Revista Musical Catalana. Núm. 133 Novembre 1995
Editorial: Blanc i negre dels macroconcerts / PANORAMA Solemne posada de la primera pedra del Teatre del Liceu. Jaume Comellas / Stage '95 de la Fundació la Caixa. El compromís pedagògic musical des del compromís social. RRMC / Àngel Òdena. El Fígaro de Sabadell. Mònica Montoriol / Mikrokosmos: Vocacions frustrades. Pere Artís / Tangents: Rosa Mateu. Jordi Maluquer / Joan Magriñà. Un record indeleble. Xavier Montsalvatge / La pretemporada de l'OBC. Xavier Casanovas-Danés / XI Festival d'Alacant. Consolidació i qualitat com a notes destacades. José Guerrero Martín / TEMA La imatge de la indústria del disc català / Indústria discogràfica: de la petita empresa a les multinacionals. Teresa Martínez / Intèrprets i compositors: una lluita molt dura. Teresa Martínez i Mònica Montoriol / Botigues de música: només Casals, Albéniz, Granados... Mònica Montoriol / MUSICALIA Joaquín Rodrigo parla de la seva obra. Helena Bayo / Cinquanta anys del primer disc de Be-bop. Albert Suñé / Torna el Festival de Música del segle XX. Jaume Comellas / Música mediterrània a l'OBC. F. Taverna-Bech / Guillermina Coll a la Fira de Tàrrega / SCHERZANDO Cesc / CONCURS / DISCOS La Mà de Guido crea el seu propi segell discogràfic. Mònica Montoriol / René Jacobs afronta l'Orfeó de Monteverdi. Lluís Millet
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
DISCOGUFIA CATALANA .."'"' • ~ UN NEGOCI POBRE JOAQUÍN RODRIGO PARLA DE LASEVAOBRA ~ ~ BARCELONA Muntaner, 300, Xanfrà Laforla Tel. 200 81 00 BARBERÀ DEL VALLÈS BARICENTRO ·Tel. 718 97 51 MADRID Hermosilla, 75, Esq. Gral. PardiñaS Tel. 435 89 89 MADRID-2 LA VAGUADA- Tel. 730 48 82 SUMARI revista musieal eatalana EDITORIAL PANORAMA TEMA •o o •• •• •• 8/um· i 111'/{t'l' cif•ls mtll-rocont·erts Solt•um<• ¡msurlu rlt• la priuwru pedra rlt•l TNr1n• ¡/¡t/ U cell p e rJ.C.C. S taw •'95 dc lo Fuudtrf'i6 " lct Cai~w ". El compr·omfx p¡>rfugò¡:rit· musico/ de.~ df'l comprom{s siJI·ial perRRMC '' "gr/ Òdt•tltl . m Fi¡;HI'I) de Sobude/1 pe r Mònica Montoriol Milrrolro~ m o~: I oraciorrs Jru.~ trmles p e r Pe re Artís l<os11 Mo1<•11 per Jordi Maluque r Taiii{!'IIIS: ) mm Magririii. U11 record indeleble p er Xavie r Montsalvatge l.n prplf•mpor·udu de I'OIIC pe r X. Casanova s-Dané s ,\ I Ft•stit>ul d 'A laca nt. Cow¡o/idadó i qualilllt rom 11 IIOI I's dt•.~ltn•trd!'s per José Gue rre ra Martin l.rt imcLI¡fl' de Iu i11drí.s tria ell•/ disc cataUt lud rístriu clicSt'og r·àflco: dc lct p etita empr('Sa u les multirwciorrol.• per Teresa Martinez l11 ti-rpr1'1 .~ i t•om¡Jositurs: twa lluita molt dura per T. Martínez iM. Montoriol MUSICALIA , ....., .. aotlrlt • SCHERZANDO CONCURS DISCOS •• •• •• •• • Hatig ut•s dl' música : rromés Casal.s, Albé11iz, Crurwtlos ... pe r Mònica Montoriol Jouquí11 Hodrigo parla de ht .•eutJ. obrct per Hele na Bayo Cim¡utmtu a~ty.• dei¡Jrimer disc de Be-lwp p e r Albert Suñé Tornet pf Pe.,tiva l de il1rl.sica del egfe XX perJ.C. Músirtt m pcfiterrii nia o l'OBC pe rF.Tave rna-Bech ettillermÏIICI Coll IL lo Fira cie T iirrega per Joaquim Vilà i Folch per Cesc /,(1 Mel tJ,, Cuido creo el seu propi segell cliscogriijic per Mònica Montoriol n,,,¡. j(lcO II.S afn:mw L'Q¡·f¡•o de Mooteuerdi per Lluís Millet CASTELL DE PERALADA 15 DE JULIOL- 19 D ' AGOST 1995 . ,.,. A dis Presentada por: I Es ~~ en I '-"''-"' FOMENTO DE tos CONSTRUCCIONES Y CONTRATAS, S.A. Con el co-patrocinio de: 0000 en• i\ a qu eió me se' sa. LA VANGUARDIA Auó1 CasiQos de Catalunya CO! CASTJ~LL me da CAVhS I V I NS ne¡ ~ P _ E~LADA fac El COl Productos oficiales: ~ ó_oleKt ... qu nü r51Joflo!llfi;¡~ GOLD SEAL au Con el apoyo de: R11i WL!J Generalitat de Catalunya Departament de Cultura Departament de Comerç, Consum I Turisme ha ••••• ~ ..,... Dipu~ació 5 ~ de Girona 1111 Catalunya lit: eonoorcl dePromO<:Ió'T\Jrfauca Ajuntament de Peralada A. lla ¡Nuestro agradecimiento a todos ellos! aq I EDITORIAL a proliferació dels macro -per què no emprar el terme mega?- concerts dedicats específicament a la música clàssica mostra una tendència molt clara que dia a dia apareix amb més protagonisme en l'àmbit 1nusical internacional. A r edós d ' intèrprets d ' una projeció pública especialment poderosa s'escampen arreu propostes que acullen masses d 'espectadors fms ara només pròpies de contextos musicals formalment molt distants del que ens ocupa, o bé de manifestacions esportives. És evident que el món de la música ha entrat de forma decidida en una dinàmica ·'industrial" molt exacta . I aquí, el terme al·ludit entre cometes, cal entendre'] en un significat que comprèn ingredients tan inequívocs com: logístiques aparatoses, capacitat de projecció pública molt acusada, moviments financers de gran envergadura, organització complexa, etcètera . Naturalment, tota línia d'actuació necessita el suport d'un substt·at " ideològic " que el justifiqui. En aquest cas això respon a la idea de democratització, divulgació, deselitització ... del fet musical. Arguments sens dubte valuosos intrínsecament però que, en tot cas, segons com siguin emprats, poden perdre molta de la eva significació i, per tant, validesa. Perquè, en definitiva , al costat d 'ells hi ha una realitat, absolutament contrastada, que és la del negoci, en termes estrictament pecuniaris , que mouen aquests esd eveniments; factor, aquest sí, fonamental, sense el qual amb tota seguretat no es produirien. El contra-corrent crític que ha generat aquesta línia d'actuació és tan inevitable com al mateix temps fràgil. Oposar-se a aquesta línia que anunciem -compte, no que denunciem- des de la fe absoluta en la realitat existent i assumida per se, significa oblidar que aquesta realitat és filla d'un procés evolutiu que ha tingut la seva base en elements com els que hem apuntat abans -democratització, deselitització . .. Entre el concert reservat a minories aristocràtiques que es desenrotllava en àmhits estrictament selectius i el concert de què gaudim habitualment en auditoris públics que acullen masses notables d'espectadors indiscriminats, hi ha un procés marcat per una línia inequívoca que cal no oblidar, a I ' hora d ' analitzar el tema que ens ocupa . A la fi, com acostuma a succeir, es fa difícil arribar a conclusions massa tallants i excloents . Una vegada més hom intueix que potser allò més important no és el ''què'' sinó el ''com'' de les coses i que, més que no tancar-se davant de realitats potser irreversibles, allò que cal és conduir-les vers objectius intrínsecament vàlids . Aquesta pot ser l'exigència plausible, i també realista, en aquest moment. Blanc i negre de s 1 macroc oncerts ' f -11: 133 5 54.S PANORAMA Solemne posada de la primera pedra del Teatre del Liceu per J.C.C. l passa t 15 de setembre el Teatre del Liceu va vim·c un moment d ' una elevada significació històrica a1nh l' acte de col·locació de la pr·imera pedr·a de la seva reconstrucció. Amb un doble vessant - institucional i ar·tístic-, aquest acte va tenir una dignitat i una grandesa d 'acord amb la seva u·ansceodència i significació. P el que fa al primer aspecte, es van produir les intervencions dels màxims responsables executius - J oaquim Maria de Nadal, que acabava el seu torn , i Joan Rigol , que en recollia el r elleu-, i dels caps de les institucions públiques que han assumit la responsabilitat del futw· d el teatre d 'òpcr·a barceloní: Manuel Royes, president de la Diputació de Bar·celona; Pasqual Maragall, alcalde d e Barcelona ; Carme Alborch , ministra de Cultura , i Jot·di Pujol, president de la Generalitat de Catalunya. Els seus parlaments van situar d e manera molt definida la persp ecti va i els horitzons particular s d c cad ascuna d 'aquestes institucions respecte d el Liceu. Així, Maragall va insistir en la dimensió barcelonina d el Liceu, la ministra de Cultura va situar el teatre barceloní en el conjunt d ' un projecte operístic estatal que s'està perftlant, i fins i tot va anunciar Ja fi de les obres del Teatro Real de Madrid, mentre que J ordi Pujol establia els lligams caractuals de la història i de la realitat del Liceu en el tarannà i en l'empremta del pais. La parcel·la artistica es va centrar en l'estrena de la breu cantata titulada Càntic a un símbol perdurable, composta per Antoni Ros-Marbà sobre un E 6 546 P-oràmlca del conlunt de la cerlm•nla de col•locacló cie la primera pedra del Teatre del Liceu recull de textos de Salvador Espriu , Josep Carner·, Màrius Torres, Carles Riba i Pere Qu11rt. L'obra, de característicrues idònies per a l'esdeveniment , va ser· interpretada pel Cor· i per l'Orquestra d el Gran Teatre del Liceu sota la direcció del mateix Antoni Ros-Marbà. La partitura va ser introduïda dins Ja primera pedra , la qual posterior- ment va ser col·locada solemnement per les autoritats esmentades. Una ambientació plàstica alhora austet·a i imposant va arrodonir la grandesa d' aquest acte, ' " punt cle partida d'un "despres. de la història del Teatre del LJ· ceu, la qual, de fet, es va co· mençar a perfilar l'endemà mateix del dia de l'incendi. mn- PANO RAMA La litúr gia com a exp ress ió 'acte de col·locac ió d e la primera pedra dc la 1·econstrucció del Gran Teatre del Liceu va tenir tm fort compone nt litúrgic. Oiria més, un deliberat component littirgic, si "limrgia" "ol dir fot•ma d e cerimonia l religiós i, per extensió, també significa forma d 'exterioritzac ió d ' una fe (dc la t¡ue sigtú; la fe t¡ne no es manifesta, que no es fa evident, o uo existeix o és w1a fe pobra). I eu aquest sentit, el cel'imouial que eus ocupa va resultar d'll11a grau eloqüència. Un hom hi va trobar a faltar w1 múrim de protagonisme de l'antiga propietat , i per extensió de la societat civil que no sols fot·rna pru·t de la història d el teatre, sinó L Jl- o- a- a tnt món d e transct•nd èudu inexp1·ess ablc. A partir d 'uquest moment tinh· i exf•cpcio nal d e In col·locac ió dc Iu "'pedr·a símbol", la littít·gia ccfl (•ix el JutA a l'ucció. La fc assoleix nnn altr·a ma:nt•t·u d e nuuúfestn rse. AmhduN! són mnue r·cs ahsolntnu wut imrn·cs(•i ndiblt•s i , e n r c alitul, car<'!! d ' m10 m a teixa moneda. Lt·R cstt·uctur t's d ' oln·a, Ics lotws d e c intent que a pm·tit· d ' m·u s'instnl·li n u l'es¡uti, m éH ohm·t, m és nmpli i gcuer·ós que mai, són també cxpi'CSsió d e fc, cu nna dc Ics reulitats cultural¡; m és idc utificndot·cs i mt-s ü·rc mmciubJcs d el r>nís. Aquest és el significat més cHsencial i g4•nuí d4' l'a('lc d el passat l!l de 8Ctembre. e j.C.C. PAlAU~~-: I !-·110 0 V TEMPORADA DE CONCERTS 1995-96 Palau de la Música Catalan a 4 NOVEMB RE'95 dissabte, 22 b ACADEMY OF ST. MAR1'1N-1N-TIIE-F IELDS. PEPE ROMERO , guitatTa. l l NOVEMB RE'95 dissabte, 22 h CAROL VANESS, soprano WARREN ]ONES, piano 26 NOVEMB RE' 95 diwnenge , 21 h Dir.: KENNET H SJLLITO. Mozart, Rodrigo, Bartók, Mcndelsso hn. Rossini , Beethoven , Mozart, Stl·auss. KlBBUTZ CHAMBER ORCllESTRA. COR DE CAMBRA DEL PMC (patrocina t peL· Fundació Caixu de Calalwtya) Dir.: DORON SALOMO N Prokofiev, Haydn , Moza rt. ·o- :e, s" que ha de formar· part del seu futur·, com es va ntanifestar també en nJguns del ~; pat·lamen ts prouw1ci ats dl's d ' instàncies iustitncio nals. Emrúg d c l'espai oval que forma el perfil encant d efinit del fons d e les graderies i situats com estàvem els prt'sents a l' {u·ea de l'cscenm· i, amb el cel absolutam ent obert i esbatanat , s'accentuava molt vivament el caràc ter emotiu de l'esd eveniment. A<¡nelles runes tan evidents, llm palpahlcs , tan a l'abast de la mà, donaven nl Teatre d el Liceu una altra dimensió i l'ageganlien d'una manera útdefiuibl e. El llast d ' ll11 esdeveUÍUlent histò1·ic tan excepcion al es convertiu en ÍUlatge gairehé ú·t·eal i gr·andiosa i com p ertanyent Pròxims con certs: ALÍCIA DE LARROCfiA, piano. SoiN·, Gt·anados , Schumann . (22 de desembre , 21 h). EUGENE TSTOMIN, piano. (22 de geMr' 96, 21 h). 7 517 PANO RAM A ST AG E'9 5 DE LA FU ND AC IÓ 11 LA CA IXA '' El co m pr om ís pe da gò gi c m us ica l de s de l co m pr om ís so cia l dt p< a m d( vi p m S( Ul te CE aJ per RRMC et a setena edició del Stag<" musical que organitz a el Set·vei de Música de la Fundaci ó "la Caixa" tingué lloc entre els dies 10 i 23 dc juliol a la •·esidència escolar Belllloc d e la Roca del Vallès . Enguany el Stage ha incot·pon ll la partidpació dc joves músics de 12 a 16 anys i professo rs i mestres dc músira entre els alunmes . Així, el Stage estava clividit en quatre apartats bàsics: el Curs Europeu de Música de Cambra (en la seva setena edició), sota la direcció tu·tí:stica d'Eric Ilollis; el CUJ·s per a Mestres i P•·ofesso r·s de Música, sota la •·esponsa bilital a•·ustica de Carles Riet·a; el Curs per a Joves Instrum entistes, ro01·dinat per Salvador Brotons; i com a novetat també les primeres Jornades P edagògiq ues. coot·dinades per Delfí Colomé. Pel que fa a pt·ofesso rat, sc n'encarr egaven els membres del quartet Endellion i d el quintet Morague , el trio Solar·e, Boris Bcrman , Timothy Boulton , Josep Guallar, Jessc Levine, Andrew Marrine r·, tècnics de gravació de la company ia discogràf ica Opus I l 1, Pawel Rouha , Charles Tuunell , Anna Baget , Ellioll Ward Chcney, Salvador BL'otons, Frederic Giberga, Anna Alegr·e, Carles lliera i Eric Rollis. El Stage es completà amb un cicle d(' t•on certs, a càr1·ec dels t•·cs grups de cambra del Curs Europeu dc Música de Camb•·a i de diversos L 8 518 P• 111 L d· dl h. m Q a a, ri n; l'. k !( tr El pianista rus Boris Berman Interpret a Scott .loplln en una actuacl6 improvis ada al bar l'última nit del Stage professo r · participa nts, al Cercle Cultural qne la Fundació té a la ciutat de Gt·anolle•·s, molt a pr·op de la seu del Stagt>. Dut·ant la coovivèn ciu tots aquells dies, els gaireb ~ 200 impHcats al Stage van fer de la música la seva protugon ista indiscutible en un marc que convida a teni•·-la constant ment present. Nosaltre s vam passar un cüa amb ells i aquest és el resultat. La fonna ció per als qui ensen yen músic a És Inig matí i comen cem a fer tomb p<•r les instal·lac ions del Stuge de la mà d ' Ignasi Miró, el noStl'C amfitriÓ. J.-l em anwat a l' à•·ea oo té lloc el Curs per a Mt'Stres i Professo1·s de Música. m1 Entt·em a la classe que imparteix el per cussionis ta Frctleric Giberga. Tr·etze alumnes percussionen dife•·ents instrume nts i el que sembla a simple vista um.1 festa africana amb molta "marxa" , és un exercici d ' improvisació hasat en el concepte de ritme binari i tet·ciari. Seguidament entrem a ]' aula on Ca d es Riera, director del Conserv atori Josep M. Ruera de Granolle rs, assessor musical de la Fund<teió "la Caixa" i director artístic d'aquest Clll'S, explica al seu auclitori com presentar una obra musical als escola•·s. Amb aquesta finalitat s'hi escolta una obra dl' Pm·cell que captiva els també tretze alumnes-professors. Riera els explica el seu contingut , el timb1·e de l'aco1·~ , l'obstina ció de les notes, el srntJt é: el el li lt ti e d p n r. b d s n e q q e q ¡. s • lt ix 11'- :n te :a 5s a •r a :i- l' o a PANORA MA de l'humor que respü·a la peça ... , perquè s'ha d 'aprendre a escoltar música des de la primera audició, els diu. Moments ho pot fer una Fundació com aquesta. - Quina línia pedagògica se després encetem una p etita entrevista a Carles Riera. -Aquest Curs per a Mestres i Professors de Música, quines mancances i n ecessitats pt·etén suplir? Perquè deuen haver-hi una sèrie de mancances en el terreny dc l'ensenyament musical que es deuen haver accentuat amb l'aplicació de la LOGSE; és cert? -Sí. A hores d'ara tenim dos -Utilitzar la major part d'aportacions dels gran.s personatges de la pedagogia , com Dalcroze, Kocl6ly, Orff... - l.a llista seria molt llarga- perc¡uè sigui una línia molt oberta. Es t1 dir. que els professors que han vingut a impartir classes puguin aportar una visió nl màxim d'oberta, j1exible i tolerant perquè els professors i mestres que reben les classes puguin tenir també tma mentalitat al mà.xim. d 'oberta, j1.exible i. tolerant., i utilitzar les aportacions d 'aquests g ran pedagogs segons les seves necessitats, però sense cap mena de sectaritzaci6. problemes greus en l'ensenyament de la música al nostre país. L'un és que la falta de tradició democràtica, i per tant cultural, durant tants anys, va fer que no hi hagués música a l'escola, o molt poca, fin.s fa pocs anys. Quan aquesta mancança s 'ha anat solucionant, ha coincidit amb un moment de baixa escolaritat, cosa que ha provocat que a més de formar professors per a l'ensenyament musical, s 'hagin hagut de reciclar per a aquesta tasca professors provinents d'altres matèries. L'altre problema és que la LOGSE signiflCa canvi d'estructures, de programes, que els continguts ja no seran l'objectiu fonamental, sinó qu.e serà una relació del nen amb els contingut.s. 1 això ha implicat que la confusió sigui important, a causa d'haver-se trobat aquests dos problemes pràcticament en el mateix període de temps. l erJCara podem afegir-hi un tercer problemfJ., que afectaria més l'àmbit de les escoles de música i conservatoris, i és qtte s'està parlant de la creacié d'un n{)u con.servatori superior de música, cosa que significa que moltes evolucions estan aturades perquè no se sap què passar·à. Per tant, creiem. que paga la. pena muntar un curs en el qual es puguin donar unes quantes respostes, normalment procedents d'Europa , a. aquestes situacions de cara a. enfilar l'aguUa i ajudar en la mesura que segueix en el Cw·s? -Els resultats que els alumnes oblÍ.nnau:in del Cu1·s es cons tatm·an immediatamen t, o a llarg termini, en els seus alumnes? - Hi het una micet de tot. No es volen donar· receptes, però sí que hi ha idees per treballar-Les immediatament. Però l'objectiu és a rnig i llarg termini. Es tracta d'obrir una finestra que els permeti veure un camp diferenI on el moviment és molt important, la composició i la improvisació, la. creativitat... Saber escoltar és molt important. Així, aquest Curs per a Mestres i Professors de Música té sis especialitats ~e les quals els participants han hagut d 'escollir quatt·e-: audjció; música i moviment; pet·cussió, infot·màtica , pedagogia dels instnunents de corda , i p edagogia òels instruments de vent. Hi han participat una ll·entcna de professors i mestres d'ar·reu d 'E spanya, que han hagut de passar nna selecció mitjançant currículum (necessàr·ia pcnruè les sol·licituds havien esta t molt nombroses). Per acabar amb aquest aputa t del Stage, hem volgut treure el cap per l'au la on Anna Alegre, especialista en rítmica segons el sistema Dalcr·oze -és llicenciada pe r· l'rnstitut Dalcrozc de Gim·brn- imparteix In dusse dc' rlltlsicn i moviment. Lu dC'scna d ' alumnc·~ c>stan fent un c•xPt·ciri que• eombina el ritme. l'expres ió c·m·pontl i la impr·ovisució dc mm illl l'III S amh l'ajut d ' un full tic' papn que d ohlc•gucn umh l'ls peus. Tot a ritme dc' mamho. Lu finalitat d'aquest exet·cit-i és acostumar a tl'(•hnllar el cos pc·r posflr·-Jo al scrv<'i dc• In mÍlsicn. Es trUf·tu, p et· tant, qtw el nen n l' c•scola upr·engui c•l S<' ll llcnguatw~ music-al r or·pomlpobant-lo al sc•r·vc•i el<· la música p<'r mitjà dC' lrc's com•t•ptcs bàRit·s: c•s pui, tCIIItflH i cncr~;ia. Obrir perspecti ves musicals als ioves Abans de llinar ens trolwm ui bar. a l'aire llinn• c•r111Úg del bosc·, amu d director alvador Bn>tons, coordinado,· del Curs p er· u JovN; lns lrume nti¡.¡tes, i el c·ompositol· Delfí ColomÍ>, roor·dinudor de les Jornadc•s P edagògiques que es realitzru per prinH' I'H vegada al Stagf'. També es l't'lineix nm b n osa lt r1·s el percussionis ta F1·ederic Gibct·ga i t'nA acompanya el nos tr·c amfitr·ió, Ignasi Mir·ó. El fJIIt' pre tenít~ m que fo s una t•ntn:vista fonnul esdevé una tcl·t(rlia mus il'ul espon tà nia. Padt•m d e IJI()Its temes relacionats amb els pnt·tiripants del Stage, del ni veU musical al nostl'(: país -tJUI~ ha millon\l notablement en els clan·ers de u anys, tal i corn manifesta Snlvadot· Bl'Otons-. i d ' aJtres temes. Podem , ma1grat tot, LTansrriure 11n extracte dc Iu tertúlia. -Els objec tius que s'apliquen en el Curs per a Joves Instrumt•ntistes, cap on es dir·igei.xen? - A enriquir -t·ontcsta el sc•11 coordinador, SaJvador Brotous-. Enca ra que al nostre país s 'lllL millorat molt musicalment, encara lti ha ttna sèrie de mancances en molts sentits, q11e sortiran o la llum , ben segu.r, a les Jornades Pedagògiques. Molts diuen que PANOR AMA la LOGSE no acaba. de funcionar i que no funcionarà , i altres 133 diuen que està molt bé. Com sempre, hi ha punts de la llei que són molt bons i d'altres que poden ser defici~rtts i problemàtic s. Però hi ha inquiewds i ganes de fer coses noves, de fer unct reforma que rea.lmen t feia falta. Aleshores, el Curs per a Joves Instrumenti stes pretén ser un enriquiment . 1 en una setmana, que els nanos puguin vettre el ventall de possibilitats que els poden obrir portes cap a direccions que abans desconeixien. En una setmana. fan moltes activitats que es complementen entre elles. -Crec que has dit la paraula clau que sempre s 'ha u,sat més en aquest Stage, i que és obrir portes o obrir finestres - intervé Delfí Colomé-. És a dir, estimular molt la curiositat de l.ct gent, fer-los veure que la música és molt polièdrica, aspectes que de vegades no són gaire desenvolupa ts a escoles i conservatoris . Des del punt de vista musical, aquest és un paÍ,s que encara està en vies de desenvolupa ment, i tot ajuda a tirar endavant. El que ha de fer una institució com la Fundació "la Caixa " -continua Colomé-, no és ni substiruir la tasca pedagògica que és competència de les administrac ions, sinó obrir finestres: crear espais de llibertat on la gent pugui sentir la música d 'una manera que no és l'habitual. -Quan acabarà aquest desenvolupament ? -Mai, afortunadam ent ... -contesta Delfí Colomé-. S 'ha d'anar cap a la normalitat i no trobar-la mai. La normalitat contradiu l'art. L'art no és normal. Si no, malament! -sentencia. Els contertulian s fan reflexions sociològique s, de política cultural vers la mítsica .... parlen de la importància de fer música dc camhr·a com a pt·àctica musical bàsica dc formació. - La música de cambra esdevé més assequible que la de concer·t des d!'l punt de vista de compr·ensió p er al p(tblic en general? -No -diu Salvador Brotons-. Crec que és complicada com a concepte. La música d'orquestra té més diversitat de timbres, és més visual, hi ha més punts de tensió, té m és efectes, més ambients ... , cosa que no vol dir que sigui millor... La música de cambra, no hi ha dubte que és música de més ciència pura. Crec que és tuw. mica més difícil d 'entrar que en una música coral o orquestral a nivell de públic en generctl. -La música de cambra requeretx una sensibilitat una mica més elaborada -continua Colomé-. De tota manera, crec que el pzíblic que ha traspassat la frontera cap a la mzl.sica de cambra, en treu molt més profit, de la intimitat que pot donar un quartet de corda o un trio. Ara anem tols a dinar. La música de cambra com a model d'ensen yament Tot començant la tarda ens reunim al bar amb Eric Tlollis, director artístic del Curs Eu1·opeu de Música de Cambra des dc Ja primera edició, ara fa set anys. Encetem una conver·sa tot pr·enent un cafè. -Des del primer· Stage, hi ha hagut aJguna evolució respecte de la línia pedagògica del Curs Europeu de Música de Cambra? -Crec que la música cle cambra és fonamental en l'aprenentatge musical. A Anglaterra , d 'on sóc jo, quan els nois cotnencen a tocar instruments , gairebé de seguida aprenen a tocar en grup. Això és obvi, perquè la mzísica és una qiiestió de respondre a altra gent, la re.~posta musical és fonamentcd . La música és comfer atletisme, s'Iran de controlar els moviments, fins i subtils, del cos, i alhora també és un treball intel·lectual . I la percepció del so s 'adquireix amb anys de treba.ll. Aleshm·es no és vàlid come11çar a practicar la mú,sica de cambra als 18 anys. S'ha d'aprendre des del principi la. resposta musical. Per tant utilitzo la música de cambra con; un mitjà educatiu. en què es pot aprendre tot: la tècnica, els estils, la resposta musical, la lectura a vista ... , tot. - Els grups de camlll'a que participen al Stage, amatcm·s o professionals, estables i consolidats ... d"alguna maner·a tot això que dius ja ho deuen trnir assumit. És així? -Bé. A Espanya fins fa cinc anys no hi havia gaire tradició de tocar mzísica de cambra. En aquest curs , només hi poden participar grups estables, i això ha donat motius per formar-ne. Enguany tenim dos o tres grups que són professors de conservatori que han vingut a aprendre i afegir experiència a la seva tècnica. 1 això esdevé una rosa nova, un profèssiona l ha de continuar estudiant d 'alguna manera. -Això vol dit· que els professionaJs encara necessiten alguns elements que ri curs pmporciona . -Sí. Un grup de nuísica de cam.bra és redui't i permet proporcionar l'atenció directa del director sobre cada membre del grup, per educar els seus instints musicals. Es produeix una situació íntima per treballar ln música. -El repertori que s'estudia al Stage és el mateix cada any, o bé varia? -No. Els participants escullen el seu repertori -Giinka, Rachmcmmov, Schubert, Brahms, flaydn, Mozart ... No hi haga.ire música del nostre segle, però, perquè la gent està acostumada a la música diatònica i quan ha d'afrontar una obra amb dissonància, falta orientació. El matei:l: Salvador Brotons, compositor i que està al Stage, ens ajuda a introduir a poc a poc el concepte de tocar música del nostre temps. Per a mi, això és molt im tOl èp cu qll fe¡ ca St es b~ ta ('U nt JI ta siI rc; m és d' tr m m al pt q¡ UI L lo a P• m Sl e e e e É u fl PANOR AMA no gair·c fl•i,uc dl' eultw. La mÍis i- important, perquè si no podem tocar la música de /.a nostra època, és com vuire en un museu. -El prestigi i la qualitat d'un curs rom aquest ve donat per la qualitat i el prestigi dels seu s pm- eu se st•nl dt•s de tolt's bandcs. El bar· s 'està omplint. Lt>s dassc:~ ju t~'han acahut. Un janlincr at·uhn d 'u tTeght~· la gespa dt1ls ptu·L<'JT<'H i l'olor d c ~cspa acabada rle ht lla•· t>nvah l't•:;pai. Els aspt'L·sors han parat de funcionar d t>s del migdia. L'ambient és el t' •·elax abAolut. AJguus juguen u ping-pong, tm quartet està lo(•ant molt a p•·op dt>l bur... Ja són les sis dt• Iu tar·da i molts ja eomt•nct'n a amu· cap al traire on d'uqtú a mitja hora contt•nçarà la pr·imera jot·nada pedagò¡,rica, que desenvoluparà el tc•ma "Ca¡J u UJIU estru<'tura dc la didàctica musical". A aquest<•s jornades t~' hu convida! els gestor!:! polí.ticH (•ull uruiH a obrir el dt•bat actnnl que en vohu Ja múska al nostre puís. Però abans h em fet tm pnri'U de preguntes al coot·cünado r d4' les Jornades Pedagò¡,riqu es, Dc•lf'í fessors? -Ve donat de moltes maner·es. De moment a Espanya no hi Ira cap curs com aquest. Aqrú, al Stage, ens trobem amb grups estrangers qzte s'adapten a l'antbient espanyol. 1 crec que aquesta és la dau de l 'èxit d'quest curs. Connectar amb els alumnes, escoltar les seves històries ... I nosaltres tenim la respon.çabilitat de respondre a aquestes situacions per ajudar-los a millorar. Perquè són el fu.tur de la música. -Aquesta manera de treballar és una pt·àctica nor·mal a la r esta d'Europa? -No ho sé ... Fa deu anys que treballo a Espanya i la conec molt, i tinc molt d'interès pel món musical espanyol. Perquè en alguns sentits a Anglaterra hem passat pels mateixos problemes que ara hi ha a Espanya amb una reforma educativa. com la WGSE. Crec que Ir em de forçar la idea que en una societat sense art i sense m.ítsica, no paga la pena de viure-hi. Tota classe de música té un paper importantís sim en La nostra societat. Conreant el futur, debaten t el present Desp•·és de ]a conver sa amb Eric Rollis, prenem posició a la classe on Salvador· Brotons 'en~aJTega de l'or·questra de joves. Es una orquestra dc corda amb una petita secció de vent (tres flautes i dos clarinets) i els seus membres es preparen tot afinant els instt·uments i intentant posar ordre a les partitures. Assagen una peça que per· a ells t·esttlta enrevessada. B r·o tons els atura i els diu que la cOt·da ha de se•· més suau perquè s ' han de sentir el vents. Continuen ... desastrós!, Colomé. -Per qut- s ' han CH('olüt aquest temes i no uns altres? (els tomes Salvador Brotons orientant un jove m6slc de l'orquesfl'a assenyala e] director. Tot es va solucinaot assajant per· seccion s. Ha de millorar. és la consigna dc Bmtons. Tots junts ... no flmciona ... no va alhora. Salvador Brotons opta per canviar· de pc~·a. Es tracta de la Sere nade for string orchestra de Norman Leyden. Cer·tament, és una peça més Ubrraïda que l'anterior. S'ha de controlar la velocitat de l'arc, els explica. Això va progressant , s· alegra. I Jes consigne continuen: S'ha de tenir un ull al paper i un ull al director, si no mai anirem junts; o bé Ireu de posar més pressió, més intl'ncw, per al cr escendo. Mentre passa tot això. el fotògraf Fenan Borràs fa trcbaUar el dit. A mitja tarda es comença a vt•ure moviment cap a ]a piscina. Cal dit· que fa un dia espl~ndid i són, a banda de l'esmentat , "Mú ica i qualitat de vida: sOI·tides professiona ls" i '·La formul'ió superior dels nostres músics"). -Ens han semblat uns teme.~ nwlt sensibles que poden suscitar tUl debat més fluid. Són, podríem dir, tres temes molt "enganyoso s" en la mesurcL en què es pot parlar de tot entorn seu.. -Els IC'mes ban <•stat pensats per a l'auditori del Stage o per a tothom en general? -Sí i no. ta línict parteix de la pròpia filosofia objectiva del Stage. Què es pretén, d'aquest Stage? Es pretén enriquir twa formació musical dels que hi participen. Aleshores, Itt reflexió està feta per dir com es pot fer perquè hi hagi una bona connexió entre la capacitat d'euriquiment que dóna el Stage i el que després els passarà quan tornin als conservato ris o escoles, o quan vagin a tocar en algun con cert. llem reunit una sèrie de gent amb la intenció que parlin i aportin experiències . PANOR AMA ÀNGEL ÒD ENA El Fig aro de Sabadell per MÒNICA MONTORIOL l 24è Festi val d ' Òpera <h· Sabadell inicia la temporada presentant en cartellera El Barbero de Sevilla de R ossitú. El t·ce er tori és encapçalat per Àngel Odena, Eduard Giménez i Raquel Piet·otli. Àngel Òdena té 26 anys 1 es tanagoní de n aixc>ment. Com a baríton , aft·onla w1 dels personatges més carismàtics de l' ò¡Jcr·a, el Fígaro dt>l Barbera de Sevillll . compar tint protagonisme amb el comte Almaviva , Rosina i el tutor , el Doctor Bartolo. Admira el compositor Giuseppe V('n:Ü, per ò sense voler t·enwlciar a Moza rt o a Rossini. Prefereix Ics veus llatines, com la de Mad a Callas , a les nòt·diques, per ò no en desestima cap, mentre siguin d ' un bon cantan t interpretan t una bona música. La d el b a t·íton diu que és una veu noble. És la eva primer a en trevista, però adopta una actitud distesa , heu aigua en tre Ics pt·eguntes i t·espon concís . Fígaro és un tipus una mica poca-vergon ya, i per això intento buscar aquesta frescor, que cle f et té l 'òpera, i en general totes les òperes de R ossini. És un personatge així, o j o l 'entenc així. I pa1·tint d 'aquesta base, la manera de ca ntar ha de ser molt àgil, molt fresca, molt "esperitosa ··. .. Després ja veurem quin serà el resultat, quin treball quedarà en escena . ]o, el treball que estic fe nt amb els mestres és aquest: àgil, f resc. És tma. òpera bastant bufa, i és el personatge de Rossini més brillant que hi ha, fins i tot de ueu. Va fer de Fígaro l'any 1993 en la ver sió abreujada i Lt·aduïda ul catal à del Tricicle, per a un públic juvenil entrt• 13 i 14 anys. E 133 12 Ha cantat també altres papers impot·tan ts: el Mar cello d c La Bohème, el Gct·mont d e La Traviata, l'Em·ico d e Lucia di Lamermoor. Sap que el personatge d e Fíga t·o és potset· dels més populat·s, i dels més inter pretats, i que el públic pot filar moll prim si una nota surt despenjada . .. - Tot això no m 'ho plantejo gaire, perquè si m 'ho hagués de plantejar, p otser ja no sortiria ni, a escena. Em plantej o que és un repte per a mi, que ho he de provar, que és l 'única manera, i que si em donen l'oportunita t de f er-ho, l 'he d 'uprofitar al màxim. D 'oportunitat s, te'n donen més d 'una, però si comences a f allar en aquestes oportunitat s que et donen a ra, te posen una etiqueta i després ja rw en pots sortir. És important respondre el màxim i bé . P er a l'estudi del personatge ha escoltat i visionat diver ses versions . com a referències, i d efugint el simple mimetisme, sense voler assemblar-se a ningú en concret. P erò la r esponsabilitat i l' escull que cal superar U pesen. Respecte? -No, respecte no ... , és quejo sóc així, i tot me fa respecte. Sé que és zm paper important i que igual a molta gent li interessaria f er, no? A mi m. 'interessa molt, però he de saber on estic i què és el que vaig a fer. I a partir d'aquí, hi ha gent que m'ajudarà molt, que ja ho sé d 'entrada, i que ja no hatt fet. - L'Eduat·d Giménez, per exemple. -Sí, l 'Eduard, la Raquel Pierotti, que són gent que han actuat molt i a g rans llocs, a grans teatres . -Com ho sap, un cantant, que ja està prepm·at per interpretar un primer paper ? - És com un j ugador de futbol: té disset anys i el fan debutar en un primer equip. Si m 'haguessin dit de f er aquest paper a la S cala de Milà, Uav ors m 'ho pensaria molt més. Però preci,sarnent, amb tots els respectes, ILO v aig a cantar a la Scala de Milà. Canto en un lloc que precisament està per això : per promocionar gent jove. Però segur que si anés a la Scala ho cantaria igual de bé o de ma.lament, perquè quan surts a canta.r intentes f er-ho igual de bé. Ara, la responsabil itat és una altra, i el públic twnbé és un altre. A la Scala seguranumt no et deixarien passar res. Aquí és diferent, però s 'ha d 'intentar de f er igual de bé. Ara, en quin moment estàs realment preparat per... ? Això és molt relatiu. Si un s'hi troba i creu que ho pot f er, doncs cal fer-ho. I les persones que et donen l'oportunita t de cantar ja són p rou conscients que puc fer el paper, si no ja no me'l donarien. pa' --e: ma DJ( di~ me em me ho tes ca nu CO' eo. do Pe grl no re. jo en es1 In de Ta CJL co tel co do le1 se le. e< te, co Tn eo dE VE a1 m eo q¡ li( lli 8, V< L, vi C( d SE tE P' fi i J PANORA MA Da\·ant }('s possibles críliques paternalistes sobr·e la seva edat . com " no h o f a -expressiOnS set· tau j ove"-, es er p malament, mostra contundent: -So és cap dispensa, que et diguin això; dir això ja és posarme una excusa, i jo no mdt qtte em posin cap excttsa. Amb la meua edat no puc cantar com un home de 45 anys, però hi ha certes coses bàsiques que les he de cantar igual o millor, perquè la meua veu és molt més fresca.. En comptes d'ajudar-te, aquestes coses et "desajuden". No et perdonen mai la vida, al contrari. Perdonen molt més la ·vida a grans cantants quan algun dia no ho fan tan bé, perquè darrera tenen una trajectòria que jo no tinc. O ho faig molt bé o no em perdonaran la. vida, cúxò està clar. La seva traj ectòria musicaJ el trasllada a la infantesa: estudis de música al Conservatori de Tarragona ("de ben petit"), als quinze an ys en tra a canta t· en un cot·... -Allà em comentaven, "oh! tens una vetL que val la pena", i corn que no em costava, m'agradava. Això m'ha passat sempre: les coses que no m'hau costat, sempre m'han agradat. Vaig fer les proves per entrar al Conservatori -llavors devia tenir setze o disset anys-, i vaig començar allà. Primer amb mitja hora setmanal de classe, compaginant-ho amb els estudis de COU, i després a mb la universitat (Geografia i Història) i amb els estudis de piano. Eren moltes coses, i wt any abans d'acabar la carrera ja ·v aig vettre que això de l cant m'agra.da:va, i va ser quan em vaig apuntar a de d'òpera escola una significava Això Barcelona. venir tres dies a Barcelona. Llavors ja vu. ser una roda. Als uit1t anys em vaig presenta r al concurs de Joventuts Musicals d'Espanya i em van donar el segon premi. Als vint-i-quatre ja tenia el meu p rimer gran paper... Cada vegada t.'hi vas ficant més, i més ... 11 love barlton Ànge l Òde na •• Flgaro al 8ar1Jero d e Sabade ll A Barcelona, a l'Escola d'Òpt'ra aprèn interprNació escènica: -On més s 'aprén, però, és dalt de l'escenari, perquè allí t'has d'espavil(Jf· sol. A l'hora de la veritat , el ptíblic no valora si tu has estat treballant amb la Nríria Esperi o amb el Lluís J/onwr, et valor·a (L tn, i el teu resultat. I és diflcil, perqttè jo tinc vint-i-sis anys, moltes vegades he de fer papers de persones grans, perquè eL~ barítons són personatges grans, llevat del Fígaro, i el de la Lucia ... És difícil assimilar i fer aquests personatges. Són coses que 110 has ·viscut mai i, per tant, no saps com sentir-les. Altt·es concursos on ha obtingut p•·enus: el del T<'at•·e For1w1y de Reus. el Joan Macià de el dc· Ciuta t de Manr·esa, i un int<'nt faUit, amh 19 anys, al Francesc Viñas. Però des fle fa u·es anys no s'ha presentat a cap més convocatòl'i.a. -Primera, perquè no m'agraden, perquè és anar a passar molts nervis i la competició 110 m'agrada. I segona, perquè eles de fa uns anys he anat tenint feina. A més a més, quan vaig et wt concurs, hi vnig per guanyar alguna cosa, si no ja 1w hi vaig. És una ximpleria: no em gastaré diners per al viatge, per a la in.scripció, per només anar-ho a pro11CLr. La seva for mac·ió es complrla a l'estranger : arran d'una audició, Katia Riccerelli li concedeix una beca pet· anar a estudiar a Jtàlia, l'estiu de 1993, durant dos mesos. L'any següent i du rant t emporades curtes hi n•petirà l'estada . De )" C'\.pcri~ n cia, n '~,>•ür·ru conc·lusjons: - Sobretot a ltcllin , el que hi¡, són moltes més oportunitats de canwr. Que 11 'npre11guis més o menys. és relatiu. l~stem parlant de sensacions que un ha cie tenir dins del seLL cos. 11t¡uí, a Es¡mnya , sembla que cadet cop hi hn més oportunitats, però mtLSicalment, països com Àn.~trio. Alenwnyo o ltcl.lia tenen tw 11ivell més bo que el nostre, perquè la quantitatj{t que, com a mínim, la qualitat també augmenti. - La t't'cepta màgieu per set· u u bon cantant? -La ¡, um ilitat. -Quf. més? -Condicions, musicalitat... , totes aquelles coses que ja es donen per supo.~ades. Però, sobretot, la humilitat, perquè si no ets humil amb tn mateix, et ¡mt.~ posat· moltes tro ves. lias d'acabar un concert i saber què has Jet bé i què has Jet malament, pPrÒ sobretot el que has fet malament, perquè el que has fet bé ja I 'ho vindran n. dir. Per això sempre em gravo després d'un concert. -1 arr·iba l'autoci'Ítica. -Poques vegCLdes m'agrado. Senzillamer~t, veig coses que es podrien fer millor. M'enfado amb mi mateix perquè sé com fer-ho millor. Des p rés de 1'enlr('vi s t a, es p rcpar·a per fe!' m1 h r·eu assaig del Barbero. Odcna en tona la clàssica t>strofa, i el piano l'acompanya, però Ja f:,'Tavadora no vol cn r·e~:,ristrar les notes i es nega a funcionar. Qua n aeaba, pregunta: ha quedat bé? ~ .!! ...a e:i' ¡¡;¡- 133 13 553 PAN ORA MA MIKROKOSMOS Vocacions frustrades 133 Represa jo lo temporada mu· sicol, se'm refermo un convenciment ¡:>ersonol: hi ho moltes voco· cians frustrades de directors d'or· questro. M'explicaré. De fo un cert temps, i des del lloc que habitual· ment ocupo ol Palau, detecto un nombre creixent d'afeccionats que no poden reprimir un impuls intern i gesticulen durant les interpreto· dons de les obres, situats mentolment ol podi del director. Vaja, vaja ... Jo em pensava que era uno rauxa meva, aquesta dèria directorial, de lo qual confes· so púdicament que sóc assidu practicant ol menjador de caso i en lo pràctica de lo qual crec que em defenso prou bé ... (oh, síl... els anacrusi de Lo consawació de la primavera de Stravinsky em surten brodats... i més oro que faig ús d'uno batuta c¡ue havia pertangut ol mestre Toldrà i que dec o un finesa de lo seva filla Narcisa ... ). Però oro se'm fo evident que no som pocs els qui hauríem volgut comandar lo recreació d'uno por· tituro simfònica, que ens delim per fer-ho i ens dolem de no poder-ho fer. Rectifico quant ol nombre de frustrats: no és que "no som pocs"; és que som "bastants", per no dir u molts" ... Ho sé perquè, aquests frustrats, els ~nc -diguem-ne- controlats; no solament sé lo butaca o llotja que ocupen, sinó que (o còpia de veure com llur discreta gestuolitot s'adiu amb uno diversitat d'obres) he pogut esbrinar les seves preferèn· cies estètiques. I sé qui s'adelito en Vivoldi, qui s'extasia en Bach, qui s'enllomi· neix en Txaikovski, qui s'arravato en Stravinsky, qui es transfiguro en Mozart, qui es deixo anar en Rochmàninov, qui ... I gairebé, gairebé, m'atreviria o dir qui tenen per model; en alguns d'ells, hi noto traces de Celi· bidoche, de Solti, de Mehto.... i fins de Gorda Navarro! Ells, els meus "col·legues" no s'ho pensen, com els entenc! Tant, que -si m'agafo un rampell- qui sap si no els faré arribar uno dis· creta invitació a fer un po amb tomàquet a caso i o compartir les nostres opcions directorials... A veure si, així, posant-lo en comú, superem l'enyorança d'un món pressen~t i mai no assolit... Pere Artís Simf ònica del Vallè s. Nova temp orad a i nous horit zons T' Orquest• ·a Simfònic a del VaUès L (OSV) inicià el passat octubre, aJ Lratre Lu Faràndu la dc Sabadell , la srva tempora da 1995-96 de cot1rerts amb Rosamu nde de Schubet· t, La ro.,a als llavis dc Toldrà (en commemot·ació drl crntcna ri del músic català, i amb la sop1·uno Virgínia Parramo neom a solista), i la Simfonia tuím, 7 dc Dvoi'Í•k; tot dil'igit pel seu director titular. el mestre Jordi Mora. Aquest concc•·t és el primer, d'un total de sis, del Cicle dc Concct·ts Simfònic s, que juntame nt amb el Cicle de Concerts Simfònics Populat·s i el Cicle de Conccr·ts Tmdicio nals (a banda dc se•· la fonuació habitual del Cicle Òpera a Cataluny a), són el pilar cir les activitats de l'orquest ra. Seguint amb e ls concerts simfònic s, el segon -17 dc novembr ·e- tind r·à Lluís Vila com ¡r director convidat , que dil'igi•·à obres de Bach (Suite mím. 1 en Do m.), Aaron Copland (Quiet citty per a com anglès, trompeta i orquestr a, en el qual interven en els solistes dc l'OSV Narcís Llonguen~s i J osep Lhús Lóprz), i Mozart (Simfonict núm. 35 en Re M. "JJ(Iffner"). El tercet· concet·t -2 de fcb•·e•·-, rudgit per J ordi Mora, oferirà Peça per a orquestr a del terrassen c Víctor E~tapé (e&trena mundial ), Pere i el llop de Pt·olwfiev i amh l'actor Sergi Mateu com a nar-rado r, i la Simfonia mím. 3 en FaM. dc Brahms. El com•cr·t n(uner·o 4 - 15 de ma•·çofcdrà obres de Haydn (1è Deum per a l'empera driu ,l1arie Therese) , Fanré (Pavana per a, cor i orquestr a), Dcbnssy (Petite Suite) i RimskyKo•-sako' (Shéltér(lzade); com a solistes hi intervind ran els Cors dc SaJJadcll (O•·feó de Sabadell i Cor AJ.Ieluia) , tot dirigit per Jordi .Mora. El cinquè conce•·t -19 d'abril- presr'nta el sinúonism e a Rússia amb obr·es dc Rinu¡ky-Korsakov (La gran pasqua rnssa), Txaikovs ki (Concert per a violi en Re M, amb Scrgio Prieto com a solista). Dorojin (Pastora l per a oboè i orquestr a de cambra) i Bor·odin (Simfoni a mí.m. 2 en Si m.). A1¡11est concct·t se•·à ilirigit pe1 director convidat Víctor Sobolev. Finalmen t, e1 sisè concert -31 de maig- porta el director català SaJvador Mas, que ronduirà l'Obertu ra tràgica de Brahms, la Sin¡fonia, niÍm. 1 en Do m. de Menrlelssolrn, i la Simfonia núm. 100 en Sol m. "Militar " de Haydn. El Cicle de Concerts Simfònic s Populat·s repeteix diverses obt·es dc les que acabem d'esmen tar i començà el passat dia 1 d'octubt· e. Aquest cicle es completa muL tres concet·ts més els dies 28 de gcn(•r, lO dc març i 21 d'abril, i tenen 11oc a l'antiga Escola Universi trhia d'Estudi s Empresa rials de SubadeU. actuaJ seu de l'OSV. Per últim, el Cicle de Concc•·ts Tradicio nals, a La FUL·ànduJa, presen. ta el 14 de desem.bn• el concert dr Nadal amb I'Orato t·i de Nodal de Bach, amb el Cor de Crunb1·a rlcl Palau de la Música Catalana ; el dia 7 de genet· el festivaJ de valsos i danses dedicats a la fanúlia Stmuss; i el dia2S de mat·ç e1 concert de Pasqua, dirigit per Ruffaele Napoli i amb el cor Lieder Càmera, en el qual s'oferirà l'Adagio per a orquestr a de cordCL de Bruckner (en commem oració dt>l set1 centenari), el Rèquiem de Cherubin i, i In Paradisu m també de Cherubini. Un cop repassat el contingut de Iu tempo•:a da, e l dir·cclot· titula•· de I'OSV, Jordi Mor·a, valora l'estat actual de la formació amh tres característiqu es bàsiques : <:ontinuitat, establiment ref,'1Uar de la corda, i millorament continua t de la qualitat interpretativa. Pel qun fa als conce•·ts, Moro qualifica aquesta tempot·ada amb una pt·ogram ació dc continuï tat, optimista, assequib le per: ni pítblic i inLct·cssant, amb Wl lot d'obres de gran qualitat i alhot·a poc conegudes com la Setena simfonia. de Dvorak, el Rèquiem de Cherubin i, la Segona simfonia de Bor odin o la Primera simfonia de Mendcls sohn, que ja hem !!Smcntat. Com a novetat cal destacar la interpretació de Pere i el llop de Prokofiev per primera vegada en català. Tots els concerts , i en alguns casos ci•·ICll sencers, podran escolta1·-se a altres indrets dc CataJuny a, no en va la passada Lrmponrd a I'OSV oferi 65 coucerts arreu del Pt·incipa t (eaJ recordar qne I'OSV aconsegucLx més drl 50% dels sens ingressos mitjança nt Iu vendu de concert). Pel que fa a la xifra d'as· sistents als concerts , a la ciutat de Sabadell , podr•m dir que l'ocupució vu ser· del 80% el 1994; i pel que fo aluom· bre d'abonam ents al cicle de conceru simfònics, aqursts foren de 34] la tempOI·acla ¡Jassado 94-95 (116, Ja tcmporn· da 92-93). Aquesta temporad a compta amb w1 pressupo st de 180 milions de pessews. D'altm banda, cal afegir el nomena· ment de Joan Ollet· com a nou gerent de l'orqnes tnr i la inclusió de la Caixa de Sabadell com a patrocina dora de la formació (l'acte de signatura tingué lloc el passat 26 de setembre). Xavier Pomerol , pt·esident de I'OSV, va desta· car la importàn cia d'ac¡·uesta col·laboració, atès que ha arribat en .~~ moment d'arrelam ent de la fonnaeto J en un moment en què el compro~ professional és més JJUtent que rua1. Recorde m que els aJtrcs patrocinadors de J'OSV són l'Ajuntam ent de Sa· badeU, Pionecr i el Banc de Sa badeU, i compta amb el suport d ~ la Generali tat de Cataluny a. Tambe cal assenyal ar que l'OSV ha engegat la •~ampnnya "Fem amics" i s'ho nu1~; ciat la possible creació d'una fuudaciO per a l'any que ve. • F del tir eo \a iot f'i\ en lla1 \h tur de pr ('Ol !(U jec ntf l'O d'· pe ,o· ÍOI l'O l'O !Jl· lt'l po (JI of, et tle /e pi q¡ lo gi b. A a Li e. o D G d e e d d l PANORAMA Neix Xarxa de Clàssica de Catalunya n- :lt ie IU ie s, !8 ~I lr io !~ ), ll a !e li :- I· ·- .a a l e e romogut per J o ven tut~ Musicals de Catalun)a i amb e l ~ uport drcidit del Depart ament d c Cultura dr la Gene raütat, s· al' a ba d e posar en marxa ra nome nada fo•·malmenl Xar:~.a dc Clàssic a a C atalun y a. Aquesta jniriativa ¡H·ctéu , tal com indica el seu nom , CI'(· a •· una xu&·xa e•table d e concr•·ts qUI' abasti el país, en ptila·ipi (ll' t ' mitjii d o la vintena llarga de delegacions de Jov1•ntuts Musicals, sense que això snposi cap uuJcameHt u a ltres p ossibilitats . Amb el suporl del Departament dc Cultura , cada dcl egaC'ió es compromet a p•·ognwHu· unu sl-•·ic de concerts Jm·anl la tempo rad u , fet qur ha de pc r·metre uconse¡,rui r l ' ohjerliu tan des itjable rl<· bastir un mnrc de nonnalitul i d ' huhituulitul concertística, lluny d c la dimen sió d'esde\ eni me n t cxrcpt·ionul - t·us, per exemple. d C'ls fc sti vals- que so\int arlquü·ch. la música u molts indrets. De moment, la Xarxa s'ha pos at ro funcioname nt amb uns set anta concerts, trur s 'ofe r·ir·an al lla.-¡; d'aquest prime •· quadrime~<tt·c d e la temporada en una qu inzena de poblacions del país . P et· al segon quadl'imest•·c hi h aurà una nova ofct·ta. En aques ta setanh'na dP concerts, hj intervindran unu vintena dr conjunts o solis t es . Aquesta cirenmstàn<"iu ohre tam- P (9 Xarxa de f-•CJU[III[S DI AOHA e Clàssica a Catalunya 10\IA.l-'CI Io M'A HA[ SA ·~ S AI .. OI.L\. SAH1' nLIJ Q¡-Q~ka\,$ I AH'T PIA"[ Df Al&f l i I 1' G t S S tJ A I A fAIIn ÀGOI<fA TOfU~OI\.Uo OE: MOHTOA( TOft1 0SA Vll.AF"RANC.A Dfl.I'OiDU bé u na nova expectativa en la línia d ' a ssoür una activitat de pruxi JH)I'malitzada del concer·tismc p1·•· pnrt dt>ls nostres p•·ofessionals . .\qur11tu és una via d'un gran valo r\ qtw en c·l ca s que es consolidi. p o l t'c!-.ult tu· altament beneficio~a per a la proft·~­ sió musical catalana. Tot fa pensar que ac¡u<'~> la proposta pot a ssolit· en un futu1· immrd.iat un important r essò i ajudat· u trans fo&·mar fo name ntalment la panoràmica d e l'activitat concertística dins del te ixit ciutadà del paí, _ La gestió d e la :Xan,a cOJTI'Sp on u la delegació d c J o ventut¡, Musi<-nls de Ton-oeUa d e Montgrí, la quul, com ho d emos tra la clrnRitat i ellve r·gadura de les seves inkiativrs , posseei..-x una sòlida infrac!!lrucltll'a que ba d'afavot·ir el bon d esenrotll nment rle la Xarxa. • Concert d'homenatge a Hindemith a la catedral de Barcelona I dia 16 d'aquest mes de E novembre tindrà lloc In catedral de Barcelona w• concert de (I curacterístiques esp ecials en el qual es retrà llomenatgt> al compositor Paul Hú•demith , en complirse uquest dia el centenari del seu naixement. La nwnifes/ació començarà a les set dpf vespre amb una prúnera part a cura de Mn. Domèuec Cols , r¡ue interpretarà Orgah,ounte n, a la qual seguira l'audició d'un enregistrament de les Six c lmnsons sobre textos de Rainer Maria Rilke. Aquesla primern ¡mrl es clourà a.mb l'estrena cle lo composició lrtulada. Pnisultrc amh c&·ani obm " ' Solt>r 'p er a de .fosep encarrec orgue i clarinet que inl.e rprelaran D~vid Mulet -orguP- i .fonn Pere Grl -clarinet. Tot segui/ , n ll1 Sala de hr Mare CÚJ Déu de In Mercè 1i,[,.¡, lloc ww conferència sobre Hindemitlr CI cè1rrec d 'A lbert Sa rd(,, caledràtic d'Història de ln Mrí.sica i Estèticn de~ . Conservo/ori S npl'rior de Mus1ca de Bnrcelonn. Mitjn h om més tard, a dos quarts de 11o11 s 'oferirà 1m nou recital amb obru diversa de Hindemitlt, per tl violí i clari11et, p er n tres guitarres, ¡Jer a clorin et i piano, per a clarinet, violí, violoncel i piano, e tcètera. Ili intervindrnn Gabriel Yintró, Òscar García, Eva Sedó, Pep Colominas, Francesc Bllllart, David Moragas, Emili Blllsco i Joan Pere Gil. • TANGENTS Rosa Mateu En lo columna de setembre esmen· tova, dintre l' aportat de nous valors del cant, i per un error de picolge, aquesta soprano com o Roser. Aquest lapsus i lo meva peripècia operlstico d'oques! estiu me n fon parlar novoment. Enguany vaig preparar-me un estiu operístic guiat només per les il·lusions i lo curiositat Així, vaig voler saber com sonava Uno cosa rara de Mortín i Soler o DroHningholm; vaig voler conèixer o Beoune l'òpera Arion no in Nasso de Nicolo Porporo, P.Osa t d'oc!Uolital per la pel-licula Forine//i; tol pQssanl per Ai s de Provença valg voler treure el nos o Die ZouberRote en lo producció de Robert Corsen que tant m'havia recomanat Ariel Gorda Voldés i, de passoda, vaig quedar-me per veure un Com/e Ory dirigit per un dels nous bons directors, Evelmo Pidó (en vaig donar referència o lo RMC el febrer de 1992 en parlar del festival de Wexford). I també, per sort!, vaig ossistir o Lo servo podrona, que, sobre el mateix llibret i amb quaranta-vuit onys de diferència havien musicat toni Poisiello com Pergolesi, i que va obrir el Festival de Perolada el dia de lo presentocio. Doncs bé, em vaig trobor que en Uno cosa rara lo gran Lena NorCiin no va saber donar el lo solemne i a la vegada maliciós i lleuger que requeria el paper de lo Regina lsabella. Veronique Gens, el millor Cherubino que hagi mai vist, excel·lenl Vitellia o Tourcoing i extraordinari Dido, en el Dido ond Aeneas que vam sentir a la fi de maig ol Palau, no va connector amb l'estil adornat de Porporo i lo seva impecable veu no va enlairor•se de la partitura. A Die Zouberflole, Roso Mannion va fer una acceP.Iable Pamina -millor que la de Kathleen Casella, inexplicablement debutant en aquest rol al Liceu l'any 91-, però la famosa Notalie Dessoy, gràvida de set mesos, va fer uno disminuïda Reina de lo Nil -i uno gran Reina, lo Poblador, fent segons popers ol Grec! I, ~noi­ ment, o Le Comte Ory Sumi Jo va continuar palesant, com I•any passat a Perolada, gue els popers rossinians no són ben bé els seus. Què quedo, doncs? (parlem de sopranos). Només lo sublim interpretació de Rosa Moleu fent de Serpina o l'esmentada Servo podrana. No es podia ni cantor ni actuar millor, absolutament acordats veu i gest, intenció i suficiència de mitjans tècnics. No sé què s'espera per donar un gran paper a aquesta joia escènica que si oè -ès cert- va fer molt bé la Micoela a l'Òpera de Sabadell i un poper estel·lor al Babel 46 de Montsolvolge l'any passat, mereix uno oportunitat més dora. Roso Mateu ~ue, f?Orodoxolmenl, en els concursos, lOra èlel personatge, no acabo de donar lo mida ni encertar el repertori, va ser suggerida com a M1coela ol repartiment de Carmen ol liceu l'any 93. Aleshores es va preferir donar l'oportunitat a dues altres joves veus1 1a canadenca Pieczonka i l'anglesa CnilcoH. País! Jordi Maluquer 15 sss PANOR AMA Aragall i Ullate, figures de la tempor ada de la Fundac ió Caixa de Terrass a a Fundació Culturul rle la Caixa de Terr·assaja bo engegat la seva L temporada dc dansu música al i 133 Centt'l' Cultunll dc In Fundació o la ciutat dc 'ferrussa. Pel t¡Ut' fu a raportat musical , en lo seva dt•scna tempot·acla, són nou els concerts que la coufignren. En d primct·, ju o!"ct-t el passat 19 d'octubre, actuà I' Orquestt·o Filharmònica dc Stuugart dirigida per· Jorg-Pctcr Weigle, omb de Webbct·, Brahms i Schubet·L. El 9 de novembre tindrà lloc el segon concert, umb la Camerata Diagonal Wien-Ba•·celona. que dir·igeix el català Joan Gl'imalt, amb obres dc Webem, Bcetl10vcn , Moza•·t, Schonbcrg i Stt·uuss-Schonbcrg. El tercer contc>rt i últim de l'any, el 21 de novembre, apleg81·à l' Orquestra de Cambt·a de Baviei'B, amb Luis Micha1 com a director i solista i Mat·tha Cu rfi ul violi, amb obres de Manfredini. Mendelssohn , Dittersdorf, Carli-Piazzola i Sat·asutc. El25 dc gener el tcl'l'assenc J ordi Regnant i Maria Vatsel, ambdós clavicemhai·Jjstcs, ofer·iran obres dc Robinsou-Dowland-Johnson, Handel, Bach, Lc Roux. Boceherini i Solet·. El concert del 22 de fcbt·er serà el concert número 100 i Sl'rà el tenor català Jaume Aragall l'encarregat dc celebrar-ho. L'a companyat·an la soprano Maria Carme Hernandez i al piano Ampat·o Gar·cía. El 21 dc mat·~ cls Virtuosi de Praga i el Cor dc Cambra de Praga. dirigits per Wolfgang Gonnenwein, oferiran la poc habitual cantata de Rossini Giovanna d't1rco i el Stabat Mater, també de Rossini. El L8 d. abril visitar·à el Centre Cultural I'Orquestt·a Simfònica del Vallès, clirigida en aquesta ocasió per Víctor Soholrv i amb Sergio Prieto al violí solista . que oferirà Ltn programa dedicat a com- p ositor·s russos amb obt·cs de Rimsky-Kor sakov, Txaikovski i Bor odi n. L'Orquestra de Cambra d'Esslingen, amb Johannn Irmseher a la direcció i Paul Hatzopoulos al piano, se•·à rencun·egad a del concert del dia 23 de maig amb obres de Sibelius, Gershwin , Elgar i Gri.eg. Finalment, la temporuda es clourà el 29 de juny amb l'Orfeó Català i rOt·questra Simfònica de Barcelona Nurional de Catalunya, que sota la direcció de Pien ·e Cao ofel'it·an el Carmina Burana d'Orff. D'aquesta mauc•·a es trenca la tradició d 'acabar la temporada amh òpera de carnb.-u, cosa que <'S pensa r ecuperar· en les temporades vinents. Pel que fa a l'apartat de dansa, en la seva dotzena edició, són rinc les companyies per a aquesta temporada. Els passats 28 i 29 d'octubr·e obrí l'activitat la pt·esència habitual i estimada del Ballet Víctor Ulla te . el qual va ofct·ir un parell d'estrenes estatals (Meca nica Popular i Tras el espejo) entrt' els cinc muntatges p t·t'scntats. P et· als dies 20 i 2 Lde gener es compta amb la presència de la companyia catalana Nats us Dansa, que dirigeix Toni Mira. Els dies 9 i lO de mat·~ la companyia anglesa Phocnix Dancc Company presenta el seu •·ep e•·t01·i d'avantguard a i oferit·à dues noves creacions. P er l'abl'i1, els die 13 i 14. l'Esbart Dan11aü·c de Rubí, que dirigeix Eduard Ventura, oferir·à el seu r·epertori habitual, entre el qttal es p•·esentarà la ct·eació Canigó, basada en l'obra homònima de Vcr·dagner, amb música de Manel Camp. Finalment, els dies 4 i 5 de maig clou•·à tcrnpot·ada de dansa el Ballet i Orquestra del Teatre Nacional d e Brno, que dirigrix Zdeuek PI'Okes. amb tres muntatges. • CONVOCATÒRIES 18 558 CONCURS PERMANENT DE JOVES INTÈRPRETS 1994-95. Orga· nitzat per Joventuts Musicals d'Espanya, aquesta 44a edició és dedicada a les fases de cant, conjunts vocals de cambra i conjunts instrumentals de cambra. També inclou un apartat especial per a pianistes acompanyants. Les proves tindran lloc els dies 6, 7, 8 i 9 de desembre a la ciutat gallega de Vigo. El límit d'edat és de 27 anys per als cantants i de 25 anys per a la resta. Per o més informació i inscripcions: Joventuts Musicals d'Espanyo. C/ Marino, 164, pral. 3o. 08013 Barcelona. Tel. (93) 265 23 71 . Fax. (93) 265 90 80. III CONCURS EUROPEU INTERNAC IONAL DE PlANO. "New music for new pianist". Tmdrà lloc a la ciutat italiana de Pescara del 12 al 18 de març de 1996. El concm·s és dedicat u la interpretació <le la música per a piano dels dat..-ers 25 anys, i en particular de la nova música consonant. Hi pode n participar tots els J>ianistes nasc:uts des¡wés de l'mty 1960. Hi huurà dues pt·oves, elinúnatòria i futal, i el programa haurà de tenir una durada total de 60 núnuts. El prime r prcnú és dotal amb 7 .000.000 de lit·es. Per a més infor·nutció: Kumerton (at·tisti associati). CP 13. 1-65131 Pescara (Itàlia). Tel. fax: +39/(0)85/4 3 090 23. Gira de l'Orquest ra de Cambra de l'Empot·dà pet· Alemanya 'Orquestra de Cambra de l'Em· L pardà (OCE), que dirigeix el mestre Carles Coll, realitzà el passot setembre uno gira per terres afe. monyes. L'OCE oferí el seu primer concert a lo catedral de Bremen amb motiu de la inauguració del Centre Cervantes d'aquesta ciutat. A l'ode, hi assistiren més de 500 persones, entre elles el president dels ins6tuts Cervantes d'arreu del món, Cfaudio Sónchez Albomoz. A les ciutats de Schneverdingen i Munster compartiren honors amb el guitarrista Wolfgang Weigel. Per cloure la gira, I'OCE participà en fo inauguració de la Setmana Calo· lona del Forum Sud de Buxtehucle. En tots els concerts s'oferí el mateix repertori: una primera part dedicada al repertori habitual (Mozart, Britten, Corulli} i uno segona part dedicada o difonc/re lo música dels compositors coto· fans, com Toldrà, Montsalvatge i Codina. L'OCE tingué una gran acceptació tant per part del públic com de la crítica. • Música de cambra a l'Institut Francès: "Autour de ]ean Françaix" l proper dia 15 de novembre. l 'Institut Francès dr Barcelona ucollirà un concert-homenatge deliirat a la figura del compositor francès J ean F r ançaix (Le Mans. 1912). Músic de classicisme l!ncantador, l'obra del qual t·emteix l'elegàtlCÍCI i La brillantor, Françaix il·lustra -en paraules d 'Adelaïde de Place- 11110 tradició francesa feta de .frescor, dl' refinament i de claredat. Aquest concert, esponsoritza t per la Societat d'Asseguran ces Gras Savoyr. s'inscriu en el marc d'una tournée per Espanya en la qual l'esmentat compositor interpretarà al piano, acompanyat per l'Ochtot· de France -grup et·eat el 1979 pel clarinetista J ean-Louis Sajol-. un programa integralment dedicat n la seva prod ucció cle cambra. Pro!!l'Omació establerta amb la col·lah~ració de l'Escola de Músiro J uan Pedro Can:e.t·o. Espòusor: GrAS Savoye. Salo d'Espectaclrs de l'ln~t!· tul Francès, 21 hores. fnfonnaCJo: 209 59 U. e Carme ~1artÚIC'.t E j tu a eo <J1 pl te m e V! p< er dt es Ie te dt CI PANOR AMA 1· el Jt Un a den sa ofe rta ob re la tem por ada de l'Es pai ,., explícites. A aquests gttat·ismes, hi caldria afegir l'especialme nt notable del 71 o/o d ' ocupació pel que fa a música i , en menor mesura , del 51 o/o pel que t·especta a ballet. E nguany hom manté la fót·mula qne les actuar ions es de enrotllin dm·ant uns Uat·gs cap de setmana -d.e dij ous a diumenge-, si b é baUet i música s'hi altemen in-egulanne nt. Cal valorar l'aspecte dc plataforma de p t·omoció, de c:ai.xa de ressonància que ha anat adquirint l'Espai. fet que li atorga un potencial especialmen t t'nriquidor. La temporada que ara s'ha presentat, en el pla musical compta amb al·licients molt particulars . A més de les actuacions de Miquel Pujadó, del qual s'ocupava el número anteriot· dc la CM/RMC amb motiu de la wesentació del seu darrer em·egis- per RRMC I ¡/ !r a ,. ¡J ·t ,, e' ,i otze propostes configttren la programaci ó del prim er trimestt·e de la temporad a actual de l'Espai. Set cor responen a ballet i cinc a música. Aquest espai de nom r edundant, rüa a elia es va consoHda nt com el marc d'un tipus d'oferta que altrament tindria una sortida pública problemà tica. Ballet contemporani i música (en un sentit molt ober·t, que té en la veu la seva expressió més representati va) troben eu aquest marc una possibiHtat efectiva de projecció en òptimes condicions tècniques, de promoció i de serveis . La xifra de gairebé 17.000 espectadors que van passa t· p er les 63 ses ions musicals que van tenir lloc la temporada antel'i01·, j de més dc 10.000 que h o van fe r en les 53 de ballet t·csulten ben D trament. cal situar· en u u lloc dt':.lncat la cummemonu ·ió del 25è an.iversar·i del grup dc ja:tz La Locomotot·a egra, que tinch·u lloc d el 30 dC' novcmbt·e al 3 dc desemlwc. També cu l fl:'r esment del rec ital dc Toni Subit·anu sob t·e poemes de Josep Maria dc agarra, el eh• Ger ard JncquN, el de .Joau Aruèric i , fin alment., el del conjunt de •·ock Ja T'ho Din'-. Pel que fa al balJct, apat·ci,t•n una sèrie df' noms qt w indiquc•n tma cla•·a voluntat dc rf'novac-ió del panorama del baUet conlf'mporani català. El ciclr va inaugurar-lo el gr up Senza Tempo , i al Uu r g d 'aquest tl.·Ünt·str·c hi h a n d 'actuar també la Companyia La Ventura, Anna Teixidó-Ar t hut· Rosenfeld , lli acan i, per últim , el "veterà" BaUet Conlt·mpora ni tic Bar·celona, que enlrf' t>l 26 i el 31 de desembre ofet-irà l'espectaf•l<· Viatge en mosaic, especialmen t dedicat al món i111"antil. CI Sant Funccsc ric Puulu, 2 - 08003 Bu•·cdona ButUetn dc donLiciliació bnncuria IJ~; L. \ \IÚ:;IC \ C.\TASt'll)Oro. elsagrnirf •r•w urnbcàrn·•· ol meu rompt~/llilm·tu lltengui~ t•l, rrhut. queel• pro•••·•Horà CO.\SOIICI DELPAL.\l LAr\A. pcl pogn nwnt dt•lo mevu s uh.o-rirw ió n "CATALUNYA MUSIC.VRE\ ISTA MUSICAL CAT \L.Ai\A"". N• Comph• f)ígil control N" Agència N' Entitnl 0000 DO DDDD DDDDDDDDDD - - - - - - H o n rl Cnhn ----------->,\g~nrio - - - - - - - - - - - Si¡:nnluro Pohln~·ió - - - - - -- - - - - Titular - - - - - -Aifrt•ç" ngència CflltJmtJiir leJJ tlttdc~s t•orrP('trtnumt Butllctu dc subscripció -----'\om i rognoms - - -- -- - -- - - - -- - - - -- - - - - Prnfr.-ili - - - -- - - -- -Teli'fon -----Currrr - - - - - -Poblnti{o - - - - -- -- - -Dt•siljo ~ubscriur(l''m n pnrtir del núnwro amb la quotn o nuu! de-1.200 JHI·•· 3"mcstral de 2.350 0 0 o - - - 1)1<'. - - - - - - - Provlncío - - - - - - - -- -- - -Forf. ••frt·tiu rim¡>orl mitjm1ç.nn1 toló hnncari adjunl. O o domiriliució banrilriu. Per" .m h•rrir,.-ions a r ... tr•ni(Cr. coo.uht·u ri f'rt'U. 19 PANO RAM A Jo an M ag riñ à. Un re co rd in de le bl e pe r XAVIER MONTSALVATGE mb la mort de Joan Magriñà , admirat i estimat unúc, em vénen a la mcmòria r ecor·ds cruc no em canso d 'evocar , des dels ¡Jrimers passos en Ja trajectòria del ballar·í-coreÒb'raf, fins que va t·etirarsc de l'e cena , i encara durant un cert temps a la seva acadèmia del carrer de P ett·itxol orientan t molts nois i noies il·lusionats per obdr-se camí en el diñril món de Ja dansa clàssica. Magriñà als 20 anys començà u busca r de manifest ar la seva vocació aproxim ant-se a l'escola dc Joan Llongue res, que amh el mètode Jacques Dalcroze creava una imat•Ye il·lusòria d e la , verib tahle dansa. i al Teatre Intim d 'Adrià Gual, qrre en plena efet·vcscènci a moder nista p t·esentava espectacles imholiste s en els quals, més quo al ball era a Ja mímica que intentav a donar utòpica transcen dència. En realitat, va ser la seva intwció el que el va inclinar vers la vertader a dansa de directa ascendèn cia clàssica, enlluern at pels pl"imers Ballets Russes d e Diaghilev presenta ts al Liceu , fet que va orientar decisivam ent la seva ambició artística Jurant la resta de la seva vida. Als 23 an ys ja era consider at primer ballarí per a les òperes represen tades al Teatre del Liceu i va cr ear ~«unes cor·eografies valen t-se de la tècnica i l'estil après pt·op d els mestres russos. amb la Pr·eobra jenska i la fam osa Luhov Tchernic heva, casada amb Ser·ge Grigoriev, regisseur dels BaUets d e Diaghile v i méH tat·d els del C01·onel Dc Basil, establer ts a Montcca d o, els quals varen portar en els anys trenca creacions esplèndi des al primet· escenari de Barcelon a , r ealitzades comptan t encara amh le músiques i alguns decorats dels dissolts Ballets Russes, p t·esen- A Carte ll I portada del program a dissenya t pe r Emili Grau Sala per al de but d e Joan Magrlñà al Te atre Urqulnao na el 1 931 tant algunes noves mer avelles que vàrem admirar, amb decorats i figurins de Picasso (Le Tricorne ), dc Falla, Joan Miró (.letLX d 'enfants) , sobre una partitura de Bizet. P ere Pruna (Les Matelots) amh música de Geot·ges Am·ic (La boutique Fantasque) dec01·ada per Derain amb una paràfras i de Respighi derivada de Rossini i molts més títols originals. La influènci a d'aquestes novetats va ajudar a configurat· definitivament la ideologia artística d c Magriñà . De fet, el vaig conèixe1· - millor dit, vaig vcure'l com a espectador- aiTa n del que fou en realitat el seu debut com a ballarícot·cògr·af en solitari, el l 931 , q uan celebr à un recital en l'eclipsat Tcatt·e Urquina ona acompanyat p el pianista Juli Pons, conegut en aquella època com a intèrpret " naturista ". Es parlava bastant d'eU perquè aparegué r etratat en la portada de la revista del gèuen', " P entalfa", despullat davant del p iano tocant Chopin, que era el seu compositor idoJatral . Recordo molt concretamen t el ballarí interpretant la Polca de l'equilib rista de Manuel Blanca fort vestint un figud de Grau Sala (utilitzat despt·és r·eiterada ment per il· lustrar la por·tada dels seus programes). dansant sobt'e la punta dels pcus, fet que Uavor s només estava reser vat a les ballarine s, cosa que va causar sensació i la reserva d 'alguns crítics. . En poster·iors ocasions varg col· laborar amh Magriiíà , i sempt·e valorant la solidesa del sen professionalisme. EU v a r esponsabilitzar-s e de La coreografia de la meva primera òpet·a-ballet El PANORAMA • §:.. !: I i Apunts de dansa al Palau de la Música Catalana -bre Magrlñà fets per Rafel Bastardes (fotos superior I esquerra). Magriñà, al Liceu, ballant amb Marula Blanco el Romance de los celos, Idea, decorat I figurins del pintor Josep M. Prim, amb música de Montsalvatge Gat o con Botas, amb text de Nèst.or Lujan , estr·enada al Liceu l'any 1948, i aLans (1944) dugué a terme la r cpt·esentació (també al Liceu i despt·es en altres llocs) d"un Romance de los celos , en el qual ballava amb Maruja Blanco, i on la pat1:icipació del pintor· Josep M. Prim, com a fiE,ru r·in.ista i per al decorat, era essencial. Joan Magriñà va ésser l'in troductor al nostre país del concepte de baUet d efensat per Diaghilev, en el qual tanta impot·tància adquireix la idea poètica , I' estil i la tècnica del ballurí, com l'iJ.'lterès i la vivència dc la música i La inter venció d el pintor, dccot·ador o escenògraf p et· r essaltae l'atractiu plàstic de l'obra, valoes qu.e malaur·adamenl queden ara ft·eqüentm ent desequilibrats. Magriñà , p er més que diguin ~"llllS dels que no h an tiugut d'<'ll més que referències -alguna vegada tendencioses-, va cr ear escola en les nostres latitu ds; en podrien ser testimonis els (i les) que d 'alguna manera es beneficiaren del seu mestr·atge tan profitosamf'nl que mo1ts assoliren indepf'nclitzar-se en la seva carret·a. Penso aea en Filo Feliu , a Ja qual ell va infonclt·e els seus pein cipis, en Maruja Blanco, Emma Maler·as, Aurom Pons, P epilu Sansalvador· o Trini Bon·ull , amb ]a qual va saber assi.milu tota l'autenlicit.ul i el nervi del Oamenc i l'escola holera , i també Joan Ten a i altres ballarins inicialment deixebles seus. El que cal ara es contemplar la figura de Joan Magriñà en l'àmbit en què va marúfestar la seva personalitat al llarg de 40 anys, els més difíc-ils per incoqJor·ar-se a l'aceclt>r·ada evolució pròpia de l'<'tapa en què la crisi del nouC<'nlismc a Catalunya va engolir tants u oms que podríem presentar· ar·a com a capdavanters d e la rcalüat intel·lectual d e la nost t·a ten ·a. e PANO RAM A R T e A Ara gal l apa dri na els seu s gua rdo nat s p pe r J.C. l con cert nrnh PI c¡ual l'I Concurs Jaume Aragall va festej a r el ~ Sf'u s guardona t~> t' ll i! va deixar un regus t menys satis fu cto r·i del qu<' ha uríem volgut. ll om partt-h , de fe t. d'una vnlicl<'sa ta n indisc·utib le com ho és Iu de l'exhihir ió, en un ma r·c· magnifit'i<'nt. dt'ls mè rits d els guar·dona ts. F1•1, per alt r·a pa r·t, irrenunc·i able . I per d amu nt de tot, aq uest gest d ~· J a u me Ant gall de comprcun e tre 's amb ells cantan t al rosta t bC U i pcr nrrt ent-los ai xí un pl'iyilegi d 'excepció. \ 1 m a rge d ' a qu l'!•t con text. el eoncert C!t va moure en un clima dc discr eció. En prime r lloc pel fe t rnuteLx que l'acompa nyame nt fos de p iano sol - i a~ ò no s upos a cap r e tre t p er· a la c·ompe tcutíssim a Empa r Ga r·cía Cruells . Despr és, p<' r<¡uè ' arn comprov a t· q ue el ni. vell dels cantan ts, e n genc r·al, no corresp o ni u a allò q ue e~igeix un concurs qu <' aspid a ocupa r un lloc dl• privil c~:,ri . E n aquest sentit , te nint com a r efer ència el que vam p oclc r escoltar el pas:.at 6 d 'octuln·c, cr eie m que els orga nitzador s fa r an b é dc medüa r· sobre r i ' ·ser o no ser .. dr l Conc ur, . 1 sobre on posen el nh e U que correspo ngui. El E L 1: e I 1 Jaume Aragall amb el barlton g e orgià lrakll Grlgalas hvlll, 2n premi (ex-aequ o) del 11 Concurs lntemaci onal de Cant Jaume Aragall nom d 'Aragall que pn·sideh: aquesta manifesta ció és massa impor·tan t perquè n o mer eixi aq uest esfo r ç de r efll·xió. 1 amb tol, hom v a poder gaudir de m oments inll' t·essanl!~ i va poder fe t· d f:'S !'Oh ertes i confirma cions que cal te nir en compte. E nt r'P aqucllrs, les de Iu m anrr~;a n a Ascump ta Mate u. d ' una ac usaria p er sonalitat, i entre Les confi1·mud ons, lrs dc R olill Ma- Leu , malgra t q ne l 'ària que va csr ollir - magnífica me nt interpre tada a la primera part-, l' a acusar masqn la manca de s uport o r·questral . La "facto r·ia" -expr·essió que manllevo de Vladimi r Ashkenaz y- coreru1n 1·a imposar la llei d'un ofici seguríssim, d'una tècnica impecabl e i d' un pode•· molt evident , ta nmateix no concspos t peJ matís i la subtilesa e.ll:pressiv a . Oll res de cam llra am il el gru p Bar celo na .2 I 6 Bur c('looa 216: D. Alh('t. fla ut a; Q. Rocu, clarinet¡ S. Jua n, violí: A. Lact·uz, violoncel: F. Armengol per ru<sió. i E. Brugalla, piano. Obre, : Trio per a violí, violoncel i piano (1921) de Robt>rt Gerhurd , La cifra (1995) dc Marlin Mntalon i Quartet p('r a clarinet, t•iolí. l'iolonceli piano (1938) de Paul Hi nderuj th. Ce ntre de Gultut·a Co ntt'mporà nin, 22 dl' octubre de 1995. ., L per F. IAVERNA ·BECH inter ès del concert co ns istia en el fr t que Ra r celona 216 ac tuava pe t· pl'irnc t·u vrgad a scn"e el sru cfu·ector· titula r i arnll un t·ept>rtori d'obr·cs que, tre t dc l'estrenu d ' un a par titura d el f r a ncè.s Martin Ma- talon , s'ins<"ri via cu l'a pa rtul dc la mús ira plena ment clàssica del nos tre seglr. Així ho 1 an revt'la t· el Trio de Ge rha rd. tant propt>t· a Ra vPI i a la vegada r evrstit d ' u nn aura vl"dtahlPnrrnt ca tala na. i ta mbé el Quartet d ' Hindem.ith, certam en t ,-irtuosíst ic i amb mús ica que, mnlgrat la seva acidesa harmònic a i Llibt'rta t rontraptm tística. mai n o dPh a de banda el seu r·rrolzam<'nt en els principis de Jn tonalita t Di¡,•uem lam bé q ue amb la in clu ~ió dc la impre ~> i onant i beUa pat·titur a dc Gerhunl , el ' '2 16" do nava un toc d'atr nció soht·e el propct· cent!'na ri d ' aquest composiLot· ( 1896- 1970), (¡ue s ' haurà d c COilllllCillO t:'H I' degUUilr11CDt, ja I [ UC eJl és, sense dulllcs. un dels grum; crea- dors de la mus1ca del nostre segle. Entre a questes obres s 'inter·vr·ctà l'est:rt'na dc La cifra dc Matalon. partitura d 'ell'gant fac tur·a i ht>n agradHble d ' eseolta1·. p cr·ò que, tanma t r ix, semblava més ol'ientada als artificis i a la part espec·tacu la r dc la composici ó. que no pas a plantejarse una dialècticu que possibiliti nous camins u la c n•ació sono ra. L.•s vc>rs ions d ' aquestes ohreb que van of(•rir els dife t·e nts membrrs del couj unt Barcelon a 2 16 poden <rualíú car-se de br·illants i plenamen t iden tificades am b l'esper it es tf.úr de cada a uto r: a i'-í mateix. cal rrmat·ear la romunir ació emotiva que s'establí dc mane nt moll especial eu les lectures d 'Hindcm.i t h i Ma talon. e PANOR AMA T e A R La pret emp orad a de l'OSC per X. CASANOVAS·DANÈS esprés d'l!n estiu gait·ebé p rivat dc música, l'Orquestra Simfònica de Bar·celona i Nacional de Catalunya dirigida pe•· Edmon Colomet· ha eslal !"encarregada d 'encelat· la pretemporada amb el concet·L de la Mercè. AJs ])OCS dies, repetia pet· al cicle de Pans and Company i, ucabant el mes de setembt·e, es traslladava al Tealre Principal de VtJanova i la Geht·ú pet· participar en el Festival Toltlrà. Una obra, la Setena Simfonict de Beethoven , agennanava eJs tres con certs. Lt'S que els particularitza ven ct·en: lrs Soirées de Barcelona de Robet·t Gerhard , en pritnet·a audició a casa nostra, i el Ca.nts i danses de la mort de Ml!Ssorgslú al primet· concert; l'obertura Leonora fi I i el Concert Emperador en el monogràfic sobre Beethoven ofct'l per Pans and Company (que s'obria amb Ja lectm·a d'una de les cartes del compositot· que pct·metia copsat· el seu espedt independent), i les sa rdanes Empúries, Camperola i Sol ixent i La rosa als llavi.s per· a sopt·a no i orquestt·a de Toldt·à a la vila on va néixer, amb la intervenció dc Muda Uuïsa Muntada. En els ll·es casos I'OBC va assolit· un nivell de correcció, pròxim, ai las!, a la rutina. A banda d'incoonlinaoions esporàdiques , la formació sonava desmotivada massa sC>vint, encarcarada, poc dúctil a la batuta i, des del punt de vista de la sonol'itat conjunta , com desmembrad a en blocs. Cal l!na bonn tasca per inct·ementar la consistència de les c01·dcs (que la petita dimensió del teatr e vilanoví afavoria) i p er accentuat· la cohesió, l'espontaneït at i l'esclat ¡;IC>- D bals. El primer concert va p ermrtt·e conèixer la suite del baUet Soirées de Barceloru' de Robert Gerhard (que I'Ot·cJUC!!b·a tornarà u interpt·ctat· el mes dc gener al concert que ret homenatge a1 compositor vallenc). Gerhard el va compondre per a Leonidc Massille i la companyiu del Coronel Busil. El va comença r· a Barcelona l'any 1936 (després d ' una de les seves obres més belles, Albada, interludi i dansa) i el va acabat· dos anys després, en la primera etuva de l'exili. Mai no va set· representat, però en va aprofitar el matcl'ial per extreure' n , entt·e altres, aquesta Edmon Colomer felicita Ludmlla Schemtschuc k suite ot·qucstt·ul en quutr·p moviments, estrenada per la BBC dc Londres l'any 1972. L'obt·a é-s l'cfinacla en cJ tral·tamrnt tímbric i rítmic dc temes de la música popular· catalana, i son a com nn brilhml - i, potset·, l!Da mica •·citeratiu- exercici dc reelabot·ació motívica. A I'OBC li va mancar perftlament, peremptoriet at en In definició dels I'Ïtmes. Al capdavall, il-lusió ve•· afegir ll•'vat a la desen volupumt'nts . massa dels Colomer la va dirigir millor que no pas la va tocar l'ot·qucstra. En canvi, cm va agradat· l'ucompunyament aplicnl als im¡Jnrtanls Cants i danses de la mort de Mussorgski, en l'ls quals l'ot·questra agufava protagonisme o el cedia a la veu en una mol:ltt·a de suvirsa pe•· part de Colomet·. La soJjstu era la mczzo-sopt·nno Ludm.ila Semtschuck, habitual dels f,rruns teatres lírics, de ven •·otunda quu s 'eclipsa en no ser fo•·çuda en els grPus que requereix l'obra i en els passatges orquestrals dc més densitat. Convincents, lombé, es van mosu·at· Colomct· i I'OBC eu l' ucompanyamrnt a In jov<> pianista russa .Anna Gourat·i en r i Concert Emperador. Va ser molt aplaudida pel públic dc Puns ami Company, pct·ò cm va semblar poc mntlum -té vint-i-cinc anys-, en el .sentit que toca tensa i ft·agmrnta l'obra en par - n•l·les mnHHu di(cnmlliu•les . Ja tilcllica, conairlt·ralc, •·esultu t•utara llllllli!U upat·ent (i pct·cutidu), i la malisorió dinànúca peni impot·tunl'ia pet· 1111 Úl:i Lipolat· d.- Iu velocitul que pt'l'tPu l'impaclc: Lot fïxu nl els c·xtt·etns. Una man<·u de puliiiÓ inlet•na vu marcar la Leorwra JJ/ rn w1a w•t·~<ió desamhil'ntud u. l , ¡ll'l que fa u Iu centt·a l t~, Seten.c1, l'ls movinlt'nts f, sonaven H<·nsc gt·aJHl. h s ciat· CJlll', c-om a compensació , Culomet· impt·irnia a l"·AIJcgt·o con br·io'' que la clou una desimholluru cpw twmblavn iuHpit·udu rn IPS oberllu·(·~ operíslictW'N dP Rossini. .. Deixo per al final l'elogi dc In soprano Ma ria Lluïsa Muntada , cupaç dc dolar de l'udlitut les 1:1 iH eançons d o La rosa als lla ui.s (tnmbr de ]'any 1936), gràl'i!'s al mesll·utgt• tl-cnic , u l' adequació u l'enl ot·n ac ústic, n una clarn intenció de poPtitzaJ· els ltlXlos de Sulvut-Pupusscil - prima /e parole- i u l'entitat d'una veu pet-fectn que w1ci" amb mcloHiLut l'agut amb el n·gistrc ccnlra l. Muntada Í>11 una intf;, l'JH'l't dc pl'imr t· Ot"dre que di¡,'ltÜÏca una lt·adidú lic·derística molt nol!lra (Badia , Plantada , Callao. Alnvcdra, Mut·torell, Victoria, Ricd, Turr~s, Bustamanlc:... , ])C I ' I!SIIHmtar, només, veus femenines) que ens entestem -i s'entesten els pt·ogramado n;a menystenir·. GRUP DE CAMBRA "CAMINS11 e PANORAMA e A T R Xl FESTIVAL D'ALACANT Consolidació i qualitat com a notes destacades per JOSÉ GUERRERO MARTIN l balanç; dc ronzena edició del Fcstivul Intcm acioual dc Músir·tt Contr'mporània d 'Alacan t, dcscnr·otllat entre els dies 23 i 30 dc Sl'tcmbre pot consider·a r·-sc fr·u neu rrrcnt positiu: 1H estrenes absolutes , l 3 estrenes a Espan ya, u n ni vell do t¡uuli tut majoritàriament ah , un r·rco r·d d 'assistència de p(rblic, 1111 irw remcnl de presència dc cl'Ítica inlet·nal'ional, un augment també dels esccnat'Ïs ciutadans a d isposü:ió del certamen ... Tampoc les perspectives de futUl·, despl'i~s dc la incer·tesa dels darrers mesos, no són nt"gt·es. Tant l'Ajuntamen t alaranli com el ~[inister·i d e Cultur·a hnn JH'omès el seu suport pcr·què el festival continuï. I el seu dir·cctor, Pl composito t· Tomàs Mnrco, tr·ebaUa a fi dr> constituir un patr·onat, 11na fundació, un consorci o entitat j u r·ídica similar. que gar·antcixi la inde pendència i perdurabili tat d ' una cosa que ja és impot·tant i p unt de r·efcrència en La música contempor·ània muru linl. Va obt·ir· el festival " Uno r~s el cubo", espectad c a mig canú de l'òpera, amb escenografia adequada deToni Rueda , d ra mutÚ t'b'Ía i direcció escènica dc lago Per icot i p roducció d'Actcon . La música i el text &Ón d' Eduardo Polon io. Tot gir a entom del polifacètic Kcpler (as tt·ònom, místic, poeta , filòsof, ma temàtic, astròleg). La música gt·avada es complemen ta , en directe, amb una veu blanca (el nen Manuel Cahcro), un tenot· (Joan Cabe~·o) i baix- baríton (Josep Picres), ultr·a la presència de quatr·e acli'Ïus í quatre actors. Primet·a i agradable sor pt·csa del festival: la música clectr·oacústica serveix per-fectamen t pet· a l"òpera. Animem, doncs, Eduardo Polonio a continuar exvlor·an t aquest í'ruDÍ, lot dona nt més joc a la ve u cantada. Les posRibilitats ohertcs són grans. Segona sot·pr·csa ab'l'adable: l'espectacle "Al bcr·omu ndo" (s ubtitulat "Mullitudomúsica "), d el valencià Llorenç; B a r ber·, el qual pr ovocà l'entu siasme del públic a In pla~:a dc Lor·os manipulant sis La ndf'S de la Vall d 'AUlaidn, portan t uq ncstes formacions popula rs des dd seu tradicional camp fins a l'expt·essió musical contr>mpor·ònia. E n troncament, d oncs, am b la r.ultunr i amb E El compositor Tomas Marco •• el director d'aquest festival l'estètica de la terra valenciana. El peculiar i monmnentRl univcr·s I Í m b ric aconseguit d ' acrncstu marwnr, n omés apat·cntmen t caòtic, t·caultnva subj ugant i magnètic. l neviluhlemcut ens evoca la r·emor dl' tanws festes de la zona, com per CXt'mpl<' la de Moros i Cristians. Tercer a sorpresa agradable: la dels dos concer·ts a càrrec dc L'Orquestra de Còt·dova, sola la direcció del cubà Leo Br·ouwer·, una formació de 46 professors amb pr·ou feines tres anys de ,;da. En la seva presentació , magnífica, ofcrit·t>n una estupenda versió dc la bella Música fúnebre a la memòria de Bartól.: de Lutoslaws ky; un br·illant i no gens fàcil Pasocloble dc Jrsír;, Villa-Roj o; El paseo de los triMes, homen atge de Gar cia Romítn a Andrés Segovia , i In ma¡;isl r nl Daliniana de Ct·istóhal Hulfftl'l', El dia següent, Porquestra confirmà In seva classe amh La pr·cgu n/,a sense resposta., moderníssinla olwn q ue Charles Ives í'ompongué el 1906; l'estre.na absolu ta del Tr·iple concierto de Leo Brouwcr· i la iutcrc·ssanl La fa bula de la.:s regiones rlt· la uwxil'ana MarceJa Rodr·ígut'z. Quartn sorpresa ag radable: El àlbum cie Colien , que conwnll'nt en quadre a pat·t. CitHJUf'II H sorpre¡¡a : I'E uscrn blc dc Pcnarsaió del Con ser va t ori S uper·iot· Òsen r· E s plà d 'Alacan t , sola la rlir tlcció de J oa n .lborea. E ntusiasta i competent , aqu est conj unt va oferir un vibra n t i compacte nplcc rl ' obt·t•s, entre les q uals vu dl's tacur· l'estr·er1a absol uta d el Sextet per a percussió (del madrill'ny Cr·uz dE' Cnstr·o. un dels triomfadot·s indiseutihles del festival) al qual acompanyar en Paquilítzíli (cstr·e11a a Es punya de Rodolfo llalffter). El tumbao (de Ramon Hamos) i Past míclnight (estrena a Espanya dP Tom Gauger). íscna sor·presa ab'l'adahle: els dos c·onrct·ts dc la moll bona Orques tra imfònil:a de la Radiodifusió Polo- EDITORIAL BoiLEAU T<o.s " 2155334 • 48774Sli e ncsa, sota la ferma, acur·ada i dúctil clirecrió d'Antoni Wit; una apoteosi bcm..c rcsc r·vrs. I aquí no hi va haver Cbtrrnes. Però I<'S versions de les obn·s pr·ogramudcs pod<'n eonsider·ar·-tw dc r·cft>r!-ncia. Sort per a AJber·t Surdà i Javil'r Darias, que d'aqueblll mnnem van poder gaurur de Ics mmor·s ver·¡;ions f{Ue mai s 'hagin frt de Xaloc i Vidres i tl'Íomfar enmig de Iu Simfonia concertant mí.mero 4 tir Szynumowsky, de la Simfonia mímero 3 do Lutoslawsky, dels 1're11os pPr a les víctimes d 'Hiroshima. do P ender·ccki i cle la pt' l' ara omnipresent Simfonia. mLmero 3 de Corrki. Van complclur· el festival dues pt·odurcions RNE-CDM, en les quals es va n produit· les cstt·en es a bso lutes tl'fgnotum del canari Ju un J osé F'nlcón ; i Nunca mas de l'uruguaià Daniel Stefani. El duo Cados Pricto (violoncel) i Chilky Mar·tín (piano), am b obres de Rodolfo ll alffter·, Enríquez, Foss, R e' ucltas i Ginastcra. El duo Víctor l\1ut in (violí) i ~1iquel Zanetti (piano). amb obres de Corin. Claudio Pricto, J osé Luis Turina i Toldr·à. La Coral Sal vé de Laredo, sota la direcció de J osé Luis Ocejo, amb un p rograma en Ja nostn opinió massa tr·aclicion al. I el Luboratorio E lectrónico LrEMCDMC amb el flau tistu Eduardo Puusa (obr·cs de Marisa Manchado, Kropfl, J osebu Torre, José Daniel Munl'ique i ) ep Nuix). Les dcrepl'ions van provenir d'Almas y jardines, fallida peça de teatre musical, arnh text de Margarita Bor·ja i música de Manuel Seco dr Ar·pe. I tnmhé decepció en l'actuació de I'Enscmble Konfrontation de la f'ilhannònica de Halle, en els conrer·ts dels quals fallaren o la interpretació o <'I contingut de les obres, o ambdues coses. I també d('cebé Deriba.s: Alicante 17, estren a absoluta del tunisià Pedro Elias, un pr·oducte més propi d 'un treball de camp etnològic que no d 'una obra d 'art. F in alment cal assenyalar, com a activitat complementària del festival , el concorregut curs de composició dir·igit pel compositor aJcoianès J a vic•· Darias. I una nola emotiva, per acabar·. El festival va r ecordar dos compositors que van estar anys enrera en el festival i que han mor·t rcccntn1ent: el mexicà Munuel Enríquez i el portugu ès .J orge Pcixinho. E l festival , doncs, i dissortadament, ja compta amb haixes en la seva història. Però això no és sinó una dada que parla de ruajor·ia d 'edat, de maduresa, de pas del temps. PANORAMA R T e A uc Un àlbum pedagògic S ens dubte, un dds esdeveniments del Festival ha estat el programa, que amb d títol El àlbum de Colien ofci'Í l'exccl·lenl pianista indonesi Anandu Sukul'lan (Djakarta, 1968), idoni executor· d'un r etaule de 38 estr·encs absolutes, 38 microjoies d'una durada entre 225 segons (la més breu) i 4 minuts i 37 segons (la més Uaq;a). Prèviament al r·ecilaJ, se'ns havia lliurat un llibre molt acuradament editat {amb les partitures. Ics fotografies i les biografies dels 38 compositors i unes delicio 'es il·lush·acions de Ricbar·d Klimsch), juntament amb el corresponent disc compacte. Tot aquest projecte es deu al patrocini de la mecenes Cecilia Colien Honegget· (sui~sa fincada a Castelldefels), el desig de la qual és que aquest recull d 'obres perdm·i i les partitut·es serveixin com a cxcr·cicis per a estudiants dc grau elemental, mitjà i superior·, així com també per a professionals i amants del piano en general. Lògicament, les peces, a més de la seva diver·sa dur·ada, r·esponen a cst<': litrneR i dificultats d'execució molt diferents. Ananda Sukadan ens les presentà agrupades en quatr·c blocs: l ) .J or·cli Cervelló, E m est Martint>z lzquier·do, Agustí Chad cs, J osep M. Mestres Quadt:eny, Manuel Castillo, Ramon BaJ:ce, Carlos Cruz de Castr·o i Xaviet· Montsalvatge. 2) Javier Darias, Agustín Gonzúlez Acilu, Canuelo Ber:naola, AJhert Sar·dà , Benet Casablancas, Carles Guinovart, Tomàs Marco, Rafael Mira, A!varo Salazar, Gabdel BI'Dcic i J oan Guinjoan, 3) David del Puer·to, AJfredo Aracil, Clotilde Rosa, Miquel R oger, José Luis Tur·ina, Gonzalo de Olavide, Isabel Sover·al , Candido Lima , Jesús VillaRojo i Jesús Rueda. 4) Josep Soler. David Padrós, J oaquim H oms. J orge PeLx.inbo, Salvador Brotons, J esús Rodríguez Picó, J oao Pedro OUveira, Xavier· Ben guerel i Alexandre DeJgado. La sessió va ser oferta en memòria del portuguès Peixinho, tt·aspassat prematurament fa pocs mesos. I encara cal destacar dos fets singulars: l'estrena absoluta de 38 obres de música contemporània en UJl sol recital suposa una mru·ca mundial Ua h11 estat sol·licitat el corresponent registr·e al llibre Guiness) i d'aquesta manera la iniciativa privada s'incorpora amb una semblant finalitat al festival alacantí. Un mostrari, doncs, de música contemporània espanyola i portuguesa. Una iniciativa lloable. Una empresa que cal imitat·. e J. G. M. TEM A 1 Tema que es proposa en aquest número creiem que és d'una gran importància. Es tracta d'un fet tan transcendent com situa1· a l'abast del lector i també dels interessats una visió alhora panoràmica i detallista de la realitat de la indústria discogràfica del país en el terreny de la música dita clàssica. Ens movem en Ull context en el qual el disc s 'ha convertit en el motor de gran part de la maquinària musical. A redós del cercle màgic, no sols es mou una indústria específica -1' estricta de 1' enregistrament-, sinó que per via de 1'efecte promociona! es creen uns efectes multiplicadors que alimenten de manera normalment decisiva, la indústria del concert o del que -en termes cinematogràfics- anomenaríem "exhibició". Dit d'una manera molt planera i deliberadament esquemàtica, I' artista que no enregistra no existeix en el gran món internacional. I el mateix podríem dir del compositor l'obra del qual no figura en els catàlegs dels grans segells discogràfics internacionals. Portant el sillogisme a les últimes conseqüèn- cies , podríen1 arribar a la dura conclusió que la tnúsica que no té discografia no existeix. I això és molt seriós. La realitat que s'exposa, en aquest sentit, resulta poc falaguera pel que fa a la música del país. Els nostres intèrprets -els que no formen part del reduïdíssim grup dels cimers- estaveJJen els seus delers promocionals davant d'un àmbit de mercat i de potencial de projecció, en els quals se'ls fa molt difícil penetrar. Hom és molt conscient que el disc és una eina eficaç. Però, naturalment, es tracta del disc que es ven, que es projecta, que té audiència. I a vegades, el llindar entre el blanc i el negre, entre el tot i el res, és molt fi, però també molt blindat. I la seva superació acaba resultant, al capdavall, impossible. El problema és complex i, de fet, l'objecte d'aquest Tema no és oferir cap solució definida i segura. En exposar al més clarament possible i amb una perspectiva àmplia aquesta realitat, només podíem aconseguir una presa de consciència bàsica i també de base per a renovats plantejaments. Que ja és molt. La imatge de la indústria del disc català 27 561 TEM A Indú stria disc ogrà fica : de la peti ta emp resa a les mul tina cion als per TERESA MARTINEZ E : ·;; e ~¡;;¡· 133 n aquest article veurem com funcionen, i sota qtÚJts c1·iteris es mouen, les difct·t>nts manerrs de produit· m(tsira clàssica i contemporània cataJana en suport disc compacte. Amb tot això, i amb els articles que completen aquest Tema, intentarem t~sbrinar per què les xifres ue vendes de discos compactes amb material català -tant a niveiJ de composició com d'interpn•tarió- són (podt·íem dir) escandalosament. baixes, t>n general. i sobretot desiguals segons l'or-igen de la producció. Les pis tes en les donaran dues (liscogràfiques internacionals amb filial a CataJunya per a Lot el territori espanyol; dues entitats privades que vetllen pels interessos d«> compositors i intèt·prets, i un segell totaJment independent. Discogràf iques internaci onals, mercats internaci onals La discogràfica francesa Auvidis comer·cialitza difet·ents tipus de música sota diversos segells. Així, classifica la música o els intèrprt'ts en: Astréc -bàsieament música feta amb instruments original~>-, Valois -música clàssica pròpiament dila-, Montaigne -mustca contemporàni a-, Tt'mpo -música lleugera (aquí estan editats els compactes de Raimon}-, i la parcel·la dedicada a la música ètnica i la música popular i tradicional. A l'Estat e.spanyol Auvidis és pt·esent amb la filial Auvidis Ibérica, amb seu a Barcelona. la qual té la reponsabilitat de distribuir els segells esmentats i de produir o canalitzar productes cap als seus segells. Des d'aqtú es fitxen els artistes i es fa tota la pr·oclucció (encara que. normalment, el que no es fa és fabricar el disc c·ompacte). Claudi Martí n'és el conseller delegat. Pet· acceptar un projecte se st>guei..xen tm a sèl"ie de et"itcris. En primer Uoc, es valorct l'interès artístic, des del punt de vista del programa, explica Claudi Martí. En segon lloc, es valora la qualüat de l'ilttèrpret. I en tercer lloc, es valora la comercialitat del producte, encara que no sempre és el factor decisiu, puntualitza. Però malgrat que S<'mpre se cet·ca la comet·cialitat, molts cops es prenen decisions res- pecte de la vàlua del projecte independentment de la seva comerciafit.at,. D'altra banda, qUàn els projectes tenen difteultats comercials. es busquRn ajuts complementari s per mitjà de patrocinadors, coproductors o subvencions institucionals, amb lafin.a.Utat de cobrir l'alt cost i una fàcil amortit.zació. Chtudi Martí: afegeix que, dissortad{lment, els ajuts complementari s són necessaris en la majoria de projectes. Com a exemple de coproducdó, pot esmentar-se una dc concreta que té com a objcc·tiu l 'edició d'una gran part dc L'obra dc Robert Gerhard. Vam iniciar el projecte nmb uns contactes amb Edmon Colomer i la )ONDE. Paral·lelament, la Fund~ Caja de Madrid va presentar un projecte similar amb l'Orquestra Simfònica de Tenerife (dü·igida per Víctor Pahlo Pérez). E" coincidir ambdós interessos, hi hem treballat tots plegats. }a s'han publicat tres compactes, n'hi ha un altre en producció i està previst d'editar-ne quatre més. Pt>rò les decisions finaJs han d'estar cot-roborades per la central d<" París. El nostre departament de producció actua sempre en coordinació amb París, perquè la comercialització és internacional i, dissorUtdament, no podem pensar només en el mercat rutcional. -És a dir, que un compacte de la JONDE, posem per cas, es pot vendre al Japó. -S'ha de vendre (diu cate-gòricament), perq!M, excepte casos molt especials, al mercat nacional no es podrif1. amortitzar ni a.mb esponsorització. El mercat espanyol de música clàssica no és st4icient per. anwrtitzar produccions, en molt-s casos. Tot això vol dir que l'intèrpret o autor que tingui editat un disc amh Auvidis té assehrurada la comunicació internaciortal, la venda és una altra cosa, matisa Claudi Martí. El catàleg d'Auvidis art"Ïba a més de 40 països d ·arreo del món. -En la producció que fan aquí, difet·encien la música clàssica catalana específicament ? -No. Per a nosaltres la m1ísica és l{l música. Pot haver-hi un di-sc amb interessos molt específics, com el recent de l'OBC i l'Orfeó Català, dirigits per Edmon Colamer. amb obra de Montsaluatge. t1quest és un compacte d'interès específica.m.ent ca.talà, perquè tots els implicats són catalan-s, però per a. nosaltres té interès internacional. Que aquí es ven- TEM A compositors són més o menys coneguts. Els autors contemp oranis són rnéR dificils dè vendre. Per· a cada cas pot ha l'er-hi Ull tipus de promoció adient. -Quina mena dt• responsa bilitat té ln prodw·tot·n ilo distribuï dora per orit·ntar c•l botigawr ? -Els botiguers no es deixen orÚ>ntar. Tenen c.>ls .seus propis sistc,mes cl'organü::mció a les botigues. Nosaltres hem de pen-.~ar en el nostre prodlU'tf>,., encara que. a la llarga, les poques 11emle.ç ens /)Prjudiquen . Malgrat qm• ha quedat dar· <rue Ja mút>icn no t Í' nudonnl itats, Auvidis lbérica hn editat Lt·es compactes dc sarclurws i mt'1sic·a pe~· u cobla . Tumb(• c•stà <'O projt't'tt' un compact e de cunçon s tJ·at-licionuls c:atalane s, interpret adc•s per Montsen ut Figut•t·a~;, per· aJ segell clàRHic. i ~'t'stà estudian t obr·ir un c•ntàleg infantil de cançó cntnlana . Pel que fa al st•t:,•uimou l de Vl'tHles d'ult,'UneH ¡n·oduccions , Claudi Mlll'tÍ c>ns proporc·i onu aJ~unes dades (fins al juliol de 1995). De les simfouic•s de gui el60 o/o o el40 o/o dependr à del coneixement que es tingui dels intèrpre ts o de l'autor. Quan li parlo dc "disc català", cm puntuali tza, en primer lloc, que defuig 8(JUesta terminolo gia i es pregunta què és un disc català ¿El cant dc la sibil·la interpretat per Montser rat Figueres amú flespèrion U? O un disc de l{l Capella Reial de Cataluny a dirigida per ]ordi Sa:vaU? Per a mi és un disc internacional en el qual poden coincidir obres i intèrprets i autors del mateix país. Claudi Mar·tí pensa que parlar de "disc català" pot al'l'ibar a minimitz ar justamen t la cultura catalana . Quan un di.sc té un intèrpret català, té un interès per a Catalun ya i la seva cultu,ra. Però quan parlern d'nn disc de Granados o Albéniz interpre tats per Rafael Orozco, que és andalús, ja no és lLn disc català. Per a mi és una incongruència. Penso, continua , que l'absolut a identifiCació de compositor, intèrpre t i edició perquè sigui un disc català és un error. Crec que la cosa important és la definició sobre qnè és cultura del país: allò en què d'alguna manera particip a gent del país en el pr·océs crecttitt. Mal'LÍ hi af<·geix que d món del disc clàssic és molt més ampli i universa ! df'l que pot semblar i fóra un greu errot· intentar domesticar-lo. -Per qu(. un disc no funciona , al mercat? -Si sabéssim quan un disc fimciorw i quan no, seríem milionaris (repon amb hon humor). Hi ha elements que fan aconsellable o desaconsellen una producció. Norrnalm ent, els discos de diversos autors són anticomerci{lls. Els numogràfics són més comercials. Per què? Per una raó nwlt simple: moltes vegades el.s discos de diferents autors no se sap on col·locar-los a la botigtt. També depèn de si els Cerhard , que va sortir el desembre de 199•1·, se n'han venut 600 exempla rs a E.~panya. Són pocs, però tenint en compte la coneixença que es té d'oquest compositor, crec que és una xiji·n int.e ressant. Agafem un altt·e C'xemplc , el compact e I11 memoria m Pau. Casals, inter·preLut per Lluí¡¡ C lan~t (editnl el novemhr ·r de 1994). D'aquest , se n'hon venut unes 2.500 còpies, que 1w és ww xifra espectacular, però s 'ha de t.enir en compt:e que es lractct només de nuí..~ ica de violoncel. Les xift·c¡¡ concn•te s u Espanya són: à1·ea de Barc(•lo na, VuiJès Ü!'C'Ídc>nlal i Vallès Oriental , i Mruu·esa: ] .200 exem]Jla rs; Madrid: 300; Vulència : 136; 1\lacant: 31; Gntnada : 12; Sevilla: 3 1; Galíeiu: 33; i resta dc Cataluny a i Bulears: 291. Són artistes d'Auvicli s: Jordi Savall, Montsf'r' l'ut Figueras , Lluís Claret , Rafael Orozco. la JONDE amh Eclmon Colomer , Raimon ... (tots aquests ja han estat esmenta ts), i s'han edilat obres dc Brotons, Balada i Ger·hard . Per Ja seva banda, el funciona ment d(} Ja també discogrà fira frant'esa H armonia Muncli no difc·r·eix massa de la CJU<' acab<•m de pr·esenta r. A J'E~;tat espanyol actua la filial llarmon ia Mundi Ibél'ic:a, arnb seu a Sant Joan Despí. En mruesta OC'asió és la seva dirretora g(•neral , Françoi¡; o Pélund, la nostra interlocu tora. Com en el t•as de Ics company ies internaei onals/muJ tinaciona ls, Harmon ia Mundi lbérica no fa distincio ns "naeiona ls" a l'hora d'editar Wl compacte. Tractem els intèrpre ts i els composi tors de la mateixa manera, indepen dentmen t de la seva nacionalitat. Som una multinac ional i, per tant, depenem de la casa metre, a Jlrles, respecte dels program es de pr·oducció. I des d'allà no hi ha nrt enfocam ent particul ar per a la música clàssica catalcmn. És evident, però, que eles d'aquí clonem, suport a projectes catalans . 29 569 TEM A -En qualst>vol cas, cn tm projecte català què es valora més: l'aspecte <·omercinl'?, l'aspe<'te artístic? ... Com es conjugen els factors per fer un producte amh sortida comercial? -El que sobresurt és l'artista, l'intèrpret. Per a nosaltres, i imagino que per a la majoria de discogràfu¡ues, els projectes recolzen en un artista. Difícünwnt es dóna suport a un projecte discogràfic .si es tracto d'una cosa puntual que no ha de tenir continuació ni futur. Per exemple. entre un projecte de música catalana interpretat per qualsevol artista i un nrtista català amb un a.ltre repertori, s 'aposta per l'artista. Crec que ac¡ní rau eljittur de les companyies discogràfiques: tenir artistes que se superen, que evolucionen per mill{)rar i perfeccionar-se. -Malgrat tot, en estar situats a Catalunya, pensen més en "'català" que en '·espanyol''? -A l'hora de donar suport a un artista, pensem en "espanyol", com tu diiLS. Som a Catalunya, com podríem haver estat a Madrid ... , però no podem negar que estem més a prop de la cosa catalana i que M coneixem més ... Però els ltlls d'empresa són espanyols, malgrat que al catàlegfv;u. ren més artistes catalarLS que no espanyols. Tots els projectes han de passat· pel vist-i-plau de la centt·al, estant com està la producció centralitzada a França (i als Estats Units també, perquè segons Françoise Pélaud són dos públics molt diferents, ramericà i l'europeu). !qui ens limitem a projectes, algun.s molt, molt esporàdics, qu.e no sabent ben bé si tindran èxit en el mercat internacion al. Si creiem que en tindrà, com en el cas de l'Orquestra de Cambra Teatre Uiure, aleshores França s 'encarrega de produir-lo, iliu la senyora Pélaud. Així, algunes produccions tenen dues fases de funcioname nt: si funciont>n bé a Espanya. es llancen al mercat internaciona l. En els projectes puntuals M s'assegura la distribució intPrnacional. Si creiem que un producte pot funcionar fora d'Espanya, l'enviem a França i allà es decideix què se n'ha de fer. explica Françoise PéJaud. Harmonia Mundi Ibérica també necessita les subven cions i els ajuts eC'onònúcs per als projectes discogràfics. I, d'altra banda. la seva directora general aÍlrma que un disc monogràfic ven més que un de diferents autors. Un disc de diferents au.tors no se sap on arxivar-lo a la botiga. No es ven, corrobora. -Per què no es vt>n la música dàssica catalana? -Bé ... depèn del que entenguem per música cl.às.sica. catalcuw. Actualment hi ha un gran interès cap a la música contemporà nia per part dels compositors. 1 crec que depèn de la coneixença que es tingui dels compositors catalans. Per exemple, del disc atnb obres de Robert Gerhard, se n'han venut uns 300 exemplars a Espanya. Realment són pocs, malgrat el gran suport que ha tingut. .. B p l u 1 Iç Françoise Pélaud acaba la nostra conversa dient que tenim els mateixos problemes que els que representen a una multinacion al, més o menys gran. f aquests se centren a voler defensar més el producte local. Però des de fora tenim poques armes, perquè el mercat és petit. Si el mercat fos més gran, no haurwm de passar pel sedàs de la central. Amb 300 o 150 compactes venuts a tot l'Estat espanyol, no hi ha gaires arguments. Són artistes exclusius del segell el pianista i compositor Albert Gwnovart i l'O,·questra de Cambra Teatre Lliure, ilirigida per Josep Pons, la qual ha editat cinc compactes, i dels quals el primer, El amor brujo de Manuel de Falla, és el més venut i el que s'està venent més. Pel quo fa a dades concretes, i a tall d'exemple, les xifres de vendes de tres compactes de l'Orquestra del Lüure són aquestes: El amor brujo (fins a l'agost de 1995): a Espanya, 3. 730; a tol el món, 22.359 (a F 1·ança 12.04,1); de l'obra orquestral de Mompou: a Espanya, 996; arreu del món, 4.437; del Cançoner de Pedrell i la Suite de Pandora de Gerhard: a Espanya, 263; arr·eu del món, 2.155. Els interess os dels com~os ltors passen per la discogr afia Si una cara de la moneda són les empreses discogràfiques multinacion als i, per tant, potents CATALUNYA MÚSICA Programació mes cie novembre DILLUNS, 6 DE NO· VEMBRE DE 199 5 ;.00 L'OBERTlRA \lú-ira 1wr t'Omt•nçar ,.¡ dia. R•'Cnll d'olm·• lwt·th •·•t·ollidt•' i p~~otntlt•, Jlt'r Joan \'ho•s. St•lt'i'dÍ>. pr ió i prt'~entnció: .\.tc-x Ruhlt·•. Pt,RCELL. 300 A.\"YS: Pun·dl i c>ls •l'us contemporani.•. EL RI 'BlE DEL COR: .\"o,·etats rli~ooeo~·àfiqu<"~. concet1s i notí,.¡,., r¡ut• fun rt"fPrPnria ol món t•nrul. 16.00 SELECCIÓ DIGITAL to.OOSELECCIÓ UIGIT\L BEETHO\ EN: Cunc·o••·l p•·•· u pinno i orqtw<tt·u n. ·~. up. 5!1. ClulllliO An·uu. Stunto;kupo•llt• ,¡,. Dmdc'llo Di•·.: Colin Duvi,. (37rn). MASSENET: Sui tt• tl'Esclurmonrlc·. Onpl!'stru Filhur·· mii1tirn dt• ll ong 1\clllg. Di•·.: Kenneth .leun. (23m). BACil I llofTELE'\1Al'il\: "Gott fnung erfüllt• e• u eh", t·untutu apòrrifa HWV 218 . .Johunnn il.o•lowsl..). Kni \\,.,._,.(. I hm-y Gerarrts. Phillip Lunp:,huw. Abfrldt•r \okalt•n•t·mhle. Stc•intor Burot·k Brc·nwn. Dir.: \\olflf8Df,t Helbirh. (lOm). D \\ZI: Quartet per 11 fn!(Ot i trin tlt• corda op. ~O n. 1. \luurn \1llt'•ll·i. Gi¡:inn \lonl!lrZzi. \nwnit•Ull \njn•. \Jfrc•do Hit· cardi. (22m). K.\LI:'II\11-.0\: El ctdre i Iu pulnll'rn. On¡m•,tru Xacionnl E•rocc·,n. Dir·.: r\t•t•mt• Jiini. (l:~n•). CLEI\IEYI'I: Suna111 op. 25 n. ;) . .lo• vnn lmnwr•ec•l, piarwfo•·tt·. (I :lm). BERNSTEIN: Lu llt·i tlt•l ~il!'nt·i, •uilc• Simfimit·a dP Iu pPI.Iit-ulu. Orquestra Filhn•·mc'>nic·u d'ls· ruel. Dil·.: L. Rc•rnsl!•in. (22m). ANÒNIM: Con<·t·•·t (Suite•) c•11 Ht• M. Wolfgung Buoeh, trumpl'lu. llan do• Vrit•s i Bu1·t SC'luwl'lliUnn. ohcw. Frans Hohc·•·t Brrkhnut i Brinn Pollal'fl, fugot. Woutt••· Müllc1', '~olonrPI. ( 1!lm). d•·•· 13.00 :\IÚSICA A'\18 Nmt DE DONA 1)-\..'IIEL· LESUR: El pum dt• flor, t.l~ Beatriu. l'hilippt• Co.-r~ 1 Edmull'tl Ewrjo•rnl , pinno. (lm). OFFE\13 \CH: I.u lwllo llrlcna, obrr·turn. Orqut•stru Simfònica Johonn Strol"' d·· Bndopest. Oir.: l•t,itn Bngrír. 19m). HAII"'i: U. Rnl dt• B<•nlt;,.,. d'E~tr, 'llilt•. Tlw ['jew Lnndon On·he,tra. Di.: Ronnld Cor·p. (17m). BERLIOZ: "Sarulu huigneu,e". Cor dt• l'Orqm•Htl'll Nacional dl' Lió. Gnl'lc· Lo• Boi. soprano. Fr·unçoi~t· Bi•<·uru, mrzzo-.~oprnnn. Noel l,o·c•, pinno. Dir.: Bemnrd 'l't'Iu. (7111 ). 13EJ.:T 110\ F.N: p,.,. n EliRn, WnO 59. Roland Pontincn, piuno. (:3m). ~10NTSALVA'I'GE: St•r·o·nutn n Lyclia dt• Codur¡ui'~. Duo Nun•jc~~< • Cosn8en1pr•·r. (llm). 1·1.00 LA CANTATA DEL 1\L\R'J'LCCI: Sirrúunia n. 2, op. lli. The Philhnrmonia. Dir.: d'Avalo•. (-11m). F•·nnc·t'~('Cl Jl¡\) ON: Concert l"''' 11 trompa, IlnlJ Vl ld ::~. Tirnothy Brown. Tlu· At·ndcmy ol' AnC'it·ntl\luoir. Dir.: C. llogwont.l . (18m). SME'I'AI\A: Quartt•t clt· cordu n. 2. Qun1·tc•t Snwlann. (19m). TUIUN 1\: Ln prorrsión dd rocío. On¡Lu·~lru Nul'ional ci'E•panyn. Dir·.: Atuulfo ,\rgenta. (9m). PauJ. Suite St. IIOLST: Ac·ntiPmy uf St. \1nrtin-in-tlwFirld~. Dir.: Kenneth Si llito. (11m). CIL\RPEJ\TIEH: Elo·' uc·iÍI. nurtl't 11 408. Soli. te& \IWUI,. Cor dt· Cnmhrn dl' \u mur. "u•irn Pol~ phonica. Dir.: Loui• D..,o,. (11m). XOST\1-.0\ lT\.: Concert prr a piano. trompt'LU i orque&tra dC' o•nrdu n. 1. op. 35. Evgenl' Bauer. Wolfgang \lur-k). Ol'<lut''tra <i<' Cnmhra Ar<·ata dt• Stullgurt. Oi1·.: Pat1;ck Struh. (22m). BEETHO\ El\: Se;xtet pt•r a instruments de Vi'n t, Op. 71. Conjunt de vent dr Iu Filluu·mònit•u Txt•ca. (21m). FlMidn. Sui tf' IJEL IUS: On¡ urslra Si mfònicu dc Boornc•mouth. Dil·.: Hi .. hard Hicknx. (:l8m). BACH: Preludis i fugttl'• n. 21 a 21 d'"El !'lavPCÍ l.wn tt'm)JCI'Ul" (llibrt• Il). 1-.enneth Cilhcrt, c·laverí. (26m). 20.00 SELECCIÓ DE JA7.:Z P1·ngrnma dcdit•nt a la m(,;;ica de jazz amh r-•uió d',\lh('rtl\Iallofr¡., 22.00 TE,IPORADA DE I:OBC CO\CERT enre¡ristt·llt per C:atnlunva '1ú.•ica el elia 4 dc nowmb~l' de 1995 al Palau de In "ÍI-ica Catnlana dc Barcelona. E:'-1 ESCO: Hnp•òdin romnne,a n. 2. op. Il. Rapsòdia romanesa n. I, op. 11. B \RTOK: ConrPrt pr1· a 'iulí i ort¡ul'strn n. l. op. pò,tum. Concert per a ,-tolí i nrqu~st•·n n. 2 . .Mark Kaplan. t.IP Sinofònica Orc¡nest•·n Burc<•lonn i Narional dt• Ca talun ya. Dir.: LawrcnCI' Fostrr. 23.30 NOCTL:RN 1\lúbiru (ll'l' ncabnr el dia. St:lt•et·ió i presentació n càn·ec d' .\(f,·t•d Ct'lnyn. CAFÈ 00.30 REPERTORI DE N lT DIMARTS, 7 DE NO· VEMBRE DE 190 5 On¡no••tru Sínfòniro tlt• Bor't'l'lnnu. Dir.: Gar•·• a :\u' nrro. ¡l:lm). 7.!){1 L'O HFRTl ll \ \lú•ira pt•r t't>nwnçut· ,.¡ tlLD. n..culltl'ohrt•' hn·th ,.,,...lliolc·- i prt•,o•ntndt·' pt•r .lonn \i"''· 10.00 SELECCIÓ nu;tT\1, l\L\I II. EH: Simfonin n. I. Eolitu Ct·uheroHI. >lllll'nnu. O•·c¡uc•Mlru Phillutrnulnin. llil·.: Ciu-.·ppt• Sinopoli. l!'i!lm). l\IOZ.\HT: CuHsm·ió K\ 91). O•·cpu•sll'll clc• Cnm ln·a Fmnz Li'll. Dit·.: .I úno~ Hulht. (25m). COHELLI: Scn1n1t• dn Clllllt'l'll op. :!, 11. I) I 11. 11), Lorulun Bnr·uc¡nc·. (I lm). CAS· TELNliU\tl-TED ESCO: Con· t·<·rt pt•r n ¡..•uiturru i llrtlll''"trn, op. 99. Pt•pc• Hunu••·u, ~nllnl'l'a. Tlw \t"uclt•m) uf St. \1nl·tin iJHiw- Fil'l•ls. Ui1·.: ]\,., illt• \ln1·· l'int'l'. (20m). FIJo,l ll: \i1· el u hnn Rui IIPIII-i 1\. \1irc•ul U'Htrnl·kt•, piano. (6m). \ll SSOH(;St-.1: Cnn nit u la mnntan)ll lll'lndu. Grnn Ortlllt''lrn Simfúnic-u rlt• In HT\ tlt•l'LRSS. l>i1·.: \ltulímir FNfo,>t't.''· (12m). Pl!ICEI.L: Tlw l'lnint. \lfn•tl l>o•llt•r, t•nn tratcnor. Hndt·•·it•k Skt·uping, violí lrnrnll'. \\ 1dnntl 1-.uijlu•n, hnix dc· 'iol u. William Clu·i•tit•, rhl\ic-o'.mlwl. (im). \11.1 .,\ LOBOS: Bnr·hinnt'l\ lu·n•ilc•rt•~> n. I. Vlnlnm·c·l.Ji¡,lt•s dc· In Ho) ul J'hilhurmunir 01·C'lwKtl'll. (21m). l:UO l\lÚSICA AMil NOM nE DONA .J.\f.(.)LIET OE LA t;tJEHJU>:: "EslhL'I'.., I'IIIIIUtll n. J. lt<uhdlt• Poull'nnrd, ""Jll'tlnn. B•·i¡(itlt· HnuddJOnq~. r•lnH'<'Í. l•'••nnçoi"· llloch, \iolu rlt• ~umhu. Uir.: Cu) Hohrrt (tLOrhu). (12m). DELI BES: Su•ll· clt·l hnll•·t Síh;u. \,.,. Philhurmunin Or· elwstm. Dir.: Churlt•• \1cw kt'rra•. (16m). \to\T!:! .\1.\ \TGE: Sonntilw pnur hettt•. Antoni Bc'"'''• pwnn. 19m). BEETIIO\ E\: \tlc·loidt·. lwrl op. ·~6. Dio•trirh Fi•t•lwr· ruld "oure·. (6mJ. Diesl..nu. SCTIEIBE: Sirnfunin c·n ~i m rh· Iu Cnntutn fíulf'hn• ¡wr In rl'inu Ul\ is<'. Cont•t••·to Cupt·nhn~t••n. Dia·.: 1\udrc•w \lunzr. (I lm). c.. ltkQO MOl\1EI'íTS LÍRICS ROSSINT: L'o•·o•n,iout• l'u il ladro, hudet11 "'' uiiiiC'lt'. Mnrl11 Bayo. Nululll clt• CurnliM. lul'in Zt•nmu·o. F•·nnc·o•srn p,.,"·vioionato. J?nltio Pa·t•,iuti. Fulviu Mn~An. Ü•·qurBli'U clt• Cumbru Anglt•Rn. Di•·.: \ln•·r·rlln Viulli. (85m). SERRANO: El mul tlt• amores. \1n•·ín L riz. lsal.wl Fondc•,ifo. Cet·ilin Rho~. Rnmón ContrrruM . .Joan Ptrns. lb.OO SH.ECClÚ DIG ITAL 111\I>E'\IITll: Conrl'rt p~a· u Da,itl i un¡ueolru. 'inh ()i,trukh. Orc¡m•strn Simfònic.'n olc In Rilclio dt· l'URSS. Dil·.: Go•nnacli Hnjolt•.;lwn>ki. (:!im). PISENDEL: Simfonin po•r n duc·· nunlrs, dus uhoi-o, tlu"" trunopP,, •·o nio i huix continu, c•n Si ¡, M. \lrtnn~i Sal>.oniUt•. lli•··: Luclwi~ Güllk r. (1 1m). I.ISZ'I': Du$ tnnvinu.•nts un¡tw~­ tmh. dc• l'u•·ntol'i "Ch1·is tus". S3. l..t•slll' llnwnnl. (21m) .•J.fll':,l r. 11 \: Cnnt•t•rt pr••· u duc·~ tl'lllll· l"'' i n•·quc••t•·n, op. 5. Ztlt·nrk '1) l•nr·. Bt•clric-h 'I)I•ur. O•·<¡nt·• t•·n tlo• Cuml11·n D\ot·nk. Dir.: l'o•tr· \hdrht<•r. I 18m). !'UTI E: llt•lút·hc•. hallt•l. ~n\'8 O•·quc••ll·u dl' Lnndro·'· Oir.: Honuld Corv. \ l i"'n P\ISIELI.O: ¡2:!m). f'u,tnrul Jl<'l' ui P rinwr Con•ul. SuJi,IC•s 'oro t.. Cors dt• Iu R:lclio T-.c·t·u. On¡nestrn Simfònil'n dt• l'ru~n. Oir.: Etlon•·clo Britiu. (2:lm). COPI.\!\ D: Appuluc·hinn Sp1·in¡: (PrimnH•ru upnlatw). Suint Paul Cluunher Ürt·ht•,t•·n. Dir·.: D. Jlu"•U Du,·i""· (:!6m). SC:IIlf\1 \:"'i'l: 'l'rin nmh piunu n. 2, op. 110. Trio flcuux A1·t•. (29m}. S:\HASATE: Fnnta~in dt• o·t~nc·•·•·t ~ohr•• ll•mt•s oi e Cm·mt•n, up. 2~. ltzltuk Pel'lmun. Roynl Philhunnonic· Ort"hcst•·n. Di1·.: (12m}. Fool<'r. LuWI'I'IIt'<' Sl'OilH: Simfonia n. 2. up. <W. O•·tllll'ijtl'n Simfònica olc• Sin!lCIIllll'. Di1·.: Cimo l!uey. (29m). 20.00 L'ÀliUIO-VlSlJAL Ln pru¡:nunn tl'Àle~ Gnrinn. 22.00 PORCELL: ODES Frcnu hnrt.l) dimt•o und dungctoil• of "ar. odu per el ¡·n'a IIIPIIt dt'l Prínl't'JI George dt• Uiuumnrc·n i In Prin<'~.,;a \nno, Z 325. Gilliao Fi,ht!r. Te•,a Bo"mun. Jamr• Hunnc•r. Jonathun Kt'nn). Roger• CowyDanirls. Cbarh~A Crump. Mwh¡wJ Gt·orgP. Chorl•·~ Poll. Th\' King'~ Consort. DiJ·.: Robt•rt Kin~. (17m). Fly, hold rt'IH'Ilion, t•auçét dc Ut'nvingudn JH'r u Churles 11, Z 324. Cillinn Fi~ht'1·. 'J'p~~n 13onnt'r. Jnnws Ruwmon. .lon nthun Kl'nny. Hogcr·• Covey-Cnmtp . Rufus Milllt'r. Mic·hncl Crorge. Chnrlrs Poll. 11>c King's Consort. Dir.: Rolwrt King. (19m). Welcome lo nllthr P leasurcs. ot.ln per el ¡Jin cie Sunh• Cecília. Deller Con'ort. Stour Music F~~lival Chambcr OrchcsLTn. Dir.: Alfn•d D<>ll<>r. (19m). rtlll' 1 23.:!0 NO(.'Tl RI\ ¡u-r ut·ubnr ri din. S••h'f'riír í pn·•t>OtiH'ÏÍI n l'ltrrt>c d'.\Jf,·,•d Ct•lu) u. :\IÚ•II'U 00.30 REI'ERTO IU UE l\IT DIMECRES, 8 DE NO· YEMBRE DE 1995 7.00 I.'OUEHT I IlA Mú•i!'n pt•r ••unwn~nr t•l diu. H•·•·ull d'oh•·•·~ lm•uK t'•!'nUidr~ i pr·t•srutndt•• ¡u••· .Jonn \ïveK. 10.00 SELEf.C IÓ J)JGJTAL ;;¡ E = - ._!;! 5I ...., =- ¡;;¡· 133 HONEGGEH.: Simfonia u. 'l, "Dt•li••illl' Bu~ilirn•t•s". On¡urAtrn Simfònic·u tlt• Iu Rtuliu dt· Ucnit•ru. l>ír.: Ch. Dutoit. (2ïm). \1\'\LOI: Conc·t·rt pt•r a guitarra rn Itt• 'I, 1{\ 9;3 Edunrtlo Ft•rnúnclrz. Orqut•,trn de Curnbrn .\nglt••a. Oir.: Gt•orgt• 1\tol<-nlm. (I lm). J \.\ \CEl\.: I-:\- JIJ05. SonnlU. \!aín Plan•\•· piano. (11m). T\ \1h.O\ ~lo. I: \lo•t·ou. rantnta. !\ma Tert•otit•\'11, mt•nn-,op ra no. \íkola) Sukrro\. baríton. On¡ut••tra •lin¡tidu pt'r \ndrl') Chi•tinko,. {23m). DITTERSDORF: Simfonia dt• I•·• Cinr \'orions. Or<¡ut••tra Filharmònica o,·adt·a. Dir.: Romt•o RimllU. (18m). '\IELSEN: Quintet d!' vt•nt, op. 13. Jnmt'' Gnlway, flauta. Bjiiru Cari '\idNl'O. oboè. Nit•l• Thom•t'll, dndnct. J t•n• Toftr-IIan~t·n. fugot. Bjlh'n FoKdul, lrompu. (27m). R0\1AN: Mú•it·n fúnt'hre pl'r a Fredt•t·ic· l (t•xtrurtt·•). Chri~tina llogman, soprano. Cor de Cambra Erír F.ric••on. Conjunt Hur·rol· dt• Drottnin¡;holm. Dir.: Erir Erir~un. (10m). GEI\l L\1-\J\1: Sooatu pt•r u \Íolonrt'l i baix ('Onttnu op. 5 n. L Hídemi Suzuki, \iolonrt'l. Rírercnr Conhort. (6m). RESPIGHI: Ft'<te• romant•,, pOI'mu •imï~r nit-. Ortlll{'•trn ~unfi10iea dt> Bo•ton. Oir.: S 01o10a. (25m). 13.00 :\tl'SIC.\ A.\1 8 ~ü:\1 DE ràrrec dl' Joan \'ives. PLRCELL. 300 A.'\YS: La mú<icu in•Lntmental (2" part). TE.\1PS DE LES )fVSES. 16.00 SELECCI Ó DIGITAL )tlLH.\L:D: Simfonia n. 6, op. 3-13. Orquestra Simfòoira de la Rudio de Ba•ílra. Dir.: AJun l·' ram·i.. (30m). BIUHMS: Sonata per a dos pianos en fo m, op. 3·1 h. M.artba Argc·rir·h i All'xandrt' Rabinovitrh, piano. (40m). BERNERS: El triomf d•· NcptÍI, suite. Royul Livrrpnnl Philltannonic Ordw<trn. Dir.: Borry Wordsworth. (22m). G. SAMMARTINI: Concet·to ~;ro•­ oo n. 8. Eosemblc <ll5. Dir.: Chiara Banchini. (llm). GUE:RE: La rosella •ermcUa, Balh·t. Orquestra del Tt>atre Bolwí. Dir.: Yuri Fa}'t'r. (34m). PHILIDOR: Lt• Maríagt' de la Gro.se Cathos. Loodon Obot' Baud. \lorie-Ange Petit. pl'rru••ió barrO('a. Dir.: Paul Goodwin. (15m). CHALSSO~: \hian1•, po!'ma ,imfònir op. 5. Or<JUI'>lra Simfònica dc Bn•ilen. Dir.: \rmin Jordao. (12m). R.STRAIJSS: Quartet amb piano op. 13. \fembrc. dc la Sew Jer•t'y Cbamht>r )lusir Socit't). {38m). ROSSLERROSETTI: Concert pl'r a obo(o en Do ~1. Lajos Lenc.,-;<. Orqui'Alra de Cambra E•Jo,aca. Dir.: Bobdan WarcbaJ. (18m). 20.00 SELECC IÓ DE NOVETATS 22.00 ALMANAC Un t'.<pni destinat a rvorar i rc,"iurc el'i fets m;;, rt:prest•ntotius del passat mUl!:ical. Guió i •elecció d'ÀJex Roblt'•. 23.30 !"iOC'T'L'RN \[ú,ica per acabar el din. Selecl.'ió i pre.-entacíó 11 ràrrt'(' d'Alfred Cela) a. 00.30 REPERTORI DE l\lT DO~A '\tJLllAL 0: \li·•a. op. 9. Curol<• Furil'), ~oprono. John ConMnblt', piano. (36m). \10~­ TE\'ERDI: Loment d' \ríndno. Tcn••a Bc·r~unzo. mt•zzo·hoprauo. Orqul'htr·a de Curnhru An¡;leMn. Dir.: Mon't'llo \ïotti. (12m). CIIAM IN \DE: Lolita, op . 54. Erir· Pur·kín, pínno. {3rn). VALLS: Cnnçír d'Estt>r. Anou Ricd, mezzo-•opruno. Bcnwt Cu,tíllPju, nuutu. {lm). 11.00 EL GUAi\í SEGLE 2 P rograma dt> mtí"iea untigu. Sde,·c·ió, ¡.'Uíó i ¡rn'•l'Uturió a DUOUS, 9 DE NOYEM· BRE DE 1995 7.00 L'O BERTURA J\1úorica p~r començar el dia. R!'l'ull d'obres breus escollidl's i presentades per Joan Yiw~. 10. 00 SELECClÓ DlGITAL VAUGI-IA.~ WIU.lAMS: Sirnronia n. 6 en mi m. Orquestra Simfònica dc Londres. Dir.: Br}drn Thom.son. (34m). MOZART: Venite populi. KV 260. Cor Arnold S<·boubcr¡.t. Concl'ot:us musicus Yil'na. Dir.: 1\íkuluu~ ll urnonruurt. (6m). TELE:\1 \\ '\: Concc•rl per a 'iolí. duc•• trompe' Úí• raça, tirubolr•s, dut•s nuul!',, dos oho.\,, rnrdu i l'l>ntinu. <'n Fa \1. \1rtuu•i Soxonuw. Dir.: Ludwi¡: GHttlc•r. (25m). GL \Zl''\0\: Obertura "'lt·mnt•. op. 73. Ürt(IH'•tru '\tll'ionnl Hu~~a. Dir.: Mikhuil P h·tnt·v. (9m). GERli\ H ll: Soirí·t·~ dc· Ban·dona. ·\ JI,•rt l\i••lu, piano. (17m). SCHUMANN: <\ndunll· i variadon< pt••· 11 doM pi un os. rlns 'iolom·••ls i I rom¡m. op. pòstuma. Hulwrl Mujt•k. Murio Vt•nzn~o. Humn J uc•hr·. Kiilhi Go hL Fl'llnt'!'>it'o HnM·IIí. (23m). GAZZo\NIG \ : Srohut \ l ntt·r pr•r a !ioli~tl·~. cm· mixt, orqucRtra i orgut•. Cupp¡•IJa 1\Ju,.íralt• de la Catl'drul rlt• 't•rona. Oir.: Albt•rto Tu ren. (32m). J \CQLET DE LA GlJERHE: Snnuta pt•r u do• \iolins i \iolom·el n. ·l, en <olm. Clairc• Giardrlli, 'iolom·d lurrror. Bernnrdt•lle Charhonni1•r i Cutherin{' Giardt'lli. 'íolin, bnrroc·,, Dir.: Gf'or¡tc' Guíllunl (clawd). (9m). ~CRI \RI'\: "Rt·,eríe". mm ínrrnt nínrfbnír Op. 2·1. Orqur;tru Filhormrinil'o T,Pca. Oir.· Lihor Pr•,t•k. ( ~m). 13.00 \ 1lSICA A.\18 r\ü:\1 DE DONA 11 \.'iD.EL: Cel'iliu. Yolgi un sguunlu. J. Smith . .l. El101'~. TbP English Conr•cr1. Dir·.: Trevor Pínnm·k. {28m). Cll U:Rlffi lNl: EliM, nlwr·llrru dr l'òpua. Orquc<lru Simfèrní<•u d1• Iu Filhurmònil'll ell• fluc·ou. llir.: Sih·nnn Fronlulini. (lOm). FLOTOW: ..\riu dl' ''Murtha". J<'un p¡.,,.,.,. Hampnl, nauta. Rn)al Philarmonit• On·llt',tru. Oir: Plñrído Domingo. (3m). F\l R~: !.)dia, op. I. •\nna Ricl'i. llii'Zlll·suprano. \ngel S<rl••r. piu no. (3m). 1. \ \'\ER: \lada, \aJ,, op. 1·1.3. Quartpt Alban Bt•r¡r. (8m). H.OO 'fl'SICS DE CATU.l::".U PLA: Triu !'onola ¡wr u du ..., nnutt•., i lraix t•o•llinu en re m. .J¡•ao Pi .. rrt' Humpnl. Claudi \rinrany. Z•uz•u Prrtis. ( lOm). VIOLA: Mi•.n <\.lmu HPdt•mptori" .\<1utt·r. Esrnlunia de Monlst•r-rnt. Cm· i Orque•t•·a d'Antirs Et<t•olons. Cr·egorí f.•trudu, or¡¡nt'. Dir.: l r!'nrn Segurnt. (4!hn). MOZART: Hondo (ll'l' 11 nnuln i III'I(III'SII'II, lo. \1 Anh. IIH. Ciu ur li Arimuny. On¡ucMti'U rlt• Cnmbra de Mo~l'ou. Dir.: Mislro Hnchll'w~k). (5rn). G \RC I \ MOR \NTE: Nthnl~ i llunt''· \lunuc•l Gorda \lnruntr, pil\111). (lïm). TELEM\'\'\: "FünfZt'· lm te und scchzehntt> kctinn d•• \lusic-)lei~tcr.~. Pt'rl' Ro,, 'iola de Gamba. (13m). TIUDJ. C IO~.\L: El fill drl rri. :\lonL•errat Figueras. La Capella RPial de Catalunya. Dir.: Dir.: J ordi SuvaU. (im). 16.00 SELECCIÓ DIGITAL DEBUSSY: Kbarnma. Ballet. Orqucolra Filharrnònwn dr Rotterdam. Dir.: Jamea Cuolon. {21m). L.MOZART: Simfonia ro RP, D 18. Orquestra rlr Catnllro Eslovaca. Dir.: Bnhdnn Wurehnl. (8m). RAKHMAN fNOV: Mai'I' dc Déu etrrua mrnt vivent. Cor de l'ural. Dir.: Dir.: \1adisluv No,'ik. (8m). C.Pb.E. BAC[] : Quartet en Rr, Wq. 91. per a claveeí, flautu, viola i violoncel. T. h.oopman. W. Hazelzct. W. Pecter5. R. •au der }[eer. (13m). ELGAR: Tbe Wood of Yontb. suite n. 1 op. lo. Orque-tra dc l'(H.ster. Dir.: B. Tbom>on. (20m). RA.\IEAL: U'i Paladins. primera suite.~ \ l u.•il'holielò. Dir.: ·hhu Eín· hom. (Sm). \IORE.'iO TORRO· BA: Sonalina. Julían Bream. guitarra. (13m). SCIILBERT: )1i•-a l'n :\li b .\1, D. 950. Belen Donath. soprano. Brigillr· Fas•hnt·oder, contralt. Francioco Araha. tenor. Díctrírh Fiseher-Dil'skau, bañton. Cor i Orquestra Simfònira de la Ràdio de B:l\'iera. Dir: Wolfgang Sawalfuch. (56m). GIANELLA: Concerto lu¡;ubrc. J amrs Gulway, nauta. I SoUAti Veocti. Dir.: Claudi I> Seimonr. (18m). 19.00 PENTAGRA.\L\ Programa de divulgació mu.,i· t'al. Guió i realització: Pere Buréo i .\Jex Rohles. 20.00 ··A LA .l1A.'\'ERA DE.... ~ Un coo,·idat t'li!> propo•n i comenta la mfuica que li agrndil. Guió i prest"otai.'ÍÓ de Joan \'i,e•. Produrció de Dolor> Bu-quet~. 2:!.00 CO!"iCERT l~lAGINAR I Guió i ,eJecció: Raimon Colomer i Joan \'ives. 23.30 NOCT URN Mú•i•·a per acubar d diu. Selecció i ¡weseotnció 11 Cltrrcc d'Alfred Cclaya. 00.30 ,mJSICA DEL SEGLE XX C.\SELL~: Screo11tn pèr a peti· tu or<Jllestrn. np. 46 Ort1uestra Ilaydn Bolzaou. 1 Tren to. Oir.: Alun F ranrrs. (24m). KOKKOi\1~~: Requicm. a: I Soile 1-okoski. \\ulton Grün · roo-. Cor dt'l F,•,ti\'ul ti'Op<:ru Sa•onlinna. Orq~~t••trn 'iimf<'•· nien dt' l.ohti. l>ir.: t lf Sii•l~rblnm. (:illm). ~TOC!o.­ HAVSE\: lo. In' it•r•lllrk \.. Alo)' J..ontar-ky. piano. (22m). 02.00 REPERTORI L>E I\ I I' DIVENDRES, 1 O DE NOVEMBRE DE 1995 Frunc·t'•l'. (30m). CIYILOTTI: "ÍI•i•·n• nnrturna•. Hnmon Port•·•·· piano. (12m(. RODRlGl hZ PICÓ: '\o('turn per a 'iuli snI. \lm·co Fiorini. (6m) I:>.OU EL DIA DE L'OIEl\T Prowmnació rrulitzada a pnrtir dt• lt•• (}l'licicm' 'l"e ,.(, no<tre, uil'nl• hun ft•l al •·ontestador d~ Cutahmya Mt.sicu. tel. 202 35 35. 22.00 GRANS OBRES 7.00 L'08EitTURA pPl' t'Oflll'n~·u¡· t•J diu. RPt·ull d'olm·~ hr·o•u• ''"t•ollidt·~ i prt•,rnt:uh·s l"'" .lonn \ïvo·"· ~IÚMÍt'U 10.00 SELECCIÓ DI GI'I'·\L HUJII,IEL: Cono·.. r·t ¡r..r u ¡riuno i orque•tr·a up. 119. Duna Prolopnp•·••·u. ~"'a On¡ut•,tru Filhnrm<'onic-a d<: In Hthliu \lt·xuJul•·•· Dir·.: E<lu' arn. Rahbari. (36m). C \RISSJ'\tl: El judiri tl•• Snlumú. Gahri..Li Coo..ort & Pln)t'r>. Dir·.: Puul BIZET: )!cCre.•,h. 1 I lm¡. Roma. •imfoniu. O•·•ttll'strn \adona! dt• Lillt•. Dir.: J••an (:lOm ). Claudi' Cu-udt•,u•. \1.11 \'tON: Nueturn pern:! viu· tim, •iola, tlm·s trnmJII's i llllix. Com·ilium '1u,ÍI'um. ( lllm). R.STRAliS~: Divt·rtinll'ntu, op. 86. On¡ue•tru Simf<'mit•ll dl'l \l~tmpolitnn dl' T<'llJUio. Dir·.: lliroshi Wukusu¡ri. (3·1m). MEN DELSSOIIN: Sunutu JH'r· u nr¡;ue op. 65 n. 5. Hudulf lkinrmann. (Sm). MOZAHT: Conct•rt )JI'I' u uloo(· I\ v aI :l. llrinz llolli¡;~·r-, ohoè. ·\•·udt•HIY of St. l\lurtin-in-tlw Fidds. Dir: 1\cnneth Sillito. (24m). 13.00 )JLSICA A:\tn NOJ\1 DE DONA \HLIPIEHO: Quurwt d•· •·nrdu n. 8 ·'Pt•r Eli:wlu•lln". Quurt<•t dr cort! o Orplwu,. (I lm). J \CQl J.:T DC LA GUEHHE: "Judith". rnntuta n. 6 umb •im!salll'llt• Puul<·nurcl. fonin. 'llpruno. Bl'i¡;ill<' lluu<I<•I)(Ouq~. da,ccí. Frun\'lli~•· Blorh, ,;oia d~ gambo. Di1·.: Gu) Hnhrrt (tiorba). (19m). J.STH \tJSS: \nna, polku, up. t:n. Quoru·t A!bno Berg (3m). D.SC.\RLATTI: Ti ricordn olwllu ll·••n1', l'Ull· tota. Musiea Fiummulllt'. (l lm). BOTTESJNI: Mot·glwr·itu, olwrturu. Ür<JIH'Ktl'll Siml'bnil'll Lituana d!' Vilniu~. Dir.: Silvuno Froutalini. (IJm) U.OO NOUS IN'l'ÈftP HETS GltlLH.Nl: Cmw•·•·t l"''' u ¡tuitn rro i orqu<••ll·a op. 30. .Joumc• Torrent. On1uc·stru dt- Combro del Con~er\· utori Supt•t·io•· de )Jú-irn Jd Lirru. Dil·.: Jnuuw HUBINO: Vc·spro pt·t· lo St<·· llurio d1·1la B<•ata Veq~im·. Enst•mhle vocuh· dl'llo Studiu di MuHit•u Antic·u Antonio il Vt•r~>O. Cn•· G.P. d11 Pulestrinn. Ensl'mhlt• Euphoniu. Endcmbl1• MilltRt·~··••tz. Les Rossignols cie Puznan. F.ni'c>mblc Elymn. Dir.: Galu·i•·l Gurrido. (89m). 23...15 NOCTt.;R:-1 \lí,.ira ¡wr nrahnr el dia. ~•·lt'<'t'iÓ i prP>l'nlació a o·àrre<' r~· \lfrl'<l Crla~·n. 00.30 REPERTORI DE t\lT Hl't·nll tl'ohrt•• lort'll• •••eulliclt•• i p•·•••c•utnclt•• p•·•· l'ih11· :--uhirà. 10.00 L\ .\I (SU: \ HFI.IC.IO:-. \ Pl RCELl.: \utlr•·n" i St·nt•i•. Prniw thc• l.nrcl, O 111\ -nul. O Lorcl 111) (,cul. Z 18 ~nli•h'• H){'nk (.or ,¡,.¡ lo. in¡:\ Cnn<nrt. Thc lo.in¡:'s Cun.url. Dir.: Hobt•rt Kin¡:. (tint). Tlll' Lunl ¡, Nng, the l'nl·th 11111) Jo,. J!lnd tlu·· l'l•of, Z 51. Snli•tc•' Hu·u],, Cor del ~in¡t\ <.cnl"ll't. l'In· 1\.in¡:'s Cunsurl. lli1·.: Hnlwt·t (,in¡:. (!lm). In tlw hlrll'k di•mnl clun!l•' on uf di'MJIIIÍI\ Z. 190. Snli•tc•M vnc·ul,. Co1· tll•l (,in¡t'H CoiiHnrt. Cur clt•l N!'w Cnlli'W'· (hford. Tlw 1\.iu¡(s Cun•u•·t. I lit•.: Hubt•J'I J..in¡¡. t!ím). n•. lllt'l'l'lflll unto nw, Z. I. :-inlish•• ""'"''· Co1· •h·l :lo.i11¡:\ Cnn•nrt. Tlw 1\.ill(!'s Consurt. D1r.. Huht•J'I l\.i11~. (im). lluw haw 1 sll'll\ 'tl, I. IIUI. Suli•h'!! HH'uJ,, c..,. ,¡,.¡ lo.ut~·, Cnn•11rt. l'lw "'"~t'• Con-nrt. Dir.: Hnlu•¡·t lo. ili¡!. (-1m). 11.00 TR\t\S'\US!>iiÚ Et\ UI\ IISS.\ CONRECTE DE \ Et\Tl \L UE" UEL :\H>t\ES- L" DISSABTE, 11 DE NOVEMBRE DE 1995 TIR DE '\10'\TSERR\T 7.00 L'OBERTl'R<\ 12.:10 1\lú•i•·u per t•omençar el din. J{pt·ull d'olJr·es breus e;wollides i pre~entudcs per Dolors Buo'llll'ls. Un mi~clin musit•td umb l\luriunn SurriaH un t·~ f•um1•inu Iu nu·a"fi••u 10.00 I'ENTAGRAl\lA CLOSQUES. S¡\(: llE DUllTES. HPpeti<oió dc>l programa rm;,s el dijuub. 11.00 EL DLA O E L'OIENT Pro¡;~·ama1·ió realitzada a partir dt· lr·• pctkinns qui' eJ, nostres oit·nt' han fet al contestador de Catalun) a )1ú.,ica. tPI. 202 35 35. 22.00 ELS ~OSTRES COl'tCERTS CO\CERT ..nre¡;Thtrnt per la llàdio llolande•n <'1 dia 28 d'a· ~usi dc J9l)3 n Yrcdcohurg. 'fÚSIC-\ AL.\ CORT DE C.-\.R\m<tcnbm LnPki LES \. Stnnh.-t Qunrll't. (36m). on EHTDI ENT nmh la illfUI'IIIOI'ÍÍ> i Iu Jllll'li••ipu rió dC' IN nnNI l'l'" llit•nt-. BLOC DE "'OTES. EL TIH:~C \ 15.00 "A LA MANEHA r>E .... " H<•¡wtil'ÍÍl clt•l pru¡¡nulln ••mc\s t•l dijnu" al H'"l'"''· 17.00 TE'\1PORAIH I>'ÒI'ERA DE f\T\Ll W \ \lt:stCA C \T\L.\ \I: Ednwu. <lrumulí•-i•· cu tn·• a•·••·•· \lolll'i7111 Fru•um. '\laria ;\nto. \1urc·u Chin~ur·i. Gruziuno fio• I \ i• n. Pi,•rrt• I.RfchH<'. (,tndu l't,.c•llu. \11¡:c•lo Lirit·u OnJUhlrll :'íosotti. ~inf<l11ic'o •lt·l Tc•Rtr•• tlel (;i~lio .Jp Luc•·a. llir.: 'lu•~•mn el•· Bl'nrnot. (IU8m). 19.00 HEPtmTOnt U E f.OJ\CE flT l\tú•icn p<'r acubat· el rlia. S<•lcl'l'ÍÚ i pt·c·sentllrió a càt'I'I'C dc· Mnr·ó J an~. 0 0. 30 REPERTORI D E 1\'11' DIUMENGE, 12 DE NOVEMBRE DE 1995 7.00 L'OBERTCRA \1úsirn pt•r començar el dia. VIV1\LDI: Cnnr<•rt JH'r u fluutu tll' bt•c• Htlf'I'UHinu, c•n I> u M. Mif·hnln Pc•t•·i. A••ntll'my nf St. Mu•·tin-in t lw-l•'i<•I.JM. Dil·.: louu Brm•n. (11m). STIHV INSJ..l: Pt•trui~kn, halll•t. Ot•<¡tH'Hlrn Simfònil-u do• 1\lonll'(•nl. Dir.: C. Dutnit. l:i!ím). BEETHOVEN: Sonata JH'r o •·iul1 i piuno n. 8, Op. 30 n. 3. .lnnp Schrüflc·•·· '~oií. Jos vun l mm•••·•t•('(, piuno fortt•. (18m). JIOi\EGGEH: Simfnnin n. 2 "l'l'l' n l'ordn", Orclu••,trll Simfionio·a dr In Htítlin <lc· Bn•it•t'll. Dir.: Umdt•, l>utoit. (:!t'>m). B \UI: Olwrturu ll\\ \ lll<ll!. \lusiru \ntiqun tlt• <.nluniu. Dir.: H<•inluml GO<·lwl. 12 lm). \I E~DEJ.SSOIU\: 1\lí"i t'li l"''' ui"Somni d'una nit,]',.,. 1111". Orc¡ut•,tru Simftinirn do• 1\tnntn·nl. OÏI·: Chnrll'• DntniL. (;l:!m). SI'OIIIl: Sunutu per n urpn i 'iulnnt•l'l, up. 113. lld!ln Stun·k. Kluu~ St<u·l'k. ( J'l¡u). ~2.00 EI.S NOS'fH ES CON- CEUTS CONCEHT c·n•·c·bri~trnt p••r In R1111io Ausi riuen t•l din I 5 rlt• julinl olc• 1'1'12 ui Fc•Kti,•ul lull'l'nurionul th• Millstnll. Ohrc•• ,J.. Gl SS H:O, 11 \ND EL. BHLCKJ\ER COHELLI. OHFF. l'lliri' d'uhn••. Bu\ui'Íu Blr<·hhlü-.••·-Snli><h·n \hin<•lwn. (55m). :!:I.:W NOCTl RJ'\ aruhnr l'I clin. \lú•icn Jll'r ~t·lt•c·t•if, i prt·~t~nuwió u l'Úrn•e tll' \lnr·ú Joni•. oo.:JO REPERTOIU DE :'\IT DILLUNS, 13 DE NO· VEMBRE DE 1995 7.00 L'ODEJtTUHA MÍisic·n l"''' romen~·nr· ,.¡ diu. Jlpc·ull rl'ohn·~ lu·cus e~eu llid1•~ i Jll'l''<'nlurlc•s per Jmu1 Vi\'rs. lll.liO SELECCJÓ DH;I1'A L HOUSSEL: Simfonia n. 3, op. 12. Orqu•••t•·u dc Ilnr<lc·us ·\<¡uitnnin. Dir.: R. Bc•n;>.i. (25m). C.Ph.E.BACH: Simfonia pt•r u 2 'inlins i haix •·ontitm, Il. (9m). \dieux. Le• 585. \l07.AHT: Cnoc·l'rt pe•· n fu~ot i orquc••tra. 1\.\ 191. Gtintt•r Pi<••k. Urque;tra FiiJJarmònit·R .¡,. Brrlin. Dir.: H. Yon KnrnJnn. (21m). LISZT: Sonoto .en ~i ot. Erit· Ferran d-i'; 'Kaoun. piu no. (28m). 1-JEI"\fCHE'\: Conrt•rto ~ro"o (Cnnrc•rt dt• Dr<''d~n), S. 215. '1u•iru \ntir¡ua dt• Col<lnia. Dir.: Ueinburd G()('bel. (12m). BEETII OVF.'i: Sinúouia n. I, op. 21. Ür<¡u<'8ll'U fit, CamLra fi'Europa. Dir.: Nikolaus H urnnm'<lllrt. (27m). WEBER: Conl't•rl p•·•· u rlurinl't n. I, op. 7a. .Iom• I I [iltnn. Orqut•Hlru Slmr,'mlt·u de lo Ciutot ,¡,. Bir·miugham. Dir.: Ncemc Jiit·vi. (21m). BACH : "Si(• werdco cnl'h in dt•n Brum tun" (U~ <;xdournn dc· lc•s •inugogucs). t'lllltnta BWV 44. Bu..Jonru Sdtlick. Calhcrim.• Patrin•z. Chri~topb Pré¡;m·dien. Pl'l!'r J..ooy. Collegium Vocale. Dtr.: Philip1w Rem~weghl'. (18m). 3 13.0<1 Jlll\DF.MITH: 100 A.\"YS 1\obili••imu Vi•wm•. Qur~·n•lnnd S}lnpbon) On·lll',tru Bri•hnnl'. Dir.: \\ r•rrll'r \nclrt'll" \llwrl. (21m¡. C.nnrt•rl pt•r 11 piano. Sic¡¡frio•tl \·flru,¡·r. Orc(UI''tra Simfònit•u dl' la Riulio dc· Frankfurt. Dir.: \\ t·rnt•r \ndrt•as \Jlwrt. (:llm). 14.00 LA CAFÈ CANTATA DEL Progr·nrnn dt• 11nísien r·oral. St'itJ<•rib, guió i ¡m·Rt•nlal'ió: Àlr·x Huhlt·11. l'UHCELL, 300 ANYS: Purr·o·ll i t•IH Rt'nR runtt•rnpor·•mi~. EL RITME DEL COll: Novr•tnls CÜMI'Ogt'Uiit(UCS, ('OIII't'l'lR i rtutÍt'it'H 11'11' fon rt'ft•ro'ndn ni món ('O l'Ol. dl' jazz amb \tnllofré. ~ó d'Aih<'rl 22.00 TE.\JPORADA DE L'O BC CO:\'CEHT ('nre¡ri~trat prr Cat alum u :\lú-ïca el dia 1O de nnvembre de 1995 al Palau dc lo :\lúsi!'a Cntaluna de Barcelona. BER'iAOLA: \lllane~ea. CHOPJJ\': ConrC'rt pt'r u piano i orquestra n. 2. op. 21. DVORAK: Simfonia n. 7, op. 70. \lbert Guinovarl. Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional dc Cnta lunyn. Dir.: .Jnml'R Loughran. 23.30 NOCTURN Mítsira per acabar el dia. Selecció i presenwció a càrr-ee d'Alfrt>d Cdaya. 16.00 SELECCIÓ DrG ITAL LOCATELLl: Sonata pt•r a llauIn op. 2 n. 8. Slcpht•n Prt•,ton, flauta. \nlhon) Plceth, violont•el. Clúr>lopht'r llo~:wood, rla,ifi-mhnl. (I lm). li'' D'i: Simfonia n. 93. Orquo••tra Reial Com:ert¡:t.>bou.... Dir.: \'ikulau• llnrnonrourl. (22m). R\kH\1A\JJ\O\: s,, pece• per a piano u <(URir€' mon,. op. 11. Bri¡rilll' Engrr·t•r. Olrg .\fai•enh<'rg. (17m). IIA\DEL: Com·erl pt•r n or~'lll' op. 7 n. 2, HWY :iOï. lll'rlll'rl Tachezi. Concentus 1\fu¡,icuR dl' Viena. Dir.: Nikolnus llarnoneourl. (16m). DVORAK: Romun~a. op. ll. K)ung-Who Chung, violi. Orquestr·u dt• Pilndi'llin. Dir.: Ricc·ar·tlo ~tuti. (13m). STEFFAN[: Tu m'uspeltusti ui more, dut> I. Danit'lo Muzzuc·ato, ijOprano. John Elwt'b, lenor. Wouter Miiller, 'iolonr~•l. Cln,irèmiJ¡¡} i direcció: Alnn Curti,. (Sm). RESPICnt: Bc•lki~. Rrina de Saba. suilt' d'orqut•,tra. Philharmonia Orrhe<lra. Oir.: Ceoffr·t•y Simon. (23m). CIULIA"'''T: Oin•rtimt•nti Nollurni per a floula i guilllrra, op. 86. Mikuel llelaN~uo. Jukka Sa•ijoki. (3·1m). DITTERSDORF: Simfonia en Sol '1. ..Simfonies a purtir dc les \fclamorfo,is d'O,·idi". Cuntilt•na. Dir: Adrion Slwphntl. (I '.lm). TXAIKOYSKI: Quarti'! d .. <'ot·da n. 1, op. I I. Quurtct Borodin. (30m). TELE!I-1ANN: Conrlu•ió per a obof., trompeta, c•ordn i b.c·. l'n RI:' M. (Mtcsica de Taulo). Mcmlwcs drl Conct•ntu~ Mu~icus de Vio•nu. Di c·.: Nikolnus Uarnoncourt. (7m). I!:LGAR: Seu Pirtnr-es, op. 37. Dclln Jonrs. Royol Philurrnonir Or·rheRtra. Dir.: Charlo•s Mu.-kerras. (20m). 20.00 SELECCIÓ DE J AZZ 4 Programo dcdícot a lo mú•ira 00.30 HEPERTORI DE NIT DIMARI'S, 14 DE NO· VEMBRE DE 1995 ï.OO I:OBERTllU "úsil'a per començar el rua. Rl'coill d'obres breu< e;.collide, i prt"entades per Joan \ives. 10.00 SELECCIÓ DIGITAL BRL'CKNER: )ii;<sa Solemni-' en sib m. Christiane Oclzt'. Claucüa Schubert. Jorg Dürmüller·. Rl'inhard Hagen. Cor i Orquestra Simfònica de Bambt·rg. Dir.: Karl Anton Rickcnhncher. (32m). BOCCH ERINI: Quartet de corda op. 41 n. 2, G 215. The Re,·olutionary Dra,;ng Room. (26m). ;\'IENDELSSOIIN: Concert pl'r a dos pianos i orquebtra "" La h l\1. Anthony i Joseph Paratore, pianoM. Orquestra Simfònica de la RIAS. Oir.: Croo; Lajo•'ic. (35m). IL\YDi\: Simfonia n. 92 '·Oxford'". Philharmonia Bungarira. Dir.: ~\ntal Dorati. (26m). nnLDl: Sonata per a violí i baix continu op. 2 n. 9, RY 16. Sahatore Aceardo. Bnnno Canino. Rohnn de Snram. (14m). LEKEU: Introducció simfònica als ··Burgraveo" Orquestra Filharmònicn de Leja. Dir.: Picrn· Bnrlbolomée. (21m). GALUPPI: Sonatll p~r a clavkècnbal n. 3 . .Torg Ewald Diihl!'r. (6m). ~ebou\\. Oir.: Ric•ttrtlo Chaitl). (13m). I ~.00 \10.\tl-::,l'S LÍJUCS Gl.l f: h.: lA• f.int•-i, <'•p«>ra- -•·renata "" un a<·lc·. h.aar!"n Erichon. 'oprnnu. \lt•"mclrina \lildw\ u, contralt. \forga Schiml. c·ttnlrnh. Thoma~ Mt.-er. lt'tHtr. Orcpu•,lrn dt• lo Hàclio de \1unic. Oir.: Lamhrr·to Cardelli. (66m). FEH'XA '\"DEZ CABALLEHO: El duo d<· lo Vric·una. Ann Mnl'Íu lr·iar·tt•. Cm·lus Mun¡tuia . .Joaquín Roa. Hufap ( Mn ldnunolo. Cuo·s Cantors clt· Mnrh·iol. Or·qne•trn dc· CumlJru do• Madrid. Dir.: ¡\taulin \rg••ntrl. (33m). c·ançó de bem~inguda per a Chnrleo Il. Z 326. Gillinn Fisher. \fary Seers. James Bowmno. :\igel Shorl. :\lark Pudmor~. ..\ndrew Tusa . .\lil'hael Gt'Orp. HohPrt E\'an,. The King'. Consort. Oir.: Robt>rt Kin~. (23m). ~·h), wb) ar.. aU the 'I uses mute?. cançó de benvinguda per al Rei J nm l'o, Z 313. Gillian }'isher. James Bowtnau. Michael Chance. .\iicbao·l George. Cor· dPI l\'ew CoUrgc•, Oxford. The King'ij Consort. Oir.: Rolwrt King. (28m). 23.30 NOCTUR.J'i Música po>r acabar· el diu. Scleeci6 i presentació u ràrrrc d'Alfred C.. laya. 16.00 SELECCIÓ DIGITAL 11.\NDEL: Con••t•rto ¡çro~so op. 6 n. 8. At·ademy of St. \furtinin-the-Fidck Oir.: lona Bro''"· (16m). O'I"''DY: Quortl'l de rorda n. I. Quartrt Kudúly. (35m). \10Z \RT: Simfonia n. 39. K\ 5·13. Orque,tra Simfònc('a dl' 1'1-;~tul llon¡mrè... Dir.: Hno, Frrt'nr•ik. (31m). GRIEG: p,.,..,, líriquo·, op. 51. Orqut'slrn ~tmfèinil'u tl€' Iu Ràdio Polom••a UI' Cnwò,in. Dir.: Taolt•u•t ~ ojl'it·rhowski. (21m). Bl \TEIH DE: Orei &rhone Din¡tt• sind. Gre111 de R¡•ygbt•r·e. Mux \'un E¡;mond. Rict•t·tur Con~orl. ( ll m ). SPOIIH: QuintN pt•r· n piano, flauta, dur·urct, trompo i fagot, op. 52. Ht••iclt•nz-Quintct dt· )funü·h. \Volfgang Sowulli~c·h, piano. (27m). \1"\'SLI\ ECEK: Conct•rt P<''' a 'iolí i or·qursLr·u en He l\1. Slcizuka l•hikuwa. Orqut>stra dl' Camhra Dvor·al... Oir.: Libor Pcst'k. 121m). BOllOOI"'': Pt•tita suite. Onrue•tra Simftlnit·n de la Hàdio clt· I'L HSS. Dir.: Cul'nnotli ( lll'rko""'"· (29m). BACH: Conc·c•rt pern o·)a,ic·èmbul i orqu<',.lra n. 7, 8" \ 1058. OrquP~tra Bnrrol'a d · \mstt•rdam. Soli,ta i dirt•<'tor Ton Koopman. (13m). 'lf.H \l"D"\: Simfonia n. 6, P. I. Orqu!'slru de Camhra Eslovnra. Oir.: Bohdan Wnrrhnl. (17m). 20.00 L'ÀLDIO-VISUAL Un programo ri'Af,., Gorinu. 13.00 HINDE!\DTH: 100 ANYS 22.00 PliRCELL: Simfonia Malhis elet· Maler. Orquestra Simfònica de Sydnc•y. Dir.: Werner Andreas Albert. (27m). Sonata per u viola i piano. op. 25. núm. t. Kim Ka~hkashiaJt, viola: Robert Levin. piano. (14m). Kleint' Kammo>rmusik. op. 24 n. 2. Orqueotra Royal Concert- Odes Lnuduto• Ct••·ilinm, odo pco· p) din dl' Sunltl CPdlia, Z 329. Gillinn Fi•lwr. Mury Scet·s. .lamt•s Bowman. Nigel Shot·t. Mork Patlmllr~. Andrt•w Tusa. .\lirhat'l Ceorgt•. Rohcrt Evnn6. The King'• Consort. Dir.: Robt'rt h.ing. (10m). Prom tho~e sPrene nnd rupturou• joys. 00.30 REPERTORJ DE MT DIMECRES, 1 5 DE NOVEMBRE DE 1995 ï.OO L'OBERTL"RA \1ú,ica per començar el dia. Recull d'obres brPu!' e"collide. i prt',entades per Joan \'he•. 10.00 SELECCIÓ DIGITAL T\.ATKO\'SKI: Suite per a orqnt>slra n. l, op. 13. Orquo:-,¡tra Simfònica dl' l'URSS. Oir.: E. s,. etJano,·. (4lm). CEMINIA..~: Conrert n. I en Re l\1. Orquestra Barroca llaliana. Dir.: Ryo Tcr·nkado. (7m). HASSE: Te Oeurn Laudnmus. Andreu lhle. BI'Ïb'Íllc Pfretz~chrrer. Armin l,;do•. Cor de nois de Dresden. '1t>mbrcs dc la StanL•knpeUc de DresdPu. Dir.: Konrad Wugner. (19m). WEB EH: Yariaciom con· certanL• per a \'Íoli i piano sobre un aire norneg, op. 22. JeaoLouis Haguenauer. Ale•iGnlp~rinc. (13m). DELALASDE: Sisena Suite (Sinúoni~ pr!! oopnrs del Rei). Ensernhle U. Simpbonie du .\larais. Dir.: llugo Reyne. ¡z;m¡. C.Ph.E. BACH: Concert per a oboè. corda i continu. v; q 16-1. B. Glnetwer. ~eue:. Baclú;;rhcs Cotlt>gium .\1n~icum de Leipzig. Dir.: Max Pomrner. (21m). RJMSKl-KORSAKO\': Duc~ escenes d!' Kitej. Orquesu·n del Teatre Bolxoi de Moscou. Dir.: .\ndrei Txistiokov. (9m). PLEYE:L: Simfoniu Periòcüca n. 6. On1ucstra dc Cambra dr Colònia. Dir.: l:ldmut Míillcr·Briihl. (20m). 13.00 EIINDE!\DTII: 100 ANYS Nenes vom Tage, obertura. Or· queslra Simfònica de .\'lelhourne. Oir.: Werm:r Andrec" Alherl. (im). Els Quatre tempe- ¡ ramrnt>. Carol Ro•t•nlwr¡:t•r. piano. Ro) al Philhurmonir Ol'<'he,trn. Dir.: Jamt'' tlcPn'isl. 130m). Dil' jun¡:t• \lagtl, .,j_. Ji..ÒPr pt•r U COlllraft, flauta. daritwt i quar·tc·t dl' rnrda. op. 23 b. Gnbril'lt• Sdmuut. I'Or·cft"''tra tft• 'lrnrhr•• Sunfònicu dt· In Rúrlio dt• Bt•r·lín. Oir.: Grrd All~t•t•cht. (llim). 00.30 REPERTORI DE '\IT J<I.OO EL GRAN SEGLE 10.00 SELECCIÓ DlGITAL Programa tir uaú~it•u untigu. Selecció, b'uió i pr·t·M•ntnt·i{t u càrrec dt• J "'"' Vins. PU H CELL, 300 ANYS: l.n uu'.-i•·n jllll'l). TEMPS in;;trUIIIl'Uial DE LES MUSES. o· 1(>.00 SELECCIÓ DIGITAL SCHLAERT: HoMmwntlu, pr;n. cc.adcXiprc. D797. \nm•Solit• 1on Ülll'r. mt•zzo ""f>''Uno. Cor Ernst Scnff. Ontn•·•tra th• Dir-.: ò'E111·opu. Cambra Claudio \bhutio. (60m). \LBI 'i0'\1: C.oncnto u t·inr¡uc op. 9 n. 7. Fdh \)n. 1iolí. I \1u,iri. (11m). BEETIIO\'E'\: Sonutu P"r a piuno n. 3, op. 2 n. 3. \ladímir \,hkt-uut). (27m). )IQZ.\RT: Simfonia n. 17, K\ 129. Thc At•udt'lll} of Ancil'nt \lusie. Dir.: Ch. llogwond. (17m). PFITZNEH: CorH'nt p<·t· a •ioloneel i m·quPstna t'fi la m up. pòst. Drn id Gt•t•ingus. do• Simfònit·a Orc¡urstr·n Burnl~erg. Dir·.: Wt•rrwr Antln•as Alht•rt. (25m). STEFFAN I: Bt•gl'oedü, nh Diu, uon pita, duet. llosRnnn Bra·tini. Cluutlio Cnviun. Arcutlin. Oi r·.: Aujfio Ct·emonesi. (10m). FRANCK: Rédemption (fnagnwnt ~imfò­ nic). OrqurRIJ'II tit• In Suisoll Romandt•. Dir·: \rmin .lonlon. (12m). GAULTIEH: Lu Bí-thorique tft·~ Dit•ux, Suite n. 2. IIopkinson Smith. llaüt. (13m). REIJ\UL: Simfonia f<lllrt·rtunt per a 1iolí ,ofihta. dut•, flnuh·'· do, oho(-,, fagot, duP-< tromp~• i cordn. en Rt• \1. Orqut••tru tft• Cambra Angfr,a. Dir.: llowurd Griflith,. (20m). 0\0H\K: QuartN de cordo n. 12, op. 96 ~Americà'' (B.l79). Quartet dP corda dC' Prugn. (25m). 20.00 SELECCIÓ DE NOVETATS 22.00 ALMANAC I Un cspui drstinut o cvocu a· i reviure el~ ft•ts mÍ'• a·rprCijCilLU· tins del pussul musit•al. Guió J •elecció d'Àlex Hohlc~. 23.30 NOCTURN Múaica pe•· acubaa· l'I diu. 8f1Jeeció i prf·~·nlru.:ió u c•itrrt'c~ d'Alfred C!'lnya. DUOUS, 16 DE NO· VEMBRE DE 1995 7.00 L'OBERTllU \1 ÍJ,ira per començar el din. Rct·ull d'obre' breus t'.scollidt•, i prt>,entadt'~ prt· Joan \ïvcs. \IENDELSSOHN: Simfonia n. 5, op. 107 "Refoa·ma''. OrF('sti••nl dc Londn~s. Dir.: Alexuudca· von Pitamic. (29m). LECLAIR: Sonatu p<·r o Nmlu op. 4 n. 3. The Purcl'll QuartPt. ( 1.6m). J .Ch.BACH: Concert pet· a fogot i orc¡uestru ¡•n Mi b M. József Vajda. Orquc!>tra Simfònica de Buclapcst. Dir.: Gyürgy l.f'hel. (22m). TELEMAX\': lno. canBarbara dramàtica. tata Schlick. ooprano. :\lusi<'n Antiqua cf(' Colònia. Dir.: Reinhard Gocbel. (32m). XOSTAKOYITX: Suite dt• Jazz n. J. Ho>ial Orqur-tra del Conccrtgebouw. Dir.: Riccardo Cbaill). (8an). RODRIGO: Conl'jerto Andaluz pPr a quatre guitan·es i orquestrn. Los Romeros. Academ) of St. l\lartin-in-the-Fielch. Dir: I\c•·illl' Mar·rincr. (23m). SCHUMAJ\I\: Trio amb piano n. 3. op. 110. Tl'io Rraux Arts. (28m). CAI.DAJlA: Simfonia a c¡uata·c Ll. 4. Or·qucstr·a dc Camlu·n Bohdun Dia·.: EAiovacu. Wm·c-ha l. (5m). que~tru 13.00 JllNDEJ\UTH: 100 ANYS 1\teHnnorfosis Simfòniquo>s sobre un tema dc Cari Maria 'on Weher. Orquestra Simfòniea dc In Ràdio de Ba•·icrn. Dir.: Colin Dn•·is. (21m). Der Sebwancndrcher, conc('rt per a viola i p!'tita orquestra •obre antic• t•ants populars. Liiszló Bar~nuyi. Orque.-tra Estatal Hongare•a. Dir.: :\liklós Erdél)i. (28m) ..\mor i Psique. Quecn,funti S)mphOrt) Orchestra Brisbane. Dir.: Weroer Andreas AliH•rt. (ïm). 14.00 MÚSICS DE CATALUNYA BRAHMS: Sonata per a lioloncd i piano op. 99. Pau Casak Miccz.yslaw Hot·szowski. (30m). CJVILOTTI: In Memoriam. drl Instrumental Conjun t Conservatori dc Badalona. Dir.: JoHep Pons. (23m). MILÀ: 4 Sout•ts pn italià Montsrnat Figurr·as. soprano. Hopkinson Smith, 1wuela. (10m). FALLA: Peres espanyoles. Alícia dc Larrocha, piano. (16m). MOI\'1'SALVATGE: Partita 1958. On¡uestra Simfònica de Bar- rt•lunn i 'lnt•iunnl dt• Catnhrn) n. Dir.: Etlmnn Colonwr t:!Om) C0\1 PTE: 1 ïahima t·cmlitli·n ~'ia. "\n1 11'1' Ctlmptt•, piu no. (10m). 16.00 SELECCIO I)JGIT\1. H.\\IE.\l': \mtt•J·o•unt. Rnlll't t•n un nd<'. Ht•ní• St·hirn•r, Luritun. \gn(·, \f,·llun, "'fii'Uno. Jill F't•lclmnn, Rllpt·nnu. Dnminit¡uo• \~uN•, contrult. Mkiii'ILuplí•nit•, tenor·. Lt·.~ Art~ Flot'i,snnl~. I>i1·.: Willinm Cha·i~tir. ('15m). D\'0 HAK: l't•t•t•s rtlllltÒntiqut·s, up. 75. Vlndímit· Spivnko,, 1iull. SPJ'!(I'i Bt•za·utlny, pinma. (I lm). RICIITEH: Sionfnnin Pn Do M. Ot·qucstJ·u tlt• Cuml11·n E•lnvu¡·¡t. Dir: Bohdnn \\'atrt·hul. (16m). FÜHSTEI\All: c.,nr•·•·t Jll't' u flnulo i Ol'lflH'slrn n. Il. op. 81 "En Iu fnrma d'unu t•st•t•nn •·untada" 1-.arl Banhnnl Sl'IHlll. Orqul'>tra Simfònit·u tft• Iu H1idin dt> Bt·rlín. Dir.: l ro~ Lajovic. (Hnn). \10Z.\RT: 165 QuariPI dc rortlu K\ ·'Db,onitnrir···. Qnnrtt•t \lhun Bcr¡:. (29m). B \CI I: Cmwl'rt tfo• Bt·anrll'nburj: n. I, ll\\ \ 10·19. Orqut•¡,trn dt• Cumhrn .11'1 Fcstival Btu·h ti'On·gon. Dir·.: Hl'lmmh Rilling. (15m). BEETJIOVEJ\: Duo twr· ra rlnrillt't i fngnt. WoO 27 n. 1. .\1t•rnlu·os tlt· Mu1.znfiutu. (13m). HOSSII\1: Sonatu ,,..,. u l'oa·tln n. 2. Orqut·~tr·n tft• Cumlom Kn•ntlin. Dir.: Mishn Hnt·hlo•vhk). (12m). 19.00 PENTAGRAMA ProgTtnnn dc• divulguo•i6 mu~i­ t·ol. Guiú i a·Pu litzut·i6: l't•rt• But·êq i Àln Rolrlt·N. 20.00 "A LA \1AJ\ERA I) E. .. .'' lln cor11 i dat t'n" prupn•a i cmuenha lumta•iru <¡u o· li agrtulu. Gnió i pn·-.·ntueiÍ> dt• J oun \'hcs. Produrt•iÍ> tlt· Dolur• Busque!•. Filhaa·mònil-u T>:t'('n. Dir.: Jic·i Bdnhlt\wl... (29m). 0:!.00 REPERTOHI H E l\ IT DIVENDRES, 1 7 DE NOVEMBRE DE 1995 7.00 L'OBERTt RA l\laí•ku (11'1' conwnçar t'I diu. Ht•t•nll d'nlaa·cs Ut'I'US t'Srollitft•s i pa·o•M•ntutlc• pt•r Joan \'ivt•s. 10.00 SELECCiÓ DIGITAL CIIAHI'E'iTIER: Mott•t p<'r· u unu Uur·gu ofr<'nn, H . -l-3•k I. Puult•nu o·d. A. Mtll lon. 11 , Lt•th·oit. W. Ko•mlnll. P. Kooy. Cors i nrqut•s!J·u de Iu Chu~wllt• Roynlt•. Dir.: P. l l<'rn•wej.\hl'. (:!lm). HIJSOI'il: Fantn•in Contntppuntistif'n. Gcoffn~y Douf!lus .'\lud¡¡o•, pinno. (28m). l\107.\HT: Simfonia n. 28. K\ lll9k (K \ 200). The A<'adPmy of \m•it•nt ,\lu~ir. Dir.: Janp St•hrüdcr· i Chri,topber Hog1\0ud. (26m). :\I \RTUCCI: \ndunt<' prr n •·iolnnccl i orc¡ut'•tra op. 69 n. 2. Gt>orgl'' ht''· Thc Philharmnnia. Dir.: d'Avalob. (I lm). Frnnl'<'~l'O TELE'\IIAN'II: Obatura a 3. T\'1-'V 55:¡: t Conct'ntt" muHicn• tir Vit•nu. Dit·.: Nikolau~ llurnmll'Otll'l. (20m). HOCCHEHINI: Quintl't per u dos violins. dm•• vinlt•s i \;oloncl'l, np. 62 n. I, G :!97. Enscmhlt• 4 15. (24m). LISZT: St•gon valll Mcfisto, Birnfònk. Or·q•wstra [H>em u Simf!tnio·n tic Bt1dupcot. Dir: Arpútf .loó. (12m). HAYDN: MiKsu brt·•is Sancti JcwnniM tle l>t>o, Jlolr. XX II :?. Cor dc n('n~ d(' Bad Tiilz.. Tafelmu•ik. Dir·.: Bruno \hil. (15m). 13.00 HINOE~n·rn: 100 ANYS 23.30 NOCTt Rl\ Sinfonietta op. 4. Lu~tigl' Orquc•tra Simfònica Quc<'n•land BrisLane. Dir.: Werner Andrt>n• Albert. (29m). Kammerrnusik n. l. op. 24 n. l. Orque•tra Royal Conrertgd>OUI\. Dir.: Ricartio Chailly. (15m). Sonata per a piano n. 2. g,;ato•lnv Richter. (12m). Música pet· acnbur t'I dia. Selt'cdó i prrM·ntnl'ió a o•urn•c d'Alfred Ct•luyu. GARBAHJ~K: 22.00 COl\ CERT IMAGH\AJU Guió i •clet·t·ió: Rnimon Culomrr i Joan \ivt>s. 00.30 Ml'SICA OEL SEGLE xx PROKOFIEV: Sonulillll't' n violí i piano n. 2, op. 9<1- u. Notltntl Milstein. Artu1· Bnlsnm. (22m). THOMPSON: Rirnfoniu n.:~ t•n In m. Orqut·~tr·u Simft'onku dt• No,•a Zf'landu. Dir.: Andrt•w Scht•nck. (31m). \fAHT INL: Concert per u piano i on¡ut>•tJ·n n. I. Emil Lcichn!'r. Orquc•LJ·n 14.00 NOUS INTÈRPRET S Molde Cantidt'. Joan Arditc, saxo. Pcdm G. Cornugo, piano. Corot BlanctJ, veu. Artur MaLhc u , baix. Antnnin Síanchez, percussió ll atina. Àngel Herrera, batc l'ia. (24m). DIVERSOS AUTOllS: Tonadillas esci-niqnes del Sl'gle XVIII. M• Carme Duran. mrzzo-soprano. Alan Branch, piano. (25m). 15.00 EL DlA DE L'OIENT 5 Prn¡:runulf'ÏÍ> n·alittaclu n partia· t(llt' t•l"' nu ... ln•._ ou•nts hun ft·t al •·unt•·•tnclor tlt• Catnluu)a .\hí•i•·a. tt•l. :?02 ;¡;¡ :i5. dt• lt•o, ¡wti..inn!ll 22.110 GIL\ "\S OBHE." TEU \1 \\i\', J:l Dia tl.·l Ju<li•·i, m·utnrl. (;¡•rtr·uaul l.anthwlarllt·rrmunn. Cnna ( :unn... \1eijt•r. J..url l·.t¡uiluz. \1u' \lan E¡:mond. Snli•t••• tlt•l• Pt·tits Can lnrs lla• \ït·nu. Cor \1onlt·ll'a·di llnmhur~. Ctlllt't•ntn~ MuMit·u, tlt• \'it•nu. Dia·.: Niknluw; l lor·nurwnur·t. (ll:Jm). 2:uo NO CTUitl\ Mú~<ieu IH'I' Se•lt-'t•t·i6 i m•nhu a· t•l pt•t'!Wnhu·iú a diu. t•ilJT('(' d'.\lfn•tl Ct•luyu. OO.:iO RF.l'E HTO IU DE 1\íiT DISSABTE, 18 DE NO.. 11.00 TRANS.'\llSSIÓ E.~ DlRECTE DE L-\ :'lllSSA CON- ï .00 L'O U ERTl H \ \'E~Tl'AL DES DEL )JO~ES­ T IR DE .'\JONTSERR.AT 10.00 PF.\iT\G RA \l.\ Re¡wiJció rl~l prO¡!I'alllll t•m(•• d rlijon•. 11.00 EL OI A DE L'OI ENT 1:?.30 OIVERTnfE:'11 l n nú¡!dia mu~il'al amb )larinna Sania ... un e~ romhina la nuí .. it•a amh la informorió i la participarió drl, nu;;tre.; oienL•. BLOC DE ~OTES . EL TRE'iC.\CLOSQLES. SAC DE DUBTES. P rogrnrnud(, rl'ulitzudu n pnrtio· tlt• lr~ pt•ti<·ions rpw t•ls no•ta·•·s oio•nts lwn ft•l ol o·ontt•,todor· dt• Cutnl nnyu Mú•it·n, 11•1. 202 :i5 35. Rcp('ti~i{¡ del programa emès el <lijuu;; al' cspre. 22.00 ELS 1\0STRES CO!\CERTS lï.OO T E.'\IPO R AHA D'ÒPERA DE CATALL1WA :'IIÚSIC \ CONCERT t·nrt•gistrat pl'r la Ràdio .\ustriu•·u d dia 12 dt> juliol dl' 1991 al festi~ul I ntPrnat'innal oir ~lill•tall. Obri'• dt• \1 \CJJ \l ï. L\.'\DI'VJ, WOLKE'\--TH\ I ~TIT\1:. entri' d'nitri',, Dit• Ro•t>nht>r¡:t'r Kapt>llt'. Prn¡:t•r En,t'mhl~ filr :ll usik dt•• \1ittt•lnh<•o·, unti dt'r Rt>nni"all<'t'. 02ml. VERDI: I ma•nadieri. mPiodraama en ta·es actes. Rl'nato Cio ni. Luisa Maragliano. Lirinio .'\lontefu~co. Garlo Ca•·a. Cor i On¡uestrn dd \la/!!!Ïo )Iu-ira]., Fiorenúno. Oir.: Ricrardo \luti. (l2hn). 23.00 !\OCTl R~ .\l írsi¡·u l"''' at·uJ,nr ••I tliu. Selt•rdó i Jll't•-.•ntnt·ió u eàrn·c dt• MarÍ> JnnÍ'. 00.30 REPEHT O IU HE NIT DIUMENGE, 1 9 DE NOVEMBRE DE 1995 7.00 L'OliEHTURA Mírsit-n 1wr o·omt•nçur ,.¡ diu . Ht•cull d'nbn•b hn·u• ''"'ollidr, i prl'•f•ntutlt•' lll'r Pilar· Suhirú. 6 Tlw King', \.on•ort. Dir.: Rolwrl Kin~. ( llml. A"akt·. uwakt: put on th) slrt'n¡.oth. Z 1. Suli,ll'" 'ot· als. Cor d<'l King', Com.ort. Tlw King\ Consort. Oir., Robert Kin¡:. (9m). '\o" that the sun hath , ... ¡¡~,¡ hi• Li¡:ht (An E~t•nin¡; II)mn), Z l!J3. Sol.i,teo Yocal•. Cor d..l Kin;ú Consort. The K.in¡;'s Con•ot'l. Dir.: Robrrl King. (•lm}. I will b..¡ H. thanks unto thc Lord. Z 21. Solihl<'S vocals. Coa· dd Kin¡:·~ Con•ort. Thc K.fng's Con•oa·t. Dia·.: Robert King. (!Om). O Lord. ¡,•rant tbt' King u long lif(', Z :i8. Solistes I'OI'al<. Cor dd Kin¡¡'s Consort. Tbc King'A Consort. Dir.: Rob~rt King. (8m). VEMBRE DE 1995 \ Ju,iru ¡u•r t·nmt•nçnr ••I dia. Ht•t•nll d'ohn•s hrt'U' t•-.·ollidt•, i prt·-.•ntudt•, l"'r IJnlnr• Ru•qm•ts. 133 PI.,RC.ELL: .\.ntht"m• i S.,n,•is Wh~ do tbe heatbt•n .o furiuar-1) ragi' togl'tber?. Z f>5. ~oli,tr• vm·ul-. Cor del King's Con•ort. 10.00 LA 'J(SICA HELIGIOSA 15.00 '·A LA ~l.l\l~ EUA D E ...." 19.20 REPERTORI DE CO~­ CERT SA"T-S.\E~S: Sirnforúa n. 3 ··amb orgur", Op. 78. Orquestra Simfònka dc X:ica¡!,'o. Dir.: Daniel BarPnhoim. (35m·t. H.-\YD:'\: Quartet dP coa·da op. 9 n. 2. Hob. TTT:20. Quartf'l Tatrai. (18m). HANDEL: Ct•nteJ·to a duc cori n. 2. Thl' Engli·h Com·et·t. Dir.: T revoa· Pinnock. (18). SCHUMAN,~: Cumavul de Viena, op. 26. Karl Engel, ¡>iano. (23m). MILIIAUO: La creació del ru<ln. BnUet. Orqui';,Lru Nacional dc França. Dir.: L. Bern•tcin. (17m). RAME..\.U: Dàrdanu~. Suite. Orquestra del dc¡:le X\ lli. Oir: Frans Brüg¡,wn. (2:lml. B \HBLH: Atlul(io p•·r a Op. 11. On¡au·.tra Simfòniru tlo• Saint l.nui•. Dir.: l•·•~r~anl Slatkin. (9m). •·onlu. :!:Ulll ELS '\OSTHES CO"\CERT:'i CO,CFHT t•nn·¡....¡,trat 1wr Cutuhlla)a \tla•i••u u la Cnpt·lla dt• n;:'l"'rnnçn <11' Hort•t•lonn. "I> E \1l SIC\ 111.,\1 'u'\ A I Ol\ 1!\ \ ". Olrn·• .¡,. I.ITERES, \I \RTii\ I COLl.. CA H \N I- LLES, TOHHEBL.\1\C.\, '\1EJ\ u;r. C \Si\'\'OVAS i \ \LLS. VirAÍniu PoaTurnnn, ~opranu. Allwrt Homaní, dn,.io·o~anl.nl i or~uo•, St•a'¡.'Ï Cn•utlt•nua nt. violn dt' ¡wmltu. (!i!!m). '\Júsit•a p1•r UI'Ubur o·J dia. SdPt't•ii> i prt'M'IIhtcií> u l'arn•<' d.. \larÍ> JanÍ'. OO.:lO lti-:P F RTO R I DF. i:\lT DIU.UNS, 20 DE NO.. VEMBRE DE 1995 7.00 L'OBERTlll\ :lhí•io·a pt•r f'Uillt'IIÇar t•l dia. Rl'l'llll d"nhn•• hrt•ns ''"'nllid•·• i prt'"t'nhulr, ¡wr J11nn \ht••. 10.00 SELECUÚ IHG ITA L H \'\D'i: Cont'l'rl ¡wr a piant> i orqut•str·a. \\111:11. Tatiana Niknhwvu. On¡ut'.,tra dc Cnmhra dt• Litnianiu. Dir.: S. Sondl·f'ki•. !21m). H.STHAUSS: Uno ,itfu tl'lwroi, llf)t•mo simft'>ni•· op. 10. Stantsknpdlt• dt• Drt•sd1•n. Dir·.: ll t•a·hl'rt Rlumstt•!lt. (46rn). DE\ I E'\\' F:: Quurll•t p1•r o fogui r trio dt• cordi!. op. ï:~/:i. Klmr• Thnlll'lllllalll. fo~ot. Thmnu• 7..t•hPtmair. YioiL Taht•o l.imnlt'rmann. violo. Chri•lnph lf••nk•·l. 'iolunCI'I. (16m). GE'\11"\1 \\f: El ho'" t•nt•antat. Onlall'stru Borroca ltuliano. Dir.: R~·o Tt>rakudo. (3 hn). LISZT: Szóznt und H)·mnus (pot·ma •imfònirl. Orqur•slru Simfèmira dt' Budapt•st. Oir.: \r¡uíd Jóo. llOm). '\10Z.\RT: Simfonia <'OIIt't'rtant 1wr a \iolí i ,;niu, k.\ 3&k f_.u., Stl'rn. l'irwlans Znkt•rmun. On¡m•,trn Filhurmònif'a dc ;'>/o~a )ork. Dir.: Zuhin '\1Phtu. (:i2m). L:l.OO FAJ\TASIES IlR.\JI MS: Fnulnsio·~. op. 116 Emil Guilf'ls, piano. (22m). SC U UMA!'\'1'1: Funtn•iu ¡wr u ,·ioü i onrtw<la'll, op. 131. Gidon K.t·¡•mer. Oa·tiUl'SIJ·u Simfònica tlf• \iieuu. Oir.: Il. \\allberg. (15m). PLHCE LL: Fantasia n. !!. Z 739. Quurtrt \msll•rdam Lot.-ki Stardust. (5mj. (;\UBERT: Fanta-;ia. Su,an '\liL~n. nauta. l an Bro,n. piano. (6ml. BACH: Fantasia t'n dom, BW\ 906. Hu¡:uette Dre}ftLs, cla\l'ri, (Sm). l·l.OO L\ CAi\IATA DEL CAFÈ Prn~rama dr- mi"'hira roral. Selecrió, l,'I.ÚÓ i presentació: Àlex Robb. PUR CELL, 300 ANYS: Purr<'ll i els seus contemporualli;. EL IUTME DEL COR: '\¡ovrtalll disco¡,'l.·àfiqur~. cont•t•a·L~ i notícies qu•• fan rl'fl'rència ui móu ro ral. 16.00 SELECCIÓ D IGITAL TXAIKOVSKI: Suite del huUa·t ··Trencanous... op. il:a. Orquro;Lrn F'úhormònica d1•rarl. Dir.: Z. Mehta. (23m). Bl'XTEHUOE: Sonata a duo, op. 1 n. 4. The Bo,ton '\Jn.-eum Trio. (9m). Bl'SO'\I: Rondo \r. Jec¡·hine"<.'o. op. -16 Orque-tra "irnfòniea l'."DR. Dir.: \hrner .\.ndrea; Alhrrt. (12m). C.ST.\.:IHTZ: CnncPrl pt'r o nauta. oboè i orquP•tra Pn Snl )f. A. '\irolo>t. H. Holliger. AradPm~ nf St. \larún-in-tlw-Fidd,. Dir.: K. Sillito. (19m). S'11ETA.'\A: Tabor. Poema <intfònic del ride "La ml'Ya pàtria". Orqm•&tra Filhannòuica de 'lema. Dir: Janws Lc'inc. (13m). YIVALDI: Lau;latt> pueri. Lynne Daw•on. Chri.s lophl'r Roh~on. The King's Consort. Dir.: Robert King. (25m). KORI\GOLD: Quartet de corlla n. l. op. 16. Quartet Chjlin¡ririan. (32m). BEETUOVE:\': Dansf.'S Alemanyes WoO !!. Ensemhle Bella Musira dP Yiena. Dir.: Mieharl Diurirb. (llim). SORS: SPguidilla•. Tf'rl',a Berg:anzn . .Jo•é i\figurl \Ion•no. (21m). B \ '\: \'ariarion' oimfònique, prr a piano i orquestra. 'farg.,rel Finel'rhut. Orque.•ilrn Falhonnò· rúca dc Londres. Dir.: Brydt•n Thum•on. (50m). 20.00 SELECCIÓ DE JAZZ Programa lledicat a la mú,i<-a dr jazz amb guió d',\lbert )lullofn~. 22.00 TE.'\IPOitiDA DE VOBC CO.'ICERT enre.gish·at per Cutnlunya Música el dia 18 de novf'mhre tic 1995 al P nlau de In Míl' ica Cu talo no de Bar celona. MONTSALVATGE: SortilegiR. SC H U.'\1ANN: Concert per u piano i orquestra op. 5 1. DEBUSSY: Prin terups. TXAl· KOVSKJ: R omeu i Julieta, OhPa'tura Fantasia. Brlll1U Leonardo Geibcr. Orqut•,tra Simfòrú<"a de Barcelona i ,\arional de Cotolnnyu. Dir.: ~ah ador Broton,. !3.30 1\0<.'11. R!\ 'lú·ira pt'r al'ubur t•l tlin. SdtfciÓ i pre-.•nturió n càrrt•t• d' \!fmi Cdnya. 00.30 REP EHTORI DE NIT DIMARfS, 21 DE NO· VEMBRE DE 1995 1.00 L'OBEHTI ltA ~!Jí•icu Jll'l' I'IHllt'llÇIII' t•J dia. Re•·ull d'oht•t•s br('u~ r•,coll id••' i prest'ntutlt•s pe•· .loun Vivt·~. 10.00 SELECCIÓ I)IC ITAL BJ.OW: Oda pe1· In mort r!t· Mt·. llrnry Pnrrt'll. ·\lf1·t·tl Dt•Ll•·r i Mark Ot•ller. cnntmtenot·•. Oeller Consort. Orqu<'"''" dP Cambra del Ft'~tÍ\'ul dc Stow·. Oir.: Alfred Dt•llt·r·. (2:im). 1\.ABALE\Sh.Y: Sonatina n. 2. op. 13 n. 2. \furi'D) \lrLuchlun, TORELL!: (10m). piano. ~imfonio \'. 1, G 1-2. Orqut•,tt·n d• la Cnpclln \1u.,irol dc Snn Pdronitl. Dir.: Scr¡òo \'urtolo. tlOm). DELIBES: Sui11· tlt•l haliN Coppéliu. Orqut•stru Simfònkn de In Rñrlio de Berlín. Dir: Heinz Frid,,•. (23m). l\ EL KO'\L\1: Quintet pt•r n t•lurirwt, dn~ violin,,' i niu i violom·1•1, op. 8. Divertimcntu Sul~hurg. (27m). BHAllMS: Conrt•t·t pt•l· n piano i ontucslnl n. 2, op. 83. Stcphen Kovu•·•·vir·h. Orqut•,t r·n Simfònir·a dt• l.onclr·rM. Dir.: Colin Da vi~. (SOm). BACil: ''Sehet, wi1· gchn hiuauf ¡.:j'n Jerugnlem" (:\fi1·t•u. oro pugem u Jeru~alem). l!nntata nwv 159. Janrt Bnkt>r. Hobet·t 'l't'ur. John \ntoni St. Shirley-Quirk. Singer,, Acnrlrrny uf St. \1artin'"'i lli' Dir.: in-thP-Firld~. \lnrriner. (I im). 13.00 FANTASIES TXAil\.0\ Sh.J: Fnntn•ia dP ronrert, op. 56. Dimitt;., St:~nm·o,. piJlno. Orqucstt·n Filhnmtòuit•n de LondrP•. Oir.: Wnlt('r Wt•llt••·· (28m). WAG'íER: Fontu~iu en ra it m. Stepbun Müllt•r, piano. (24m). ARNOLD: Fontusin t>er n clurinet, Op. 87. Tlw NnBh En.semble. (3m). 14.00 MOMENTS L ÍRI CS SULLIVAN: Thc Mikncl t>, c'X· tractes. Solistc•& voeolH. Cm·s clt•l Festival dp Glyndt•bourrw. Orqueslt·u P t·o Artc. Dir.: (22m). Surgt•ut. Malcolm VERDI: E>:trsll'tc~ tlt• l'òp•·•·n Otello. Mai'Ïo del Monuro. Gnbriella 'I\1!'Ci. Or·¡¡ueNtrn Simfònica dt•lu Riulio Jnpoll(••n. Dir.: Alberto En•de. (31m). \LO'\SO: Lo zapaterita. '\1nria del Cnm1en Gonziilez. Jost>finu Antonio Blancas. \1l'lll''~''· Rkanlo \luñiz. Julio Catnnin. Cor Cantor~ de )[adrid. Orqu ..,tr·o :-iinfònica. Dir.: \Jor.-no Bueodia. (46m). (21m). Sountl tlw tn>m¡wt. lwnt tl1e dnun. t•nnçu tlt• lwn' inf(lnlu pt'r n Junw, 11. I :U5. C:Jlllilll Fi~ht'r. ·r.~~~a Bunnt•r. Juntt•" Bo,.man. Junathnn h.t•nn~. Ruj!l'r• Cm t') · Cntmp. Huf1" \ltiller. \fit•htH•I (;,.,,..¡.:,•. ( .hnrlt•• Pott. Th" h.in¡l'\ Ct~n,urt. Dit·.: Robert Kin¡:. (21m). 16.00 SELECC IÓ DIGITAL BENNETT: Cunct·•·t per a piano i OI'![UI'~trn n. 4. Malcolm Binns. On¡m·~lt·a dt• Cambra Milton Kt•) ne~. Dir.: llilur)' Du' nn Wettun. (29m) . llARSANTI: Con<'<'l'lo 1\Tosso, op. 3 u. I. Ztlt•ul'k Tylsar i Bedrich Tyl~nr. ti'Ornpcs. On¡uestr·a dP Camhra Ovor·ak. Dir.: Libor Pt'sek. (11m). IIENZE: Tclcmanniaoa. On¡nPslra Simfònica dr la Ràdio de Rl'l'lin. Dir.: Gerd Allm·.-bt. (12m). RHEil\BERGER: Suitl' per a orj,.'lH', •iolí, 'iolonrt'i i cm·d¡1. op. H9. Erno St•bc't)<'n. Andt·eas .luffing<'r. "artin Ostertag. Orquestra Simf.lnit-a de In Ràdio dl' Berlín. Haeocben. Hartmut Dir.: (3arn). \IOZ.\.RT: Simfonia n. 29. KV 201 (186a). Acaderny of St. \lartin·in-thP-Ficlds. Dir: Ne•ille \1arriner. (22m). CAMPR \: De pt·ofundis. Solistes vncnk Cor i Orquestra Le Concert Spiritucl. Dir.: Hervf Niquet. (17m). RAVEL: Sonatina. Dezso Ríwki, piano. (11m). DVORAK: Simfonia u. 6. Op. 60. Ur·c¡uestra Filhar·rnònica dc Brrlín. Dir.: R;úael Knhl'lik. (46ru). C.Ph.E.F!ACH: "Gnadig unti Barmhrrzig ist clPr llcn, Cantata Wq 250. Barbara Sduir·k. ~oprano. Hilkr Helling. rontralt. Wilfricd .lorhcns, t••nor. Gottbold Schwnrz. bah:. H11t'irú•che Kantorei. Uns Klcine 1\.ortzPrt. Dir.: Hennann Max. (23m). SCHUBERT: Cinc dame.> nlcman)<''· D 89. Gidon Krcmcr. ,-ioli. Gnhrielle Lester. violi. Dietmut Poppen. ,;nin. Richard Lestl'r. ,;oloncel. (15m). 20.00 L'AtrDI0-\ 1SUAL Lo pro¡;rama d'Aie>: Gorioa. 22.011 PURCELL: ODES Raise, rnise Lhe voice, oda perd di o de S nota Cecili a. Z 33-l. Gillinn Fisher. Mary Seers. .!ameR Bowman. Nige1 Sbot·t. Mnrk Padmore. Andrew 'l'uBa. MiPhad George. Robert Evans. Thc King's Cun;,ort. Di r.: Robert King. (12m). Ye tundtd Muscs, t·nnçó dc lwnvinguda per a Ja mes U. Cilli~~n Fisher. Tessa l:loDJH'.r. Jonathan llowmao. .lam~s Kcnny. Rogers Covey-Crump. Churlt•s Daniels. Micbat'l George. Churles Pott. Tbe King's Consort. Dir.: Robert King. 2:3.30 NOCI'lJRN Mú .. ieu Jlt'r nt·uluu· t•l dia. Sdt•t'l'io"l i p1·r••••ntlll'i6 u t•r)t•t•t•t· cl'Alfn•d Cl'luyu. 00.30 JUWERTOIIl J) J.: NIT DIMECRES, 22 DE NO· VEMBRE DE 1995 7.00 L'OBERTl RA '\tti,icu ¡wr c·onu·n~nt' l'I diu. Rt>eull d'olrr<·s hrt•u• <'•<•ullidt•, i prt•-.•ntude' ¡wr J nuu \'i"'"· 10.00 SELECCIÓ OICIT\L HA'\ DEL: Odn pt•r c•l diu clt> Santa Cct·ílur. F. Pulnwr. \. Rolft• John-on. Cor Bnt·h tl'Estorolrn.Cmwt•ntu• \1u•Í<'I" de \ it·nu. Dir.: '\ iknluu~ Harnoneourt. (51m). 1\m'\ ()uurtt·t nmlr DELSSOIII'o: piano n. l op. I. Cul'ln l.t·H :\fjnú. T1·io rlt• •·ortiu dt· \.i••ul(n. (35m). KUIILAL: Elvt•r·hoj Snüe (El tut·ó •lt·l~ Elf•). On¡ucstru SimfcinÍI'u Odl'llMtl. OÏJ·.: Othmur Mugu. (3:1m). MOMPOU: Suitt· t·um¡rtJijtPlunu. Juliun R•·eum, gui tut"rn. (Jilm). KRAUS: Tt·mpu di murt•iu. \¡.:t• of nf tht1 Or·ch<·~t•·u Eulight('nnlt'nt. Dir.: Antomy Hal<tt•ucl. (lm). CI!AilRIER: Suite pn•torult•. Üt'l(lll'~tr·u tlt• l'L'lstt•r. Dir.: ) un Pu"<·nl Tort('lier. (19m). Ct'riliu SoJi,tc' 'oral,. The ~''"'""· Oir·.: Harr) C.hriotnplwr,. \li m ). SCJil'llFRT: ~nnatu ¡wr u \tOlí i piuuo n. 2. op. l""'· l37, D 385. r~,nr Stt•rn. Dunil'l Bnrcnhnim. (23m). J. \.BF'\D \: Simfonia n. I. On¡m•,tra dc C'amhru Sulit•ri. Dir.: Tnuui• Pñl. (lOm). \lLLALOBOS: Com·t•rt pt•r 11 guitarru i pt•titn m·t¡lwstru. P••tll' Ronu'l'n, ¡..•uitort·a. Tlrt' Al'odPm) nf ~t. Mnrtio in-tlw-Firltls. Dit·.: Nc·,illt• Mu•·•·iu~1·. (19m). ,\LB INON I : Con<'~l·t Jl<'l' u trnrnpt•tu i nr¡;u«' t•n ro• m. Muut·ic<' Audd\, lt·nm¡Jf'tn. Mru·it•-Ciuil'f' Alain, orf(lttl. (13m). M.HAYDN: Quu1·· tt•t dl' cot·du. P 116. Quurtl'l Sonau·t• dt• Fn111ltfm·t. (11m). GOUNOD: MiR•n Solemrw .t.. Suntu Ct•l·íl4_t. Barbu•·o H t'll· drit•kk. Lnuro·UI't' Dnle. .lc'nnPhilip¡w Lafnnt. Co•·s dl.' Ràdio Fr·nnça. "'oun•l Orrhestr1· Philhnrmonit¡uc• dl' Hàdio Frnn~n. Dir.: Gt'orgr• Pr~trt'. (48m). GIBBO'\S: Fontul'ic> I. l.X, X\ i I\. Jol'di Sn' all. Christoplw <.mn. Srr¡ò Co,nclemunt. (l:!m). HEGEH: \ariot·inns i Fu¡ta •oh•·•• un !l'Illa dt• Bt:í'UlOven, op. 86. On¡ut',Lra Filharmòrúcu drl "'iordul'•t d' \lemuoyn. Dit·.: llt•rmann Srhercben. (2·4m). Cli~Hl/Bll\ 1 : Lndoiska. (Üht'rtur·o dt• l'opcr·u). Orqucstt·n Simfèmicu dt> la Filhnrmònit·a dl' Bnt'lltl. Oir·.: Silvano Frontulini. ( 12ru). MOZAHT: Litauiar rle v~ rWI'aUili ohud~ ~IH'I'O III I'n t o, KV 125. l\1.it8uko Shirni. ll t•idi Dürbna. Elrerlln•·d Hh·k~. llt•nunnu Ct.ri~tino Polott•r. Co•· i Or·t¡IWRlrn Simfònirn dt· In Hridio de l .A.•ipzi¡:. Dir.: H Prhet·t Kq!t>l. (37m). 20.00 SELECCIÓ DE NOVETATS 13.00 FAl'iT\SIF-<;; SCHL'\1A'\"i: Fantu•io up. 17. Aquiles DPllt' \ï¡uw. piuno. (33m). Bf.ETHO\ E:\: Funtu•iu prr u piano. co,., i urqu••,tra o¡1. 80. Cerhnrd Oppit7.. Cur 1 Orqut'!ilru Simfèmic•u dt• Iu Riirlio d~ Bavi.-rn. Di•··: Colin Du vi•. (19m). F\URE: F'uutntiiu. William BO)nnNt, fluuttt. ,.\condt•m) of St. Murtin in tlrt• Fiel•l~. Dir.: Nevillc Murdner. (Sm). 22.00 AL:\L\.~AC 14.00 EL GllAN SEGLE 00.30 R E P E RT ORI D E NIT Programo dc rcviut·l' el, fet~ mé~ represt•ntntith cl~l poH~at musical. Guió i -.•lecriil d'AJex Roblt>~. 23.:30 NOCTL'RN '\1ú~ic·n per acabar el dia. Sel.-c•riil i l~~'''~l'ntació n t'àrrcr rl'Alfr·p•l Cclnyu. rnú~ku nntigu. Sclcri'ÍÓ, ¡çuií1 i Jll't•Ht'ntni'ÍÓ u càrrec de .luuu Vivt·s. PUR CELL, 300 ANYS: La mítHica instrumental ( 1• ¡>art). TI~M PS DE LES MUSES. 16.00 SEL ECCIÓ DI GITAL BR1TTEN: Ln e,pai dt••tinnt a evorar i llinmt• u Sontu DUOUS, 23 DE NO• VEMBRE DE 1995 7.00 L'OBERTURA Mttsica per començar el dia. Recull d'obres breus escollides i presPntadt'q prt· Joan \'ive,;. 7 10.00 SEI.EC(:IÚ UJGITAL H\~11\1\'\1\0\: Simfonia n. 3. op. 11. Ort(UI''Iro tiPI \m,t..rdam. Cunr .. rtl(l'hnu-... \•hl..etta7y. \ luduuit· Otr.: (12m). B \( 11: Cnttt't'rl pt•r a Oontu, \ioli, t•lo\l·rí, rnrdu i luu' t'urtttnu "TI'iplt· Cont•t•rt''. F.ngli,lt lllll. Tlw B\\ \ Cont't't'l. Dit•.: Tro'\01' Pinrtn<'k. (22m). H.STR.\USS: Snnntinu (lt't' n 16 in~tt·unu•nts dt• \l'lli, n. I. Onptt•stt·u Filhot·mt)nit'll d .. Vit•tul. Dir·: \ntlrí• Pre\in. (:i5m). HEICII AHDT: Cantutn f{uwht·t• pt•r· Iu mw·t dt· Frt•tlt•r·itt•l Gt·nn. Gt•orjl'ittt· Ht•Hirk. Gnlwit•lt• Srht•t•t•kt•nhut•h. llorst Luullt'nthnl. ll;u·uld Stamm. IHAS. Curnhr·n dt• Ccw Orrpte~trn Simft'tniru el.. Iu Htldio dt• Bt•rlín. Dir.: G .. rd >\lbrt•t•ht. (19rn). Bl.LL: Tn•s 111'1'.. " pt•r u t•lun•t•i. Zuzuna Ruzirko't'- (12m). TIPPETT: Dnt»t'• r·itunl' clt• ''Tiw micl•umOrqut·~trn nwrrin¡u•". nu~r Simfcinwu tlo• Bourn<'tnnuth. Dir.: Rudolf Unr,Jmi. (30m). 13.00 FAI\T\SI E..'> BRl Cif: Fnntusiu t•<r()(•esa ¡wr n 'i nií i orc¡Ut•,tra, Op. 16. Ju,chu llt•ifNz. I\ o, u Ortru••,tru Sintfòni<·n dt• Lnndr ..s. Oir.: ~lall'olm Snrl(t•nt. (26m). SORS: Fnntnsiu op. 7. Lui" Orlnmüni, ~uiturra. (18m). SCHIABIN: FnntnNia pt•r u piano i orqu,.,,_ tm. lgor Zhuko•. Orl¡uo•,tra de Camhnt tl•• Ri\1lio l\1ost·ou. (lOm). J 4.00 MÚSICS HE CATA Lli- NYA BRUDJEl: Goig• rlr ~o•tra Dona. Corul Sant Jorcli. Dir.: Oriol 'fartordl. {12m). '10.\1POL: \nnnl'ion• •nhrl' un lt'mn dt• Chopin. Jo•P(I Colom, piano. ::iuitt'. J \:\\CE~: (23m). Orqu•••tru de Conrbru rJ¡•) Palau dl' lo "(r.i<·n Catalana. Dir.: (21m). Cornt•llu,, Gonçal HODRIGO: Quatre modngals omutorÍl!. \'ictòria del• ,~¡·L-. Orqu~stru dt• la Soo·ietol de Coru·••rts eh•! <..on,cnutori dl' PariR. Dir-.: Rafuo·l Friihheck de Burgoo. (8m). HEGEH: Sonata ¡wr u \iola i piu no, op. I Oï. Puul Corii'HI'. t\.ngl'l Sol1•r. (32m). U \HTEH: Hu) St•iior, cladn dd ullto r·. Diute•~tll't>tl. (4m). 16.00 SELECCIÓ UIGITAL. 8 BHUCKNER: Simfonia n. J. Ort¡UI'Att•u Simfè)ni<-u li<' la Hucliu •lt· Cult'miu. Dit·.: Giintt·r· Wund. (·19m). IJE LA TOHHE: J U Siti f u(• mi (ll'rtlit'ión. Eust•mhh• Dm•dnlus. (7m). CHL SELL: Concrrt pPr u clarinet n. 3. op. f I. Tht>a Kin¡:. Oro~u,.,tra Simfònica de Londn•s. Dir.: \!un Franc·is. (25m). 8.-\RTO~: Quart.-t de corda n. 5. Sz 102. Quartet Takiíc~. (30m). CLEILUlHALLT: La .\fusa do> l'Òpera. •·antata. ;\"~mi Rime. -oprann. Les Ari!. Flnri•unt.-.. Dir.: William Christi... (18m). HA\ D': Simfonia n. i :i. Philhurmonin Ilun¡;nrka. Dir.: Antnl Dorati. (20m). GIULIANI: Hos~iniunn n. 4, op. 122. Bnmo Giuffrt'di, guitarrn. (16m) 19.00 PENTAGRAMA Programa de dh-ulgur·iÍ> uut,i· l'al. Guió i realització: Per·e Bur~s i Àlex RohleR. 20.00 "A LA MANERA DE...." Ln rom i dat en' propo>n i comenta lo música que li agracia. GuiÍ> i pr..sental'iÓ de Joan \in·<. Producció de Dolor• Bu-quet.~. 22.00 CO~CERT DIAGP.\ARI Guió i •elecció: Raimon Colomer i .Joan \ lw~. 23.30 ~ocrut~ )tú"ira pPr arahar· el dia. Selecció i prro;entarió a ràrrer d'Alfred Cda}R00.30 MÚSICA DEL SEGLE '\\., Du·.: Jortli Su,•ull. (12m). CERSII\\ 1\: Ln unlt'ricà a Pon•. Onru•·-tra Simftmi<'a tle !':-on Frunri•I'O. Oir.: Seiji 0-.u\\a. (18m). Pl'\IS: Gran Mmatu pt•r n olu>t~ r pinno. Op. 3.). Puul Dornhrt••·ht. Jos , ·on lrnmt•r,<•t•l. (:? lrn). 11 Ï,.\ DEL: <.um·•·•·to n clut• •·ori n. :~. Tlw En~li<b Com·t•rt. Dir.: Tn·' or l'innut·k. (20m). SIUELILS: l't•l.lt•t•• i Mr·li•nntlu, wite op. Simfònir·u Ort(IH'otru ·16. d'J.,J:Indiu. Oit·.: fl,.¡r·i Sukuri. (21Jm). M.PUCCI'fl: Mn¡çnificot pt.•r· n Molihl('M, t'UI' l urqut•!o\lnl, Mnu1·iziu Fr·u ... tHti, lt•nur. Enrif·u Nt•n¡·i. lt•rwr·. Muuriúo Oi Cap pr• llu IJui'. Ht•r~t•tlt•ttu, Mu•i•·nlt• do• Snnto Ct•t•íHu dc la Cutt•dml eh• Lttl't'u. Onltu•str·u Lirit•o Sirnf<inil'u dt•l 'lhatn· del Gi~lin ell' Lru·ra. Dir.: Cinnfrancn Co•rni. (22m). 02.00 REPERTORI DE .\l'I DIVENDRES, 24 DE NOVEMBRE DE 1995 i.OO L'OBERITRA \lú<ira p<'r cornt•nçar el dia. Recull d'obres l~t·eu' r•rollicl~, i pr..,entad<"• pt'r Dolor• B1.,. t¡U('tS. 10.00 PENTAGRM1A Rrpetició del programo t•ntè• l'I dijou•. 11.00 EL DIA DE L'OIENT Pro¡,'l'llnHttió realitzada n purtir dc Ics peticions qu<' PI, nostre, oient• han fet al contP..,tudor d~ Catalunya Músiea,td. :!02 ~5 35. 22.00 ELS NOSTRES CONCERTS Fonta•it•,tiicke HE l'I· CKE: pl'r a clnrinN i ptnno op. 22. Trio Rt•int·•·l"·· 116m). ~llERS: Fanta,ia t•n fn 111. \ndrÍ> hoir. nr¡:ut>. \lit·ht•l Gíbourt·nn. nlm;.. ( 5rn). \f \SS f" ET: f· nnta,ia pt•r a \iulmu·t•l 1 orc¡ut•,tro. '\furtin ( ).,tt•rtu¡:. On¡n<'•lrn Símf<inirn dr In Rúdin d1• llt•rlíu. Oir.: Holwrto Pntt'rtt<.-tr<>. (18m). CIIOPf~: Fantu•ia. op. 49. Gubril'l Tur•••ltinn, piu no. (11m). H.OO MHJS INTÈRPRETS 23.:~0 IIA'tDN: 'l'do IH'r u Ouutn, 'iolonccl i piuno. llob. X\. Enrt·~i•trnnwnt fl'l pt•r Cutulunyu Mú•it·u. Tr·in \r·t. (15m). SEHR \: 1h·" t·nnçon•. Efj-.·ndu Cnl){'ro. •opronn. \1.Monl'<'rJ'al Colwro, piano. (5m). 11.\1\'DEL: ,,Ú,it'O OIJUUtÍI'U, '1'(-tOilO •uit!' (frupn•·nt•). Orquo••tru ]ÍIH•no•, \1u~stros. Dir.: \'j¡·tllr \mhron. (6m). BEHG: Sonuta l"'r u piano. Emili Blu-.·n. (I lm). BE:"-<E.J \\1: \da!liu i -\llr•grn. \lnn·u Fiorini, \iolí. ·tt·funo Clút•t•o. piano. (8m). Músit·a p...- nt'nhar· ri di:t. Sdl'rcib i pt·cs<'nlat·iíl a riarro•r dc :\turó .lnné. NOCTURN 00.30 REPERTORI DE NIT DIUMENGE, 2 6 DE NOVEMBRE DE 1995 ï.OO L'OBERTL'RA \Jt'ISica per conrPnçnr t'I dia. Re<' ull d ·obres breu' t'•l'olliclt•• i pr<'seotadt'S pPr Pilar Subiru. 10.00 U :u('SICA RELIGIOSA 15.00 EL Ol\ DE L'OIEI\T ï.OO L'OBERTL'RA DISSABTE, 2 5 DE NO. VEMBRE DE 1995 CO:\CERT enregi•trnt pPr Cntolun~a )lúsicn d dia 15 d'oc· tuhre dl' l99l al \ll'r!'at de Je, Flor, dP Barcelona. I rF.STI\ \L DE .\rtSICA DEL SEGLE XX. HILLER: Pa• de dru\. \CHER: Dipt~chon. LIGETI: Tre' pc<'es p<'r n tfo• piunu•. J.SOLER: Coronadón ti .. t•spina•. \1-\RCO: Gla,perlrrupit•l. \'ariacion• Ll'TOSLA\\SKI: sobrt• un tPnra de Pagnnini. Duu Uriarll· - í\[rongo,iu,, piunu,, (ï3m). l:UJO 1-'Ar\'TASIES xx KARLO\VICZ: Com·~>r·t ¡wt· n \'ioU i o•·r¡ucstra op. 8. Edwanl Zit·nkowski. Filharmonia Pomorska. Oir.: Takao Uki¡:ayn. (29m). BERIO: \oei. \.!do Bennió. '~oia. London Sinfonietta. Dir.: Lucia no Bl'rio. (29m). BAKSA: Concrrto ¡,'l'os~o. op. 18. \ïcnnn Flautisto. \\ït-ner Tonküm.tlt>r Quartell. Spnphonikt>r. Prt>ssburger Dir.: Gu<tn' Hegenhard. (25m). 00.30 REPERTORI DE :\IT Mú•ira per començar el dia. RecoU d' obreli breu~ eocollidc, i prl'sentades per Joan \-ïw... Pro.,'l'arnni'Í•l rt·uli t~odu a partir d1• lr•, Jll'lit•íun, que t-l, nu<tN•, oii'Dh hun ft•t ni t•ontt'•tador clt• C:utulunyu í\lthi<-a. tt•L 202 35 :~5. 10.00 SELECCIÓ D IGITAL 22.1l0 GRAJ\S ORHE.'i GLAZUl'iOY: Com·crt per u violí i onp.acstra op. 82. JaHdta Hciftez. Orquestra Simf,)nirn HCA. Dir. Walto>r Ht•ndl. (20m). SALIERI: Ser·enata per u in~­ tt·umentR dc vent en Si b M. Jl Gruppo tli Homa. 06m). \LFONS XEL SAVI: Muito faz grund'erro. rantign. La Capella Reial cie Catalunya. He,pèriou PIIHC:ELL: Didn i Ent't'~. Guill•·nwtll· Lounm~ . .lill f•'¡·Jdman. PhiliJIIH' Cantor-. Lr~ \rt~ \ril.linm Dir·.: Flod.... ant•. Cht·i .• ti!'. (5\m). 2:U5 NOCfURN '\HrHi<·a pt'r urnuur d din. St•JpcriÍI i p•·•·•enta<·ió u càrrt'C d' \lfrt'd Ct•lu)U. PlRCELL: \nthem• i Send' The Lord is m) light. Z 55. SoU51eb \'Oenl•. Cor drl hlng'• Con•ort. Tl11' Nn¡;'s Con•ort. Oir.: Robe•·t King. (llm). Lord. what is rnan?, Z 192. Su,an Grillon . .•oprnno. Cot· d..J i'\rw College, Oxfonl. The King'~ ConbOt'l. Dk: Rnbert Kin~. (6m). My hear·t is ftxed, O Curi, Z 29. SoU~tes vocals. Cor rlcl K.in¡:'s Consort. Tht' King'o Conoort. Di.l'.: Robl'l't King. (9m). Hlessed is lw whos~ unrighteouso~-Sb i~ forgivrn, Z 8 Solistes vocals. Cor del King\ Consort. Tbc King's Coo,ortDir.: Robert King. (9m). Bo" lon~. ~t'Ol Cod. Z 189. Suli,lt·~ ,·ocal•. Cor dt•l King'• Cothut1. Tbe 1\.in¡:', Con•orl. Dir.: Robtrt 1\.in¡:. (lm). llt'lll' 111) pra)rr. O Lord Z l:i. Suli•lt·• Hl<'al>. Cor th·l l..:ing\ Cun•url. The King'• Cun'lll'l. Dit·.: Rolwrl King. (2m). 11.00 TRAi\S~IISS IÓ EN mREC1'E DE LA MISSA CONVEI\Tl!AL DES DEL 'TONESTIR DE l\10NTSEIUIAT \'\IDOR: Simfonia o. ,, op. 12/~. Lothor Knappt>. orb'Ue. (55m). 2:!.:!0 ~OCTURl'l \lú,it·a llt'r acabar el dia. St•lt•cció i prc~entadó a cà1·r<'t'' de \laró Janf. oo.:~o REPERTORI DE NlT DILLUNS, 27 DE NO· VEMBRE DE 1995 7.00 L'OBEHTUUA Un migdiu IIHisieul utult Mul'innn M í"iru pr•· comcnçur t'i tlin. Ht•t·ull d'ubt·t·o breus l'scollidcs i I"'I'H<'ntndl'b per .Toun Vives . 15.00 "A LA i\L\NERA DE...." Rept'lirió dt•l pru¡¡ramn t•mi·• t•l dijou~ ol '"'P"~'· 17.00 T ID tPORADA (}'ÒPERA DE C.\TALL'\U \ t lSICA 11 ,o~no di Sripione, il.\ 1:!6. f'Nt•r Srhrt•it'r. Lucia ~IOZ.\RT: Popp. Edila Gruht•rovu. Clut·• H. Ahn.;jii. Thmnns Mtbt'r. Cor· rle Cumhru rle Solt.hnrg. Orqu<'•Hrn dt'l \1olurli'U111 dt• Sulzlrurg. Oir.: Leopold llu~~r. (112m). 19.00 U EPERTOIU DE CONCERT HAKHMAN INOV: Vuriuriur•s sobt·e unlt•ruu d~ Cm·elli, op. ·12. Kuthry11 Stoll, piu11u. (J6rn). CHF:Rl.IBINI: Munu n·li¡¡iosu. Orqur.lt'll Philonunniu. Dir: Hict·nrdo l\luti. (6rn). WEB IW: Invitació al \uiR, up. 65. Filhur·mèlnit•u dt• Orqur~lra Berlín. Dir.: Il. 'un 1\.urujnn. (9m). H·\YD"': Divcrtirm•nto u <ei, -L'nnin•r·•;,·i", lluh 11:11. Orque•lro dl' C.nruhru Fron7 Li.-.t dl' Budnp•••l. Uir.: J iino• RoUa. (12m). BHI'nEl\: St:n'nala per· n tenor. tr·onrpo i rorda, op. 31. P!'ll'r Pt•orA. Barry Ttll'ko,wll. OI'(IUC~>lrn th• Camhrn Anglt·~a. Dir.: Benjnmin Bdttrn. (25m). BACil: \ariat•iou .. GoldiH'rg, BW\ 988. Kcilh Jurrell, t•lovir~nrbol. (62rn). SCII UM;\NN: Simfon.iu n. 4. op. 120. Orc¡ue~tro Filhnrmònica de Viena. Oir·: Lt•onunl Br.·nslt•in. (3:lm). 22.00 ELS NOSTR ES CO NCERTS t•nr~·gistrut ll~"'' CONCE RT Catalunya ~1(tsit·u t·l rliu 9 dt• novembre d,, 1991 n Iu Cnwtlt-ul deBnrcrlonu. CICLE L'ORGUE DE LA CATED HAL. RHElNBERCER: Sonn1a n. 1, op. 27. DIMARTS, 28 DE NO· VEMBRE DE 1995 Hr.OO SEU:<:CHJ lliGIT\1. prt••<'llllltlt•; pt•r Jonn ''"''· IPPOLITO\ I\ \\0\: E-hn~n• 10.00 SELECCIÓ OIC ITAL cntwn~•itlll,, up. 10. BBC Ft•dno· Dir·.: (2:im). TELE"AN"'I: Cmll't'l'l a tpnttr·o• l"''' 11 llnuln, l'init, 1 inlont•t•l i t'llllliuu. PtH·nnssus 1-:nso•mhlt•. (7m). O'INln: Dí¡rtit· mt·ditt•r-rutLi, up. 28. ÜI'IIIH'str·n l~ilhnl'tnilnit•n rk Muntt·-Cal'lu. Di1·.: Gt•trt'l(t'' Prl-tr·t·. ( l Cnn), JlOCCliEHINI: Cont't'l't l"''' n 1 iultnll'l'l i unlut•• tn1 en Si h 711, C. ·182. )o \o Mn. Or4n<·str·u tlt• Cnrnhnr Sniul Poni. Dir·.: Pinehn11 Zuko•nnnn. t•tunpnut·• tlt· (20m). LISZT: C<·no"'· nut·turn. l>nnit'lllnt·o•n boim, piu no. ll>ml. \ 11 L \ LOBOS: Cununul du' <'t'illll~ns. (CurnnHII dt•l• nt•n• lorn•ilt•r•). Lui7 tlt• \lnuru Ca,tru. piuno. (14m). B \CII: Conrt•rt rwr· u t·ln,iri1rnbal i ronlu. H\\ \ 10:l2. Con•·•·rt Frnn~ui•. Suli•tu i director: Pit•rr·t• llnntnï. (21m). COl 'YY: Lu Pt·irnu\l•ru. t'IIIIIU tu. St·ht'ri Gt·t•t·nnwnlol. Cor rl'llomt•• dt• llnmlwnr'¡( ll uul. La Philhnrnwnit• dt• LmTuim•. Dit·.: .Jucqnt•s l lnnlnrunn. (16m). \fENDELSSOIII\: Simfuniu p<'r n cor<lu n. 3. Ot'IIIWHlru tlt• Cumht·n AnJ~Iesu. lli•·.: Williunr Bunghtnn. (Um). M. IJ A) DN: St•t't'lHIItt t•n Ht·. Vir·t nnsi Soxnnhw. Oir.: Lndwi11 Clilllt•t', ('18m). D\'ORAK: Lu Jllnsn tl'nr. Or·qn<'nll·n Simfl'111iru dt• Lon· drrs. Dit·. lstvún il.t•rtí•sl.. (26m). DE LA B•\RHE: Snitt· pt•t· a flauta lruvr"l'''ll i t•nnlinu n. <) en Sol M (M'¡(nn llihr•·). S11·plwn Pn•ston. lluulu. Jortl1 Savnll, 'iolu de ~amba. Blundirw \nlt'l, rla-.·irèmhul. llopkin•on Smith, tiorba. (10m). Philhormonir. 12.30 DIVEHTDI ENT Sal'l·ius 011 t'>l •·omhiua Iu mí1si•·u arnh Iu inful'llliii'ÍÍl i Iu put·tio·ipudó tlt•l• nn~ll·o·s uit'lllll. BLOC I >E :\OTES. EL TH ENC \CLOSQLES. SAC DE DUBTES. llubb. Pl HCEI.I.. :!OU \\ YS: Purct•ll i t'l' ~t'lt- t·untt•mlltlrlllli• EL RIT\IE IH'I COH: \mt•tal• di.·•·o¡:ràfic¡nt''· t•trnt•t•rh r noli· ('Ï~!'I qnt"' fun rt•f, ....;.n,~lu ni tntln eorul. 10.00 SELECCIÓ DIGITAL SCilliBERT: Simfonia n. 4, O 117. ''Tràgit-a''. Acndt>my of St. 1\tartin-in-the-Firlds. Dir.: Neviii<' '\luniner. (32m). CRUSELL: Inu·oducció i aire sue•· pl'r a rlal'inl'l i orquestra. op. 12. Anna-.'\laijn 1\.or~imnn­ llut"li. Tapioln Sinfonil"lla. Dir.: Ü;;mo \linskii. (I lm). GLI'VKA: 1Ho putètil' Pn re m. Trio Borotlin. (18m). S.WAG'IER: Obt•rtura de l'òpt•ra "El jovt• tlut· t>,bojnrrut". Orquestra Filhul'lnònicn Rhcinland-Pfalz. Dir.: Wt•rnt·r Andr..as Alh!'rt. (12m). STEF'FAXI: Porto l'alma inccn~I'Íta, dm• t. Rossan:1 Bertini. Clu111lio Cavimr. Arcadia. Dit·.: Attilio Cr·l'moocsi. (7m). I''AU HE: MasqueR e t BerJ~n· musqul'B, snit1·. A<"aderny of St. Murtin-in-thc-Fit>lds. Dir.: Nc•ville J\tal'l'inN'. (14m). PAGA.I\1Nl : Cont't't't pe~· a ,.¡olí n. l. op. 6. Yehudi M<'nnhin. llo}al Philhurnumic Orchestra. Dir. Albl't·to En·de. (33m). GERSHWl'l: Blut' Monday, òpera jazz un nt·t¡•, Am) Burton. 1'11 William Hopkins. Grrgor) Shurp. Arthur Woodley. Jamie J. Offt>nhnch. Concordin. Dir.: \tarin .\bop. (23m). FAR.L.'\A: Suitt' en rlOI m. Ricercar Colll'orl. (10m). 13.00 GLÒRIA G \ZZAI\lGA: Glòria per a •olistt·~. cot· mi"L. orquestra i oq;ue. Cnppella Mu~iealc dl' la CatNiral de Verona. Oir.: Alhertu Turco. (40m). HASSE: Glòria (de la missa eu re rn). Andreu U1lc . .Bri{,..;ue Pfretzschnct·. At·min Ude. Cor dt• nois til• Dresde n . Membres ell' In Stnnlskapelle dc Dresclen. Dir.: 1\.onr·nd Wa¡,'llt>r. (16m). Cln~hclwnku. ¡,.., u· 22.00 TE\ IPORAD A DE VOBC CO:-iCF.HT Pnrl'gi•trul d clin 25 de noH•ntbrl' dt• 1995 ui Puluu dl" In M1ísu·u Cntnlnnn tlt· Baret•lonn. POLLE1\C: Les Birht•s, suilt•. BE:'IE.JA '1: Cont'l'ri per U MIXO i lll'llllt'Hll'O, TXAJKOVSKJ: Simfuniu n. ~. op. 64. 1\'litpll'l Bofill. Or·c¡llt'Str·u Simft)nicu do llurt·rln11u i Nacionu l dt• Cutn lunyn. Uir.: J un-Lu1hnm Kot•nig. 23.30 NOCTUHN CAFÈ Música per nt•uhor· t• l rlin. Selcrdó i I"'<'SI'n1adu n t'Ul'l't'!' d'•\lfred Ct'ln)n. Pr·ob"·uma de música coral. Srlecció, ¡,•uió i prt'.sentnció: ÀJex 00.30 REP E RTORI D E NIT 14.00 LA CANTATA DEL 7.0n J.'OBER11 R \ '\ln-tt•n pn t.'nmeo~m· el tlia. Ht•nrll d'ubi'(•; hn•u, t•.•collidt•• i t..: \B \LE\SI..:I: Suite dt• Hnntt·u i Julif'ln, np. 55. ÜrtJIH'MII'II Simfiinit·u dt· Most•on. Dit·.: (:i5rn). Kitut•nk•). Dmitt·i IUEHT: Cnllct·rt pt•t· o nnntn i Mn•·iu11. Alui n tll't lllt•s t r·n. Ortlllt'Kl t'll Filhnnnònit•n olt· In Cin(ntolt• Ni~·n. Dir.: Mu:dmiunu \'ultlt•H. (18m). ll A\ DN: Qtrut'lt•l pt't' u llniil i t'uniu, llolr. 11 I :IJ (op. :.! n. 2) . .J nkob l.indllt·r·g, llniil. 'lilo-EI'ik S¡wrf. 1 i oií. Lur·H lkoli11, viulu. Oluf r,,...,. ~ou. 'iulont•t•l. (:.!2m). D\ O 59. op. Lle¡¡t>nd!'o HAK: Enllrrlut•lu l.Jt•Llitl i '\1nA>Itno Smnt•nri. du('[ th• piano. (·11m). l \ \IBEHT: Trc5 àrit'o. L<'s \rt• Flnrr;•unl,. Oir.: William Clu·i•lrt'. (12m). \R:\OLl>: Cttnr••rt pt•r u lrurnpn r orquc,u·u tlt• l'urda n. 2, op. 58. Rit·hard Luntlon tt·omfHt. \\atkin•. 1\ltr•it·i. Dir·.: Mnrk Stephen,on. (I lm). LLOHF.T: Rornunçu i Sdrt•r·w-,uls. Mureu Sot·íus, guiturr·u. ('Jrn). M'\NFHEUINI: Cunt·t·r·tu l{rti"Ml, op. 3 n. 12. Vit·tunsi di Pra¡;n. Dir.: Chuntn l \Vulll·mnnn. (9m). 13.00 CLÒ IUA WA I:fON: C lirdn. Anret·ul Gun"""· contl'llh. Nt•il Mud<i1·. lt•nm·. Stt·phrn Hobcrts. haix. Cur Barh. On1nPSlru Philharmonin. Dir·.: Du,id Willco¡•ko. (18m). B \CI I: "Giorin in px¡·el~i• D<'o", c·unlalll B\VV 191. N. GumoYnmumuto. Adollwrt KrnnR. Giirhin¡;<'r l..:anlon-J Stultgurt. CoUe¡óum Burh. Dir.: Hrlmut Hillin¡;. (17m). \lOYfE\ ERDI: Glòria a 7 n•u•. cor i orc1u¡,tru (Sdvu \1orult• ¡• Spirituult'). Solil<tl',, cor· i t•onjunl in•trumPntol dl' Iu "Sol'it•tà rarnl'ristica di Lugo no". Dir.: Edwin L..whrer. (18m). 1 ~.oo MmiENTS Lirucs WAGNER: Trütany i bolda (O hl'rrul'dt'r, Nucht rlt'r· Liehe). Kir~ten Fluggt ad, soprano. Sl•t Svanholm, tenor·. ConHtnure Shtll'klock, rontruh. PhiJhurrnonin Orchcst.ra, Dir.: Kurl Biihm . (2•lm). MOZAHT: Quot l'C (u·ies i un duel de "Mitl'idute'', KV 87 (ver·sió ori&..;nnl). Edith Witms. Elzbiela Cudb· Gunnar Szmytka. jürnson. Acnd\'my ofSL MartinNcville Dir.: in-the-Fit'lds. V IVES: (33m). Marrincr. ~ink • 9 Uoht•mw•. \luriu Buyo. Lui, Lornn. Snntin¡to S. Jl'rico. Cnrlo' \lvun'l. Ho•u \Iu du ) '"'· Cor Polifimir tlt• In l ni'f'r•itat d!' Ln Ln¡tunn. Orqut·,lrú Simft'onit·n dt· TPnerift•. Dir.: \ntoni Ro> :\Iurbà. (1:-lm). 1\.ing'~ Con.ort. Oir.: Robert Kin¡t. (36m). 23.30 ~OCTLJL'\' :'lfú,ica per acabar ¡o] dia. SPit>cc-ió i pre,entaeió a càrrec· d'Alfrt'd Celaya. lú.On SELECC:H) I>IGIT\L T'\ \11\.0\SI\.1: Cunt•t•rl per a pinnn n. 2. op. 11. \ït·torin Po~tniko,·u. Orqtll'~lm Simfc\nit•n flp \wmo. Dit·.: Gt•nnudi Rozhtlt••l\ t•mk). {50m). M~:u . CADANTE: 11 Lnnl('nto del Rut·do. \Varouiu 'lnlionul OrdJcKtt·n. Dit·.: Silva no Ft·ontnlini. (11m). WACE~SETL: Simfnnin WV :i93. Út't)Ut'hlrn dc Cumhno Snlit•ri. Dir.: Tnmiís Pól. (11m). SUK: Trio umb piu no, op. 2. Trio S uk. (16m). TELEM.\ 'l'I: "1 14'rr, strnfe mirh nit·lot in ll.-mrm Zoro'' l'Onlltltl T\'\\Y 1:771. Bnrhara SrhiÍI'k. "f'nl'hthild Gt•or¡;. Chri•toph l'rf¡tortlit•o. Gotthold Schwarz. Lo Sto¡rionl' Frankfurt. Dir.: \lic-hnf'l Schncidt>r. 117m). PI\ZZOL\: longo Suitl'. Wuht•r Ft•)hli i Daniel Erni. ¡tnllarrt·•. (17m). J.\.ST-\\11T7: "imfunia en Ln \1. Orqut•,tro dt• Cnmhru E~lovarn. Dir.: B. Wnrrhal. (1 lm) . .\IOLTER: Cnnrt•rt ¡wr a lrompPLa i rurda n. 2. ~nn 1\. 13. W,nton \lur.nli,. Orqu«";.tra dr C~mhru An¡tlc•o. Dir.: Ray· mund Lt•ppurd. (12m). VERDI: \1ti•it'a cic• bullt'l dt• "Jéru~ulem''. Ot·que•lrn Norionnl tlt> I'Opt•rn dl' \1onlt>·Curlo. Dir.: Antnnio dt• \lrnl'ida. (24m). SIBELIUS: Suite de Ll'rn· núnkliim•n. op. 22. Orqut"!tra Sinúònira de Gütt'borg. Dir.: l\t·emc Jü.r\1. (-19m). 00.30 REPERTORi DE NIT DIMECRES, 29 DE NO· VEMBRE DE 1995 7.00 L'OBERTURA Mú;;ica p!'r començar el din. Rt·rull d'obres breus l'scollidcs i prcs<"ntndes per Joan 'r1vcs. 10.00 SELECCIÓ DI GITAL L\LO: Namouna. música dt' baUet. Orque•tra Filharmònic:'& dt' )[on te-Cario. Dir.: Da,-id Robert:;on. (56m). BIBER: Sonata a 6. New London Consort. Dir.: Philip PicketL. {óm). \'ERDI: 6 Romunce; (1838). Klara Takac~. mt'zzo<oprano. Sandor Falmi. piano. {20m). ~IOZ..\RT: Simfonia n. 21. KV 134. Acadt'm) of St. :lfartin-in-tht'-Ficld,. Dir: );e,-iUe ~lnrriner. (20m). BACAlUSSE: Concertino per a guitar.-.. i orquestra. op. 72. ::\'arcÏ!;o Yepes. guitarra. Orquc-tra Filharmònica d'Espanyo. Dir.: R. Frühbeck de Burgos. {23m). BONPORTI: Cont•erto a qualtro op. 11 n . 8. 1 Virtuo•i deU'Accudemia. {llm). DOHNAN\1: Variacions sobre una cançó infantil, op. 25. ArtlJUr Ozolins. piano. Toronto Symphony. Dir.: .\fa ri o Bernardí. 124m). 13.00 GLÒRIA 20.00 L".\lDIO-\lSt:AL 'l'o pro¡tramn d' \[¡o>. Gorinn. 22.00 Pl'RCELL: ODES 10 :\o\\ due, thc gloriou, da~ appenr, oda [lt'r l'unÍ\ t'r-a ri <I t' la R!'ino \faq. Z 332. Cilliao FishPr. Te"n Bonnf.'r. Jame' Bowmon. \ficha .. l Chance. Charlt•, Dunil'k John \lark -\inslP\. M1cluwl Gt·urge. Chor· lc~ P~tt. Tlw King'¡, C<m·ort. Dir.: Robt'rl 1\.in~. {2-lm). Ct'lt>><tial mUJiic dui tht' god;, inh· pit·c. oda pt•r n '"r \1uid"l'u·s Schonl. Z :i22. Gillinn fj,her. Tc~~u Bonner. .l umt•• Bowman. Jonuthun Kt'nny. Rogcrq CO\'C)'· Crurnp. Chnrlc8 Danit•ls. Jl.1.icluu•l Ct>urge. Cbarle., Pott. The 1\.ing'¡, Con•orl. Dir.: Rolwrt h..ing. (18m). Of oid. when ht•rtJI'S thought 11 huse, t'unçó Jlt'r n In ft'sta d .. 'wrkohirt•. Soli•tt•, vocal~. Thr J.Ch.BACH: Glòria en Sol ::'11. Edith \\iens. Cahride Schrt'n· <-kenhach. Adalbert Kralh. Ernst Gerold Schramm. Cor dc Cambra RI.\S. Sinfonil'ttn RL-\.5 Bt>rlío. Dir.: L'wt' Gronosta). {44m). ST.\.WORD: Glòria. op. 128. Cor del Trinit) College de Cambridge. Dir.: Ril'hard )larlow. (5m). CA:O.I GREGORIÀ: Gloria in Pxc!'l¡;ix Dt'o. Cor de l'Anhadia de Sole•me3. Dir.: Dom Joseph Gajard. {6m). p,rt>nn lírirn per u mt•zzo·•oprnno i ror dc• donp,, Su:lan .\ fentzt'r. Cor dt> tlont'a di> Tolo•a -\Iidi-Pirinrus. ÜrfJuestru dt•l Capitoli dt• Tolo•n. Dir.: \lu·ht•l Piu""'"· (I im.) DG \10'\'f: S)mphonia i \llemundr. dut'• JWC't's in•trumPntaJ,. Hirt•rf'nr Con•ort. (11m). HOFF\JEISTEH: Parthio en rt' m. Consortium Uo•sit·um. (14m). lRELA!\0: A Lonclon OveriUr('. Ot·quf'stru Simfionic·u dc Londreb. Dir.: John Barhit·olli. (12m). DOPI'LEH: Fantasia pn•toml hnn~ut·<·su, op. 26. Kari-Bt·rnhurd S,•hon. Ot·quf'slt·o Simftlnit•a de Iu Ràdio de Ut•rlín. Oir.: Ut'ON Lujovir. (I lm). C.Ph.F..B \Cll: "OstN·· kuntut•''· Wq. 211. Mortino Lins. soprano. Paul Elliot. t{'nor. Gotthold Srhwun., baix. Du, h..lt•iot• Jo..onzcrt. Oir.: Hermnnn :\[u,. (27m). BOTTESL\1: Fanta•iu o. 2 •obri' La Sonnombula d1' Bdlini. 'faria Rin·iuti. t•ontrubnix. Lui¡:i Zanardi. piano. (9m). I\ ES: Cl'ntrnl Purk in tbc Durk. Ort¡ ut•, I ra Fillwrmòniea dc '\u, a \ork. Dir.: LPonard Bt•n"t••in. li ml. SCRI \BL'\: Cnn('(·rt pt•r a ¡nano i Ort[Uc••lra. \Iodi mir hhkt·naz). piano. Orc¡uestrn Fillourmònica de Londn•s. Dir.: Lorin 1\luaz..J. (27m). BL.\\ ET: Sonata .Secundo. Burlhold Kuijkcn. \lil'lund Jo..uijkt•n. Robc·rt 1\.oluwn. {llm). CARlSSfMI: Holtnznr, oratori. lstviÍn Gúti. J úlin Púszthy. l\tórta Kiss. "ória Zítduri. Cor dc Cambra de I'Arudi'miu Frnnz Liszt. Ort(llt',tru dt• Camhra Con•lli. Dir.: J,h·ún Púrkui. ¡28m). HOLST: El• plutwte~. Ort¡uestrn FillJUrmtlnic-o dc \ït'na. Dir.: H. vun Io..nrojan. (SOm). 20.00 SELECCIÓ DE );0\ ETATS 22.00 ,\L\lA.'\'AC l'n t·•pui df',tinat a ""''f)('llr ....,·iurc• t•l• ft>h m~' rt'pre..entntiw 1lel po--at mu<lc-al. Guiú i ~eleccm d' \l~x Rohll',. 23.30 1\0CTLRI'i Músit·n [JI'r urahnr ¡,J din. Selrt·ció i P"'"t'nlot·ió n ciirn•c d'Alfrt•d Ce!u)u. 1 tOO EL GR.Ai~ SEGLE Programa de música antiga. Selecdó, guió i presentaci6 a càrrec dt> Joan \'hes. PuHCELL. 300 ANYS: La música in,trumental (5• part). TE:\IPS DE LES '~SES. 16.00 SELECCIÓ DIGITt\L CH \BRlER: .. La Sulornite''. 00.30 HEPERTORI D E NIT DUOUS, 30 DE NO· VEMBRE DE 1995 7.00 L'OBERTURA "Ú•irn pt•r I'UIII<'DÇIIr t'I din. Recull d ·obn•s breu• c•rollidrq i JH't''<'lllllfle, pt•r Joan \1vt>s. 10.00 SELECCIÓ DIGITAL CH.\L'SSON: Poema d.. l'amori del mar. op. 19. J. Xonnan. Orque•tra Filharmònira tir \lontt'carlo. Dir.: -\. Jordan. (27m). JO~DfELLI: Simfonia per a saltiri. corda i da,·etí. en Sol \1. Kari-IJeinz Schirkbntt•. Orquc.tra de Cambra de \1tmir. Dir.: Hans Stadlmnir. {Sm). HOTTETERRE: Pritn!'ro suite del segon llibre. Paul Dom· hrPcht, oboè. Wieland Kuijkt·n, viola de gamba. Rohrrt Kobnfn, ¡·Javt>cí. (16m). SCIIUMAJ'I'l\: Simfonia n. 3, op. 9ï '·RPnanu''. On¡uestra Filhamtònicu Rcnnno. Dir.: Kurl Redcl. (33m). INFANTE: Músiques d'Espa· nya. Corce-Exerjean. dut•! de pianos. {13m). VIVALDI: Con· ct>rt per a cordo, RV 123. Solistes de Moscou • ::'lloolpeUer. (8m). ELGAR: In the South. obertura op. 50. Orc¡ue>tra :\acional Escocc;;a. Dir.: Àl•· xander Gibron. (21m). IC\lPPER: Simfonia o. 4 en RP \1, op. 41. Cor de Cambra dr l'Acadèmia Ru--a. Orqur>tra Simfònica de .\1o,cou. Dir.: Veronika Dutlaro,·a. (~~m). ptt l'h \U I u~ t'n (12 ,¡. ~i Sa Qú d$ ]ol Oc ~. Or. l' r 13.00 GLÒR.l.\ Pl'CCI:'-11: ~fusa dc Glòria. Josep Carrt"rn.•. Hf"rmann Pre). Amhro~ian Singers. Pbilharmt•· nia Orchestra. Dir.: Claudio Srimooe. t48m). PAJSIELLO: Gloria Patri. Emma Petricola. Cors dl' la Ràdio Txrca. Orqut>stra Sinúònica df' l'mgu. Dir.: Edoardo Hrizio. (8m). 11 ro Pt 22 G¡ iJ 14.00 ;)JÚSJCS DE CATALUNYA R\CH: Obertura (Suite) per 3 orquestra n. l. BWV 1066. ..\lirt>do Bt'rnardini i Paolo Grazzi. oboès. Josep Rorràs. fagot. Le Concert de!< );atiom. La CapeUa Reial de Catalunya. Oir.: Jordi Savall. (27m). GR.l\ADOS: Go.-eFcru. (Lo• majo- rna· morados): llibre primer. Edrnund Battcl"'..hy. piano. (34m). BOC· CHERL\'I: Quintet amb guitarra n. 4. G 448 •·Fandango". Jo-f Luis Lopíitegui. Quarll't Moy:re.. (22m). REPERTORI ::'11EDIE'AL. (Tcxto• religio-os. Seglro XII-XIV). Conjunt de Mú.sil'o Antiga Ars Musirne d~ Barcelona. Dir.: Enric Gispcrl. (18m). 23 M Sc d' 16.00 SELECCIÓ D IGITAL O, Rl.MSKI-h..ORSAKOV: Aotnr, Suite Simfònica. op. 9 · Terrera \CI'SÏÓ. Tbe Phiiharmonia. Dir.: 1. Svetlanm. (34m). PONClliE· LLI: Sinúonia n. l. On¡uestrn Filharmònica de :\liosk. Dir.: Sil,·ano Frontulini. (llm). 11-\SSLER: Vater unst'r im llim· 11 s ri lt. de at). a- B. ~­ h. a r-?- 1, le ·a p¡tlreirh. Conjunt \tK'al Europru cle Ln Cha¡wlll' Ro) alt•. Dir.: PbiÜPI"' li ~rn'\\t'~tlw. (21m). \IJIJl\l:TI: Conc·c.>rt ¡H•r 11 piano orqu~'->tra np. 12'7 n. I. Chnult• 1 Hdffrr. On¡u~stra '\ac·iunal cic• frança. Oir.: Omicl Rullt'rt•nn. j12m). :'IIADETOJ \: Ol>t'rtura ,¡.. comèdia. up. 53. Orc¡uo·,tru •imfònic·a el' lslñmliu. Dir.: I'l'lri SaJ.ori. (Sm). llEETIIO\ E'l: Quinlt'l pec· o piannfut·tc·, obol-, darint•t, tro111pu i fu¡¡ut. Op. 16. Jo< \nn Imnu·c·sc·c•l, piunofm·tc•. Octophoro~. (27m). ENESCU: Suitr orqul'•t c·nl n. I , op. IJ. Orqurstnt 1\ucionul cic· Iu Hiulio Rommw>'a. Dir.: Ilo ria :\ n drt:Hru. (26m). 1•'\LCONIE IU: llattu¡¡lin cic· Uurhu"' ) O'J'JHI dc• Sutan; i Pn"iwnllt• Jt 3. MwJrali•rhe Concpnh'tll'). (Sm). FALL\: Trt>• nwloclic•s. Mureu Oran, M>pruno. \li¡(lu·l Z:uwtli. piano. (11m). Gll\l. "'c: Cnnrc·rt pc·r a trompa t•n Ht> \1. Burr) Turlrndl. trompa. \radcm~ of St. \lurtin-in-thc•- Fidel-. Dir: lona Browu. ( lOm). 19.00 PE1\TAGRA1ti\ Programa cJ¡, diHJ)~¡u·io mu•i cal. GuiÍ• i t't•nlitzueió: Pt•n• Surés i ,\.¡.,, Rnhlt•s. ~. )· a- io ): l. ~- 3. 20.00 "A LA :'IIA:\'ERA OIL .." l'n o·omidat t•ns pt·opu•a i comenta la músic·u lllll' li ugrmla. Guió i pn•scntac·ií. clt• .J onn Yivt''· Producció de Dolot·~ Bu•tl'li'IH. 22.!)(J CONCERT IMAG INARI Guió i ,c)¡•cc-ió: Hui mon CCJionwc· i Joan Viveb. a 'i. ..lo ¡- I· d j, ;s a ·. a 10.00 SELECC IÓ niGITAL CIIERt:Bt"\1: \1i>-n dc la Curunnció del Rei Carie, ::'1.. Cor i Orqul'-tra Philarntonia. Dir: HÏI·rnrdn ~luti. (50m). S-\.TlE: \lo•n·un•. llllllPt. '\om Orquc-tra dc• Londre•. Dir.: Ronnltl Corp. I 12m). FISCHER: EuterI"' \\ illinm ChriotiP. ,·)a,·e. (12m). 1\IOZART: ''Fra rento affanm l' ecnto", ària K\ 88. E<litu GrulwJ'Ova. Or·quc-tru dt·l \1martl'lltn dl' Salzhur¡¡:. Dir.: J..t,opold llag~r. (10m). JAN\CEh.: Dumka, pPr a violí i piuno. Ulf Wallin. ~ioli. Rolaml I'Untinc·n, piano. t6m). GERSUWIN: Por¡,')' nnd BPss, suite. On¡uestrn Simfònica dc Londres. Dir.: Anclri- Pt·c,in. (18m). GIULIAJ\l: Com·erlJ•er a gt.Utac·ru i on¡uc,tt·a n. 3. op. IU. \n¡tt•l Rornno. Orqut>!Hrn de Comhru .\n~lrsa. Dir.: Ra)mond Lt•ppard. (28m). TELE\1 \..'\': Obertura i ~uit.- per n dn- obo<·-, rorda i b.t·. en Si b \1. (\lú•ica de Taula). ConrPntu• \lu-icu> dc \Ien a. Dir.: \ikolau' Hurnnnrourt. (2-lm). I 3.00 GLÒRIA S~ hi a Glòria. POL LE"\C: Gt·eculwrg, soprano. Cor de la Rñ,Jio de Ja Sui>>c HomnmiP. Cor Pro \rtl' dc Luu~ana. Orqueotra dc• la Stti"e HomandP. Oir.: (25m). Lópcz-Cobos. Jt•sÍ•~ VIVALDl: Glòria, RV 589. Jt•tmifl'r Snúth, ~oprano. Nancy Ac·gcutu, soprano. Catltl'rine Wyn Rogers, contral t. Soli6trs in8lt-umentals. Cor i Orquestt·u The English Concrrt. Dir.: Trcvor Pinnock. (30m). 23.30 NOCTLHN \!lli-ien prr arabur t•l diu. Sdecdó i prt•sentuciÍ> a c·:lrrrc d' \!fred Cr\ayn. 00.30 \Ii:SICA DEL SEGLE ~" OH \:'\A: Llanto por Ignndo \luuricio \lejilh. S:íncbn Bt'rnard \lolho. recitador. Cottret, baríton. Ot·c¡twstrn Cento Soli. Oit·.: \taulfo \r;:mla. (40m). \J.W''fr<: Com·('rt pern oboè. Ortl""'tru de l'ordu i arpa. '\irhnlus Dani~l. Harlwl '\!aster,. City of London Sinfoniu. Dir.: Nirhnr<l llit•kt>X. 120m). ELIASSON: Qunt'L1·tto d'arclri. Quurtct Tule. (23m). 1·1.00 NOUS 11\"TÈRPRETS CORELLI: Concerto grosso op. 6 n. 8 "per la nit de "\adal". Orque.•tra Virtèlin Sinfoniettn. Oir.: Frnn<'esc Llongucra •. (1·1m). BEETHOVE~: Obertura Egmond. Orquc~trn jÓ\'CD"' \lnestro•. Dir.: Víctor _-\mhron. (8m). CHOPl~: Sis comptin!'-~. Eli•l'nda Cabpro. •oprnno. \I.Mont5errat Cabero. piano. (8m). SCHU}l-\.'\~: .-\rnhe"·a op. 18. \fclod.in. Adolf Pià. peono. (35m). :'110:\fPOU: Tres cançons. Griselda Ramon, soprano. Joan Car·les López, piano. (8m). 02.00 flEp ¡.;nTO RI DE NIT 15.00 EL D IA DE L'OIENT DIVENDRES, 1 DE DE· SEMBRE DE 1995 Pt·ogramnció rculitzada a pru'tir dt· Ics peticions que elq nostres oients han fet al cont~todor de Cntulun) a Música, tel. 202 35 35. i.OO L'OBE RTURA '\lúsica pet· comt•nçar t•l tlin. Rttull d'obre~ brl'u" l'•rollidr• i pre.oentacl<•s per J oau Yiw•. 22.00 Glt~S O B RES PVRCELL: Diodesian. Lynut' Daw•on. Gillian Fisher. Roger,; CO\P~-Crump. l'nul 1-:lhut. :;ll•¡tlll'n Gt•orf(l'. \1it·hal'l \'an·Ho>. Cur "nnh'H'roli. "" li-te, Bart·ur• \nf(lc·•n•. llcr.' John Eliut t:nnlicll'r. ( 1llml. :B.45 :\Ot"fl.RI\ I~~'~' nrnhnr c·l <ha. i pn·~wnllwió u ,·tuTt•c• d' \Jfn•tl Cc• In) a. ~IÜ•ic·a Selt~rf'ió 00.311 REI'ERTOIU DE 1\ l l' DISSABTE, 2 DE DE· SEMBRE DE 1995 7.00 L'OIJERT l ii{A MúRit·u pt·r ruuwn~nc· 1•l diu. Rc•t•ull d'nht·o·s hn·u• o••c·ulliolt·~ i prc'l•ntaoll's pi'T llulnrs Bu• qm·t~. 10.011 PEi\TAGR\,IA Reprtició dd prn!(rlltJJu l'mi•• c•l dijou~. 11.00 EL Dl.\ UE I.'OIF."iT Proi(TUUHit'iÓ J't•nlit71111o u partir dt'" le:, pt'lÏc-iun" Cfut• c•J.., nu~-;tr•'"' oif'nb han fo>t ni cunlt'•tudur olc• C.atnlunya !\líl'it·u. tc•l. 202 :l5 :l5. 22.110 ELS '\OSTRES COI\CERTS CONCERT l'lll"l'!(i><trnt ¡wr Cntnlunyu \1ícsic·n t•l din 21 clt• febrer dl' 199:! al Pnlnu tlt• Iu Mthil'u Cutulunn dt• Bac·c•t•lonu. 110\IENATGE \ H ICA IW VIÑES. FAURE: l'n·luoli, up. 1113. "'orturn, op. 71. BLAN C\FORT: El pnrt• cl'ntnll'<·ions. DEBUSSY: Mnt-~pu·s. L'i-li' jO) l'liSI'. 'r\ ES: I hunll·· not~e~. R" EL: Gu•purd tll' In nuit. Uui• \Hntluiio. piano. (80m). 23.30 'IOCTLJU'\ ~lú•ira pl'r urahnr Pl dia. SeJccció i pn-....-utuci!Í o I'Òrrt't' de \faró Jan;., 00.30 REPEitTORI DE '\IT DIUMENGE, 3 DE DE· SEMBRE DE 1995 7.00 L'OBERTl RA Músil'n pl'r t•oml'n~ot• o•l dia. Rt>cuU el' obt'I'K hrt·us <'hl'llllidt•s i pt't'l>f'ntudt•s pc•t· Pilat· Snhirà. 10.00 LA ;'lfÚSICA ftEI.IGI OSA PURr:ELL: \ntlwmH i S~c·vc·is Bllw ¡lown thicw l'nr. O 1Au·d, Z 11. Solistt•s \Ocnl•. Cortl!'l King'• Consort. The h.ing's C!m~ort. Oir.: Hoht>rt h.ing. (8m). So\1' m<', O Gocl, Z 51. Soli•to•• 'oc·nl•. Cor dl'l Kin~·~ C1m•ort. Cor dt•l '\t•" Ct>llt'J!l'• O'.ftlrd. Tlw h.in~·· ( .tm•ort. Dir.: Rolwrt Nn¡t. (;.,,J. i· ho!~. (lm). ·n·~ 60. Soli•to'' \Ol':tk Cnr del 1\.inj!'s Cun-ort. lur dd 'lo•\\ CoUeg¡•. lhfunl. Tlw 1\.in¡:\ Cunsnrt. llcr.: Rolwrt h.ing. (5m). Ble•N•tl lw tht• Lurd m\ •Lrt'ngtb, Z ó. Soli•to•• \Clrnl!'. Cor tlt·l 1\.ing's c.,n-.n·t. Tht• 1-.in¡t•• CotJSOt'l. Dit·.: Ruhert 1-.ing. (5m). O Lord, rt>hukt• mt• uut, Z -lO. Sulistt•, ciPI h.ing's Con~ot·t. \OI'IIk 'l'lli' l\.uc¡¡;'~ Cnn_•nrt. Dir.: Ruht•rt 1-.ing. (im). llrru· ml' O Lonl, Z 13 u I h. SnliHli'H vtwnls. Cur do•l h.in¡t'• CnnMH'l. Thl' Ki n¡{s Cun~ot·t. Dic·.: Hoht•t·t 1\.ing. (7m). \\\ukt', yc• do·ad, Z IK2. Holwrt Evano. buix. Michnd Go•urgt•. hnh. Cor dc•) NP\\ Cnllt•p;t•, (hford. Tlw Nllf.l'~ Cnn!ot>rt. Oir.: Hnht'rl King. (3m). '""· n z e,.. ll.IIU TJL\1\!'~USSIÓ El'i DlRECTE llE LA ~n SSA CON\El\Tr\L llES DEL J\10'\EST JR llE '10:'\TSERRAT 12.:iO UIVERTnJ E."'T L n migdia nlli,ÏC'al amb )lm;;ltla Surnas on ,., combinu In mú•it•a amh la infnnnat·ií> i la partio·ipu•·iú 1lc·l' no•tn•s oients. BLOC DE 'IOTES. EL TRENCACLOSQl. ES. S\C DE DL.HTES. l!i.OO "A LA i\IMiEftA DE...." Ho•¡wtic·iú cl!•l pn>grumn cmi-• t'I clijou• ni ves¡H'l'. 17.00 TE!\fPO flADA O'Ò P EftA DE CATALUNYA MÚSICA WAC N ER: Güttet·düuunc·nwg (l'I c·c·c•pu>cle <lo> ls Dt>u,). Òpl'ra tri'• nrtt•s. Sicgfriecl Jcru•al!•m. Hodo Brinkmunn. Philip Knng. C.ünter \Oli Kannt'n. Annc• Evan,, Cot· i Orqm·,tru rll'l F<••tivul d<· Ba)rPuth. Dir.: Dunit>l Bac-enboim. (261m). t'li 22.00 ELS ~OSTRES COl\CERTS GOt'ICERT ¡,nrr¡ti•trat per Catalunya 'fúsicn el tlia 26 d'<)('tulu-e dt• 199-J. al CPntre Cultural d~ la Fundació ••La Caixa'". FESTf\AL ELLlOT CARTER JOSEP SOLER. STRAVIl'iSKI: Snnatn (llJ2-~). CARTER: Night Funht~ieij. 90 + (199-~). Sonata JH't' n pinno (19-J..S-1956). NANCARROW: Two canons for Uroulu (1988). Ut"t'ulu Oppt'n~, pinnu. (ïOm). 23.:io NOCTL'lU'i \lú•ico per acabar el tlia. Scleco·ió i pre~¡,ntació a dirrt'c dt• \1nró Ja or. 00.30 REPERTORI DE l\lT 11 CO NCE RTS 21 1 NOVEM BRE 21,30 h. Palau \:\llè Ft•stival lnterna! 'iunal dt• Jazz dl' Barcdon a. 2 NOVEM BRE 21 h. E~glt~sia de St. Fl'lip "\t·ri Palau .J ordi SavalL ,·iola de gamba. Il urnc. (Eur·oco nrert). 21,30 h. 22 h. L"E~pai 21 h. Pul u u 22 h. L'Espai 4 NOVEM BRE 19 h. 22 h. 22 h. Palau L'Espai Palau OBC. {St•gona audició) . Miquel Pujadó. At·adcm) uf St. \lartin-i n-tr-Fit>lds. Pepe Romt•ro, ¡ruitarra. Dir: Kt•rmeth Sillito. Mozart. Rodrigo , Bartok. Ml'nclelssobn. (Puluuct•nt). 5 NOVEM BRE 11 h. 12 h. 19 h. Palau Bal'l'i Gòtic· L'Espai OBC. (Terc•era audició) . Cunrert dc carilló. \liqueJ Pujadó. 6 NOVEM BRE 21 ,30 h. Palau XX Hè Festi\-al Internac ional de Jazz de Barn•lon u. 7 NOVEM BRE 19, 30 h. 20, 30 h. Saln Culttu·a l Caja dt> "\l:ulid E~glé;.ia dl' Pompeia Q;JM, Quintet tic Metall. Gar·vaise, I liindl'l, Gril'f(. Ewuld, h t•son. Horovit z. Bernstl' in. Gt·rsh\\i n. Pearson . Cantain ·' Muntnn )enrs ch·l C. E. dl' Gr·àeia. Orqul'str·a i orgm·. Dirs: Robert de la Riho i Víctor Barbé. El pessebre ( 16 ran~ou• 21 , 30 h. Paluu ~'dl(> Ft·~tival 20 h. Par·anin f L nin•t·sit at dt> Barcelo na Palau )1anel Camp i Jos<'p 3 NOVEM BRE 8 NOVEM BRE 133 21 h. 9 NOVEM BRE 21,30 h. OBC. Mm·k Kaplun, violí. Dir: Lawr·encl' Foster. Eneoru, Bnrtók. Toni Snbiran a. 25 Palau (nll'rna( 'Ïonal tlt· Jazz dt• Ban·c•lona. ~las-K.itflu,, duo dc piano. Jazz. 3( Musica .\¡•terna Brati~la,a. \1ontser rat Torrent . orgue. Jo-ep Borràs, haixó. Dir: Pt'lc•r Zajíc:ck. Bc•rtan. Viola. Handel. (Eurocon<·et·t). XXUè Fr;,tival luterna! 'ional dt• J azz dt• BatTt•lona. 1 21 h. Palau 11 NOVEM BRE 19 h. 22 h. Palau Palau OBC. (Se~ona audició) . Curo] \uness, •oprano . Wanen .lones, piano. Bt•t•tlwvt•u, ){uzat·t. Struu•s. (Palaucc•nt). 12 NOVEM BRE 11 h. Palau OHC. (Tt••·cera audició) . 14 NOVEM BRE 19,30 h. Sala Cultura l Caja de Maddd Orc¡uest ra de Cambra tiel Ht•ial Cerc·le A.rtíl!tic. Dir: Alfons Ht•vet"té. Tl'leman n, Rolla, Dv6r·ak. 15 NOVEM BRE 20 h. Cau·dra l 21,30 h. Palau Thorstc n \1iidcr, orgue. Bach, Fr·anrk, Guilnwn t. (L'o•·gue a la Catedra l ell' Ban·elo na. Eurocon rert). X \.Ilè Ft>sti,·al lnternat· ional dt' .Jazz dt• Bart·elo na. 19 l 20,30 h. Catt>dral 16 a 19 NOVEMBRE 22 l 19 h. L'Espai 3( Ja t'ho dirf. 10 NOVEM BRE 16 NOVEM BRE 23 popular~). 9 a 12 NOVEM BRE 22 I 19 h. L'Espai 12 )I.Xllè Ft•!.tiva lluternat ·ional dt• .Jazz dl' Barc·t·loua. Toni Subiran a. OBC. Albert Guu10' art. piano. Dir: Ja rne. Loughra n. Bernoola. Chopin, lhoríik. 2 3 Rossini, Mn. Ooml-nec C:nk orgue. Gabriel \Intró, ~iolí. Òoc•ar Garcín. 'iolí. Ò:<rar Gan·ía, ,·iola. Eva Sedó. violoncel. Pep Colominns, Fr·nnl'cRc Ballm·t i David .Montgues. guitar re~. Emili Blaorn i Oa,;d .:\Ialct. piano. Joan Pere Gil, clarinet. Hindem itb. Soler. 1. 2! .Joan Ami-r·ic. 17 NOVEM BRE 21 h. Palau OBC. Bruno Leona r do Grlhcr, piano. Oir: Sulvado r Brotono. Mnntsal •atge. Schuma nn, Debu••y . Txaikov ski. 18 NOVEM BRE 19 h. Palun OUC. (Segona audició) . 19 NOVEM BRE 11 h. Palau OBC. (Tercera audició) . 4 5 CONCE RTS 21 NOVEMBRE 19,30 h. 20,30 h. 22 NOVEMBRE 20 h. Sala Cultural Caju dt• Madrid EH¡;lí-Hin ole P um¡wiu Panminf Lniwrsitut dl' Bun•t•lona 21 h. P ul u u 23 a 26 NOVEMBRE 22 I 19 h. L'E,pui 25 NOVEMBRE 19 h. Palau Trio :\lenuhin. \lhn Roca. \lllh. E\'n Sedn. 'iolonl'el. .\nu \1. Cm·ro, pianu. \luwr·t, Fauro\ Grnnn.los. Cuntaires :\Iuutnny•·nr~ d<•l C.E. tle Gràrin. OniLH~Htru i m·gw·. Oia·: Rob!•r·t ,¡,. la Hihn i \ i<•tm· Bnl'ltÍ'. El fi<',ÇS!•brl' ( 16 t'UII(.'tlllS populan). Coral lniH•t·~itudn de Cil-ni'Ït'' ,¡,. l'Edurnt•ín dt• la UB. Dir: Manuel Cabt•t·u. \ lozurt. Cyprien Kut,ut·is, piano. St·humnnn, \\'n~nt·t·. Chopin. (Euroconet•rt ). Cumpan)Ía tlt• dan,a lliarun. OBC. i\liqud Bofill, ~uxòfon. Dir: .lnn- Lathum K<wni~. Poul••nt•, Bt•nt•jam. T :\uikovski. k 11 h. 18,30 h. Pal nu Aten<·u Barcelonè, 21 h. Palau 19,30 h. 21 h. Sala Cultural Caju d<· ~ladr·id Puluu '\üki ~Tori, ;;opruno líl'Ïra. "uzurni l~obt·. piurw. St·humunn, Stt·au"· Hnlffta·t·. Falla. Philharmoniu \ irLUObi ~e" )urk. Cluutli ArilllUII), nauta. \ l t•l:t To•urnbaum, 'inlu tl'amot·r. Dir: lli<·hanl Knpp. l•'aRt" h , Btu·ht•r·, Vi"altli, Mo:r.u t·t. ll uydn. ( I brn·unu•r·u). 29 NOVEMBRE 21 h. Palau Ü•·queslrn Filhurnumia de Caml11·u. Cor Lit'dt•r CnnH"ra. Snlis ta•s \OI'ulb. Dir·: Erm·,t ~farúru•1. lzt(UÍt•nlo. ~luzart (Mt•la•r•·ió d'aipt• ru). (Pau~ & Cnrnpuny). 30 NOVEMBRE 21 h. P alau Il ildegard Bdu·¡•uH, soprano. Onlll l''lnt Fi lh n n n(micu d a• Montprllit•r·. Dir: Frird~·mnnn Layer. Wu¡.(nt•r, S tr·uusH. ( l bercamer·u ). 26 NOVEMBRE 28 NOVEMBRE d, OBC. (St•gunu audició). Rum on Porlt·r-, piano. Bach. \tu•Hiu. na, f' I. LtMZt. ( \s-m·io~·io \fa-•ià-Carhonl'll ). l"ihhntz ChumiH·r Ot·chestru. Cnt· de Camlt~·u tlt·l Palau dt• In \11tsicu Cutalunu (putt·ocinnl po•t• Funtln1·ió Cni"n tlt• Ca talunya). Dir·: Domn Sulonaon. P t·okofit•v, ll uydn. Mn1.ut'l . ( P u laura•n t). r. D> :p J. 30 NOV. A 3 DES. 22 I 19 h. L'Espni La Locomotoru t'lt•gra. 133 Hos-M or btL 1 DESEMBRE 21 h. Pala u OBC . .J osrp M. Colom, piuno. Dir: Au tuni Bt>ethoven. 2 DESEMBRE 19 h. Palau OBC. (Srgonn uudieió). 3 DESEMBRE 11 h. Pa lau OBC. (Ten·l' r·n uudició). 4 DESEMBRE 21 h. Palau Nurciso Yt•pa·s, ¡;uiturru. Cnlll't't'l a benefiei clt• la Fumlm·ib E~clerosi MÍiltiplr. 1 NOVEMBRE 21 h. EsglÍ'~in Cor de Camhr·n ah·l P a lau dt• Iu Música Catalana (pu tr·ocinat IH·r· Fundarió Caixa clt• Catalunya). .Jordi Reguanl, nrgt tf'. Dir: J ordi Casas. IB NOVEMBRE 22,30 h. Can Casas Quar·tet dr falutt•b Fu-:\fon. Bt•r·rnttucr, Tuïra, Ohano, JoliH't. 25 NOVEMBRE 22,30 h. Can Ca~as Quintelo Hispaniu. 4 NOVEMBRE 22 h. Paprr de Música Daniel Ligorio. piano (finalista del \' Concur¡; p t•r· o lu Promoció dt' J oves lntèrpn•ts). Beethoven , Schumann, Chopin, Alhéniz, Ba r tók. S NOVEMBRE 18 h. Pa p er· dt• Mús ica Daniel Ligol'io, piano. Beethov~·n, Sc humann, Chopin, Albéniz, Bartók . I. !. 13 CONC ERTS 5 NOVEMBRE 18 h. Ahatliu de \llaherlran Carie~ Tn•pnl. gu.itarru. C .Ph.E. Ba!'h. Sor•• •\n·as. Alhénil. DdJUSS), Granado~. (.J.J\f\1 de Cutalunyu). 19 NOVEMBRE 18 h. Ahadiu dt• \iJaht't·t•·un Harmonia Quintet d1• Vt·nt. Ro¡,ijini, Danzi Bt••·io. Ligrli, So;;htaki1vil'\, Farka-. (JJ\Hl dr Catalunya). 1 2 2 10 NOVEMBRE 20 h. Auditori J. \ïader Fritz Srhuttl', \' Íolí. Sofia Cabruja. piano. Schulwrt. Txaiko,,ki, Kei•.,ler. (JJi\nf de <..atulun)al. 24 NOVEMBRE 20 h. Auditori J. \'iadPI' Mlgud Lt•t•m•der. pionu. Sc·humann, Li8Zt, Chopin. (JJMM dr Catalunya). 1 DESEMBRE 20 h. ·\uditori .I. \iader 8 Korneliu Ogorkwna. pinno. Annik Guutit>r. violon!'C'i. Brahmh, Chopin. (.IJMM dt: Catalunya). Mcndei~Hnhn, 1 5 NOVEMBRE 19 h. Ct•rr·ll' Cultur·al "la Cai:~.u" Uma bamut. soprano. Lilí Boulanw·r-, Fmmy Mt•rHh·lssuhn. I 12 NOVEMBRE 19 h. Cerdt• Cultural "la Cui,a" Trio Dialwlli. Tcn•!<a Catalan. E' a Shurr-WcilPr, Jucqul'!int• Binn;. 2 Cr•rd¡· CulturaJ "la Caixa" Orqut•stnl dt• Cambra dt• Granollt•r,. Dir: Fronr·t••t· Guilli•n. 1.. \lozart. 1 Cercle CulturaJ "la Cuixu" Mònica PonR, piano. Elisalwth C . .lo!'I)IICt, ::\lariunnu Martínez, Clara Wit•t·k. 3 Escola Mpul. de ::\Jú,icu Dirk Nil'\\Ohncr. violí. \nnete "'ah••r, violí. S!'l~nslian Burger, viola. Thomas Scbmitz, violonrt>l. :'\1endel"uhn. Colomé, Borodin. (Jj:\1\1 de Cawlunya). 19 NOVEMBRE 133 26 NOVEMBRE 7 NOVEMBRE 19 h. 19 h. 21 h. ~u-anrw Erdig. 17 NOVEMBRE 21 h. Eseola Mpal. de Músit·u Carles T••t•pat, guiturru. Sors. C.Ph.E. Bac·h. Llobet, Areuij, \lbéniz, 0Phussy. Grunudos. (JJMM tlt' Catalunya). 5 NOVEMBRE 19 h. \ftt,eu dt• la Tècnicu Margarita l.Jadó, mPno--oprano . Jo•t•p Surinyac·. piano. \\oU, Debu")· Falla, Toldrà. (JDTh1 de Catalunya). 8 NOVEMBRE 19 h. Mu~Pu dc la Tèenirll Cor de Cumhra dr Iu l.Jniwrsitat Nit•hnlouA Ko¡wr·nirns. (JJMM de Catalunyu). 26 NOVEMBRE 19 h. Museu de la Tècniro Quartet dt• corde' dl' Barcelona. !'it·hubert, Toldrà, Rawl. (JJ}t\1 de Catalunya). 14 4 NOVEMBRE 22 h. Edific·i Cultural Joan EHpinu, violí. Murla MesaUes. piano. Monti, Albéolz. \la~seu••t, Mat·tini. Su r nHnte. 3 NOVEMBRE 22 h. Tt•alrc• Furluny Lluís Llol'h , 4 NOVEMBRE 22 h. Teatre FurtuD) Uuí.• Llut•h. 1 CONCERT S 10 NOVEMBRE 22 h. 19 NOVEMBRE 19,30 h. Teuln• Fortuny Orqut·sll·a Simfònit•u l\nt·ionul de Grt'.rin. Ju~t~ Muda Pinznlt·~. piano. Dir: \lt•,nntln• Symt•onitlt•,, \\ t·lwr, Bt>t>thO\'t•n, T,oikovski. iz. EN~IÍ'sio Priornl Òt• St. Pere lli, 21 NOVEMBRE 21 h. Teatre Fot·ttmy l/ úurbiere de Si ..igliu, ¡lt• nossini. Dir: Albnt t\q¡;udo. (Òpt·rn Cutnlunyn). 23 NOVEMBRE 21 h. Tt•atre Fortuny Compon) i a de tlunsn :'\lt'lrn,, 8 NOVEMBRE 21 h. Lu Furànclula li úurbiere de Sit•i¡{lin . .te Rossini. Di t·: Mht•t·t Ft•klivul d'Ò¡ll'ru de Snbnclt•ll). 10 NOVEMBRE 21 h. Ln Fnràodula l/ burbiere de Sir•iglin, dt• Ro~;,ini. Dir: \lht•r·t \t·gudo. (\.1\ Fe~tival d'Ò¡wru tlt• Snhndt•ll). 12 NOVEMBRE 1 B h. Lu Faràndula li burbiere de Siviglin, dt• Hossini. llir·: \lhc•t·t H ki. de Aq~udo. (\ IV (\.1\ l•'t'HI.i \•al d'Òp••ru dt• Su b udt•ll). 17 NOVEMBRE 21 ,30 h. 20 NOVEMBRE 21 , 30 h. t. 1 DESEMBRE 21 h. La Faràndula On¡ueslra Sinúònit·u rlt•l Vallc\8. Na t·r·ÍR Llnll~lii'J't•A, eul'Jl un~I~H . Jost•p Lluís Lópt•z, trom¡ll'tu. Oia·: LluiR \i la. Bnch, Copin ut!, \tozarl. Auditori Cni:xa d" Sabadell Bm·rt•lona Mt>tall Qunrtl'l. Dt•, Prt•z, Palc•str·iuu, Gnbrit•lli, Bnc·h, llidt•tlúth, Bélhme, Gt•t·shwin. J oplin. La Ful'imdula 1llceste, dc Gluck. Dia·: .l n~•·p FerrÍ'. tX IV l•'t•H tiva l d'Òpl' t'n dt• SuiHult•ll). 3 DESEMBRE 1 8 h. Lo Furàndula Mceste. dc Gluck. Dir: Josep Ferrí•. (\J\ Ft·~tival d'Ò¡wrn dt• Sabadt>ll). 19 NOVEMBRE 19 h. Ct>nlt't' Cí,·ic Salvador Espriu Quinlt•t de rordc>R GuutiL Toldrà, Moza r·t , Dvur·úk. (JJ MM tlt• Cotnlun) a). 26 NOVEMBRE 19 h. Lu Pn'rnsu Quu t·tc t dc cor!lt•H Co u dí. Toldrà, Mozut· t, nvoník. (JJ MM d t• r.uto lunya). 19 NOVEMBRI 19 h. Pa lau Mnricel Quortt'l de l'ordt•K dt> Burcl'lona. Srhubl't· t, Toldrà, Rnvt•l. (JJMM: de Catalunya). Catt>dral Orft>Ó Català. Dir: Jor di Casas. Brabmt~, Flgar. Montsalvn~l', tradicionals catalanes. ·r, é. Aq~udo. s. I. }f ]. !, 19 NOVEMBRE 1 B,30 h. Tt•utre Foment Cultural GI'U p lnslrumrntnl dt> Bart·elona. N uix, Gt• t·shwin. H indt'mith , Stockhaussen, Bl'nl'jnm. (JJM.\1 dc Catalnnyu). 9 NOVEMBRE 20 h. Cnixu de Tat"ragonn Hamón Coll, piano. DdJuHsy, Ch opin. (JJMM th• Ca ta lunya). I CONC ERTS 11 NOVEMBRE 20 h. Caixa dt• Tnrrngonn 16 NOVEMBRE 20 h. Caixa dt> Tarragona Tr·io Agc•volt•. Handel, Tclcrnann, AHtoq¡u, Benrln. (J.fMM de Catalunya). Quartt>l dl' t•ordt>s dl' Barcelona. St·hubert. Toldrà, RaH,I. (.IJ\fM de Catalunya). 18 NOVEMBRE 20 h. Caixa 9 NOVEMBRE 21 h. Cerntrt> Cultural Cai.xa dl' Tt'r-ra~sa Carnerata Diagonal Wit•n-Barcelo nn. Dir: Joan Grimalt. Webern. HeNhon•n. )lozart. Schouberg. Stratl'..../Srhonherg. (Fundació Caixa de Terra~~a). 12 NOVEMBRE 19 h. Cint> Pt·tit Dirk Nirwiihner, violí. Annete Waltt•r·, ~iolí. Srha•tiun Burger, viola. TlrumaA Shmitz, 'liiolom·d. Mendels~ohn, Colonré. Burodin. (JJ)Bl de Catalunya). 19 NOVEMBRE 19 h. Cine Pt·tit :Hll Gótic Braos. Berm.tc·in. Wallt>r, Hnndy, tradicionals ameri· d~ Tarragona .Jordi Cnnwll, piano. Bc•t•tiiOn·n. Chopin, Brahms. Granados. (JJ \[:\[ dc Catalunya). c·anes. (JJMI\1 de Catalunya). 26 NOVEMBRE 19 h. Cine Pl'lit Uex Garr-ohè. b'UÍtarra. Bach. Dog"on. Sor. Sainz dr la Maza. (JnDr dt· Catalunya). 12 NOVEMBRE 12 h. Auditori Pau Casab Andreu Guar-eh, piano. Liszt. 19 NOVEMBRE 12 h. Auditori Pau Casal~ El Petit E~tt·l. Cor Jove~ \ 'eus. Cor Orfeó Parroquial del \t·ndrell. Concert de Santa Cecília. 26 NOVEMBRE 12 h. Auditor·i Pau Ca:<als Joan Ruhinnt. piano. Blanrnfort. sc e .A M a St•rgi Alpi~H·. ~;olí. Emili Brugalla, piano. Deblli"}. Toldrà. Brahms. (JJMM de Catalunya). pi ol Cl 19 NOVEMBRE 19 h. TPatre ¡H·incipal Orquestra de Cambra dt>l Gonaf. Dü·: .Joan Lltús Muralcda. d TEM A econònúcament (en principi), l'altra cara són les ini~ ciatives més "modestes" quant a recursos, i que no són empreses discogr·àfiques, amb la finalitat, més que fer negoci, de donar sortida a la música del país. ACatalunya hi ha diverses iniciatives, des d'entitats com l'Associació Catalana de Compositors, la Fundació Música Contemporània, i Edicions Albert 'foraleda, que són les referències que ens ajudaran aquí mateix a conèixer aquesta "altra cara de la moneda". L'Associació Catalana de Compositors, que és presiclida per Francesc Taverna-Bech, té com a objectiu difondre la músi<'a dels compositors actnals catalans i residents a Catalunya. Una petita part d'aquest objectiu es realitza a través de la producció cliscogràfica. Forçosament ha de p~sar per la producció discogràfica, puntualitza Taverna-Bech, encara que tenim. una sèrie de difi{;ultats que no hi ha manera de vèncer, perquè els discos només els po<U!nfer discogràfiqnes. Trobar una empresa discogràfica disposada a col·laborar amb nosaltres és molt difícil, perquè el factor comercial és molt impo,.tant. D'altra banda, i segons el compositor, demanar ajuts ofi.cials per editar discos és també feina difícil, perquè no són una empresa discogràfica. Malgt·at tot, la discogràfica Nova Era ajuda l'Associació repat·tint els costos de cada eclitatge. També en molts casos és el mateix compositor el qui es paga la producció. Quan l'Associació fou presidi- da per Albert S1u·dà s 'pditarcn vuit compactes. En l'etapa TaY~>rmt-Bt•eh s 'han rtÜtat fins arn dos compartes. Com ja ha quedat dur. I"Assoda<'iÓ té com a missió difondre In rnú!'icn dels st•ns compositors associats, i una dc les vil's l-s el disc que és méll interessant que el concert, matisa Tavcrnn-Bech. Els crih'ris pet· dí'cidir· un t•ditatge passl'n JH·incipalment per· la qualitat artÍRtiea i els continguts musicals, essent l'intcr·ès com<'J"cialuna dt• les últimes consideracions ja que intcrcssn més l'uspe<'lc cu llu ral i patl"imonial. -Q11ina poíticn concreta vol s<•guir l ' As¡:¡ociació respecte dc l'cdici6 dc compa<"les? - Intentarem seguir la lí11ia. de fer dos compactes l'any, cosa molt d~ficil d'aconseguir, perquè no podem disposar d'ajttts oficials, com hem comentat abans. Volemfer una col·lecció d'instruments. unn de música orquestral, una de mítsica de cambra, i una de piano. Aquesta serie la Ünia ideal; i seguint una línia estilística d'flutor en cada apartat. Li comento que lt>s <>mprest-s discogràfiques aml> què hem parlat abans han manifestat que el disc monogràfic l'S pol v<>ndt·e rnés, és més comercial que el de diferents auto•·s. A això, Tavrrua-B('ch comenta que la intenció dc l'Asso<"iació és no editar monogrà1ïcs, perquè si ho féssim. ho hauríem de fer amb tothom, i no tothom esul. al mateix nivell respecte l'evolució clelll.enguatge mLLSical. Com estern veient, la falta de diners és el fre d'aquestes iniciatives. Els diners ho són tot, afirma categòdcament Tuvema-Bech. I de fet, els discos no es venen. I poclem dir· que la falta de difusió de la música contemporània als mitjans de comunicació és una de les principals responsables d'aquesta realitat. -Per· què els mitjans dc comruúcació, i principalment Ja ràdio, n o alo•·guen atenció a la música contemporània C'atalana? [ per què els compositors catalans n o són més presents aJs concerts dels circuits habituals? -Suposo que per manca d'una veritable cultura musical de la societat i per qiiestions de drets d'autor, de llogu.er de partitures ... Però pel que fa a la ràdio, i parlem en concret de Catalunya Músi{;a, una institució governamental hauria d'assumir aquestes qiiestions, perquè eL la fi és un servei que es fa a la societat. El compositor paga els seu.s impostos com tothom i la resposta és ::.ero. A tot aLxò, 'làvcwnu-BPch Iu afegeix que no hi ha prepcLració per part. de la gent que difon la música, no hi ha espPcialistes, fiO hi ha cultura del disc. Malgrat tot., això cnnvi(lrà tard o d'hora. Ara la gent estudia més mÚ.$ica. D'aquí a Wl$ anys hi haurà en general w1 criteri més sòlid quant fljutjar la mít.sica. Per tot això el f<·t d'em·egistrar un disc suposa un pet·centatgc molt elevat d'importància en la carrera d'un <'Ompositoto, perquè significa gairebé TEM A 133 32 572 l'únic· suport fac·tiblE' pet· difondre la seva música. D'allr·a handa. la Fundació Música Contempor·ània té dos anys de vida i el seu director gerent, i scct·etnri clt·l patt·onat, és el compositor Albert Sardà. Aquesta entitat té explicitat un dels seus objcf'Lius c~n l'edic·ió de discos. El seu funcionament respN·tc• d'aquest apartat no resulta tan precari com l'exemple anterior. La Fundació es nodrei..x econòmirnmcnl d'un cspònsor privat i, en principi, les dificu ltats cronòmiques no són un fre. Ent r~ c•ls objc>c·tius discogràfics més imme<liats hi hu tn·s c:oJ·Ie<·cions. Dues ja s'han engegat: la sèrie monogt·àfi ra -editada per Etnos, de Madrid-, amb dos compactes dedicats a Guinjoan i Soler (reeditats i het·etats dc l'Associació Catalana de Compositors -Sa nlà en fou p1·esident durant 12 anys-) i en projecte tres més dedicats a Cbarles, Miquel Roger i el mateix Sardà; i la sèrie genèrica -editada per Audiovisuals de Sarrià- amb compactes editats amb ('}quintet de vent Ilarmonia, Xavier Joaquín. el duo Gascón-CoU i l'English Chamber Orchestra. i en projecte tenen el del pianista valencià MÏerruel Aivarez Argudo i el Grup :Manon. Durant aquesta temporada 1995-96 està previst que surtin tres compactes dc cada col·lecció. Ambdues sèries, però, no inclouen específicament el fet català, sinó l'intèrpret espanyol, majorilàl'iament. Per problema de majories i com a ex-president de l'Associació Catalana de Compositors, sempre guanyarà la música catalana, explica Albert Sardà. Com a mínim sempre hi haurà un 50%, o més, de música catala.na.. Amb els monogrà:fics, de moment, s'hafetmúsica de compositors catalans, però la Fundació no té cap obligació vers La música catalana. Moltes vegades, treballant amb gent defora pot sorgir un intercanvi que ens pot benefrciar. La Fundació té en projecte una tercera col·lecció, consistent a oferir una panoràmica de la música simfònica espan yola amb la vintena d'orquestres simfòniques de l'Estat i afavorint obres de compositors autòctons de la zona on exerceixen. En aquest sentit, ja s'ha fet un compacte doble amb l'OBC, dirigida per Josep Pons, amb obres de Soler, Guinjoan, Roger, Sardà i Cervelló. Aquesta col·lecció és una coproducció amb la SGAE. AJIJert Sardà comenta que les dues reedicions dels compactes de Guinjoan i Soler han estat fruit de la demanda del mercat. Hem reeditat uns 500 exemplars qu.e s'esgoten. Es venen? No, però s'esgoten. Se'n venen la meitat, que són molt pocs. Malgrat tot anem entrant al mercat. Jo sóc optimista. Hi ha una certa demanda de èlàssics del segle XX. -Si hi hagués més difusió del producte o de la música en qüestió als mitjans de comunicació, anirien millor les vendes? -Sí, és clar. - I també hi deuen influir altres factors. És evi- Programar música del pais també aiuda la venda de discos dent que entre qui fa el disc i qui el compra, pel mig es perd alguna cosa... -Es perd el qt.re sempre he dit en totes les entrevistes: l'únic que demano és normalització de la música. Mentre la nostra música no es normalitzi i els cicles habituals de concerts no programin música nostra, aleshores difícilment entrarem al mercat d'una manera normal. Això no vol dir qu.e només s 'hagi de programar míLSica nostra, però penso que nosaltres hem d'estar al costat de Brahms. Beethoven o ~1ozart. Per què no? -És a dir, si el públic escoltés música del segle xx. i de compositors catalans, als concerts, compraria música del segle u:. -Exacte. Però aquest públic mai no comprarà m1tsica del segle XX perquè els cicles no els dóna aquesta música. lles ràdios tampoc ... i ningú fa res per resoldre-ho. 1 als articles periodístics, el mot "música contemporània" té conceptes pejoratius, de "gueto" .... encara que un cicle de música del se/ge .,\..Y com el que fem al Nick Ha·uanna, i que ja té deu anys, sigui un èxit rotund. -El pagament de drets d'autor, de lloguer de partitures ... , é~; un obstacle per programat· música de compositol's actuals? -Aquesta és una de Les excuses més argumentctdes. Aquestes despeses són mínimes; si més no, són assequibles i no gaire exagerades. si~ pe Eb l'e pú l(tl <[U na pr eo a~ dq és el se el vi~ va ro P<~ TEM A tenen més discos ulmt•reat. però ui.t·ò vt> clouat perquè són més "tocats ··. L'art de no fer negoci Relaci6 directa entre Intensitat d'interpret aci6 d'un autor i venda de discos W>ert Sardà conclou rargumenL dient que qui sigui s 'equivoca en no programar la nostra mítSica, perquè s 'està acabant amb el patrimoni culturaL Els polítics ho haurien de saber! )falgrat que la F undació és econòmicament soll'ent, també necessita el suport de les institucions públiques . Albert Sardà canalitza tots els criteris t¡uc cal considm·ar en l'edició d'un clisc -encara r¡ue em deixo aconsellar pel.s meus assessors persoTI(J/s, matisa-, tots menys el criteri comerciaL En principi no valoro el criteri comercial, sinó que es raloren els criteris artístics, com és natural. Si coincideixen aquests amb el vessant comercial, és això, una coincidència. Albert Sat·dà , però, considm·a que la distribució discogràfica en aqnest país és molt dolenta. Si no hi h.a una demanda r·eal, el distribuïdor no vol tractar amb un producte que no interessa. -A hores d'ara què és més important, el concert o · cld~c? la tenir cie deixa. no concert -Depèn. Crec qw> el seva importància, perquè és la música en viu. Però el disc és el que queda, el que pots estudiar i ret•isar. Per a Albert Sardà no té una importància excessila el fet que un compositor tingui pt·oducció disl'OgL·àfica al mercat, malgrat que, segons ell, els compositot·s més intorpr·etats del segle hlC són els que El cas d ' Edit•ions Albt•rt Moralt•du {·~:~ pt'culiar, lli més no, per divcnws mons. Actualment, tal i c·om mauifesta el ma tei"' Moralecla, (•s u u seg<'ll totalment indcpt.-ndcnt i l'eropn~sa discogràfica més petita d'Espanya, pt'rquè ell n'és l'tínic soci. Per· això produeix els discos que vol, elf' qui vol í amb c¡ui vol. En tol ah.ò sí c.yue no hi hn t•ap rerafons conwrcial. Abans de res fl'lll nua núca d'hish}r·ia. En els ru1ys St'tanta a l'estudi d'Albert Morult•da s'editaven força discos dels cantants de la Cançó (Marina RoseU, Lluís Llach, Maria del Mur Bonet, Ramon Muntaner, Joan Isaac ...), i durant molts anys pr·à<~­ ticament tot el que s'editava a Cntulnnyu d 'atpmsl gènere i sardanes. }~n els anys vuitnulu 1"!1 vu dedicar bàsicament a la música per a la public·itat. Després del 1992l'acti,itat cau en picat-ht famosa cr·isi-; t~n general, les empt·eses discogràfit¡m•s deixen de produit· perquè es deixa de vendre. Aleshores vaig cornertçar a pensar que era el mome11t de pr·oduir jo mateix, explica Albert Moraleda. A més, jo tinc un avantatge, i és que eu tenir un estudi de gravació, no haig de pagar les despeses de producció que fan referència a l'estudi. A l'estudi de Moraleda sempt·e s'ha fet música popular, tradicionul, clàssica, dc c-ambra, contem~ por à nia, sardana, cançó ... , e:X<:cpte m(rsica rock, pe1·què n.o m'interessa ni comercialment ni per divulgar. I divulgar és la par·aula clau per a Moraleda. M'interessa divulgar la mtí.si{;a que ha costat moltes hores de compondre, que és fruit d'un talent que ha tingut t.emps de desenvolupar-se ... El qu.e m'interessa de ·v eritat és el receptor de la música . M'adono qu.e es dóna a la. gent música per consumir que acostuma a ser d'una repugnància increïbl-e, amb una manca de contingut musical absoluta, en general, tant des del punt d.e vista clàssic com. de consum (es refereix al bakalao, màquina, etc.). AJ principi dc la seva activitat com n productor·, Moraleda cercava intèrpt·ets dr quulital (no calia que fossin exclusivament catalans) que no tinguessin cap disc editat. En certa manera, els fas un .favor i jo vaig agafant experiència, sobretot al principi. I hi afegeix: mira, si en tenia poca, d 'experiència com a proclnotor, que vaig arribar a pen~ sar que si feia algun disc, l'an·ibaria a vendre! Efectivament, les xifres són esfereïdores: dels lO compactes que té eo el mercat (des de l'any 1993. en esdevenit· productor), d'un només s'ha venut una còpia, d'un altt·e 36 còpies, d'un altre 6 còpies ... (Moraleda obvia quins són). El que més 33 573 TEM A -No és ben bé així. Diguem que et donen una llebre que no és autèntica. Albert Mot·alecla sap que el que fa no és comercial i, per tant, no és negoci. I encara ho és menys per una alt ra història: altres editores que u.saven el meu estudi de gravaciil, des que saben que jo LCimbé edito, 110 l'utilitzen per por de l'espi{)na.tge. I jo 110 espio ningú, per descomptat! Moralcda també apunta el tema de la distribució com a part implicada en el fet de no vendre discos. El problema de la, distribució és que cat:W. mes surten moltPs novetats, les botigues 110 poden comprar grans estocs i bàsicament compren un o dos exemplars. Si els venen, se'n venen dos. Si m.és gent el vol comprar, no el troba. Per tant, 110 es ven. Si la botiga el demana, la venda ja s 'ha perdut ... Moraleda afegeix que també hi influeixen els metres quadrats de les botigues, Ja faJta d'infot·mació de la gent, i la falta d·audició de la música als mitjans de comunicació. I padant de subvencions, aquest capítol és delicat, per·què Moraleda creu que a la llarga no surten els comptes, malgrat que en demana i li són concedides, però at·riben molt tard... per UlC tes Pel pre men les Per què no es venen discos cie música clàssica catalana? m'amoïna, de tot mxo, és que els artistes tenen molta confiança en mi, diu el productor. Albert Moraleda creu que es venen pocs discos perquè no hi ha interès per la música, per la música que edita. Li pregunto si una bona pr·omoció hi posaria remei, però contesta que ha invertit mig milió de pessetes en la promoció d'un compacte i se n'han venut 31 còpies en sis mesos ... -Algunes persones poden dir que els discos no es venen perquè no són de qualitat musical (cal dir que en l'aspecte tf.cnic, de so, els productes de Moraleda són molt acurats). -No ho sé... Crec que qui va. a una botiga de discos a comprar clàssica, quan comença a mirar no sap ben bé què hi ha dins dels discos i acaba deixant-los i compmnt. Les quatre estacions. Perquè es vengui alguna cosa en clà.ssic s 'han de fer enormes inversions en publicitat i promoció. I fixa 't que sempre es ·venen coses d'interès comercial, però d'un interès i un ni:veU artístic més que dubtosos. Les companyies no poden gastar els diners en productes que 110 són espectaculars. Ven més una portada amb tres ten{)rs diferents. -Vols dir que et donen gat per llebre. Les conclusions (o p1·eguntes amb resposta d.ificil) que es poden extreure de tot aquest ventall d'eJ•']JO· sicions, podrien anibar a aclarir Ja gran preguutn: per què no es venen discos de música clàssica cala· lana (incloent-hi la música contemporània)? Més o menys són aquestes. -Caldria defmir exactament què s'estén per música clàssica catalana. -Malgrat tot, els criteris comercials són els que a la llarga acostumen a definir l'activitat de les emprrses discogr·à6ques internacionals. -Un segeU internacional assegura. en ptincipi. una distribució internacional. -La producció discogràfica des d'entitats que no són empreses discogràfiques valoren més la sortida musical-interpetativa en un suport que quedi -materialment, el disc compacte- que no la sortida comercial del producte. -Fa falta divulgació musical a molts nivells, sobretot en els mitjans de comunicació per al gr·an públic. -Sembla q11e la incon-ecta distribució és un dels principals obstacles que provoquen un baix niveU de vemlcs. -FaJta coneixement concret de l'obra dels compo· sitors ca talans, cosa que es podria reso]dre en bona pat·t per mitjà del concert. -Les subvencions esdevenen necessàries , si no imprescindibles, per a gairebé tothom, també prr als patrocinis, esponsoratges i coproduccions. -Fan falta diners. O no? ]) ma intè vio tru posi Ca llll • rm opc1 fon en e nerl de< pah pho E ha nyi En lra Hie, Ul'U o PI D Rie és]¡ així pro l'in TEM A Intèrpr ets •I compos itors: ,. !I ó una lluita molt dura per T. MARTINEZ: I M. MONTORIOL [ dels principals p1·omotors i interessats en la gravació de discos són els intèrpt·ets: coincideixen unànimement en Ja gairebé obligatorietat de l'enregistrament. Però el problema apareix q uan les xifres de \tndes de discos de música clàssica són p roporcionalment molt inferiors a altres tipus de músiques, amb l'agreujant de la limitada sortida dels productes fets, interpretats o cr eats per músics catalans. J>1.1l <pte fa a les condicions econòmiques, els intèrprets guanyen o bé una quantitat pactada prèviament amb la discogràfica o bé un tant per cent de les vendes {el que s'anomenen royalties). Des d'una diversitat d'instt·umentistes i de formacions, hem volgut reflectir les opinions d'alguns intèrprets catalans: el clarinetista Carles Riera, el violoncel·lista Lluís Clar et, el director de l'Orquestra del Teatre Lliure Josep Pons i el pianista i compositor Albert Guinovart. I· Carles Riera: el mercat discogràfic és una font importantlssima de concerts ,.o¡ e n 1) i, o a a r ls r ¡· ¡- a o :r n U S'autodefineix com a free-lancer i, d'aquesta opció, en responen les seves activitats en diverses formacions musicals: intèrpret en grups de cambra. en orquestres o com a solista. Aquesta voluntat itinet·ant ha quedat molt sovint enregistrada en format dc disc compacte de Ja mà d'algunes de les principals discogràfiques mundials: Deutsche Gramophon, Philips o Àuvidis. El fet de guvar per a una discogràfica o una altra ha vingut determinat segons el grup al qual pertanyia i segons la discogt·àfica que els representava. En altres ocasions la mateixa discogràfica els contractava per a enregistraments concrets. Carles Riera ha tocat amb formacions internacionals, com ara l'English Concert (dirigida per Trevor Pinnock) ll per a l'Orquesu·a del segle :xvm. De la seva experiència amb grans discogràfiques, Rie1·a n'han tret una conclusió clara: la distribució ~s la clau de volta de l 'enregistrament. Argumenta, així, que una bona di.stri.bució garanteix que el producte arribi a qualsevol punt del món, amb l'incentiu d el l'essò a la premsa i a Ics revistes i de la matt•ixa publicitat gt•m•rad a. Tot uquest efecte clifusor, segons Riera, té com a l'('sullnt o objectiu final una traducció en conc•eJ'I8: et truquen d'À ustria perquè han llegit la crítica a "Le Monde" o perquè Iran rebut el disc. Quant als avun latgt~s dc les petil«~s discogràfiques, deiilaru rom a factor principal la proximitat entn· l'inthpret i la compan) ia: hi ha una major capacitat i rapidesa per acceptar propostes. Es dol, pt•rò. clt> la limitada distr·ibució d'aquestes compnnyi('!-1, quan davant d'un "p t·oducte extraordinnl'i'' Iu n•vista crue h a de fer In cdtica no l'ha escoltat perquè no dóna l'abast. Quant a la tria del rcpertm·i pet· clt>borar un compacte, comenta que és fnlil d'una negociació entre l'intèrpret i la companyia, en propot·ció dC' 60 a 40. Planteja, però, quc lt•s diiic•ogràfiques optt>n pt>r monogràfic& o autors concrets per evitar· posteriorment un problema dt• ratalogació: si són popurris de bisos de concerts, els expositors !ro posen a l'apartat de "varis" i no es vpnen. Tot i així, remarca que hi ha unn gt·an despt·oporció en tre el púbJic compr adot· d«' dhwos (20 %) i el públit· que va als coocct·ts (8%): l'enregist.ranumt provoca que el públic vulgui trobar en Uit concert el mateix que en un disc. Pt>r a ixò afirma que s'ha d'introduir·la idea del concc1·t com una cosa atractiva, única i irrepetible, tot atrib uint al disc la funció de ser tma versió una mica de referència o com un incentiu per anar als concerts. Lluis Claret: és fndlspensa•le gravar discos, per a la carrera il'un intèrpret Amh una producció discogràfica d'uns 17 o 18 compartes, el procés de Lluís Clan•t és d'un coneixenwn t progressiu del tenen y: pr·imer va començar amb ajuts partiC'ulnrs mitjançant el que ell mateix anomena un "minipalronat'', per passar a l'emvat·a del segeU Harmonia Mundi i ara Auvidis. El primet· disc (les ducs Suites de Bach) va ser una producció pròpia. El segon, dedicat a llaydn i Boccherini, e l va ed itar gt·àcies al suport econòmic d'un espònsor, però desprès el va comprar Harmonia :Mundi: perquè la companyia s'arrisqui, hi ha d'haver davant un producte que els interessi, afirma Claret. 35 SiS TEM A Qualifica el fet de gravar com un factor indispensable ('n la carrera de qualsevol intèrpret, i per la ru·è,pia n('t't•ssila t de fer-se conèixer·. De tola manl't'a , i s<'gons Clar et, el fet de gravar no és la priflcipal jo11t d'ingressos d'un intèrpret. perquè cal t<'ni•· molts discos editats i un alt nivell de vendes. A tall d'exemple, esmenta el cantant Placido Domingo o J onli Savall. A l'hont de fet· una anàlisi sobre la producció discogràfi(·u tk música clàssica i el poc r esultat en V('udes, Clan•t apunta divet·ses raons: la distribueió, la sob•·eeuncga del mercat i la possible descoonlinaeió cnt•·o hr casa d e discos i el mànager d e I' iuti!rprot. Josep Pons: El disc serveix per donar-fe a conèixer, forma part del negoci La trajectòria discogràfica de l'Orquestra de Cambra Tf'att·e lliure, amb tota segur etat és la més t1·anscendent de les que mai hagi gaudit cap formació catalana. Vinculada formalment a una multinacional de la impot·tància d el segell Harmonia Mundi, amb un r itme d'enregistraments continuat -dos cada any-, ha situat sis productes al carrer i en breu n 'apareixeran tres més ja em·egistr ats, Alguns d'ells, a més, han aconseguit importants reconeixements en forma de distincions prestigioses i també t>l premi cabdal d ' una diftlsió significativa, que trenca motlles en el nostre context. Josep Pons remarca aquesta circumstància privilegiada i asscnyJa també: Fer discos es pot fer de molts maneres. Nosa ltres treballem per al segeU Harmonia Mundi France, que és una editora molt prestigiada. Això, d'entrada, vol dir distribuciiJ internacional. Però, a més, gairebé tots els nostres di.scos han estat premiats. El primer, El amor brujo, en versió original amb la cantaora Ginesa Ortega va ser Diapasó d'Or, 4 FFFF Evénement a Telerama, va meréixer un lO a Repertoire i ua ser Shok de la Musique. Aquí va ser premiat per la revista "CD Compact". El se~on, dedicat a música de Falla, amb Victòria dels Angel~, va ser 4 FFFF Evenement i també va ser premiat per la revista "Oper·a Internacional" . El dedicat a Lorca i Falla ha estat 4 FFFF Evenernent i Diapason d'Or. Tots el nostres discos han entrat en el mercat internacional. 36 576 Pons remarca encar·a l'elogi del prestigiós crític Paul Mercicr, que va dir d 'ell mateix i d e l'Ot·ctncstra de Cambt·a Tea tre Lliure, que si no existissin , els haurien d'haver inventat. També r econeix que el públic està acostumat a les versions consagrades, i per això apunta com a possible solució la necessitat d ' una educació per tenir més curiositat cap als nous intèrprets i les noves versions. Sobre la crítica, afirma que en fa bastant c>as, per·què considera que sempre hi pot haver una par·t dC' raó que pot donar peu a la l'l'flexió . Hom r-emarca també que si és cert que el priml'r disc va comptar amb el finançament d 'un mecene~ anònim, després s'ha produ'it un procés en el qual rajnt extern p et• em·egistrar ha estat cada cop menor o, en lot tas, vinculat a productes específics. Però el més importa,nt de tot, precisa Pons, é.1 que els ll OStres discos s 'hem venut. A la pregunta de per què intc n~ssa als intèrprets l'edició de cliscos,la resposta és bon expllcita: En primer lloc, per a nosaltres és Ltna manera de perdurar. En un país com el nostre en què estem tan mancats de documents, un CD lro és, un document. En aquest sen tit, adverteix d'un aspecte molt important i que, de fet, va lligat estretament al caràcter de l'Orquestra i als seus objectius originals. En nosaltres el que t'he dit és important, ja que sovint enregistrem versions úniques. L'obra orquestrada de Mompou, o bé s'adqtlireix el nostre disc o bé no es troba. I el mateix disc inicial de El amor brujo en versió original. I si vols sentir la versió original dels lmproperis de Mompou has de recórrer al nostre enregistrament... El clisc ser veix, és clar ... Per donctr-te a conèixer, forma part del negoci. El disc possibilita fer concerts. Sense l'existència dels discos, nosaltres no hau,ríem pogut fer gires. Nosaltres no hauríem actuat mai al Fes tival d'Edinburg, sense el~ discos. Nat1~ralment que és millor el concert en directe... •·eco neix. Però hi insisteixo, hem fet discos vàlids per si mateixos al marge d'aquesta altra finalitat. En el primer hi havia la cosa de treballar l'estil amb la versió amb cantaora que no s'havia fet mai. La versió de El corr egidor y la molinera: és l'única que existeix al mercat. El pròxim disc. l'òpera Pcpit a Jiménez d'Albéniz no s'ha enregistrat mai. Per· a ben aviat sortiran discos dedicats a l'obr a de Josep Soler, J oan Alhet-t Amargós i Lui& de Pablo. Da cor Co tr 1 tre of~ ip bOl la 1 l<•a I di f re( la To qu dis ret ~ qu COl Albert Guinovart: fe, de compositor m'lta ajudant a fer d'intèrpret COl C'l pot su~ Amb l'alternan ça entre la composició i la interpl·etari6, entre fer i reproduir, Albert Guinovarl jugn por partida doble dins del mercat discogràfic. La seva tt·ajcc;tòria com a compositor l'emmarca eu grans prodnccjons: Mar i cel, Flor de nit , Historietes, i en una creació per a cinema El Uarg hivern. En aquests treballs ha participat com a autor , i , p er tant, 11 'ba cobrat els subsegüents drets. Els tres pt·imers espectacles van ser una coproducció entre la discogràfica PDl i ]a companyia teatral L' dis reJ re¡ ai aIQ ex¡ pl de TEM A hlt>. una fot·mnrió a In qual eU mall'ÏX atriburi" el qualificatiu de "nt'ot·omànti<·"'. perquè expresso sentiments i perquè tiuc gmws dP comunicar. Però Gninova1·t <'" mostr·a pessimista pel qut• fa u lc•s '<'ntlt'S dnvant u11a oferta massit•a P('l" a un públic consumidor de mrísica clàssica limitat i perit. Tot i això, reconf'ix que l'afeccionat a lo tlliÍsiccr clàssica és inqnit>t, amb ganes de sentir co.ses no ves i molt comprador. Soh1·ü l ' ar·e<'pltwiú de la c..-ítíra del pdme t· Cc)mplwt.<· (lt)S tn~s S onates rl' Albéniz), en fa un balanç positiu, tot apuntant, però, que t'li tract a r-sc d ' una " novetal musical", els conwnla ris es c«•ntruvcn llll 80 % en la músi1·a i el 20 % t"PSLant en la intcrpn'la«·ió. Finalm<•nt , aq~u uu~n tn qne d principal pr·ohlema d«• les disc·ogràfiqucs espanyoles és la man<•u dc visió <·om<>t·cial: no s 'arrisquen ni aposten per res nou, mentre que !· e a (L ís t- fe l- !r 3: c. sa is r r- t"l c. :Jl t, ·g us. cal Dagoll Dagom. L'èxit de vendes se"l va e ndur el compacte Mar i cel: cntee 20.000 i 30 .000 discos. Com a intèt·pret "a enr·egistrar u n primer compacte amb un ajut de la Generalita t de Catalunya (les tres Sonates d'Albéniz), i q ue posteriorment va oferir a Ham10nia Mundi pet· fer-ne la distdhució i promoció. La gt·avació fl'aquest primer disc, i la bona acceptadó, li ha proporcionat la confiança de la discogr àfi ca pet· podnr fer el segon: la integral de les Danses per a piano dc Thrina. Reconeix la necessita t de gt·avar per a la pròpia difusió del músic, tot i precisar q ue no hi ha una recompensa econòmica important: no t 'hi guanyes la vida, però és rwa manera de trobar altres coses. Tot i així, en r elativitza la importància en afirmar que està perjudicant la interpretació: s'agafa el disc com a versió definitiva i el concert esdevé una reproducció d'aquest disc però en directe. Guinovart segueix dues línies de treball paral-Jeles que acara de manera distinta. Com a intèrpret. i conscient de la impossibilitat de competir amb obres consagt·ades dins del mercat clíscogr·àfic. s· ajusta a criteris comercials i ex-portables: repertori inèdit o poc conegut d'autot·s catalans o espanyols, perquè se suposa que nosaltres som els que millor ho fem . L'opció respon a la idea de fer un producte nou: Les discogràftques j a han editat pràcticament tot el gran repertori de clr'lssicct i de /.et mà de les primer·es figures internacionaL~, com Karajan o Rubinstein. Per això diu que, com a intèq)ret. s'ba d 'emmotllar més als gustos i a les tendències, i oferit· tm producte rxrportahle i d 'inte n'>s per a w1 públic més divers. Com a composiloto, clíu que fa allò que més li plau, i a t·a ha presentat al Mercat de Música Viva de Vic e1 seu nou grup: Albert Guinovart Ensem- les angleses sempre estun sorprenent el merccrt perquè treuen c-ost>s noves. La importància de ser escoltats Tamhé hem ('«'t·cat l'opinió dPis compositors . En aq·ucsta ocnAiú són Xavie r Montsalvatge, Joan Guínjoan i Xavi«~ r Turull els inte rJoculors. Tots tr:es coínc:irlcixen for·\·a a l' IJOnl dc valot·ar els factors qut' inlet·v~ncn o incideixen en el fe t que ens ocupa en aquest Te ma. Xaviet· MontsalvaLge és LUl d <'l s nostres compositors més interpre tats a n ·t'U d•·l món i també amb més prodU«~ció dis<~ogràficu. Ell m a teix calcula que té editada un 30 o/o del total d(.~ la sevu obra arreu dd món (a casa seva vam comptabilüzar 33 compactes, amb Iu se~•1n·etat que n'hi h a molts més amh alguna obra st>va). De lots aquests discos, n'hi ha qua tre de monogràfics de la seva ohra. Quan li pregunto JWr què no es veneu els discos d e música clàssica catalana, la r·csposta té clifet·ents aspectes. En pl'imer Ilo<·. el compositor creu que la disttibució té la maj01ia dc la responsabilitat. El criteri comercial és el que mufla i pPl que fa a la mrísica de concert, si et separes del.~ clàssics, com Mozart, Rrahms. Txa.ikovsh·i, Malrler... , [(l resta no es ven. Xavier Monlsalvutge té molt ciat· que tant als discos com als conc«'t·ts, I) lli vt'n és ]' intè rpret més que no pas el compositor. €s més comercial. -Qun ('o pensa, de la fa1tu de difusió de la música clàssica catalanu als mitjans de comunicació i, concretamen t, a la ràoio? -Crec que falta sensibilitat. Crec també que les emissores institucionals o got'ernumentals haurien d'atorgar tala certa - matisa aquesta paraula- pre- 37 5i7 TEM A ferència a la mú.sica catalana. Em molestaria que es fe.9 per obligació. S 'lw cle fer per convicció. En aquesta línia, Monlsalvatge afegeix que els gustos generals del públic estan encasellats en les obres dc repertori en els conce1·ts. Tot el que siguin novetats o obres no tan coneg¡u]es. no atrauen, cliu. El compositor creu que als <·oncet·ts cal potenciar els compositors actuals, és una obligació que haurien de tenir els promotors. Però compte, no es tractaria d'una obligació oficial, sinó d'una obligació moral. Finalment, Xa vim· Montsalvatge assenyala que pel que fa a premsa escrita, fa falta que les revistes especialitzades en música dediq~ún molta més atenció al comentari de discos de compositors espanyols en general, i no pas tanta atenció als discos amb obres que s 'editen una i altra vegada. Per la seva banda, Joan Guinjoan té aproximadament una quinzena d'obres editades en disc compacte, per segells que no són grans empreses multinacionals. El recent prenú nacional de Música diu que la impot·tància que té per a un compositor el fet de tenir obra enregistrada és vital. Perquè hi ha. una manca total de distribució de la música contemporània, és a dir, una manca de creure que això pot vendre. Perquè es ven, però el productor s 'ho ha de creure. Per tant, tenint obra enregistrada almenys queda un document. algun suport que permet escoltar la teva música després de mort, i això ja és molt. Guinjoan continua la seva explicació dient que el que més interessa a un compositor és que la seva obra es toqui, es divulbrui. El que escrius en un paper té única raó de ser quan es converteix en so. Si t'estrenen una obra i no te l'enregistra cap emissora de ràdio -<:osa que abans era més usual de fer-, o si no s'enregistra en di.sc, no en queda res, perquè, corn ja saps, les obres s'acostumen a tocar una sola vegada. Si tens una gravació en compacte, aUò ja exi.steix, ja queda, és un document valuós. -Abans ha parlat de la distribució. Per què es pensa que la música contemporània no es ven? Potser es Jlensa només en l'aspecte comercial? -Parlem d'un context molt minoritari que, a la fi, és molt menys rnin.oritari del que sembla. Perquè, en realitat, existeix un mercat. Guinjoan afirma que està provat que si un compacte de música contt>mpot·ània té una bona promoció, com la de qualsevol altre disc, es ven molt més. Per tant, fonamentalment fa falta una distribució correcta i una bona promoció. n· altra banda, quan li apunto la teoria dels costos que suposen els dretA el' autor i el lloguer dc partitures a l'hora de radia1·, televisar o en concert, el compositor contesta que no és cap excusa, perquè són despeses uúnimes, i a més, apunta, el compositor ha de tenir alguna cosa! Joan Guinjoan diu que a Catalunya hi ha un grup de molt bons compositors. Per tant, calque els estaments oficials, des d'un punt de vi.sta estrictament cultural-i "cultura" vol dir diners a fons perdut, en principi-, pal·laiïn una mica aquesta situació do11an1 un su.p ort vital. Hi lw. d'haver mecanismes de distribució solvents. Pet· això, G1únjoan apunta la ideu tlt• crear una col-lecció de discos compactes de compositors catalans, amb una excel·lent qualitat tècnica, com a patrimoni de la cultura catalana. Crec que això 1w ha de fer l'Admini.stració, diu. -En tot això, quin papt>r hi juga la crítica? -De la crítica, prefereixo no parlar-ne. No n'hi ha. No sé on és. Finalment, el violinista i compositor Xavier TuruU té un únic disc compacte, com a compositor, al mercat -editat per Edicions Albert Moraleda-, i un disc de vinil com a intèrpret -amb obres d'Roms. Valls i Montsalvatge. acompanyat al piano per Mompou. Del seu compacte, se n'han venut una quarantena exemplars a les botigues. -Quin és el prolema? -No es pot gaudir d'una cosa que mai no s'ha escoltat. El problema. és qu.e per comprar un disc has de saber què hi ha. dins, i això no és possible perquè no hi ha difusió. A més, crec que existeix lllla mesquinesa per part de la gent perquè té por d'equivocar-se. Crec que la nostra música està totalment marginada, ja des de diferents punts de vista. com la prem.sa i l'Admini.stració, i ens mereixem una oportunitat. -Creu que el distribw'dor i el botïouuer hi tenen alguna responsabilitat? -Es desconeix el món de 'la música clàssica i aleshores no es disposa d'una bona quantitat de disco.~ per vendre. En demana un parell, que es veneri. Però no se'n venen més, perquè no en té més, malgrat que se'n poden. vendre m{)lts més. A més, crec que, en el fons, no hi ha un mercat real per falta de divulgació. Xavier Tnrull també pensa que la qüestió de despeses per drets d'autor no és un motiu per no programar música de compositors catalans, perquè es paga. una misèria. Aquesta excusa .n o val. I quan li pregunto per què des de l'àmbit de la política cultural de l'Administració no es fa gaire cosa per la música clàssica catalana, argwnenta que aquesta esdevé una uúnoria molt petita. Però explica una anècdota que és tan astoradora rom retrògrada. Un polític em va dir en. una ocasió que mai 11{) protegiria la meva rn1ísica perquè era una música de dretes, i que el que s 'havia de fer era potenciar el que era del poble. Crec que sobren els comentaris. Amb tot el que hem vist, i ja per acabar, podríem treur·e un parell de conclusions segons el que ens hnn explicat els tres compositors: si hl haguessin més compactes a les botigues, se'n vendrien més còpit>S, i per a molts compositot·s. tenit· obra gravada esdevé. pràcticament, l'única possibilitat d'escoltar la seva música. per faci eió que ma1 no qua lJ Vu·¡ tati ral, ta d. L qui¡ mm par Vir¡ taf< una par des ~ón ten• lUCI mol dici d'a, sen na1 tell1 ceri f siv1 Ca! Ics aut La E Ca1 TEM A Botigue s cie música: només Casals, Albéniz, Granados••• l i e j l e l 1 1 e e s .i i ' L per MÒNICA MONTORIOL últim esglaó de tot el procés d 'elaborar.ió d 'un con1pactc es tradueix en les vendes assolides. Pet·ò l'èxit o el fracàs depèn també de Ja intet·venció d ' altres factors. rom la difusió i la distt·ibució.la classificarió o ordenació a les botigues, l'allau de novetats que apareixen diàriament al mercat, la poca informació del públic ... Diversitat de paràmetres que no sl'mpre equivalen a una estreta relació entre qualitat del producte i volum de vendes. Dues botigues de Bat·celona - Discos Castelló i Vu·gin Megastore- esdeven en u nu mostra t·epresentativa del panorama de la música clàssica en gen eral. i concretament de la feta, produïda i interpretada per músics o compositors ca talans. La pdmera consideració general és d'ubicació: quin lloc ocupa la música clàssica dins del mercat musical? La resposta queda sintetitzada en les paraules del cap del departament de Clàssica de Vil·gin, Xavier Vilà : la música clàssica és la Ventafocs de tota 1-a m{ísicct. Pat·tint d 'aquesta idea, Ja unanimitat torna a presidir les respostes quan es parla de música d'autors catalans: el volum de vendes és molt baix. Les r aons principals apuntades són la poca promoció de les discogr·àfiques, l ' allunyament dels autors respecte del públic. l'escassa indústria discogràfica odginària ne Catalunya i les tendències poc innovadores del p(ü,Jic. Sobre el primer ptwt, Vilà afirma que la difusió, l'assumeix molt sovint la mateixa botiga: t.enim 34 punts d'audició perma.nent, 6 dels quals són de .so ambient, i d'aquesta manera , el client demana allò que està sentint de fons. Només en casos con crets i excepcionals la discogràfica proporciona a les botigues carteUs, expositors o plafons o bé quan hi ha un concrrt programat a Barcelona. Per solucionar el problema de la distància excessiva entre au tor i p úblic, Xavier Canela, de Discos Castelló , pt·oposa fer presentacions públiques de Ics noveta ts discogràfiques arnb la presència dels autors. La selecci6 dels productes Els criter·is d e selecció del material , segons Cant'la, són arbitraris i de caràcter personal. De tota munna , apunta que opta per JWOdurtes 110 tan come rcials, rars o desconeguts. L'última tria, per t>Xemplc, l' ha portat a comprar un disf' d 'obres d e Toldn1 interpretades pet· Anna Ricc' i. Pet· a Vilà, la t.-ia es regeix en funció d<' dos critet·is bàsics: un 50 o/o pet· J'obr·a (si és inèdita o ot·iginal) i un 50 o/o per l'intèt·pret, amb una eompt·a aproximada d'entre 1 a 5, i quan es tracta d 'exccpóom; o discs amb un et"rt ressò, de lO a 25. Contt·àt·iamcnt, a Discos Cast1·lló, la compra oscil·la d ' l n 2 peces . Un disc està eom a novetat entre un i rlm1mesos, i després ja passa a pt·omoció o r ebaixa. Un a d e les queixes manifestades vet· diver sos compo¡,¡itors sobre la poca o <'s<'asba venda de discos d'autors catalans és la mala disposició o selecció a les hoti~:,rues. Sobre això, tant Cant>la com Vilà t·espon en que el critet·i es regeix per un or·dre alfabètic d'autors. El més venuts Els intèrprets que es vénen més són Pau Casals, Isaac Albéniz, Enric· Grana dos, Alícia d e LarTocha, Jordi Savall , l'Orqucstt·a cle Cambra Teatt·e Lliure, Lluís Clat·et. Claudi \rima n y... En el camp de l'òpet·a. les grans figun·s s·enduen la palma: Montserrat Caballr, Juumt> Aragall, Victòria dels Àngels, Josep CatTct·as ... A tall d~ conclusió. Can(')a afir·mn que en el món, de la música clàssica, el procés d'assimilació d'un producte és molt lent, fet que es contraposa amb els criteris rendi.bilistes de les discogràfiques. P er ò un cert optimisme es destil·la de les afirmacions de Vilà quan, tot fent balanç del volum de vendes del 1992 al 1995. r econeix que hi ha hagut un lleuger augmf'nt. 39 EMidio Tu cc i. l'E S T i l Uno exclusiva d'EL CORTE INGLÉS per 1 har AQUE ST A És ConTE d ' El U NA I NG l És C l ASSE UN ES Til l Es AposTES d 'A QUESTA En d'el esc1 TEMpORAdA. EXC l USiVA dE pEn UN A GRAN VEST iR AMb ElEGÀNCiA . i NCONfusi bl E. agr m'e agr neg E el : Sag d'e• núa silil mat Qui A M embre d'honor de la Fundació Orfeó Català-Palau de la Música Catalana. es 1 tab !ls rtL[ an) i C• con can " per MUSICALIA RETRAT Joaquín Rodrigo parla de la seva obra De la vida del compositor Joaquín Rodrigo es pot d ir, tra nquil·lament, que és una vida de pel·lkula. Un passar per les circumstà ncies més fàcils i més d ifícils i un fer-se a si mateix per converti r-se en un gegant de la música espanyola. Una vocació p rimerenca, uns canvis de fortuna econòmica importants i la malaurada ceguesa han configurat les seves circumstàncies. Les seves fites: una fama i un renom universal per la qualitat d e la seva vasta producció musical. La seva és, a ra, una vida de 94 a nys. Agraïm profundament la seva deferència a contesta r les preguntes q ue constitueixen aquest retrat, i recordem que el 4 de novembre es pot escoltar el Concierto de Aran¡uez de la mà de Pepe Romero al Palau de la Música. per MELENA BAYO estre, com consider-a vostè la fama i l 'èxit? -La fama i l'èxit han d 'estar en un segon terme. En primer lloc el compositor ha d'enviar un missatge autèntic i escriure la música que a eU li agradi. Però la fama també m'agrada, i que al públic li agradi la meva obra i em reconegui, és molt agradable. El nostre entrevistat va néixer el 22 de novembre de 1901 a Sagmlt (València) en una fanu.1ia d'economia mitjana. Una epidèmia de diftèria provocà la irreversible ceguesa del músic. "P er això mateix, potser, he estat músic. Què més podia ser?" (pàg. 20).2 Als quatre anys la seva família es trasllada a València, on s'estableix d efinitivament, atès q ue a Sagunt s'h avíeu p r oduït aldarnUs per motius polítics. Als set anys ingressa al Col·legi d e Cecs i comença a estudiar piano , i , com tots els nens, juga sen se d escans. "Jo era un més d'aquells neus, perquè, sortosamen t, em van M tractar com a tots, sense distincions en res . També anàvem al Parterre, que tenia fonts, molts gessamins i fanals de gas. Tot el que vaig percebre en aquell jardí es va traduir, anys a venir, en La enamorada ,junto al surticlor , escrita el 1923 per a violí i piano" (pàg. 23). 2 Joaquín Rodrigo no va tenir en la seva família ascendència d 'afició musical. La seva vocació va ser· innata. No va passar pel Conservatori, sinó que va estucüar per ensenyament lliu re i no va ser fins als setze anys que va pensar de dedicar-sc sedosament a la música . Ell mateix declara que el fet d'haver escolLat Rigoletto va donar-li l'empenteta necessària en la seva d ecisió (pàg. 25).: Tot i que la seva família pateix un revés econòmic, va a París i ingressa en la classe de comyosició de Paul Dukas a l'Ecole Normal de Musique . Coneix Manuel de Falla , per sona que tantl' ajudà en els seus començaments . -Mestre Rodrigo , qui ha exercit més influència en vostè: el mestre Falla o Don Manuel? En definitiva, l' home o el compositor? -El mestre Falla. a qui admiro profundament i del qu.al em considero, en certa manera, deixeble. Com a home, ell era de ca.ràcter i.ntrouertit, però li estic plenament agraït pels Tnolts cops de mà que van repercutir favorablement en els inicis de la meva carrera. -Quin tipus d 'ajut creu vostè que s'hauria d e donar als joves talents que comencen la seva carrera per part de les figures ja consagr ades? I quin consells donaria als joves compositor s? -Primerament cal que aquests joves talents es dirigeixein als consagrats p er demarnar-los aquests consells, la qual cosa no succeeix sempre. Quan s 'han dirigit a mi, els he donat cartes de recomanació, els he aconseflat segons la meva experiència o, en el cas de p resentar-se a concursos, els he donat suport amb el meu vot, si he considerat que ho mereixien. Però tornem a París . Allà Joaquín Rodrigo coneix Victoria Kahmi, que serà la seva dona el 1933. L'any següent torna a 41 581 MUSICALIA RETRAT Espanya i és nomenat professor del Col·lcgi de Cecs dt> Madrid. Rt•p ~>I premi cl(•l Ccr·clc de Belles Ar·ts dt' València per l'obra Per 133 la flor del lliri blcw. La Hc•al Acurll.'rnia dc BcUas At·tcs li concedeix la beca Conde de Car·tagcna per poder continunr est ud iant a París . De Fr·ançn es trasllada a Àustria, a Suïssa i u Alemanya pe•· ampliar estudis . La Guel'l'a Civil Espanyola so i.'JH·èu el matrimoni a Baclc·n-llaclcn, sc suprimeix l a beca i comencen lúmps d'intensos problemes N'onòmics i 1ïns i tot dc fam. L'estiu dc 1938 tornen a E spanya. P er la tardor tomem a tt·obar el compositor a París, on eserim·ia el famós Concierto de Araujuez. " AqueU hivern i durant la primavet·a dc 1939, 'a compondre acruell concer t. .. El setembre d ' aquell an y, amb la pau tornava a Espanya el matrimoni Rod r·igo .. . Com a propietats, només duien dues maletes amh roba usada i uns quants llibt·es. En una dc les maletes, silenciós i p le de pols anava amb bi tllet d 'honor el manuscl'i t del Concierto de Aranjwaz" (pàg. 55).~ - Vostè creu que la capacitat de creació melòdica és matèria que es pug11 i ensenyar·? - La creació melòdica, més que matèria, seria inspiració. Aquesta s 'aprèn , però no s 'ensenya. Inspiració i tècnica són una mateixa cosa. En l'èp oca que segueix se'ns presen ta un Rodrigo polifacètic i inquiet, inter·e sal p er diversos vessa nts de la cultura musical. Col· labot·a en el Departament de Música de Ràdio acional (el 1944 seria cap de Departament), és també cap de la secció musical de l ' O,·ganització de Cecs i, el 1938, esdevé crític musical del diat·i "Pueblo". - Crcn que el crític m usical huia d 'ésser músic? - Almenys,fóra desitjable. -Una ou ra musica l cnl'iqueix la vida de l' in tèrpret i/o del públic? - Depèn dels tres: obra, intèrpret i públic. Naturalment, m'a- gradaria molt que les meves obres enriquissin els intèrprets i el públic. Despr és de l'estrena del famós concer·t guitaJTÍstie, <>l 1942 aconsegueix un altre gran èxit , el P r emi Nacional de Música amb el Concierto heroico. -Fins a quin pu nt no er a conscient de r·emar contra ('OtT<>nt <>n la seva orientació estètica clàssica, CfUan la tendència c>uropca del segle xx s'eslava d irigint a camins diJeren ts? I com ha con templ at i li h an influït en el decurs de l a seva existència ris canvis q u e ha experimen tat l'estètica d e la música (ünprcs. . )? s10msme, a tona¡·Jtat. ... -Sempre he conegut les tendències del segle xx, fins i tot he intentat alguna incursió en el món atonal, però perfi vaig trobar el meu camí i he estat conscient de la direcció que he pres. Elmett lema favorit és: "el meu got és petit però bec en el meu got". -Creu vostè que s'està produint una r evaloritza<·ió de la ton alitat? En cas afirmatiu, a què h o at ribuiria, vostè? -És possible que sí. Només cal escoltar el que ara escriuen els compositors. N'hi ha que fins i tot tornen a inspirar-se en els nostres avantpassats. El ptíblic té sempre l'tíltirna paraula. - Vos tè domina el violí i el piano . p erò fins a quin punt C'al dominar tècnicamen t un instrum ent per poder compondt·<' una obra per a l"instnunent? - No cal conèixer tècnicament els instruments, i a mim 'agrada enfrontar-me amb les dificultats de cada un. El Concierto de estío s'<>str·enava el 1943 a Madrid. Despt·és, el 1945 rebria l 'Encomienda dc Alfonso X el Sabio i l'any L947 s'iniciaria en una nova etapa , la pedagògica , en fer de professor de Ja càtedra dc Música Ma nuel de Falla de la Fac·ultat dc Filosofia i L letres. E1 1943 rep el Premi Cervantes amb A usencias de Dulcinea i el 1950 és cscoUü membre n u merari de la Real Academia de Bellas At·tes d e San Fern ando. -Com a membre de r Academia , quina tasca h a realitzat dintre d "aques ta institució? - Per la meva condició d"invident, la meva tasca s 'ha limitat a aportar el meu consell en les sesions en què es tracten diversos temes. A més, he estat director durant un breu temps. El 1951 i amb motiu de l'ingrés a la Real Academia, són estt·cnades les Cinca sonatas de Cast illa. - Vostè ha estrenat com a intèt·pret les Sonatas de Castilla i ñns i tot ha realitzat gravacions de l a seva pt·òpia obra. Interpretar-se a si m atei.\: és diferent que interpretar un altre autor ? -Sí, és diferent. Un mateix s'interpreta amb la major fidelitat. -AJguna vegada li ha succeït que cr·iteris interpretatius erron is hagin pertorbat la idea que vostè tenia d ' alguna composició seva? -No ho crec. El 1953 el compositor rep la G t·a n Cruz de ]a Orden de AJfon so X el Sahio. Després se succeeixen els h omenatges, viatges, fes tivals internacionals, fa ma i èxits. La música del mestr·e llodrigo s'interpreta arl'eu del món. L' any 1955 ve a Bat·celona a pronunciar conferències (activitat tamhé usual del músic) a l'Aten eu i al Consenator i Superior de Música. També s'estrena el ballet Pav ana Real al Liceu. L'any 1958 s'estrena la també famosa Fantasía para un gentilhombre per Anclrés Segovia a San Francisco de Califòrnia. -Vostè cr·eu que una composició està oberta sempre al seu au Ior pet· modificar-la o r etocarIa , o, en canvi, opina vostè com Ma l'i o Vargas Llosa, tr aspassan t-h o a l a música, que les novel·les (les ohres musicals) tenen, com els éssers h umans, vida pròpia , i ndepen dent dels seus progenitors? - Pot donar-se el cas de modificar alguna composició. ]o així ho he fet de diverses maneres amb diferents obres meves, com per exe F el inle tat· 19( nat de l' m poe mé Do Un ( quj bOJ atè tat cor 08( que int vo~ bot ri , me lllC fJILI Ex ser de Có, de1 re¡. ( ma de MUSICALIA RE TR AT esquit•a, i qua11 s 'aproxima ca l atrapar-la. A rouseguir-lto és ja una fes ta. -En l'art musical , er e n vostò q ue han cl' l~X ÍR I Í I' r·egles prohibitives (harmòn iqucs, rontrapun)'I tiStHllll'S, Cl C' •• sí que pròpiame11t, -Regles, l'esen almenys han d'existir, criptura en què jo m'he basat, però no prohibitives. Tampoc 110 hi ha regles generals, i, actunlment, tot s'escriu. - Ha tt·oluat limilacion s diutrc dels s is lt'uws d 'e!w ript nt·a musical per poder· <'Xp t·cssa t· el que volia? -Crec que no. -Cr<'u que c•l sislt•ma cle uotació mu sica l h a d'evol ucionar enca t·a o ~s ja un sistema pct·fecte? - Tot pot evolncionnr, i mai no s 'a,rriba n la p erfecció, p erò per et mi, fins nuui, ha Pstat sujicienl. U n aspN·t<• q ue aLt·uu d c ]a música del compositor· esp an yol és la infl uència de l a pròpia música espun yola i li hem p r·cguntat per qur In melodia popular i csprcialmt'nt la música espanyola dc•l scgle XV J han exet·cit en clJ un u tan profunda inRpiració. -Senz illa men t , perquè navegant en les seues aigües m 'lte sentit còmodP. lle estat fidel a la tradició tonal i formal . Quan he recollit la mewclia popular, l 'lre estilitzada i elr.tborada, donant li Wl ca rcl.cter culte i refinat. D 'ençà. de les m eues incursions en el Segle d'Or, rt partir de Luis de Miló n , i els m eus cultes al Cancionero R enacentista , tant en poesin com en música, haig de reconèixer que la meva època preferida és el Renaixement. D 'aquí seguiré al lla rg d el Segle d'Or les petjades de Gaspar Sanz, després Scarlatti, i per fi el pare Soler, p er reconstruir el nteu lleng uatge musical , el Neocasticisme, el màxim exponent del qunl seria el Concierto de At·a njuez. És evident que Joaquín Rodrigo és el músic o dels mú ics m és coneguts e n La nostra època, # exemple la. Zarabanda lejana. El 1961 Joaqtún Rodrigo rep el Primer Pt·emi en e] concut·s internacional d 'obres ller a guital'l'a Co upe d e la Guitane, 1961. El l962 és l'any de l' h omenatge nacional, fet al Ministel'io de lnformación y Turismo, i l'any 1964 s'esdevé p er al compositor un fet, si pot ser , encara més important: és anomenat Doclot· Honoris Causa, per la Uni vet·sitat de Salamanca. Continuen en la vida de Joaquín Rod r·igo innombrables homenatges i estr en es d 'obres, atès que la seva prolífica ac tivitat no s'atura. Són an ys de feina continuada i reconeguda intel'nacionalmcnt. -EL seus biògrafs expliquen que vostè compon de manera intensa, deso rd en ada... Pe•·ò vostè esct.·iu q uan ja ho té t ot elaborat mentalment o, p el contrari, va elaborant la mú sica a mesura que la plasma gràficament? -Tardo, a llançar-m'hi, però quan em decideixo, escric aviat. Exemples molt significntius serien lct crenció del Conc.ie rto dc At·anjuez i Música para un Cóclice SaLnan tino , les quals h e descrit cl'nquesta manera en repetides ocasions: Coucierto de Aranjuez: Un matí de p eu al meu petit estudi de la rue Saint Jacques, nl cor del Barri Llatí de Purís, i pensa.nt vagament en el concert , wúg sentir cantar dintre meu. el tema complet de l "'A dagio", d'una tirada, sense varil·lacions. I de seguida, sense gairebé trcwsició, el del tercer temps, aquest absolutament igual que figura en l'obra. Ràpidament em vaig adonar que l'obra estaba feta. Va.ig esbossar la forma gouernnda p els temes respect.ius, i U(tig escriure la guitnrra com un primer esbós el 'orqttest ra molt rudimentari i incert. Avui, quan escolto l'orquestra d'aquesta obra, no puc comprendre per què he tingut tants dubtes en construir els diferents p lan s d'acompetnyament, cosa que contrasta amb ln rapidesa de la sevct concepció. Si a l "'Ada.g io" i a l "'Allegro" .final em va conduir la inspiració, aquesta força i rresi.stible i sobren atttral, vaig arribar al primer temps per la reflexió, el càlcul i la voluntat. L'obra va estar acabada e n pocs mesos . Música para un Códice Salmantino: N o em va costeu· treball nutsicalitza,r els versos de Miguel de Unamuno. Vaig en trar molt aviat en el poema "Oda a Salamanca", perquè els seus versos enforma sàfr.ca van molt bé a la mú.sica.. Vaig compondre l 'obra en quinze dies. En resum, la nostra musa és • MUSI CALIA RETRAT amb una àmplia i marcada influència en el món m usical. Pregu ntem-li- ho a eU. - Quina influència c r e u que ha exet·cit vostè sobr·e els seus con temporanis? - Potser haurien de contestar eUs. -ComposiLot·s que l' att·eguin ... - Els escolto amb respecte r.L tots. - Quin a opinió li mer eix el fenomen actual de la tendència a la gr a ndiloqüència musical? - Pot ser que sigui conseqüència del sentir de la nostra època. Però també s 'escriuen moltes obres de cambra. - Creu que en la civilització industrial a ctu a] ]'art és un ofici decoratiu? ¡¡ s- ...a ~ g;' ¡¡;¡ 133 - L'art ha de deslligar-se de la funció materialista que caracteritza precisament la nostra civilització. -Com veu vostè la hiper sonor ització ambiental de la societat actual? -Molt malament. Detesto el soroll, perquè m 'agra.da el so. Aquest soroll ens embruteix i aclapara. -Considera que el seu procés de fecundita t m usical està complert? -Mai no s 'acaba i sempre queda alguna cosa per compondre. Tal vegada un quartet, però és tan difícil ... Ens p erdonarà amablement el compositor, perquè evidentment els apunts r eferits sobre la seva vida i obra no són ni molt m enys complets. La nostra preten sió , pe rò , e ra modesta, perquè només volíem mostrar unes pinzellades de l' immen s " quadre". Però és tanta , la seva amplitud , que ... també és molt difícil. Bibliografia consultada (1) KAMHJ, Vicloria. De la mano de }ooquln Rodrigo. H~toria de nuestra v ida. Fundaci6n Banco Extel'ior. Madrid, 1986. (2) VAYA PLA, Vicentc. Joquín Rodrigo. Su vida y &u obra. Real Musical, S.A. Madrid, 1977. CRÒNICA D'UN CONCERT UNIVERSAL. 55 anys d'existència A ques ta melodia seria !'"Adagio" del Concier·to de Aranjuez, q ue sonava per primera vegada, embolcallat en boira. Et·a una evocació dels dies feliços de la nostt·a lluna dc mel, en què passejàvem pel par·c d'Aranjuez, i alhora era un cant d'amor. I per això, a pattir d'aleshores l 'obra es digué Concierto de Aranju~z" (pàg. ll6). 1 Així explica Victoria Kamhi, muller del compositor, el motiu del nom del famós concet·t que ha proporcionat el renom universal a Joaquín llodrigo. Obra mestra de la literatura musical universal, és alhora la composició més coneguda del compositor espanyol. No cal oblidar, però, que J oaquín Rodrigo és autor d'una extensa pt·oducció de joies musicals, en moltes ocasions eclipsades per la fama del concert guitardstic. Fins a quin punt no li ba fet mal, això? " Des del dia de l'estrena", continua explicant Victoria Kamhi, "la popularitat de l'obra només ha cr escut i crescut. Es pot dir que no hi ha país on no s 'hagi tocat, que no hi ha guitatTista al món que no l 'hagi punteojat" (pàg. 122). 1 En efecte, des de l'estrena del Concert a Barcelona el 9 de novembre de 1940 per Regino Saínz de la Maza i l' Orquestra Filharmònica de Bar·celona , sota la di.l'ecció de Cèsar Mendoza Lasalle, aquest concet·t ha sonat al món senser. Una anècdota a propòsit d ' aquest moment: "Dies abans dc l'estrena van viatjar plegats a la Ciutat Condal Regino i Joaquín ... De matinada, Re~o , que anava amb Joaquín al mateix compartiment del vagó de llits, el va despertar amb aquestes paraules: " m'obsessiona una idea que no em deixa dormir. I si demà, a l'assaig, no se sentís la guitarra?". Arran d' aquesta pr·egunta, cap dels dos no va poder· dormit· en tota la nit" (pàg. 123).' Una extensa descripció de la coneguda obra també ens la prop01·ciona Victoria Kahmi. "Tot i que aquest concert és un tros do música pura, sense cap mena dc programa, l 'autot·, en situar-lo en un lloc, Araujuez , ba volgut marcar-li un temps: la dat·rería del segle x:vm i primers anys del XIX, les corts de Cades IV i F erran VII... , un ambient subtil- oc Oiv )Ofl Vir¡ P.S E. 1 (en • A. I NO' Div Uu: Sol: ment estilitzat de majas i toreros, de tonades espanyoles de tornada d'Amèrica. "La guitarra, amb una audàcia sense precedents, s'oposa a tota una orquestra formada per flautí , flauta , oboè, corn anglès. dos clarinets, dos fagots , dues tTompes, dues trompetes i el quartet. En tot moment la guitarra és solista, però l'orquestra suposa una vertadera delícia, essent transparent, però llampegant, en constant espurneig." Sobre el Concierto de Aranjuez s 'ha escrit de tot, com reconeix el mateix autor. "Sobre aquest beneït Concierto CÚl Aranjuez meu s 'ha escrit gairebé tot el que se'n pot dir... Com he fet tantes vegades, estic obligat a dir, dissortadament, que jo no pensava en res més que el Concierto em sortís el millor possible, que agradés molt i que fos molt tocat. "I què representa? Representa. o més aviat significa, el que cadascú de nosaltres posem en sentir-lo dins del quadre suggerent en què l'autor es va posar i pretén de situar el seu auditori, és a dir: un suggeriment de temps passats, els bells jardins d'Aranjuez, les fonts, els arbres i ocells ... " ... Fa temps vaig llegir en una crítica estrangera la pregunta que es feia a si mateix el sotasignant: ¿què té aquesta obra que, per als més diversos públics, difet·ents en qualitat i quantitat, també en preferències, costums i fins de raça, agrada amb la mateixa fruïció, desperta Ja mateixa emoció, el mateix entusiasme? "Sincerament, no ho sé. Si ho sabés, bamia trobat l'èxit, la panacea, en un mot, ]a pedra filosofa] de la meva pròpia música i del men propi èxit." (pàg. 201/202). 1 \far ]osc ].S A.< WJ DE! co Dij< ]or Col Oo M. ]os ]. s GE; F~ "LA Din Diu ]or Val FEl Dh ]or Na~ Vic S. I J.l ORQUESTRA SIMFÒNICA DEL VAI4IÈS Temporada 95-96 OCTUBRE MARÇ Divendres, 6 a 214 de 10 del vespre Jordi Mora, director Vlrgínia Parramon, soprano F. Schubert: "Rosamundc", obertura, D. 644 Ji. Toldrà: La rosa als llavis, (en commemoració del centenari) (text: J. Salvat-Papasseit) A. Dvorak: Simfonia núm. 7 en Re m o p. 70 Divendres, 15 a 2, 4 de 10 del vespre. jordi Mora, director Cors de Sabadell: Orfeó de Sabadell (Grcgorio Rodríguez, director) Cor AHeluia (Pere Puig, director) j. Haydn: Te Deum per a l'Emperadriu Marie Therèse G. J?auri!: Pavnna , per a cor i orquestra, op. SO C. Debussy: "Petite Suite" N. Rimsky-Korsakov: "Schéhérazade", suite simfònica, op. 35 CONCERT DE PASQUA Dijous, 28 a 2/ 4 dc 10 del vespre Raffaelc Napoli, director Cor: Ueder Càmera Oosep vua, director) A. Bn1ckner: Adagio per a orquestra de corda NOVEMBRE Divendres, 17 a 2/4 de 10 del vespre Uu1s Vila, director Solistes de l'OSV: Narcís Llongueres, com anglès josep Lluís López, trompeta J. S. Bach: Suite núm. 1 en Do m. BWV 1066 A. Copland: "Quiet city" per a corn anglès, trompeta i orquestra W.A. Mozart: Simfonia núm. 35 en Re M "Haffner· K. 385 (en commcmomcl6 del ccmcn;lrl) L Cherubini: Rèquiem ABRIL Divendres, 19 a 2/ 4 de 10 del vespre. Víctor Sobolev, director Sergio Prieto, violí El Simfonismc a Rússia N. Rimsky-Korsakov: La Gran Pasqua Russa, obertura, op. 36 P. I. TxaikovskJ: Concert per a violí en Re M op. 35 v. Dorojin: Pastoral, per oboè i o rquestra de cambra A. Borodin: Simfonia núm. 2 en Si m DESEMBRE CONCERT DE NADAL Dijous, 14 a 2/ 4 de 10 del vespre Jordi Mora, director Cor de Cambra del Palau de la Música Catalana Uordi Casas, director) 111. lluïsa Muntada, soprano; Mireia Pintó, contralt Josep Benet, tenor; j ordi RJcart, baix J. S. Bach: O ratori de Nadal, cantates núms. 1, 2 i 3 GENER FESTIVAL DE VAlSOS I DANSES "IA FAMÍI.lA STRAUSS" Dimecres, 3 a 2/4 de 10 del vespre Diumenge, 7 a 2/4 de 12 del migdia Jordi Mora, director Valsos, polques i danses de la família Strauss MAIG Divendres, 31 a 2/4 de 10 del vespre. Salvador Mas, director j. Brahms: Oberrura tràgica op. 81 F. Mendelssohn: Simfonia núm.l en Dom op.ll j. Haydn: Simfo nia núm. 100 en Sol M "Mllitar" FEBRER Orquestra Simfònica del Vallès Narcís Giralt, 40 • 08202 Sabadell Si vols fer-te amic de l'Orquestra truca al telèfon 727.03.00 Divendres, 2 a 2/ 4 de 10 del vespre. Jordi Mora, director Narrador: Sergi Mateu Víctor Estapé: Peça per a orquestra (1994) S. Proko.fiev: "En Pere i el llop" conre musical per a irlfants, op. 67 ]. Brahms: Simfonia núm. 3 en Fa M op. 90 Venda anticipada de localitats: Teatre Municipal La Faràndula Alfons Xlii, 33 • 08202 Sabadell Tel. 725.83.16 PATROCINADORS DE L'OSV (!hPIONEER"' T1te Ar1 Ajuntament dE,,.,..,.,, IXI de Sabadell ~1 Caixa de Sabadell Amb el sup ort de ml! Generalitat de Catalunya W Departament de Cultura MUSICALIA Cinqua nta anys del primer disc de Be·bop rfec dal'l crit rec< ex ei va ChE El van gravar Chadie Parker i el seu thir. quintet amb Dizzy Gillespie com a "'estrella convidada" . A Cb2 mú: fere Par El 26 de novembre de 1945, aquest mes farà cinquanta anys, es va gravar el pri mer disc d'autèntic Be-bop. Tots els temes pertanyien a aquest estil i els seus intèrprets eren músics adscrits al nou corrent. El Be-bop revolucionà el món del jazz, principalment per mitjà dels seus paladins Dizzy Gillespie i Charlie Parker, que van intervenir en la històrica sessió. La Savoy Records n'edità quatre àlbums, que s'han convertit en autèntics objectes de culte. bop pos· ser dar· Oiz ~a, ~fil· Rec Ch1 Lo~: Deli trO I Charlle Parker I Dluy Gillespie tes Pm per ALBERT SUÑÉ any 1941 la p r rfecció tècnica as olida per gent tan considerada i considerable en el món del jazz com Louis Armstr·ong, Art Tatum, Coleman Hawkins, Benny Goodman, Líonel Rampton. Jo Joncs, Lester Young i molts d·altres. semblava ja pràcticament impossible de supet·ar. Llevat que lú h agués un canvi de rumb. AJeshores van aparèixer els joves lleon s. Eren mt1sics excellents, inconformis tes i plens d e coratge. Els seu s noms ben aviat es far·ien famosos: Dizzy Gillespie, Thelonious Monk , Charlie Christian, Charlie P arker, Kenny Clarke. Joc Guy, Little Benny Han·is ... Acostumaven a reunir-se als clubs de llarlem després que havien acabat la feina de cada dia. I allà s'iniciaven unes jnm sessions que hav.ien de portar cua. P r·incipalment al Minton's. Tots aquells individus tenien molt clara una cosa: el j azz que es practicava ale hores ja ho havia donat tol. P er· tant, es condemnava els solis tes a gir·ar· ' 46 586 en fals al voltan t dïnvariahles fórmules hat·mòniques, arranjaments i bases rítnúques. No és gens es tran y, doncs, que als clubs del famós Carrer 52 de Nova Yot·k - anomenat des de feia anys "el carrer del Swing"-, comen cessin manltonianes sessions d · exprrimentació i comp etèn cia. D'altJ·a banda. aquells músics cer caven la maner·a de reaccionar contra les limitacions i exigèncie del treball en les big bnnds de l"època, moltes massa decantades cap al ball. Per tant, el nou moviment sorbrit d 'aquells cataus i que van anomenar Be-bop, era el primer estil jazzíslic creat en contra del show business. El magnífic pianista i director d'orquestra Ead Hines passava aleshores pet· un autèntic calvari a cau sa, precisament, de tol això. liin es tenia , en la seva banda, Dizzy Gillespie, Cbarlie Parker , Liulc Bcnny Hat-rys i Sar ab Vaughan , entre altres insurgents. El que va passar és fàcil d·imagin ar: Hines es va veure obligat a dissoldre r orquestra perquè aq uells músics no estaven disposats a seguir les p autes marcades p el seu capi· tost. I , a l'hora dels solos -Sarab cantava en seat- el Be-hop feia la seva furiosa aparició davant el d esconsol de l'amm·gatlídrr. Bàsicament, el Be-bop diferiu dels anteriot·s estils jazzístics per la discontinuïtat de l a puntuació - la qual, per· par·adoxal que pugui semblar. coexistia amb el sentit de continuïtat rítnúra- i en l'ampliació de Ics bases hat·mòniques . La secció rítnúca ja n o assegurava la pulsarió en cru atre temps regulars. El batcr·ia interpretava en puntuacions ineguJars sohre la caixa i el bombo , mentre que els plats ho embolcall aven tot en un hn111zit constant. Per l a seva banda. ri pianista no doblava el contrabai....: i llançava acords, sincopat;; o n o, més avia t dissonants, per motivar millor el solista. Nomrs el conh·ahaixis ta se cenyia a la mètrica . Però també podia constntir eles del darrera. En el pla harmònic, sorgien gammes tonals i acords de pas. Les melodies interpretades pels instruments de vent p osseïen un traçat angulós. Eren temes plrn~ de sa lts br·uscs, dissonàncies i Tac vih bat Rm bai Mit arr Gec E -an des de gin rie1 mé. bis· tmi mel ra, tiv; int• del pn dm ptt dis rio· mil reg tan ] au1 int ] ~ t l' 5 3 1 ) t l MUSICA LIA efectes cr omàtics . Els estàndards i temes tradicionals, reescrits i r charmonitzats , no els reconeixia gairebé ningú. P er exemple, How high the Moon es va convertit· en Orníthology, Cherokee en Koko i All the things you, are en Bird of Paradise. Al costat de Dizzy Gillespie i Charlie Par ket·, van ser molts els músics que es van curtir i que es feren famosos interpretant Bebop. De fet, la seva influència posteriot· en el món d el jazz va ser capital. Paga la pena recordar-ne uns quants : a part de Dizzy, els trompetes Fats Navarro , Howard McGhee, ~1iles D avis, Kenny Dorham i Red Rodney; els sa.xos -amb Charlie al d avant- Sonn y Stitt, Lou Donaldson, Sahib Shihad, Dexter G01·don i Leo Parker; el trombó J. J. J ohnson; els pianistes Thelonious Monk , Bud Powell, Al Haig, Duke ] ot·dan, Tacld Dameron i John Lcwis; el vihrafonista Milt Jackson; els bateries Kenn y Clarke, Max Roach i Art Blakey; els contrabaixistes Ray Brown, Charlie Mingus i A1 McKihbon, i els arranjadors Walter F uller i George Rossell. Els quintets de Dizzy Gillespie -amb Parket· primer, i sense ell després- i els mateixos combos de Charlie, van acabat· per capgirar tots aquells cataus que oferien B e-bop. Parker era ja el rnés gran improvisador de la història d el jazz. El seu estil unia els elements expressiu s i melòdics del blues d e la seva terra, Kansas City, amb una inventiva personal basada en una interpretació molt més lliure dels esquemes harmònics cmprats fins aleshores. Sabia introduir, a més, en un discurs sempre coherent, elements de discontinuïtat. Cap solista anterior a Parker havia obtingut, mitjançant un simple canvi de registre, un augment de tensió tan impressionant. Per la seva banda , GiUespie, autèntic paladí d el Be-bop , introduí apot·tacions afrocuba- Charlie Parker amb Mlles Davles nes al nou estil . Amo d 'una tècnica enorme, amb arabescs increïbles, inventà una digitació nova amb in versió d 'acords i harmonies insòli tes. A més, componia i arranjava a mb gran qualita t i soltesa , cosa que també es podia dir de Par·ker·, encara que en menys intensitat. A1 començament de 1945 es va produir la primera gr avació amb temes dc Be-bop. P ct·ò no tota la sessió es va d edicar al nou moviment, ni tots els músics - lú eren Par·ker i GiUespie- cotneuven aquest corrent. La s«>ssió definitiva es produí el 26 de novembre dc 1945 . i el grup que la va protagonitzar va ser t'ls Charlie Parker 's Behboper·s. La sessió va començar amb molL poques esperances. El pianista havia de sf'l· Thelonious Monk , que no es va presentar. P er tant, va n haver d ' anar a buscar un substitut. Finalment va set· Argonne Thorton. que es prenia una cer vesa en un bar· proper. D 'altra banda, Dizzy Gmespie, que j a no actuava amb Parker -estava fin s al capclam tmt de la seva poca professionalitat- i que acabava de signar un contt·acte amb l'edito1·a Musict·af1:, es presentà d 'incògnit. És per això que en la sessió hi va ha ver d os trompetes. L'alint•ació va ser· aquesta: Charlic P~u·ker (saxo alt), Miles Davis {trompeta ), A rgonn c Thorton (piano), Curley Russell (contt·abuix) i Max Roach (haleria). [ Dizzy com a "estrella convidada". La Savoy semp r e ha manifestat que aquella sessió "va ser la més gran d<' la lústòr·ia del j azz modern". Una sessió en què s'in terpretar en Billie 's Bounce, sense Thm·ton però amll GiJJespie al piano. Van ser cinc vet·sions del tema . De Now's the 1'i me, qu e don à nom a J' àJbum , amll els mateixos músics, en van fer quatre. l Warning up a R iff en va merèixet· una , aquest cop sense Milcs, però sí a mb Thor·ton. Davis i Cülespic s'altem ar·en a Thri ving from a R iff, que va r ebre Lt·es tr·actamcn ts. Dizzy va alter·nar el piano a mb T horton en el mateix tema . Meandering només va eebt·e una vct·sió, sense Miles . Mentre c¡ue, sense Thorton i amb GiJJespic alternat trompeta i piano , Koko en va rebre una i Co-Coa - un a vet·sió d e Kolw- una altra. La crítica especiaützada condemnà l' àlbum. Amb el temps, Notv 's the Time va ser consid et·a t un dels miUors discs d e l 'època. Ara és objecte d e culte per pa rt dels admiradors d el Be-bop . ¡¡¡ S' ... iCi" .!:¡! E3 !;;' 6f 133 MUSI CALIA PRE-CRITICA rorna el Festival de Música del Segle XX per .I.C. E otr·e el ]4 i el 26 de novembre In Sala Ovidi Monillor del Mcr·ca t de Ics Flors acollirii In segona edició del F estival J o Música del Segle XX que p r·omou Iu Regidoria de Cultura de l 'Ajuntament dc Barcelona. Aquesta manifestació que es va presenl·m· l'any passat, és continuadora d'una iniciativa anteriot· també d'origen municipal, que ara es vol rrvitulizar· per tu] de coostiLuir·-lu eu referència entre les diferents iniciatives especificament centrades en la música d els nostres dies. En tot cas, la visió conjunta de la proposta acusa tLD cert to d e discr eció -escassa parlicipació internuciorral , manca d'obres encàrr ec, escassíssimes estrenes-, circumstà ncia a la qual pol h aver contt·ibtüt més o menys decisivament la r etirada d'algun suport patrocinador, concretament el de l'INAEM, i sense que tampoc l'Administració autonòmica no hi aparegui vinculada . E n total s'oferiran deu con certs d e caraelerístiques difer enciades, oferta que no dóna la sensació d'obeir cap cr·itcri o línia dir ectriu concr eta. En tol cas, la commemoració d 'aniversaris concrets -<:cnt anys dd naixement d ' Hindenúth i cinquanta de les morts de Webern i d e Butók- afavo reix una presència p et·ceptible de l'obra d'aquests compositor s, que així esdevenen matisadament protagonistes del festiva], com també és el cas de Joan Guiojoan, a q ui hom homenatja d ' una manera explícita. Fite destacades d el Festival són el mateix concert dedicat al compositor de Riudoms, que tindrà lloc el dia 26 d e novembre -<:oncert de cloenda- i en el qual el grup Barcelona 216, que dirigeix Ernest Martínez Izquiet·do, oferirà una primera part integr ada per la Suite Opus 29 d·Arnold Schonberg -compositor força present al feslival-, mentre que la segona part estarà ocupada tota lment p er obra d e Guiojoan dit·ibrida per· el1 m ateix . Conct·etament, s' oferirà Bar·celona 216, ]ondo i Dia.ri. Un altre concert d'un relleu r emarcable ser à el sisè, amb la representació del psicodrama en un acte titulat Murillo , del compositor català Josep Soler, basat en un text de Rainer Mal'ia Rilke. La intet·pt·etació set·à a cura d e Frederic Wort -piano-, Paul Cortese -viola-, Ab'lJSlÍ Bnrach -orgue- i el baríton polonès J erzy Artysz. Esmentem també com a con cert de relleu particular el que oferirà el saxofonista Evan Parker el dia 25 de novembre amb obra pròpia . Es tracta d'una mostra d'un tipus de música frontera que pol r esultar d' un interès especial. Caldria parlar en car·a del conccr·t que ioterpretat·à el pianista indonesi Ananda Sukadan el cüo 15 d e novembre, amb El àlbum d e Colien , obra i intèrpret dels quals j a es parla a bastament en un aJtt·c article en aquesta mateixa r·evista. El Quartet Mannon inaugur·arà el Festival amb un progt·ama que comença amb Paul Hindenúth, continua amb Charles Ives i s'acaba amb la Simfonia de Cambra número 9 d 'Arnold Schouberg. La flautis ta n ord-americana Barbara Gheld, antany membr e actiu del col·lectiu musical avantguardista barceloní, ser à la protagonista d el tercer con cert, amb un programa de flauta i electr oacústica amb obres de David Behrman i d'ella mateixa. E I quart concet·t ser à totalment dedicat a la música electroacústica, amb el protagonisme de l'Orquestra del Caos i un pr ogr·ama i11tegrat per obres d e Mucus Breuss, Sergi Jordà, Arturo Moya, Joan Saura , Xavier Mru:istany i J oan Sanmartí. La presència de l'Orquestra d el Teatre Lliure assegura el que podríem qualificar esp ectacle musical , en aquest cas ser vit, a més, per un programa que si bé no correspon als motlles més radicals d es de la perspectiva formal , ofer eix les garanties de la seva solvència indiscutible. El programa està integrat per dues composicions d 'Antoo Webern, una de Béla Bartók. una altra d e Toru Takemitsu -el compositor japonès de més r enom internacional- i finalment la b ella Kammermusik número 3 de Paul Hindemith. J osep P ons serà a la batuta i P ere Bardagí, Xavier Figuerola, Lluís Vid a l i Mark Friedhoff en seran els solistes. El Grupo Enigma , que di r·igeix Juan José Olives, inter·pretarà l'obra en càrrec d e l'Associació Catalana d e Compositors Cap de lluna de Josep Mal"ia Mestx·es Quadreny, eu un prognuna que obre el N oneto de J oaquim lloms, continua amb l'oLra d e Hans Werner H enze i acaba umb una composició d'Àngel Oliver P ina. Queda per r·essenyar també ol con cet·t dels pianistes Agustí Fernàudez i Marilyn Cr·ispell , que presumiblement també es mourà en els límits del concepte convencional a què es refer eix el Festival en si. Una Mostra de transició per F. TAVERNA-BECH N o sense certa gosaclia i sí amb bastant d'humilitat, l'Asbo· ciació Catalana de Compoliitors no ha volgut faltar al seu compromis biennal d'organitzar la Mostr·a Catalana de Música Contemporània. Certament, en un país on clll afers econòmics cada dia són més con. nictius, on altres pt·eocupacions orien· tudes més a l'espectacle que no a la veritable cultura -és a dir, aqueDa que fa cr·éixer el patrimoni,.., on no s'evita la massificació del públic, on interessa més destacar la individualitat i deixar dc banda tot rm estament, n o ba d'estra· nyar que el fet dc celebrar uns pocs concerts, constitueLxi una aventura de rist i que per dur-Ia a terme s'hagi de recórrer a la bona volrmtat d'aquells músics que tenen fe en un avenir en el qual no tin.,auin cabuda la medioctitat, la política de capelles, ni aquella grisor que produeix la manca de \'eritables idees. En definitiva, I'ACC ha estructurat, per a aquesta setena edició dl' la Mostra, quatre concerts, que se cele· braran a partir del23 de novembre fins al 5 de desembre. Així. el dia 23 de novembre a les nou de la nit, a l'Es1)ai B del Mercat de les Flors actuarà el grup inslnunental Enigma, que, dirigit prr Juao José Olives, oferirà un programa integrat per l'estrena absoluta de Clap de lluna de J. M. Mestres Quadreny, Nonet de .J. Roms, Fantasies de H. 'Wemet·-Heoze, Kammemmsik nr. 1 de P. Hindem.ith i Grupos de Camara d'A. Olivet· Pina. Aquest concert inaugural de la Mostra és rm oferiment de l'ACC a títol de col·laboració al ll Festival de Música del Segle xx). Al Conservatori Supe1'Ïor Municipal de Música de Barcelona, el dia 27 hi actuarà l'Orquestra de Cambra de l'Empordà, dirigida pel seu titular. Carles CoU, i la col·Iaboració del guitarrista Jordi Codina, per estrenar la Fantasia per a guitarra i corda d Francisco Ficta Polo, a més d'obres d'A. O. Sabater, J. Cervelló i Toldrà, mentre,que el dia ~O de novembre M. dels Angels Miro, acompanyada per la pianista M. Rosa Ribas, oferirà un programa en el qual figuren obres de Moísès Bertran, Josep Cercós, Mercè Torrent i Xavícr Montsalvatge. El cicle es clausurar:à amb la presentació del grup Trro CoUectif, de música electroacústica, en el qual es preveuen les estrenes de sengles obr·es de Brncic i Polonio, concert que, per· altra banda i en el mom~nt d'esrl"iu1·c aquesta nota, encara no te el local determinat. Igualment, durant la celebració de la VII Mostra Catalana de Música Conteor-por·ània hi haLn-à instal·lada a la ..Pei· xera" del Conservatori una Exposició de Partitures Musicals Contemporànies publicades per les editorials del país. 1 111 pe del Ci d'uq1 Simf ben t•slau del 1 (189Ç pOE' lli post revuJ prim túria músi• L·, Colle com ~ Fran 1·erit \ega• ques' fnra •ilor eu ca pe ns el fet de h l'ultr romi ncbu nis te va qt ce nd germ Le PouJ revo1 nari¡ prino plan. aque músi ces. la r ( amb a("lif nies -<¡ut tat ab ur lcsi . musi Di Uuí, per aqut la m torrl Bt MUSICALI A PRE - CRITICA Música mediter rània a l'OSC ,., u.-B. inter ès per l11 novetat en el I cinquè pt·ogt·runa de L'actual tempor·ada d ' abonament de I' OBC, es canalit13 per mitjà del simfonisme francès i del català, entre els quals, i al marge d'aquest comentari , figura la Quarta Simfonia de T xaikovski, exemple ben il·lustratiu (des del vessant ~siau) de la gran tradició r omàntica del segle passat. Fra ncis Poulenc {1899-1963), amh la seva suite del poema coreogràfic Les biches, compo t el 1923, ens ve a il·lustrar la revulsió estètica que es produí en les primeres dècades de la nostra centíu·iu eu la manem d 'entendre la música. L'afortunada iniciativa d ' Henri CoUet dc batejar una sèr·ie de joves compositors amh el nom dels Sis Francesos i Erik Satie, va ésser un vel'itable encet·t publicitari, · a la vegada que definia l' amplitud d 'aquesta r evulsió vers el passat, en enrabir en un mateix conjunt compo,itors de molt difer ent ideologia, encara que aquestes diferències de pensament tenien com a nota comuna el fet dc deixar de banda els excessos dc Ics ambigüitats bar·mòniques de l'ultracromatisme dels darrers romàntics, no insistir més en les nebulositats sonores dels impressionistes i oposar-se a la línia compositiva que s'ensenyava a la Schola , destende nt directe del simfonisme germànic. Les biches és una bella mostra del Poulenc que pat·ticipà en aquesta revolució. Amb tot, després evolucionaria, sense deixat·, p et·ò, els seus principis ct·eatius, per camins més planers i rigorosos. Tanmateü::, en aquesta suite Poulenc concep la seva músisa a la manera dels pintors fauces. Es a dir, guiat p el seu instint en la recerca de les troballes sonores, amb un metodisme dil·ecte i sense artifici, el qual r evcstcb: amb harmonies de contorns nítids i vigorosos -<¡ue parlen d ' una mena de simplicitat volgudament rudimentària-, abans que intentar un procés de síntesi al desenvolup ament de les idees musicals. Diferent és el cas de la música de Uuís Ben ejam , tot i que diríem que per altres camins també arriba a aq uella refulgèn cia i lleuger esa que té la música quan l'escriu un compositor d'anel llatina. Benej am (1914-1969) és un altre [ El Concert per a •axòfon I orque•fra de Llut• Benelam (a la foto) •• Interpretat per Miquel Bofill I l'OSC dels molts compositor~> que, a causa dc la guerra civil i el consegüent règim dictatorial i anticatalanista, va haver· de superar moltes dificultats pet· podct· desenvolupar Iu seva vocació cr·eativu. En un temps en el qnaJ el músic dificilment podia sobreviure si no era treballant hores i més hores, encar a va trobar la maner·a d ' anar escl'ivint les seves partitures i guanyat· en l' any 1953 el Premi Ciutat de Barcelona. No ha d'estranyar que poc temps després, r eclamat p el seu amic Ernest Xru1có, marxés cap a Quito i que d ' allí passés a residir a Binningham (EUA), on gaudí de tots els mitjans necessaris per exercir la professió musical amb tota intensitat i reconeixement. Precisament als EUA, Benejan1 va escriure tota la seva obra simfònica , de la qual han de destacar-se el Concert per a 'Ui{)/1, els Preludi.~ ibèrics (dos pianos i ot·questra) i , entre altres, el Concert per a saxòfon i orquestra que l'OBC amb Miquel Bofill de solista i el director· Jan-Latbam Koenig, ofer eixen p er primera vegada a Barcelona. El ConceH,, compost el 1967, consla dels clàssics tres movin1ents, amh la lògica contraposició dinàmica que situa en els extrems de r ohra la música de caràcter tens i virtuosístic, mentr·c que la part central es converteix en l'espai dedicat a la reflexió i al lirisme emocional. La seva mú.s ica ma nifesta una curiosa amaJgama entre gir s inconfusiblr mcnt catalans, amb altres d ' asccdència hispana, a In vegada que aquests elements alternen amb moments que estan marcnts pet· la música neoclàssica rtord-amer icana (Barber, Copland o Piston) . Ara bé, aquesta mescla , LOt i r evelar· la sensibilita t de Benej am per copsar la idiosincràsia del món que l'envolta, mai no pr·oduei.x la sensació de bigarrament, o hé de fixar-se més eu el que és cir·cumstancial i deixut· de banda la coherèn cia de l 'expr·essió musicaL Qualitat que el concert assoleix gràcies a lu magnífica ela boració formal de la partitura pet· donar joe, a la vegada que rigor al discurs i al desenvolupament de I' obr·a. CLASSES DE VIOLONCEL ARNAU TOMÀS (93) 209 48 98 49 MUSICALI A BALLET Guil lerm ina Coll a la Fira de Tàrr ega pe r JOAQUIM VILÀ i FOLCH 133 50 590 jocs rass: rrsp Deb1 !986 La F ra: Fon Bare E ntre l'allau de produc<·ions que cada any inunda la Fira de Teatre al Carrer dc Tàrrega i qu e cada espectador segueix com pot, enguany, en la quinzena edició, he vist l'espectacle que mostrava Guillermina Coll amb la Companyia Dart. És l'únic espectacle de dansa que he vist, no pas l'únic espectacle de da11sa que s'ofc1·ia, però el ball d'horaris, espectacles i llocs d'actuació, les possibilitats combinatòries i la resistència personal han limitat la meva visita a l a dansa a l'actuació dc la Companyia Dart. E n tre d'altres, eren presents a Tàrrega el Ballet Contemporani de Barcelona amb un doble programa: Murs, un treball de Joan Purtí sob re dos poemes de Kon standinos P. Kavafis sobre música de Xavier Maristany, i Temperaments d'Amèlia Boluda; Avelina Argüelles hi et·a pt·esent amb Danzas que no se olvidan -present, també, a l'acte inaugural que reunia els grups qu<;>, com la Fira, van néixer ara fa quinze anys- i Lnés Boza i Carles Mallol -Grup Senza Temp<>- amb Robadors de sal. L'espectacle de Guillermina Coll no et·a pas un treball nou. Era un tJ·eball estJ·enat l'any passat a l'Espai dc Dansa i Música de la Generalitat de Catalunya que portava el títol poc e.ll:plícit i poc suggerent de Collage 1. AJ programa de la Fu·a hi h a aquesta breu explicació: Collage 1 descriu músics, ballarins i tècnics de 7lwn en una situació d'assaig i representació d'una obra. composta per sis ballarins i tres músics en un bar musical. Els músics s'integren en els moviments coreogràfics i els baUarins creen ritmes que seguidament són recollits i desenvoltLpats pels (01Lt! lona üed lona Amb 198f (mú 199( (Bat seva crea fies per p, amb cula mar lftlC! volu llen sihil tral Guillermina Coll músics. La .fitxa tècnica ens infOl·ma que l'autoria de l'espectacle és de Guillennina Coll i Antoni Besses -un tàndem que ja ha funcionat una bona colla de vegades: Antoni Besses en la creació musical i Guillermina Coll en la coreogràfica-; Guillermina CoU signa tanmé la direcció i -amb M. Van de Mee1·endonk- el vestuari, i forma part del grup d'intèrprets junt amb Tonj Gómez, Àngels Lacalle, Sandra Marín, Elisenda Moya, Nú ria Plana i Cd stina Saez. Guillcr1nina Coll té ja una llarga trajectòria en el món de la dansa i la seva experiència anilia a aquell punt de maduresa que permet aconseguir uns bons nivells de qualitat. De petita ja va ser deixeble del mestre Joan Magriñà -que aquest estiu ens ha dei..xat en apagar-se-li , a poc a poc, la seva flama- i, gràcies a ell, va intet·venir divet·ses vegades en Ics òp et·es del Liceu. J a més gt·a n , es va formar a l'Institut del Teatre i, cll966, va aconseguir el Premi Extraordinari de Dansa. A partir d'aquell moment formà part del cos de ball d<>l Liceu -del qual va serne Primet·a Ballarina- fins al 1974. Passà a Bèlgica, al Ballet Reial de Wallonie com a solista i. poc temps després. al Ballet Reial de Flandes. Retornà a Barcelona el 1983 i es presentà a Tef't'assa, al costal de José de Udaeta i el Ballet Espanyol de Madrid , aru.b Dos estudis d'Antoni Besses. L'any següent guanya el segon premi de la convocatòria del Roseta Mauri (Tres preludis de Mompo1L). Poc temps després fo rma ]a Companyia Da rt, amb la qual t·calitza l a major part de les seves coreografies. Han estat treb alls seus: Amalgama (amb Kar el Van deweghe, Sitges, 1978), Tres da~ses per 2+5 (música d 'Antoni Besses, Ter~ rassa, 1983), Terra i espa.t COl"! Gio. Eu8 tag(. dit. Ben Ver San ci6 ba aqu 197 solc el t nua i l'es deh J E vol gua inv dec joc llig. con és Pet cor, MUSICA LIA BALLET .a a s J :t tl a :1 b :I :l ) i (música: Bf la Bartók. Barcelona, Plaça Reial , 1985}, )ocs i jocs ll (música: Stravinsky, Terrassa 1986 i Plaça Reial , 1987 re pectivament), Un sac {música: Debussy. Ba1·celona, La Fàbl"ica, 1986). Lligams (música: G. R.íos, La Fabrica , 1986}, Sonata (música: Bach, Barcelona , 1986), Formes {música : E. Gevers, Barcelona , 1986), Wesendonk Lieder (música: Wagner. Barcelona, Institut del Teatre, 1987), Amb M01npoLt (CasteJld cfels, 1988). Sons + bnatges = Volurns (música: G. Ríos, Terrassa, 1990), Concert dansa dark (Barcelona , l'Espai, 1992). En la seva etapa fora d e Catalunya va crear, també, diverses cor cog¡·afies i Aimé de Lingière va crear per a ella Me dea. Possiblem en t els seus inicis amb Joan Mugriñà i la seva vinculació al món operístic del Liceu marquen una de les característiques bàsiques del seu estil: la vohmtat dc dumatització. Guillermina Coll té una notable sen~ihilitat per als aspectes més teatrals de la seva feina. Ha muntat coreografies per a les òperes La Gioconda, Adriana Lecou-u reur i Eugène Onieguin i, amb un protagonisme cor eog¡·àfic més decidit. per les obres de Xavier Benguerel S pleen i El Llibre VermeU (compartida amb Albert Sans). Potser la seva col·labora<'ió amh el músic Antoni Besses ba tendit a aprofundir més aquest tret d el seu estil. J a l'any 1975 presentaren La històri.a del soldat i fins a aquest Collage 1, ri treball conj unt ha estat continuat. Tot i les diflcils condicions de l'espai escènic muntat a la plaça dels Àlbet·s de Tàrrega, Collage 1 em va interessar força. La voluntat d'integració d e llenguatges: música, dansa, teatre, involucrant els "especia lis tes" dc cada disciplina artística en un joe dramatúrgic comú <rue els lliga i els embolica per tal d'aconseguir una síntesi supcriot·, és d'un intet·ès inqüestionable . Però, per a mi, aquest tt·eball conjunt Collage 1. que, com el seu nom indica, deu utilitzar cll.'ments ct·eats au h'riorment i per motivacions d ivct·ses, no acaba dC' tcnit· el cos que es mereix prr un simple problema dc dramatíu·gia. I ja q ue Collage I amena~a - i ho d ic amb simpatia , tol i que cr ec que aquest títol és desafortunat- umh tm Collage 11 o tm Collage III (si no, a què vindt;a la xifra romana?) . set·ia bo d ' incloure u n dramatw·g en les ed icions següents. A Tànega , en venre l 'esfor ç d ' interpretació tf'a tt·a1 dels mttsics -cal tcnit· valC'ntia- i el j oc interpretatiu de la mateixa Guillermina CoU vaig teni1· la sensació C[lle la ballar·in a-coreògrafa Lt·a nsmetia una impt·essió dc solitud, de n o poder arribar a l'objectiu desitjat, perduda entre les inevitables limitacions interpr etatives - teatralment parlant- de baJJarins i músics . Un dramaturg con cient d'aquestes limitacions i un director esc·ènic que tr·ohi l'equilibri de gènet·es i de possibilitats ha d 'ajudar molt Guillermina Coll i a la seva proposta. Aquest problema que evidencia el treball d e Guillermin a Coll és molt con ent en el nostre món cor eog¡·àfic . Pocs són els balla rins que confien en nn tt·eball d 'equip que integ¡·i espccialistes . En general, els ballarins-cor eògrafs es r·efien.excessivament de les seves idees i d c les seves possibilitats. És un a cosa que costa d 'entendre. La pr·imera necessitat és el músic. Més tard s'adonen que cal un disseny de vestuari i un bon disseny de llums. P ensar en un escenògraf ja és un pas que cal esta lviar -i agafeu la pat·aula "es tal vi" en totes les se vt~s accepcions. El dramaturg i el director escènic són ja fi gtu·cs ilificilissimes de trobar en Ic·s de manifestacion s nostres seva Collila Gumermina dansa. feina d 'anys és, per a mi , una claríssima mostra d'aquestes necessitats. Penso que no gairc difícils de supcr·ar. És un pas mínim que pol d evar moltíssim els nivells de qualjtat. XAVIER B ENGUEREL ¡¡ li> TALTABUL L ·== FREDERIC 133 CRISTÒFO R 9 !;;' ¡;¡· MoM Pou XAVIER MONTSALV ATGE EDUARD ToLDRÀ En venda a les lllbreries especialitzade s lí11'R lUJ..IJ Generalitat de Catalunya Departament de Cultura 51 591 ' OPERA A CATALUNYA XIV FESTIVAL D'ÒPERA A SABADELL VIIT CICLE D' ÒPERA A CATALUNYA TEMPORADA 1995-1996 TEATRELAFARÀNDULADE SABADELL * IL BARBIERE DI SlVIGLIA *LA TRAVIATA GJUSEPPE VERDI Ana Luisa Espinosa, Mercè Obiol, Rosa Nonell Jordi Galofré, Ismael Pons, Vicenç Esteve Jr. Josep Carreras, Adrià del Castillo, Josep Pieres Director musical SALVADOR BROTONS GIOACCHINO ROSSINI Eduard Giménez, Àngel Òdena, Raquel Pierotti, Enric Serra Juan P. García Marqués, Rosa NoneU, Ezequiel Casamada Director musical ALBERT ARGUDO Director del cor JOSEP FERRÉ Director d 'esc.e na a detenninar COR DELS AMICS DE L'ÒPERA DE SABADELL ORQUESTRA SIMFÒNICA DEL VALLÈS Director del cor JOSEP FERRÉ Dies 21, 23 i 25 de febrer de 1996 Director d"escena PAU MONTE RD E. Escenografia JOAN JORBA Vestuari RAMON B. IVARS COR DELS AMICS DE L'ÒPERA DE SABADELL ORQUESTRA SIMFÒNICA DEL VALLÈS *IPURITANI Dies 8, 10 i 12 de novembre de 1995 VTNCENZO BELLINI Sung-Eun Kim, Rosa Nonell, José Medina, Ramón de Andrés, Juan P. García Marqués, Josep Pieres, Vicenç Esteve Director musical MIQUEL ORTEGA LA FLOR RICARD LAMOTE DE GRIGNON (òpera infantil) Olga SaJa i Sergi Moreno Director musicaJ JOSEP FERRÉ Director del cor JOSEP FERRÉ Director d ' escena JAUME MARTORELL EscenògrafPATRIClO LOBOS COR INFANTIL I JUVEN1L DE SANT CUGAT JOVE ORQUESTRA SANT CUGAT COR DELS AMICS DE L' ÒPERA DE SABADELL Dia 22 de novembre de 1995 ORQUESTRA SIMFÒNICA DEL VALLÈS Dies 15, 17 i 19 de maig de 1996 *ALCESTE CHRISTOPH W. GLUCK Nota : Les òperes senyalades amb un asterisc recorreran les ciutats de Reus, Girona, Sant Cugat del Vallès, Mataró, Tarragona, Figueres i Saragossa. (Versió coocen) DaJmau Gonzàlez, Pilar Torreblanca, Juan P. García Marqués, Josep Pieres, Carles Ortiz, Olga SaJa Director musicaJ JOSEP FERRÉ Produccions i organització: ASSOCIACIÓ D'AMICS DE L'ÒPERA DE SABADELL Presidenta-Directora General: Mirna Lacambra COR DELS Al\11CS DE L'ÒPERA DE SABADELL AGRUPACIÓ POLIFÒNICA DE VILAFRANCA Director XA VlER CERVERA ORQUESTRA DE CAMBRA SANT CUGAT Informació: Dies 1 i 3 de desembre de 1995 AAOS. Te ls.725.67.34/726.54.70 • Fax 727.53.21 Amb el patrocini de Ajuntament ~~~de Sabadell <i) Banc ~badell fU N DA t iÓ Wllll Generalitat de Catalunya lU1II Departament de Cultura 1 s SCHERZ:ANDO TOLERAtJC/A j_ ~ CONCURS CONCURS Catalunya Música/Revista Musical Catalana amb la col•laboració de JE=S~<Y CLASSICS Aquesta secció de la Revista ha estat pensada amb la finalitat de cet·cat·la pat·ticipació lúdica dels nostl·cs Jcctors. Entre les pct:sones que hagin respost conectamcnt les p t·egtm tcs que tot seguit formulem, ser·à sortejat un lot dc discos compactes. PREGUNTES: l. Quin any fo u inaugurat l'Auditori Pau Casals de Sant Salvador del Vendrell? A) 1970 B) 1975 C) 1981 D) 1984 2. Quina de Ics simfonies de Gustav Mahler· és conegttda amb el sobrenom de " Tràgica"? A) Tercera B) Sisena C) Vuitena D) Desena 3. El text de la cantata-oratori ) eanne d'Arc au bticher d'Arthur Honegger és de A) Georges Bernanos B) Jean Cocteau C) Paul Claude] D) Pau1 Valéry 4 . Qui11a obra teatral d'Àngel Guimerà va inspirat· una òper·a al compositor alemany Eugen d 'Albert? A) Maria Rosa B) Mar i cel C) Tena baixa 5. Qui és l'autor de les bandes sonores de les pel·licules Charriots offire i Blade runner? A) E n nio Morricone B) Michael Nyman C) Vangelis D) Nino Rota Empleneu la butUeta inferior i envieu-la a: Catalunya Música /Revista Musical Catalana (Concurs). CI Sant Francesc d e Paula , 2. 08003 Barcelona. Cal fer-ho abans d el dia 15 de cada mes. Solucions al Concurs d'octubre 1995. 1. D) 1987. 2 . A) El parc d 'atr accions. 3. B) Gaspard de la nuit. 4 . A) llipólito Lazaro . 5. C) 1966. Han estat gttanyadors del Concurs d'octubre 1995: Tet·esa Casadellà (Barcelona) i úria Padrós i Cuxal"t (Barcelona). ~------------------------------------------------------------ -----------------------------------------------------BUTLLETA DE RESPOSTA (novembre 1 99 5) 1- A) 2 - A) 3- A) 4 - A) 5- A) 0 0 0 0 0 B) B) 0 0 0 0 B) 0 B) B) q0 C)0 C)0 C)0 C)0 Norn i cognonts: ................................... ...... ........ . ........................... .............................................. Edat: ... .... ........... .................................. ........ ....... ........ . ....... ...................................................... Adreça: Telè fon: ..... ...... ............ ................... ......... ................ .. ........... Codi postal i població: ... ......... ... ..... ..... .... . ······· .................. ............. .- Te a Gra n de 1 L re t PALAU DE LA MÚSICA CATALANA Dium~ng~. 21 d~ g~ner d~ 1996 PALAU Dl! LA MÚSICA CATALANA Di~• 11 1 14 d~ moq dc 1996 Concert Final d e l XXXIII Concurs Internaci onal de Cant « Fran cesc Viñas » Mtrid ate, Re di Ponto R oc.kwc/1 B id·• • B ~r11ntlt'tlt' Lub• Ürxon•sa"" B rown~r PALAU DE LA MÚSICA CATALANA Dilluns, 29 d~ gener dc 1996 ll los C.btro i Í1s11 •ltr~s VICTORIA TEATRE Diu 18, 21. 23, 24, Z8. 30, .:li dc m•ag I 2 dc juny <lc 1996 MERCAT DE LES FLORS Dacs 22, 24, 27 i 29 dc març dc 1996 /..; Forza del Destino '/he Lighthou se Edita Grubero va e [ N Mnn ra J,' B rigitu H """ • J onn ;-.J E1 1-.ar P eter de ep Bros Maxwell Oavics d e d'òperes dc Oo nizctd, lkllini, Su[ano P alatclsl Llu/s Sï111 t1 • tfilltftJIIId Meycrbeer i 10lrrcs d'otqautr~ Diucto.- Elio Bo"~~"'P•tni PALAU DE LA MÚSICA CATALANA Daurn~ng~, 4 dc febrer de 1996 Anna R ,,., d " cacrn•• PALAU DE LA MÚSICA CATALANA Dics 19,22 i 25 dc fcbru d~ 1996 iovann a d'Arco Carlos ma.siul E .,. M.rton • - Wagner Ri c h a r d Jyr.ti N Dirc:c:cii 11 11 orQues trA ri r i • 8 r 11 E ... R.nJo v~ Schuls. i o,¡,,. R•J./ ,, J·A,It••• o,lr4 o,.,¡¡ •••lul R.¡,,,¡,., U n.j ..1hr.a \oh.j •h de Benjaanin tnH .. Britlcn H rlmfsJJ • S ru.<tnK..IL • N,dlntSrromdt Muhthi/J G,JJLNÚrf/ Jrm CRAN TEATRE DEL LICEU Mlrluul lf•mpr Reconstruïm el Liceu i" i l de 1 COR GraN TeatrE de I L 1 CE U Venda d'ontr••• los 2A hores 902 33 22 11 111 /Jror11 The Turn 1. of the Screw ® s i Mfònic a Vendu telèfon 24 h. O I VICT0RIA TEATRE Diu 17, 19. 21, 25.28130 dc¡uny de 1996 Eï.te Wïtm iskancn • Verdi • Giort.o Muithi Al1111r<ri i 11/rres M D d'òpcrct dc Ve-rda, Bellani, Cilu, Gounod, W•gncr i aluu • Wolfg•nJ. Rurls An1oni Comllt • Mtrnuel U11rritio J un• Ana<rsan nI IJ F.ngm~nu Hus T ulsammu Giuscppc o,,,.. P HLrnllrd Milt'UIIII I ,,.J,unl: fll'•llul, I Olhil ¿, VI,• .T I - Tsta n _/_ .. .. .;und I solde joh11a /tf. Ar,.,// d ' or.q,uulu Dhuc.l6 IS 1ntult1l1 Dhud• PALAU Dl! LA MÚSICA CATALANA Dics 21, 25 i 30 d'abril d~ 1996 dc dc t 01Jettl6 PALAU DE LA MÚSICA CATALANA Oimocrcl, 1 2 de juny de 1?96 Fragments d'òper<s d~ Rí~hard Straus$: AriaJnc a uf Naxo¡ , Du Rounlcavalin, Ar•brll•. Dir Frlfu ohnr Sch11t1tn s C11priccio G ~~ c o N< I·. II t Tomow a-Sinto w Dluc•or Alfonso Echtu~trr/a i altrts \'cu U unun.a •••ful Dircccl6 Bu rchuldtlcr V!aaïsnir R eJ.t;, I Vianr S.,¿;,,. Pouleno Francis dc Palatrhi I P1111111 Str[a11o /.; Voix Humaine /.J Verdi Giuscppe s ,_,Suwr!OI:n R,-~to/A- M.S.~,..m:. M.,ri., Etis4btttJt Flor/Uo IEugmit G Vya r/Jtsln Po/ozov I G<f""' Grigoritlrt Chrsssophu L incaln Fr~gmcnts e e u dc Wolfgang Amadeus Mo:r.art AltiJon e o • 1 I e I e In n 1n f or m .1" 1 u 9 l l i I! l'i l! • 1 I! I t' O\ ~ServiCaixa ~ ~ l.lLm;l DISC OS REPO RTAT GE La Mà de Guido crea el seu propi segell discogràfic per MÒNICA MONTORIOL L' ¡;;¡ ......et e ~ ~' ¡;;¡· 133 empresa editorial de partitures La Mà de Guido s 'ba presenta t aquesta tardor com a segell discogràfic amb quatre CD. El projecte es va gestar l'estiu de ] 994 amb l'objectiu de difondre música clàssica poc coneguda i dc tots els temps. Durrera d'aquesta iniciativa privada hi ba l'emprem ta de dos músics abadeUen cs erigits en empresar is: el composito r Llon'nç Balsach i el pianista Adolf Pià. La l\là de Gwdo va néixer com a editora musical el 1988. Ara ba ampliat la seva ofe•· ta i s 'ha diversificat: sota un mateix nom. dos productes que es <'Omplementen. La ¡H·esentació oficial com a discogràf ica es polaritza entorn de cruatrc propostes musicals. La primera és una mostra de música modernis ta i noucentis ta catalana interpret ada per l"Orquest ra de Cambra Gonçal Comellas . Recull una comp osició d'Eduard Toldrà -Vi~tes al mar- i les obr e inèdites i mai interpret ades de Ricard Lamote de Grignon (Monocromies i Lent expressíu) i d'Edua r d Morera (Melangi a i Quartet op. Xl -versió orquestr ali Dansa). E l segon disc, de la mà rlel pianista Adolf Pià, presenta l'obra Kreisleriana de R. Schuman n. El amor y la muerte d'Enric Granados i Valses nobles et sentimentales de M. Ravel. En un tercer disc, Carles Trepat, amb una guitarra Torres del 1892 de cordes de tripa , interpret a obres de Tàrrega, Llobet i Pujol. Finalmen t, la pianista Sofia Puche enregist n en un qua •·t disc Nocturns i Barcaroles de G. Fauré. Per a la tria del repertor i, tal i com apunta Llorenç Balsach, s 'han aprofita t partiture s ja editades per La Mà de Cuido, per tal d'econom itzar recursos i ntitjans i difondre i donar a conèixer obres que no tenen gaire sortida. Així, 56 596 tot i r econèixe r que la seva opció (música clàssica) els situa en una elna posició d'inferio ritat davant l'elevada producci ó d e música rock o moderna , afi r men q ue intenten s uplir les mancanc es del merca t i oferir un producte diferen t i n ou. La seva línia de IJ·eball abasta les tasques de producci ó, enregistra ment, muntatge , ed ició de projectes i cartells publicita ris i la difusió en el mitjans de comw:ücació; és un ventall gairebé absolut, llevat de la distribuc ió, crue assumirà una distribwdor a nacional. Per a l'enregistrament h an optat per u tilitza1· espais amb bona sonoritat : l'església romànica dc Barber à i la sala Paper dc Música de Capellade s, propietat de Gemma Romanyà . Per a Balsach, aquesta opció va venir determinada per una qüestió de tipus econòmic : és molt car gravar en estudis i per això uàrem decidir utilitzar locals amb bona sonoritat . Així, i segons les caracterís tiques de l'obra i la sonoritat de l'espai. els enregistr aments s"han fet en un o altre lloc, tal i com explica Adolf Pià: l'església de Barberà té molt bona reverberació i és ideal per a la guitarra i per als grups instrumen tals, mentre que la de Capellades va molt bé per a les gravacio ns de piano. Quant a la presentac ió i al format dels discs, expliquen que els criteris han girat entorn d'una estètica concreta per combina•· l'element pictò- ric com a portada amb un contingut literari de qualitat. D'aquest a manera es vol jugar amb dues manifestacion s artístique s per il·lustrarne una tercera: la musical. La intenció és que Ics pintures siguin d'auto•·s catalans. Els textos dels llibrets estan signats pel composit or Benet Casablancas (en el disc de l' 01·qucstt·a de Cambra Gonçal ComeUas), per l'escriptor Jaume Cabré (en el d'Adolf P ià), per l'assagist a Petri Palou (en el de Sofia Pucbe) i per Carles Trepat en el seu propi disc. La prime ra empr esa: l'edit orial Guid o d'Arezzo , teòric de la música i monjo del monestir de Pomposa -proper a Fern11·a- , va inventar lo pauta de quatt·c finies i l'ensenya ment del solfeig servint- se dc la m à. D'aquest a voluntat pedagògi ca dc Guido d'Arezzo -la mà com a font de coneixem entLlorenç Balsach en va fer bander~ quan va cr ear l'editoria l , l'any 1988, tot afegint-h i una altra accepció: la voluntat de recuperar i dc difondre música inèdita d'auto•·s pr·incipal ment catalans. La iniciativa editorial venia precedida i sustentad a pel treball de Ba lsach durant els anys 1985 i 1986, quan va idear un programa informàti c per a edició automatitzadu d e partiture s: La Mà de Guido Music Setting System. Ara, i amb la r apidesa d'aquest nou mètode, es pot editar aproxima dament una partitu ra cada mes. De moment, La Mà de Gwdo en té catalogad es unes 24, entre música inèdita, música infreqüe nt i mètodes d'ensenya ment, tot plegat recollit en un catàleg de promoció . El gruix més important d'edicion s correspon al d e música inèdita. S'hi poden trobar. entre d'altres, obres dels compositors Ramon Carnicer (17891855), F r ancesc Mal"iner (?-1789), Josep Pla (1728-1762) o del mateix Llorenç Balsach. En l'apartat de música inf•·ct.Jüent destaca l'obra d e J. S. Bach Contrapuctus per Aumenta tionem et dimin tll ionem BWV 1080. 7 i Ja de Gactano Donizett i Sonata per a flauta i piano. Llorenç Balsach va estudiar· música i matemàtic rues, i d'aquesta fusió de coneixem ents va sortir la composició com a activitat principal. AD.i, a part de la seva dedicació ínclívidual a les p •·oduccion s pròpies. s'ba dedicat a recupera r i recopilar obr·es inèdites o composicions desconegudes . principal ment d 'autors catalans. De tota manera, reconeix que no és exclusivis ta i que està obert a altres propostes interessants i de qualitat. La selecció del •·epertori que vol editar està en funció del seu propi criteri, tot intentant suplir les mancance s del mercat: el piano és el més instrume ntat, per això ens decantem per obres pe1· a quartets o trios. EI procés de recuperac ió del matcl"ial requet·eíx un tTeball d'investigació i d e document ació bastant lent. Pel que fa a determina ts auto•·s, Balsach en lamenta la inaccessibilit at: tota la composició d'Eduard Toldrà està cedida a Unión Musical Espa1ïola i 110 hi ha manera de poder editar alguna obra. Però. en general, fa un balanç positiu del funcionam ent editorial, i té en carte•·a el pt·oj ecte d'edita r òpera. per 1 de I elo1 gèn tou Gic Tr~ Wo um jec No his· int ene ror cor qUt ~l dm -fil ca me in.t un sat efe tre VCJ cat de l fic me nh un aq hr de Wt im tn ve (a! qu co go de (d ce de te¡ se es· pr G, pr DISC OS REPO RTAT GE at -la -, ra lY ra ar uC· ·Ie 1a I· lo la es 18 Al ~s :a l- i- !S l- l- )_ ), x e a r 11 o .- ó 3 r Ren é Jac obs afr ont a 1'0 rfe o de Mo nte ver di per LLUIS MILLET Orfeo de Claudio Monte':"enli, a,pat·t de s~r l.a pruner a opera auten llcament represent ativa de la història d e la música , s'inclou enre les mostres d 'aquest gènere més emblemàt iques d e tots els temps, al costat de Don Giovanni, La flauta màgica, Tristany i /solda, Otello o Wozzeck , si m 'és permès de fer ona llista, potser lleumen t subjectiva, d'afeccion s p et·sonals . No es tracta , només, de raons històriques , sinó de Ja realitat intempora l d ' una obra qu e encara avui con ser va una esb orronadora capacitat de sedu cció, concentrad a en una idea central que no impedeix l'eclosió expressiva d'un esp ectt·e considerable d e passions human es -finalitat primordia l de la música banoca- ni una síntesi d'elements estilístics, n·ad icionals i innovador s, que, tot mantenin t una simbòlica r·eferèn cia al passat, es projecten cap al futur. En efecte, pràcticam ent fins al nostre segle, l'exemple de Monteverdi serà esmentat i analitzat cada vegada que hom intentarà de redefinir el teatt·e líric. P er això, cada edició discogràfica de L'Orfeo que aporti elements nons i personals des d ' un nivell de competèn cia con stitueix un esdeveniment, malgrat que aquesta obra ja compti amb nombrosos precedent s fonogràfic s, des de la versió pionera d'A11ouust Wentzinger, p er a Archiv, que inaugurà les efectuade s amb instruments d 'èp oca. Seguiren, entre d'altres, les versions de Corboz, p er a Erato (assessorad a per Edward H. Tarr. que compta amb un element coral compacte i massiu i amb un protagonista e.."<cepcion al, Eric Tappy) i de llarnonco urt, p er a Teldec (dos enregistra ments amb el_ Concentus Musicus de Viena i l' Opera de Zuric, respectiva ment, que tenen el segeU estimulan t de la seva personalit at i mostren dos estadis de Ja seva evolució interpretativa), sense comptar la de Gardiner, p er a Archlv, i altres produccions angleses més prag- E m àtic¡ues i acadènúqu es, com les de Nigel Rogers (Emi) o PickC't (L'Oiseau Lyre). La nova producció de L'Orfeo d e René Ja cob s (WDR, Harmoni Mundi, 901553 54) és un enngistrament d 'estudi fet el gener 1995 a la Ràdio de Colònia i aclota una disposició instrumen tal originària ment pensada p er· a un espai de dimension s considerables (el pati de la residència de Salzburg, on s'interpr·età durant el Festival dc l'estiu de 1993). lli ha, doncs, una voluntat de proj ecció sonor a, dosificada alllar·g dels diversos estils d c composici ó de l'obra, p er tal que no depassi el marc expressiu propi de l'època ni ofegui 1' ampla gamma d' affetti de la declamaci ó vocal. El temperam ent impulsiu de Ja cobs comunica nna vitalitat encomanadissa, a la c¡ual manca , encara, un grau p et· assolir la madur esa absoluta. Així, els ritornelli d e la primera cançó estròfica d'Orfeo tenen un ímpetu rítmic singular i els cor s de nimfes i pastors - formats per· solistc>s experimen tats- respiren amb un engatjame nt sorprenen t, donant preferènc ia a l' aspecte declamatori per sobre de la fu sió coral. D'altra ba nda , és visible la cura de Jacobs -ell ma teix és un cantant amb idees pròpies- pC'r obtenir un estil vocal homogeni , amb un vibrato controlat. i n o coh ibir la dimensió expressiva de la declamaci ó amb el pretc>xt del purisme. Tam bé és p aten t una desbordan t imaginació en la realitzaci ó d 'alguns p assatges d el continu, amb inst r wnentari n ocl ri t i fortes impljcucio ns contrap untístique s, segons les tend ències més t·ecents. Lawt·ence Dale en carna un Orfeo líric i han noniós que, si n o at·riba a deturar el temps en l a intervenci ó que segueix l' anu nci d e la mort d 'Eurídice , en ca nvi es transmuta amb accen ts dramàtics corprencd ot·s en el cèlebre " p ossente s p irto" del tercer acte, en el qual, a més , els efectes d 'eco dels v iolins i els cornetti són tocats a mb exquisit virtuosism e. Efrat Ben-Nun és u na Eurídice con vincent i Iu part, més punyent, de ]a Mcssagiet·a compta amb la coneguda mu sicalitat d e J ennifer Larm or e. El contraten or Andreas Sch oll acredita una s uperi or categoria en la seva e peciali tat en el breu r·ol de La Speranza. Més discretes són les veus baixes de P a ul Gérimon i lJ a t·ry P eter s, potser perquè els per·sonatg cs d e Car onte i P l utonc tenen urw caracterit zació més convencio nal en l'obra. Hom pol recomana t· aquest enret,ristra.rnent, que apot·ta asp ectes nous i pol competir en igualtat de condicions amb les realitzacions discogràfi ques més insignes de I.:Oifeo que l' ban preced it. 57 591 DISCOS l pianista hongar·ès And rirs Schiff - qur el mes passnl es va ¡wes~>n tu r· a 13tu·cdonu a mb la integrnl d<•ls concm·ts de püuw tic J3ccthovcn- s'està situant nJ uiV<'li dels pianistes nutènticunwnt «gr·ans», unu posició que no hem de basat· només en les seves exhnuslivcs capacitats tècniques i pianístiques, sinó que rau, dc manet·a particuJar. en Ja seva prodigiosa musicalitat i en les afinitats musicals que han marcat l'oricnturió dc la seva cru·rera. En efecte, Schiff br·iUa de mnner·a especial en el repertori clàssicot·omàntic de l'àr ea germànica i. a part de Ics actuacions amb les millors ot·questres del món, manifesta una exemplar predilecció pel r·ecital i la música de cam br·a. A les seves sèries antològiques de les sonates de Schuber·t -per a Decca-, segueix ara un recital Schumann - p er a Teldec, la nova fu·m a discogràfica de Schill-, que inclou els sobirans Estudis simfònics, un cim absolut de la música pianística romàntica, i les divuit peces de les Davidbiindlertéinze. mostres emblemàtiques de la intimitat subjectiva de Scbwnann, di vidida entre les dues personalitats d'Eusebius i Florestao per fer fr·ont a la {,rroUera sensibilita t dels filisteus. El qualificatiu de «simfòni c» aplicat a una obra pianística inclou una doble referència, d\ma banda a la dimensió orq uestr·al del piano, i, de J'altr·a , a la SllJ>ct·ior cohesió intct·na d 'una ohn extensa qu e, en aquest cas, no s'articula al voltant dels motlles de la sonata, sinó en l'àmbit dc la variació dc caràcter. La versió de Schiff dóna com- E 58 598 pliment a aquests dos aspectes dels Estudis simfònics dc Scbwnann, ja que el seu joc pianístic plasma magistralment una dimensió sonora de la més gran amplitud, donant un t·elleu considerable a tota la riquesa d'un llenguatge pianístic altament diferencial en plans, i denota una madura intel·ligència p er traduir la subtil or·ganicitat de l' obra. Tot aLxò sense cap mostra de grandiloqü ència demagògica, sinó amb una mad ur·a musicalitat intel"ior. No pas menys convincent i encisador· se'n s moslf·a Schiff en les petites for·mes de llinatge romàntic d 'aquesta antologia schwnanniana, que li p ermeten revelar nous aspectes de la complexa poètica del compositor. En resum, tenim davant un enregistrament important, absolutamen t recomanable als melòmans sensibles tant al fet musical com al món pianístic. e LltÚs Millet .......... ,, '"'•., .... c...,..._. Obt'N de Biudel. Brahma i ~. E Teldec4509-99051-2 s tracta de l'enregis- trament en directe d ' un recital d 'Andras Scbiff, ofet·t el 4 de desembre de 1994 a la gmn sala del Concertgebouw d'Amsterdam i que r·ectill, d ' a4,'l1Da manera, aquella positiva atmosfera d'lm esdeveniment viu i clificilment repr·oduïble en tma producció d 'estudi. El mateix programa , exemplarment concebut, dóna testimoni drls refinats interessos musicals del pia nista hongarès : una Suite de Handel introdueLx el punt de par·tida dc les Variacions i fuga sobre un tema de Handel. op. 24 de Brahms, que són seguides per· una obra , aparentment anàloga, d ' un compositor a lemany dc la següent gcncr·ació, Ics Variacions i fuga .~obre un tema de Bnch, op. 81 de Max Reger, una olwa que també insinua dc manct·a ideal una hipotètica anticipació del futur, ja que al·ludeLx indirectament a alguns nspectes de l'obra de Paul Hindemith , compositor· que no figura eu el programa ... Andt·as Schiff ens presenta un Handel d'excepcional nitidesa q ue. d e vegades, es tenyeLx d"una aur·èola Ueument romàntica, potser pel frt de ser interpretada sobr e tm piano moder·u, o perquè vol a nunciar (ps obres que seguiran. En canvi, en les VC!riacions dc Braluns, fèr·riament compartimentaeles, el pianista exhibeix u na concisió notable, que dóna un contrnpès adequat a la cal·ligr·afia pianística complexa dc l'obt·a. La inclusió de les Variacions de Reger met·eLx un comentari pat·ticuJar: obra monwnental d'una tlurada dc 35 minuts, que no és habitual en els concct·ts actual , Rudolf Serkin en va fer tma prça predilecta del seu r·cper-tori i. també. va encor·atjar Schiff a mcsurar·-se amb les sevt;s gegantines dificultats. Es també una obra doble, que unes vegades sembla resp ondre a una aparent retòrira improvisatòria dc t·ang romàntic i unes alll·es s'insereix en alguns aspectes del nostre segle, pnrticuJar·mcnt en ullò que fu referència a nn domini aclaparador del contrapunt, f{l.tc culm.ina en la titànica fuga que tanca una obr·a digna per· r·ecomanar-ne l'atenció als pianistes actuals. Andras Schiff en fa una interpretació magistral en tots els aspectes! e Agustí 1\'JonteUà '-• Conc.,.,_ ·-b· YIYALDI: • .,.el... ..... PIRGOUII: I r. Orquestra Nacional de Cambra d'Andorra. Gerard Claret. conceniJio. director. MinDteri d'Men Socials del Govern d'Andorra. U na bona tat·geta de pr·esentnció de l'Orquesta Nacional de Cambra d 'Andorra , un conjunt amb perspectives de consolidació definitiva que ocupa un espai neces· sari en la nostra vida musical i es b eneficia de la soUdesa tècnica i de l' experiència camhrística del \'ÏOlinista Gerard Claret. És cert que, en aquesta ocasió. rONCA no ba dubtat a mesurar-se amb una obra, Les quatre estacions de Vivaldi, que - a part del seu valor comer cial- es presta a inevitables comparacions en un camp interpr·etatiu d 'evolució vertigiJ10sa en els darrers anys. En atJUcsl aspecte, Cla1·et i els seus músics tendeixen a una versió tradicional, bàsicament assen tada en una base rítmica inalter·able i en una notable entrega i entusiasme comunicatiu, sense que la desbordant fantasia naturalista del comp ositor venecià depassi els límits d 'un estàndard controlat dels paràn1etrcs constructius. AJ seu torn. en la seva virtuosísti<'n faceta sofística, Gerard Claret s'acr edita com un violinista brillant i impecable. El CD és completat amb el bellíssim Concertino en sol de P ergolesi. Aquí, en un marc musical més abstracte, els components de l'ON CA són pròdigs a exhibir excel·lents detalls de compenetració col·lectiva, patent en l'equilibri sonor del conj unt, la unitat del fraseig en els passatges polifònics i un conjw1t d'acurats detalls e:~Cpressins que denoten una maduresa molt remarcable. e A.~l. Orq ues tra sim fòn ica de Bar celo na i nac iona l de Cat alun ya Sol iste s de l'O BC al Sal ó de Ce nt IX Tem por ada lc ~- !e 2 de OO\'emhre 1995 1 n Magdal.,na Mnrtln<!%, flauta Larry Passin, clarluN Ma¡¡cbkna Barrera, arpa ·s 7 David IUilesteros, t'#>/í Ana GatAn, t'iolí liric Kooncz, <'iola a ¡- Oa\lid B. Runnion, l1fo/oncel Ro~h Scleruu per a fl•uu. ' .oli, 'iola. violoncel t •'JXl op. 30 Rosslnl: Ctvalina dc 11 barbfero ell Swtglfa, per n cl:arincl I nrp:1 Basacopoh Trio per a flou"'· d>nnct i arp3 Ravel: 1'<'(':1 en fomu d ha''21lctll per a B•uu I arp• Ravel: 1ntt'Oducci6 I AIICJ~ro, per • arpa, ii- J- ,_ :s t- Oauu, clarinet, dos violins, violn i ,·iolonccl a 1. 2 16 de novembre 1995 Qu.lntet d e vent Autos J~p M . Brotorus,fom la -Jull1. oboi! Alloos Rcvené. clantwt D:lvid RoseU. trompa P.du.atd BIDJlCO, ft'ltnl Sena: úvalleresca ~ Remcmbr.anç:t 8 ll<:ctbon:nt Qu"r1e1 núm ~op. JlndrlcJt 1\nnh¡u, Mfttuc l Sc.rn1hlma. viu/u C b t'Orgbc MOtnlu. dnlmta1 CuU1eo> Uobcil, romm/'"t~ Mo>;nru Dlv,·nlmcnt K. 1.\ll ltumhcrga S(tnUhl pern vluluncel I t:nntntb:tix Dvor.lk: VJI• IS 22 d~ febrer 1996 flobcrl Gerbnrd» M agdalen• Mnttin<!%, }7fllllt• Dba liOgllsh, l>boê lMT)' Passin, c/arint'l SUvl.3 Corittlll.fa8"' Onvld B. Thomp$0n, uv mpt1 Angd Jcsiis G-.u-cla, 1/(()/( Quartet de conb de Barcdon• IIOS.•Inl: T<'Olf'C"b PucdnJr I trl!i.antcmi Ccrve116r llurlcs.t> l ~ rlc.t jopUn: lieliotrope Bouquc1 HI <I Jbnl19')(o 16 C h cof')tbC Mo1otu, tJ/olorttel Vlneent liU"f!l<:rs. vfolotte<•l Mnr.ut: SonoLt ..-n sl betn<>IJ K. Z9l bl!'xnl Cr.uch, noli Al<:m0dr.t Prt2:1lscn. t'I<IJI Cllrl)ohnn."'C n, r,oiola Ros•lnl: Out1ll> 8nrrlerc2 St>n.ltu X en Da•td D. Runnlou, 1tff'ilnm:t:l C.,rbarch Capnccio ""'" no ub .ob C.,rbarch Qu~rtet de <.'<M'do num I Gcrhatd: ChJrunne per a vlull sot Gcrhatd: Quintet de vcn1 JJ ~ndt:l: PaA\UC:~I l-(11:3 17 O:tvld B.Ucstcros, ,,¡oli llmJU Btug;lllo, plo11o C.Ph.E. Bach: Duo en \Ol major, per • flauu i VJOU Mysllvecel<t Trio op. 1 RoUSS<O~ Joucurs de Ríítc, per u RoutJ I pl;,no Martlnu: Pro•~dc.\, IJC:I a rlau1.J. v1olí I flWlO corda op.~ 4 1011 Gbeorghe e.tot:.\111. ,WJ,~oncel Bent'j3m: Qu;uw núm. I Puértob5: Quanet núm 2 (E..Ut"ll:l) j 11ac:J1, Panlla Vl<u:xt.e .mps: <;uuvenlr d'Amcriqut• 9 dc molg 1996 18 Alfons R~c:n~. clorilll'l ~re 5 ) 11 de gener 1996 M:lgdakna M:lrúna, flauta Gil Sba.ron, t"folí 12 Eric Kooncz, L'lo/o 6 1111 Generalitat de Catalunya IIUI Departamen t de Cultura 18 de g<'f>l'r 1996 Pere Sem, t:li>Ü U ois Scdó, t1olona·l M. Rosa Uorc:os, plano Bromos: Trio op. 39 Schu""": Trio op. 99 liS 19 '*"' Brudtn""' lnt~-noe:ao Dvorü: Quintet op. 97 Joan Miró, t1ola David B. RUilJÜOn. t'lo/onu/ Mo2llrt: Qu•rtet amb flJut.'l K. 285 Mo:zart. Quintet de corda K. 515 i><'< a RautJ 'OOia BWV 1013 Ana GaJ1n, twla )oaoMII'6, MJ«[Uc.l St-:rt"'.aJtlma_ L'iol/I Cbeotgbe Motar_u , t10kmul Pere 5e'rra, tJfoU ) Núria Calvo. 1 i<>lonal Enric RJg;:rnt ctmtmbtllx RO'<•Inl: Son.ttu nCont J en sol m:tlor Jlrnhms: QulniC't umb dottlncl op. ? per u -.uloncel ""' UWV 14 dc m.rç 1996 Qulnto:t dt' eonb de B:trcelona Jou!Toporc cr, t'ioli 13 liaydn: Quarte! op. 64/~ Wolf: S.,..,a.1.1 f¡;ili;¡o;¡ Mendelssoh n: Quaru1 op Saló de Cent de l'Ajunt ament de Barcelo na, Dijous, a les 8 del vespre Inform ació: 31710 96 <Un 16 d" maig 1996 Jco~cp Ftl'lter, cfnrl11et SIJvla Co rlcell~ fagol O."'-' Wlk!nskl. ptorw Glln.lm: Tno ·Pathctiquc:• llcc 1h.o vcru frln op. 38 (del Sep<o.:1 op . .tO) 20 21 de m•rç 1996 Rosado llc:m4ndez, l'lo/f AJ.UI Ga1in, t'lo/{ Susanne MognUS'IOn, t'lola NCtria Calvo, t'ir>lom:el .sc.rn., l'itJii AMlOIU Pc:i\a, t•ln/f jo:an bUró, l'lO/li lbch: Paruu num 2 per a 'toll oolliWV 100-1 Moo...'ioaJvatgc: Quartc..1 Indià abnl 1996 Gil S haron, tiet/f ldith Zvl, plauo llec:lhovc:no Son•ta mlm. ~op. 21 Kn:l•lcr. Ltctx.-.111.-d Mas.con«:t: Mt"<louci6 ck: 71HtLI Angel Jesús Garcia. l'ioll Da\lkl B. Ru.n.n.Jo~ t:mlom:4!1 E.ric l(oontr., lliolf a 2~ d l!l¡¡¡tn Salout d'Atnour op. IZ Den llaln\: ~panl'h lk• <"cU><! 11 M>fldalena Manlna, jlu11ta llxh: Suite núm. JnJfor Dvorü: Trc• pt'<:'eS mm.lntt<IUC'o op. 75 7 dc març 1996 14 de dc•crnbre 1995 Quaru-• de eonb G:audl Jotti'Topor ttr, t>oll Jl.ndrich ll<lnlon. ,;.,/( ~HI en ~ol menor ·Pn nu,·~· 29 dc febrer 1996 1 O S;alvador l>bttina, jlmlla Evgoenl Gratch, ufo/i Ale:xandra ~. t'iolí Cadjohaos m. dola David 8. Rurution, t'io/cmal HJndemitJ>: Quintet P<'' a chtrinc1 I quartet de cordo OJ>. 30 Wc:bcr: Quintet i><'< 3 cbrinel i quartet de j 11 d'ahril 19% 15 J<nefTopo rcu, t'io/1 ,;olf 9 .COncert E.~lraordlnarl Cettlt'norl Brotons: Port dc lo Sclv-J Mo...,..,., La S.nct E.•pln• IÍ (E,ln.'n;t) MontsalvntMC• tJ;u'i\fr:asl L'(;m,crhlnl M lqud Serr.lhl.lnll, nol.t Uui5 Sedlt, t t<J/mrul Mo7Mt: Quortct núm. 1•1 K 387 M :utinez.(;om in: El H<'fug. Solà: Un dia de m.orç .l Ccrvc:lló! llc>n.tUna pd • """ <Ol v,..u 1..7.mbrinov. t-Iol< Puc C:u1>ondL tfoll Toklrl: F.mpúries ·I IJrotons: SonJIJ I~ de febrer 1996 Quartet ~nlz Manéo: FJ C:tvall er cnamor.>t 3 Larry P:lssln, clarltt<'l All>c:n AUCil t.ltt', ptmm IJ.cnej:um Sun.lln nüm 1 Cuple t: A i'<"'I,•Rno lc, per J arp• 'l'lla Pl:t>:ZOia: Tan!!<> Cnfé Alwyn: 1'-lt.~dco Cbrcll: O PtiTcr.uu Gru't'e1;u O;ansa, dc l.t Sufle Em{XJf'Cicmesa 30 de novembre 1995 14 Angd]esOs Carda,,.¡,,¡, Tounüen Au Matin, pe,~ a arp;& snl.a ~: Put()r.l/ a llt dc m>rç 1996 11 dc febrer 1996 M.:~gdalenn Martin<!?.,Jlmtta Mngdalenn Bnrn:rn. ntpa RossloJ! At'KJiJn1c i ''Jn.tciou..~t AndriessaJ : lnll-rm<'Zl.O 30 dc maig 1996 lMT)' P:lssln, clitrlnl!f Sllvl• Corlc:clll, Jagl)l David B. '11>om¡>80n, trompa Angd ] aoús Carda, t'/t>ll David Ballen.,..,., tofúlr l!rk: Koont7, dola Ouvld O. RunnJon, vlolutlccl Ch ristoph RaJw, comrni.Nd.Y Schubert: Oc:tt<. O 803/op. 166 Ara pots comprar totes les entrades des de casa. Quan vulguis anar al Palau, truca al TEL-ENTRADES. · Un servei gratuït de Caixa de Catalunya que és a la teva disposició les 24 hores del dia. Així podràs comprar les teves entrades quan vulguis, des de casa, i amb qualsevol targeta. Còmodament i sense fer cues. l només hauràs de recollir-les a la taquilla el dia del concert. Aixr de fàcil i ràpid . Un servei de Caixa de Catalunya per als seus clients i per als qui encara no ho són. ~ 310 1212 · ~~@ CAIXA DE CATALUNYA ~