓ DIGITAL !'il·lwl~t•ru!.acll·. Ho·ial Onloll'•to·a ltllRI~STEJ)I: oio• I C:uno•o•o·t¡;o·luHJI>. llio·.: Hi<'· <'a nin Cluoilly. (17m). I•J t•nnlt• <it•l TMur Sultnn (l"'' 11"1'" 111o•rn Oo·<¡tw•trn tlo• l To•utro• Bnl\ni do• \lm•o•nn. l>io·.: \ndo·o•i T"J"IInkm. (l!m ). ,.,.u.,.¡, I 1.110 EL c;Jl<\1\ SECLE Pt·ug•·umu dt' St•lt·t.·ri•l. uuito~it·u nntif!u. ~uifi i prt•!".t·utul'ié, u o·Üro-o·o· oio• .lnun \ïw,, HEC l oU$ 1:\SI'IH \lE!\'1'\Ui DEL I'Rl \IEH ll\HIHJC \IEHIDIO:\'\L 1l' PART). TE\II'S DE LES \ll 02 ¡;;¡- e:: a a ~' ¡¡;:¡· 132 SJ~<;. 1(>.11\l SEI.EC.UÚ l>IG IT\L FOEH~TER: :iimfnma n. I, op. 51 "Pu•o¡uu". On¡no·•lno Sim· folnio·u .J,. l'ro::n. Dir.: \ oídm Snlt'túo·o·k. (12m). I>J'M'ERSOORF: Simfnnia o·nno·o·o·tant ¡wr u 'if)lu~ t·nntrnlu:•ix: i urqut•stra. Luhumir '1nl). Frunti ..•k Po"ta. Oo·o¡ut••to·u do· Cnmlorn lhumk. Ilio·.: Frllnti,f•k \ujuur. (2-1m). .\U:;'IDEI.SSOIII'.: Cnn~rrt Jl!'r 11 do, piun1" i un¡u•••tru t•n .\fi M. l\11tiu & \lurio•U,• Luhèt(lll'. Philharmnniu Orl'ht·,ll·a. Di1·.: Sl'm)on H)t·hku,·. (3:1ml. JOLI\ ET: s...... rullu 111'1' u liUintet tlo· \ o·nt umh nlwi· print•ipul. Quinto•l olt· H'nt tl•• lll'r¡.:•·n. (17m). U \\IE\l: J•• , 'ur¡ori·o·, dt• l"auwur, "'u itt• c·n c·unn·rt. Lt· . . \fu~io·io·n' du l.nu• ,.,.. Llir.: :Uarr i\linko~,ki. (:l:!m). BOCCHEHI:'il: Quintt•t umt. ¡,'loiturra n. 3. G U7 Jakoh l.imH,.•rg. Cnojunt Hao-.-uo• do• Drut· tnin¡:hulm. 126m). SCil\tiTT: l.u Lru¡:i..-lia do· Sulumí·, up. 50. On¡ur,.tru Filhurmolnio·a olt' Riuliu Fo·an~a. Uir.: .\larrk .lnnom,kr. (211m) . 20.00 SELEC:f.J6 TATS m; NOVF,. :!2.00 ALMANAC Un •·~pui do••tinut u ••vm•ur i l't'ViUI't' t•IH ft•lh lllt'k l"t'fJI't'"<'lllU· tiu• dt•l ¡m~'111 mn•io·al. Guiío i ~l'l('CI'Íto d' Ah•\ Hnhl¡·'· :n.:m J'.OCTIIHN 8 \{u,il'u JH'r uo·uloar o·l olia. S!•lo•rt·iío i pt'o'"'ntno·ió n ¡·urrl'<' d' \lfr·.. ol Ct'ln)u. I)(UU REPERTORI DE !\ff Dir.: Hil' ha rd Stmn¡:o• ( l:iml. 1.1 \\ \S· f.omlt•'\IO lli. IJuarh't olt• trumhnn• \iturl<!. I Wm). DUOUS, 19 D'OCIU· BRE DE 1995 7.00 L'OBERTl'JU Cunct·rt p<·o· a pinno i orqnl'>tra n. 2 pn Fn J\1. op. ~5. Alt>Xallller P:Lle). piano. Onlttl',lra Sinúònico dt• J'E,tut. Oit·.: l~or Golonhin. (39m). DITTERSDORF: Nol'ttu·n po•r·u \'Ïolí. t·halumeou, clu!'s violeo. dui'~ trompe~ i contrabaix. Cnnt·ilinm )lusÍI'UOJ. (2 I no 1. \ J\,\LDI: Saht• R..¡..;nu, Jt\' 618 . .1. Bn\\-rnan. contra-tenor. Tlll' Kin¡r's Con.;ort. Dir.: R. King. (I im). F.-\URE: DoUy. op. :>6. On¡ue<lra Simfòuit'n dc Bo-ton. Dir.: Seiji Ozowa. 119ru). S.-\LIERJ: Cooct·rt Jll'r a nauta. oboè i on¡ue•tru. c. Iluu¡r,•odonnn. P. Bnrgonono. I ~ .. Ji,ti \'ent'ti. Dir.: Clauolio :'t·imonl'. 119m). KOD \I.Y: Quart.•t 1le corda n. I. up. :!. Quuo·to-t Kodal). (38m). J.\.!:iT.-\:\IITZ: Simfonia o•n 'iol. Orc¡m·-tra de Cru.nhra Jaoart•k oi'O,tra,a. Dir.: ZdPowk Dcjrurk. (7m). l:HIO RIMSKI-KORSAKOV Concet"l per a elariot>l i orc¡tw•li"U de vrnt. Solistt•s de l'URSS. On¡u~•lra del Ministt•t·i dL· Dt•fensa c)p l'URSS. (Ïm). Sinúonia n. 2 "Antar". Suite Simfònica op. 9. Orc¡uc~tru "'urional de ITRSS. Dir.: E. :;,etlnno•. (37m). Sadko. op. 5, Oro¡ue•tra de In Sui"c Romaode. Dir.: F. rol',! .-\n ... rnrt't. (llm). 11.00 lf(SJCS DE C..\TAI.C\1.\ T.\\ ER\A-BECH: Temp' do• lluna. \Inn~rrat Ga•cóo. nauto. Xa'i"r Coll.:nútarr-d. (10m). FORQUERAY: La maodolio.,. Pere Ro•. ,;o)a de gamba. Juan Cnrlo, Rhera . tiorba. (8m) . BO:\ET: Diad..,; d'amor. Lour..no·e llooteyrol, ~opmno. ~anís Bonet, piano. (ltlm). GERJJ.\RD: Dall!'"" tlo• Don Quixot. Jordi CumcU, piano. (16m). BACH: Prt'lucü i Fuga en do m, B\VV 546. P. Jordi M. Bou i Simó, a l'orgttt' de Pololct. (7m). SCHUMA."'N: !i pcci'S t·n ""til populur, op. 102. Pau Casa],, Yiolont·cl. l.t•opold \l:mou••. piano. (17m). BALAD·\: Conr<'rt per u piano. >Pnt i pL•rcu,qió. Harry Fo·anklin. Camegie )lcllon Cooco·rt Wind•. Ht.IIH SELE(:('JÚ DIGITAL TEI.L \I\\\: "Juurhzt•. juhilio•t· urul .. in¡:p"' Orutori do• Hunohuo·¡:o•o·h1·n Kapitlin•mu•ik. T\ \\ \ " 1:>:5. \lio•ko• \Ull cl!•r !'Itri,. Gr·nhum Pn•ho•,•. \\ïlfriccl .l01·lu·n•. Phillip Lun¡:,hnw. lflliT) VUll tlt•r 1\Itmp. ,\l,f¡•]dl'r \t~knll'olP<f'llllolr·. Ort¡no•,tru 13t11Tilt'U olt• l!ro•nwn. Dir.: \\'colf¡.:un~ llo•lt,,.·h. (.l::!m). BOI'i DE \EN ECI \: Snuutu rwr· o nuulu n. 2. ~nhioll' lln·Ít'l'. nuutu. Iro•no· llo·w·n. piuno. ( !l m). ll\ OH \I\: ·\I Ht·iulnu• In "'atnru. "l'· 91. Orqno·~tru Filhurmbuic·n Two·u. Dir.: lluhumil c;r·o·¡:ur. (15m). \fYSU\ECE!o.: Cono•o•r·t po•r n 'iolí i nrrlt"''lra t'I\ Fn \t. Shizukn l·hikuwu. Orqut·,tru do· Caonho·u Ih nrak. Dir.: l.ihnr p,,_,,k. (:!lm). J.Sl'H \l'SS( li).: PutruD<'•"'"· \iol, up. 2(~1. Oro¡lll·•tru Filhannimio·a E-lu.-u¡·u ¡1\o-iN·) Dir· \lfn•ol \\ aht·r. ( lOm). DO"í!ZETTI. 'innata Ho· \f (I). Luri••u 1\undrutjt•\• a Ho•inharol Sd~tnu•olo·L oluo·t •le piuo•"· I 17m I. \OST\KO\ 11''\: Simfonia po·o· a I'Hrtlu op. liBa. I 'hr .. io·i do· \fonlrl'nl. Dir. ). Tur·"''"}· (26m). \ OGLFH: Simfrrnin (l.u s.. nln¡. On¡u""tru dt• Cumhru d,.l \1'"''" Nul'iunol, E~tllrnlm. Dir.: Uuucl!' Gí•nctuy. (21m) ,¡,. ··n 19.00 PENT·\GRAMA Pr11w-umu do• di\ ul¡:u1·iÍI mo"i· rul. Guití 1 ro•ulitnodi>: Pl'rl' BurÍ'o i \lt•" Huhl•·~. 20.00 •·A LA :\IANEitA DE ...." Ln ¡·nn\ i dut t'n' prnpu•u i r<Jmt·ntu In nni•ir·a 'llll'li ngruola . Guilo t pro'Mt'lllm·iú ,¡,. Joan \'i"··· Prnolut•t·iú do• Dolor• Bu•o¡ut·t•. Song•. John \lark \i11>ll'\, to•nor. Orqu 1·,tra de Ía {,l'wandhaw;. Dir.: l.othar Za;n-o• .. k. (22m). LICETJ: Doblo· ¡·onr.. rt pt'r a Oauta , ol>ct i orque•tra j}IJ721. Gunilla \flll 13ahr. Torl,.if Linntrhnlon. On¡u<'~tra Sirnfouira oie la Ràolio Sueca. Dir.: El;:ar Huwarth. (13m). 23.:50 1\'()(.ïlJnJ\ Mío-it·u ¡u·r· nt·nhnr t•l din So•lo'I'I'ÍÍo i pn·wntut·w o <'lll'l'o't' AJfn·d C••lu)n. ,r IIO.:Jn MÚSICA rn;L SEGLE xx STILL: Simfnnin n. I, ".\fr·n· •\nwdo·unu". Oo·olut•ritt·o Sirnfonkn ,¡,. Do•lroit. Dir.: Ne¡•mt: .lüni. (2-trn). ll\RTOI\.: Quar· tl't olt• l'Orlin n. 6, s~ t Il. Quurtt•t Tukút·~. (211m). GOLDSCH \1101': Mo·tliu•rrunean [lli lla! ¡,, SlaD 02.00 REPERTORr DE 1\lT DIVENDRES, 20 D'OC. TUBRE DE 1995 7.00 L'ORERTl'RA l\líosica per rnmcn~ur el olio. Hro·ull ol' ohrt•• hr~ o" c'collidr, ¡ pro•seotaoles per Jouo \lw,. 10.00 SELECCIÓ DIGITAL P\ISfELLO: Conc•·rt ¡wr a p1ano i orqu.,.... tra n. 2. .\lnriadara '\fonelli. On¡uo•,tra oie Clliiihro An¡tle-u. Dir.. Stephanie Gonle~. f21mi. ='CHFBERT: Trio amh piauo op. 99. D 898. Trio Furtt•na¡. (37m). '\ULH \l'O: Soutla•l'-"'do Bm-il. ~ dnn·e• Or!]ur-tra '\'ndnnal d.. Françu. Dir.: Lt-nnanl B~rmtrin. (7m). Plll· CELL: Can~un. dc I'Orpbo·a· Britunnicu.. -\gnc, ~ldlun. :mprano. Chri,tophc Rnu'<t·l. rlonel'Í. Wicland Kuijkrn. haL\ dt· ,;oln. (I.J-m). RLDOLPH D':\USTRL\: Septet en mim. oo,ortium Clab,icum. (:13m), MERC \DAXfE: Simfonia fantàstica. \~armi a '\'ntionul Orclw.,t.ra, Du·.: Sihuno Fron tulini. (10m). WAGE:'ISF.IL: Conct•rt pet· a violorwrl o•n Dn \1. G)iir¡.') i Koriisi. Orqut••trn tle Camhra Saüeri. Dir.: Tnm:Í• Pal. 12-Im). J.STIUrSS(IIl: Bomhons de \'iena. op. 3111. Orr¡Ut·-tra oli' l'Òpera Popular dl' \!ena. Oir.: Fraru: Bauer· Thcu••L (9m). HERRA:\J)O: Sono ta en "i b \I. Gf'Don• a Guhn.. rlan•d. (5m). 22.00 CO:\f.ERT m \GI:\.\RI Guió i wlo•t·o·ií>: Huimnn Colcunt'r i Jonn \ ïw,, ¡¡. .rJ 1.11.31 .!:!.( CE.I COl n.;. oki RE. I 't:: nJ G\ 13.011 RntSKl-KORSAKO\ Cuno·crt per a piano i ur!]Ut"'tra op. 30. :'>Jakolm Binn•. The En¡:li~h :\orthero Philharmonio. Dir.: Da\id IJo}d-Jpm··· (I-lm). Ohcrtura la (;ran Pusquu Rn•ou . Orqtw,tra Filharmònica do· !\o,·n Yort Dir.: Yuri TemirkUIJo\. ( I6J11). Capritx espanyol, op. ;¡.1. 't'ot"l• do• Orqut·strn F 1'lh nrmot Rottf'rdum. Dir: Da,·id Ziunrnn. (16m). \ nriarioJDH sobro• U~l~ nwlodia de GUokn, per 0 uhlll! 1 orquP~tra dc> vent. E. J.iíkhoviezk.i. Orque•U"R ~~¡ l-Iini't"ri d" D..fw,;a de I'Uil~S. (9m). tral IJ¡I t'I., 00. Dl 1U l.n \lú R... PI'!' ¡u~J ;\O[S J'\IÈUPRETS W.OO L.\ 'I(S ICA UELIGIOSA [liYER~OS \l:TOHS: ll•rrw~•l•· }rtf. J103 n .\nlitt·. '""'· p,.,Jru piunu. Ca.·nl Cornii¡!Uo Bl:lnro, ,,.u. \l'llir .\l,1tlwu. kú· ,-\ntuniu Sa•u·ht•t. p•·•·•·u, ,¡,j lllltinil. \n¡:t·lllo••·n•ru. hut•· · PlJRCFI.!.: \nthem• i Sen t'i•. 1 will ¡!ÏH' thank' unto Thl'e. O Lord. antlll'nt Z :!0. Snli•II'S vru·aJ,. Cor .lt•l '''" Collt'!!t' ti'Chfnnl. Tlw hlng', Con,nrt. Dir. Holwrt fi.in¡:. (llml. Be¡.:in Llu• '""!:· nnd oll·íkl.' th .. livin¡:: I) n·. Z 18:i. \1irhael George. hui>.. Cnr rlt•l Kin¡!\ Con>ort. Tlw fi.in~\ Comno·t. Dir·.: Huhl'l't fi.ing. (tim). Tt'll me. ""'"' pil)ll~ 1111!(<'1, Z J96. Lynrw Duw">n, Roprnnu. Cor dt•l Kru~'s Cun"ll"l. Thc King'• CunMnrt. Oio·.: Rolwrt fi..ing. (fl111). Lnnl, I eurr suffm· thy rcbnkc••, Z I:i6. Snli>tc' vorols. Co•· tld hln11'• Cun•ort. The King"s Cnnl<ol'l. Uü·.: Rolor-rt Kin:;. (Cnn). Tlw Lnrd iA kin¡;. lw thc 1'''"1'"' llf.'\1'1" '0 unpuúent. 53. Solihll'' vomJ,. Cor dd King·, Cnn"orl. Tht• fi.ing"' Con•ort. Dir : Hoherl J..in:;. (5m). e ''on 1oim. e la ~l¡!ar nJ.I50JIIJ. !;!.00 GRA :'I!'i OBRES GOSSEC: Ho•quit•nt I \li''" pm dtfum·ti•). Ht·nuult•llt· llo•;.\•·líu. G~tn th• Ho•) ~lwrt•. lluwunl Crwk. J..url \'\ idrnl'l'. Cnr tlt• c~mhru ,¡,.¡ Cnii"'I'VIlltli'Í oh• llan;tridrt . .\1u,io·u l'ulyphu aira. Oir.: Lnui• Dl'"'"· (71111). dia. ~3.30 "'OCTIIHI\ \Jú•i1·a lll'r UI'UlHII' ¡•J diu. i JH"t'C"!t'lltu«·i(, H t•t¡n•t•P !'flt-c't'ÍÚ d'Aifml C··ln) u. :r a 2. ~J.30 HEPEHTOIU DE MT z (.''11'1 Oir.: ml. ano mn. l .ío DISSABTE, 21 D'OC.. 1VBRE DE 1995 ; 00 J.:OBERTl R.\ \lúsirn ¡wr ¡•nnat·n~ur ,.¡ <liu. u.... ullol' nhres hn•rh ''"'"llidt•, i pre-~•ntach•, pt•r· Dnln•·• Jln,. qu•t,, on. loet. 111.~1 Lai.x ¡PH R•lli'lio·iú .lo·l pm¡.:l'llmn t•m(•, ,.¡ dijnUJ. l m. om). fan- Or· 'Oli· :TL: ¡ ~l. PEI\T \GIL\'riA lLOO EL DIA DE L'OIENT Ptu~rrma<"i(, •·.-nlitwdu u pur1i1· clr lo•• IWti•·iun• t¡IJI' ,.1, nu~tt·•·• !oi!'OIR hun f1•1 nJ l'lllllt'Ktudur oil' Catnluuyu \lúsit•u, tt·l. 202 :!5 :~5. de rua-. ~2.00 11): CERTS ;u7. lllnr IJ>'T· )0: ELS NOSTRI':S CO"i- :nn ITO rk. :u). w. 15.00" \ LA :\IA!\EitA DE...." Rt•lwtil'Íol dt'l pro~rraffill emi-• d dijo1" ui "'"prt·. 17.00 TE!HPORADA D'ÒPEIt-\ OE CATAI.UNYA i\lÚSICA IJOIXIZE'rn: Tur•·ualil Tos•o, rnl'lm.lrumn <'D tn's Uf'h~~~. Antltl'flp;io Riva. Simone Aluimo. Nieolt>Lta Sc•n·u. Lawiuna Cilio•nto. Errw~tn Pulacio. Cor i Or·•1u•·•tm dc·l Tt•at•·e Comunal•• da• I"Òp!'r·u dl' Gèno,•n. Dii·.: Mu'"imn ,¡,. B•·•·ourl. (163m). 20.00 REPEUTORI DE COlliCERT BEIL\HAHD. li\\ DEL. HO l'l IH I· LI .. ~E\~Ji IU. H. FR \:\Cfi.: Preludi. ària i final. .lor¡.:t• Bolet. piano. (25m). BEETIIO\ E:\: Triple t·onr!·rt. op. 56. \lark Z!'lsler. piano. ,\nn••-Sophit• \lutter. ,·ioli. 'toYo !\tu. 'iolonrl'l. Or·questra Filhonnòniru de Berlín. Dir.: IL vnn l>.arajun. (36m). PO~­ CH!ELI.I: Da nsu de l!'s hor!'< dl' La Gioconda. Orque,;trn Filharm!oni~u E•lovuca. Oir.: Kurt Ht•dt•L (10m). HA'fD~: Quartet dc• cm·olu op. 76 n. 4, "L'All>uda". Qunrto•t Amadeus. (23m). BRITTEN: Simfunia Simple op. 4. 'l'he Boumcmouth Sirúoniettu. Dil·.: Hooalol Thomus. {16m). D. i C \LD .\R \ G\BRIELI.I. A\t•l Kiihlt•r. •·on· lratrnor. Conrt.. nlu"i mu~i,•u¡.;. l.ip-ien•i•. (:17m). rhe ar· ¡;>:,. I :UO IH\ ERTHlEr\T CO\CERT t•m·t·¡Ó•II·ut ¡wr Iu Ràdio •\u,trint•n t•l tlin IJ olt• juliol dc- l'JtJl. Olor"' ,J¡. 110\TE\tPI. <.EST!. ¡tm J l.tlll TRANS:mSSIÓ El'; DIItE<.ï'E DE LA )11SSA CO::\H::\Tl'AL DE.."i DEL \10:\ESTIR DE )10:\TSEHR..\T \lmirn ¡wr n•·nhur ,.¡ diu. Sdt~dó i pn'~c·ntu••it. u •·t"u·n·t· de ~lnrú Jnnl-. 00.30 ltEPEfiTOlU DE NIT dr lJl, DIUMENGE, 22 D'OC. no 1UBRE DE 199S èi E. M ;s. 7-00 l.'OBEUTUtt\ \!U...icn per t'flmt·n~nr t'I tlin. Rrt uU d'ohn•, lwt•n• ,.,.,.ollitlt·• i P~ntnole• ¡wr Pilor Suhu·io. 22.00 ELS NOSTRES CONCERTS COl\( EHT t'nregistral per la Hòdio \mtriora el dia 3 d'a ¡rost d,· 191):! al f\•,LIH<l ci•• lkt,:.<'ill. R.!'TR \l -;:-., llmt (.)m,ut. up . :t'i. -\!Jlf\ IZ: llm•, pt·•·•·· tia· la 'UIIt• E'l""" nin ' up. 17. nu.·pt'l'l'• .I,• Iu ~uill' lhò·rin. F.\11 . \ · Suilt' ,¡,.¡ halll'! "1:1 •nmhn•ru dt• lrt'• pin••". \\ tlf1·io•ol lt.•hm. 'iu· lom·t•l. llc•rht•rt \tilllt·r. 'inlu . .I un Pn.pir·hul. 'auli. ( lnJUt••t•·u Simfònir•a dt• \ ll'IHI. llir.: llafnt•l Friihhc•t·k ,),. llur~u,, (HUm) . Ot'tJUP•II"o Simf•'mit·o <lt' flu-ilt•u. Dir.· \nu in Jortlon. ( lóm). Cll \\11\ \HE: P~-•·utlnrs dt• :\11, up. 1:!7. u. L, dd, Pm•utt·~ Prtrr Jao·uhs. l'rm t·n~nl•. pumn. (tm I. TR\DICJ0:-1.\.l.: El• w¡:a<lur-... \.unjunl '·orni 1 ni'II'UIIH'ttlnl La Capo•Uo Ht•iol ¡~,. !.atulun)ll. Dir.. Dir.: .lonli S.onoll (10m). 1UKII.\ C.\NTATA DEL CAl:¡.: :!3.30 NOCTl llN 1\ln,wu ¡u·•· lll'ltllllr ,.¡ oliu. Sl'll'l't'Ï<Í i IH't'M'IItn!'io'> n c·ur·rt•t• tlt• \lnrií .Jan(•. l'ru¡lr·u nu1 .¡,. rnÍt~it·u !'u ral. St'la•¡•o·iú, ¡tuiu i IH't''l'lllat•ió: t\la·x Ruhl•·•· MloSICA COHAL l CL.\SSIC \ ( 17!i0 lBUO). EL HITJ\H: DEL COll: Novt•t.nts OO.:Jo JtEPEfiTOIU m ; NIT tliM'O¡lr'iafic¡ut·s, •·un•·c·t·l~ i untít•ít•>; quo· fun n.fo•,.¡.ni'Ïu ui múu t'Ut"UJ. DILLUNS, 23 D'OC'IU· BRE Di 1995 Hd)(l SELECCIÓ DIGI'I:.U. 7.00 L'08EJ{'I'l RA .\Jú,Ïf'u ¡wr •·om•·n~nr t•l <liu. Rc·t·ull d'ohn•, lm·u• ,._.... u,.¡,., 1 pn·-.·ntaoll'• ¡wr Jonn \ "'''• 10.110 SELF.CCIÚ UIGJT,\1. L\LO: Cut\l'l'rl pt•r· u ,;.,lnnra·l i orqtu•,trn. \l,ti•lrn Rn,lro¡w· '11'. Ül"tJUt'•tr·u Sírnfionic·u <h• I"L RSS. Dir.· \ it·toor Dulu·u.-ky. C25n>l. 11 nD"\: Simfonin n. 6:1 "Ln Howhull'" Plullwnnnniu Ilnn¡turit·u. Uu·.: \ntal llur·nti. ¡20m). SIBELIUS: llp•·•·•·• l"''' u piuno, op. 1) 11. EI"Ïk Tu wa,.lkljt•mu. piurru. (I lm). \\. SCIII.JM \~: llllt'rtu•·u pt•r u 1111 unu·rii'U. Or·t¡nl'~lo'U f•·~tivnl Filltat"llulnio·u do• Luo \11w·l•••. flir. l ,('onnnl llo·rn~tc·in. (IJna). C.\HISSL\1 1: '"Cu~i vnlt•tt•". Cuntntu per u ~11pruno. Cnn· c·t•rtu Vnc·ull' llir·: Ht•no~ .J¡u·ol••· (7m). BEETIIO\EI\: St•plt•t, op. 20. \l¡•ntbrt•' dt·l \1111 Oo·tt•t dc \it•nn. (I lm). HEINECI>.E: Impromptu op. CIC.. •nhrt• un moltu tlo· Muufn·rl ,¡.. Sc·lmmama. Thunw' llitlllon¡;t•r i G¡•¡..·g S•·hiitz. dut'! oio· piunn. (8m). GHlll' .\fnri~s DEl~ SIS. 1.•·~ Iu Tnur Eiffc•l. Philharmonio Or<'ht',lru Dir.: G!'t~ffrc•y ::iimon. (:llrn). 1'1:-iE:'Ii DEL.: Conrt'l'l l>«'r 11 '111lr, olu• ohot-,, dn•·s lrnmp<'"• <'nrda 1 Ht• M. \ irtuo,i bau rnntinu Saxonituo. Dir-.: Lurlwi¡% Glittlt•r·. dt• •·n (15m). B.OO ELS OFICIS LlTEHES: "¡\h tlc•l rn~tir·n pult Ior", t•untntn \] •\yrt• E~puflol. Dir·.: Eduur1lu l.íolll'~. Hunzo. (13m). IBIWT: 1-:1 jn1·tlint't' dt• intl'll Sumo~. •lllÏII' p<'l' u uwntg, Conjunt lm.trunlt'lltul .lt'nn-WuiH·r \mioli. Du·.: J.\\. A udoli. ( llm). FR \ "'CK: f.l roçodor maleït. poc·mu .imf!onit• •i• FIOHII.LO: Simft>uiu •·oncl'r tnnt l ... r o dut·s nuut•·• i urquo•strn. •·u 'ini \1. \. L lllh'liWII i D • ,J¡. Orc¡uo••tt·u llunzikc•r. Curnlora Pnnl Kut•ntz. Dir.: P. Knt•nt•. (19m). OERWALD: I). (n. 'it•rÍfi•O Sírnfuniu dt• Simf<1uu·n Orc¡u•••tru Giitt•hnr¡:. Dir.: N. Jüni. F-lOm). Tl' HI:'Ii \: "Otu""" Aitant•," Op. 55 n. 5 i "lr<'• rlun-.e• ondulu-.••" np. H n. 3. \lici o dt> Lunu<·IHL pwnn. (6m). PERc:oLESI: Soh<' Ht'j\inu. Jamt·~ Brm111un. c·nntra-tt•nnr. Tlw Kinj\'' Consnrt. Di•·.: R. King. PFITZNEH: Pr•titn (15m). Simfnniu op. 14. o .. qut.'SII'R Sirufo'ouil'n dt• Bomlwrg. Dir.: Wt•l"ut'r Andn•M Allw•·t. (20m). CIIAHPENTIER: Cunc·crt pt'r o quntn• pm·ls de \'inlt.'s, H. 545. Lomlon BIII'OIJIII'. Oit·.: f.hnrlc·R MPdlum. ( l~m). BHITTEJ\: Üt'I'OkillnnJ ÜVt't"IUrl' op. 38. Orqut'•tro Simfònicn 1lr• In Cintat dc· Birminghan. Dir: Si111un RatLle. (im). CHOPIN: Cnrt••o•rl pt•r 11 piww i nrqueo.Lro n. 2. n¡o. 21. \ladimir \.-hk!'11111). On1u•••tra Simf'ònicn 1le Lonclrt·'· D1r.: Du,id Zinn1an. c:Hm). fi.RAL'S: Quintet amb nauta. \ B 18-1 ··Qwntt·t dt· \'wnn". L•nu Wemnn. Jaop Srhrií.l•·r. P1·r Sundklef. Bjiim SJii¡.'l·c•n. 1-.ari Olllll't'D. (22m). .J \\ \CEK: Dam~• ¡;¡ g - ..; ee;- ¡¡· 132 Lnciono>s. Orqu•·~l ro Filhut·m!onicu de ltuth·•·dom. Dir·: Jom!'s Conlnn. (2:!m). BACil: "WochN nuf, r·uft ur1~ dit' Stimm~" {De~­ pt•rll·u-vo~. t'li" crida la vt•u), r·untutn BWV 140. Edith Mothi~;. DiNrieh Sellreidcr. Pt•tt•r Fisc·ht'r-Dit·~kuu. Cor i Orqut·stJ"U Bac·h fit• Munit·. Dir.: Karl Hit'htcr. (~m). 20.00 SELECCIÓ DE JAZZ Prngmmu d!'dicat u la mú_-ic·a d!' jazz umh guió d'Albert l\1aUofr(•. 9 22.00 TEMPORADA DE L'O BC CONCERT rnrPgi•trot per Catalunya Mú•ira el dia 21 d'~­ tuhrl' dl' 1995 al palau de lo :\1ú~iro Cotalono. \10ZART: Obc>rturo dl' Lo floutn mògiro. Simfouio ronrertont per o violí i violo, KV 3M. BRAii\1S: Simfonio n. ·1, op. 98. Gtl Sharon, \ioü. St•hlomo Mintz, violo i •lin•t·rió. Orqut>~trn Simflinirn dt• Bnrrl'lono Nudooul dl' Cntnlunyu. 2:uo NOCTURN MúHkn 1wr ucuho•· el diu. Scll'cció i prrst•nturi6 u c•ürr·cr d'Alfred Cl'lnyn. 00.30 REPERTOIU DE NIT DIMARI'S, 24 D'OCIU· BRI Dl 1995 7.00 L'OBERTURA :\'lú•ico pPr començur t•l dio. Rerull d'obr..• hreuft l'srollide~ i presl'otade~ per Joan \ïvr~. ~ = ~ l' ii3' 132 10.00 SELECCIÓ DIGITAL DUSSEK: Concl'rt per u piono i orqueAtru en Mi h M. Jan Novotny. Orc¡ul'stro dr Cu.mhro dc Porduhit·e. Dir.: Libor Pe•ek. (22m). BACil I TELEJ\1AJ'iN: "Siehr, l'~ bot ilhl'rwtmdcn der LOwc", cantata apòcrifa BWV 219. Johuuno Koslowsky. Koi Wes~cl. PhiJlip LungHhnw. Alsfclder Vokalc•m•emble. Stl'intot· Burot·k Brt•mcn. Dir.: Wolfgang llelbich. (15m). HOUSSEL: Jout•urs dt• llute per u flouto i piano. Ireoo Groft•nouer. Mirbnt'l Grnndt. (9m). PONCHIELLI: Simfonia de l'òpera I Lituoni. Orque•tra Filhnrmlinica de Min•k. Dir.: Silvono Frontal.in.i. (8m). SCHuBERT: Octet O 803. Octt't de Viena. (52m). L. MOZART: Concert per o du~ trompes en Mi b 1\f. H. Baumoon. R. Vlatkovic. Academy of St. Mortin-in-the-Firld~. Dir.: lona Brown. (llm). RODRIGO: Concert Sl'rl'nota pt>r a arpa i orquestro. Cotherin~ Michd, arpa. Orquestra "l'ocionol de l'Òpera de Monte-Cario. Dir.: Antonio de AJmeida. (24m). COUPERfN: Pecrs per o dovrrí, vint-i-sillè ord t·c (quart llibt·e). Clu-istophe Roussl't. (19m). 13.00 ELS OFICIS JANACEK: El nen del vioünisto. Orquestro Filharmònica de Brr1o. Dir.: Fruntist•k Jfl¡•k. ( 12m). HAYDN: Lo trio d'un director d'orquestro. Cantata Hob. XXIVa:ll. Katolin Szókt'- fohi-Nagy, ooprano. Kloru Tnkac,, mt'zzo-soprauo. Atilla Fülop. tenor. Janos Sebe•t)~n. dovt'cÍ. Cor )fadrigal de Budapest. Orquestra dl' I'E•tnt Hongarès. Dir: Ferenc Szekt>re~. (28m). SAINT-SAE~S: La mu•a i el poeta, per a violi. 'ioloncel i orquestro, op 132. Potrice Fontanorosa. Gry Hoffman. Conjl111t Orqut>~tral de París. Dir.: Jean-Jacques Kantarow. (16m). 14.00 MO;\IENTS LÍRJCS PERCOLES!: Livietta e Trocollo, intcrmezzo en dues ports. Angeüca Thccari. Sc•st<> Bt·uscantini. Orquestro A. Scorlatti de Nàpols de la RAl. Oir.: Alfredo Simonctto. (43m). VIVES: Lo Generala. María EHpinolt. Loüto Torrento. Jo>rónimo Vilordell. Estonis Tarin. Cor Capella Clàssica Polifònica del F.A.D. Orquestra Simfònica Espanyola. Dir.: Rafa(') Ferrer. (48m). GOU"iOD: Fo~t (Esce118. cor i re<-itotiu del primer acte). Fraocisro Aroizo. Cor Orquestro Simfònica de lo Ràdio de Bo"iera. Dir.: Colin Dovis. (9m). L"n programa d' \Jt>x Gorina. 22.00 Pli RCELL: 'lú.•it•a d'e~+cena \bddult'r or TIU' \toor\ r('\·t>ngt•. Joy Rolwrts. o,opruno. The •\t·odt•my of Aneirnt \1usic. Dir.: Chri~tophcr Ho¡.,-wood. (16m). Bondura or Tht' Briti•h lit'roin('. Paul Elliotl, ·\Jan Byrf'S i Pt•trr Bnrnh<'r, lt•nors. The Acndt•my of >\rwient Musit-. Dir.: Christopht•r llo¡twood. (26m). Oroonoko. Ernmn Kit·khy. The AcndNny of AJH•it•nt Muqir. Dir.: ChriRtoplwr ll ogwootl. (3m). Puusaniuq, .ludith N•·l~uu. Tlw Arrul!'my of Andt•nr J\1usi1·. Dir.: Cbriqtopht•t· ll ogwood. (6m). The lltock '1urria~e. Judirb Nc•lson. Th~ \l'ad('my o f Artcil'nt \fu~ic. Dir.: Chri~tophrr Ho~­ wood. (Sm). Tht• Hival Sistel'll or Tht• \.ïoltnce of Love. Judith "11el•on, soprono. \lortyn 1-lill, teoor.The h·odt•my of Ancienr \fubic. Dir.: Christopht•r Hogwood. (9m). 23.30 '\OCTlRN :\1ú•i¡·n pt•r· Ol'ohor t•l diu. SeiN'rió i pn·-c·ntnl'io o t'àrrt•l' cl'-\.lfr<'cl Cc•lnya. 16.00 SELECCIÓ DIGITAL MOZART: Serenata, KV 361 '"Cron Partito". Conjunt de vent Holandès. Dir.: Edo de Woart. (49m). BALAKIREV: Concert per a piano i orquestro n. 1, op. 1. Jltalrolm Binos. The Engl.ish Northern Philhormonia. Dir.: David Lloyd-J ones. (14m). TORELLI: Simfonia V. 25, G 29. Orquestro de la Capella Musical de Son Pt'tronio. Dir.: Sergio Vartolo. (10m). DEBUSSY: Sonata per o flauta. viola i arpo. Wolfgang Srbulz. Wolfram Cbri:;·t. \torgit-Armo Süo;s. (18m). LISZT: Tosso, lament i triomf. poema simfònic. Orquestra F'tl.bannònica de Berlín. Dir.: H. von Karojan. (23m). GERSHWDi: Porg) aud Bess, un quadre !timfònic. Orquestro Simfònica de Detroit. Dir.: Antal Dorati. (24m). ROMBERG: Quintet per 8 clarinet, noli, dues violes i violoncel, op. 57. Theo King. Quartet de corda Britten. (23m). HAYDN: Simfonia n. 86. Pbilhannonio Hungarico. Dir.: Anrol Dorati. (28m). VIVALDI: Sonata de canthr a a tr es. op. 1 n. 12, .RV 73 "La follia". Solisteti de Moscou-Montpcllier. (13m). DVORAK: Te Deum per o solistt's, cor mixt i orquestra, op. 103. Sofutes vocals. Cor F'Uhormònic Txec. Orquestra Simfònica dc Praga. Dir.: Vaclav Smetacek. (19m). 00.30 REPERTOR I DE NIT DIMECRES, 25 D'OC· IUBRE DE 1995 ï.OO L'OBERTllllA Música pet· romc.>n~nr el diu. R!'cull d'obr·cH lm·us t>Ht·olücl,•.s i pre&entudt•s pt•r Jnun y¡,.('~. 10.00 SELECCIÓ D IGITAL GOETZ: Cooc•t•rt prr n piano i orqut'•tro op. 18. \olkt't' BonfiPid. Orqut•strn Filhormònica dc la Ròdin dt• Hannover. Dir.: Wernt•r Andreu~ All>f'rt. (3ím). TELE'olA'\ '\: Sono tu a tres en lo m, pl'r flauta dr hec. violí t'Ontinu. Tripla Coot'ordio. (llm). COLLA.!:.SE: Cònric e•pirituol de ]t'on Horine n. 1. lsahellr Poult•nord. Mirinm Ru¡!gf•ri. Jut'IJU••Iine Mayt•ur. Le Com·f•rt Roynl. Dir.: Patrick Bisrnuth. (16m). PROKOFI EV: Cant Simfi'mic, Op. 57. Ortlut•strn Nnl'ionol Escoel'su. Dir.: Nt•rrne Jüni. (13m). CIMAROSA: Conc·t•rtantc per o llaura, oboi• i ortJut•stru N I Sol M. Aur·•'lc Nit·olc·t, lluu tu. llcinz llolligc¡·, ohoè. Acudemy of St. Martin in-the-Fif'ld•. Dir: Kenneth SiWto. (17m). BENNETT: Simfonia t'n sol m. Orquestro dr Curnbru .Milton Keynes. Dir.: Hilary Dovon ~'etton. (22m¡. BOELY:Trioop. " o. 1. Trio dc> corda de Pari•. (25m). H..U'D'i: Simfonia n. 38. The Academy of .\nci~ntllu•it. Dir.: Cbristopher Uo~OO<f. (19m). !1).00 n 13.00 ELS OFICIS TI'RI"iA: La oración dc>l tor•ro. Orquestra Nacional d'E"JJan¡a. Dir.: Atnulfo Ar¡~;enta. 18m). MOZART: L'empresari. Sin¡t+ piPI en un acte, KY •UI6. Htri Crist. Arlcen Auger, Prtrr SchrPier. Kurt Moll. Stnnt•ka 1wlle Drcsdf'n. Dir.: Karl Bülun. (24m). SUPPE: Ob~rturo ''Pot'ln i Campct·ol". Orque•lrn Simfònica drl F.,stival. Dir.: Lmú~ Bertrand. (10m). CARU· LLI: Fantasio per u flauta i guitart·a sobre temes tic "D Pirata" de Bt>Dioi. Op. 33ï. Jf'an-Piern Rampal. Alexandre Lagoya. (11m). 1~.00 !1.30 ;.no i llú·~ R"•• EL GRAlN SEGLE Programa de mú~ico ao~. Sf'lecl'ió, guió i pre•eorario a càrrt'C de Jo011 \ïv·e«. STR.\DELL\: La SusoOlla, oralllri. TE.\lPS DE LES :\fLSES. 16.00 SELECCIÓ DIGITAL SLK: ~faduresa, pcwma >imfò· nie op. 34. Cor de done• i OrqnP~rrn Filharmònica r~et•a. Dir.: Vrícla,· Neumann. (39m). CIIOPIN: ConcPrr per a piano i orquestra n. 1. op. Il. Sftn Tunycl. Orquestra Philhunnunia . Dir.: Cario Rini. (4Jm). B.CA.RULLI: Trio de L· comte Ory dc Rossiui. transcrit per o nauta, obo~. !'llu·inet i fagot. Quintctto Arnold. (10m). XOS· TAKOVITX: La caiguda d• Berlín, suitl' dP lo pel.lícula, op. 82 a. Cor i Orqut>~rra Simfiinira de la Ràdio Bcl~a. Dir.: Jo_..! SPrebrier. (24m). BL"\TEHUDE: O clemeo,. o mitis. o rod<"tis Potrr. Creta dt> Re~ghert. Hict'rrar Coo<ort. (8m). lrn.\l'S: Simfonia en Do )1. Concerto Kolo. (2lml. BEET· HO\'E'\: Quintet de •cnt en \li b J\1. Rit·en·ar Academy. (13m). \10TTI: Concert per a >'Íolí i orcruc>~tra o. 13. Adrlina Oprean. Orquestra de Cambra de lo Comunitat Europea. Dir.: Jorg Faerber. (22m). BRIT· TEN: Simfonia de Rèquiem. op. 20. Orquesu·a Simfòru{'8 de Londres. Dir.: SteUJlrt Brdford. (20m). BACH: "Meine Srel erhebt den Hcn-en'' mevu ànimn magnifica el Senyor), cantora BWV 10. Soli:!tesvoru!B. Cor del K.ing's CoUe¡;e Cambridge. Leoohordt-Consort. Dir.: Gustav .LeonharJt. (22m). (u• nr l'lR ,i.Jm ll•a ll· ~on I. ~~"~ llOm ~rt Brid ~uit~ l'ilhl l'ra~ TOU 11 \: '"l'I f."n( orqu !iine On11 Dir KRF ,... I, '•it 13.0 8\( B\\' k•)lr ton. t27u baU¡ La!t 127~ H.Q Ilo: li\ (19r tant fi¡.,~ Car. ~-t lp. }.00 ~: nTS ~ELECCIÓ DE l\0\"E- IÍ<. Jd. ro. o. n). [o epai .Jt',tinnt o ,., ut·nr i rtfÍUI"t el- frt' ml-, rt·pro•,t•ntn · Òl! del puo. .. ¡U mu-tiral . Gu;,·, i ,.]t<rió d' \J,., Ruhlt•,. !3.3il ~OCTllt~ ~ I(Ú!ÍfU eri St!tcd6 i er ;a- J',Ufreol Ct•luyu. m. 00.30 REPERTOHI BE ~IT rn .l'li 1'.: U- pt'l' at•nlHll' t•l dia. pn·~t·nto(•itJ a t'Òrl't''' ;,00 L'OBER'I'l'RA La. llú-irn prr t·umt•no;ur ,.¡ diu. Rtrull d'olm·, hn·lh t·-.·ullidt•s i prtoo<"Utad~s ¡>l'r .I onu \i' t••. 10.00 SF.LEtCIÓ DIGITAL GLI.Zl"\0': El• nrdit, dt• l'u · E..;, a. t). I :I I O· ). lC l. 'O· Ie ~. :u ~ ¡. ,. ~. I· l. '. ü mr, haUet op. líl. On¡ur,tru ltmfònit·u dt' Iu Riulio dt• ITRSS Dir.: \l¡:t, Ziut·niti,. ¡jJm}. STARZI-.H: 10 tlnmt'"· Ll.amfr Lnllt'¡;imn. l>ir.: Jn,t•f Ll•amt•r. (19m}. MEI'IDELS SOlL'i: Simfonin f"'r u t•nnln n. I. Orqur-.tru dt• Cnmhru •\n¡;lo,a. Dir.: William Bou¡thtun. (10m). C.UfBI'íT: Quintt·t ,.,,., mtnot op. 4 n. 3. Quintí'! Briro•inltli. (16m). JAN,\CEK: Suite Jll'r n rm·cln. Ot•qtw~u·u Filhnnnònku oh• Bt·nu. Dit·.: (20nt ). .I íh•k. Fraoti~r·k TORRES: ''Mí1~ no put•rlt• ~•·•·". Al A) re Ebpnftol. Dk.: Etluunln Upez Bunzo. (1·1m). TAUSCII: Conrrrt ¡wr n dtl" rlnt·ino•t' i orque•trn n. I, up. 27. Tllt'tl n.wknull. :'\irhula• 1\in~. Orqu~trn do• Cumlll'u \n¡¡lt·,n. Dir: Leopold lln~..r. (24m). 1\.REBS: Je,u, dt·r du mrint• ;...¡f, prt•ludi t'nrnl. Gt•rhanl lrrmi>l'rgrr, or¡:ur. ( hn}. 13.00 ELS OFICIS BACH: Contntrt ,¡,.¡, pa~t·,os, RI\'\ 212. L) ntlt' Daw,nn, "'Prano. Str•phl'n \ltlt·r, hut·í tQn. Thc friends of '\pnllo. (2i'm). SAUGUET: ¡,..~ Foruins, hollrt. On¡ueRtra dt'IH Cunc·t•rtt. l.omoreux. Dir: Ht•nt·i Snugu!'t. (27m). llOO MÚSICS DE CATALUNYA MOZART: Snnutu pt•t' 11 piunn, KV 332. Alít- in tlt• Lo rro..lut. (19m). TRADICTONAL: El tt·~­ tament d'Amt-liu. Monl~t·rrut F'Wtt•ra~. La C.npt•lln Hrinl rlt• Catalunya. Dir.: Dir.: Jordi S,t,·aU. (18m). E.CAS.\I..S: Suitt· 00.30 ;u(SIC\ HF.L ~E(;U: X.'\. BHOl \YEH: Tn·, tlatN'' ¡·un · t·ertant•. Dt•hora Tlal¡j,,, ¡:uitu rru. Fnuu llnlu,z. (l:iml. ~~ 11 :\rlï'I\.E: \~un~. mú,io•a olt• In pt'l.lit-ulo. Ort¡Ut'•l ru ~imfimit·u Cinemato¡:ruftna ,¡.. l'l HSS. Kluadwturian Emin Dir.: (15m). '\1\\\\ELI. D\\IES: nuc 2. n. ~imfoniu Pt•tt•r Dir.: Philhnrnwnit•. Mu"'"'ll DU\ it•R. (5hm). 02.00 REPERTORI m: NIT HdiO SELECCIÓ ntGlTAL Clovi~ l'I Clotiltlr. t'Un· tntu a trt•s vt•ns. l\lrmlsenal Cullullí·. G~rord Carino. Boris "m·Linovk. Ort¡uest ra l'lndonal tlt• Lillt•. Dit·.: Jpnn-Cluude Cu..ul"""· (36m). SPOIIR: Cnnt·t•rt p~r a clarinet i orquestra n. 2. op. 57. Kurl Leister. Ort¡Uf>•lrn Sunfònico de la Riulio de Stutt¡tnrt. Dir: Rafal'! Friihlll'ck olP Bur¡(Oo. (25m). BIHER: Som ata pl.'r u '~oli i hni' continu n. 1). "~onate• rlo•l LautenSu,nnm• Ro,uri". Ewt'rhurt. Rudolf hoc·ht•r. Johnnnl'• Kot'b. (!lm). RAKH· M \"'l'íOY: L'illa dd~ morts, 29. op. •imfònit' pot•mu Orque,.tra Filharmònica tlf' ll•·•·lín. Dir.: L. 'lauzd. (20m). OFFENBACH: Lo· Roí Carotte. ,\, lílfi. (Ohet·tura). Philhur· mnniu o...·hr•tnl. Dir.: Antonio tl1· Almt•idu. (Sm). J.A.BENDA: Concl'l'l pl't' u cluvic~mbul i t•ot·da t•n sol m. J o~<l'f llúlu. Ars Hcdiviva Ensrmblc. (19m). SMETA.'-11\: Quartet UI' t•orda n. I. ''Dc• Iu meva vida'', Quat·trt (2im). TRAETTA: Tulich. Llf•l!mit•s o quntr1· veu•. SoliHtt'~ >UI'nk Cm· Polifònic Far· nt•,inno d<' Piot'l'llZB. Em;t•mhle Giovnuile Ambro,iuno. Dir.: ltulo Lo \eteri'. (25m). BIZET: DUOUS, 26 D'OCTU· BRI DE 1995 .ú- TC <'n rt• pt·r a violuncd •ni. LLuí• '1.\RCO: (1-Im ). Clurt>t. Lurihnnga furio•a. :llontst>rrut (;u"·ón. flautn. \.a,·icr CoU. gui· RAGl,ER: (12m). torra. Simfonia n. 3 (tt·an••·rita per a urgtlt'). \(onht'l'rat Torn·nt. (12m). RO"' ET: Can~uu. de hrt·-'ol populut·,, Lau•·<'nce \1onlt') rol. soprano. :'\arcí• Bonet, piunn. (8m). DOLL.É: Suih• o•n Sol 1\1. Perf' Ho<, ,;oia tlt• ¡.:nmhn . .Iuan Cm·los RiH~t·a, tiudtu. (17m). 19.00 PEJiíT\GRAR4. Pro¡:ruma de dintlgació muo•· o·ul. Guió i reaütznt'iÓ: Pf're Fl111·í-• i ,\lt•x RohiC'<. 20.00 "A LA ~Lo\NERA DE ... :• Cn romidut eno proposa i t•omt•ntu la múl'irn que li llb'Tada. Guió i pt·esentació de Joan Vivt•s. Protlut·c·ió dc Dolors Busqm•t&. 22.00 CONCERT IMAGINARI Guit. i !'C'i<•cció: Ruirnon Colomer i joun Viv!'R. 2:uo NOCTURN Mítsit'u pt>r ucahar el dia. St•lcct·ió i pre,rntodó a càrrec d'Alfred Cf'layo. DIVENDRES, 27 D'OC· 1UBRE DE 1995 7.00 L'08ERTllHA Mú•it•u ¡wr o•unll'll\'fll' ,.¡ diu. R..cull tl' olm·'¡,,...,,. ¡•.r·ollitlt-• i prt•,t•ntnde• pt•r Jnun \ht·w. I a.-¡:n ui fn~totum. 1irin d'U bar hit•rt• di Siú¡:lin. Dmitri lhol'll>lll' •k\. hnnton. Plailhnr· mnnHI Urdw-tra. Dir.: lon Morin. (5m). \\ \G"iER: Els mo•,t•···• t•ontair6 dt• 'iimbt•t·g, pn•lurli i himm• tl\' l' at'lt• p•;nwr. Or<pu•,tru ,¡,. l'òpt•ra dt> Yicnn. Dir.· (;,.ur¡: Solli. (13m). I 1.00 NOl S INTÈRPRETS Dl\ EIISOS \UTOHS: Ohres t·ond~. Cn•· .Jm·t• dt• J'QI'f,•ó Cntnlli. Dir.: Cnn'\ito Gnn·in. (l'lm). MONTS.\L\'ATCE: li·t•s tlivt'l'lÍIIIl'lllb. Cm·los i Mirium Snndtl'?., pinno u 'luull·e mana. ((nu). TOLDHA: Qunll't' cunÇtlll!'. Eli"r•utlu Cnl•r•·o, sn¡n·nno. M.Mont•t•rt•nt Cubl't'll, piuno. (9m). BACH: Sonutu ~~~ mi m. Ent•t•¡:i•t•·nnwut ft•L ¡wr Catu· lunyn MÍIMit·u. \tldnido Pow•••tí, flnutn. l•ulwl Ft•li" Rieru, pinno. (12m). 10.00 SELECCIÓ DIGIT.\1. SCHI.\BI"i: ~unfnniu n. 2, np. 29. On¡uestru Sunftlnit•u <lt• l'l HSS. Dir.: ¡.:,¡!l'lli 'iwtlunm. St•¡tmut LECL \llt: Ht't'rt'ut·iít oie \h'J•io•u np. \III pPr a due•., flnutt•.,. tran•..,st•r·t•ll( i t'ontinu. \un•lt• 1 Chri,tituw 1\it•olt·l. nnult'' trnvt·-~•·rt·~. Chri,tiatw ,h~t•t·nllt·t, •·Iu \l't'Í. Philip¡"' 'ft•t·nwtlll, vinln tlo• \toi.INO: (25m). ¡:ambo. Cun<•t•rt pern ¡.:uit u t'l'U i ort¡tH'R· li'n, up. Slí. l't•pr Hnnlt'rn . ¡\¡·ndem) of St. Murtin in tlu· Fü·ld~. Dit·.: lonu Bt·nwu. (2•lm). TURINA: DnruwH funtJÒHtiqw•H, op. 22. Orqu••Rtt·n Ciudntl th• Gronntlu. Dit·,: Juun do• Uclut•tu. (16m). Jl <\~DI~L: Tl,.. kin¡: >hali rl'joit·t•, untlwm li\\,. 260. Cnr tic Iu Cntl'dnll ,J¡. Wint•l~t·stt•t·. ThP Brnnrlrnhur¡! Ctm~ut·L. (llm). IIill. Dnvil Dir.: 'IOZ.\RT: Uiwrtinwntn Jll'l' u (i instrunll'nts tlo• wnt, "'' :lla. Crup d(' •c·nt dl' In Filhurmoinit•n tlo• Berlín. (I lm). C;\'J',\1"\;\1: Srht'rzu. Orqut•stru 1\at•itllllll Sihano Dir.: Wnt·miu. Frontulini. (5ml. \.SC.\HI. \T Tl: Tre, Fn~"'''· Hinulrlo it'èmhnl. (!lm). Alt'•~andrini, PA.RRY: Lady Ruolntll'\ SuitP. Orque,tra de Cortln \n¡tlt''"· Dir.: William Boughwn. (l!im). (-15m). ,.¡," 13.00 ELS OFICIS TRADICIONAL: El nii'Mt't'. Lu Capclln Rl'iol tl•• Cutulunya. Dir.: Oit·.: .Jnrtli Snvnll. (Sm). BtBEH: St•t·f•nntu u 5 t•u Du M. "El guardià uor·Lttrn". Mu~it·u Antirptu dl' Colèlniat. llit·.: (9m). Got•lwl. Heinhnrd HAYDJ\: Sin•fnnin n. 22, "fo:l Filòsof'. -\rodcmy of l"wit•nt ChriMopht•r Dir.: Mubie. Hogwood. (21m). ROSSINI: 15.nn EL DIA DE L'OIEl'liT Pro¡trnmnrió t'l'lllitzudu u partir olt• l1•, ¡H•tit·iun• qu•• ,.¡, nostr·e• nit•nt~ han fet ni t•untt•,totlor tlt' Cutolun)U :\lú•ira. tt•l. 202 as as. 22.00 C.R.\NS OBRES ()'I rEI.FER: Ret¡uit>m. (MisHo dt•l• f u m•rnlM dl' I• Dur~ dt' Lnn·nitw). A St•i Voci. Le~ Sut•t¡uo·lmuti~r" de Toulonst•. La l'~ullPitt• clt• Lnrrnior. Dir.: Ht•t•nnt·tl Fnht·e-Gm..-u•. (7Sm}. 2:un NOCTURN Mú~i•·u pt•t· ucobnt· PI S••I4'C'C'ib i prttl't•utn•·jf. u dia. •·iltTPC tl' Alfrt•tl Ct'layn. OO.:iO REPERTORI DE NlT DISSABTE, 28 D'OC. 1UBRE DE 1995 7.no L'OBERTllRA 'hÍ'It'O JH'r I'Offil'llÇOI' el din. Ro·rull cl'obreb breu• "'"ollidc• i prt••f•ntudew per DolorA Bu•· IJIH'ls. 10.00 PENTAGRAMA Rc•pt•til'ió tlel programa f'mi's c•l rlijnu•. 11.00 EL DIA DE L'OIENT Prn11rumorió n•ulitzudu a partir tle lPM ¡wliciollll que l'ls uost res oit•nlti hnn fpt ni contestador de Cutolunyu Músit'o, tel. 202 35 35. 22.00 ELS NOSTRES CON- f.ERTS CONCEHT ('nregistrat rer la Riiclio l-lolandesa c.-I dia 9 de muig de 1993 ol Festival de li \ltí•i•·u \nti¡:.t d'I tn·dtt. :-iCIH BEll 1: 7 ''""~'"'' . uhrt• t •• ,.,., <~·· JJ,.,n··· snn \t \\~ : I lwltto·rlic•lu•, "l'· 111. Clu·i,tnph Prt·,.::Hnlí.-u . lt·ttttr. Stni••r. pianu . (l>~rn¡. . \ndtt'¡h :!:1 :10 \ OC Jl'J( \ \Júkit•n Jll'l' lll'olltar t•J 't•lt·n·if', i l'n·r-c•ntacif• a diu c·drrt~l' dt· Muro• .f un<~. oo.:m REJ>EHTOHI llEI\ l'l' DIUMENGE, 29 D'OC· TUBRE DE 1995 7.0U J.'ORERTI1RA l'i rfiu. Hc•c·ull d'olm·" ltn·n' ,.,,..,JIJtlt•• i l"''''l'ntntlt• ¡~t·r l'ilur Suloini. Dir.: han Fi"·lwr. (57m). C:l:\1 \RU~ .\: Cnm·<'rt¡~<'r a <lw·, flonl<·• i nr<JU<'•Ira t•n !'ni li. \ . L'ta~u-.a . D. Hnnól..t·r. Ot·t¡Ut·•· Ira clt• Cambra Paul Kut'nt' Dir.: P. Ku<•ntz. ( 19rnl. POL'l.L.\C: Glioria. p<'r a '"!'""'" c·ur i nrqut•,trn. Kathlt·•·n Battlt>. Cur tlt•l h•,ti\ al do• Tant!lt•w<Htd. 1),-,fU<'•lru Simfònit·n d .. Hn•tnn . Dir.: S<·iji Ozuwu. (2Jrnl. SIBE1.11 S: El bard. op. 61. Po<·nw •irnf1inil'. On¡ut••lra "•u·innul EH'<JI'f••n. Dir: \IPxuntlt•r Gih•nn. lllm). \1lALlll: S<nwtu ¡t<'r u violí i !tai' <'<Hllinu np. ::! n. I, 11\ :.!7. Sah· u to•·•· Ao·•·unlu. Brunn C11ninn. Rnhun cic• Sur·am. (12m). 1\ttí.•H•IJ )11'1' C'OIIIt'IIÇIII' 10.1111 1 '\ \I(~IC\ REl.JGlO:-i.\ Pl IH ,Lli .. \ntlu·m• i St·r·H·i·. \1\nl..t•. unti "itlt allt·ntiun h•·ur·. l llll. Suli•t•·• nw11l•. Cor tiPI h..iu~ ~.. Cuu .. nrt. Tlu· kinJ.:\· ( .un-urt. Ihr.: Hulwrt Kin¡:. ( l:~m). In tlwo·. () I ur.J. oio I put nt~ 132 lru ... t. Z It-.. '-'uli ... tt· .. \twa) ... Cur do·l 1\in¡:', C:nn•ort. Tlw Kin¡:', Cun•nrt. llir.: Hnhl'rt Kirt¡:. ~ l:.!m ). Ht•jou•·•• in tlw Lord ah'")· Z 19. 'iulistt•• Hwuk Cor i Ot1)1l<'•lnt olo•l !'nllt•;tilllll \ 'owult·. Uir·. · J'lnlip¡w I lt·rt·o·\\o·¡:ln•. (lJm 1. Furi). O ),<mim) fuiutin¡: '"ui, Z 1:12. Snli•Lt•• "'''""- C11r dt•l '\jp-. Collt·¡.:c•. lhfunl. Tlw Kin;ú Cnn.cH·t. Dit·.: Hulocrl J...in¡.:. (bm). O ull)'' pt·npJ,., o•lnp )CIIIr ltunch, Z 1:$8. Suli,lt·~ vcwul•. Cnr clt•l \1'\1 Culh·¡.w. (h.funl. Tlw Kin¡.:'.¡ CnH,nrt. Dir. : Hulwrt h.in¡.:. (:~ml. 11.00 TllA~ S\IJSS JÚ E!\ DlRECTE HE 1..\ .\ll~S \ lO.\~El'Hl'.\L UK'i OF.L :\10\E!o- ::!:!.OU ELS NOSTRES CON- CEnTS 1.0:\CE !ff f'llr•·;d•tral ¡wr Cutahrn) :1 \-lú•'ica l'1 elia 2() tf'u hril dt• 1993 al Ï.on•ervuturi Sup.·rior ~lnnieipnl de \tú•ira do• Bnm·luna. \1 CICLE L\'TEH:\ \CIU:\ \L DE \ll"i)( ' \ CO\ TE:\fPOR.i.\JA. o¡,.,., do· S< fL~I. XE:\A~IS. E"Tit\- U.\. SCH\1111\.E. DIU ('J... . \1 \'i 1 ~COD.\.\IHBit) Rnhan tlt• ::iat·am. 'inlnm·el. Stt•fanu Seotlanihhio. t·ontrahai\. (5(mt). :!3.30 ~OCTt:R:'\ \fú•ica ~t·lt•(•c•ió )J<'r ao·ahar l'I diu. i pn-,;cntu<·ió a ¡·Òr-r<•t· dr· \fnró Junt". IHUO llEPERTORI DE NIT DILLUNS, 30 D'OC1V· BRE DE 1995 i.l)() l.'OBERTt:RA llú-it·a per com.-n\'ar ri din. R"'·ull d'ohrt>• hreu• <>-rnllid<'• i pn••t•ntude; per .Joan lhe•. lO.Oil SELECCIÓ DIGITAL 15.00 "A LA .lt\.\ERA UF. ...." Ht'Jl<"lÍI'io• clt·l prn;.'Tuma t·rni·- d dijou• ui '''')"''· 17.00 'I'E\IPOll\]).\ U'OJ>~ RA B E CATAU l\l\ " lSIC.\ GOll"iOIJ: Homi·o c·t Julit•ttn, ÚJH'I'a, .lost•p Cut·rc·r·u •. l'ulli<·iu \\ï~<·. Kurt Rycll. Enrio• St·t·t·n. Cu t'lllt' llc•t· nónclt•T.. Curs i Or·qm·Mtt·u clo•l <:run Tc·utn• <h·l Li<•t•n. Dir.: .J urc¡ut•• Dt>ltwotc·. (151m). 19..15 REPEIITOHI m: C:ON- CEitT 12 BR. UI \1S: Duu,,., hnnl(urr•c••. Ur<¡uc••U·u F't•,thul clt• Btulnpe'l. u.oo .\ n \u\ \\Ol ,F: Sc·n·nata ltnlianu (wt·'i(, ¡H·r· 11 nrqu,.,tra cic• •·m·tln). \n u Bo· In Clun <'~. 'iol u. Ot·t)llt'.'li'U el•· Pni'Í•. Di1·.: Danic•l Bnr<•nhnim. (llm). l.ISLT: Sunl'l 17 ,¡,. "•'lflll'l'lt. \n)' tlt• )ll'lt•¡,'l; nul¡.:~·. ('it•¡;ull 1111): ltúlin) . .for¡;.· Bulo·t. piano. (lmt). R. STR\l'SSc \e" ltulio•n. funtu•in •imfèlni•·a. up. U1. On¡ut•,tru Filhunnònil'a dc• Ht·rlín. Dir.: Hi .. •·anlll \luti. ( 12rn¡. 11.00 I.\ CAFÏ·: TX.\IKO\':'K.I: Su.it•• l"'r a Ul'l)llt'•tra Il. 2. II)J. 5:J. Orquhtra :-iimfònien de I'LR'iS. Dir.: F.. ::Í\etlano\. (32m). 80\:RERG: BP-tell<' ddn Hau •. cantuta fúnrbre. G .... ta n.. R•'YI!l~t·re . .fum.. , Bowman. Guy D,. ;\f<>y. .\lax \'an F.gmond. Rit,·rrar Conson. (Ïm). BOC CHE~l: Q11nr·tet dt> rm·du op. 58 n. l. G 2·12. Th•· Hf'\'olutinnury Drtmiu¡: Hoorn. (17m). ]L\,"\1EAlc: Zorua•ll•t•. rnttkica de dansa. Ulsam<·r· C:oUrgium. I>ir.: J osef L.fsumct·. (17m). J\ULHAUD: Conrl't't pt·r u arpo i or··~uestru. op. 32:J. lfil<•na Sperlova. Orqu~~t •·a Filhnnnòuira E>tatnl dc Bmo. Dir.: Franti•ck Jílek. (22m). \lÚSJ<' \ :\lEDIEl \L LTALI.\' \: I-tanpitta Bdirba. Tbc (:,\:\TAT.\ OEL Prn;;:rama tlt~ nuí~it•u c·urul. ~f'h·c·c·if;. ,..uiú i pn· ~··ntut·it"• : \Jt., Hnhlt·•. \Jl "J( \ COH \I. 1 n ..\sSH\ (17.ittlllrl01. El. HIT\lE llEI. COH: \uH·tat. tfÏ.,.C'ft!,.'l'¡jfitlllt•.>i. C'UIU'I'l'(o;, Ï JlOlÍ · r·jp-; •tue• fun n•ft·rt'·nciu al tnf"ut .\rudem~ of St. \Ja.rtia-tn-thr. FirJd,, Oil'.: '\~1 ilfe ~laninrr. (I Om). [)\OH \K: Quurtet dr t·urclu n. 8. "f'· 80 ( 8 .5~). Quart<'! dt• rorda d1• Prau. (::!7ml. D.SC..\RI. \IT!: Pur ur) ••mnn almt"n tal'o 1·a. ¡·antata. Io..ut<• Et·ker.le). -oprano. fion ""'irali. Dir.: Prnrl"P• Hup>tm. (18m). Pro¡(rama df'dical a la mÍI•ir• cir juzz :u nb guió d' Alht>o·t.\fullofrí.. 22.00 ELS NOSTRES COJ\. CEHTS CONCERT cnr••¡¡istrnt p"r ( :at:dunya Mú<ira ,.¡ dia 26 olr tlf',..•mhrc dl' 199-l al Pnhtu dr la \Iú•irn Catalana. CONCERT DE SA.Yr ESTE\E. \ 1\'I.LDI: Glor·in. R\ 589. OLT!l\: :\'adnlr< \rn-u. Suitr J'f'f o t·ur i t'ohla. C\..\ÇO:\S Tll\DICIC). :\\.LS. Soli•tr< \lll'al•. fo¡r, Infantil- i Cor Jow d~ l'Orf..¡ Catulà. Conjunt in•trumvntal. Cnhla Sant Jordi. Orfffi C..talà. Dir.: Jonlí Ca•n•. (68ml. Tufo•lnur-ik. Dir.: DIMARTS, 31 D'OC'IU· BRE DE 1995 \'\; o•il. (Hrn). FI ELl>: F'unla•in •nln·t• un terun clt• \1urtint. \ltrt·ul Hourkc·, piano. ( lltn). 11.\H)i\: Di~t·r·­ timo•ntu n8 ,,.,,_n. t>.lluh. \:(). Hic'l'rt'lll' Con,url. (I !1m}. CI.E\U:.YJ'I: Simfuni11 n. I. PhilharuwnJu Ordtc··ll·u. Dir.: C:l:nuliu 'idmtuw. (:.!CJm). t~COl ' l'l HI\: I ''""·•·rt n. !:i ¡w1~ u \ iolt•.., cf•· "'L•'"'~ Guüt .. Hò•uni•" \\ ic·lnntl J...uijl..t-n. J....uur·i lt·mnru. Hnllt'rt Kuhnt•n. ()Orni. PO\C:IIIEI.I.I: Simfunin d.- l'itpc·nt I Pnun•••t· Spt>-i. Orc¡uc··lnl Filharmòmit·a tir• .\fin•l... Dir.: ~ihunu Frnntulini. (7mt. ItESI'IGIII: \n·tn•u. Junl'l Bul.t•r. Tlw Cit) uf Lonolnn Sinfnnin. Di1·.: HiC"hurd llic·ku~. 112m) C \i\\\ \SSO: Sunuto f"''' a 1 i~tlnnt•<·l i <·un tin u n. 2. \ntunin \1rN'H. Gior¡.:io Tah:tt·c·o. (!:lm). GRIEG: Munu fttn<"llrl'. Quintc·t el•• nwtall Cont••·r·t \rltun. Fr·atlO'i' l't•lit, pc· r c·u"iunh. Frunçni•· llt•n r·i Hnulmt•t. tll'¡.!llt'. (im). 13 \ C H : Cni1<"C'rl Jll't' u ciu, 'inlinN i c·o•·cla , 11\\ V 10 J:i. Philip Bl'iclc•. Chri•tíau Cr!'nnt•. En.c•mhl1• ln•tr·umt•ntal dc• Frrrnc·•·· (16m). RO' CE: Simfllnin n. 7. u· •nY • n)1 pi on 11.0 SOl r•mt ~~~ I no Zl1 : C ll1 \). ·~~ ~ pt•r arulwr d elia. !'\elí·e•~it; i pre-.,~otadú a l·àn't't' el' \lfr..d c~!a)a. llú•i•·u lt>.!Kl SF.LE{:<:IÚ DIGIT.U. tumimu. mÏtl dni [ijr, 110.30 REPERTORI DE l\IT GLl CI\. T>on J oan. haliN pnn- ilO f,()) l'I 20.00 SELECCIÓ DE JAZZ rnnrl. Rnuw TlH U E )10'\'NEIUL.\T 1:!.30 UIHHTI\JE:\T Dufu) Cn!IPctiH•. ( Wm). lliT TEHSUOHF: Simfunia o·u \h \I. Ort¡tw•lra lïlhurrnunit·a Ora clt•¡¡ llir. : H11m••n Hirnlm. !13m). :\ \l' 1>01'. Tnn •unu tu t·n llu ". IJua•l<'t \lamf,.J. (8m¡. I ISZT· "-~i-.. li•·•le·r~. Thu.rru~-o. Htimp:-oun .. baríton. ¡;, ..,ffn·) l'ur-on,. (llim) . .\1.11 \'1 D\: Simfunia n. 7, 1'. S. Ort¡ut·•tr·u <lc• <.umhru E• lm ur u. lliJ·.: Bnht!on \\ nr..Jwl. ( J:iml. 7.00 L'OBERTl!RA :\Ilr•it•fi Jl<'r cnmrntar rl <lin. Ht•f'uU d' obrco breu> e'collidt•, i pn·st'ntntlt's prr Jnun Viw~. W.OO SELECCIÓ m GtTAL Hl RI:\STEL\: Don Quhot. t¡uaclr,• mu<ical op. H7. Orc¡tu·,tro Simfòniru Ru•·3. IJu·.: l~or GoloH"hin. (:!7ml. Il \'t 0:\: Conc•prt pern vinlnn· ct•l ,., Du ;¡f. Ho b. \ Jlh: I. Chd•topht' r.oin. Tbe ..\•·adt·m) of .\nc·it•nl )[u-ic. Dir. Cht·i-topher Ho~wood. (~3ml. PROh.OFIE\: Ob~rtura -.obr<' tt•mr•, ht·hreu•. op. 31. lkrlinrr Soli,tt>n. (9m). BO:\O~fL\1: \lisero pa,tnrt"Uo. cnntata. G.::ra ni LesnP, contrutt~mr. 11 St'minario mu•icalr. (I lrn ). S CHUMA:'N: Da vicl•bilnrU•·r· tiinz,•, np. 6. Knrl En¡;cl. flinnu. (38m). VIVALDI: Concert prr 8 fagot 1 l}l'qucstra n. 32, f{\' 490. llaniel Sm ith . Solistr~ dt• Zagr~b. Dir.: 'fonku Ninic·. (llm). L.)lOZAR'l': Siuúonia rn RI'. D 26. Orqur>tra d~ Cambra E,lov!l<~d. Dir.: Bohdrur Wllr· c•hal. (13m). DO'ílZETTI: l'" ' o..J ~:lr ;;11 ~:j Pr~ (lit r<lr\ ""~ I.. u\ Trir Dir, col 6 11 Cln FIB fl' >l' Ort Dir lOI tld Bri! li!¡ c.., \fa lüJ ~"' Bll Dl, [,j Gol So( n. (li 20,1 Un 12. ~ .. IIIÍ¡ ~lolrtd (1 de I'Ortln n. :;. I ._.,(;,li 1iani. (17m). RSJ R.\l SS: 1 ])ur> ,·ao1;on•. up. 27 11. I 1 np. SJ n. 2. Fdi1·it) Loll, Or] lla. iori >t~prunu. Orqut'""tr•l 'arinnul El'i«'«"'t' ..u. Dif.: \o.,·nw ];in i. (I lm). JJ.OO .t rr.\u \ GOID~t\Rh.: \ ltúlíu, ol,.t·tu ra op. IIJ. Or'lu••,tt·a Filhnt· ui~ Ctío. GIJ;niro dt· Buolu¡wst. Hi•·.: \n Jnid\oirodi. (l:lml. LISZT: El" tn)• dt• ¡wlq,:r·írout¡.w. llc•n·O'r an¡: ltòliu ). \ld11 Cic·o·nlini, pi tm o. (lihn L J 1.00 MOMENTS I.ÍitH:S 50LITLLLO I \EliT: El oíltirnu nlmuntit·cJ. 'l'í·n·su IJe ·rl-tutt'l.n. c;;nt·- Tot' nano. Gt•rnrdu \lnru·,·al. (;rt·~u rin Gil. (5lrn). \ ERIH. DONI ZETI'L ~IOZ\H'l. HEULIOZ: .in.-. \¡!11<'" llalt,u. On¡uo•,tru dr lo Ritdin cio· \]unit·. Dar.: .\lh.·rto 7.·cltla. ( Ulm). (n{o, Hii'Oclo•tlt'ÍI'U. 1600 5ELEC.f.JÓ J)((;JT\1. cln (ll'l' 11 Charlo•, Il. Z 310. Gillian Fi,hl'r. Jam~- Bowman. .\lirha..I Challl't'. \lidwC'I c;,...r¡:o· Cur dC'I 'ie" Collt'l!t'. lhfnrd. Tlw h.in~·, Con,o~t. Dit·.: R .. lwrt h.inf!. (!lm). "!'-" iftc·r. "' iftt•r. J,¡,_ Oow'' (l'aii~IÍ oio• lwll\ in~ucla pt'r a Charh·• Il. !'o!J,Lo•s ,..,l'al-. Thf' ""in¡.:\ Cun">J'l. Dir.: Rub~rl Nn¡.:. (15m). '·Wh:tl, whut .hali lw tlont• in lll'hnlf of Llw manT', l'llii~Ú ol~ lwmin¡.,'liÒa ¡wr al Duc oio• \ur·k. SuJi,tc•o vocalo. Thc I\ in¡;·.~ Comwt·L. Dir.: Holwrl h.ill¡_(. (!!lm). "Th<' !<UIIIIlll'l'·~ uhtwltt'l' tiii<'CHH'l'rned wc hrnr·~', dt· lwnvingmlu per u 11. SoJi,tt•s Vlll't~ls. Tho' 1\ing'" Cttrl'orl. Dir.: Roht'rl h.in¡:. (llim). <'UIIÇÍI Clmdo·~ po·r aralmr t'I clin. St~Je"(Tit. j pre~.;t•ntru·iÓ ll ràiTt'"C ,r .\lfr('{l Ct·la) a. 00.30 REPERTORI DE i\lT CHERl Bl'\ I· 'iirnfnnin o·n Ht· \I. UrtJllo'•trn tlo• Iu Tn•t·anu. IJir.: Donulo Ho•nzt'lti. (:!IJm). F\tRF.: ~omtln Jll'l' u 1 inlí i pi.>no n. 2, "l'· JUR. h.r·y-.a O·lhiOY.Ïl't. ~Ui'tUil T~,nlt'!-1. mm¡. :iTICII-PL '\l'O: Cou i ur·c¡Lw~ll'a n 10. Vlodimit·u h.lía.nkít Boul'hu lo1·ú. Orc¡no•stno cio- Cumlu·u tlo• Prngn. Dit·.: Frunti..•k \.ujnno·. (17m). MOZAHT: Quur·tt•l cio• t'<lrda K\ 421 (417h). Qnurlt•L \(I),RÏt¡tu•s. (:i lm). EI.CAH: Tlw Lord i~ my Slwplwrtl. (;.,,. dt•l Trinity Cnllt'W' do• Curnh.-id!.\t'. llir.: Hkhard ~1urluw. (8m). CORELLI: Com·t•t·to ¡_(t'U""' up. 6 n. 5. I Solista \t·ul'ti. Dit·.: (l:!m ). Sl'imont•. Clauolio FlBICH: Zolroj. Sl11\ïlj i Luolt•k, 37. up. simfc'utic· ptK'mo Ül'l¡u~,tru Simfitnic·u tlt• Pm¡:a. Dir.: \laclimir \'nll'k. ( lflm). LO ULLI T: :'unatu po•r u Onu ta olt¡,.... i o'untmu. l'O Sol :\1. Fnlll" Brü;¡:o•n ..\nnPr B) l'mn. Gu,lul l.tot.harclt. (11m). BE:\:'\ETT: Cnnc·rrt pt•r a piano n. 1. op. J. Orti"'''Lrn \Jalrolrn Binn•. f"úhunnònio·u clt• Lmuh···•· llir.: :'iicholu• Brnithwnilt•. (:!lm). Bll?ofE!'I ~'ELD: Simfonin l'li tln ~· 0 P· :i9. Orqut••tt·n Simftinio·n E>talal RuKKU. Dir.: fp;ur Co!o, .. hin. (33m). 11 \NDEL: Sonata Jlt't' n 1i oli i t•outinu op. 1 n. 12. Ï.onjunt Hut·rnt• tlt• Ni~n. (14m). r~rt JWr a trnmpa IJ· in. 8. tl. n· 1. ¡, n !· ). 20.00 L'ÀLDJO-VISllAL Un¡arllgJ·nmo d'Ait•x Gcll'inu :!2.0\1 PUR CELL: Oclt•M ~elromo•, 1 it't'rt'flt'lll uf tlw lllit:,ht¡ king, c·uncí• cic· lu•n1 in¡.,'lt• HOSSI\1: 11 Tun·u tn ltulia. Olwrtur·a. :\atiunal l'lulllrmnnioHin·anln llir: On·h•··trtt, Chnill). ('lml. llFHI.IOZ: lla rnltl u ltitlia, "l'· lh. :\, Imui, 'iol u. Or·opii'•Lt·.t Sirnlïmint oio· Lnncln·,. llir·.· C D"' i•. ( t:!m). I IS7T: ll pt•n•t·t''"''· \m~ olt• pC'Io'~!:t'Íllnt¡;o· (So•,.•Hl Ull): l;oiliu). Jnq;o• Llnl••l, piunn. (lm). DIMECRES, 1 DE NO. VEMBRE DE 1995 7.00 L'OBERTliRA \lthic•11 pu t•unu•nç:tr el 1lio. Ht•t•ull d'oiar!•, lart•uo t'"'"llidl'~ i pn•.c•ntocll'' per Joan \ives. l 0.00 SELECCIÓ DIGITAL S \JNT-SAE'IS: r.onrcrl prr a piuno i lll'lJllt'Sir·u n. :J. up. 29. Orque,tt·n Hogí•. l'nM'IIl Filhllrnuinit•a do• Londn?~<. Dir.: Chadc8 Dutnit. (31m). CALDI\RA: Virino 11 un rivolcttu. can tula pt•t• u ennlt'Blt•nur. Gérurrl Lt••ut•. 11 Sl'minnrio mu,iralt'. (:!lm). BEH\\_\LO: Simfonia Singulnr (n. ;~ ). OrquPo;lra Simfimira d•• Gotlwnburg. Dir.: ~- J•ini. (::!7ml. ""RmmER: Quartc•t ¡wr 11 fagot i trio de t·nrrla up. 46 n. l. .\lauro Gi¡,rinn :\lae•tri. :\lnn¡.,'llzzi. Alfredo Anjo,. \ntnniPtta Rit·l'omli. (17m). TELE\L~'\"'\': Cnm·erl p..r o 'iola i corda. Sll·ph•·u Shin¡!lt•s. A<'adt'rny uf ~t. )lurtin-iu-tllt'-Fit'lcl,. Dir.: (14m). )hu·riner. t\nillt• FIELD: Sonata pt>t· a piano op. l n. :3. MíreÍLI O'Rourke. (16rn). BOCCJIEIHNI: Simfonia op. ·12, G :'i20. Deut•dw Knmm~•·­ llkodo•mio• Nt'llbS. Dir.: JohonneK Gul'itzki. (20m). MONIUSZKO: fl!·nhinn (La comLPs8a), nhct·tnFilhnrmouia Pomoroka t'U. Rub<"rl Dit·.: Bytlgo,zrz. Sutonow8ki. (9m). ROSENM(Ll.EH: BPtwdit·nm Dominum. Gt•rd Turk. Wilfri!'d Jnt·ht•nR. Cnntuo CoLin. Dir.: "-nnr11d Junghand. (Sm). :!CUIH SEIEC:CIÓ DE i\0\'ET\1':-- l n •· .. pui dt• . . tin•ll n ,., ut·ur 1 .... , iurt• ...... r•. ,.. mr' ····prt•:-ot~nla1111• olo·l pu•-.11 rma;inal. <:niÍ• i ,,.¡,.,·rii• ol' \1, .., Hohl•··· \lu•u·a ~~·l•·tTiu 11.00 EL GR \N SEGLE po•t' :wabnt· d 1lia. i prf'"'t•nttwic't u eitrl'l'C' ol' \lfro•tl Co•lu) n. Pt·Hg:rumu dt• múi'4ÏI'U un11~n. S(..}t-'{'C'iÚ, ~ui(• i l't't'l"t'llhH'iu H l'àtTC't' olt• .Iuan \'ilo·'· l'llllCELL, :100 \~)S: l.u rmi•it·u in•lt'llllll'lltul ( l ' (1111'1). TEMI'S DE LES \1l.SI;S. OtUO IIEI'EIITC IRl DE NIT DIJOUS, 2 DE NO· VEMBRE DE 1995 7.00 L'OLIEIITl H \ lh.OO SELECCIÚ UIGITAI . 2a.30 l'iOï.T\ HI\ \1ío•il'u U.tkl \ 11' \I.IA SUrt BEHT: Simfonia n. I. 1> 82. OrcJlll''tr·u Simfimit·u tlo• Iu Rudiudifn••ÍtÍ tlo· Lulimin. llir.: (;imto·r \\111ul (:.! 11m). \ E.l\ \. '\0\'SJ\ \ ..,,•..,.nul u. \lit·u•lal Kc•jmnr i lclt·n••l- ~,.,(¡, )· trnmI'H'h'•· Jun llnru. l'ln\it·i·mhal OrtJUt'•IJ·u olt• Cumhnt clt• l'm¡¡u. Oir.; l.ílmr· l'o·"·k. (l:!m). HilS S)\!: Eoli¡m u Cnlntlll, mlt•i•·u ,¡-..,,.,.nu Jll'l' u hui\, o·or ol'hn· t\i,·ulu urcpw.,tru. i OW!-i (,hiu,;o•lt·'· \mln·u,inn Sin¡¡PrK. Philhurnwnin On·h,.,IJ·n. Dir.: C:lnndin Sc·imnrw. ( ll111) . IIFJ.:T HO\ Jo:'\j: t)unrtl'l nmlt piurw WuO :lh. 11. I . l'hilíp¡oo• Cn••nt•ol, piunn. Hupluwl 011'¡_(, 1italo. \li¡.,'lll'l Du Sihu, ,juln. ~Iom· Cop¡wy, 1 inlunc·t·l I l:lm). \OST•\KO\ ITX: Ln uucnlnnyn d'ut·, Suite do• Iu ¡wl.líc·nlu up. ;{I) u. tlt·l Simfimio•a Orquo•,Lrn Mini•Lt•t•i tlo· Cuhurn tlo·l'liHSS. Dir.: Gt•nlllltli Hcwlulo••llo·n•t.., . (22m). Pl. HCI-.1 1.: !'onnt11 n. Z 796. I ondem Hnnu¡cw. (7m) H.\\ D:\: Cuno·l'rl ¡wr u Ouula i uhoi- Hnh. \'llh::! "Cnnc·c·t·l pn u lirn". Rul,.r·t Doiut I ~tju• u·m·"-;'· Orc¡tJt•,Lnt tia• Curnlrru Ilnhol11n llir,: E.,I ell ac·11. \\arcbul. (J;}m). TX.\IKO\'SKI: St>n•natu po•t• o c·c>l'tlu. Op. 111. Orquc•,u·o dt• Cnrnltr·u \n¡:J,.,n. Oit·.: Rn)lllltntl L••pp11rd. ¡;jlm). BACil: \1i•~n ll\\- \' :z:!6. ¡.; 1. Agni•, Mt•llon. Gl-rurtl Lt'rilll'. CbriHLupb l'n~¡_(tll'tllo•JJ. l't•lt•r Knoy. C:11r i Or'tiCII'<tr·u clc•l CoUt•¡(ium Vcwulo· clc1 l;uut. Dir.: Philippt' llt•a·n·wc·¡~lll'. (211m). _\BEL: Sir11foniu up. 17, u. (>. Tht> Jlano\l't' Bn11cl. llu·.: \ulhnn)' llnlRll'atl. ( Hlm). SEit\ US: Gt·un Duu oh· c·cont•c•rt ~obre Lt·mc•, nut·iunul" nn¡_(lt·-•o•. per a Yiolom·rl i 'wlt. Smilh•uniun Ch11rnht'r Pltt)t't·~. (12m). 7. \tt'J,it•n po•r l'llllll'n•;ar ,.¡ elia . Ht•nrllol' nlll't'' hrt'\1" o•so·nUiclo·" i ·pn· .. t·nllult> ... pt·r Juun \ ¡, •. ,... 111.1111 SEI.EfCIÚ IHGITAL l'lEU>: Cuuo·t•rt l"'t' a piauu i un¡11o·~tru 11. I . .lnhu I l'Cu nuL :\nn1 On¡tll'~trll oio· Cambra lrlurulo••a. !hr ; .lnn11• Filr•t. (:.!lrnl. l>EI~\1_\ \IJE· i\oll'nu !:-lltlo• (Sirnfllllt<'' po•l• "'l'UI'' clo•l Ho·i). En,o·mhlc• l.u Simphmtio• ciu \lurai•. Du·.: llu¡.:n Ha·~nt•. (:!lm). HEI'\FU,E: Sirnfnn;u n. I, up. 711. Orqn<',lru Fillaat·ruuuu·u Ht·rwnu Dir.: Alfn·ol )toZ•\HT: (:!flm). \\ultn. C:oHII't't'l ¡wr u ll'umpu tL l, ¡, \ \ 'lntko,il' . Huduvun 1%. OriJIII'"lt'U oh• Cnmlmt A11¡.~lt•8u. llit·.: .lo•ffr·•·) Tutt•. (18m). 11 \( .11: ''l't'I'Ï~t·, .ll•nt•alt·tll, cll•n Ju)nt•, (Giol'ifit·u lkrm" .ftoru~uh•m), •·unlulu B\\'\ 119. \lou·k11, llui•Pt. Pn11J E"""'otl. K1111 Eq11ihrz. H~tlll'rl !foll. Cor oia· 111'11' clt• B;u) Tiilz. r.lllll'l'llllh ,¡,. \ïo·uo. Dit·.: nnt•Ít'll' 1\it..ulau• llurunnt'llllrt. (26ml. ~TH \\ l;:>i!'-Kl: Cum·t·rt p••r u tortJlll'•lrll tlt• I'Umhr;J ''llurnOrpiH'U• Ook"". hurlton Uwmltt>t' Orr•ho••Lt·a. ( lf>mj. I IOFF\IEISTEH: Diwrtinll'ntu n. •I. Cnn"'artiurn Clu--irum. (llim). TELE\1.\'\"í: Quurh·t ¡u·r u flanlu. 1io!J. \'lolonC'I·I i I, 1•11 Ht• \1 o·unlinu n. "Puri•o•nc•". Quutlru ,\llbl€'rdum. (16m). 1:1.00 A ITÀLIA '1'\.AIKOVSL<.l : Capt'it·i ituliit, op. 4!';. t h·c¡nt•strn Simfòuil'u cie Vo•ronikn Dir.: Híu,•in. Dnolnr·c"'n. (16m). M'Ei\DELSSOIIN: Simfomia n. 1, op. 90 "ltnlillnu''. Thl' Philhnt·moniu PrtmH·node On·b1•slra. Dir.: Ilo•inz Wullhl'rg. (28m). PLAT'fl: Snnutu pt'r n t·lovi¡·;.m!Jnl n. ::! ''Snnotc•., pour 11' !'la'"'"iu •Ur -...¡¡;¡ so ·!!a a, .... ¡;¡· 132 lt> ¡:oíit •tulit·n". D~t~uu PNt>t•h. (I lm). li.OU 'IÍ~If'i DE C~\T,\U'i\H Rl EH\: EmpÍll'Ït''· Quutrt• pot•nw• simfimi~.. Orqur,trn Ciutat rlt• Bun·t•luna. Cohln Ciutat rlt• Barct•lunu. Dir.: Antoni Rus \lnrloit. (·11m). \"\l.I.S: "Es un nnhlt•, 'UI("I'IHin firmnmPntn". t'UIIInla. \I \)rt• EMpltñol. lhr.: Eduurtlo Lupt•z Bunzu. (8rn). <;LJJ\.10 \J\: Git• 79. Grupo CítTuln. (12m). Gl EHHEHO: Qunlt't' t·nnçttno Sllt'l't•s. Lu Ca)ll'llu H"inl rlt• Cutnlunpt. ll t·~p(•l'iun 'CI(. Dit·.: J nr1U Su,•ull. (17m). BOCCIIERINI: Cont•t•rt pt••· n violont'cl i ort)Ut·•t•·n 11. 3. t'fi Soll\J' e .uJo. Lluí~ Clurl'l. O•·<JUt•sl¡·u ric Cnmhru \n~lt•,u. Dir.: (;t'Ol'!((' \fulrohn. (18m). \.SOLEH: Sunntu JH'r 11 c·luH'<'Í n. 76. Bnh vnn ,\.,pt•rt•n. (5m). 16.00 SELECUÓ DIG ITAL 132 \OLK.\1\'\\. Simfonia n. I. op. U. Orc¡lll'stru Filhan111iniru <lt•l 'iortlrn••t d' \IPmlln)u. Dir.: \\¡•rnrr \mlrt•us \U11•rt. (35m). R IQUER: Su1tt> n. 11. C.ompngnir \tt•rlft•\ult•. (11m). C.\ RULLI: Conrt•rt prr 11 ¡:uitn· rru. op. 110 "PNit Conrcrto de Sni'Ít·t~··. Pt•¡u• Hon1rro. ·\cndt'lll) of St. Martin-in-tht•Fü•l!k Dir.: lono Hro\\11. (15m). GRIEG: Cunçon~ (anti¡,•1ws i ncnt·~) op. 39. Hnknn Jln¡(t'¡\'Ortl, IJuríton. Wurn•n Jonc•. (18m). C.Ph.E.U \C.IJ: 12 pr•titr·~ pt•t·cs per u tlut'M Ouutrs. do~ violim i bah. rontinu. Wq 81. HnnsMurtin Lintlt>. Cltri,toph lluntg!'hurth. Juap S<'hriidt'r. Beatrh Lnnclolf. Rolf J un¡:hntt". Phot'llt' C.urroi. (15m). BEETIIO\ E\: Smúonin n. 8, op. 9:!. Orqttt"•tru Rewlul'ionitrin i Romi1ntit'a. Dir.: John Uiot Gnrtluwr. (:Hm) . .\IOZ.\RT: Dot~t• 'orindon• pt•r n \iob 1 piano h.\ :!59. 'ltirh~ll' Bnt·¡:nt·r. Jt•un \louillrrt•. (15m). H\\l>EL: n durllo umorti>O, t'antatn JT\\'\ 82. Nanq \rj,!r•nta, '"Jiruno. .\tirhad Cbnnc·r·, l'nntrult•nor. Orqut••tro Barroca de Frl'iburg. Dir.: Gottfrircl 'un d~r Golu. (21m). LIPI\Sii.l: Cnprit·t• n. 20. War-.m StriJJ(,'S. Oir.: \1nr<'k 51'\\l'n. (4m). 19.00 I'ENTAC I\A.\L\ P rogrurnu dt• divulgarió n1u~i cal. Guió i rr·olit7ru•ió: Per<• Bur.Ss i Al,•x Hoblt•s. 20.00 •'A LA MAI" ER.\ OE...." Un rnn,·itlut t•ns propo•n i comento Iu mú~i•·u qut·li ugrotln. Guió i pre•l'ntndó de Joan \in··· Protlucrió de Dolor" Bu-quet•. 'l'lt-. Cunjmtt \IJt'ttl Curr.·ndc•. SoJ;,,,., in•trunwntnJ,. Dir.: Eni.. \un ;\r·H•l. !22m). 22.00 CO:'iCERT OlAGINARJ 13.00 \ JT\U.\ Guió i ,,.),.crió: Ruirnon Colomt'r i Joan Yi,e<. STR \\ 1\S"J: Sttitt· itnlinnn. \f ari Fujiwnru, 'iolonrc·l. .lnrqu•·• Hou' it•r, piu no. ( 17111). LISZT: Dt'"JlrÍ'' d'uno lt•t·tura dt'l Dttnl!·. \n) s clt• (ll'lt•¡,'I'Ïnntg<' (Segon any: ltitlin ). Clau.! iu Arnw, piunu. (llim). I.ISZT: Sposnlivio. ·\ny' d .. )lt'lt•¡trinut¡:r (St•gon nny: Jt¡ò)iu) . .lurgt• Bnlc•t, piu no. (8nt). O \Cil: Cm~t·t•rt itnlià. ll\\'~ l)'j'J. Ko·ntwth C;illtt•t·t, .-lctVt'l'Í. (I am¡, rll' Maró.loní-. l·LilO NOl.S I NTf:RPHETS 00.30 REPERTORI DE NIT 2:!.30 NOCTUu'i \fi'"ica (ll'r arahur ..1 diu. St'lrrt•i(, i pr·c»entarió a càrrt>~· ti'Alfn•d Cdaya. 00.30 MÚSICA DEL SEGLE xx lv ES: SPgonn Sonnta pt•J· n pinno ''Cnncord. )fa•s .. l&Hl1860" Loubc Bt•ssettc. piano. {·16m 1. FR.\ 'IÇAIX: L'Hnrlugt• dt' Flor·!'. Lajo, L..ncsé,. ohor. Un¡tt<'htra Simfònil'a dt> la Ràtüo de Stuttgart. Dir.: L ri Segui. (16m). WALTO~: l\Ü••n Bre'i~. Tbe Finzi Singer~. Dir.: Paul Spicer. (9m). ~URTI.\U: Sl'rrnoto pt>r a orquestra dr t·o.mhra. Orque~tra de Cambra dt• Praga. Dir.: Oldrit•b \leck. (12m). 02.00 REPERTORI DE ililT DIVENDRES, 3 DE NO· VEMBRE DE 1995 ï.OO L'OBERTt;RA Músira per compnçar el clin. Recull d' obrP.;; IJrcus eseoiJjde" i presentndeo per Joon ViYcs. 10.00 SELECCIÓ DI GITAL ZELENKA: Litaoiar Laur<·· tnnac, ZWY 152. Nam·y Argenta. \üchael Chnncc. Chrutoph Prégardien. Gordon Jone,. Cot· de Cambra de "tuttgart. OrqueHrn Barrora Tofelmusik. Dir.: Frit"dcr Berniu-. (27m). :\IEXDELSSOH:\": Trrs fanta<iP• o capriri,. op. 16. Lydia Artimiw, piano. (I lm). \'ORTSEK: Simfonia rn Rt> \I. Orqup,;tra de Cambra Pardubit·e. Dir.: Lihor Illa\"OCt>k. (27m). HAYD\: Sonata o tre•. Hob. I\:F2. Jakob Lindherg. llaüt. ~iJ,·Erik Sparf. ,;oií. Lars Brolin, ,;ol a. Ulof Lare>On, ,;o)onceJ. (15m). BACil: Concert per a da\'iciombal i orqur~tra n. 6. BWV 1057. Orqut·stra Barroca d'•\m¡;tt•rdam. SoU~tn i director: Ton Koopman . (16m). BRAHl\rS: Trio pt'r o clarinet. violoncrl i piano. Op. 114. Wultcr Bol'ykens. Hoel Dieltienij. J eanl.laudc Vanden Eynden. (26m). RAVEL: Rapsòdia "'Jlllnyola. Orquestra Simfònira de :\1ontro'ul. Dir.: Cbar)e, Dutoit. C16m). ESTEVES: i\lis,;a a vuit \IOZ.\HT: DiH·rtimt•nto t•n Rt> \I. Ori(Ut'>tru dl' Cumhru dt>l Ccmst•nutori SuJwrint· de i\tú•it·u rlt>l Lit·t•u. Dir.: Juunw Frnn"''"'· (13m). FR \\CK: Corni n. 2. op. 39. Enre;¡istrnmt•nt ft•t (H'r Catulun) a \lú-irn . .I ndith lln•t)ut'h, orgut'. (15m). BEETIIO\ I\: Sonutu rwr a pionn n. 17, tlp. 31 n. 2. f.nrt•¡.rístrnml•nt ft•t pe•· Cutnlun) a \f1ísi¡·u. \ft·r~;. llt•n a<ln (} 8m ). 15.00 EL Dl.\ HE L'OrE~T Pru¡.,'TIIInuc·iti n•ulitwrla u partir d~ lt•> ¡wtidon~ t)lll' t•), nnsll'i'' nit•nt' han fl.'t ui ccmtt•sllulor dl' Cutulunyu \lu>il'n,td. 202:15 :i5. 22.00 G ll.ANS ormES DVOR\Ii.: Sontu Lurlmiln, orolliri pt•r o •n)i.,tr·•. <·ttr i orrytti'K tru op. ï I. Evu ZikrnunrlnviÍ. Vt•ru Suukupovú. Bt·nu Blnc·hut. \'lndímir 1\.rt•jrik. Ru·hnrd '111\·uk. Cor filhnrlniHtit• Twt•. Ort¡ttt•<tru Simfttnit•a tlt• Prn¡:n. Dir.: \'ñrJa, Sntt't;ít•t•k. n:r;-rnl. 00.30 REPERTOHI UE l'I tT DIS5ABTE, 4 DE NO. VEMBRE DE 1995 I .00 I:OBERTI. RA '\1ú•irn pt·r t•nmt·n~·ur o•l din. Rt't·ull d'olon·• hrt·tt., •·•t•olli.JP• i prt••t•ntUtlt·' pt•1· Doleu·. Bu•fJUt'tH. :!2.00 ELS lliOSTRf.S CO:'\. CERTS CO\CERT enr..:d,trat !l"r Catalunya :\lúsira d dia 18 d. morç de 199,1 al p8 ,~Uó PoJi ..,portiu . d'E•parn·guera , \tl.SICA LITL'RGJC \RI.! SS.\ 1 LCR -\Ï:\1.-\..\A. 'fÚSICA CQ. R-\L LAIC.\ l'CRAÏ\L\\ \. Cor \1ixt Dumka, de In F'llbnr. mòni<'a dr .Kirv. Dir.: E>I(Ueni Suvchuk. {79m). tl\Y 23.:30 NOCf URN rtl. Mír~ieu per ntubur· ~1 dia. S~lo·cció i prc;entnci{, a t'RI'rt•t· dtnt DIUMENGE, 5 DE NO. VEMBRE DE 1995 7.00 L'OBERTURA :\tú,ica ¡wr comt>nçar t>l dia. Recull d · obr.:s breu,. e-coUid•· 1 pn·-entodp, per Pilar Sobirà. 10.00 LA )1ÍSICA RELIGIOSA PuRCELL: ~\nthem, i <;t·rwi•. l nio Tlwr will I CI'). Z 6~ "oli•t,., ""'uk Cor dd King', Con.ort. The Kln¡:'s Con.-ort. Dir.: Robert Kin¡:. (13m). Tb) word is n lantem unto my ftoel, Z 61. Solistes \nrals. Cor do·) King\ Consort. Tht> h.ing'< Consort. Dir.: Robrrt King. 15m). Sing unto Gud. Z 52. Mieh¡tf') Gt•orge. baix. Cor d,•) \,.w Collegi', Oxford. Tlw Kinlo.''s Cons<u·t. Dir.: Rolwrl King. (6m). Praise the Lord. O nt) •uul. and all tbut i:: \\ithin mt', Z 4ï. SoUote" wcnl~. Cor del h.ing\ Con-ort. Tbe King\ Cun-nrt. Dir.: Robert 1\in~. (llim). Lord. hu\\ long wih thnu ¡,.. nngr) ·~. Z 25. Soli>tt>' ,,,..aJ.. Cor dt>l Nng·- Coo•ort. Tb• Kin"'' Consort. Dir.: Roht•rt Ki~..(-tm). Clo:>t' thinr e) e• 3nd ,Jt•t•p •crure. Z 18-1. "oli•le· 'ocaJ,. Cor del King\ Con-ort. Thc Kin¡!·· Co!bort. Dir.: Holw1-1 King. {3m). J 1.00 TRA'\SlDSSJÓ EN DIRECTE DE LA \OSSA CON\ENTlAL DES DEL )IOJ\'ES· T IR DE liONTSERRAT IO.no ¡>J.:NTAGRA'UA Hl'pl'lidt. dt•l pru¡:r·nnu1 l'mt\" ,.¡ dijonN. 12.:10 D rvERTD1ENT 15.00 "A LA MANERA DE ....'' 11.00 EL DI A DE !.'OIENT Pro¡n·umtwió n•nlitzudu a pur tir dr Jr•, pt•Lirions •JUt' t•l• no•trt'• oit'nts hnn fl't ol t·nntt•,tudor de Cutalunyu 1\ti't>iro, t..J. :!02 35 35. )9.21 CER Repetició del pr·ograma eotè• el dijou• 1Ú vespre. li.OO T EMPORADA D:ÒPERA DE CATALUl'IYA ~IUSIC.\ Jlnsl Fid\ ;\J I)O~IZEírl: EJi,ulwltn al Ca;ttUo di Kt•nihnu·th. Òpt·t·a Pn UI'! acte,. "nrio·llu D.-Yin. Do·nia Y,uola. jo,.•f 1\.untlluk. Burq \JIJtr-on. Curlo Slt;uli. ( laru foti. Cor i Orqu••,lra oio• In HAl dt \lila. Uir.: J nn l.atham- :o. M;~.(l29m) d~ tUfÍ ra. \. 19.20 REPERTOfU HE CON- CERT ILIYDi'l: Cmw.-rt l"'" vinlon \l,liNhn Ro;lru¡wvilx , 1 iolunl't·l. 1\o·n of St. Murlin in tlw 11rnt)' Fttld~. Dir.: lonn Hruwn. (2•1m). ctl. llo!J. \ ')111:2 . 11 SCHL BEHT: Simfonia n. 5, D 185. Orqut'•tru Sirnfòui~u dt' la Ràdio do· Colòmu. Dir: Güuti't' Wuml. (2ïm). 8.\CH: Cooce11 clt• Urnndt>nbur~ n. 2. B\\ \ 10-~7. OrtJIIP,tru <lt• Cambra del Fo·,ti' ui Bu<·h d'Ori'¡!Oil. Dir.: llo•lmulh Hillin¡:. (12m). BARTOK: Sonatu pt'r o dos piano> i ¡wr<·u,,iú. \ laclimir A,hkennz). Da,it.l •\,hko•oazy. \onkn Corkhill. Amin·" ::-imith. (25m). \'1\ ·\LJ)I: Com·ert pa u flauta op. 1(). n. 3. Itv 90 "11 Cut·th•llino''. Karl Kni,n, flauta lrnll'""''ra. Cu mt•t·atu Kiiln. (12m). EL(;¡\H: St•n•na tn t'O mi m. op. 20. Tlw llntll·no•mtmlh Sinfonit•ttu. Dir: Gt·nr~o· llm·,t . Olwn>ll \\ FBEH: 113m). (Üiwrlura dt• l'i>p...-al . l'lw Philharmonia. Dtr. · \t·t•mt• Jüni. ('lm). Sl.lll\1\\\· Amor i \Ïdn ol'unu tlnnu , op ~:!. Cntlu·rint• Duhthr. "'!'~'~'""· J,.un-Cinudt> Pc·nnc•Lit·r. piunu. (2:!m). cio· Barrl'lonn. :'IL\IG CORU, DFI B \Rl FI.O~ÈS. ESPilH- Tl \I s \EC RES. ELG \R· F •t't'lli'' tlt• ),., h•rn•, nltt•• hn\ nrc••t''· GFHSH\\ l'I: SPI,•t•t·ié> olt' Por!!) anc! Be.-. Ohrt•, dr din•r'"' uutur•. Cor Scnndirus. Cor hlum¡ur• tlt· r Art·. Cur ,¡,. '""' Lhupthml. (96m). 2:\.:iO NOCTllRN 22.110 ELS NOSTilES CONCERTS St'lt'(·c·i{J i Jll'f>St'ntndf) a ('Ò.rrt-'1' CUNCEHT tlt•Mnrú.lunÍ'. t'lll't'I(Í•It'lll po•t' Cntulunyn :\1tíHit•u o·l oliu I tl;o 1')')·1 u lc•" EHo·ult•H Pi t•" juny ,¡,. \1u•u·u Jll'r untbnr· el diu. ou.:ill UEI'ERTOIIl DE NJT ). I a. i 5 u ~: I t\ ·t. I) z d s g. 2. eJ lC rl o 111 el ', $· li :. 'I d -.. ~ ~ e ~¡;¡· 132 ~ : l. ~ e ~- et Ol S' E 701 IOl 90 14 15 16 19 21 22 24 26 26 27 28 29 30 31 1I 21 31 CON CER TS 22 i 19 h. L'E.;pai Gt>nml .lnt•<Jth'l 21 h . l'niu u Cnnt't'l'l ¡~,.¡,. j.IIIIIU\ u dot·, clc•l li Ct~n<'lll'' lut•·•·nu•·in nnl tl•· Cu ut Juum•· \ru~nll. 70CTUBRE 19 h. l'ul uu Randu dt• :\ltlhÍt'U de r \-scwiu¡·j(¡ ~lu-ieul dt•l l'rut dt• Llnhrt·~o~ut. St'l'Ít'hll Curul "Lo Lluhn•¡!al dt• lt•• Flm·," , 8 OCTUBRE 1 2 h. 19 h. Bun-i Glltic· l'nin u r.'""'t•t·t dt· cut·illí•. ,\nn;t \I. I{¡·',.,.,;., Cudllnnist n. Od'c•(¡ l.undatt•. 9 OCTUBRE 21 h. l';dau BUC \ationul Orrh•••tt·u uf \\aie· . ""r~m·t•t ¡>¡,.,.,.,.• •n[trilllll. Dit·: Tudnnki Otnka. i\luthinH, Struu". \\ulluu. (llu•t·c·umm·u). 10 OCTUBRE 20, 30 h. E·~l;;.;ia 12 a 15 OCTUBRE 22 i 19 h. L'E"pui Cmnpnuyi a tl•• dnu~u 1\lul l't·lu. 13 OCTUBRE 21 h. Palau Pllilllllnno niu On·ht••tr.l . \.ndt·u' St·hifr. pinno, l> ir (,t·m·¡.:•· Clc•w. lntt·~t·tli dt·ls t'tllll'l'l'l' pt•r u piu nu dt• llt•t• lltull'll ( I ). ( P aluut•t•nt. Cunt•t•t·t inau¡.:ut·ul). 14 OCTUBRE 21 h. Pnlun 21 h. Cc·ntre Cultuntl "Iu Caha" Philhnnno niu Orc·bt•,.tra . ,\mlt·n• St·hiff, ptuno, l>ia·: Gt•m·w· Clt•v••. futl'¡(l'!li tlt·lh t'Oill't'l'l~ pc·r u piu no dt· Bt•t•lhfii<'U ( li ). ( Pnlmu·•·nl) . Reht•t•t•n EYnus, '"P''onu. (<;ol·l··, u Catnhtll)ll ). 19 h. Cnn'l't'Htln i'Í \ 1unil'ipal Pu lnu \lonli•t'IT3 l ï,,.,., t•ru i \1ntTn Fiurini. duu fi,. vinlil"'· Ginrtlnui. "pnlll'. ..,,·bniltkc·. Prukolïn. ( b-.u•i:u·iil \la_.iiJ-Ca dwtll"ll). Co tll'<'l'l d·· du.·nda de l' \piPe.¡,, l"" Buqut''lt·' · 16 OCTUBRE 21 h. Palau 19 a 22 OCTUBRE 22 i 19 h. L'Espai 21 OCTUBRE 19 h. Palau 20,30 b. Ol'ft·ó GnH'it•nc 22 OCTUBRE 11 h. l'alau 24 OCTUBRE 20,30 h. 21,30 h. 1·:-~l~oia Palau XX II 21 h. Pu Jau I,ra•·l Philhunnn nic On·lu•,tt·a . llu·: Zulun .\l !'ittn. ,'-;imj(miu rrrím. 2 "Trà¡;ic11" dl' Mnhlt•r. (Pnlaut•t•n l). 15 OCTUBRE 26 OCTUBRE 1 8,30 h. dc• Pump.. iu Rohc·t·t d,• la Hihu. oq!lw. Bad1. Colll)'Uil~ i a dt• Pnm¡win La v..niUI'tl, OBC. (;jJ Shat·on, \iulí. ~t·hlunw \lintz, •iola i dit'\'t'lnr. ~luzurt. Hn1h111h. Quc•••ntt•t. llurtuk. Wt•ill. {;urui. AIIHli'J.!é". :\1at·títwz. P nlomur. L\--•u·iu•·ic'i \!Jt"t'a•lllll ). Rolwl'l tle la Rihn. 01'¡.!111'. Rat· b. Ft·~tivul l nlt•rnaf'ionnl tiP .Juzz d t· Rnrn•lnno . 26 a 29 OCTUBRE 22 a 19 h. LTspai 27 OCTUBRE 21 h. P ul au onc. Dir: LasY.Io l [¡>([¡¡y, Cnni'Cl'l 5()c\ univt•J'Ntii'Í Na t·iuttl! Cnidc•N. 21 OCTUBRE 21 h. Palau Uona Tnkocl). •npt·ano . .lnnn Pon,, hnl'Ílon. Kt•mnl Khnn. piano. Ve• rd i. ( P uluut·t·nt). 21 h. Pnlau p,.,..,,•ntnt·ió 21,30 h. Pa lau X..'\11 Ft••Lhnlln tt·rntll'inna l dt' .Jn:n tle Burc•t•lonn. 21,30 h. Palm• 21,30 h. P ul au .:\.'\11 Ft•,tival Intl'rnut•iu nal el,• Jau. dc Bnn·•·luna . 21,30 h. P ulun X'-11 Ft•Mlintl l utt'r·nucim wl dt• .Tuzz dc Bnt·t·t·lona. 21 h. P ulau O BL \ l m·k I\ a plan. 'iolí. Ui t·: Luwrent't' Fos ll•t·. Ent''l'll, Bn t·túk. dt· I'Orqm·,tr n Simfilnit·a Sunl Cugat. l>ir: Fen·é·. PmTt·ll, Bt·iL L<'n, G1·it·g. ~G\ li .ltL-1'1' Ft•HLival l ntc•l'rlnriuu al dt• .J u¡.z d e Ban·t•hmu . 17 CONCE RTS 4 NOVEMBRE 19 h. 22 h. 5 NOVEMBRE , 1 NOVEMBRE 21 h. h. Palau Palau OI1C. (St'¡:ona audirio). :\cadt•my of St. \ln•·tin in-the-Fit·ld~. Pt•pt' Romc•t·o, guitarra Dir: "•·nnt'th Sill ito. Mozu•·t, Rodt·i~o , Bartók, Mt•nd1·1•>~ohn. (Pulalll't•nl ). Palau - 19 4 ORC. (ft•rcct·n uutli•·iú). d•· Cambra drl Palau de Iu MÍIMi<·a Catalana (patro1·inat prr Fundat·ió Cni'a dt' Cutulun~a) . Jordi Rt'guunt. orgut•. Dir: Jnrdi C<H' C!i'US. ao 14 OCTUBRE 22 h. Papcr dt• \ltbit·u Rt'llll'mh•·•··, Quartet 4 NOVEMBRE 22 h. Pnpt••· dt• J\IÍJ¡,it·u Danit·l Li~m;o, piano (finali"ta del \ Conc·u•·s pet· n la l'romodó de Jows Intèrpn~ts). Bcl'lhown, St·lnunnnn, Chopin, \lloruiz, Bnrtúk. 5 NOVEMBRE 18 h. Paper de .\JiJ,it-n Danll'l Li~orio. piano. Beethoven. Schumann, Chopin. Ath;:uiz. Bnrtnk. e ¡'¡;f 22 OCTUBRE 19 h. Ct•rdc Cuhural .. In Cai,a" llt·,¡wnnu \.X. :\lnnl•t•rral Figul'n''· •nprano. Dir: Jordi Su1,1U. Cansí.,, dr· Trobniritz . 132 29 OCTUBRE 19 h. C•·rclc Cuit ut· ui ..la Caixa Orqlll'stru SimJònic·a Clara "'chumann . 7 OCTUBRE 22 h. Edifici Culttu·al Gotic· Bru.;s. Hünd•·l. Harh. Rossini, Cim~nt'Z. Alhéni1., Khnl\a· turiun. Lara. Porter 22 OCTUBRE 19,30 h. Església ¡wim·al dc St. Pt>l't> E~t••hun Lizondo. nrj.,'lll'. Zipoli. Pusquini. Oxinugu. ,\ lbfro. Gorriti. Lrteuga. Gur·hi.w. 28 OCTUBRE 22 h. Tcutn• Fo•·tuny On¡ut•,t•·a r Cor, dc•l Tt•utr•• ~arinnal tl'Òpt>ru dl' .\toldhia. Dir: I un· Flon•a. Carmino Bumrra d'()¡·ff. Ui~sa de la Pcm eh• 'lnnud LúpPz (c•,trl'na mundiul). 3 NOVEMBRE 22 h. Tt'alrc Forluny Lluí, LI aeb. 4 NOVEMBRE 22 h. Tl'atre Fortuny Lluís l.lm•h. 19 OCTUBRE 20 h. .\uditori Cai\a dt• Turranogu Orqu•·•tra dl' Cambra clt• Brno. :\1. Otuki. piano P. I!t·znit•el.. piu no. l'un·!'U. Bihc·•·· Budt. .\l~·~liwl't'l'k, .I amícek. 21 OCTUBRE 20 h. Auditori Cui\u de Turranoga Cor· Ciu tat dc• Tarnl~conu. Dir: Jo~I'Jl Pt·nt~. Bruclien. Gut•n-rro. Bruhn.-. Ho.-ini. Fam·i·, Ut'bus'~· Toldrà. \Jorero. 26 OCTUBRE 20 h. \uditori Cai\u di'Tananogn Cuortt•tu Dolezal. \fo7urt. Taillt"frrn-. 28 OCTUBRE 20 h. •\ uditori Cui\a dc• Tarranoga Sumara Philharmonit• On·lwslro. ~utnlio Lihopoy, 'iólí. Dir: SunnH·I Fr·it•dmann.:h.odúly. l\1endeJ,,ohn. Tx uikovoki. .. iJ i5"" •.:;! e:' .. ~,..., .. tl..t \ 'aliè,. DiJ·: .Jm·di :\lora. Lconoru Milà, e ...., ~ ¡¡;:¡· ¡;;¡ E: = .... 18 ~rhubt>rt. 15 21 rra 1hn, CONC ERTS On¡ u~,. tro Filham1Òniea ¡J,. Stutt¡;a r· t. (F und nc·rÍI Caixa dc• Tc•rmssa). 19 OCTUBRE 21 h. Centr~ 28 OCTUBRE 21 h. Ccntr·p Cult ural lluiJ et Víc tm· U ll a t•·· (F unduc ió Cni'l.u eh· Te rTnssa). 29 OCTUBRE 18 h. Ccntn· Cultural Ballet \'íctor· 1 OCTUBRE 12 h. Auditori Puu Casal~ Cori Cu~unovu¡¡, nwz:w·soprano . \1onbc• r·ral Rioh, pinno. Fo urc'•, Mus;,!'nct, flb:t't. 14 OCTUBRE 22 h. Audito r·i Pou Ca~al ~ La Vella Dixil·lnnd. jazz bnnrl. 22 OCTUBRE 12 h. Auditori Pau Ca~als Robert Bravo, piano. Chnpin. Sch ubert, Schumann . 15 OCTUBRE 19 h. Teatre Prim·ipal Orquestr a de Cambr a dc·l Gurraf. Dir : J oan Ll uíM '1orolt·do. 28 OCTUBRE 22,30 h. Teu tr·e P rin r ip ol Quu rlcl Eduard Toldn'i. Ohn r I,'Ua n yu cl uru dc·l Conc·m ·H pusició Eduunl Toldrà. Cultural Ullat~. (F und udó Cai'l.a cic• Tc•r-ras~a). prr IN~ u. lò, el ~ ¡•nnr- 132 o. (. 1. 19 Riet lrrdi IIIJh ( ~o olg rmfàti llllpnc tant~ 1u1rn1 ~~<ni e 111<111>, ltnir 11m pr ltltol trea "¡rle !ióon •mpl ~r;è 11mbi •abalt ltltr FJc ' l'a,,¡ ¡u~ Itt tot lada \ndn Prln1t "lav¡ att1• 1 tnolt li,j¡• j vr-,md un ac ~t d' Dt..,,•• Jlfrò f'•ntr e PANO RAM A e A T R d t· l ~ gt·an, cft•rt iu l' o r·qrrt•strn l:.. També Sltir-lra -sh irim, d l' Zt•ncle ro, amb un gr an drs plc'ganwrr l d 'cfpc ·u uu ohnr lwn ll'c·h a lla d n, ti lll', nrn b un n h onu lòtric·a con s tt·u r li' u i d' uu c·rr·t {·fectr pt•t• al pr'rhlic·. Al ro¡; tat d' un a bon n so pnrno p r t· u a quest tipu-. d "oh n•:., Julic i\loffnt , vn soqH·rrH irc qtrt' int er vingués urr c·n ntunt ro m C hris Mr n ·itt, rn Í'Ii h nbitu al t•n u na uhr·n m úsic·u. Lu Cu m r r a t a Aeatl t• mi ra d t• Sn lzbur·g(•s un elr ment molt idt·ntifïcnl a m b c•l ft•'llÍ\'al. En pt·otago nitzn els COnt•erls m rs lla mptr iiiS, Jlt' I'Ò cluu n tt•r·rne una tu¡,ca dt• mo lt tl 11 nri'· rit i ¡,¡•t·iosil ul musical. La 'arn c•s¡·oltu r a l K.le in r¡; Fr!! ISpit·lh uu:l, 111nh un llO n i molt t'liraç dir·Pc:lor ni c·uptluva nt. Syl vuin Cunrlw(' li ng. l~ rr l'I p ro¡,'l"ll llla, la Simfo nia opu.s 21 el ' A nto n \Vc•lwm , du es s imfonies el!' Haydn, la n ú m. 19 i Iu u (rrrr . 10 1. {t''iplè nd i!l;r l a intt• rpret uc·ió d'nqru•t~ta d u1-rc• ra ) i un u m o lt hona Vl' l' ~; i ó d 'tHjii <'R l a o hr n pn•riosu dl' Brillen !JII I' és l.A's lllumin CII ion.~, CJIH' van le n it· un soli11lu exc·c•l·ll'nt t ' li e l lt•nor St·o t· ' Veir. Rud o lf 13u c hb in dt• t· vu fr r un r·r¡·itul err c·l mar r inrrne m. fl ¡• l'esc·cuuri d e l Gr·ossc¡¡ F est s pic>llulnK, ac¡ucsl a vrgad a, p e r·ò. cldimito l aclil'ntmc rrl . El progt·amo ' :r in clou t"tl In Fanta.,ia opus 77 clt! Robrr·t Sc-human n , Ja Sotw Lr.t PM(>tica dt' B c·eth ovcn i la Sonata en si menor dc• Fr a n z Liszt. Un prognrnra d r compr·o mís i lluïment , pcr·c'r n o ge ns ftl<- il. Bm•hbind c r· va t u rn a r u d t• mostr;r r <JUt' p o l n o sr•· un geni , p Pr"Ò tJU<' rl! un b on mÚs ic, IJllC pn>furuJitza e rr a llò c¡uc· inle r¡wr ta i h o fu urnb gro rr t·igor i h umili to t. Va s N· nr olt ovarion at i va c·on cc•clir d11cH o llres fonr d c pr·op·a ma: lfliedmun g dc chum unn i u na Fa ntcuia sobre te m es de Jo!tamt S traLtSS . La F ilhar·rnò ni nl d e Vi<- n a, tan lligu d a a Iu his tò l"ia i ul p r·c•1wnt d t~ l fr11ti val, d rsl' n vo lrrpu unu t ul!ca no s ols brilla nt , s inó t umbé lli OIL in t eu sa, a m b mo ltes r·c>prrsc ntu¡· io n!! i rou rc r ts c·n p ocs elies. Ai xí, p o ques 1ron ·s dcH rH·,~s d e Iu repre~e nta c iét d e l Rosenlwv alier i poqm·s aban" d c• Iu dc t a Travi ata , la 'am p od r r es!'oltar <·n Utl cont·e rt matina] al G r o!!ses F cst spit> lh nu s i t- ola Iu din~cció de Geo r g Solti. U n <·onccr· t IIIIU Vcgu da lli rS, v an t' li què, d em ostrar· Ics r a ons del St' rr pt·es tigi. Geor g S olLi. sempre c n èr ¡,ri r, st·mpre ' italis t a, vu dirigit· un (~S vt.·r¡;i on s inobliduh lcs d c Iu S imfo nia mí m. 1 d e h osta k ò ,,it xi d <' l a Simfo nia n ú m . J. d e J o hannes Brubms, pt·ecises, intem!<'s, molt r "\pt·essi ves. r:. Rlccardo Muti Rirrardo Mnli domintl i estima lmli i va f et· una gr a n Traviata , IDfilt dr·amàtica , d'una gr a n fot·ça, 10 ulguns mome nts fin s i tot un xi c :nfàtica, però sempr·c d ' un gr a n mpacte. Va ara r·onat· molt els cantants i. en aquest sentit, va ser· un rulèrr tit· mod e l el seu ucompa n ya.,nldr"Ah fors"è lui" . Enlesscv es mna, la Filharmò nica dc Vi en a va tenir una pr·csta ció a l ni vell qu e -~~Dprt• hom n 'esp er a . adapta nt-se l.ltot n l'estil. Muti, qu r va pcr·nrelre n l' intèrvt·ct d e Vio le tta a <·nbar rart(.' pi"Ïmet· a mb r agut abans tt·adicionul. va o ferir un a ver sió molt ronrplcta , anU) dues estrofes d c " Ah l11r<'i! luf' i ' ·Addio d e l p a ssato" i tambr amb d u es estrofes d c Ics raba iNrs. gair·cb é sempre tallo<lcs, dt! lr uor· i d el huríto 11 . El dia abans dc Ja prime ra sembla •¡nr Andr·ea !tost est ava m a lulta erul e l va fe r ]a cover ' il'as~n ig "en t:> ,. ltloria Lukia nc ts). pet·ò una "sobbda rt•cupera r ió" va p erme tre qu e ~rdrca Rost. pogu és c~rnlar en la Jlrinrrra r ept·cscnta ció. I, a m ~s . eota,·a molt bé de veu. En el pt"ime t· a~tc vu estar magnífica . Veu bonica , 1110h lirnbracla, a mb f a rulta ts, i un fi,¡r jovenívol, d e cinema. P oques r~adt•s born ha sentit cl utTernrn c nt un actp prime r· d l' La Tra viata com t1 d'aquest a soprano h o n gan•sn. De•prêa \' a seguit· cantant molt b é però al pet·sonutge li vau mancat: !OrUTnstos i fm·ça dram à tica. Artista ¡•ncara nr oh jov<•, la seva Vi olc lht -sen se l"(•tr·ets rn r asp erte vorale ncar a ha de m adura r. Frank Lopm:d o, Lamb r jove i amb ho na figuru , d o n ava m o lt br l'i ti p us d'Alired o. Va ca ntar a m b <·or a tge i Hcgut·l't a l , p er ò tw a mica jns lPl, mc ntt·c q u e el vc ter·à R cn a to llruson ' u fer un Germ on l elegant i a uto r·ilm-i , amb un d o mini abso lu t de r ('!lLi! vcrdi à . L a r est a d el n •p ut·timcnt, a mb a rli!ltes j o\ rs. va incloure Pis noms dc Nicolct ta Za n ini, L a ura Polver e lli , Wo lfgan g Biínte n , D avide D a mjani. uwen zo Rrgazzo i St ephcn Ri ch a nlson . Els conce rts L a ju rs mcn ta d u ren ovació en hr p r ogr amació d el fr11 tivalr·cst a p a lesa e n els n o p ocs con certs d r di ra ts a la música conte mpo t·ània. En un , ll:m s Zender v a dit·igir, en e l ma r c dc la Frlsem·ei t!whule . l 'O rque~.> tru Sünfòni1·a de la Ràdio i Tel evisió d 'Àu s tTiu. en 1111 prog1·uma a m b obres dc Giacinto Scel si i d 'cD mate ix . Src•lsi (1905-198 8), rno]t p o<: conegut fora d 'A le ma n ya, fo u un r omposito r que n o va d estacar fin ~ a una edat una mi ra a va n~·a d a. Lrs Reves o h r es Kon~r-Om - Pax i fi m·qualia no tmp osar·cn gra ns d escobrirnrnts pe r a un melòm a n que no con egu és aquest composito t·, p en) m ostren un b o n o firi i 11n domini 31 5JJ e PANOR AMA R T e A Músiques sen se fronteres, a fa Fundació Miró per DAVID PICÓ S. L a major part dels homes tenen una idea tan vaga de la poesia, que aquesta mateixa vaguetat de la seva idea és per a ells la definició cle la poesia. Aq11esta t•t•nexió de Paul 132 32 512 Valéry es poclria aplicut·, sense gin, fot·çats, a la músic·a cnntemporàn ia. Els prejudicis. la manta de pcr~>Jll'l'­ tiva històt·iea, la tt·adirió. rescm.sa difusió ... , Iol plegat omple el nostre tlcsconcixem cnt d'ide<·s vagues . Una 'agnet.al que només s '••waeix quan entrem en contach· din~ctc amh l'objecte artístic. El cicle .. Nits dc Música .. , or~a­ nitzat pet· la Ftmdació Miró, ens va oferir fins ni passat mes de setembrl' una àmplia mostra el<' Ja sensibilitat musical pròpia del nostn' temps. Un cicle excepcional q11e Ht dissipar les idees vagues amb noms concrets i s ignificatius de la mú.;ica de final dr segle. El programa constava de nou concerts UuJJy-setemln·c) d'at·lisll'l:l d'arreu del món. amb un únic punt en comú: la inquietud com a e_;,tímul creatiu. ReronegnL~ internacional ment pet·ò desconegut¡; per a molls, creiem que val la pena I'Srnentar-los un per un. El cicle va tenir un magnífic inici amb r actuarió ja conH'ntada (CM/ RMC juliol-agost. núm. 129-130) del saxo sopnmo Steve Lacy, acompanyat de la v~>u exprel'~ionista d'Irene At>bi. Un concert Yital i intens. El segon, el va protagonitza r Jon Rose, un violinista incògl'lita: mai bC snp quina mustca ni quin hO c:~:traurà del seu instrument. ~omé!> sabem que és un coDhlllllnt expt•t·imcntador del vioü, amh el supot·t dl' l a tecnologia. Rose va impt·cssionar per r exposició ent>rgèlica de sonoritats insòlites. Però aquest exhibicionisme sonor sense contingut s·esgota ràpidament i esgota, tamJJé, la cur iositat dc l'espectadot·. Els catalans Mact·omassa , amb I 'espectncl<' U~1-YU, 'un omplit· el tercer concert de drnsitats sonon·s i mutants mitj an~ant instrunwnts acústics elrctrònicam Pnt modificat¡; (clarinet baix, saxo baríton. trom- bó, du es batcri<·s). Macromussa va tei'\ir· un espai sonot· continu i evolutiu que, a pol' n poc. intt•gt·a i absot·hrix ]'espt•c·tadOt·, lot pt·ovocant CJUC l'actitud passiva inicial esdevingui inconsril'ntm ent activa: un dels pocs eonc·<•t·ts no bat>uts en la fra~;mentació ni l'n la desartieulaci ó, sinó en la formtH•i6 d'horitzons interioritzats . Aque~SI cop. ppr·ò. sense r escenificació humorística rno~tt·a­ da !'O el festival Sonar. F:l quart roncet·t, el va protagonil.zu t· un clàssi1· de l'avantguard a alemanya: el tt·ombonista Conrad Baut•r. Bauer ~ener·a una matèria sonot·u a par·tit· dc lleugerE'~ variacions, tot a•·tieulanl subtils i vat·iuòíssíme s melodies. Juntament amb Baucr. va at·tnar el guitaTTista Helmut ··Joe'' Sachse. Amb una habilitat rirc!'llS<', ..Joe .. Sach!le utilitza Iu gttitana c·om a insu·umcnt dc pt·t·cussió, amb el peu pic·a una bossa dc sorra que fa de batct;a i alhora crea som. accelet·aL-. amb la guitat·ra. Tota una lliçó de feeling, ritme i economia d'instrumt•ntH . El dnquè conN•rt va portar· els ,-eterans A_\'IM, una formac·ió anglesa creada l'any 1965 pet· E1ldie Prévost (per·cussiú), Ke ith Rowe (guil<lrra) i John Tilbury (piano). AMM és un laboratori aonor: Rowe deixa la guitarr·a damunt una taula -que csdt'v~ taula d'operacions- i comt'll~a a manipula t·-la amb tota mena d'objectes inusuals: Tílbut·y expel'imenta amb d piano, presc·intlint dc les tecles; i Pt·rvost crea una columna vct·Lebral.-ít mica, que no s uhj t'<'tu n~s. Tot plegat músic·a impro,·i~uda, abstra<·tu i eu contínua descompo,ici ó. que flueLx com un pensam!'nt u la dct·ivu. E l sisè va ser un dels gt·ans concerts cid cicle. JH'Otugonitzat per· la ''iolini~ta i voc·ulista L'\eca h ·a Bit tova. Billova utilitza el 'iolí i la veu d'una matll'nl absolutamen t desinhibida, 8ovintcjant lt's fonnes del pop. el folklorl', t'I minimalisme i r exp<•t·imcntació. Acompan) uJa pel pcrcnst-ionis ta Pa, el Fajl, Uit tova va ofrt·i·· un conf•t•t·L ot·iginul, amb una posada en t'!tl'l'na humorística, mesc-lant element~ d'ing!'nuïtat radicali;,rne e~:pt·c;;:siu. Com I' a ntet·im·, el ~etr conrert també va ~>e•· un dels monwnu. culminrmts del cic-lc. ]t>p Nuh {flauta. tuh, d'orgue i rlcctt·ònica) i 1•\•dc Giberb~• (pet·cnssió) van intf'q.Jt·etut· unn seJpcció de composicions pcr·tanren!J, al nou disc de 1\ltúx. El públic ~a pre· miat· amb t•n tusiasmc unu artuació basada en l'exploració dt• t~xturt\11 tímJwiques sense exhihit•ionisme. tt•c· nològics i In cn·ació de nous regbtn" ;,onors articulats de forma acurada, pcr·sonal i ilttei·Ügeut. El pemíltim concct•t va esdevenir un gran ~xil dc públic: l'auditori, ple de gom a gom. gent a~'t'gudaprl> pussadissos, i la •·esi!,'lJac·ió de molb en comp•·ovu r que les cnll·ndes s'ha· vil'n esgotat. Tota aqur~tu expecta· rió t't·a prr CRcoltar· un prroonatgc ~ingular: Pa~!'al Comelacle (piano i joguines), nt•ompanyat per )lark Cunningham (ll·ompeta i joguines). Jakob Draminsky (sa xo i joguines) i Gat (guitarra i joguines). Comelade interpreta trmes popula•·s i pt·opis nmh in~trumrnts con· vcncionals i de joguina. Elvi~ Pr·esley. Ovidi Montllot·, binmes patriòtics. pop. tecno. flamenc ... , tot adquin•ix una dimensió drscon· texlualitzada i lúrlica, u Ics mans dr Comelade. Els seus atTanjameul~ C'\trt>uen l'embrió mt•lòdir dc cada pr~a. t:ensf' ri plus idPològic o estèric 4uc l'acom¡111nyava. Cnmdade rr· tol' na a les cançons el pi art· dc ser el que són: cançons, su~ccptibles de set· xiuJadr'i o tocades amh un piano dc jof.ruina. El ciclf' l'S va cloure amh un dels ~o~ianistcs de jazz més prc·stigioso~ i erlèctics dl'l panorama europeu: I a· lt>many Joac·him Kühn. 1-.ühn 'a ofet·ir el que s 'esperava d"rll: m~hn tècnica, u 1111 capacitat (I 'improvisa· ció sorpt·cocnt i constants fugides a terrenys ]Jt·oper·s al free jazz. t•l minimal o al ncoimpresbionisme. La mescla de lit·isme, dinamisme i ram· pells rupturistes rs la husr del seu t-..._it intel'llacionaJ . Fins aqui el cicl<· "i\"its dr MÍisica" d<· lo Fuodadó Miró. lo <·idc hete•·ogt·ni i veritublr•mcnl con· tc'mporani que s'està guanyant ~~; Lloe de prh ilt•gi en la programacJO nllt'iical barcelonina. d1al rin€ aC ple1 sica dor lis tic n'h vàh per de Sl gi; ClOJ COI aS Sl pas tat~ no al ttic tic- del tu a pn quJ ed1 ClO ~pe ~ COl TEM A 1 cant coral és una de les ' ncert uhuituhs Jcrgu u sents al prelació turc; tec- .stre' ·ada, renir tori, pel• oolt., ;'ha- ~La· Htlge moi fark ~ea}. iCS) i opu· cou~ Ivis 1nes c... , con- s de en ls ·ada tètic re- el de ano !r dels Oli i rava olta isu- 3SU ,el La de L'n on· un .ció modalitats que més influència ha tingut en la configuració musical del nostre país i, en especial, en la sensibilització d'un extens sector sorial. Aquesta pràctica, a diferència d'allò que històricament s 'ha esdevingut en altres àmbits, ha presentat a Catalunya un tret distintiu, complementari de 1' específica1nent musical: ser portador d'un simbolisme extraartístic que, sovint, o'ha esbiaixat la vàlua intrínseca. Des del paper de suplència de funcions de signe cívic o nacionalista -tan cons cien tm en t assumit per no pas poques entitats en un passat no llunyà- fins al propòsit estrictament artístic -fita d'alguns dels grups actuals-, el cant coral ha presentat i presenta un ventall amplíssim en el qual s'entrecreuen múltiples factors: educatius, de lleure, geogràfics, vocacionals, professionals, etc. No és, doncs, desavinent, de revisar avui -als cent cinquanta anys de la fundació de La Aurora per part de Josep Anselm CI avéquin és el paper del cant coral; de considerar com és vist per alguns dels seus protagonistes, hereus d'una trajectòria densa en realitzacions, tant de corporacions concretes con1 dels tuovünents associatius en què se n'ha articulat el conreu. Quin és el pes d 'tma modalitat musical que agrupa prop de 25.000 membres actius? Quina, la situació present? Quina , la valoració sociològica actual? Quin, el paper de l'Administració? Quines, les expectatives de futur? A aquests intt>rrogants pretén de respondre la transcripció de la taula rodona organitzada per la nostra publicació, a la qual foren convocats alguns dels directors tnés qualificats del món coral i els responsables d'algunes de les corporaciOns associatives: la Federació Catalana d'Entitats Corals (de I' absència -a última hora- del representant de la qual ens dolem), la Federació de Cors de Clavé, Corals Juvenils de Catalunya i Secretariat de Corals Infantils de Catalunya. Bé que amb les limitacions nnposades per la naturalesa d'una taula rodona, volem creure que el Ten1a d'aquest mes és una aportació positiva a un aspecte bàsic de la cultura musica] del nostre poble. El cant coral., • avui 33 5 13 TEM A Vis i6 act ua l de l can t cor al cat alà ~, inte .>tnefi. una I tal •da¡ 1 1 passat juliol •·Catalunya Música!Revisw Musical Catalana" organitzà una taula rodona entorn dt• la situació actual del cant coral català. I H convocà representa nts dr les diff'tents federacions corals catalanes i diferents dirt>C'lors de formaciou s cor·als ben conegudes. Concretam ent. bi assistiren Xavier Falcó, de la Federació de Cors de Clavé; Conxita Garcia, de Corals Ju,·enils de CataJunya; Maria Martorell. del Secretaria t de C01·aJs Infantils de Catalunya : Jordi Casas, director de l'Or·feó Català: Josep Prats, director de laCoral Cantiga. i Ramon Noguet·a, director dc la Polifònica de Puig-reig. El representa nt de la Federació Catalana d'Entitats Corals excusà. ul darrer moment, la seva assistència. Encetem la ~essió demanant a la part directiva de les federacions presents que ens reportin la tt·ajectòria i situació dt• les seves entitats (infonnaci ons tt·anscrites al final de rartide). Els trets més romuns, com veurem. se cenLTen en la ver·tebt·arió sòcio-eultuntl que suposen les entitats corals i en les "ituacions dïnfra~tructw·a i econòmiques normalnw nt precàries per al volnm d'activitat s que es realitzen. .\rrau d ·aquesta exposició inirit>m la taula rodona. -Re,;sta )1usical Catalana: S'ha parlat darrerament de crear una federació de federaeions. una conf«.>drr·ació qu«.> 2oorupés tot el moviment coral català, que reunís problemes comuns~ il·lusions comunes. Com ho veuen, tot això? -Maria }fartorell i Efectivccment. sembla que ai:-c.ò serà una realitat sota el nom de .l loviment Coral Catal¡,. En les darreres reunions que hem mantingut, les direrses federacio ns ja vam confeccio nar uns estatuts el passat juny. els quals resten pendents de ser esmenats per cada entitat, i que seran aprovats amb tota probabilit at abans del25 de novembre per fer coincidir l'acta de constituci ó amb les sessions de cant coral que se celebran a Manresa en aquesta data amb motiu dellJ Congrés de Cultura Popular i Tradicion al Catalana. Són uns estatuts molt amplis, que uneixen les diferents entitats, però que prometen conservar la idiosincrà sia i les maneres de ser i fer de cadascun a d'elles. Ara aix,ò ja no és només w1 projecte sinó que comença a ser una realitfLt. -RMC: Com ho viuen. això. els cors? Què n'opinen? -Ramon Noguera: De .fet, nosaltres no tenim E 132 34 gaire informaci ó sobre aquest tema. fli ha algww.~ diferèncie s entre algunes formacion s de ¡11 Federació Catala.na d'Entitats Cora[.<¡ (FCEC), sobretot en l'aspecte tècnic. Suposo que això també deu .succeir amb les formacion s que pertanyen a Cors de Clavé. -Xavier Falcó: Òbviamen t, els Cor.~ de ClavP tenen una simbologia molt especial que alhora és Ull llast increïble -potser guanyat a pols. Actualment. però. penso que els cors de Clavé segueixen una finia de millorame nt musical, però, en canvi, en est11r federats a la nostra federacw els crea una mena d'e,, tigma pejoratiu, just quan resulta. que les qualitats són molt variades en l 'aspect e musical. ¡J(~rqu.è hi lw de tot, òbviament . -Martorel l: Quant a les cora L'I del Secretariat, han estat sempre al corrent de tot el procés. llan opinat, i, ara, després de l'aprovaci ó dels estatllts pel ConseU -si s acorda- es sometrà a la rectificació dP l'Assemble a a mitjan octubre. -Noguera : Jo em refereixo al fet que encara hi ha molta diferència del qu~ ha estat la FCEC -o el que era el Secretariat dels Orfeons de Catalunya - amb 1'1 que eren els Cors de Claué. Però, no obstant això. les i-nquietuds que té la Federació de Cors de Clat'é tenen força semblaça a les de la FCEC. Potser no hauria d'existir una federació de federacion s . .sinó una sola federació que aglutinés totes les fonnacion s d'adults. Amb els petits ja no m'hi poso. -Conxita Garcia: Penso que cada federació té. i ha de tenir, el seu tarannà. És evident, però. que tOI5 tenim uns trets i uns problemes comuns, com el fet de millorar, trobar nous repertoris , els probleme.~ econòmics , com coordi11ar i moure els cantaires i directors, per exemple. Aquest moviment coral catal-à halLria de ser una eina comuna de trebafl i millora del rwstre cant coral. -Rl\1C: Hautiem d'entendr e, doncs, que la constitució d'aquest Moviment Corul Català fòra útil ru tant que gestor o rept·esenta nt davant instàncir• externes? (Gairebé tot· hi asscnteixtm .) -Josep Prats: Crec que, efectivame nt, cadasclÍ ~~ el seu taranmr i que cada moviment també Pl té .. · -:\fartorell: .. . i no elt·ol perdre! -Pr·nts: A./menys, pl'l que jo visc a la federació ~1? FCEC). amb la gent que canl<l en els cors qu.e dm gei.-co. aquests senten La federació força lluny. :~r tant, erer que la creació d'aquest moviment sen·trta sobretot de cara a les autoritats , per exemple, 0 a 'tllir d'a ix Jnl '$~lli coral lines .:nsmom -J 11íllo las e -l Po/i dl>ls llol nat llice rnitj TEM A ;àora de coordinar determinats aspectes organit·JIÍus • fatté ~un ~nt, inia star l'estats íha lan 1al, pel ¡de . -Falcó: Aquest Moviment hauria de ser un ser·vei rrintentar posar en comú, quant a representativi~ats.lesfeines que interessen a les quatrefederacion,s rntentar sumar esforços perquè tot el món coraL se "n 1 beneficll, i rw només un sector. T també aconseguir una represantivitat oficial cm moments determinats . f també, davant fòrums determinats, cal que Catalunya estigui en un ma.teix ens perqu-è puguem ¡mir totes les federacions una ven comuna. Respecte d'aLtò, po.~siblenumt, des del meu punt de vi.sta, par(alltde la meva pròpiafederacw, Cors de Clc;vé han ~J/at considerats una mica l'aneguet lleig del cant roral català i, possiblement, la. nostra finestra és una finpstra -per raons hi.stòriqu.es que ara no vénen al ..as- encara barrada o que no hem sabut obrir en el r.oment oportú. -Jordi Casas: Estern parlant d'aspectes aïllats: llÜlorament, economia, etc. Penso que la primera tasca d'aquesta confederació hauria de ser analit:ar quins són els elements com uns per tal de benefilar tothom. Per exemple, un elem.ent podria ser tm banc de dades (Maria Martorell assenteix, compla:¡utla). Qui diu això, diu una ba.se -com 1{1. de la fCEC en el.~ butlletins que publica- on publicar conwrsos, cursos, estades, etc. lla segona tasca seria tenir cura de l'aspecte econòmic, que a més a més és bàric. Per tant, penso que la confederació hauria dc respectar això i no fer diferències; s 'hauria de tendir a cercar elements comuns i potenciar-los, i respectar la llibertat. El coneixement musical dels cantaires és positiu é, i ¡ats ·de ne.s rs z ral Ri 3ti- en té 'la n'er ·io a -R.'\lC: Passem ara a tractar d'aspectes més conrrets de la tasca artística i social dels cors. Per exemple. l'extracció social dels cantaires, quin és el nivell de coneixements musicals que st>'ls exigeix. quins són ~¡,seus ideals ... -t'ioguera: Jo puc parlar per dues entitats com z{l Polifonica de Puig-reig i la Coral La Unió. El 50% dels cantaires de la Polifònü:a són defora del poble. liolts d'aquests estan a Barcelorw. durant la setmana i vénen al poble cada cap de setmana. Molt,.; són llicenciats, mestres d'escola, algun comerciant... La mitjana d'edat és d'uns 30 anys. El més gran té 60 fiiiJs, i després jo 1/W,tei.x, amb 57 anys. La resfa té de 50 anys en a·uall. Tinc molts cantctires de 25 i17 anys, lo~ estudiants. D'aquests c/c,rrers, molts canvien rada 4 o .5 anys. -RMC: A l'Orfl•él Català hi ha tm ampli espectre de professions, oi'? Moltes professions liberals i universitaris... -Casas: Sí, és molt ampli, però ara tampoc no predominen excessivament els liberals ni els universita- ris. Suposo que ai.xò també passa en general a totes les corals (tots hi cr;tan d'arord). Recordo quan jo ca,ntava a la Cantiga, que hi ha via molta gent t.reballadora i que, rl'rmivc~rsitnris , n 'érem tres o quatre. I penso grte cu:t.rw1ment la mlLjoria. són estnclianL~, oi? -Pt·ats: No, fJerqnè ({'f mitjana rl'edat deLs cantnir res tant de la Cantiga com del Cor Ciutat de Tarragona, que també dirigeixo. és de més o menys 35 anys, encara 'fUR la seva formació sí que ha estat majoriu'i.riament uni·versitària. Hi lw molts mestres. -Falcó: De manera genèrica, a Cors de Clavé és molt difícil saber el què. Jo participo en una coral en què la mitjana d'edat també és d'uns 3.5 anys. En canvi, trobaràs rm altre Cor de Clavé on la majoria tenen 50 o 55 anys. Però això també t'ho trobes a corals de la FCEC ... -Mar-torell: Jo diria que això pot ser enganyós, en certa manera, perquè ens referim a unes corals moll concretes i penso que estem parlant, en general, de les federacion.~ Pxisteuts actrtalment per tot Catalunya. I això vol dir corals esteses geogràficament, i que són humanament i sociol.ògicament molt dfferents. T és més dij'ícil fer una comparació entre pobles petits i ciutats, per Pxemple, del cintttró de Bw·celnna, irulustricrl.~. qt1e d'alguna nwnera .~'Iran convertit en viles terciàries ... , i per tant pot ser per·illós, perquè pot induir· a enga11y. Nosaltres tenim corals que són lO nens, perquè són tots els n.ens que hi ha al poble i són els mms que ccwten a l'escola, a l'església, a les caramelles. i que a més són del Secretariat. I pobles on n'hi lw més d'una. TEM A Joaep Prata 36 Ra mon Noguera -Garcia: Potser això per a nosaltres és més honwgeni. En les cora/,s de joves, els cantaires són estudiants de BUP o universita ris, principalm ent. Actualmen t, però. es comença a preveure una possible i futura divisi-Ó en dos grups: els més joves que acaben de canviar la veu, i els més grans, amb més preparaci ó, més autonomia , i, ben segur, més nivell. Crec que, com a mi~iana, la nostra federació està entre els 18 i 19 anys. Com a percentatg es, aproximadamen t un 75% dels cantaires Uegeixen Utla partitura amb fluïdesa, dels gu.abl, aUwra, m.és d'un 60% són estudiants de mlÍ.sica. També es produeix un gran, interès per la tècnica vocal. que els mou a estudiar cant. Jo crec qu.e d'aquí uns anys les corals adultes ho notaran. -Rl\1C: Hi ha equivalència entre els coneixements culturals i els coneixements musicals? -Noguera : En el nostre cas, els joves estan musicalment més preparats . -Casas: Penso que això també és generalitz able a tots els cors. Els nivells. les capacitats i les possibilitats d'estudiar mÍl.sica -no només a la universita t- s'han divulgat molt més en els darrers JO anys gràcies a moltes tasques, i entre elles la de les corals infantils, molt important s. Pen,so que a aquesta inquietud, s 'hi afegeix la tasca de Joventuts 1'l1usicals.. .. ta.sques de molta gent que, a la seva, manera, han influït també a les escoles, malgrat que la música hi estigui a molts anys llum en nwltes. A L'Orfeó Català em vaig trobar amb una situació heretada, d'uns can·vis a través de Salvador Mas i Simon Johnson; hi ha una certa exigència mu.sical, com defensar-se a l'hora de Uegir una partitura. Au-í, jo diria que un 90% del.s cantair res es defensa correctam ent Uegint partitures . -Prats: La meva experiènci a és que hi ha dos vehicles de millorame nt de la gent: l'un és l'escola de mú.sica i l 'altre -joc crec qu.e el més importa.nt. com a Xavier Falcia director- és que cantin des que tenen 5 anys. Ai.ctò 110 té preu. -Casas: De vegades quan fas proves d'audició per ingressar al cor, moltes vegades és més important que hagin cantat o que tinguin la tradició de cantar que no pas cursos de solfeig. Hi ha qui amb 5 anys de solfeig es defensa davant la partitura amb la mateixa dificultat que un altre amb 2 anys de solfeig però amb l'e.>t:periència d'haver cantat durant més temps. En Wl cor, quan treballes peces de dificultat habitual. necessites un niveU de segon de solfeig -parlant en els termes de conservatori..-; les difu:ultats que tens e11 cursos més alts, no es troben normalme nt en una partitura. Sempre he estat de l'opinió que dos curso,! de solfeig ben apresos són suficients per cantar bé en un cor. Després per a la qüestió de l'harmonia plMsiva -per dir-ho d'alguna manera- es tracta de saber que fonttes part d'una harmonia i saber escoltar. - Prats: Diguem que La tendència és clarament de millora. Penso que això és evident. I com a mostra voldria esntentar els concerts del passat Maig Coral. Enguany s'han pogut escoltar cors que estan molt bé. -lt!'\IC: Això vol dir tamhé que és una conseqüèo· cia d'una major formació i incidència dels mateLxos dit·ectors. -Casas: Abans m'agrada ria deixar clara una cosa. Moltes vegades entenem aquesta. millora com volent dir: "abans no". Amb tot el respecte, s'ha d'agrair tot el d'abans, perquè gràcies a "l'abans" s "ha generat tot aquest "ara". Per tant, moltes vegades. quan diem millora, pot ser mal interpreta t. -Prats: Respecte de la qüestió que s'acaba de formular, actualmen t dono nna ullada i veig una generació de directors joves molt ben preparats i amb ganes de treballar. Hi ha un nivell fantàstic. Em sembla- que podem. afirmar que tots els cursets de direcció coral qu.e s 'org anitzen arreu han contribuí), afer possi~ rorsei 'fure progr: -M1 raspe tió pr h11 rtn quP l pam paru del11 -G [a/IU\ -Ci la teL fre qL aplic mestr Ira, uns i.erp tar el o tw TEM A Jordi Casas aquesta realitat. Però també cul dir que els ur~ets són una cosct complem entària que no té res a reure amb una veritable .formaci ó regular, estable i '!0~.1ible per que que sol?ixa unb En ¡¡a[, rels ·en 1110 ·so.j aell <SSÍ- ber de tra -al. bé. èn- xos :na rm 'a- rha s, rJr- vro.srre.~siva. -Milrlorell: De totes maneres , jo diria que en l'nspecte de la direcció coral-po tser per deforma 1Óprofessumalr-, tant dels petits com dels grans, hi h~ 1111 aspecte pedagòg ic i psicològi c molt importa nt que la bona formació musical del millor conserva ton 110 dóna, i que l'ha de donar a una gent que en moltes ocasions no cal ni que siguin músics. És a dir, ¡w treballar amb uns nanos (sobreto t el més [Wiits), hi ha moments que fins i tot el fet que cantin millor no ve dels recursos q~te tu tinguis com a preJilració musical i de direcció coral, sinó de la preparació pedagòg ica que tinguis o de conei.'tement del mm. -Garcia: Sí. Jo hi afegiria, al que ha dit, que, eJectirament, el director neix i es fa. (Tots hi estan d'm~m·d.) -Casas: Voldria afegir que recordo haver vist per· la tele1'isió - no recordo en quin program ct- llll mestre que parlavn de pedagog ia i el que va dir ho vaig aplicar directam ent al director; deia: la tasca d'un mestre és doble; una, ensenyar bé la matèria, i T'altra, estimular el nen perquè la vulgui aprendre . Amb uns cantaires és el mateix. Per· una banda tu ha.s de ler prou capaç de sentir si allò és a;finat o no, de porlar el compàs a tempo. de donar les entrades , escoltar i controlar... Però d'altra banda, humanam ent hU$ de comporta r-te d'una manera com. fJC~r .fer entendre que els que hau de ferla música són ells i no tu, i ai.1:ò no tot és tècnica musical. -Cnsas: Pctrlant de L'al·lusió als cursets que feia en Prat.\, vull dir que en mur certa època els cursets van romplir una necessita t històrica molt importan t. peròurriba un mmnent en què dius: ¿tenim casa per 0 tants mobles? ¿Hi ha tants cors perquè hi hagi Maria Martorel l tants directors ? En un moment donat es produïre u ·•directors de cursets ..... El curset durant un estiu no t'ensenya a dirigir, et dóna unes im¡ttietud.~ i wws directriu s, però has rle tenir una pràctica durant tot L'any. A falta d'estudis teòrics, en molts del.~ twstre~; casos ha estat la pràctica, l'interctu wi amb altres directors , etc. la formació que s 'ha rebut. - RMC: Lu càtedra de direcci6 c·oral cl1•l Consevatori Muni1·ipal ciC' Bat·c.-Jonn té ulgnnn inridènci u en lot això? Es desronei.xt>n, l'ls dos mons? - Prats: No sé si hi ha algnna cotmexi.ó. -Casas: No n'hi ha gaire, és w1 fet-. N'hi /rau riu d'lrauer. -Prats: Conec el cas d'un ('onservatori de fora de Cataluny a, i sospito que 110 és l'únic ca.s, ett què el catedràti c de direcció coral é$ un prc?{Pssor de t'Úlritwt que no va aprovar h)s opo.siciQIIS d'instrun umt, in més es permet el luxe de publicar uns llibres de direcció coral impresentahles. És molt fort! 1}·aclicionalment el cant coral ha estat matèri.tL complem entària (''Maria " en l'argot estudiant il) i cal canviar la terulència i inte· gra.r-la sò[i(lament a In pedt:tgogia del.s conserva toris. Això, que ja és en l'esperitd e la LOGSI~, cal veure com es porta a la pràctica. - RMC Creieu que si l'enseny ament. musical a l~>A t>Scolt>s fos pcrfeclls sim, els t•ors foru de l'c!wola no tinclrien eap funció? -Mal"tor ell: Em penso que ja ho he dit . Una cosa és ferla música a l 'escola ifer cant coral a la dusse, i una altra cosa és que l'escola tingui u11a coral amb membres de diferents edats, sense l<•s limitctcions pròpies de l'edat de cada curs escol(rr. Hi ha rnohes escoú)s actualm ent on els ajuntam ents o les associac ions de pa res s 'han preocup at de l'ensenyamcJnt musical i força d'elles tenen corals que estan .federad es i funcione n molt bé. Ara bé, jo diriu que a partir cl'aguf l'escola té unes limitacio ns -per- TEM A s. . ~ ~ !3 B:' iii' 132 què l'escola ha de fer molte-S altres coses. Els nanos que canten a les escoles han de poder tenir la possibilít,(tt, si t'olen aprofundir en el cant coml, de pertànyer a unes corals que, a nu?s a més, els donen /'oporlLLnitat de fer intercanvis, de participar en determinats muntatges que una escola no farà mai - per exemple, ww cantCita amb orquestra. Si l'augment de l'ensenyament musical a les escoles arriba a ser veritat, ha de ser una garantí~ per a la millora de la qualitat de ll's corals infantils. -IUfC: En línies gcn<'rals, a c.ruin nivell estan les cor als catalanes? Quan participen en encontrt>s, r~sti­ vals, etc. a ujvell internacional, quin niveU donen? Estem dins la mitjana em·opea? -Casas: Hi ha moltes diferències. Per exemple, als països nòrdics, per una qiiestió d'ensenyament i tradició, tenen un nit·pl/ inrrei'blement superior. En relacifl amb França , per exemple, i per ser més proper. diria que el nivell general de Catalunya és semblant o superior. Crec que hem anat endavant. (Al(llesta opinió n o és compartida per totbom.) -MarloreH: Si seguim una mica la història de les diferents edicion.s d'Europa Cantat (des de lo primera). pemo que hi hat•ia corsfmncesos excepcionals . El fet que va promoure un canvi fort fou l'any en què van aparèixer corals del món oriental europeu. Llavors es L'a començar a t'eure que s'obrien nous horitzons molt importants. -Casas: Penso qu~ el que hem de fer és tendir a fer la 1wstrajeina cada dia , però sense torturar-nos si altres cors de foro ho fan millor. Hem de seguir treballcmt bé i créixer. Malgrat tot, la música cauvia de vestits. però 110 evoluciona gaire. Canvien el.~ paràmetres. Penso que sí, que estem aprenent a llegir nu?s ràpid. però hi ha aspectes de ql1Ulitat que abans eren molt bons. per exemple un oratori s 'assajava amb orquestra durant uns 15 dies. Ara, amb Ull assaig 1l ni ha prOU, i SUrt un Oratori perfecte, però els nivells d'emoció minven. -Noguera: Respecte d 'això, jo 110/.dria parlar de lo motivació dels cantaires, de l'entrega i la identificació amb la .feÏiw. Crec que, en general, són força complidors, però tot i això t'imagines que els cors estrangers encara ho són molt més. Tem la sensació. de Uuny. que la gent hi compta molt més i com que aquí no pots gratificar econòmicament, poden desaparèixer. Les motivacions dels cantaires han canviat 38 518 -RMC: Parlant d'il· lusiom. quines són les molivacions dels cantaires? -Noguera: Bé... més que raspecte econòmic que he assenyalat abam, compta molt més l'aspecte de no quedar lligats a unes d.i.<;ciplines concretes. Per exemple. a Puig-reig hi hauria prou gent per cantar a la Polifònica amb condiciom tècniques i r·oraf.1• Però el 50% és dejorn el poble. - Casas: Penso que, tornant al que deia la Murin Martorell amb la història de Corals lnfatils dr Catalunya ens hi podríem veure reflectits 111111 miqueta. Des de fa 20 anys tot ha canviat molt, sociològicament. lli ha molts més estudis de nit quP abans no hi eren. Abans la gent assajam u la nit perquè no hi havut res més. 1\'o diguem ja (/rtrb [¡1 irrupció de la televisió, els vídeos, els espectacles i [0 vida nocturna. Hi ha una altra oferta cultural¡ participar en una coral implica un gran e~f'orç. Per tant, i encara que> uo ho subscric, entenc que ri canvi d'adhesió hagi variat respecte de temps peu sats. I sense anar massa lluny, abans hi havia 111w situ~ció política que afcworia el fet de ser d'una coral. -ID1C: Respecte d'aLxò. des de la dernocrà¡·ia ha minvat remoció <¡U(' gt~ncra\ a la interpretació d(• El cant de la senyera o EL'i segadors? ¿Hi ha, al'a, un:t major incidència dcl1:1 aspectes estrictarneut musirnlr.'( Aquells documents progr·amàtics de Ja federació qm· parlaven " de la nostt·a profunda catalanitat'', .. són vàlids, encara? -Casas: Crec que tempus mudat mores. Les cir· cumstàncies han canviat i la gent compleix d'una altra manera. Iii lw W1S altres pols d'atracció. )o entenc que el cantaire-estudiam fa el mateix esforç que w1 dels d'abans anant a assaig quatre dies, i potser més. J amb el sett temps, la seua capacitat d'estrès, les coses a l.e.s que renuncia ... -Prats: Jo ueig una gran il·lusió per part de la gent. Ql1Un haig de fer assaigs extres, de vegades ti11c problemes, però només perquè molts cantaires cliri· geixen altres cors. -R.)IC: Bé, en tot cas, ¡,es tracta de cantar hr i IlO de cantar molt ..P('J' sen ir Catalunya''? Encara f, 'iu. aquest dat·rer scntimrnt? -Falcó: Malgrat tot, penso que sí que segueu l'ili aquest sentiment de servPi cívic. Cada coral té, però, /e$ seues finalitats per di ver.ses raom sociològique.~, i cada vegada més impera també el sentit musical. Des de Cors de Clavé ifltPntem que les formacions IlO perdin el sentit social i n més els intentem ajudar en la recerca d'una qualitat musical. Per tant. penso que el sentit cívic existeix, però les corals ara tampoc " 0 fan aquella feina substitutòria que feien 20 anp enrera, ni els cal. potser. -mfC: És cer t, que ja no cal? (Tots hi ru;senLci.xen:J -Prats: Les coses e.~ van normalitzant. En el senttl de reivinclicaci.ó polític(J ja no cal. Ara bé, en el Sl'll tit de militància cívica sí que cal. Una cosa és que I 'emocionis amb Els segadors als ]ocs Olimpic.~ i tlllll altra cosa és que, d'això, se'n faci bandera política: -Garcia: Igual passct a la federació. on els matrt· xos cantaires en una trobada es posen a cantar El' segadors, La :Mar-ia de les trenes o El senyor Sant ~~~ cora~ allrPl Jel }twe tlspr 1 turi f'lne1 rora -P· plms -R¡ publi _,¡ ¡.¡e -N ba PS l!lÚ,j trit l.uiL. -C a la 1 tors J orqu¡ prod ro-co -P. que s'au Pl(l('~ has ~ mínü lrrmb la ge, -~1 TEM A laria ls dP 1 llntl ·molt, ¡t qut' la nil nb la es i la tral i !. Per ue el . pa~- ' una l'una :ia hu ordi. També haig de dir que en moltes de les nostres rnJxules hem vist, sorpresos i alhora complaguts, mun grup ·'d'espontanis" desplegava UllO senyera. -Casas: ¿I això va acompanyat també d'un senIii de la responsabilitat, juntament amb el compromís i l'assistència, i el treball profund, o és Nlfllé,~ l'epidermis? -Garcia: Hi ha de tot. Com a tot arreu. Hi ha ,,,0 1s que tenen més problemes de disciplina que [Ires ... , però es posen a cantar i el nivell és millor Jel que esperes. Una cosa positiva a Corals Jul'l'llils és que en tenir un gntp d 'edat homogeni, 1bprepares una sortida. o una trobada i un reper'ori interessant i els tens motivats i. contents, i restOnen a la feina. Manca _Presència del cant coral als mit1ans de comunicaci6 de El , una i raP ó que . són s cirl'una ó. Jo lS/orç !ies, i teital rk la S tiJIC diri- !i uo ra és x uiu !Jerò, !les, i . Des per- ~~~ [fi ) que 1C 110 Oll)'S ¡en.) entil sene t'euna ica. atei- ·Els SauI -RUC: Quina és la ron sideració sorial del cant rnral? -Prat¡¡: Al Maig Coral tots els concerts estaven p/PnS • -fnlC: Plens de pa rents i amics d e cantaires o de publir· normal d el carTer? -~lat·tox·ell: Jo crec que hi hauia públic normal Mcarrer. -'oguera: Crec que hi ha de tot. el que va a sennr el seu parent i el que hi va perquè li agmda. -Casas: Els temps que vivim ens ofereixen tantes wses, que has de triar. Si realment no L'interessa utw ('osa, no hi vas. És cert. que més o menys semprl! l'eus les mateixes cares, però també n 'hi ha de SOL'PS. -IniC: En general, i de fa força anys. el públic bat>slal més simfònic que no c01·al ... Al festival de mú~ica de l'època de Fòt·um Musical va vcnü· Eric f:l'l!·son a fet· un concct·t coral i el Palau eslava mig l,uit .. . -Cwsas: Sí. I a altres concerts veies 200 persones n la platea; depriment. Penso que hi lw uns Jactor., publicitaris molt curiosos, i el cant coral sense orquestra i ta.rnbé el món simfònic sense cor no produeixen els gra,11s hils. Els èxits són els simjòn.iro-corals . -Prats: Crec que era Àngel Guimerà qui deia que Catalunya era Ull paÚJ on es feia teatre i on no 'anam al teatre. 1 en mzísica penso que passa rxa<'tament el mateix . Crec que per a un concert has el<• fer m.olta guerra per aconseguir que com a mínim vinguin els parents. I també, evidentment, lumbé depèn del repertori, que vingui o no vingui 'o gent . -'lartorell: Crec que hi ha un problema no ~onu>s per a la música, sinó que afecta tot l'espec~ac/e culte en general, i és que es dóna molta unportància a la crítica posterior -si n 'hi har-- i molt poca a la prom oció. La gent , moltes vegades als llocs perqllè no saben què hi trobaran. - Rl\IC: Per què el cun t coral n o tt- una presèn cia t't'guiar als nútjanH dc comunicació? - Prats: Mirem el.~ diaris que hi ha actualment a Catalunya i mirem qtwnts dediquen crítica, a la música clàssica i qllants d~diquen crítica a la música pop-rock o flamenc, etc. -Noguera: S'haurien de coordinar les forces de les federacions perfer pressió allà on sigui per ser més presents per televisió o a la premsa. - t>a·ats: Segons que diuen els mntp,i.ws crítics deL~ diaris, aquests es troben que se'ls retallen les crítiques ... ; lmés.jo vull afegir que les úniques c1'Ítiques que surten són les dels cicles dig uem-ne oficials - Palau 100, lbercamera, OBC, Euroconcert ...- , perquè és el que es veu més . Si la Coral Cantiga actlla al Palau de la. Música, intentar que vingui algun crít.ic és qua.si una missió impossible. lli Ira uns circuits ojit·ials quefimcionen i la resta són com molt marginals. -Casas: Crec que la música "clclssica ", en relació a d'altres estils o gèneres. està menystinguda, i, especialment, la nuísica coral. - Pt·ats: M'agmdaria afegir al que ha dit en. Jordi, que no sé si~ 'ha f et mai una av aluació de la gent realment implicada en el cant coral a Ca talunya. Estic absolutament segur que som un dels col-lectius culturals numè ricament més importants de Catalunya. - RMC: La possibilüat dc grava r· discoHo gravar vídc:os faria que el cant coral lingu és més importància pública? Quin ba cstat l' aroJlimenl dels vostres discos? -Martorell: Els que hem fet nosaltres, sempre ha estat gràcies a Catalunya Música o a altres emissores i que no es poden comercialitzar. Per· tant, no pots saber què passa. Es reparteixen les gra'uacions clins l.es cor·al,~ ... Vam enregi.~trar un disc - Tirant lo Blanc- que v a anar força bé, però vaja ... - Noguera: En línies generals . les discogràfiques no s 'irtteressen gairt> per nosaltres. Vam gravar el Bestiari i fins ara s 'han venut wts l.SOO exemplars. les sardanes gairebé sempre fe., g ruvem per encàrrec, i el que més es ven és en suport casset, generalment, que els costa quatre rals, i se'n venen 3.000 o 4.000 exemplars de cada gra uae-ió. -Falcó: Hi ha corals que fan gravacions molt rPstriugides al seu propi entorn. - Prats: Pel que .fa et la difusió, i com a anècdota, la Cantiga l 'any 1986 va celebrar el seu 2Sè aniversari al Palau. TV3 va retransmetre el concert en directe. Perfecte ... Però la situació ha canviat com de la nit al dia. Actualm~nt la Corporació Catalana de Ràdio i Televisió no fa gaire per la música. L'única qne fa alguna cosa és Catalunya 11 0 t'a 39 519 TEM A Música. Aquesta abans tenia un marge de maniobra i et pagava uns drets de gravació que et pPrmetien absorbir alguns costos. Ara els has de donar les gràcies més sinceres quan et fan enregistrament a canvi d'algunes falques i de la còpia mestra, de la gravació. La .~ituació, doncs , lw a11a.t a pitjor. I crec que s 'ha de denunciar, perquè l'aportació de TV3 a la música catalana és pràcticament nul-la. -Casas: Respecte dels discos, jo puc donar referència del darrer disc de l'Orfeó Català de cançons tradiciorwls, del qual se'n van vendre uns 9.000 exemplars. La polltica cultural no afavoreix el cant coral -RMC: Totes Jes federacions corals estan en el mateix deptlrtament de la Generalitat? -Mart01·cll: Ara hi ha un embolic prou important, perquè abans estàvem a Cultura i ara estem al Centre de Promoció de la Cultura Popular i Tradicional, i això no em sembla clar, o , almenys, penso que é.s disc1.Ltihle. -Falcó: Sí, segons para.ules del senyor Vidal i Gaiolà, tots estem. allà. Mú.sica vol dir mú.sica professional, i com que nosaltres, segons ells, repr·esentem música no professional. .. -:i\lartorell: AlguMs federacions reben una subvenció fixa i unes altres no reben res. Només de tant en tant reben ajuts d'alguns departaments de la Generalitat. Mentre érem dins de Cultura, nosaltres reindicà uem ajuts i la contesta era sempre que el cant coral català ja estava subvencionat. -Falcó: lVo sabem si estem integrats a música clàssica, popular, amb els bastoners, els gegants ... -Prats: És una vergonya que les corals infantils faci 30 anys que es barallen amb les institucions per tenir alguna subvenció. /..es coses com siguin! Sobretot quan des de la politica s ïnsisteix tan en el fet que la cultura és l'essència de la nostra existencia com a poble! -Garcia: Nosaltres estem igual! Encara estem endeutats per voler celebrar el nostre 25è aniversari! Les institucions et fan poc suport... -RMC: Certament, sembla una situació greu, comptant les 25.000 persones, en xifres rodones, crue formen part de les quatre federacions. -Casas: A niveU politic hi ha una cosa que sembla molt més greu i és que hi lw un desordre d'idees increïble. Ara fa poc que he contestat una enquesta i m'he trobat amb l'apartat de categories amb música clàssica, música tradicional i més avaU cant coral. Què hi poso? Sóc una coral que fa música clàssica i música tradicional. Què hi poso? -Pa·ats: Si en comptes de tenir vuit administracions de Cultura, n'hi hagués una de sola i fos raonable, els diners que s 'estalviarien es podrien dedicar u/Pr cultura i no a la gent que gestiona la cultura, 110 .~t! si se m'entén ... Cal col•laboraci6 entre els compositors i les corals -RMC: Canviem de terna. E l repertori. Qu.im•s són les dificultats. els nivells, les exigències, les possibilitats, etc. d'alguna partitura que heu volgut afruntar i no heu pogut? Quines són les especificitats umh ri jovent i els iufants? -Noguera: Crec que, de reper·tori català del segle XX, n'hi lw molt poc que pagui la pena. -Casas: Jo voldria exposar dues inquietud.~. E11 primer lloc, seria interessant suscitar LLTlCl composició catalana actual apta per a cors (a l'abast dels cors, a ranvi del compromís dels cors de cantor-ho). En segon lloc, fa falta el coneixement de wtàlegs estrangers de literatura coral -cosa que podria resoldre la futura confedemció-, per tal de conèixer més obres. -Ri\IC: Hi ha hagut e>q>eriències. però, de peticions a compositors o a l'Associació Catulunu de Compositors de mantenir una col·lahoració, oi? -Casas: Crec que s'ha d'anar al compositor. Quan era de l'equip tècnic de la FCEC, recordo haver anat -amb el pare Gregori. Pep Prats. Miquel Saladrigas i Manuel Cabero- a parlar amb compositors com Homs o Soler. .. .i la resposta d'ells va ser generosa i positiva. En un altre moment recordo que algú des del butlletí de la FCEC uo dir que no hi havia literattLra coral. acttwl. Immediatament hi va ha uer una carta de respo.~ta de l'-!ssociació Catalana de Compositors esmentant una sèrie d'obres corals. Però que existeixi una purritu ra escrita no vol dir que sigui cantable pels nostres cors! Per tant, ens hanríem d'oblidar de pronunciaments definitoris i ana1· a veure què tertim, què podem aprofitar, i per què no pactem amb els compositors. -IUIC: Els infants tcnt>n problemes especílir:. en aquest sentit? -Martorell: Ho hem cuwt solucionant com hem pogut. Els grans són molt diferents dels petits. El Cargol tt·eu banya et treu molts mals de cap e11 un moment determinat. Ara, sí que hem procurat fer. dins les nostres possibilitats, sempre petites. el que hem pogut en aquest aspecte. Sociològicament i per a la fomwció dels infants anava bé fer una obra grossa, perquè donava /.a sensació que la feina. s'hauia de fer entre tots, i això donava un nou valor, 0 més de raspecte musical. Alg¡.ms compositors ens han fet obres que han funcionat molt bé. Ilan e.~tat obres ben aconseguides, des del meu punt de vista. Tam.bé. hem demanat força harmonitzacion.~ de cançons populars catalanes a míLSics dels nostres die~1 espl! tur~ obrd a tr qua .\'os' en Lt perq fem forç cat' tro La am de la ciad una fes s que Com TEM A afor sé si són ihili- !lltar lb el egle l En vosi- deú ¡ho). ¡/egs dria >ixer peti- I de 'itor. ) fdO ·nts, pmb t'ells rent ~dir ual. osta tant ;¡ar- flOS· orolim, 1 els sen 1tem . El pm fer, que per bra ¡ha· r, a ens ¡tat ¡ta. de 'T8S dies. Hernfet el que hem pogut. 1 no cal dir que hem espigolat molt els ccwçoners estrangers. Però procurem qu.e el progr-anw comú de cada any inclogui obres contemporànies i autòctones que no pel Jet de !er per a infants són menys importants. -Gaa·cia: Elproblem(l, dels joves són les tessitu.res. .!la nostrafedera.ció tenim corals que n01nés canten a tres veu.s mixtes perquè tenen pocs nois, o bé a quatre veus però amb unes tessitures limitades. Vosaltres també ens arreglem com podem, de tant en tant es fan encàrrecs -no tants com voldríem, perquè això s 'Ira de pagar i nosaltres no podenv-, fem adaptacions i reduccions de partitures. És força complicat. Ens fem unfart de buscar material "senrible". D'altra banda, aquí tenim dues editorials que quasi no editen, ni reediten. El material que arriba de l'estranger és nwlt poc, i igual amb els tatàlegs. Els directors tenim molts problemes per trobar repertori per a veus joves. La conveniència de comptar amb cors professionals -RMC: Dar·ant. molt~:~ estona hem estat parlant des de la }lerspectiva amateur. La presència o conveniència de cot·s setniprofessionuls o cors professionals fóra una altra històl'ia. A pat·t clel cor de) Liceu que és pt·of!'Ssiou al, i el Cor dc Cambra del Palau de )a Música, que és semiprofessional, no n ' bj ha més, a Catalunya. Com veieu la conveniència de més cors professionals? -Noguera: És rma qiiestió de disposar de diners. De tenir patrocinadors. -RMC: I él:l tmu sitnul'ió desitjable? -Noguera: Bé, 110 se sap si és la millor. - Prats: Crec- que és obt•i que és necessari un cor professional. A més del Cor del Liceu. el Cor de Cambra del Palau i lo Capella de Santa Maria del Mar -l'altre cor semiprofessional- són uns referents que ser·veixen d'exemple. Són jormacio11S els m.e mbres CÚ> les qunL'I hi poden dedicar més hores i, per tant, el resuhnts són millors. -Casas: Jo penso qru~ /ri ha una IPndència innegable cap al professionalisme. Per exemple, fa 30 anys els que jug" ven n bàsquet a Badalona, no s 'imaginaven que s'ltigrwnyaricm la vida ... Quan la gent va al Palau a sentir Iu Polifònica o la Cantiga amb una orque!llra, no li Pxpli~¡uis que, com que el cor és anwtew; el resultot rw serà gaire excel-lent. La gent ha pagat zms diners i vol sentir un bon cor i una bona orquestra. Per tant. això implica que s'ha d·anar, d'alguna manera. cap al professionalisme. Com? No Ito sé. Les t•aUmcies dels cors actuals són tan bone.~ que jo 110 les cremaria per tendir esbojarradament capa Llit professionalisme. Hi ha molta gent que té una granfornwció vocal i que crmten molt bé, però que per condicionaments laborals no podeu disposar de tot el temps que caldria per a cer·t.~ compromisos. El pas ha de ser progressin, no pas de la nit al dia. A molts cors, actualment, se 'ls exigeix com si .fossin professionals, i, en canvi, n.o en tenen els avruttntges. -RMC: Per acabar... Desigs i perspectives de ful.nr... -Gaa·cia: En aquest moment, i com a realitat més propera i tangible, jo voto per la consolidaóó del Moviment Coral Català, i que a partir d'aquí tots tinguem rmfutur una mica més esperançador. I que no hàgim de sentir parlar si podem continuar o no amb Corals )twenils de Catalunya. -~fw·torell: Jo no !raig d'afegir res més a tot allò que he anat manifestant al llarg d'aquesta reuni.ó, només refermar el sentiment del Secretariat, que cal renovar-se i posar-se al nivell que correspon al temps que vivim . -Falcó: Jo voldria demanar un ajut, perquè penso que el Moviment Coral Català és una important punta de llança de Lot ctquest problema coral català, i així tirar endavant el fet coral. -Casas: El meu desig és que hi hagi. més recursos i que hi hagi el mateix entusiasme, o més. -Noguera: Jo demano qtua la nova confederació funcioni bé. l que al mert cor no hifalti la gent! -Prals: Ja s 'ha dit que el nivell general dels cors és bo i que s 'està millorant. El meu desig. doncs, és esperar de continuar en lct mateixa línia. I de part de qui toqni a L'Administració, qu.e sigui més sensible! TEM A Secretariat de Coral Infantils de Catalunya ('liS(' VOI<'r-mc eSt<'ndrc en l" aspecte de la histÒria del Secretariat de Corals Infatils de Catalunya (SCIC), sí que em sembla imprescindihlt1 donat· unes dades per situar núllor el nostre Secreta ria t <'n l'actualitat. En!! lwm dc sitnar a comen çaments de la dècada dels seix antu. No sé ben bé com , segurament per la inLcnsiJ"kadó, en aquells moments, de les activitats dr les "corals" que s'havien anat formant, es van iniciar con Lactes i uns canvis d'impressions entre gent d e ro versos llocs de Catalunya que havien iniciat g•·ups dc coraJs infantils (caldria aclarir que en alb'lm cas era una transformació dels antics grups de nois dels o1·fcons). La gent que els duia provenien del món cot·al i en gran part del camp de l'ensenyament genE'r al o musical. Aquest darrer· aspecte és molt important. perquè va se1· aquest grup el qui va detectar quatre grans mancances. entre d" altres. en el sistema educatiu (parlem d'abans de la primera llei d'ensenyament dell970). Aquestes mancances eren: formació musical; prohibició de la coeducació; desconeixement de la llengua pròpia, i per últim, total supressió de tot allò que pogués significat· un sentiment de comunitat i de pais en els nostres infants. I a tots ens semblava que una activitat del tipus cant coral podda fer. almenys, una tasca supletòria p er mirar d'omplit·, més o menys, aquestes llacunes. CaJdria afegir, a tot això, que alguns dels implicats vàrem tenir opo1·tunitat de viatjar per Europa i conèixer la importància del món infantil i de les seves possibilitats, que ja inttúem. Tot plegat va desembocar -no em feu cür com- en una con versa, el dia 4 de febrer de 1967, a Barcelona. entre responsables de corals infantils de Barcelona, Lleida, Manresa, Vic i Vilafranca. D'aquí va sortir una primera Trobada a Manresa, ell6 d'abril del matei.x any. Hi van participar onze corals, amb tm total d'uns vuit-cents cantaires que, a part de cantar les seves cançons, van intet·pretar el primer P1·ograma Comú. L'any següent. a Ueida, ja hi havia vint-i-cinc corals, amb uns dos mil cantaires. Va ser el moment d e donar for·ma legal al nostre treball i es va constituir el SCIC sota els auspicis de les JJMM de Mam·esa i amb un secretari general com a responsable: Onofre Baqué. Així va néixer oficialment e] tot i que nosaltres sempt·c el considerem fill d'aquell febrer de 1967. U na de Ics seves primeres tasques va ser establir uns ptmt s bàsics que definissin què érem i a què es t•omprometien les corals del SCIC; compromisos que, amb poques variacions, encara són vigents. La tercera Tr·ohada, a Barcelona, ja va aplegar prop dc quaLr e mil cantaires i per pr·imera vegada, a més del Progratna Comú, es va interpretar una cantata infantil construïda amb el treball de cada coral com un h'r an puzzle musical. En aquest cas es va traduir El flautista d'flamm~lin de l'austríac G. S ¡¡ s- = ... .!:! a ~' ii;.i" 132 scrc, 42 Kretz<'hrnar. Manuel Oltra va adaptar l'acompanyarnt>nt rnusit'al per a quartet de corda, per a cohla. El ct·cixt•rnent t'àpid dels primers anys va anar per{ilant tant l'organització interna del SCIC rom ]a nallu·alesa dc les Tt·ohades anyals, que no podrien ser generals cad a any perquè només rs podi«>n fer a Barcelona per raons d'espai ... J així podria a nar continuant. .. Abans de dil", però, quall"<' coses sobre la situació actual, voldria csmcnta1· que des del 1970 ens hem aa·evit a demanar cantates originals a músics de casa nostra: a Mompou, Cer vera, Ros-Marhà, llihó, Pons, i finalment Oltt·a. Sense comptar les que s'han esrdt pl'r a tJ·obadcs comat·cals, anhersaris, grups dels més petits, etc. i les harmonitzacions de cançons populars catalanes (Valls, BauceiJs, Anglada, Bona!. etr.}. ~o puc acabar sense dir que aquells quaa·e objectius inicials es vat·en acons~auir, jo diria que en tw grau molt alt. i que una Trobada General del SClC era. en moments cüñcils, una afirmació molt entusiasta i conscient de país, per part dels nostres ciutadans més joves, i a través de la música. feta de la millor manera de què érem capaços, ateses les circumstàncies. Per·ò els temps han canviat. Comença a baver-lri músiea a algunes escoles, l'oferta de lleure per als infants és molt àmplia i les dificultats econòmiques que comporta qualsevol empresa es multipliquen sense parar· i depassen les possibilitats d'una ot•ganització que, excepte eu casos concrets, no ha comp· tat mai amb cap ajut oficial o privat que li assllguri, núnimamcnt, la subsistència. Tot i les moltes deficiències en cara existents en la músira a l'es(•ola, la feina del SCIC és cada vegada menys supletòria i cada vegada més-senseperdrerl seu esperit inicial- ham"Ïa de representar una avant· guarda d€'1 cant coral infantil al nostre país. Entre moltes ultres coses, això vol dir· una infraes· tmctura posada al dia i un alliberament -parcial o total- d. un equip tècnic, actuahnent molt preparat. que pogués realitzar treballs de formació i orientació en corals que per la seva situació geogràfica ~ Je, seves possibilitats locals ho necessitin: una coordma· ció "enenl amb llihertat de moviment i d'acció per res;ldrc p r·ohlemes de coordinació -valgui ~a redundància- on calgui i quan cnlooui: un at"XJ,u musical informatitzat, fàcilment consultable (ara es en una casa particular de Vic}; la possihilit.at .~~ millor·ar la qualitat de la "Circular Informa.llr~ 1 d'aub'ID«~ntar-nc la difusió; la possibilitat d edil~~ can çoners i cantates, discs, vídeos, etc. ; la form~rio subven c:ionad a dc direclot•s; la subvenció de sortides fora de Catalunya dc les nostres corals... . . No acabaria. He deixat p01·tes obertes a il-luswns que at·a JWl" ar a són Ull somni, 011 somni qu~ si no ~s t·ealitza , tot o er1 part, pot representar, a nug ternu· ni, el lïnul del scrc. Maria Martorell i Codll~~ Secretària de CoordinaciO v ofill JÍt'll ruJU!l l"'r n .~,jo L' ¡ qur Catu Ar d'ur tai rel di.!trí Bn Ba \li Va '~ ~ ;!~ n qj !~dl 1"1111) vigrr lainl al se lar), pràr rorm •¡u e arqu T< ruta 8COI1 ti1a, Oav pon ca ta Q (re)l nari mú~ prr lrc11 1111~ Frd¡ drl ¡ rals Q In sc nur1 Cla1 ig¡1a Cia, rísti TEM A Cora ls Juv enil s de Cata luny a a ser durant t>l curs 1969-70 quan, sota el nom de V •U· Il. ar ll1 Ilo t' !ol r. ·ia a- lfl lC .n- Grups Intermedi de Catalunya (GIC), s'agruparen totes aqueUes corals formades per joves que proverúro de corals infantils, o senzillame nt que pt·enien la iniciativa de formar un grup coral. L a necessita t :lllllpnrtida pels dit·ectors d'aquests grups d'aplegar-s e per resolclr~ ~a problemàt ica específoka del cant coral en dl joves ongma acJuesta orgatutzac t6 . L'any 1985 es legalitzà coru a federació independe nt que coneixem ara, que anomenem Cot·als J uvt.'nils de Catalunya (CJC). A~tuulment la CJ està for·mada Pf' l' 30 entitats cot·als d'arreu de Catalunya , ru.nh un total de més dc 800 canl!irrs d'edats compreses entre els 15 i els 25 anys. La Ji,trihurió geogràfica és la segiíent: 1 Lt>s Garrib'lH'H 11 Barct•loua 2 Scgt·ià 3 BaLx Llobregat 1 Osona 3 '[arrsme 2 Gironès 3 raiJès Occidental 1 La Garrotxa 2 VaUès OrientaJ * l Anoia Cada any la federació organitza l'anomena da Trobada". que consistei.:.. alternath ament en la interpretat· ió d'obres amb orquestra, organitzac ió de tallers rn què es ITeballen temes monogràfi cs, com ara: música de diferents èpoques i estils, expressió corpor·al, tècnica e vocal, dit·ecció ro r al. et~>., organitza t'ió clt' t•oncerl!l i descoberte s de n•pertori i Iu interpn·ta rió d'un programa comú. La tusca de Cnruls Jm l'ltils df' Cata lun ya~" ct•ntru 11 vetlJar <¡ue ll's contis in!'critt•s c•dnquin els St'W\ mcmlwc'!l en el cunt coral, bo i tenint t•n compte les eurnNet·íst ique~ diferencial! ;. é;; a dir: la limitació dt• tcssitu•·cs (especinlm rnt pel que fu n •ferènciu u(R nois J'n l"etapu èlel c·unvi de vru), el cos i timbt·c, el nombt·e d è t•nntuin•H i l'adt•qnaci ó del n•pertori. Durant aqut'l'l ~ 25 an),. l'evolut·ió del niVl'll vocal i musicnl dels noslt•t•s rautairrs ha anat neixent Jll'ogr·o·Hsivament fms a pnuer aru•·nr el proppusRa t S dt• juny¡),. 1994la gran difit'ultat i comple~'Ítat dt· l'obra simfònil·ocoraJ Fills del segle, ru.nh música d ' \lhert Guinovart i text dt· Miquel Desclot. ca ntata comnwruot·at ivu rlels 25 anys dc vida dt> Iu nostra ft•tlernció. Arruu d'aque~;tu estrenu, la CJC h a estat guu•·donad u amb el Pt·emi dt• Cultura Populat· ..a la millot· dinamització rultural per l'acció de!iplegudn t•l daner uuy i a Iu seva t t·ajecLòriu prop tlel j ovent.", atorgat per In Generalita t dc Cataluuyo. Conxita Garciu Prcí!idt•ntn CJ C •Obsi'r\lu,ló: non 'hi hu <'IIP dt· lo·• ¡•o¡onurquo•M uu·o·ogoniou·•· u- la ir- Fed erac ió de Cors de Clav é .Ju ls tes en ¡a- Jl· ri, la tia el lt- ~s­ .o lt, :a· ,es aer Ja ju és :Ie ar 'ó a Federació dt> Cors de Clavé, continuado ra dt> l'antiga Associació Euterpens c dels Cors de Cluvé, cr eada pel mateix Josep Anselm Clavé l'any 1860, té, malb'1'at el que molts pensen, indubtable rigència en la vida musical catalana, SC'mpre qur ¡•ls cantaires di1·ectors i directius que en formt•n part s 'atin~;uin al seu contingut intrínsec, al seu cspel'it més íntim (porlar la música al poble i fer-la servir. a través cln In seva pràctica activa, dc velúcle de sensibilitza ció humana i de formació culturaJ) i vulgin allunyar-sc del "continent " que una tradició m al entesa, de caràettw continwsta , arqucolè)gir,a i fosAilitzant, ha defensat u ultrança. Tota In tasca dc la Federal·ió de CorH de Clavé s'artirula es~encialment en dos grans eixos: per una banda, aconseguit· l'eficàcia d e la gestió econòmica i organitzativa, i, per l'altra , definir el nou concepte dels Cors de Cla,·é, i identifica•·-los i situar-los al Ilo!' que els corr espon dins els escenaris, actuals i de futur, de la societat catalana. Quant al primer punt, la Federació ba tle sab er (re)crear ilo consolidat· esu·uclure s i àmbits dc coordinació i d'intercan vi entre els seus associats. amh l a música i el cant coral com a eines bàsiques i refet·cncial a, per poder dinamilzu• · els reou t·sos bum ans, els rcrursos ti-<-nies i els recursos econòmics. Cal continuar implicant tothom en un projecte comú concretat en la mateixa Federació, l'autoritat de la quaJ vind•·à donada a raó llei grau de r epresentat ivitat que les en tita ls corals federals li vulguin donar. Quan al segon punt. la Federació ha de fer entendre a la societat musical catalana que els Con; de Clavé continuen existint. Que, si bé en el sen o•·igeu els Cors de Clavé et·cu únicament fm·mucion s musicals dc veus ~nis mascullites. ara l'actual Federació de Cor s de c.ta;é aplega en el seu si formucions corals de caracterlstiques musicals heterogèni es i amh tcsultats indivi- L duals cüfet·endat s: a p at·t dc les conliMd e veus iguali! masculiu(-'S. tamh(• hi existt•i.xeu corals de veu'! iguals femenine:;. dc \'t'Ut> mixtes i de Vl'll 'i infantils. Es, b r n segur, t'I nou <'OJH'cpte dn Cors dc Clavé que molts no volen ' 'eum i. i fins i tol, que volPn dcfubri•·· Totes lt•s entitats ('orals federades en la Federació d l' Cors de Clavé inll•nten. diu rera dia, treballat· fermanwn t p erquè t'I ijCU resultat musical si¡,rui al mt-11 ¡·oherenl possible amb les dt-mandcs culturals del nostre país, tol c•ercartl abastables marqut>s de qualitat i all un yant-se tlds tipismes folklòl'ics, nmb regw;t pejoratiu, a q uè hom havia r eduit , i t·eduei." l'Dca ra, dt> manet·a gt•nèrica 1 els Cor s de Clavé . La Federació dc Cors dc Clavé viu, at·a Jll'r ut·a, un moment de transforma ció (bi t!s que E"n algun moment no ha dt•ixat de fer-ho), de I'Ccerca d'un etl"pai musical propi, t¡ue ba de passar, nccessàl-ia nwnl, pel' una reflexió de la feina feta i de les necessitat¡., musieaJ~; i social!! de ]a Catalunya artuaJ . PPr· això. deR de la Fedt•ració dc Cors de Clavé es duen a terme seminaris d'c¡¡tudi i do: refleldÓ del fet t'Oral a Cutahmya , s'imparteixen cursos per fot·mar dire<'lor i afavorir-ne la formació permanent, la qual cosa repet·eutei x en Iu formació musica! dels carüuires i , pet· extl'nsió, en Iu qualitat tècnica dc les corals; s'orgunitzt 'n conn•rts, trobades i intct·canvi s de corals arreu; etc. I, n més, ja dee d'ara. la Fcderaeió de Con. de Clavé està comen çant a treballa•· en la comrnemo•·m:ió d 'una efemèridE" importantí ssima per aJ canl coral c·ntaJà: la celebració. l'any 2000. del rent cinquantè aniversari de la fundució de Iu primera cot·al a Cutalunya i a l'Estat espanyol. Xavier Falcó i Gres Ex-preside nt de la Federació d e Cors dc Clavé D'en Jose node mon una veu ¡ectè no • aquE cont Expr nolit u s -N m(/gi crec ' M'est reu e CO/ICI les te tet-es rfciSSI amb ho ro o cl¡u Resp dere1 jo, I SineE tatp, teu 1 SOIJel -P els i acost tar· e musí o TRAfALGAR, 14, 3R. l A. o T EL. (93) 268 35 00 I FAX (93) 268 48 29 o ds Cl -li ier b C(l/, (com MUSICA LIA RETRAT JOSEP CARRERAS D'entrada haig de dir que conversar amb Josep Carreras ha estat un fet molt il·lusionodor i desitjat. Clarament i obertament, manifesto que sóc una autèntica fan seva, una admiradora sense reserves de la seva veu i de la seva tan transcendental trajectòria artística i humana. I encara que no sóc amant d'idealitzaci ons, sé que aquest cas és l'excepció de la reg la que contradiu la meva actitud general. Expressat ja el meu esperit d'incondicio nalitat envers el tenor, s'entendrà el per- què en aquest escrit no hi ha observacions referents al desenvolupament de l' entrevista ni valoracions referents a la seva persona, perquè de fer-les, ben segur que no serien una altra cosa que un seguit de Ranegírics. Per això considero que és més desitjable una presentació objectiva de les manifestacions i opinions que Josep Carrems exposa sobre els temes tractats. I també crec que aquesta actitud és alhora la millor demostració del meu respecte i admiració envers ell. Una classe'' magistral 11 amb 1111a veu és molt dijicil. A qui té contacte directe amb un instrument, com ara el piano, en què tots el.~ compositors, o la majoria, han compost, potser fn que el porti a voler descobrir probablRment altres sitLLacions musicals o un altre tipus d'aprol'h a la nuí.szca. ,., HILlNA BAYO R. Can·eras, alguna vegada S ha fet vostè classes mahrislrals de cant? -No, no he fet mai classes magistrals. Ho respecto, però no erer en les classps d'aquest tipus. .!l'estimo molt més creure en una l'ell o creure en rut cantant jove concret i intentar transmetre-li ~s teves experiències i donar-li les reves suggerències. Però aquestes rlasses massives de su.pennercat amb seixanta canta.nts en una hora, i en aquest temps arreglar o desarreglar la vida de tots... Respecto les persones que consiclerell oportú.fer-ho i ho fan, però jo. personalment, no hi crec . Sincerament, 11.0 em veig capacitat per arreglar en una hora ni la tett ni la vida de les seixanta perlones ... -Per què ct·eu que normalment Pis instrume ntistes d'alt niveU aco~tumen almenys a experimentar en el camp d c la composició lltusical i , en canvi, que jo sàviga, el& cantants no? -Hem de dir u11a cosa i hem de clars. El nivell musical, en principi i en general (~ompte!, perqt.tè hi ha excepCIOns), d'un instrumentista solista és, en molts casos, superior al Jer bastant - Tem Ics cornparaeions amb si mateix i a mb d 'altr<'s? A veure, una inteqwelació que vostè en el seu moment hagi br·odot i ara ]a torni a fer, és un risr. Potset· la millorarà , però potsm· no la i~;u a­ clel cantant. Nonnalment, és més gran el nivell de preparació musical dels primers, i això potser fa que ting uin més possibilitats de provar la composició. I amb "nivell musical" no he volgut dir talent rmLSical, sinó formació. I també és cert que tot i que sempre sigui interpretar, és diferent ferho mitjançant un instrument o mitjançant el teu propi instrument. Què dirè ... , amb w1 pi~no es pot fer una composició, p erò larà .. . -Bé,això és molt relatiu. ) o he Jet això de repetir, i ja no únicament en vin o al teatre, sinó en versions discogràfiques (Tosca, Bobème ... ). En interpretacion s noves de la mateixa obra, wn pot perdre en certs aspectes, cont el Jet cle no tenir la frescor cl'ttn moment concret, etc., però pot guanyar en altres, com ara la profunditat en la interpretació d'un p ersorwtge determinat. En referència a la st•gona part d e la pregtmla , e] tenor manifesta la seva opinió r especte a les comparacions amb altres cantants en el seu Uib,·c autobiogràfir .' - Considcr·a que l 'experiència dels anys fa que detemlÍJlats aspectes artís tics es millorin? MUSICALIA MUSICALIA RETRAT -N'estic segur, d 'això. Sempre he pensat i sempre he dit que l'artista caminet paral·lelament amb l'home. Per tant, si l'home passa per tota una sèrie de vicissituds de tipus personal, l'artista, indirectament, també les rep. En poques paraules, si T'home nwdura, també madura l'artista, i això fa que vegi determinats aspectes de les coses amb més p rofunditat. Com u home contempor ani qu e és, la qiieslió de com veu el r eperLot"i deJs nostres dies és tema obligat. -El que passa amb la música contemporània és un cercle que va donant voltes i un peix que es mossega la cua. Si els responsables de 1-a programació de sa.les de concerts i dels teatres d'òpera no programen la suficient música contemporània per por que al príblic no li agradi, al públic, no coneixent-lo, no li agradarà mai. Només hi haurà una minoria molt petita que encara que la conegui poc s 'hi sentirà atreta. Per tant, crec que, una mica, la responsabilitat és de tots, del públic, dels artistes i dels responsables de les programacions. Si no hi ha ningú que tingui la valentia d'arriscar en aquesta situació, trobarem que l'obra dels mustcs contemporanis no hi haurà manera de donar-la a conèixer. - Vostè creu en la n ecessitat d'una actualització de l' òpera quant a text, forma i concepció e tètica en genet·aJ? -No. No, perquè sincerament, el text és el que és, o si no l'adulterarúmt i, lògicament, el que s 'escriu a ra es fa de manera diferent, posem per cas, de la nwnera d 'escriure en l'època de Shakespeare. -Què opina de les versions d ' obres clàssiques fetes amh escenificació moderna? -Això pot ser molt interessant. És una via per oferir una situació diferent, sempre que es sigui respectuós amb la mLÍsica i amb el text. Em sembla molt admissible, molt correcte i molt vàlid, sempre que, repeteixo, es faci amb ÜL suficient imagi1wció i sense perjudicar la composició musical i l'argument, el llibret. -Què en pensa , del nivell de les composicions vocal catalanes envers de les d ' alt•·cs països, tant en òpera com en cançó? - Jo haig d'ésser molt sincer. Hem de reconèixer que a Catalunya hem tingut molts bons músics, i fin$ i tot considero c¡ne n'hi ha un, Toldrà, qtte és mera,vellós i molt més extraordinari del que la gent demostra qu,e és. No obstant això i tl pa.rt; de rares excepcions, i a, nivell sobretot operístic, hem de reconèixer que els intèrprets han superat els creadors, a Catalunya. -Amb l'edat es canvia de f:,Ttls tos musicaJs? -Bé, un, amb l'edat va adquirint més coneixements i també va coneixent més tipus de música. I per tant, està més obert, lògicament. Crec que sí que es pot anar canviant de gustos mu$icals, perquè un es va formant més i això pot fer qu-e et vagis inclinant per un tipus de música que potser en Lln principi no t'atreia molt. A mi em va succeir això amb la música de Wagner. Quan tenia vint anys 1wmés me n 'agrctdaven a.quests quatre passatges que tots coneixem i que ens agraden més o menys a tots. En canvi, amb els anys m'he adonat de la grandesa de Wagner. I això és un exemple petit en comparació de les grans i extraordinàries possibilitats que ofereix el món de la música. -Encara té mestre de •·epet·tori? -No. El problema d 'això del mestre de repertori és molt important. M'explicaré. Abans el mestre de repertori treballava amb e/.s grans mestres (directors d'orquestra). Tenia Ull contacl'e amb ells perquè treba.llaven en un teatre i per a.lliL passaven eL~ grans mestres. Així, els mestres de repertori adquirien uns coneixements fabulosos de cctda una de les obres, i aquests coneixements els transmetien als cantants. Avui dia això no existeix, perquè al$ grans teatres el mestre de repertori no treballa amb RETRAT Re pecte de la r elació solis taacompanyan t, Josep Carreus opina qui' ha d'haver-hi una couumió i que no pot existir una actitud dictatorial ni per un co tat ni per l'aJtre sobre qüestions com at·a el temps o les dinàmiq ues. Per això és importan t , els grans mestres. Assujos de piano, pràcticament no se'n fan perquè es vol anar directament a l 'orquestra. N'hi ha alguns - poquíssims-, com és el mestre Cavazenni, que encara c¡ueden com a baluard del que era aquest tipus de manera de fer l"òpera als anys cinquanta i seixanta, i abans, és clar. Lhwors .~í que val la pena f er un assaig de sala al piano amb aquest home. És fantàstic , perquè es di.sfruta fent música i aprenent coses noves. - Amb qLún esperit retrehallll les òperes ja representades en divet·ses ocasions? - Amb esperit de millora.. 1t més, hern de pensar que la majoria.de les obres que cantem són veritables obres mestres (Carnum. La Boh ème .. . ). Jo no sé quanre: vegades les hauré cantat, pero cada vegada he descobert coses noves dins la partitura, dins la nuunca, dins el text, que poden wrictr Lma miqueta la meva i11terpretació i que considero que la miUoren. -Cr·eu c1ue al Uat·g de la vida del rautant es canvia de timbre i/o color? -Crec que el procés natural del timbre és que sempre es mantingui el mateix, lògicament. El coklr depèn de cada instrument. ~ t-egudes es fa un pèl més fosc o rs va adquirint més. Hi ha veu que, d'entrada , ja té molt color, o que té una pàtina .suficientment rica; en canvi, hi ha veus que, si .1e'm per-met l'expressió, són més blcmques d'entrada i amb els anys també ·van adqttirint aqnest color que potser en nn p rincipi els MtfLva. Però jo crec que l'instrument, bàsicament no canvia mussa. Sobretot en eLs homes succeeix que la veu adquireix més ' pasta, , com es d iu en l'argot ... , flerò a vegades va en detriment d'altres virtuts que una, vell més jove pot tenir, com l'elasticitat, la flexibilitat. Però, vaja, jutjant pel que jo he vist, pel que he sentit, les veus van can·v iant progressivament, no d'una manera radical ni amb canvis espectaculars. El tema recital, una de les formes de concert més delicades i problemàtiques per al cantant, porta a presentar una qüestió important. -Quin piano Li agrada? - Això és molt rel.atiu. A mim 'a,grada força el Borsenclihfer. M'agrada molt perqu-è té un so molt dolç, però depèn del repertori que unfa,ci i del pianista qt.te tingui, que sigui aquest piano l'adient. Hi ha pianistes que toquen d'un manera més percudida i, per tant, necessiten menys un piano, de per si percussÏLt, com pugui ser un Steinway, i a l'inrevés, sobretot en les persones que fe m molts recital.~, tenir Ltn pianista amb el qual t 'entenguis molts bé a tots nivells, fins i tot a nivell personal, perqu.è ha d'haver-hi 1.wa, comprensió i una afinitat a nivell intel·lectual i a, nivell httmà.. -La tendèn cia a augmentat· el nombre de músics en les o•·questres o a vujar el nivell d ' afinaci6 d ' aquestes, on és Ulla dificultat addicional molt greu per als cantants? -Sí. No hi ha dubte . Si comparem quin era el diapasó entre guerres, posem per cas (i ja no pa do del segle passat) i de quin és el d'avui dia, es veuria que ha puja.t com a mínim mig to, en aquest temps. I pel que fa al Twmbre de músics, des deL~ anys vint, per exemple, fins ara, s 'haurà doblat probablement el twmbre de components d'una, orquestra. Evidentment això no fa més f àcil el fet de cantar, tot al contrari, ho fa molt més difwil. - Opina, doncs, que s'h aw;ia d o baixar el djapasó, o deixar·-lo com està ... ? - lli ha hagut tanta polèmica, en aquest sentit, que no crec que això s 'arregli mai. Potser perquè el col-lectiu de cantants és Lm col-lectiu que lluita individualment. Els altres col-lectius són col-lectius organitzats, és així de senzill. Totes les orquestres del món tenen les seves organitzacions a tots ni.veUs, estan sindicades ... i., per tant, tenen TnOltíssima més força. El col-lectilL de cantant·s som un col· lectiu qtte va una mica per lliure, la qual cosa no vol dir qu.e no tinguem raó. Però no crec que això sigui Llrta cosa, que arribi mai a terme, llevat que sortís una persona que agltttinés totes aquestes voluntats individuals. Perquè hi hauria molt a dir, és clar, per part de les orquestres. Aqu-estes comença- MUSICALIA R ET RAT MUSI CALIA RETRAT rien a lamentar-se, perquè sí ara de cop i volta, se li diu a la Filharmònica de Berlín o de Vienn que han de tocar mig to més baix, dirien que tenen la posició dels dit s agafada d 'una altra manera, que perden tota la lluentor,. Veig ww mica utòpic que aquest tema s 'arribi a arreglar mai. prés cie la prcmiet·. Però tot tli.~.:ò és molt relatin. Depèn de les cirCIIIIIStàncies puntual.s i concn•tes. com ara del lloc. del perquè s 'han produït les coses. de com han anat els assajos o de quina ha estat la reacció de la pren111a i del piÍ.blic. etc. Au:ò potser condiciorw la resta de funcions. Però jo crec que quan u.n cantant puJa a l 'escenari, /.a sevl't, artitud és sempre la mnteixa: fa, de donar ell 00 % i el millor de si 1/ULtl'iX. - Vostè gaudeix o pateix, quan Moltes vt>gades m' havia pregun tat què pensaria 1osep Carrents abans d'nn concet·t. E t·a fuu ttlstie tenir-lo al davant i , senú Jiument, prcgtmlat·-li-ho. - Jo diria que teii.Sió i una certa, pressió. Al principi de la carrera sembla que hi ha, encara que no signi exactament inconsciència, sí una mica de sentit que tens més per guanyar i poc a perdre. En canvi, quan van passant els anys és a l'inrevès. A part d 'això, el sentit de responsabilitat envers el públic augmenta cada dia. Cada dia la gent espera més de tu i cada dia tu vols donar més a aquesta gent. No vols decebre-la i , lògicament, això crea una certa pressió. Però bé, el problema principal per a un cantant és qu.e nosaltres no podem deixar l 'instrument. en un estoig . El portem constcmtment amb nosaltres i, per t'ant, es veu afectat per totes les circumstàncies físiques que puguin afectar la persona. Aquest és el g ran problema, que no depenem únicament i exclusivament del nostre talent, de la nostra preparació i de la nostra concentració. També depenem de circumstàncies molt concretes, de com es trobi el nostre cos, perquè la nostra veu n 'és un reflex . s'f•scolta'? assajat mai i començar a criticarho tot o amenaçar d 'anar-se'n si no es rectifiquen immediatament els aspectes que no li agraden a un... , no. Això no. Aquest comportament és el que fa la mala interpretació del divo capritxós. Això és el que no luL de f er mai un cantant. El cantant, en el moment de signar un contracte, ha d 'establir quines són les .seves necessitats i els seus desitjos, i a;ctu.ar de manera pr~fessional. Es així com s 'han cle f er les coses. salvar la situació, no, no, a compromisos en què un cregui. Sobretot, escoltar abans la gent, el perquè i el com del que et demanen f er, i llavors estar-hi o 1W d'ocord i entrar en debat dins d'aquests termes. Però tancar-se en banda i ser obtús, tant per un cantó com p er l'altre. sinceratnent crec que és equivocat. Sempre es p ot arribar a un acord. -¿És conformista amb les circwllstàncies que es troba en un teatre, en un recital: el personal, l 'equip tècnic, el piano de què disposa , etc. , o no es conforma i exigeix unes coses detet·minades? - No, compte. Aquí del qu.e es tracta és de no exigir, però sí suggerir i demanar el que un creu, -Quan es pt·odueixen discrepàncies de manet·a de fer en Lre vostè i dü·ectors d ' escena , musicals, etc., com es solucionen? - Vos tè és del mateix pa1·er que G lenn Gould r esp ecte de les gravacions i els concerts en directe? EU va predir que si bé les primet•es e•·en la visió de futur, els concerts en directe s' extingü·ien. ~ que és important per a un mateix, sempre que estigui dintre d 'una lògica. però, i això és important, sempre abatis, i mai a l'últim moment. L'actitud d 'ctrribar mitja hora abans a lloc no hauent -Sincerament, amb el que sempre m 'he trobctt, i és l'important, és arribar a establir un diàleg. Intentar f er una sèrie de suggerències i arribar a compromisos, però no a compromisos de - Amb tots els meus respectes. però no. No, perquè cada dia, hi ha més sales de concerts i cada dia hi ha més gent que ua ais coucerts i et l'òpera. I cada dia hi ho més gravacions, també. Ambdues coses són absoltLtament compatibles. Al contrari! Com més concerts hi hagi, hi haurà més graracions i viceversa. Una altra qüestió interessant penso que és saber· si en cantar el lfnor es fa o no una estructuració mental rigid a de la música sobre rom serà la seva interpr·etació; si t${a una mena de planning : aquí faré un rallentando, aquí aquesta nota de tal o tal altt·a forma , aquesta fra se així... E videntrnent, respectant sempre les indi~acions del compositor. -No. Aqu,í crec que depèn de la mentalitat de cadascú i també de ~& possibilitats que el teu talent musical et permetin per adaptarte a cada situació. Eviclentment que hi ha una estructurct d'interpretació, per dir-ho d 'alguna manera, ja no només en un per!onatge operístic en el transcó- rrer de la primera a l'última nota, sinó també en cada cançó o lied que es pugui canteu· en un recital. Pero cada situació animica és diferent i cada vespre es canta per a un públic diferent i es tcenen sensacions i emocions diferents, i aqrLestes no es poden encotillar. Per tant, crec qu.e és important dintre d 'una estructLLra i dintre, tal com vostè diiL, de respectar el compositor, que hi hagi una elctsticitat interpretativa. Això fa que un cantant sigui diferent als altres. "1 -Dintre d' ttna sèrie de funcions d'òpera , ¿quina acostuma a ésset· la més bona: la primera , per la il·lussjó, l'última, per la maduresa assolida , totes igual...? -En el món del teatre hi ha una mica l.a creença o idea que les segones són sempre les pitjors, perquè un s 'ha relaxat des- - Ambdues coses. Pateixo quan penso en la sèrie de coses qne he Jet i 110 em satisfan perquè considero que les hauria hagut de f er d 'una altra manera. 1 gaudeixo quan sento una cosa que m "agrada. És important, que el músic i el can Utnl , concretamettt, tinguin una petita dosi de narcisisme. Alguna cosa t 'ha d 'agradar de tLL mateix! 1 això no vol dir que un no hagi de ser autocrític. Al contrari, ho ha d 'ésse1; i molt. Però alguna cosa t 'ha d 'agradar del que has f et: el.so d 'aquella, nota, aquella dinii.mica, T.a. maner(t de f er tuw frase... Llavors, el que t 'ha anat agradant s'ha d 'intentar incorpora.r-ho al màxirn possible en les pròpies interpreULcions. - ;;;¡ E -~ a é!l' ¡;¡· 132 - Està treballant rep ertori nou? -Sí. En aquests moments estic repassant l'òpera Jeru~aJem de Verdi que cantaré a l'Opera de Viena el mes de desembre amb Zubin Metha, i que ja havia f et en versió rle concert. Aquesta és la propera cosa nova que tinc. o calia p eguntar-li per l a manera de treballar les obres, perquè j a ho bavia contestat en una altra avinentesa. 4 - En quin moment artístic creu que es tt·oba? - Em trobo en un moment en què encara em produeix un extraordinari estímul i L.j,tta gran satisfacció a niveUpersonal i prof essional el fet de pujar dalt d 'un escenari. Em fa sentir feliç. Això és molt important. I són el.s altres els que han de jutjar quina és la meva situació artística. 49 MUSICALIA RETRAT ~ = = ~ 5I =o, ..., 6l" 132 -¿Tf cap projecte que no hagi pogut rcaJjtzar· encat·a, com ara un t·ècord dc rept·esentacions en un t<'alrí', un lloc on no h agi cantant mai i li agradaria fer-bo?... Suposo que no és el cas .. . (en el mateix moment dc form uJar la pregunta cm va rcsuJtar òbvia la res posta). -No, suposo que no és el cas ... Però en aquest sentit tots els artistes hem de tenir reptes. Ha d'haver-hi sempre algun projecte determinat que et .fa.ci m.o lta il·lnsió. Un repte nou és important, si no es cauria. 1ma mica en la rutina, i no hi ha pitjor enemic per a ttll artista. Les cosrs semblen fàcils des de fora per a Josep Carreras, perquè d 'ençà que va començar la seva rarrcra, tot li ha anat rodat.> Però ben cgur que també ha tingut eJs seus problemes. No em podja estar de preguntu-li quins fets considera errors en la seva vida pr·ofessionaJ i què no tornaria a fer. - Bé. Seria massa superficial i gra.tuït per part meva clonar a posteriori una visió del que faria o deixaria de fer. Crec que cada vida es marca per circumstàncies concretes i detenninades i que en cada situació també un reacciona de ma11era diferent a causa d'ttns uwtius concrets: l'entorn, la manera en què en aquell moment consideres que has de reaccionar, etc. Penso que, a més, una de les coses importants en la vida de les persones, en tots els camps, és saber aprendre dels errors comesos. Jo no canviaria res de la rneva vida, i amb això no vull dir que no consideri que hi ha coses que les hauria pogut fer millor. En els p rop et·s anys Josep Carrer as té fites operístiqes importants a l' Òpera dc Viena, el Covent Carden i la ScaJa de Milà, entre d 'altres, iïns cruc, com diu tocant fusta , tinguem la sort de tenir el Liceu una altra 'Vegada. També, és clar, té projectes de r·ecitals i concerts de gran njvell a les sales impot·tants del món i amb or·qucstres d ' alçada. P er· últim, Sr. Carreras, com es veu a si matei'X en el terreny professional? -En aquests moments sóc una persona que em considero tan extraordinàriament afortunada per la manera en què s 'han desenvolupat les coses a niveU professional e7t la meva vida, que, sincerament... Això no vol dir que tm no tingtti projectes de repertori nou, d 'ampliar la carrera db; cogràfica o de .fer coses que em produeixin LLnCL satisfacció important a nivell artístic. Però seria molt injust per part meva no estar sufuientment satisfet, perquè he estat molt afortunat. I quj pot negar-li la t·aó ... ? NOTES (1) Carrer as, Josep. Autobiografia. Cantar amb /"ànima. Edirion~ B, S.A. 1989. ·'Suposo que resulta int'vitablr que a cadascú de nosaltres, els canlanl,, se 'ns compati sobn: la marxa amb d'altre~. La veritat és que a mi no em fa gaire ¡:rñrin, ja que aleshores l'art pa•sa a M'I" uno mena de competirió esporlivu. J no deixo d e ser una com¡)("tició improrrrll'n t enfrontar peL·sones que no upu•·¡•ixrn l'una al costa l de raltJ·a i que u més ho fan en momen ts l cir cwn ah'i nc·ies difer<•nts. Vo• a set· w1n cosa així com un duel u lUHtiincies difer!'nts. Ve a st-•· unu roau uLxí I"IJtn un duel n cUstiinciu. J1 cl que semblo , Iu nostra societat nctLU.J no ~up pn~H('incli•· ci e comparacions i s upedati us. ll uUJ·icn d o d es terrar-sc mqJ•·essioos con1 "el mé~ l,'Tnn", "el més bonk" o "ri millo•·". Tanmateix, és ela•· que u quest dt·s ig i\s elel tot utòpic". Pàg. 128-129. (2) Dc Las perspectivo11 dc la grabrLción. Gould. Glenn. Escritos críticos Ed. Torner. S.A. 1989. "···•·ealirmo uquí mi predicción de que el hóhito ri c nsislir u los con_c:iertos. y de dar conciertos. como ÏD•Ji. tuc•on s~~·aJ y com_o principal oímholo drl me•·ca~1tihsmo mus1cal. estara tan ina•·tiro en el s•glo XXl como, con suerte, el , 01ra 0 1'1-istún dc Cunha: y que. debido 3 • ex linción , la música podra ofr~rr u~ ell;pericn ciu miís poderosa de la quf ahQra es posihle". Pàg. 407. (3) En aquest sentit trobo molt boni. ques les pm·aules escrites per eUmatr.U.: ·•...com a tenor, el camí que s'ba de rrcórrer és el Mgüent: cor, cervell, veu. Dit d'uJl U altra manera , és el COL" que dicta eJ que vuU cxp•·essnt·. El motor han de ~frel5 sentiments; t·es més. Després entro en joc el ceJ"Vell, que con trola el curs dels t•sd 1•• veniments; cm diu que no faci massa i que tampoc no cm quedi curt, que faci 1úxò 11 n.ui>, que uctuï d'aquesta manen•, que fs Iu que més convé i la que jo mat eLx dr~it­ jn ... Tan sols ales h01·es intervé la veu, l¡ue amb l'ajut d e la tècnica plasma ll's emocions del cor i les ordres del cen •ell. .J o r·esu miria el procés descrit amb arpwstcs simples paraules: cantar amh l'à· nimu". Ca n-er·as, Josep. Autobiografia. Cantar amb l'ànima. Edicions B, SA 1989. (4) Mathcoponlos, Helena. Brauo, Úb grunclcs tenores. haritonos y bajos dr hoy, huhlan dc su vida en el aJ."te. La música y los m1Í$icos. J a vier Vergara Editor. 1987. "¡Rúpiclo! ...B asicamente todo los pape· lc, necesitan la misma clasc de preparación: d espués de forma.ruos un conrcpto de la confonnación psicológica del per!IOnaje, llega el momento que no>otros lo5 pr·ofesionales Damamos el de "pooer el pa pel t•n la voz"', es decir, cantado a toda voz desde el principio al fin, con un acorn· paüantc aJ piano, para dcscuhrir cómo ''o con la voz dc uno. En realidad rasi el novcnla po•· cirnto de la i.oterpretncióu ~e con solida cn esta etapa, después de lo cuul (y lo llUm.ito s in VCL"güeuza ai¡,'l.Uill) escucho las gr•a bacion cs de los ¡;randes colegus, del pasado y el p•·,:sente, en busca de idcas ¡Jur·n solucionar problemns específir;o.< y par·a t•nconlnJr mú.s inspiracióu. Sin embargo, el m omento del"isivo 1¡ur detcnuinarú e l •·cstante diez por ciento de Jo i.n tcrpt·ctacióu Ucga cuondo se canto d popt>l e n e l esccna•·io por pl"imera vez con la Ot·quc~Lra f'n el foso. porc¡uc es entoncfs euando uno descuhre si dcbe cambiar algo en l'In pO) o de la respiración o en la mon; r·a en que asciendc basta las ootas ~as agudas o si debe cantar ciertos pa_•a¡es mas cen·udos o mas abicrtos. A veces 1dras qui' parecieron fantasticas en un petlueño solón de ensoyo n o funciooan eu la ~aln grande; y en música el detalle es todo. en cirrto senúdo. Si hien es claro qut> uno drhe tener un conccpto antplio ) general dr cómo cantaní el pape!, ,iemJ?re ~oy unu miríada d e cositas a descuhnr. S• >e camhia el color dc cierta paJabra aunqur sca tan poco como media cromo (un cuar· to dc mutTiz de color) esto puede alt~rar lo cxprf's ión dc toda la frase, tun sutil es el p roccao dc color y el fraseo. Pero esta clusc de inttLi ción Uega sólo cou la modurcz que trnun las funciones ni cantar tUJD pn•·te w1a y ot ra vez basta (1ue w10 seSllC0 de en cim a los f)rohle.mas técnicos y quedn lib1·e pam coocenb:arse en esle proceso dr reñna micnto. Pàgs . 94-95. , (5) Hesulta de gran i.otcr·ès, sobre 1 nd· miJ·abl e carr·Ct·a del tenor, els Uibres de Jnvíi'J" PéL"ez Sem: josé Carreras, elpl~­ cer de cantar. Ut~ retralo autobiogrójtco ( Edicioocs de N uevo Arte Tbor. Barcrlona 1988) i Pau Nad.~, La pasión de vivír (Edicroues P· Burcelona 1988). Carre:· lti1rl n·o an >U na In¡ niL\: j r. Di1 ri ~ ior }e- lle io és IÍI- 1()- TEMP ORAD A DANS A nb Ballet: Víctor Ullat:e (Espany a) 11e "\ à~ 28 i 29 d'octubre de 1995 ia. -\. Nat:s Nus Dansa (Catalun ya) A)$ l)', rr li. )t'- 11- JIO ;o- los el do m- vo el >e tal ho Iel us ue de el 20 i 21 de gener de 1996 Phoenix Dance Compan y (Gran Bretany a) 9 i 1 o de març de 1 996 Esbart: Dansair e de Rubí (Catalun ya) 13 i 14 d 'abril de 1996 Ballet: i Orques tra del Teatre Naciona l de Brno (Rep. Txeca) 4 i 5 de maig de 1996 TEMP ORAD A MÚSIC A Orques tra Filharm ònica de St:uttgar t: (Aleman ya) 19 d 'octubre de 1995 Camera ta Diagona l Wien- Barcelo na (Àustria ) 9 de novembre de 1 995 Orquest ra de Cambra de Baviera (Aleman ya) 2 1 de desembre de 1995 Jordi Reguant : i Maria Vat:sel, clavecin s (Catalun ya) 25 de gener de 1 996 ) 11 .t'S go ~ as Jaume Aragall, tenor (Catalun ya) 22 de febrer de 1 996 Virt:uos i di Praga i Cor de Cambra de Praga (Rep. Txeca) CI! 21 de març de 1996 as 'i o Ja Orquest ra Simfòni ca del Vallès (Catalun ya) '18 d 'abril de '1996 !O lO al 3)' !oe Je r- Ia d lli ]- IB :a .a lr i- ,.te i- ;, .. Orquest ra de Cambra d'Esslin gen (Aleman ya) 23 de maig de 1 996 Orfeó Català i Orquest ra Simfòni ca de Barcelo na Naciona l de Catalun ya (Catalun ya) 20 de juny de 1996 MUSI CALI A BALL E T La inn oc èn cia de cre ur e qu e Ca ta lu ny a me re ix un a da ns a pe cu lia r p e r JOAQUIM VILÀ I FOLCH rs paraules que d onen títol a aques t a rticle són del ballarí i coreògr·af Cesc Gelaber t. Són ext•·ctcs d ' una entrevis ta realitzad a per Núl"ia E scuri p ublicada a la revista Cultura, del Departa ment dc Cultur a de la Genet·al itat de Ca talunya~ el mes de maig d«> 1992 (núm . 34, pàg. 12-18) amb motiu de l'obertu ra de r Espai de Dansa i Mrísica de la General itat de Catalunyct a la ciu tat de Ba•·celon a. Encara que gail·ebé h an passat tres anys i núg des que van ser dites, reflecteixen el p ensamen t i la manera de fer d ' una bona colla de gent del país. En aqttell moment Gelabert es dolia de l a gran dificultat de fer dansa a Cataluny a; de l 'esfor ç, els sacr·ificis, la gran q uantitat d'hores que calia dedicat·-bi; però, sobretot , el co•·eògraf se sen tia decebut p el t racte que la dansa rebia de les institucions, dels polítics, d ' aquesta mal a consider ació que sempt·e ha tingut en el món cu ltural i artís tic ca talà. Q u an Núria Escur li argumen tava que, en un moment determin at de la seva vida , Gelaber t es podia havet· crucdat a ova York, el ballarícoreògra f responia : Sí, hagués L pogut i gairebé segur que ara estaria en una company ia. El que passa és que jo he esULL prou estú,pid com per voler crenre que l'art era lluitar per la diferència, perquè a cada racó del món hi hagués dansa . Jo vaig tenir la innocència de creure que Catalunya mereixia una dansa peculiar i tota la rneva carrera la vaig enfocar cap aquí. Que no es Cesc Gelobert molestin el.s qui han fet ballet clàssic perquè jo només estic pa,rlant de fa, dansct. contemporània . Cesc Gelaber· t no es refereix a " una" dansa concreta , sinó a una manera d e fer dan sa, a una mane•·a de fer que és expressi ó d ' una mane•·a d e ser i d'entendre Ja vida , a una manet·a de ballar que és la vivència - amb gest, movimen t i coreogr afia- de tot un fe t cultural . A més d ' anar cont•·a-c or ren t , els qui han seguit els camins d e la dansa a Cataluny a han anat a les palpentes, amb un gran dosi d 'intu:ició . La dansa s' ha fet a Cataluny a, no pas amb cap idea preconce buda, ni amb cap i ntenció prèvia , ni amb cap objectiu ben definit; la dansa s'ha fet , a Cataluny a, gairebé a partir de zero, amb un esforç immens d'autocr eació, de mirada endins , amb un sisè sentit que feiu eliminae tot aUò que no es volia fer o qtle no ageadava i per la sugges tió i els mir atges dels treballs de fora ( qtte venien o que anàvem a buscar). La dansa que es fa a Catalun ya es podriu escr iuee a par·tir d'uns quant noms, d e la seva influència -o provoca ció, potser estaria més ben oit- i del seu missatge: obren finestres , ensenyen paisatges, suggereixen camins. Són noms, però, que, en general, no connecte n amb la realitat del país. a mb el seu passat, amb la seva tradició . El boom de la dansa d els anys vuitanta 11 Catalun ya té el preceden t de l'esclat i la con scienciac ió del món del tea t re en els anys seixanta. Semblen , en molts moment s, que segueLxm camins paral· lels. Pe•·ò el teatre va sahet· connecta r amb la seva minsa tradició, i , tot i que mirava enfora , no perdia de vista la realitat del moment i tractava de recon s truir tot el cp1e li havia escatima t el franquisme. El teatre ha sabut mirar enrera, ha sabut furgat· en les seves pròpies arrels i ha sabut p osar les bascs d ' una nova manera de treballar que ha marcat - allò qne dèiem al principi - una manera de fer. un estil pecttliar que sap estar atent a les úl times novetats i qu<' no oblida el seu passat. ans al con· traú, l' assumeix plename nt am~ erron;, encer.· ts, possibilitats 1 impossibilitats. A la n ansa, li ba fa ltat aquest oúra r endaiTe ra . L i ha f altat In pròpia cultura , en lluernadn rom mate ronli rior refet "n Iu gada tema m'ag gain de q1 reur. nos t. que para Ket al re, l de le La Gela ben • ilc e ~üen ICu/ 1992 vista que, buse. ~&ba top rent tes 1 Aqu< re pr. nosa dició MUSICA LIA BALLET ,• 1e lS :I- ta ia la e- lC te ta ts -o i- Jl o ~[ a a a e ·I i- s a 3 a e 3 rom estava de núrar enllà. El matrix Cesc Gelabert, quan a rontinuació d e la r esposta a ntrrior ~úria Escur· li d emana si es rrf<•reix a dan sa contemporàni a "u la catalana ", respon: Sí , lligada a les m eves arrels. El ltma folklò ric és un tema que m'agradctria treballar p erqu è gairebé ningú en sap res, fora de qnatre sardanes. Perquè, a t'ture ... qui mantindrà viva la nostra trad ició ? (Recor·dem IJUe posteriorment a aquestes pua u) es Gela bet·t ha estt·cna t Kaalon Kaakott - Teatre Lliurr, 1992- i El jardiner -Mer cat deies Flor s, 1993- ). La resposta a la pregunta de Gclabcrt la dóna, d ' una manera b~u casual, Joan Font, dirccto•· dc Comediants, al número se~üen t d e la mateixa r evista (CulttLra , núm. 35. juny d e 1992, pàg. 12-20) en una entrel'iata de Bienve Moya: Suposo q11e vinc, inevitablemen t , de les bases del teatre popular: d els esbarts, dels Pastorets ... I de rop vaig trobar nn altre ref erent importantíssim en les f esles majors. I més endavant: lquests locals f eien balls, representacions . }o p enso que nosaltres sorgim d 'aquesta trarlició, d'aquest mov iment anterior, molt anterior a nosalt,res, però que s 'ha conservat. També hi veig relació amb la sittwció v iscr.ula durant el franquisme . En el moment en què et volen destruir les arrels, l 'tÍnica fórmula que tens és recolzar-te en el.s f et s comuns, buscar-los , trobar-te i discutir, i representar històries . (. . .) Aqnests locals de què parlàvem són centres motors d els moviments populars a Catalunya: els esbarts, els castellers , els g rups d e tea tre amateur, etc . Tot aquest món on la gent encara uiu i respira, i que hi deixa la p ell p er aquesta història. Entre tota aqut>sta gent q ue viu i respira, n ' hi ba una bona colla que en saben molt, d el tema folklòric, i no precisament de quatr·e sardanes. Perquè, a veure ... , ([UÍ ha mantingut viva la nostt·a tt·adició? Sot·tosament, hi havia una d ansa peculiar i que hi ha deixat la pell, p er aques ta història. Poddem escriure una llista que ens portaria enrera gairebé cent anys . I , encara més, hi ha hagut tot de gen t que no s'ha limitat a recollir i a conservar, sinó que ha volgut vim·e " de maner a contemporània" aquell llegat que tenia a les mans. I ha provat i provat. Des de zero, també. A les palpentes . Sense saber on podia arribat·, però sabent molt bé i molt clar allò que no volia, allò que no havia de ser. I aquesta gent que viu i respira tnmpoc no s'ha volb111 t qnedat· a Nova York i no s' ha dolgut de la gran dificultat dc fet· clan a cl ' arrc>l folklòrica a Catahmya; d(' l'esforç, els sact·ificis. la gran quantitat d'hores que cal ded ic:ur-hi ; però malgnll senlit·-sc derl'l)uls pel tracte que la dansa d ' arrel folklòrica 1·ebia dc Ics institucions, dels polítics, d ' aquesta mala conRidcJ·ació qnt• sempre ha tingut en el món cultttral i artístic i. rrns i tol, d c la marginació i el clar menyspt·cu que rebia dc la mateixa gt•n t q uo practietwa la dansa i Ju coreografia al pa ís ... , aquesta gent ha tirat endavant i ha com en~al a aconseguí•· unes fites que no desdiuen gens dc tots el s a ltres aspectes dr1 món cttltuntl i artístic català. Potsc•· a ra és I ' hot·a dt' valorar amb nna mica més d c jus tícia tot un món que ha estat aqui, que ha treball ut intensament, qur ha tingut la innocència de crcut·c en la dansa catalana. Sigui Cesc Gelabct·t o Joan Sena. El mes passa L ens preguntàvem si teníem m1a dansa catalana o una dansa f eta a Catalunya. Hi ha gent crue ja ha donat la seva r esposta. 1 no solam en t amb pr·opòsits, sinó amb oh•·cs. Potset· a •·u és l' hont d e comen çar a mirar-nos el món de la d a nsa amb uns altres ulls. Potser ara és l'hora d <> començar a posar sobre la taula totes les r espostes . Des dc dalt els escenaris i des de l públic. Des d e les places i d es del paper imprès . CONCUR S CONCURS Catalunya Música/ Revista Musical Catalana amb la col·laborac i6 de - JFIL~<W: CLASSICS Aquesta secció de la Revista ha estat pensada amb Ja fwalitat de cet·ca•· la partici()ació lúdica tlels nostres lectot·s. Ent1·e les persones que hagin respost correctament les preguntes que tot seguit fonnulem, serà soltej at un lot de discos compactes. PREGUNTES: 1. Qtún any Ja sopeano Victòr·ia dels Àngels va ser nomenada Doctora honoris causa per la Univt'rsitat de Barcelona? A) 1962 B ) 1976 C) 1980 D) 1987 2. La fam osa peça pianística Polka de l'equilibrista, dc Manuel Blancafort forma part d ' una suite que el pianista Ricard Viñes va donar a conèixer arn]) gran èxit a París . Quin és el seu nom? A) E l parc d 'atraccions B) Suburbis C) Cants íntims D) Jocs i danses 3 . Scarbo d e Maurice Ravel forma pa rt d ' un recull pianístic anomenat. .. A) P out· le piano B) Gasp ar·d d e Ja nuit C) Suite bet·gamasque O) Jmages 4 . Quin d ' aquests tres tenor·s va estrenar el1921l 'òpcn• Il piccolo Marat de Mascagtú? A) Ripóüto Lazaro B) Beruamino Gigli C) Miguel Fleta 5. Quin any debutà al Palau de la Música Guillermina Motta , en companyia d 'aiLres " Jutges" '? A) 1964 B ) 1965 C) 1966 O) 1967 Empleneu la butlleta inferior i en vieu-Ja a : '·Catah.w ya Música/Revista Musical Catalana" (Concurs). CI Sant Francesc de Paula , 2. 08003 Barcelona. Cal fet·-ho abans d el elia 15 de cad~1 mes. Solucions al Concurs de setembre 1 99 5. 1. B) 1929. 2. A) Belmonte . 3. O) Boston. 4 . C) Ferruccio Bussoui. 5. A) Sticky fingers. Ilan estat guanyadors del Concurs de setembre 1995: Josep Maria Grosso i Garcia (BaTcelona) .i Claudia BJoch (Barcelona). ~---------------------------- ----------------- ---------------- -------------------------------------------------- --BUTLLETA DE RESPOSTA (octubre 1 99 5) l-A) 2 -A) 3 -A) 4-A) 5 - A) 0 0 0 0 0 B) 0 8) o B)D B) B) D 0 qD qD qO q0 qO Notn i cognoms: ....................... ,...... ,., ................................................................................ ....... Edat: Adreça: . . . Telèfon: ... . ... .. ........... ............... . . . . . . . . . . . . . . . . . . . , . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . , . . . '!.. Codi postal i població: .. .... ........... ..... . .......... ........ ........ ... .... ........... ................... . SCHERZANDO ~ .-1 li !I j 1- /I 11/11 J I DISCOS ALBINIZ/ CRIITOBAL HALFftiR/ INIICOa .......... ......... MONTIALYATGI1 CoiNerto IJreve Orqutsta Sbúónica de Tenerife. R01a Torrea-Panio, piano. Dir: Victor Pablo Péres. Decca 448 069-2 D 56 536 m·r·e r·umc nt he m fe t j a esment e n aquesta secció de come ntari discogr·àfic de la magnífica labor que du a terme la Simfònica de Tenedfe, amh el seu rlirecLo r titular Víctor Pablo P ercz , en ma tè r·iu d'enregis t r·arrre nts de música d'autot·s dc la terra i dels temps mode rn s. Música que s ovint és infreqiie ut, com aquesta Rrtpsòdia d'Albéni z, obr:a dc joventut del compositot·, sobradament centenàr·ia. sobretot pe r la c ir·cum tància de la desapar·ició de la partitura oi·questral, preservada únicament en for·ma de re ducció a un segón piano. Caüa done rcorqucstrar·la. tasca que no va ésser· feta per un bon compositor s inó pet· tres separadamen t. A la vers ió de Casell a cu l afegi r les d ' E nesco i la més r·eeen t d e Cris tóbal Halffte r; aques tes darre res ofertes, am bd ues, e n el disc ara comentat. La pr·imcr·a és presumi bleme nt la menys afí a l'esper-it del comp ositor però lo que respecta més la ma te r·iulitat de la partit ura co nservada i amb una orquestració clisci·etu , noble i d 'cxcellent ofici. E n canvi, la més actual de Halffte r, una s oqH·e ne nt obr a juvenil d· e ll. és una adaptació molt més lliure que cerca un intent, a ltrament t·eeixit. dïnte rpt·e tar un Albéniz imagina1·i de mitjans del segle XX . Oh u que e ns reve la aquell Albéniz inicial que, sob r·eto L en la versió d e Halffter, esdevé sobtadament " pedrellià", en una lí11ia j a evolucionada c ap al Gerbard inicial. Aquestes dues versions e mma t·q u en el bell Conce rto Breve de Montsalvatge , no p r ecisament bt·eu en e l temps, ni esquemàtic, sino dens i de notable virtuosisme en el solista. E l rendimen t de director i orqucs ti·a és, una vegada més, extraordinari: i caldrà, per tant. fe1· èmfas i en la categoria de la pianista solis ta Rosa Ton·esP ar·do, de poderosa tècnic a i poseïdora del g~·an estil d e l 'escola singu la r de les pianis tes del país, de toc a d mirable i únic respecte de la producci ó autòctona. e J, Canovas ha tor·nal a Sl't" r·epr·esa pel din·C'lor· dc c inema Roman Polans ki , pl'r· sct·vir· dc mús ica dc fo ns al seu mm de l matl'ix nom. Si no ens fos conegut •t uc l'esme ntada ugnrpació dc cambr·a es dissolg ué e l 1987, a la mort del violo ncel·lis ta P e te r S<·hidlof, podríe m a rr·ibar· u pens ar· que Ja protlucrió conre utacla er·a l'ncant una nova ver·sió uJ)solut.umenl r·cccrrt. Fina i tol fen t ga lu d ' una inèdüu for·ço i Ull ren ovat pat e tis me. La grnt de l' Amudeus, adés d'u n refiname nt pul"is t u, an·iben aquí a semblar empeltats dc la c alidesa d ' un Sandot· Vegb. Scgur·ament , estem r n pr·csència d ' un fe nòme n sorgit del ll·actame nt de la ma triu original per a la banda cinematogràfica. A l' inle r·ès intrínsec dc la ve rsió s"afegeix el del no sempr·e re tr·obable Quart e U sCit::: , un be ll " Al legro asai"'. j .C.P. e sivitat i ~es h·oballr• que ell mateu: acabarà per adoptar. Però no e !rarta. és clar, d"una ¡,rra\ació més d' una producció tan divulgada. sinó de la poss ibilitat de cooèLxer un dels conjunts de quatre c01·des més I"ccents en el panorama intemacional ¡ que, en efecte, ha assolit un pes específic remarcab le. L'apel·latiu d' Ysaye fa inconfusible la relació ~ m b la música frnuccsu. Es, per tau t, un quartet de músics procedents Lots ells del Conser·vator·i dc París, ftmdat ell984 sotn la denourinació del qu~ fou gran violinista i cuiti· vador de la mateLxa rormació de cambra. \'an rebre consells decisius de membres dels Quartets La S alle i Amadeus. Un8 a assolir les primeres gran mencions i premis. La present producció és una obra madltra i profunda· me nt p ensada i excel·leix, sobretot, en el tractament contrapuntístic acurat que ambdues partitures CÀ;geixen. e}.C. P. ú·irt al 4 ,¡pr Jlll¡ ir una ,r•OI ,.¡ur• .oÚ·Íl" Brü~g 11111[01 1l8, u ,kl pu r1 , 111 dlIere) la fnm mm or Jlllh I mú•ir.t ¡utènt lrmw ¡ue.tr lr &mar l'lla I"un 1"111 < -lrb j¡ .Wnr La ~ Br l)n¡ur IIT('OC b•rv1 b Ïll( menr lpora ¡~rl i vc qur p !ÍQDS 11 IUilCOt irtero d<ru e j,.,pré ........... ,,. ....... ,. ••..-¡........ IIIAIIZ SGIUI&& •..W.n~...,., ~- D. 810. Qlla..._L -·~ .... ...... ...... MOZAIIII I , ,...,, ,. Qua .... I(. ..... I lC. 465 Quatuor Ysaye. DECCA 440 078-2. D.703 Amadeus Quartl:"t. Deutsche Grammophon. Digital Stereo 447 611-2 ...._ C omprèn aquest disc ú nic la versió ja clàssica de l'esmentat q ua r tet a cura d el desapa reg~tt conjunt Amadeus, després de quatre dècades de vida artística conj unta. Ve1·sió inimitable , pràcticament llegendà ria feta ell98l , que Mc. Chaml Europ I nte r·essant e nr·egistr ame nt dc dos d e ls qua r·te ts més cxperirne ntuls de Mozart entr·e els s is que for·m e n la col ·lecció d edi cada a Hayd n . Cu r·iosa fita històrica d ' un re pte e ntr·e un j ove gair·cbé omnipotent en matè r·ia mus ical que fa aques ta tr·amesa de s incen admir·ació i un patl"Ïa r·ca que, amb generositat, r econeix la genial prog~·es- rntre Jfeb I Mo•arf Ior .2 a 4 orclie...... (SI,..,.nl•• nú. . . 34140. Nollurno pera 4 o,.,ue.tre•J Orche~~tra of tbe 18th. Century, Orchestra of thr Age of Enlightenment. Frans Briiggen, director. Philips, Digital ClaBBica. 434113-2 n rep ertori capti· vador, de la mi\ de dos dels conjunts orquestrals més acredita ts e ntre els que configuren el mercat comú del món de Iu U Ue: el ~mprc •ncot !tmliCI ~Bri ud'a ·'Ai~t btaJis n•nts. l"aiiui rttom¡ l"unc~ ti•¡ues lalzbu 1ur el perlreï nne~g· 'mpa lllltncn ~'pe ~et DISCOS que ,~~L-ira .:a al rcperto!'Ï clàssic i ·acrció ~ instruments d 'època tan un 1tre • el ali olit ·caaye lCiÓ :sa. rtet tots dc ota ~u e rltiOr· /an de La >a ans •rema da- ti· de ¡IS LIS el la J osep P erandreu. ni Iompoc la d'oltr·cs de l ~eglt• X\"lll , con J os t'p Eli e~. Carles Bague r i l\arcí" antiga -ara extt>n- per ~ prime r romantic isme- i , ona de les figur·es més r.rsonals i sòlides en ~u(•l camp. riJ. (ustre Fr·ans 11u-ir holandès Brüggeo. En efecte, la •unJo11ia en do major, K. JJB, u11a mostra CBclablnl ,¡,.(pas dc l'estil salzhur·ruè! a l'estil vienès, i la ~lerosa expressivitat dc b(umosa Simfonia e11 sol menor, K. 550, co n t ra~t cn llllh l'ambient d ' inefab le m!Í>ica de societa t d ' una ¡utèntica Serena ta noc:~rna per a qua trc or·Jlleslres, combinades amh ~a la subtilitat del geni Jl\Zartià i s usceptibles t on inter·cssant tractawnt sonor, tant per part ltb intèrprets com dels d!inyers de so. La fama internacional ~ Brüggen i de la seva Orquestra del segle \VIII urenca, precisament, de b.!t'Ya pr·irncra vers ió dc bSimfonict en sol menor, mcnrcgis tnuncnt que féu !poca i ohl"Í noves pen•J"Ciivcs , pat·al·lclcs a Ics ~e propicia ren les v<•a·lioos mozartia n•:~ dc l i ua·eoncourt -el gt·an pontifcx lfterodox-, prime r amb d>eu Concenhts Musicus i !e>prés amb I'Orq ucsi ra tt-1 Coocertgcbouw i la [bamher Orchcstrn of [urope. La com pa rac ió mtre aquests dos intè r·~ famosos és in••vilallt: el }1ozart dioni íac i ~pre canviant de Harllncourt contrasta amb el 'ltnperament més clàssic k Brüggen, no pas manr3td"alè simfò nic, dc tre ts tagish·als d 'execució i dc ¡,talls agògics sorpr·e~~'nts. En s ttma , a I marge l'afinitats pct·sonals, ca I 1"!4!omanat· aquesta versió d'ones ob 1·cs emblcrnii~ues del compositor dc lal1.bua·g, sense prejudici IJllr els moza a·tians cm~dreïts pugui n cxet·cir il!lesgotablc placa· dc la '">mparació, e n un món ~meus i obert a mú lti.Jes possibilitats. e Ll uís l!i!let Casa non~s. l'orgue cie la Cateilral cie Barcelona (COifiJIOSffon catalan•, •egles XVI a JCIJC Monl!ll'rrut TorrE"nl, orgue Disc11nl · CD· E 1001 aludem, des d'aqtJes- S tes línies, la sempre excel·lent i benvinguda inic-iativa pe r melòmans i discòfils de cr·eat· lll1 segell discogt·àfic, i molt esp ecialment quan sorgeix aJ nosIn' país. Ens estem r eferint al segeU Discant, pr·omogut per· l'agència Euroconcert, ju prou coneguda per la pr·omoció tamhé a Catalunyu de dife rents cicles de conrer·ts. És un segell que s'ba pr·cscnlat, a més, amb la g¡11·an tia d'un pl"ime r cm·<·gis tntment protagonitzat per· una intèrpret del prestigi de Montserrat Ton ·en t, r·econeb'l.lda com tots sabem per les intcr·pr·etacion s esp ecialment del repertori il>èa·ic antic. I pa·ecisament aquest és e1 contingut de l'enregistrament que ara ens ocupa. Es tracta d'una selecció d'obt·es de 9 compositors catalans que van des de Pere Alberch Vila (15171582}, contemporani dels ga·ans polifonistes del t·cnaLxcment, fins al compositoa· de Tànega Ramon Corniccr (1789-1855), conegut dur·ant molt temps per haver estHt l'autor de l' ohcr·tun per a l Barber de Sevilla de Rossin:i que subs ti tui l'original el dia de l'estt·ena a Barcelona p er no haver arriba t a temps. No hl fa lta tampoc la música d ·autors del segle XV tr, com Joan Cabanilles, B crnabé o Es tracta. pe a· lunt , d"un ata·artiu i d'alguna ruanct·a antològie 't'nt nll d e compositors cata lans que ens permet ohsen ar· com, també Pn Iu rnÍI Jo.i!"ll pe r a tecla , es compro\ 11 t:l pas del gnm domini del contrapunt en e l st•glr XVI a la gnm inllu,rndu itnlhrna qtrc pati r·nn els compositors a partia· dol ~t·gl c .XVIII. Finalnwnl, ca l remnr·car nn últim utrarliu ... , ••I fet qtle l 'rau·rgisll·u nwn t hagi estat fet amb l'or·guc de la Cated r·al d c Bnr celo na , del qual s 'inclou informació tècnica en el comentari que acompanya el disc. n o r·guc constr·uït entre el 1538 i el 15 10, malgrat qne \ ' R bofl"ir i:mpor·Lants a·cfoa·mcs i rr~­ tauracio ns el 1700. el 1779, r i 1869, el 1935, i , finalment, l'últimu J"<·n litzada, e ntr·e els unys 1985 i 1994. pe•· quedar· eonvertit d'aquesta mnner·u en un or·guc a·omiintic , malgrat els seus m{•s dc J. 450 anys d ' històr·ia. Vives e OMa.nu• Mlsterlu• fSelecclit cie cant g,..ori•J Schola Gregoriana de Barcelona, Dir. Ramon Moragas Discanl • CD • E 1002 uina SOI"JH·rsa més agradable, poder· sentia· el cant pla que ac-ompanya els cèlebres versos de Sant Joan que tots havíem Ucgit Q t'n dh cr·¡,es orasion,, a partir deb lfllltl:: Guido cfArezzo 'a posat· nom a les n o tes Jt• l'escala musical... Eus n•ft•t·im u l"himm· Ut queall/ laxis qur encapçala el ¡,t•gon del~> enrr¡,.;straments rlrl t·rccnt ca·cnt segell disrogrà fic Disranl , promogut pl:'r· Euroconret·t. AqueMt st·~on onreJ;;istTanwnl t•~:!ltr dedirut en exclnsivu , c·om jn C!! dcsprt-n del lÍtnl, al c-ant gr f'goriu i proI ngon it zat vea· 11 11 grop voc·nl cid nos tre país ... , la Gt•t•got"inna de Seholu Bnr·cclo nn. ma lgr·a t que ac¡ni'SL conjunt corul va sorgir· r i 1994, r ealment som davant de Iu fusió de tlos ¡,'l·ups umb w1a major lrujt•rtòr·ia: In Cor·al dels antic-s E~colnns de Montser-rut (dirigida pt>r· .Jouquim Ga r·rigosa) i el grup de gr egona dt• c·unt r Aleneu de Sant J wt Desvern. el dircctot· del qual. Ramon Moragas. és taml1é e l din·ctot· del grup resultant. El dis!", em·egistrat a l bur·celoaú rnooCBtir de Pedrulbt's i'O<·tuba·e de 1994, també inrlou 3 a ntífo nes de In missa, un cicle de Nadal i un cide dc Setma na Santa. Lu inll•r·pre tació de la Schola Gt·cgoriana cie Bnt·ct'lona sap ma n tenir la hf'Lic!!n inher·enl al cant pla i la seva profunda i alhora sòlwiu expa·cssivitat. 1\'Iés rnJià , també r·cssalta e l dinumi;.rne i l'agilitat de la wva visió, que sovi n t aconsegueix una cea·ta vivesa rítmica i que e ns fa qualificat· hr seva concepció de Lluminosa. Una concepció potser més mediterrània? En dcftnitiva. es tracta d ' una mostra di gna de cant gregorià, sempr·e viu j ufortu nudamc nt ressorgit en els últirns an ys per a molts melòmans . És rma moatr·a r·ecomanada per a tots els aficionats al gènere i també una excusa que, més enllà de les modes cornea:·cials ja deixades una mira enrera, ens pot pet·meta·c ••ntrar o t·eta·obarnos amh la forma musical cs<·r·itu més antiga de !a cultura occidental. e j .V.B. Dl ¡;;:¡'" ¡¡;¡¡~ .... e e:· ¡;¡· 132 57 537 DISCOS sever, met·eixen ser difoses i escoltades amb plaer. Cal t·emarcar de maner·a parlicular, en aquest sentit. el magnificent Canon & Giga que clou aquest CD. e i\1. Lluïsa Cortada PACHILBIL1 Canon a Glgue. Cltam••r WOrlr• London Buroqne. Harmoniu Mnntli 9015:i9 ollann Pachclbel -més <·oneb'Ul prr· la seva obr·a per· a orgue, potser per· imüar el seu col·legu Buxtchudt.'- també va compondre música per u conjunts dc cambra i di' cr scs formacions vocal . Aquest compositor, conj untamr nl amb Buxtehude i Bohm, constituci.x l'cutor·n musical d e J . S. Bach i apona una impor·tant contl'ibució a la ll·ansició cap al barroc tar·dà. A AJernanya, en el lcr·reny ontucstral i de cambr·a, aqeusl per·íode vu seguir les ¡nHJtes donades ppr· la música italiana i francesa, p erò Ics va adaptat· i enr·iqwr amb un estil pr·opi, lwl'lnònic 1 contrapuntístic. Pachelbel, defensor de l'afinació quasi temperada, sembla voler experimentar acúsLicament amb la seva obra Musil.·ali.sche Ergiinzurrg, impresa a üremberg el 1695. Les Sonates a trio inclouen J'ús de la scordatura del violí. L'estil virtuós que el compositot· Iran met a la seva ohm per a teclat és visible en aquestes obt·es a tr·avés del preriosismc r·ítnuc i de l'exa ltació del contrapunt. H em de destacar la in ter·pr·etació lleugera i s ubtil que el conjunt Londou Bnroquc infon a aquest repcrtol'i, que inclou alb"llnes oht·es coeura manuscl'itcs. MaJgat l'esct·iptur·a dc contrapunt J Al 60 e= ... !3 =' ""' ff 132 58 538 G. TAimNI: Concerff Chiara BaMini i En rico Gatti (,;olin,;J. Ro.-1 Dil'ltiens (violoncel) Ensemhle 415. dir. Chiara Bancbini Harmonia Muodi Franl'e · HMC 901548 ontinua el d egoteig discogràfic de l 'Ensemble 415, que sola Ja direcció de Ja violinista Chiara Banchin:i , es manté fid el a la seva predilecció p er em·cgistrar· obres de compositors italians del segle XVlll (r ecor dem els enregistt·aments de la música dels genuans Samma~·tini o de Boccherini , entre d'altres ... ). Aquest cop li ha arribat eJ torn a la música del que podem qualificar LLOa de les institucions del violí a l 'Europa de meitat del segle XVlU... , Giuseppe Ta rtini (1692-1 770), que va ser capaç de donar vigència a la ja vella tt·adieió italiana del violí en un moment en què aquest país meridional començava a cedir posicions en música instrumental davant la nova empenta austr·o-alemanya. El seu pt·estigi va ser tan gt·an, fins i tot al món germànic, 4uc Leopold Mozat·t, gelós de la seva supremacia did:lctiea, va copiat· alguns fragments del tractat de violí del virtuós italià per· incloure'ls a Ja seva Vio- C linscltule publicada l'any 1756. Però, ja el 1739, Char·les dc Brosses (president del parlament dc Bor·gonya) drfinia Ta t·tini com •· ... el pr·imcr violí d ' h à liu". Anys després els seus contcmpot·anis el van nome nar· en més d ' una ocasió "Mestre de les nacions". L' enr('gistt·a ment que ens ocupa, fet el dc$embre dc L994, ens mostr·u una bona punonhnic:u concertística tar·Liniana. Es tracta d ·u nu selecció de 5 concer·ts en qur sembla haver r rgit el rt·iter·i dc bellesa de les partitures incloses per sobr e d 'a ltres. de tipus monogràfic o històt·ic. Dit d 'unu altra manera, som da vant de 5 preciositats de la sevu pt·oducció (escolteu com a moslru el '·Grave" del Concert per a violon ceQ, que incorporen, a més. el fet de tractar·-se d 'obt·es poc usuals. Al costa l dc dos Concerts per a violí {en la menor· i sol major) hi ha un antològic i ja esmentat Concert per a violo11cel en re major i dos Concerti Grossi (núm. 3 en do major i m'lm. 5 en mi m e11or), que dc fet són dues dc les 12 tt·anscripcions que el seu deixeble, i el ' alguna manera successor, Giulio Meneghini, va fer a pa rtir· d'unes Sonates per a violí i corr tin u de Tat·Lini. La intet·prctació sc' ns pr·esenta en la Unia dc di namisme i expr·essivitat habituals en r .Ensrmblc 415, que aquest cop compta amb la col·la boració solísticu de dos experts de la interpretació històrica: el violini ta E ndco Gatli i e1 cel/ista Jloc-1 Diclticns. És r·emarcable l'areent que aquests intèrpt·ets han posal fi l' hor·a de r essaltar tots els trets estètics pr·opis de l'expressivita t "galant" que imlmcix la músieu d 'aquest verilaule representant del prc'rlassicisme italià. Fm·ts dc sentir versions a càrr·ec dc grups italians de vàlua dubtosu, s'agraeix una proposin amb cara i nUs com aquesta. e]. V.B. ... , ,..,.,... Cants lle l'esperit Mercè Torrents i Maria D. Laf6tt" PIC.-\.P CD 80 OOli-02 M ercè Tol'l·ents: ve· terana pianista i compositora d'una sensibilitat desperta .i ver· sàtil , capaç d'extreure d 'tm poema el ger·mcn musical del seu Íllterior. Dolors Laffiue: des que va rebre el premi revelació, l'an y 1968, ha editat nou discos, s'ha endinsat al món del teatt·e i ha csdrvingut una de les personalitats musicals més sòlide. i identificables de la cançó. Estimats poetes és un recull de vint cançons. a partir de poemes de Mi· quel Martí Pol, J oan )la· ragall, Salvador Espriu, J acint Verdaguer. J. \'. Foi:", P er e rv. Josep Carner, Salvat-Papasseit i Mer cè Corretja i Tor· rents. Diem ''cançons", tot i que és l'esperit del poema el que sobresurt pet· damunt del fet musi· cal. E l resultat són peccs ser enes d'lma gr an tt·anspa r ència i musicalitat, seguint el ritme de Ics pulpitacions del poema. Un únic retret: a vegades persisteix un to interpretatiu massa homogeni que igua· la poemes d'esperit ben diferent. Per exemple. la introducció pianística a "Mar de Sirena" és d'una vitalitat que hauríem ,·ol· gut escoltar en altres peces. Al nostre entendre, l'expressivitat musical -so· bretot vocal- singularitza poc els poemes. ~et d'al· guns casos com "Es quan dormo que hi veig clar'' o "Cançó de la mica mica". Manca un r egistre ex')lres· s]u més divet·s. La veu de Laffittr fn . I entenedors els poemes 1 e piano de Mercè Torrer.tls dibuixa fràgils JDelodJrS amb enginy j sentiment. Un CD per escoltar-lo, Urgir-Jo i gaudir-ne. • David Picó S. OVI 'lllllòg ¡."mCuht ~lot\' ,)Jpln. ~r r~¡n l, '>Ü: 1Im I~ •ur Lcon SlÀlli Ílrunru ~~-~ s . l't )',¡¡, 2; ~ ,.taon :bt~ Le ~ e <AD.>lú: ....__ ~ES. Div. 1 .Qll Ros ~ILC".c: ve- la i una verurc nen quo ela- ilal 1sa1 ¡de- Edmon Colomer, din-ctor , - 111ncz, t/(1/a i dirr:c:tor aoo, t1olf •nales i ;ó. }fi- Diss. 4 \In- Diu. 5 d u, r ;2p5Ò<ha rom;tne:.;J nlim 2, op. I I · Çóncen per 3 \!Oli o orq num I, op. scp ~ili "or· •s',, del ~~ · ~p!«lla mm.onc;,a núm. I, op. l I per a \loli i orq núm. 2 · 'finre" Oiss. 11 ur! nsi:ces .DB· :at, Ja l- Un •er- Jtiu ua· Jen la a ~ Diu. 12 b: Vdlanesca Concert per:< pi:ono i orqu~Mr.t m~.op. 21 Simfon);) núm 7, op. iO ~.17 Dlss. 18 Diu. 19 ,_. Brotol\5, tb rr:c:tor ~nardo Gdber, pla11o lo:zs.m.1ge: Sonile¡tJS àlann: (. nccn per a poJno I orqut:'>tra, Diss. 13 Diu. 14 TJcalkovskl: Caprici oulià, op. ~ Schtrrin: &rtC~:n per a con1rabaíx i orqut!Stra P:lganinl: FanlaSL' -~lobè.· Rcspighl: Pins dc Roma Diss. 20 Diu. 21 Frani-Paul Occker, difi!Ctor ]ordi Vllaprlnyó, plano Schubert: Ro;nmunda. Obenura T:werna: i\u¡¡llrh, per a plano orq. (e 1rena) Bmckncn Simfonia núm. 4 Div. 26 Di5s. 27 Fran7.-Paul Dccker, dir!!Cior Atberl AucneUe, pimto Cor.tl Càrmlna (Cor col·laixlrmlor t(e I 'OBC) ·Ct!lll<'nari Ronen Gerhard· • Pnnlemps ~ l!omt.'O oJuh<"W Obcnur• • ldl>i1 ~ Koen.ig, din-clor tzn ~ Lt:o. Btchcs. Suu., 'al- ~o "' esfn el 1tS ies nt. le- ;id Diss. 9 Diu. 10 Doblt'~ varfaclon' ¡x·r :t orquc,lr.l (e,trena) Beelboven: Conctn pt•r :t plano 1 orquc,tr• núm. l op. 15 Franck: Sunfonoa en re llll'nor Charles: Diss. 16 Diu. 17 Ubor l'esek, dfl'l!ctor llarry Douglas, pitmu Brubms: Oherlur:• Ac.odèmlca, ur. IlO Bcclbovcn: Conccfl ptr n piano o on¡ue"~J. núm. 2, op. 19 Dvorak: Slmfonl.t mim 6, op. 60 FEBRER Rachmanlnov: Con<.:rt p.:r a ptJno o orqUt.-,.u-J nlim 3. op. 30 Sbostakòvitx: 1-unfonu num. 11 , op 10.~. ·L'an¡ 1905- Div. 9 Oiss. 10 Diu. 11 Diss. 23 Diu. 26 Div. 16 ilnl: Cl!nçen per a ~xt)fon o ()rt¡uc..ar:J ._5kh S mfoniJ núm. ·I, op. 6-1 ~ !~MBDi~~ Oiss. 17 Diu. 18 Cbristian Z.'lcharias, pitmo Mo7.art: Cpnccn per J piJno i orquestr.J núm. Diss. 30 Diu. 31 Br:úuns: Serenll.l mim I, op. li Goldm.ark: Cork:cn p.:r J vioh I <>rq , op 211 Liszt: ~lephi>to \\all/ Bcrliot: :.tJ~J hon¡;.orcl>.t L.t t"<•nd~1nn.rci6 dc F•u" 20, K 66 M:thler: Somfoni:t núm. 1 Diu. 3 Ros Marbii, dln_'Ciot li. Còlom, pia 11o ~~'" Concert per" plano I Or<IUI!blt:o "'"'~.op 58 ~~ Simfonia num. ,;, op. 55 Di5s. 24 Diu. 25 Anlonl Rt>S Marbà, t/(rr!t;tor S!Ct>hcn Kovacevlch, pimw Diss. 27 Diss. 28 Wagner: Rocnn Obenura Mcndclssohn: Concen per a 'iolí i Or<lu"'tra, op 61 Sho~rakòvllx: ~unfnnil nüm. 6, op. S.:\ MAIG Diss. 4 Diu. 5 frnll7.-Paul Oeckcr, directcJr ldn tlncndcl, ttfolí Klengcl: liymnus p~r a 12 violoncel> Cervell(>: Un canl a Pnu Casa l' Casal!.: Sart.l:ma per :o orquestro dc violoncel$ Orinen: Concert per :o violí i orq., op. IS Strau''' Aoxo pJril Z;trathu,LrJ, ()p. 30 Div. 10 Franz·Paul O<.'Ckcr, tltnoctur C:atherine Cho, t1oll Elinhu lnbal, tlirt"Ctor Div. 26 Vladlmir Fedosseiev, difl'<'Jor AlybS3 Parle, no/i Diss. 11 Diu. 12 Franz-J':tul Decker, director Jou<¡ uin Ac búc.•rro, pia/lo f l'remi ,I/mut CmtnLI 199-IJ Div. 29 Str:luss: Macbc.•th op. 23 Str:luss: S10úom:o Alpina op. (>! Stravinsky: Pukondl.t. ~ultc Dc:bu~'Y' lhcriJ Mom poU! Conc melodie.' de P.tul Valcry Stra\•ln.~ky: L'ucdi dc foc Diu. 24 Eliahu lnbal, d•rtV:tor ~ 25 llrne.\1 Mnrtinc7. b.qulet"do, tlfnoctor Maria Lluïsa Muntada, soprrwo Div. 3 Div. 15 Franz-P:lul Occkcr, dm.'Cthr Svi:nosL•v Ups, pw11o Borill, sa.\vfou .an Div. 8 Ronald Zollman, dtrrctor Rnfacl Oro:tco, p11111o Gerhard: ~<1'f~C> de Barcelona Gcrhnrd: Conccn per a piano i cordes Gerhard: SL~ c:111ÇOI15 popul:us cat:tl:tn.:5 Gerhnrd: S~n:bna núm. I Gerllard: l'ah• naL~ença dcl Rel En Jawne ~e,.¡ ma •ol·e.s. es- i GENER Dvonik: Orello. ObcnurJ op. 93 Dvonik: Conc~n pt•r :t 'oulnn<d 1 orque,trJ op. 10-1 Dvonik: Stmfom.l num 9, op 9S, -'iou ~lón· fran¿-P:lul Dttker, dtrw:tor G:try Karr, coutmbtri-c ;, a Diu. 3 Vladimlr v,dek, dln.'t:ltJr lluís Oarct, t'io/cmcl!l or.. 12 un Diss. 2 Fal)a: ~lomènajes l't.'<! reU: El c1n1 dc la mumar\)'3 (csuena l Stravinsky: L.~ Consagració de h Primav~r:t Schumann: Obenuro. Scherzo i Fm;~lc, op 'iZ Beetho•·en: Concèn pèr a po•no o orquc'lnl núm. 3. op. r Wagner: l'Or dd Rhin EntradJ del' di:u' al \\ alh2lll Wagner: St¡;fricd· Remors del l>o>c Wagner: l'I c:.p•·e,pre del< d.!u~. ViJIAc: de So¡;fricd pel Rhio ~l:trx3 fúnebre Div. 17 Diss. 18 Diu. 19 J..awrence Fostcr, direcrur Rudolf Oucltbindcr, plmto ABRIL Diss. 13 Diu. 14 Edmon Colomer, tlitwlur Swln¡¡le Slngcrs Bet!Lhoven: SirnfoniJ num. -, op. 92 Sedo: Slmfono;t ncclhoven: Concc:n per 3 pi~ no i orquCsUJ núm. S, op. 73 Rnvcl: Ha(ll>òdln Espanyoh• Rnvcl: Pavana per l una infitmo~ difuniJ Ruve t: .\ lhomçb del¡¡radoSQ Ravel: Bolero Ara pots comprar totes les entrades des de casa Quan vulguis anar al Palau, truca al TEL-ENTRADES. Un servei gratuït de Caixa de Catalunya que és a la teva disposició les 24 hores del dia. Aixf podràs comprar les teves entrades quan vulguis, des de casa, i amb qualsevol targeta. Còmodament i sense fer cues. I només hauràs de recollir-les a la taquilla el dia del concert. Així de fàcil i ràpid. Un servei de Caixa de Catalunya per als seus clients i per als qui encara no ho són.