Revista Musical Catalana. Núm. 135 Gener 1996
Editorial: Una actitud nova / PANORAMA En el cinquantenari de la mort de Francesc Pujol. Pere Artís / La Locomotora Negra. Vint-i-cinc anys de bon fum jazzístic. Albert Suñé / Carles Coll o l'ofici d'empènyer música a l'Empordà. Teresa Martínez / Mikrokosmos: Música i escultura. Pere Artís / Tangents: Concurs de cant. Jordi Maluquer / Del seu affm.: Sr. compositor i intèrpret català anònim. Jaume Comellas / El Teatre Fortuny de Reus estrena fundació. RRMC / Foster: judici ajornat. Josep Casanovas / Pepe Romero... i orquestra. Lluís Trullén / Fidelitat a un compromís. Xavier Casanovas-Danés / Un segle de música del segle. David Picó S. / Festa de la Música Catalana 1995. Homentage a Eduard Toldrà. Josep Casanovas / La flauta màgica inaugura la temporada del Teatre de La Scala. Àlex Colàs / TEMA Evocació d'un compositor oblidat / Domènec Terradellas, un compositor europeu. Josep Dolcet / MUSICALIA Pepe Romero. La guitarra en l'expressió total. Carme Martínez / Catalunya Música reestructura la seva programació. Pere Burés / Cor de Cambra del PMC. Una antologia coral per a un aniversari. Lluís Millet / Josep Bros. Retorn barceloní després del triomf. Mònica Montoriol / On és la dansa tradicional en el II Congrés de Cultura Popular? Joaquim Vilà i Folch / SCHERZANDO Cesc / DISCOS
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
DIÀLEG AMB PEPEROMERO SOBRE LA GUIIARU JOSEP BROS, PROTAGONISTA DEMÀ DEL LICEU NOVA PROGUMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA BARCELONA Muntaner, 300, Xanfrà Lafo~a Tet. 20081 00 CENTRE COMERCIAL GLORIES Avda. Diagonal, 200, local 8228 Tel. 486 01 87 BARBERÀ DEL VALLÈS BARICENTRO- Tel. 718 97 51 MADRID Hermosilla. 75, Esq. Gral. Pardlñas Tel. 435 89 89 MADRID-2 LA VAGUAOA ·Tel. 730 48 82 SUMARI revista musical catalana EDITORIAL rNaC:eH '-1•1 LoLoc. .. . ....... , _ . .. c.o e--~ TEMA MUSICALIA h,. ••••,.. SCHERZANDO DISCOS •• • •• •• •• •• •• • •• •• G •• •• Una actitud novo En el cinquantenari de fa mort de Francesc Pujol per Pere Artís La Locomot.om Negra.. Vint-i-cinc anys de bon fum ja::::::ístic. per Albert Suñé Carles Coll o l'ofici d'empènyer nuísica a l'Empordii per Teresa Martínez: Milcrolwsmos: Música i escultura perP. A . Tangents: Concurs de cant per Jordi Maluquer Del seu affm.: Sr. compositor i intèrpret català anònim per Jaume Comellas El Teatre Fortuny de Reus estrenafiuulació perRRMC Foster: judici ajornat per Josep Casanovas Pepe Romero ... i orqu~stra per Uuís Trullén Fidelitat o. un compromís perX. C.-D. Un segle dc música del segle per David Picó S. Festa de la. Música Catalana 1995. Homenatge a Eduard Toldrà per Josep Casanovas La Oauta màgica inaugura la temporada del Teatre de La Scala Àlex Colàs Evocació a·rm compositor oblidat Domènec TerradeUas, un compositor europeu per Josep Dolcet Pepe Romero. La guitarra en l'expressió total per Carme Martínez: Catalunya Música reestructura fa seva programació per Pere Burés Cor de Cambra del PJHC. Una antologia coral per a ltlt cwiversa ri per LI. M . Josep Bros. Retorn barceloní després del triomf per Mònica Montariol On és fa danso tradicional en eliT Congrés de Cultura Popular? per Joaquim Vilà i Folch per Cesc 3 , t;t, ....... Els quatre primers discs d'un nou segell discogràfic d'alta qualitat i interès. I ~ L'ORGUE DE LA CATEDRAL DE BARCELONA l\IONTSERRA T TORREXT. orgue P. ANTONI SOLER 6 Concerts per a dos terla11 MONTSERRAT TORRENT, orgue MARIA LLUÏSACORTADA. clavicèmbal ~ ' ESCOLA DE MONTSERRAT A. Viola, B. Julià, A. Soler MARIA LLUÏSA CORTADA, clavicèmbal Amb (3 coll:lboració de la Fundllció Caixa dc Manresa Distribució: • I O MAGNUM MYSTERIUl\'1 Selecció de cams gregorin11s SCHOLA GREGORJANADE BARCELONA Director: RAMON MORA GAS • harmonia mnndi ibèrica s.a. Avda. Pla del Vent, 24 08970 SANT JOAN DESPÍ {Barcelona) Tel. {93) 373 10 58 Fax {93) 373 67 64 Un segell de qualitat promogut per ~~ ;~~~~~ Amb la col.laboració de !11m I ~ g;~~~~~~~:~~~;. ~ .. ~f/1~1 EDITORIAL óra una llarga digressió sociològica escatir quina és l 'actitud del públic musical, en general, davant del fet concret de celebració d'un concert. I una altra, no menys apassionant, definir globalment quina hauria de ser .. . Tot donant per fet que és progressivament en vies d'extinció (bé que és dur de pelar!) aquell espècimen que feia del concert una ocasió d'exhibició personal, del signe que fos, ho1n pot qüestionar-se quina és la disposició anímica amb què un afeccionat l'encara. Tot dependrà, és clar, de les motivacions últimes per les quals és mogut. I, òbviament, la cüsposició tot just esmentada no serà idèntica en qui ado}Jta un capteniment passiu que en qui se sent estimulat a enriquir-se espiritualment i procura d'obtenir informació prèvia sobre la programació, els intèrprets, etc., d'aquell .. esdeveniment concret. Gosaríem d'afirmar que, lentament (però eficaçment) augmenta el nombre d'aquells que valoren la pre-crítica als mitjans de comunicació (i que contrasten, després, les expectatives amb la r ealitat), el d'aquells per als quals els enregistraments són un ptmt de referència, etc. És a dir, no és forassenyat de pensar que som en un procés de mutació del capteniment personal. Però gosaríem d'afirmar, també, que aquest capteniment comença d'instaurar-se en els organitzadors de concerts. Perquè no solament hom procura de presentar una oferta coher ent (quin contrast, amb un pretèrit no massa llunyà! ), sinó que, gradualment, les propostes són complementades amb altres opcions vàlides. Ja no és rar que un cicle musical monogràfic tingui també el contrast d'tma sèrie de conferències, d'un seminari, d'unes sessions discogràfiques a l'entorn d'unes obres o d'uns intèrprets, etc. Certament, la resposta és encara minoritària. Però el plantejament denota ja una inquietud, que fuig del calc mimètic del concert convencional. Ens sembla una forma participativa excel·lent. Com ho són, també, les innovacions d'algunes de les darreres versions simfònico-corals presentades a la nostra ciutat. Tot això fins ara apuntat són, certament, tempteigs, provatures, intents de trobar nous camins . .. Però, en definitiva, són símptomes d'una evolució que no podem saludar sinó amb satisfacció . Una actitud nova 5 PANORAMA En el cinqua ntenar i de la mort de France sc Puiol No és infreqüent que personalitats de vàlua incontestable hagin quedat situades en la història (i en el record de la col·lectivitat a què serviren) en un difús segon terme. Escatir-ne les causes, d'aquest fet, ens portaria molt lluny, els factors en joc essent diversos i plurals {des de trets caracterològics fins a imposicions de signe estètic canviant). Això s'ha esdevingut en tots els camps; també en el musical. Aquest és el cas, per exemple, de la figura del mestre Francesc Pujol, de qui el proppassat mes de desembre s'a complí el cinq uantenari de la mort. per PERE ARTIS 6 Francesc Pujol i Pons (18781945). Compositor i musicòleg. Conferenciant i crític. Dir:ector d ' orquest1·a. Directot· de l' O..Ceó Ca talà de 1941 a 1945. Aquesta p odria set· la brevís ima fitxa que ens aportada qualsevol diccionari musical sobre aquesta personalitat. Però Francesc Pujol fou molt més que allò que indica el ras enunciat precedent, per4uè, des de la seva obstinada dedicació a multiplicitat d e fa cetes, protagon itzà un dilatat pe.-íodc de la nostra història musical i cultur al. Francesc Pujol va néixer a Barcelona ellS de maig de 1878 . AJs vuit anys s'inicià en el solfeig i el piano sota el ¡,r uialge d ' un cosí seu ; tres anys d esprés (1889) in gressava a l Conservatori del Liceu, on - fins als divuitcursà estudis de solfeig super-ior, piano i principis d ' harmonia. Des d els tretze anys , aquesta formació musical era paul ·lela al treball de meritori al qual els pares l'havien encaminat i fou complementada amh l'aprenen tatge de la tenidor-ia de llibres i del francès. Als dinou anys, " arrossegat per· un fort sentiment de pat:riotisme". segons pròpia confessió, ingressà a l'Orfeó Català en qualitat de cantaire. Lluís Millet s 'adonà aviat dt> la vàlua d. aqueU j ove arbor·at i el prengué per deixeble. L'home h avia trobat el seu encaix definitiu, el camp on dona r lliure curs a un poderós afany de superació p ersonal i col·lectiva. El 1901 exerceix ja el càrrec d e bibliotecari-arxiver i intervé efi ca~men l en l'organització del viatge de rOrfeó al sud d e França. El 1902. amh el mestr e Joan Salvat, assisteix: en representació de l'entitat al Con grés de Música Religiosa de Bruges . Llim·at ja plenament a la casa , n'esdevé, successivament, m estre auxiliar· (1903), administrador del Palau de la Música Catalana (1908). suhdirector (1917) i director d e l 'Orfeó (1941). .. Però aquesta abassegador a dedicació a allò que és l'essència d<' la institució, el Cor, no privà t-1 mestre Pujol d'apor·tar el seu concurs i la seva experiència en d ' altres camps paral·lels . Així:, formà part d ' innomhrables jurats (Festes d e la Música Ca talana, certàmens sardanistics, etc.) i de tribunals per a la provisió de càtedres dels consl'rvator·is bucelonios; el 1907 fou nomenat subdirector de Ja Bibli oteca Musical fundada per Prat d e la Riba; el1913 presen tà un completissim projecte per· a la cr·eació d ' una Escola Superior dc Música Sagrada al Bisbal d e Ba r·celona; fundà i dirigí l'Orquestra de l'Associació d ' Amics de la Música (1916-1923), amb la q ual donà primeres audicions de nombroses pàgines simfònjques (com a exemple, i simbolilzantles totes, cal esmentar la de la Simfonia dels Alps de Strauss) -activitat, aquesta de d irector d 'orquestra, que prendria altres materiali tzacions al capdavant de l' Orquestra Pau Casals, de I"Orquesta Ibérica de Concier·tos .. PANORAMA i de l ' Orquest ra Municipal: intervingu é també- decisivament- i la dirigí , pos tet·iormenl- en l ' Oht·a del Cançoner Popular de Catalun ya (1921), f'n les publicacions de la qual d onà a l ' estampa tt·eballs essencials sobre diversos aspectes de la música popular i en r c p•·esentació d e la qual- i en la de l' Orfeó- assistí a Viena el 1927 al Congrés Internacional d ' Uis tòl"iu ck la Música; el l928 assumí la presidèn cia de la Secció Barcelona de l' "Associació 1ntet·nacional pet· a la Música Contemporània", que el 1936 C<'lcll!"al"ia a Barcelona el XIV F estival , coineidint amb el ID Congr és Internacional de Musicologia; assessor dc la Cobla Barcelona (1929) i vice-president de la Lliga Sarda nista (1933); membre dc l'Instilul E spanyol de Musicologia (1944) i inspirad or d<' rObra del Ballet Popula r·, etc . En cr ear-sc la Get·manor dels Orfeons de Catalunya anan de l ' homenatge dc les entitats cor·als (•atalancs (1917) a l' Or feó Català en el seu 25è aniversari , Francesc Pujol , J es del Consell Per·manent, en fou tm dels principals incòlegs; i es convertí en l'home insubstituïble , que organitzà amb mà mes tt·a els aplecs i l es grans con centracions qu e culminat·en en el magne Fes tival d ' Orfeons rlt' 1930 a l' estadi de Montjtiic. Amb ri b ene ntès que la seva dedicació a toles i a cadascuna d 'aquestes tasq ues era cxer·cida amb r adical exig~n cia , amb plena consciència dc servei i amb total lliurament. Com a adrninis tu dor del Pal au , vetllà estrènuament -dut·an l el p e1·íodc b~ l·lic- p et· salvaguardat·-nc la inlegt·itat matel"i al, i -en els anys esqueqJs de la pos tbrucna immediata- la dignitat d e la tr·aj cctòria enfront d ' uns vencedors que, d'aquell símbol mus ical i cívic , pretenien fer bandera de Uurs designis p er versos. A l a mort d c L luís Millet ( l 941), Pujol el s ucceí rn la direcció de l' O..fcó Català . Prc- monitòriament, un any abans, el fundador de l'Orfeó , en ca1·ta adreçada al presiden t J oaquim R enart, escrivia imperativament: " Convé r efermar· en Pujol a l ' Orfeó!.': clam d ' un visionar·i que maldava per ]a continuïtat de la seva obra. En la seva nova condició , tocà d c viure a Ft·ancesc Pujol un dels moments més difícils de l'entitat, privacla dc tota actuació i de qualsevol manifestació d e vida pública , sotmesa a tot tip us de ¡wessions materials i morals. Amb voluntat fèrria , Pujol sabé mantcnit· l'esp erança contra tota descsp et·ança, en la constància i en l' esforç d ' un treball que no podia transcendit· més enUà d e Ja intimitat. I encara , p er major sacrilïci - autoritzada ja la represa d ' actuacions de l'Orfeó-, F r·anccsc Pujol no pogué veure els fruits de la seva fermesa a uJtrança p erquè morí sobtadam ent la vigília de N adal de 1945 . Allò que primer es fa evident en acostar-se a ]a p ersonalita t ne Pujol, és l ' afany dc coneixements i la passió inteJ.lectual que presidí la seva vid a. Un repàs a la seva biblioteca most ra l ' amplitud de ]es seves lectures, que ultrapassaven l'àmbit estrictament musical per cs len dre's a les matèries més diverses. Exemple d'autodidacte, Pujol volia fugir de ·' l' horrot· profund que em causa l'estat d ' analfabetis me amb què la gent , potser· amb raó, suposa s ubmergits els músics". Altrament, el mestt·e Pujol és un clar exponent del cas - del tol infreqüent- d"un arti la qu e toca d e peus a terra. A aquesta actitud, hi d egué contr ibuït· bàsicament la humilitat dels seus orígen s, que l'obHgà de bona bon a conèixer l ' exigència ucl treball; explícitamen t ho confessava quan , al·1udin l a leA seves ocupacions com a tenidor dc Uibres -'f eina que exercí fin s al 1910- d eia: " .. .l 'estudi de la tenidoria no era pas del meu gus t però confesso que m ' h a estat summament pt·ofitós per- ~-~ què m' ha donat un sentit de I ~ r ealitat i u ns coneixements d'organització i disciplina que a molts artis te els fa gran falta, .. Aques ts ·'coneixements d ' organització"" es feren patents en les tasques inherents al seu treball com a adminis trador del Palau. en totes les s ortides d e l'Orfeó (esp ecialment en els viatges a Madrid, París, Londt·es, Roma i Sevilla) , i en els actes mullitudinat·is dc la Germanor. Aq uest innat sentit de l'organització li feia copsar glob aLnent fins als més peti ts detalls; fins al punt que tma compm·ació dels esborranys (r·edactats sempre a mà , amb IJett·a clan i llegible) amb l'edició impresa de la majoria dels seus textos -en especial d ' aquells que dictaven normes d ' ot·dre pràctic per al bon desenrotllament d ' aqueUes concenDi tracions massives-, mostra unes S" mínimes i insignificants diferèn = ..9 cies . = e:!' I aquell "sentit d e la t·ealitat" ¡;;¡· feia prevaler el seny p er sobt·e 135 de qualsevol utopia artística fantas iosa . Sentit de la realitat i coneixements d ' ot·ganització, doncs, que complementaven de faisó idònia el tt·cmp i el tarannà idea lista de Millet. Com a compositor (més de dues-centes obres), el mestre Pujol esmerçà uns dots n aturals - apr·ofundits per l'es tudi i pet· la pràctica constant- en el com·eu de diversos gèneres: coral (Cançó ... nocturna , Cantada de Nadal, L'ombra del Rei. etc ... : obres de signe religiós: harmonitzacions del cançoner ; una col·lecció de Mt't~ica del Roser, etc.), cançon~ originals i populars per a cant i piarw (d ' una originalitat notable en l'acompanyament instrumental), mú~ ica de cambra (obres per a violí i piano, per a violoncel i piano, a més de composicions per a pian o sol - Minuet , Rondó, Tema i ccttorze variacions, etc. ), orquestral (Festa, Tres glosses de can~ons populars, etc.) i obres per a cobla _i per a cor i cobla (gf-net·e del qual fou mestre indisct1tit, amb obres tan definitives -a 7 PANORAMA 135 8 rufs d 'una quarantena de sat·danes- com Iu suitt• Pirenenques per u lrt'l! coblt·~ o Ca nt de maig. cant cl'alRgria pet· a cor· i cobla). L'e• lèticu m u~:~ ica l de Francesc Pujol {•s deu lor·u d'unes premisses l'Oil l' t'C' I t'~: un dcWlet·at sabor popular· i t•l predomini absolu t de Iu línia nwlòdica ("'les idees mosieuls són i seran scmpt·c contingudl?s en la nwlodja... el ritme, l' luu·mouia , t•l c·ontt·apunl , la instr·unwulació no són n •s més que ser vents dc In idf'u melòdjca", segons afinuaeió pròpia). Esperit di alt'·cti c, Francesc Pujol -sc•nse lc•nit· vel·leïtats literà rie¡¡- sc scr·via eficaçm ent de la ploma. EilpP('Íalnwnt en la trudueeió i <'li l'adaptació de cançom. (més cic mig centenar). s ' hi mo¡,tr·à planer d 'acord amb c•l ll(·n~u a tgc dd moment, amb gir·s i <'"\p t·es~ ion!> ben \'i ves: fóra injust d<' no dtar les adaptacion s del tt'"\1 d e Les Estacions de H ayd n, de la Passió segons sant iUateu dc• Ba<'h , o la dels madrigalil:1 tcs del eglc \\ 1. A Ics pàgines dc la ·'Revista Musica l Ca ta lana" el mestre Pujol tractà l<'s matèries més diversl?s (del simple com entari a Ja crítica bibliogr àfica, del treball cmdit- l 'cxcmple més r evel ador del qual és l'exhaus tiu estudi "El vol d'una cançó"- als lemes dt> més palpitant actualitat , dC' Iu nota biogr·àfica a l 'anàlisi lècn if'a) amb enginy i amb un d<·liher·at pi'OpÒsit de claredat; textos qu<'. com afir·mà Osvald Car·dona, •·són ben pen sats. ordena ts i clar· • aten t a la seva finalitat: t•xposar i convèncer"'. Afan) d<> com èncer que el men à <>n m~s d ' una oca ió a la polèmica i a la pública exposició d 'opinions <'ncontrades. Cap d e tan JlOtabl<·, polbl.'r, com la controvèrsia que sostin gué amb J. Fan·an i Mayoral ar·t·an dc l a co11fc, rència que aquest donà al Ccr·clc Eqücstr·e solwe " La música i la intcl·ligència" (1929) . Tot i que pl'f:viaruent Pujol manifestà al seu oponent <'1 desig de centr·ar l'afer en termes purament impt"r·sonals ("... o tinc el desig dc donar la sen sació d'una b ar·alla; v ull, només, defensar·me i defensar la nostra música d ·una agressió <¡U<' con sidcr·o injusta í d'unes idees q ue cr·cc pernicioses .. ."'). el Lema ü er·a ma a car· per·què- no es r·eflectís en la seva r espos ta ·'La música, la intel·ligència i el popul arisme en música'' l'apassionament ar·ra va tat per allò que 11 era fonda ment estimat; dc què en ¡·csttltà una r èplica d\ma ironia punyent, embolcallada en un llenguatge i ncisiu i dreturer , ci'i us tir c•n molts moments. Això em pot·ta Lot naturalment a esmentar un tret no gens di vulgat d el mestre P uj ol: la JH·opcnsió a W1 autoritarisme no del lot ofegat sota la capa d'un tr·actc cordial. E l protagonisme deri' al del paper· preponder·an t que exercí en el ambient · musicals, el sentit perfeccionista extrema t, el gust per r acció de qui sc ,:;abia capaç d 'acomplir una obra ben feta , la ferme a dc les seves conviccions (cal veu re, només. les saborosíssin1es anotacion marginals als llihres del mesll'l' Pujol per com prendre l a disposició amb què n ·afrontava la l<>ctura) , tot contribuí a aft'nnat·-li el ('On venciment, no per iJúot·mulat menys evident. df' Ja bondat dels seus criteris. Òptica deformada, que en l'última etapa de la se' a vida tindt·ia nna clat·a demo tració amb la reacció davant Jln-.ospitat fenomen de r afebliment de la \'Ítalilat dels orfeons en temp de la Generalitat. Així. en la ponència presentada a la m Asscmlllea de la Germanor a ~1amesa (193 1). Pujol es plany de lc cirrumstàncies ambientals que menaven a una situació inespc>rada. I l'examen que en fa. respon mP a una acusació externa ('' ... avui d ia l'home s'ha lliurat a l'esclavitud de la matèria amb un delit i amb una anencacla com mai ... ; la humanitat, talment un hereu escampa en ple dt>liri dc lit[Uidació del patrimoni, gir a l' t>SlfUCna a l'esperit i s'enfanga fins al coU en l a matèria'') que no pal:! a la rcccr·ca de les cause reals i dels camins que reclamava l'hora nova. D ' altra banda, aquest latent autoritarisme havia tingut ja un e clares connotacions en la germanofilia professada en la Primera Guena Mundial , i Ics tindria en la simpatia no dissimulada per Mussoliru ("Itàlia no es mer eix l'home genial q ue la Providèn cia li va donar"). Li ca ldl'ia exp erimentar en carn pròpia els estralls d 'aques tes actituds totalitàries per adonarse d ' una fonda contradicció vital p ersonal, CJcle el portada a una frustració íntima i p1·oftlnda; cas idèntic aJ que, al seu dia , havia exp erimentat Lluís Millet. Un dels últims textos del mestr·e Pujol és, en aquest sentit, prou revelador. An no són ja els r odolins amables. escrits d 'una tirada. que des del sojorn estival de Tr·emp enviava al secretari de l'entitat. Pasqual Boada. Ara és el clam punyent de qui veu la radical injustícia , el crit angoixat que es trasllueix en uns esborran ys esmenats i r ectificats una i altra vegada.la dm:a con statació d'Lma desfeta col-lectiva: ... La deu del nostre daltabaix no se 'ns oculta que rau en noMra t•anital i niciesa, en aquell urc superbiós que el seny ofusca, i c11/a i11fantil temeritat de qui 110 pensa. És el prec del patriota adolodt: Pd vrulrc poble' català, Verge Morena. uulgueu vetllar com sempre heu fet ran amorosa. Obriu eLs ulLs aLs obcecats d'eni/à de l'Ebre que amics no ens ro/en. sinó esclaus, i ens fan la cida ituuportable a lots peglals, ell.s i nosaltres, i a la nació ran preparant/a sort me,! trista ... I la invocació a aprendrt' la dolorosa lliçó: Doneu-nos seny per ai:ceror la turo nostra del miserable i rergonyós estat on l'han ¡x¡rtada ranu dewrwu. Feu ll.'trobar al rostre poble l'equilibrada rejkxió que tant li manca! Feu IJill! elmord dds disborots que hem fet a mania gra ral ens quedi amb tocs de foc a la memòria del.s que ara .som. I als que t:indran doni guiatge l'e.qH'riència que hem riscur, ran dolorosa! La lúcida revelac;<> (marufestada ami) pat·aules'l{ue, parcialment, mutatis m.utandi.s , hom )JOdt·ia aplicar a alguns esdeveniments dels nostres dies!) a rribava tard. Poc temps des prés, F r·ancese Pujo) moria. Exemplar i contradictori, apassiona t en la dedicació vocacional, obstinat en ]a defensa d' uns fntims convenciments, Pujol és un dels homes més t·epresentatius d'una època que ja és història. • PANORAMA LA LOCOMOTORA NEGRA Vint-i-cinc anys de bon fum iazzístic • ... g - a= 3 .. ¡;a· ~ 135 El diumenge 31 de gener de 1971, a l' antiga Cova é:Jel Drac del carrer de Tuset, i en sessió matinal, es va presentar un quintet de jazz amb el nom de La Locomotora Negra. Vint-i-cinc anys més tard aquest quintet ha augmentat de manera considerable i ara el grup està compost per tretze músics. Però, això sí, tots ells continuen fidels a la idea que els hi va fer treure el per ALBERT SUÑÉ L a Locomotont Negra ba Lt·et força fum. 1 del sa . At¡ uclJ modest combo d e cine amics c¡ue va debut~:u· a La Cova dd Dt·ac s'ha col-local en un escalafó for~a elevat pel que fa al conreu del jazz clàssic a casa nostra. Tots els components del g•·up , excepte dos -Oriol Bo•·das i Oriol Romaní , que ja no fomten part d e la banda, però d e Ja qual nas: el jazz de les bandes negres dels anys trenta i quaranta. La Locomotora Negra, doncs, celebrarà les seves noces d'argent aquest mes: una efemèride que el grup ha aprofitat per llançar al mercat el seu sisè disc, anomenat precisament La Locomotora Negra. 25 anys i que, per raons lògiques de mercat, aparegué el desembre passat. foren peces bàsiques- són amateurs. Després de lf's st•vcs actuacions, lògicament, cobt·cn. Però tots treballen en altres fl'i nes. I la seva respt'cliva feina professional és la que mana. Si, a més , poden fet· jazz, molt millor. Aquest esperit amalcm· - umateur en el bon sentit de l'ex¡JI't'Ssió, és clru·, perquè els membres de La Locomotora Negra no són precisament tms n eòfits <'11 la qüestió musical- és el que ha pt·ovocat. segons paraules deJ líder del grup. Ric81·d Gili, que des de bon començament no ens tracéssim uns objectius definits. L'afecció al ja::.z era el que ens movia. Això i el fet que ens coneixíem d 'anys. De mica en mica el grup augmentà. Hi van anar entrant germans i amics. Vam començar a actuar amunt i avall cle Catahtn)'a i la gent ens anà coneixent i valorant. I ai.:rò, per CL nosaltres, ja era molt. En Gili té ben clara una cosa: 9 Al cambiar el rostro de las comunicaciones, la energia y el transporte en cacla país, la gente puede cambiar la vis1ón del mundo. Al oumentor el conocimienlo sobre lo geografia terrestre, lo rozo humana se convenció de que el mundo no era plano. Según siguen progresondo los avances en los telecomunicociones, lo energia y el transporte, nueslro visión del mundo sigue co mbiondo. Nueslro presencio es mundial: con Alcotel, GEC A lsthom, Cegelec, Soft y Sogelerg-Sogreoh, estomes presentes en més de 11 O poises. En osocioción con nuestros clientes y con uno profunda experiencio y conocim ienlo de los mercodos locoles, desorrollomos soluciones o dopI o do s o los necesidodes de coda país en comunicociones, energia y transporte. Nuestros equipes, redes y servicios integren los lecnologíos més ovonzodos. Alto velocidod en transporte sobre roiles, sistemes de bonda oncho paro redes públicos y privades, comunicociones méviles digitoles, boteríos paro coches eléctricos, outomotizoción industrial. .. Entendiendo y sotisfociendo los necesidodes de los clientes en coda país, oyudomos o trozor el mapo del lerriforio més importonte del futura. Hacia el progreso a través d e las comunicaciones, la energia y el transporte ALCATE L ALSTHO M .. PANORAMA Realment, siféssim un salt en el temps i ens traslladéssim a l 'any 1971, estic segur que els que uam com ença.r ara fa vint-i-cinc a.nys, no ens hattríem pogut imaginar mai que arribéssim a celebrar les nostres noces d'argent. A més, m entre La Locomotora va fent via, sempre penses que les obligacions professionals, famili~rs o del caire que sigui, un dia poden arribar a provocar que s 'entri en nna ·vin morta. De tota manera, el f et que això pugui passar no ens neguiteja gaire. Perquè, entre altres coses, hi ha sava jove al grup i els nous sempre podrien recollir el relleu. En Ricard Gili està for·ça cofoi de la feina feta per La LocomotoTa Negra en aq uests vint-i-cinc an ys. Hom e, és lògic -ens diu-. Rent creat un públic i Ir em obert el jazz a pú.blics diferen ts p el que fa a edat s i condicions socials. R em actuat en envelats, en places públiques, en caves... Aquest camí, l'hem obert twsaltres. I, a més, sempt·e fidels als sons de les bandes negres dc jazz, tipu s Duke Ellington, Count Ba sie , Fletcher H endet·son, Louis Lun ceford , .Jimmie Annstroug... Les bandes que van enlluernar, amb el seu magnífic swing, Ull a èp oca molt La Però delet·minada. egra ta mbé ha Locomotora interpretat temes propis. sempre sota el sedàs d 'aqucll!'ï grans líders i, fins i tot, ha entr·at alguna vegada eu e] món dels grups dc l'estil New Orleans. I és que a les sessions de jazz auditiu de>l Drac vrèvies a la constilució de la banda. Ricar·d Gili sènior· s'afanyava a proclamar les bondats el · aquells músics de p resti::,.; universal. Tot allò va ser tan ben captat pels seus deixebles que , fin s i tot el nom La Locomotora Negra esdevé un tribut a un tipus de música inextingible. I, a més, es dóna entenent que per arribar a bon port, per atTihar· plenament al púLlic, cal una màquina ben podel'Osa. N aturalment, si els maquinistes fan el seu fet , segur que la cosa tindrà èxit. Talment com ha tingut èxit la manera de treb allar entre vestidors d els compom·nls de la banda. Aquesta tasca és molt important - rcma r·ca Ricard Gili-. Perquè tot s 'ha decidit en assemblea. I ens Ir em entès m~lt bé. De fet, hi ha una assemblea anual en què es parla de funcionament, disciplina, música, etc. És n dir, si jo proposo Uit repertori i algú, dit, "no", doncs aquest repertori no es fa. Així de senzill. Però, malgrat que ha n sorgit les inevitables i diferents maneres de pensar, en general hi ha hagut molta mà esquerra. Pel que fa a les decisions de tiptLS pràctic i moral, són coses que es ·van decidin L durant tot l 'exercici. La Locomotora Negra ha actuat en di ver·sos locals de Bru:celona dedica ts al jazz i a les principals ciuta ts catalanes inter essades en aquest tipus d e mus tea: Tel'l'assa , Sabadell, Granoller·s, Girona, Figueres, Lleida, Vilafnmca df'l P ened ès, Ripoll, Matur·ó , etc. 1 tanilié en un gr·an nombr·e de viles. A més, el grup ha participat als fes tivals internacion a ls ci c Bat·celona, SabadeJJ , c·l Vendrell, Sitges, Sant Sebastià -on l'any 1977 assolí el primer pt·emi del concurs de conjunts amateurs en la modalitat de j azz tradicional-, Vitòria , An vers (Bèlgica), i Montauhan i Sa int Gilles Ct·oix de Vie, ambdós frun cesos. P erò La Locomotora Negra també ba ff' t teatre. E ns referim a la inten renció, amb èxit. en tt·es munta tges de caire músicoLf'atr·n l: Home amb blues, realitza I amb el Grup d 'Estudis Teatr·als d ' Horta, r ep t·esenta t u Barcelona (1977 -1978) i per tol Ca ta lun ya (1979); El Duc a Barcelona, ofert al Tea li'<' Romea ell984; i Swing, estt'f'na l el 1993 juntament amb l' Escola de Dansa de Gü·ona. El gr up barceloní ba realitzat, així maleix, sessions didàctiques a les esco les muJ:licipa ls d c Bat·celona i en diver sos cen tres pt·ivats. Al llat·g del seu historial , la banda ba acompanyat músics de la ca legoria internacional de Bill Colcman, Beuny Water·s i Ge ne " Migbty Flea" Connot·s, amb qui va enregistrar w1 elapr. J ja que padem de discos, diguem qu e el crue acaba d{' sor·tir· al mercat con té unes gr avacions que es van f er durarrl el 1995, concr·etament disset, que s'inicien amb la presentació d el pri mer concert de la big-banc/ i el Lema ·'Struttin with somc Bat·be('lrc", just en el momen l en què el grup només tenia cinc elements - Ricard Gili , trompela ; Ton1à s Gonzà lez, saxo tenor ; Tòfol Trepat , piano; Jord i Casa novas, contrabaix , i Ca des Gili , bateria- i que s'acaben aml> "Stan's Dance", amb la banda sencera. És tm r ecol'l'egllt de vint-i-cinc anys que fa dit· a Ricar·d Gili que probablem ent des de la creació del Quintette du fl ot Clrtb de France ell 934, ca.p a.ltre grup enropeu no hajèt una aportació al jazz tan con stant i salndable. La Locomotora Negra Discografia Trompetes: Ricard Gili i Ferran Cailà Trombons: Marc Trepat, Víctor Gonzà lez i Xavier Trepat Saxos: Tornàs Gonzà lez (st i sa), LluíS:I"l-epa l. (el i sa), Toni Gili (sl), Angf'l Molas (sb i sa) Piano: Tòfol Tr·ep at Guitarra: Albert Romaní Contrabaix: .Jordi Casanovas Bateria: Cad es Gili La Locomotora Negra Núm. 1 (1982) f-ley, Mr. Landlord! (1983). Amb el tt·ornhouista i cantuut nor·d-amcricà Gene " Mjghty Flea" Connors Ellington Trai.n (1985) . Amb mírsicla rle Duke Ellington .lazzin ' ancl Dancin (1988) Round Christmas (1992). Na dales i espiritLLals (CD) La Locomotora Negra . 25 anys (1995) (CD) ¡;;¡ ¡¡;:;- -~ E3 e;' 6f 135 11 PANORAMA Carles Coll o l'ofici d'empèn yer la música a l'Empordà Carles Coll és el fundador i director titular de l'Orquestra de Cambra de l'Empordà, formació amb seu a Figueres que compta amb més de sis anys d'existència. Des de la seva creació el 1989 fins avui, Carles Coll no solament ha passejat la formació per tot l' Empordà i la resta de Catalunya, sinó per per TERESA MAJUINU e 12 arles Coll és l'Orquestra de Cambm de l'Empordà (OCE), i viceversa. Volem cür (fUC gairebé és impossililc separar els dos noms i ]es dues essèncil·s. La seva inquietud vers la música i el seu tat·annà de músic hm1 fet del mestre Coll un h ome capficat a dur la música clàssica allà on fes falta. Després d'exet·cu· la presidència de J oventuts Musicals de Figueres dtu·ant ciJ1c anys, de set· el f undador i vn~s id c n t d el Festivallntemacional de Música de ]'Empordà (actual Scbuhertíada), i de et·ear i interpretat· la campanya '"El piano a l'ahasf' (amb un pinno de cua que es diu Pepitu vaig fe r a 130 pobles concerts per a nens i adult.~, una sessió per a cada col-Lectiu, a llocs inversentblants, recot·da Ca rles Coll), fundà l'OCE ara fa més de sis anys, tot r ecoUinL l'espet·it rodamón que ja exercità amh aq uell piano tan pct·sonal. El currículnm de I'OCE -amb un planter fix de 14 músics. la majoria catalans i amb una mitjana d'edat de 27 anys- ens diu que la formació ha aC"luat a nombrosos festivals d'a r reu de Catalunya, Espanya i E t~~·o pa, i als escenaris més importa n ts del pa.ís; que b a realitzat gr avacions pet· a emissor es de r·àdio i televisió: i que ba enr egistrat tr·cs discos compactes -el p l"imer amb obres de Xavier Tu r ull, Eduard • altres comunitats autònomes espanyoles i diversos països d' Europa. Han estat més de 700 concerts, molts en indrets on no havia estat mai una formació de música clàssica. La darrera novetat que implica Carles Coll és la recent creació de l'Orquestra Simfònica Empordà Llenguadoc Rosselló. Toldrà i J oaquim ScJTa; el segon amb la integral dc música per a orquestt·a de corda de Xavier Montsalva lgc; i el tercet', de recent ap nr irió, amb transcú pci.ons d' ohr('S de J osep Serra i Albert Cotó (del qu al j a vam informar a CM/RMC, núm 126, abril de 1995. pàg. 18). El cur-r-ículum també indica que l'OCE ha col-laborat amb solistes de r·enom, tant nacionals com internacionals; que és membre d'honor del Consell Internacion al del Moviment Europeu; i que t·ebé el Premi Nacional de Música l'any 1992. Per acabar aquest petit apunt, direm que l'OCE és una fo rmació estable i profes ional r·egida per un patronat format per la Genet·alitat de Catalunya. la Diputació de Girona i els consells comarcals del Baix i l'Alt Empordà, i que compta amb el suport de més de seixanta ajun taments de les dues comarques empordan eses i amb el patrocini dc J'empresa Hidroelèctrica de l'Empordà. Segons el 'eu director, Ja creació del'OCE respon, bàsicament, a tres conceptes. El primer és dotar el país d ' una orquestra que p ugui por tar de manera assequible la música a qualsevol població: Una orqttestra simfònica és dificil de col·locar, ens diu Carles Coll. En canvi, una orquestra de cambra és més assequible. Així hem aconseguit portar la música a pobles petits (sobretot de l'àrea del Baix i l'Alt Empordà, zona de compromís amb els ajuntaments que participen en l'orquestra) i allà on ens ho han demanat. E l segon pun t vol demostrar q ue una fo rmació p r ofessional i amb nivell n o h a d e ser necessàriamen t de Barcelon a : Sé que això és entrar en polèmica, dj u Cad es Coll, perquè el centrali$tne barceloní és molt potent. Nosaltres hem demostrat amb fets que dues comarques com el Baix i l'Alt Empordà tenen capacitat per tenir una orquestra estable i professional. I el tercer concepte és que p t'etén oferiT als qtú treballen en el món de la música un Uoc on guanyar-se la vida fent de músic: Això no ho hem aconseguit, assenyala el director de l'OCE, perqu,è per tenir una formació com aquesta cal molt nivell i músics que el tinguin. Mal<:mradament, al nostre paí,s el nivell mitjà dels instmmentistes de corda no és el mateix d'altres paisos i hem de recórrer a músics estrangers. Aquesta darrera declaració ens sembla a primer cop d 'ull un xic polèmica. Per això Ca1·les Coll aclareix: No voldria que s 'interpretés malament. Fent una orquestra amb músics catalans es pot aconseg¡.tir molt bon niveU, per descomptat. Però el p roblema que tenim és que no som a Barcelona. Si hi fóssim, seria més fàcil comptar amb gent que es 'VOlgués incorporar a l'orquestra. Però nosaltres assagem cada dia ... , s'ha de viure a Figueres . r .. I e a J. .11 ts i ~I :e h l- ò :s !S !S lt ·r ~- :s 1- e e !- e lt L. :s ;- ta s .e n a 'S f, a a ·s !,.- .. !). .. f Pel nostre ritme de feina, s 'ha de ser tmafonnació de primer ordre que pugui pujar a un escenari amb dignitat. Per això hem de cercar els nuísics adec1u.ats i que estiguin disposats a viure a Figueres. Per tot això el mestre Coll s'ha fixat com a nou objectiu nodrir l'OCE d'instrumentistes del país mitjançant la creació ja fa un any de la Jove Orquesu·a de Cambra de J'Emp01·dà. La Jo ve OCE té la mateixa fOt·mació, treballa el mateix reper·tori (adequat a Ics seves possibilitats) i el mateix piu dc Ll.'eball durant tot l'any quo l"'o•·qu estra gran", perqnè, rl'nna nuwera natural, aquests joves músics educats en el sistema. de trebaU de l'OCE puguin fer el salt de manera lògica. -El fel d'actm11· sovint en indrets on no és habitual la presència d'tma fot·mació clàssica i davant un públic de vegades poc o no gens habituat al concet·t clàssic, i a fea·ho ensems davant audiències més habituades i en esccnat;s integt·ats al circuit concet·tíslic, obliga. en certa manera, a disposar· d'tm repertori fOt·ça ampli. És així? -Nosaltres Irem tocat des de Les quatre esla!'ions de Vival.difins a [e, mrísica més contemporània que es pugui imaginar, passant per totes les èpoque.~: barroc, romanticisme, classiúmte ... Sempre, en tots els concert.~ , hem, tocat una obra d'rut compositor català -excepte en els concerts de rèquiems, oratoris o tnisses. Aqttest és wt acte de dognw de fe, una condició personal des de la fundació de l'orquestra. Perquè si no ho fem nosctltres, qui ho farà? -Aleshores, s'escuJI un repertori adient segons l'audiència? -Sí. Ta més a tnés, sóc de l'opinió que la gent que va a un concert s 'ho ha de passar bé. Si s 'acotrsegueix, el mtísic també s '/ro passa bé, il'organitzador també. Alfinal obtens gau.di i èxit, cosa que vol totlwm. I hem de deixar de ser hipòcrites: jo el qu.e vull és qu.e ningú s 'adormi, en un concert. -Com s'esdevé la política dt> directors i solistes convida ts? -De la manera més àmplia possible. Bàsicament, hem col·laboral amb solistes del país, amb alguns estrangers i amb Joves qu.e tot just. comencen, donant-los wta oport.nnitat, així com també .fem per als mateixos solistes de l'orquestrCL. f també hem tingut directors convidats de la ·vàlua de Daniel Tosi o Laszlo fleltay. L'OCE també ha donat el seu supot1. musical en diferents òperes de cambra, com La serva padrona i Ufilosofo di campagna, i ha inter·pretat peces tan compromeses com el Magnificat de Barh, la Missa de la coronació de Mozart, El Messies de Handel, la Missa de la 1'rinitat de Mozart, o el Glòria cie Vivalcli. -L'OCE també és una font d'obres d'encànec i estrenes. - Sí. Pel qtte .fa el les estrenes, hem estrenat, entre d'altres, El n en i el mru: de )ordi. Codina i l'Oda a Salvador Dall. Pel que .fa als encàrrecs, podem destacar el que va fer l'Ajtuttament de Figueres a Xauier Montsalvatge, expressament per a l'OCE, a mq motiu de la remodelació dPI Teatre el Jardí de la ciutat. El resultat fou Tres postals il·luminadcs amb •"Postal de Provença'', "Postal de l'Havana·' i "·Postal de ova York". Ens té pendent una postal de l'Empordà! L'OCE també ha r ealitzat nombroses transcripcions, entre les quals destaquen les del mesu·e Joaquim Serra (Impressions camperoles, estt·enades al Festival Castell de Peralada el 1994) i les d'obres d'Albet·t Cotó i Josep Serra. Fer aquestes transcripcions ha estat nna f einada. Però també ha estat apassionant, perquè hem hagut de reconstruir les peces. Hem hagut d'introduir-nos absolutament clins cada peça i copiar nota per nota... De debò, ha estat apassionant! La inquietud del mestre Coll pot deixar bocabadat més d 'un i sempre deixa obertes les portes a noves e>.'])eriències, com la més recent: la creació de la primera orquestra u·anspirinenca, és a dir, l'Orquestra Simfònica Empordà Llenguadoc Rosselló (OSELR). Aquesta formació, fonnada per 50 professors (bàsicament la plantilla dc corda de l'OCE i la plantilla de vent de l'Ensemble Orch estt·al Perpinyà Llenguadoc Rosselló que dirigeix Daniel Tosi) , neix amll els objectius de potenciar· el fet musical a les comarques que apareixen al seu nom, aportar una nova eina que difongui la música simfònica i esdevenir un mitjà per a la interpretació de manera nor·malitzada de la música dels compositot·s catalans. L'OSELR es presentà oficialment en públic el passat desembre a Figuet·es i Girona amb obres de Juli Carreta (Simfonia pastoral), Beethoven (Triple concert, amb els solistes Sara Biilloch -violí-, Mar·ia Bitlloch -violoncel-, i Jnés Heguero -piano-) i l'esu·ena a Catalunya de l'obra Troisième sirnfonie de Dominique Marcbal. La formació, que ja té concerts cotl.Grmats dul'ant aquest gener i proper febrer a diferents llocs, com Pet·pinyà, Figueres, Gi.t·ona, Manresa i Rens, és dirigida segons el pt·ograma pet· Carles Coll i Daniel Tosi . 13 PANORAMA MIKROKOSMOS Música i escultura tany passat s'escaigué el cente· nori de l'escultor Ro~oel Solonic, del qual tractadistes i estudiosos de la història de l'art glossaren lo per· sonolitot i l'estètica. Home d'inquietuds plurals, lo música era un element bàsic dels seus interessos culturals. No és per· què sí que Solonic fou (fins molt poc temps abans de lo mort, el 1990) un assidu concorrent o l Palau, lo qual cosa em permeté de tractar-lo durant anys. (Per cert, els artistes plàstics actuals, freqüenten el Palau ... ? Es una pregunta no pas banal...) En la seva trajectòria, els temes musicals hi tenen un paper impor· tant. Des del Conjunt Filharmònic de 1928 fins o Noi i noia cantaires de 1982 ol silent jardí grocienc Mestre Balcells, tot passant per Dos nois omb Rauto i flors, Dos nois mus1cs 1 Noi flautista, Quatre àngels músics, Font de Cormen Amaya, Monument o J. A C/ové, Monument a E. Toldrà, Noi músic del llaüt, Noi afinant la guitarra, Noia i noto musico/ volada, Geni de lo música, etc. , l'obro es· cultòrico-musical de Solanic és el reRex d'uno sensibilitat de primer ordre per la música. Lo constatació d'aquesta sensi· bilitot, evident en l'anàlisi del seu corpus, se'm féu potent, o més, en el transcurs d'uno jornada memo· rabie. Fou a començaments dels setanta: o bord del meu enyorat Sis-cents (i en missió preparatòria d'uno exposició futura), passàrem llargues hores recorrent diversos poblets del Boix Penedès, on hi ho uno notable profusió d'obres de Solonic (entre les quals el Sont Llorenç que presideix l'església del meu racó natal). La llarga conver· so1 represa uno vegada i uno altra, sobre art -en general- i sobre música i escultura -en particularfou una de les lliçons més profito· ses que mai no he rebut i que resto en lo memòria com o exemple de capteniment humà i artístic. En Solonic trobà resposta adient a lo sibU.Jino pregunto de si els artistes plàstics s'interessen per lo música. I el record de lo seva obra m'ho reviscolat uno vella il·lusió i m'ha fet actualitzar un antic projec· te (oro en vies d'estudi): el muntatge d'uno magna exposició sobre "Lo música en les arts rlàstiques cotalo· nes", en lo quo Solonic hauria (haurà) de tenir una importància cabdal. 14 Pere Artís Julia Migenes, figura de la 11 Temporada de Música i Dansa d'Andolftl a mezzo-soprano n o rd-ame ricau a J uliu Migcncs és una de l es figm·es més dcslucades d e la U Temporada de )1ú8icn i Dansa d'And orr a la Vella, que promou el ComtÍ de la capital andorrana. En total s'ofct·cixcn set m anifestacions, cinc dc Ics quals són concerts i d os espectacles de ballet. El cicle es vu obdt· el passut 13 d'octuht·c mub un coucet·t a càn·ec de I'Orqn estt·n Nacional d e Camb r a d'Andorra amb Gt'ranl i Uuís Claret com u solistes, i el primer també com a dircctot· titular d'aquesta formació. La t'Om punyia de dansa lletros Yu actuar el J>USSat 6 de novembre, i el diu 6 de desembre s"esdevi:ngué el concert protagonitzat per la mezzo-soprano Julia i.\tigenes, acompanyada al piano per Brmto Fontaine, amb uu progr ama tituJnl D es de Cal'lltCll fim¡ a Broachcay pm¡sant per flollywood, que comprenia obt·es de Claude Debussy, D nke ElliJtgton, Francis Poulen c, Bizct., Gerslmin, Villa-Lobos, Kurt Weill, L>onard Bern;;tein. Micbel Legrand i RaclmtàrtinoY: en defin.iti~..,a. uu repertori per gaudir del sentit obert que té la professió en aquesta arili;ta tan com[>leta. El dia 2 dc fcbt·er actuarà el prestigiós pianista Emili Nuownoff amb el Quartet de Corda de Moscou, i el dia I de mar\" Ito far à el Ballet F ia- • L .lulia Migenos nu.•uc d'A.ntonio Canales. E I diu 7 d 'a.l~t·il tindrà lloc tm eoncet·t a citr•·cc del St. J ames Baroque Pinyers, dit·igit pet· IYor Bolton, amb Iu soprano J unc Anderson. Aqucstn fonnntió oferirà uu p rogramn dcdicnt totalm ent a Bach, amb La interpretació de les Cantates BWV 202 i 209 i d el Concert per a flauta , violí, clave, cordes i bai.1: contuw i del Concerr per a oboè, violí, cordes i ba ix contuw. Un concet·t a càrrec de La Ncw Yot·k Cltamber Soloists clom·u aquesta temporada, iniciativa que ha suhstittÜt l'anterior fe!'ltivaJ i <¡uc, d'aq uesta manera, repnrl(>Ï.X al llarg cJe tota la temporada una programació de grau niYell <JUnlilutiu. Totes les manifestacions tenen Uoc al C(>ntrc de Congressos i lhposidom. d'Andorra la VeUu, excepte el concert dels St. J ames Baroque Playet-s, crue se celebrarà a l'csglé¡,iu dc· Sani Esteve. • Conxita Badia, enregistraments inèdits iru al 26 dt• §"t·net· el :\Iu:;eu d e Pintura de ant Pol de )lar F acull r C'\.po-ieió ..Con xita Bactia/ Yeu... en la qual e recorda la trajectòria artí~til•a i humana de qui fou deixebla directa d"Em-ic Granados i una de lr;, veu~ més adntirades pel món musi<· nJ er a cru est segle. A més de partitures i de fotografies represcntatiH•s de la cantatriu, l'exposició permet vt.•ut·e un vídeo sobre la seva Yida i la ~eva personalitat musical: perfecta difu;,ora de robt·a de com po~it or,. emblemàtics del nostre segle. com t'I mateix Granado ·, Falla. chonberg. Rodrigo. Toldrà. :\fompou. \ illa-Lobos. ;\fontsalvatge, Nin. i t.faltre'. La iniciativa de r entitat Amics de les Arts, juntament amb l'Ajuntament dc> ant Pol de Mar, i la col ·laborarió esprc-ia l de la familia de Conxita Badia, també ha fet possible l'edirió dc·l d i ~c compacte Conxita Badia/Veu: enregi.straments inèdits. El di"(' rc><·ull una antologia de cançon~ trobade~ en c>nregisttaments magnetofònic~ que conservava la familia i CJUC gràcies a les possibilitats t{'cnolè,giques artuals i a un nwlil·ulós treball de r econstrurció han estatt·ecuperades en aquest di~c amb una qualitat e.~ce l·lent. \ més dr rançons populars catalanrs, inclou petes de Granados. Falla, Ginastl-'r·a. Eduard Toldrà. Nau·cís Bonet, Frederic Mompou -ncornpunyadt•s per cU mateix-, i fim¡ i tot c·ançom1 composles pet· la matríxa Conxita Badia. També cal deRLacar r·l frt <rue les cançons de Gr·anadoA t¡uc c>s tr·obrn en aquest d isc estan ac:rJmpan)ades al piano per la mateixa cuntant, cosa que permet valorar enc:ar·a més la dimensió artística dr Conxita Badia. El dla 26 dc gc·ner se cclebrar·à ui mateix Museu de PintLu·a flc• Sant Pol dr• Mat· 1· acte de clornda dl' l'exposició, en el qual hi hauru una confE•ri'ncía sobre I ' artista a t~à tTer· de l'historiador J osep Maria Ainaud de Lasarte i un concet·t de lu SOfH'ano .Isabel Aragó1~, deixr!Jla dt• Conxita Badia. amb Angcl Solt•r· al piano. e M. P agès \1u-,eu de la PiJtlura- Sant Pol dt• \1ar • Oi~·.abtrs dt> 18 a 20 i diomengt> i f<·.,tiuh d ' li a 14 h. i l :: s t i l' s J r e 1 e a e a e tl .s PANORAMA Régine Crespin i Dolora Zajick, en el Concurs de Cant Francesc Viñas TANGENTS nguany la 33a edició del Concm·s lnter·oacional cie Cant Fr·rurcesc Viñas, que se c~clcbr·a a Bm·cdooa aquest gener entre c•ls dics lO i 21, compta amh la presèn cia de dues dames dc la ürica, la soprano francesa Réginc CrC8pio i la mezzo-soprano nordmncricana Dolora Znjick. Régi.ne Crespin fonnn pm·t del jw·at d'aquest prestigiós concurs, mcutt·c que Dolora Zajick ésl'encur·n~guda d'oferir-ne el concer·t iunugrmll al Saló de Cent dc~ l'Aju.n huuenl dc Barcelona el di~sabtc 13 cie gcuer· ( 19 h). La sopt'rulo ft·anc<.'sn, també protagonitza Iu sessió es¡)Ccial que el Concurs dedi<'n n una figuru del caut, runh tul repàs de la seva carrera, que inclourà audi<'ions discogràfiques (20 d c gener a l'Hotel .Majestic, a les 18 h). El jurat d'aquesta nova edició del Concurs Virïas, que per· pl'imcr·n ngadu ha canviat In scvu cita hnbitunl del mes de d esembr·e, és pt·csicUt per· la soprano Mugda OUver·o. La r·esta de membres són: el bnix Lol'tmzo Alvary (Estats Unil8), l'csmentndn soprano Régirw Ct·cs piu (Fr1mçn), Elizabelb Ctitlcnden (vi<'e-presidenta de Colwnbia Artist Mn.nagement, Estats Units), Mauri- cio Fer·namlc~z (dil'cctor· d e cc1sLing de la Ncdcrlam!(l O¡Jer·, Holruula), el tenot· Eduar·d Giménez (Espanya), Alhin Hiinset·oth {ilireclor artístic del Gran Teatre del Liceu), Joan Holender (dir·ector de la Vicu er Saatsopcr, Ausll·ia), Jordi i\laluquer (escriptor·, crític musical i ex-admirtístrudor· del Liceu de Barcelona), Zoltan i\furlon {president d'lntet·conccrt Bucla¡>cst Arts Corporutiou, Hongria), José 1\'Iauuel Sen·a Foi'Tnignl (cx-dit·ector del TeaLL·c Nacionnl Sau Cm·los de Lisboa, Pm·tugal), i Ginnn.i Trurgicci {vice-tfu·cctor· m·tíslic de la Scala de MiHL, Itàlia). Els més dc 200 pm·Licipn.nts que s'hi ban inscr·il, ¡n·ocedents de més de 39 països, tindr·rut rom a r·ecompensa 6 premis oficinls, lO 11remis especials i 14 premis extraordinaris, els c¡unls sumen tm valor de 8.000.000 de r~e!i<!cles. També cal ate,oir-hi, a banda dc• Ics hot-ses d 'e&tudi i concet·ts a Espunya i a altt'e!S països cm'OJlC'IlS, els Lt·udicionals preJUÏS tJUC atm·gucn Montsen·al Caballé, Bemahé Mru·lí i P lúciclo Domingo, així com trunhé el pr·emi per participar en el numtatgc de Les, uoces de Fígaro dels Arnies de l'Opera de Sabadell la pròxima Lcmpor·ada. • Exposició itinerant sobre el proj ecte del Liceu Concert de la soprano Montserrat Costa a Centramèrica E E l Saló dels Miralls va ser el marc on es va presentar l' exP,osició itinerant sobre el projecte de reconstrucció i ampliació del Gran Teatre del Liceu. Aquesta exposició té com a objectiu presentar en societat l'esmentat P,rojecte de reconstrucció i alhora esdevenir l'acció de reconeixement públic per la col·laboració a les empre· ses mecenes en el projecte. I són [ustament aquestes eni preses les destinatàries de l'exposició, ja ~ue podran disposar-ne per fer-ne I ús que creguin oportú en els seus àmbits de projecció social. La Fundació del Gran Teatre del liceu cedeix gratu'1lament la totalitat d 'a~uest material durant el període que hom acordi, fent-se còrrec de les despeses de producció i manteniment. El contingut és molt atractiu, cerca la màxima eficàcia comunicativa d'una forma molt senzillat gràfica i directa, i aporta les daaes més essencials i Significatives, sense caure ni en l'excés conceptual ni en tecnicismes exagerats. Un conjunt de maquetes molt ben realitzat i, finalment, un atractiu equip audiovisual interactiu constitueixen també aportacions substants a aquesta mostra. • l proppassat mes de setembre la soprano MontSI' tTat Costa E efectuar diversos roncerts a Costa ~va Rica i a Vem·c;uc•la. Amb l 'assis tètwia d<'l pt·esident de la Repúbli ra, t', J osep M. Figuct·as, i de les pl'imcrcs autol'itats del país. Montset·t·at Costa -acompany ada al pi ano per Manuel Matat't'ita- féu un <·oucert ui Teatre CENAC de San .l os{: de Costa Rica (repetit dos dius llc·~ p•·é·s al Teat•·e .Tuan Santamat·Ía cl'Alajuela) , en el marc de les .Jo•·uudes CuJtorals Catalanes, auspidades per la Gen eralitat dt• Cntulunva, amb un pt·ogr·ama eclèctic (ca·n~ons populat·!S, obres de Tolclt·à , Vivt's i Gr·anados i fragments d 'òpct·a i sars uela). A Veneçuela, al Tl"utre del Cent•·e Cata là - i amh uf•ompanyament al piano d ' Adrinnu Moraga- , Montsenat Costu int ervingué en els actes commcmo •·atius del 50 anivcrsal'Í dc In fundació del CeuLt·c Català. Totes aquestes acluudon s suscitaren un inter ès r r mat·cublt' i constituïren Wl esdevt>niment reUevant de cadascuna de les ciutats on se celebraren. • Concurs de cant Aglevar un cert nombre de volun· tots per ajudar o lo promoció de nous cantants i fer-ho o Jo memòria d'un personatge insigne, és uno bono cosa. I tenim com o gran exemple el Concurs Viños, que, o l'hora que surti aquest comentari, és o punt de començar lo seva trento·treseno edició. També l'Associació d'Amics de l'Òpera de Sabadell va instituir un concurs biennal complementari. Així com el Viños és un concurs internacional, I'Eugenio Morco, que és el de Sabadell, està obert només o cantants de l'Estat espanyol. Així com el Yiños està dedicat ol tenor Francesc Viños, que assolí uno gran fama internacional, I'Eugenio Morco ho és o un bon músic i director d'or· questro, que exercí uno eficaç lobar tont ol Liceu com dins l'àmbit que emmorco el premi. Posteriorment vam veure com Josep Correres apadrinava un concurs d'òpera que es fo o Pamplona o lo memòria del tenor Goyorre i Montserrat Caballé i Bernobé Martí donaven el seu nom o un premi en formo de beco que atorgo lbercojo. A partir d'aquí semblo que hagi entrat uno certa pru'•ío ols cantants famosos de tenir el seu concurs. I així, Plócido Domingo, aquest home ubicu i voraç de glòria, ho bastit un concurs i uns subconcursos compli· cols, amb el seu propi nom, que, possiblement, deuen ajudar i projec· tor els cantants que el guanyen. El darrer ho estat Jaume Aragall, que ho donat el seu nom o un nou concurs internacional que se celebro en aquest festival-heura en què s'ho convertit el de Torroella de Montgrí. No sé si el país, ni lo política musical del país, té prioritats dares, però semblo que, lo port important dels esforços, col reservar-lo per mantenir el concurs de més impor· tant tradició europea després del de Viena i del de lo reina Elisabet o Brussel·les. Un concurs, com el Yiños, que, o més, té el bon gust d'estor dedicat o un contant desopo· reg ut. Quant o utilitat, potser sí que, per ols contents, com més oportunitats hi hagi, millor, malgrat que, si hi ho molts concursos, un o l'altre es devaluen. I o lo fi, també, és dubtós si un s'adono que Sung-Eun Kim, guanyadora del Viños de l'any 91, és qui ho guanyat l'Aragall 95 i I'Operàlio de Plócido Domingo del mateix any. Jordi Maluquer 15 PANORA MA En la mort de Manuel Gas E 20 concerts dels Solistes de l ' OBC al Saló de Cent n t•ls primers flit•8 del passat nws df' de!it·mlwe vu mm·i•· n Burcelonu t•l IJili vu s•·•· dt>.stucadn ligw·u de Iu lírica e;,pu- nyolu, el bai'l: Mamu•l Cus. Compta'u 90 un)" i en ft•ia ¡,.'llirc!W 25 que ba,ia ubamlunat l't•.,rcna. \'u ~t!l' un abandonament t•spontoni, seru.e t'UU~N t>ecffiqut>t;. Ell mutui..: ens ho havia munift>stat en unu llur- gu o:u tr·cviabt repo•·tntgo: IJUC va vuJ,Iicur· C~VRMC el mes de dt·~mhre de 1992. No sé per què vaig deixar cl'uctuor. Qui pol st•r t•on•idt·rat el da•·rc•· farancluJcr dc In lírirn ro tala nu i CBiatnl. huviu rncnat lm a trnjl'l'tt'r l'iu impot'l!llll mm·rudu prr dues èpOfJUI'R forçu difcn:nt.o.. Abuus dc la ¡,'llrt·ru l!ivil, ... ¡;;¡ ¡;;;- ·== e B;' ~· 135 mnb dcdicai'Jó gairebé t•xdu~iva a l'òpc•·u. i Iu po~t¡,'l•en·u. d('dit•udu guiff.bé també tic forma t•'Cclusi"u a Iu •ul'hucla. La tufx.ml'rtt del puerto em t•o 1rl'ltrt' ele l'òperct, t'llh luwiu manifestat a l't•snwntada entt-evil;ttl. El seu debut u l'òpcl'll (1930) va st•r al 'lh1ll'l.' Goya amb UI fuvorita i cll935 vu U't•pitjut· pet·]>rirucru vc¡mdu l'e:.cena1i clt•l Lit·cu amb La priliC·e.~a .llru-gariclu dc. i ditipdn per, Jaume Puhi~n. De:;ptis 'indria l'exili i el retorn a E.~pnnyu i una di!Íinitiva nonnnlitat¡n·ofessio nul i les llurgucs trmpo•·ntl ~s d'autèntic fnmnduft•r UITeU de rE~tlll espunyo! i també a JJatinoatUèrica. ¡Hinwr amb In companyia tle Poblo Sor·ozithaJ i de,pré,. umb la Tomús Brctón que va crear· t•U runtdx amb TomaR 1nvurro i RoJacl Hkhunl. Al bell mig una vivència opt'I'Í~tiro e;.cadn,,'l'l'll e'I:Cl'pcionul. iutcrprctant uno de les mi-s tt·on:;cendent.o. 't•r·oions de ormlt que ha c·nnegul el Liceu junt amb Ehhr Sti¡,'11ani i Maria Caui~liu. A port eni c~,nenlar w1u I'.Scapada molt reeixida en el einema de Iu mà de la lif,w·a caJJdul dc Iu ciuemuto:,'l·nlin catalana dc la postguen·a.l&'11acio F.lquino. ~empre -uno quinzena tlt• fihn.s- inli'I'Jrrctuut el pap('l' d'ins¡Jct•lOI' o dc comissm·i dtl policia. Atnb ~hmucl Gas, que sempre es vu mantenir fidrl a Barcclon11. 'a néixrr una nis.•uga d'orli-te, fonnadn pel• -.cu;, fills .\fanuel, distingit m¡Í;;ic de f àmbit del jn7.z i la música pop. i :Màrius, re<:onq,'ltt din!ctot· ¡:;¡e(... uk. Amb Manuel Gas se'n va tota 1ma èpocn de la líric·a. La de la pelita idolatria pmvinriana. l.u del goig quotidià de l'aplaudiment. La Jd camerino m~ U\illl ml'nys que ben condicionaL i la dels u.-..•ujo;; inexi._ooteut>.. TllJ1lbt. la de les retribndoos ··descugrci:xad¡:¡,". Dccididmnent, totunmcín. e].C.C. ALCATE L Un total de vint concerts integren l'edició del cicle Solistes de l'OSC al Saló de Cent. Una vegada més, aquesta iniciativa permet ols components de l'Orquestra Simfònica de Barcelona i Nocional de Catalunya d'oferir els seus mèrits artístics i professionals des d'uno plataforma més personalitzada i més creativa gràcies o uno gran diversitat de Formacions de cambra. Amb concerts gratuïts els dijous, o les 20 h, en el marc incomparable del Saló de Cent de l'Ajuntament de Barcelona, aquest cicle ho aconseguit un notable acolliment per part del públic i una responsabilitat dels integrants de l'OSC que quedo ben explicitada pel mateix guarisme dels vint concerts, cosa que equival ol mateix nombre de Formacions i conjunts de cambra. El cicle començà el passat 2 de novembre i acabarà el dia 30 de maig. • Tritonus, \Ula nova botiga de discos a la Vila Olúnpica mb de clares Amusicals, aJ Centre Comer·cial un nom Continuem d'acord. L'acord de col-labor,¡ció que en el seu dia van signar Alcarel Alslhom i la Fundació Orfeó Català- Palau de la Música, ha estat renovat per a la temporada 1995-1996. 16 r eferències s'ba inaubrtn·at r·ecentment Marina Village del Por·t Olimpic dc Barcelona un nou comerç espel'ialil'.tal en CD, que ofereix una completíssima selecció de música enregistrada de tols els gènr r·es i modaJitats existents al mercat. Entre els inc·entíus que ofereix als melòmans, eaJ destacar un acuratset'Vei d'assessorament , tècnic i artístic, en tots els camps -i particularment en el de la músit·a clàssica. Això és possible per Ja profesijionalilat de la ge t·ència de la casa i pels seus lügams vocacionals amb el fenomen musicaL Així. aqu<'sl nou establiment pot donar tm servei valuós no només als residents en un barri en <'xpansió , sinó també als aferriona ts a ]a música i a Iu discografia iJ e tota la ciutat. • PANORAMA e n e :J CURSOS INTERNACIONALS DE PERFECCIONM1ENT MUSICAL. Organitzats per l'Escola Luthier d'Arts Music als, de Barcelona. Aquesl any tindran lloc dos cursos d e guitarra, u càrrec dc Gordon Crosskcy (Anglater·ra) els dies 23 i 24 de març, i Manuel Barrueco (EUA) del 12 al 15 dc maig (el dia 11 de maig oferit-à un recital). TambP tindran lloc dos cursos de piano, a cà.-rcc dc Frederic Gcvcrs (Bèlgica), entre els dies 19 i 23 <lc febre r·, i M:twk Rohson (EUA), nmh datn cncan1 pet· coufir·mar· dm·nut el mes d c mn.ig. El rú vell dels nlomnes uctjus ha de sm· a partir· dc supcl"iot· pet· als cursos de guitur·r·a i ntiljtl per· als dc piano. Tumhé del 23 al 30 de juny CONVOCATÒRIES tindrà lloc (a la residència de vacances de l'escola, situada a 4 ,2 km de la ciutat de Tarragona) el 3r Curs d e Guitarra Clàssica, a càt·rcc d ' Arnaldur Arnartion, Xavier CoU, Àlex Garrobé, l\tanuel Gonzúlt'z i Feruando Rodríguez. Per· a m~s informació: Escola d 'Arts l\tusicals Lutlrier. C/ Balmes, 53, [)ral. 08007 Barcelonu. Tel. 323 22 4·6. Fa.x: 215 39 84. XLII CONÇURS INTERNACIONAL D'EXECUCIO MUSICAL MARIA CANALS DE BARCELONA Organitzat per l'escolo de música Ars Nova, aquesta edició -que se celebrarà entre el27 d'abril i el7 de maig- és dedicada o les branques de piano i duo de sonates (piano i violí\ 1 piano i violoncel). L'edat màxima aels particiP-ants per o les dues co~ories és de 32 anys, i lo mínima de l8 anys el dia 1 de gener de 1996. Amb· dues branques tenen tres proves (dues eliminatòries i uno final} i tres P,remis principals -a més de meda· lles, d iplomes, mencions i premis especials-, dotats amb 600.000, 300.000 i 150.000 pessetes (el 1 r premi de lo branco de piano inter· P,retorà un concert amb I'OBC). Lo dato límit d'inscripció és el dia 15 de Febrer. Per o mes informació: Ars Novo. Gran Vio de les Corts Catalanes, 654. 0801 O Barcelona. Tel. 318 77 31. s s Del seu afñn. J J J St•. compositor i intèrpt-et català anònim Bt>n\.o)gut amit': P ermt'ti e¡ u<> m' udreri a vostè. de forma abstracta. senbe t·omTeció ni núnimament persouaJjtzarla, però att•nent la qeva representati\'Ïtat genèl'ica en el rol nuclear de motor de la vida musical. Per·què, no <·al pas insistir-hi. d'obvi com és. vostè és, o vostès són d motor que empeny la història dt> la m(u¡iea, mt>ntre que la resta df' components, des de promotora a espectadors passant pet· crítics. fJf'•·iotlistr~lò, Nltucliosos, etcètera, a la fi no deixem de ser companys ric viatge més o menys prescindihlr•s. El motiu qut• li escrigui és perquè fu molts pocs elies vaig Lt>ni1· una enèsima oportunitat d'atorgament d'un paper massa elevat a la figura que rep1·escnto. 1 aqucstu "distinció'' va venir justamrnt de vosti\ o dt• repre<;enlants de vostè, els qual~ t•nmig d'una d.istf'sa i per això lliure i uberta ccmver·sa, l'll!i ,·an atrihuir m~s o n1enys l es causes de tots l'ls mals que patPixen els membres del seu. u del<; lit'U-;, g•·t-mis. ~o m'ag•·ada parlar del meu. perquè insisteixo l'll el qut' he fÜt ahans,Ju SC\" a importància en J'esden•nil· dc• la música <-~molt relati\- a. i dc fet procuraré <•viLar-ho tant com pugui. perquè de qui imporln parlar ~s de \OStès. dels c1·eadon; dc> la sang mu;;ic•al <JUt' dt•sprés s· escampa arreu. M(•-, o mt•nys, alt•shot·cs es va dir. a redós d'una br•n ·'<'t¡uiputla" taula, rrue si a Barcelona s 'interJH'rta por·a nl(l~<iC'a dt> compositors catalans és prrquè l'ls prriorlistt.>s 110 ho denunciem i si, és clar. els intèrprt~ ls musi11als del ptlÍs numen una existència minsa és també pt>r' la matt'ixa raó d'inhibició de rt>!lponauhílitatt~ denuneiadon~s del sofert cos profct~sinnal que amh tota la n1odèstia que calgui rc>prcsento. Cos, l<·s linutacions i responsabilitats del qual en ri sru quotidià quefer no pretenc ara des virt uu ni dcsvim·. Sebruramt'nL - ni ho nt>gn ni ho afirmo de manera t·att•g(•riea-. els nwn!! interlocutors amics tenien la !!,e' a par·t dt• raó. Pt'r(•. pr•· dl'scomptat. no tota. Es f'l'l'l qut' una de lt>s fum·ions df' l'ofici periodístie és t'I dc• dt•núnria. Pc·rò també ho és que pt>t' drst·nmtllur-la IWC·t•ssitt•m dc forma imprescimliblc el ~>upot·t de la part di•·ectament intere¡;sarla per tal dr no qurdnr-nos sols, a pit descobert, o mig nu1-1, nft•t·intun eopt'claf'lr ben galdós, i, el que és mÍ'tl irnpm·tunt, inútil, tl'il·lnminats solitaris. 1 aquest , pot r•stn•·-nr Sf'gtu·. amic anònim, és un risc L'agr()l· dd rtunl força representants del meu gnmü coneixem hr. P('nso que ht·m tl<• fet· un esforç per reconèixer que tols plt'~nl!! vivim en una sot·ietat dia a dia més "funeionarialitzada". mrs dependent de poders fàctics i no tan fàt·tics, i rom a tal, afavoridora de clt>JH>.ntli'-tli'Íf'S JUro O nwnys geUt'l'OSUlUCDl C~"l:CÍ.Xa­ dcs. que ahlant•ixt~n. mal qut• t>ns dolgui. procli,•itats \.t'r>' actitud~ heroiques, sobretot qnan aquestes, a més. han dt' mt>nar-s<' desprotegits i en solitari i Sl'n~t· garanties de rendibilitat -t•ol·lecthe". no pas pt'l'~<OIIal~- mínimes. Ben altrament això potem·ia c·aph•niments dl'fensius. de reclusió en les partieuJars pared ·lc·s d ·estatus aconseguides. les quals defcnSt•m. arnh molta segur·etat més egoísticamt'nl dd qm· ealclria. t>n una actitud que fs la que és -u fJIIl' Í•ti la qn<' afavorei.x les circnmstànt'ies i le!-1 pr·òpit>M limitacions inilividuals i col· lectives- i dr la qual pat·tiript>m més o menys tots: i qui sigui lli un• ... Crt>t: <)Ut' IH[U ~>.sta ~t. uua realitat davant la qual s'imposa una t·t•flexió molt l'igorosa. Perquè tots ens hi juguem molt. I si una at'litud no és vàlida, és justameut la d'cxc•uRur lf's responsabilitats pròpit>s en les d'altri. 1 implíritarnent atiar-lo a enb•rehar inútilment. <'I martirologi. Dt•l ~l'u uffm. Jatmrc Comcllu~o e 17 PANORAMA El Teatre Fortuny de Reus estrena fundació El passat 29 de novembre fou presentada als mitjans de comunicació la Fundació Teatre Fortuny, una entitat que vol donar cabuda a allò que s'anomena la societat civil de Reus i comarques properes perquè s'impliqui en la vida cultural que aquest espai vertebra des de fa més de cent anys. Àl vespre, en un recital, la jove soprano Montserrat Martí tou l'encarregada de donar el toc artístic a l'esdeveniment, tot obrint oficialment el camí d'aquesta Fundació. pe r RRMC l'activitat des dc la seva er·eac10 l'any Hl82) , la creació d ' m1a b iblioteca, poteneim· el c·onc·m·s d 'òper·a , i projecta•· u nivell de país l'escola d'òpera d(• Catalun ya. De moment, la FuJJdació ba constituït el Pal!·onat, amb UJJa trentena de pall·ons, que prc ideix l'ex-conseller de la Cenf'l'alitat de Catalunya D1·. Josep Laportc, i que didgeix el pr·csidcnt dt•l Consot·ci del Teatt·e Fortuny, JoRt'p M. F'Hgas. Així, segons Josep M. Fnr·gas, s'ha volgut comptar amb un patronatge sòlid, essent el proper pas ln recerca del.s aUres col·lectius de la. Fundació. La nova entitat parteix d'un pressupost fUJJdacional d<' 4 milions de pessetes. Una passejada per les instal·lacion del Teatr·c permeten constatar que, efectivament, e tracta d'una joia (algun¡, li dhwn el petit Liceu) que -sensr volc1· semblar carr-inclons- mer·eix Sf·r el que és i el es vol que sigui: l'autènlir eix cultural d ' una ciuta t i d'un entorn comarcal amJl una impot·lunt r·oncentracíó dc població. Si més no, aJJà recalen cada ~cmporada els muntatges del cicle Opera a Cata lunya, pet· exemple, concer·t&simfònics, dc cambr a i recitals. e pectades de dansa i teatre que gir·en per tot el pais. a FUJJdació Teutr·c For·tuny -que ba r·ebut l'nsscssor·ament de les fundacions Orfeó Català-PuJau clt• Iu Música Catalana i d el Cr·tul Teatre del Li reu. i a La qual els mt'mbn•s poden agrupar·-sc com a Patr·ons, Amics del For·tUJJy. Prolf'rlor·s, Col·labor·adors i Mémbres d' Honor- té com a objectiu principal co hc~>io nar i reforçar les activitats del Consorci del Teatre For·tuny, cngloiHtdes f'n una sèrie d e nwnifcstu!'io us cultura ls cruc van des de l'òpc•ra fins al tcutr e passant per concerts, recitals, dunsu i exposicions, així c·om també la r·ealització d'altr·es iniciatives que necessiten ttn suport més ampli. Amb la Fttndadó, col·lectius públics i privats de J'entor·n reusenc poden apor'tar el seu supor·t econòmic -ga udint dels avantatgl'S fiscals que preveu la Llei de rnecc·natge- i donar pas, així, a noves fites culturals q ue compten amb una infJ·aestr·uclura que ja cxistrix i. fun ciona. Com dèiem, altres objeclius estan en el punt de mira: potenciar l'arxiu del Teatre (fita destacada del Consorci, on un fons documental i gràfic molt important en descobreix tota L é! e. .... -~ a B!' ~r 135 I fent un xic d ' història, r ecor·du4uc el Fot·tttny fou inaugural ui 16 dc novembre de 1882, amb l'òpcr·u Faust. EI 198] es con sl ituí un Consor·ci -fonuat per· 1a Genenditut dc Catalunya. la Diputació de T:nragona i l'Ajwttnrneut d e Reus- amb els objectius bàsics de r·eslaurar, r·cmodelar i explotar r edifici. El 15 de novembre de 1988 es rrinaugnrà el Teatre. Aquell rop fou Iu sopt·ano MontsetTat Cahu ll(· qui ofri'Í un recital tot honor·ant l'esdcvcuiment. Si més no , la viuculuci6 de Montserrat Caballé urnh el FoL·Iuny és molt espcciul, tul l'Om ¡·c·c·of'd a Josep M. Fargus a ta ll d'anè-cdota: allà, fa uns quants anys, durant una Jllladama Butterfly. e¡, ''an prometre e n mati'Ímoni Iu sopr·ano i Beroabé Martí. PCJ· això , la presentació de la Fundarió mereixio una prota-gonista singular, diu .J osep M. Fargas. I ba I'Slut la filla d'aquells joves JH'Oilii.'SOS. M ontsrl'l'a t Martí, la protagonista d 'ut¡ucsta fita. La jove sopruno, acompanyada al piano per Osias Wilrnski, ca ntà peces de Hanclrl. Mozut, Brllini, Rossini, Ravel, Poulcnc. Gt·anados. Mompou, Toldrà i Puccini. Sens dubte, tol un honor. l'CIII mnRll!li~- /-llliiiirmilüiDIID CATALUNYAJ\1USrCA I HF:\'ISTA MUSICAL CATALAN¡\ CI Sant Fnnce•c d(' Paula, 2 - 08003 Barcelouu Butlleta dc domiciJjació bancària "")O.,., el•a¡:roirr<tur amhr1irrr•· al meu compte11librela al~neuin d' LA.'\"A. pel pa¡:amrnl dt•lu ""''" •ub-cripció a '·C.\T\1,{,;'1 \ , .. Entitat ,~ DDDD \j;i'ncia DDDD r.•bul~<¡uul- P'""""'""' CO:\SORCII>t:::L P \1~\ l.i DE I..A.\Il:SIC \CAT\. \fl"ICVRE' 1ST\ 'fliSICAL C \T.\1. \t\ \ ", Uigil <ODI rol ' "Cowpl<• DO DDDDDDDDDD Titular _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ __uanc/Caixa _ _ _ _ _ _ _ __ __,\¡;l•n('Ïn - - - - -- -- - - - Ad r eça agència Població - - - - - - - - -- -- S ignaturn Cal om[Jlir le.s dnclt•s rorrrrfftnlf'll l ButUc•Lo dc ~uh!ocripció Nom lcognom't - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - -- - - Pruft•~;~o,i¡Í - - - - -- - - -- - - Carrer TriH11n - - - - - -- - - - -- P o b l a c i ó - - - - - - - - - - - - - - - Ot<•. - - - - - - - Pro•·íncin - - - - - - - - - - - - - - OOIJtjo suhs<rinrt''rn o ¡onrtir <h•t número Furi' efrctiu l'uupnl'l mitjan(Onl amb la t¡unla unuul dr 1.200 ¡>I••· ':J 111til loanrari adjunt. 18 ~mr"'trul dt· 2.350 O 0 O O tlomiriliot..-ió bant·ària. Per a "'UIJ ..t·riJidunt~ n 1\· .. lranl!rr. eont-uhf"u t•l pn•u. r PANORAMA Cinc pt·eguntcs a ... RAIMON ¡, • En el retorn dels Estats Units Des dc final s cle setembre fins a la daJTeria d 'oc-Luht·e, Raimon va fer una gi1·a de recitals pels Estats Units, on va actuat· en auditoris universitaris. per MÒNICA MONTORIOL ¡- niu sigtú~i.cnt ha tingut per a tn tol'llat· uJs Estats Uruts a fet· tmn nova git·a? ~l Q :- - Pern mi, com per a. totlwm, era i és un punt de referència importantíssim: és el país que mou el món, és on passen les coses i després repPrcttteixen, sobretot, al món occidental. Hi ha una mena d'atractiu, immens dels Estats Units, i al mateix temps és allò d'anar a veure què passa, perquè el país no acaba de funcionar com ells i la restct del món voldrien que funcionés . Per a mi significa topar-me cada vegada amb utw realitat tan diversa de la que veus cada di.a i que et dóna una visió proporcionalmPnt adequada al que som. Quan tu arribes a una. cintat com Novn York , de ·vuit o nou milions, sctps que véns d'w1 país qtte resulta que, entre tots plega.ts , potser no hi arribem. Tot això, no et diria. que m'és necessari, però sí que nt :és nwlt útil, per al meu. treball. Es per· dimensionar les coses, perquè de vegades aquí estem tan juntets, que tens tendència a veure gegants on només hi ha capçots. -Quina ha estat la resposta de les audiències? ·-n ó e s p é t b n J s ¡· ó a s 1 ,. -El públic venia molt condicionat pel lloc on es feia: era un públic universitari. obert, interessat per les coses que es fan al món. Un públic de moltes nacionalitats diferents, gent de tot arreu. I vaja, m'ha sorprès la generositat en els elogis -(U¡uí la gent és més retreta, en això- i m'han dit coses com que desprenc una energia ... Tcunbé L'atenció, l'agraïment perquè pnrles o els fas les introduccions de les cançons en anglès, o .fas el programa bilingüe, són coses c¡ne el.s fan goig. -Què din Ausiàs Mm·ch rus tmiversitaris nord-americans en la teva vet·sió musical? -El fet de portar 1111 tipu.~ de poesia tan antiga, del segle \'\', en una llengua no gaire coneguda, suposa cridar l'atenció sobre una poesia altíssima, i la música que jo he posat, ajuda , en certa manera, a penetrar en el text. tant per a un ptíblic nord-americà com per a w1 públic 110 universitari. ]o crec qne és fer un toc d'atenció respecte d'un tipus de poesia. El professor Artl111r Terry ha editat una antologia bilingüe català-anglès, en què diu que el poeta més fi que esULva escrivint en aquella època era Ausiàs March. 1 això, es tra.ctrwa defer-ho veure. -Eu tUl país dominal pe•· l'anglès, com és atesn tma Ut"ngua minot·itàtia com el <Jatalà? -No hi ha absolutament cnp problema. En la mesura que tu no cantes en anglès o no cantes en espanyol en el circuit lúspuno, tu estàs cantant en una de les altres llengües del món. El que passa és que ai..'lo és un circuit universitari, i si Jw trasllades a la societat, evidentment és minoritari, perquè Iu llengua bàsica és l"anglès. El spanish es parla. però a nivell de serveis i al metro. Els fills de la majoria de La gent que ha emigrat als Estats Units. parlen anglès. poca conya! No hi ha una igualtat de Llengiies, ni molt menys!, i quan s "han vist una miqueta amenaçats. ja hi ha tot wt moviment de defensa de l'anglès com a única llengua que pot cohesionar el país, i en això estan tots els angloparlants d'acord. -Qniu t·egust t'ha deixat atJllesta git·a? - 1Lome, és dur, però a mi Pl gust que deixa això és el de lrt .feia feta en un sentit i que s 'acompleix. No és fàcil canta.r en català i sortir de casa, saben t que a Badalona ja IW t'entenen massa. Un no fa un inventari, però recull un seguit d'impressions, del que s 'ha VÍ$t o sentit, de les amistats retrobade$ i renovades. Ara he d'ordenarm e, descansar w1a miqueta , fer poques actuacions el 1996, per preparar precisament un Ausiàs March per al97. -Un cantant no es jubila maï? -No hi ha una llei que ho dicti, pero sí que hi ha una llei més implacable. que és la del plÍblic. .lo tinc .55 anys, no sóc un ancià , però tampoc sóc de la teva edat - ja m'ag radaria! Vas limitant el camp d'ctcció, per una qiiestió biològica - això depèn de cada cos-, o perqu,è el públic et diu qne prou, o a l'inrevés, i et diu per què no e n fas més. Mira, el Pete Seeger té més de setanta anys i .fa quCitre o cinc anys encara feia gires. 1àmpoc no m'he plantejat de ser cantant, wt dia o altre ja em pensaré quina professió faig (riu), Jla vingut rodat, no? 0 Xlè. CONCURS DE PIANO PREMI CIUTAT DE BERGA Dies 27 i 28 d'abril; 4 i 5 de maig dc 1996 Categories: A. Fins a 28 anys· B. Fins a 19 anys · C. Fins a 13 anys Organitza: CENTRE D'ESTUDIS MUSICALS DEL BERGUEDÀ «L'ESPILL» e/ Ciutat, l6,] r. · 08600 Berga · Tel. (93) 821 39 53 Amb el patrocini de: o CAIXA DE MANRESA O&RA SOCIAL 19 e PANORAMA e A R T Foster: judici ajornat 3, •l , S d1• no"cmbt·l'. Palau dc la l\fúbica Catalana. Orquesu·a Simfòoi¡·¡¡ de Ba redona i Nacional de Catalunya (OBC). }lark Kaplan, violí. Oit·.: Lawnmce Foster-. Obres d'Encscu, Bartók i Von Dohnnnyi. per .JOSEP CASANOVAS mb el concert dels die¡¡ 3, 4 i 5 dc novcmhr·e, I' OBC va estar dil'igicla oficia Ime nt pel seu titula r, Lawrenee Fostcu·. Aquesta decisió veniu sent j a per emptòria en el cur·s dels darrers dos anys, perquè és Leu sabut que l' activitat pròpia del directm· d 'or cruestra no es limita a la que mostr·a dur·anl el concert públic. Fins i tol per a ls que es refirn dels tocs finals que dicta a dat·rcra hora des del podi, hi ha sempe una gran tasca a fer d 'assaig pr·evi. d ' informació i realització pr àctica abans d 'aqueU enfrontament davant dels oients. P er ò hi ha , enca ra , una tercera tasca molt més necessària , que és la d e crear i mantenir· totes Ics qualitats quant a bloc unitari, compacte i amb la màxinra classe possible i dcfmint una per sonalitat. É s ttnn comesa només agr·aïdn e n un l€~rmi ni lJarg i que res té a VeLLre amb l'èx:i t sovint fò cil d ' un dir·ector· passavolant amb un pr·ogt·nma de repertori, conegut i esp ectacular. Un règim així de treball és, pet· tant, altament pcmiciós p er a l mantenimt•nt del valor· de conjunt. Tasca, doncs, esst>ncial i més aviat secreta la que du r·à a te1·mc Fostcr a par·tir· d'~u·a, malgut que l' agenda prèvia del director no permet encar·a wta activital r cgu]m· cn¡,ruany fins al dar·rer concert de la tempot·ada. P er· altra bonda , la circumstàncin J e solemnitat del cas lumpoc no es va t'eflectir· en la pt·ogt·a mació d'aquell concert, evidentment l'labor at aba ns del n ou nomenament. Si no fou un pl'ogr·amu dc pl'esen tació, sí que prenia un A caràcter inhabitual, amb una unitat interna de cait·c monogràfic. Foster és lll1 director d ' ascendència l'omanesa i , segurament p er això, havia pen sat amh temps un concm·t dedicat exclusivament a la música tant de la seva tet·ra com a l'hongaresa, no solament ft·onter er es sinó amb moltes afinitats culturals. Fou, tot p legat, una lliçó dels nacionalismes de tota mena que sorgit·ao precisament en aquells països que menys hauran gaudit d ' una gran tradició romàntica. La música simfònica i la de cambra sor giran d ' antuvi amb el segell popn1ar, amb el folklorisme. P er això hl haurà tantes i tantes modalitats i possibilitats en aquest camp, que un programa com aquest que dirigí Foster· nrriha a mostrar únicament amb trets divergents . Va dirigir en primer terme la Rapsòdú:t romanesa núm. 2 d ' Enescu, obrn colorista , obet·tament rapsòdica a la manera de la tradició romàntica, seguida, en canvi, del Segon concert per a violí dc Béla Bartók, exemple de l'altra classe de nacionalisme, en què els ritmes i els girs melòdics racials són emprats no en un sentit textual, sinó com a elements motívics, meres cèl·lules d 'elements prunigenis. Ma¡,rnífica la ver sió del violinista Mark Kaplan, amb so càlid i tècnica important però sobretot amh una clara vocació de sacrifici enver s aquest tipus de repet·tori. I encara a la segona part, dues obt·es més d ' igual problemàtica, el Concert per CL violí d 'Erno von Dohnanyi i l'altra Rapsòdia d' Enescu~ ara la primera. Per bé que Bartók, Kodaly i Dohnanyi integr·a- ven Iu ll'hHI.c pr·otugonista de la més l'igor·osn in vt•stigaeió musicològica a llonb'l·ia , p,J d<ll'l'Cr' dels ti'CS fou, en ca n vi, quant a compositot·, el men ys " naeionalista''. Músic no inferiol' als seus companys, vu prefer·ir mantenir-se en un espai estètic tradicional, Lot seguint encar a Iu linia evolutiva de Br·nhms, i passant per· les derivacio ns d c Max Reget·. L'obr·a més moderna en sentit cr·onològic (data dc 1940) res ~Jl t a Ja més conser·vndor·a. Es clar que hi té substrats racials, també, com fins i tot enyorances d ' un r·emot baJToc. I encara el mateix solista amb igua l èxit prr·sonal. Foster· va cicixar per conclmu:e el sc•u pro¡:,rrama , l'espectacular· pr·b11era Rapsòdi(L d 'Enescu i novament tol'nàvcm ai.xí a la línia nacionalista més fdvola i a un pas només ue la v ulgaritat. Música pensada i orquestrada pet· a uns anys ja remots que el matei.x compositor va acabar p er r epudiar a partir dels cinquanta. quan el panoramn de la música europea havia canviat ja tant. Ha estat, doncs, un Foster inter essant quant a pt·otagonista d ·unes sessions gairebé d 'estudi sobr·e el fet nacionalista modern a l'Ettropa central, desprovist, p erò, per at·a del carisma de la titularitat anunciada. I com que p t·àcticament no ba de tornar fln s al concert d e clausura de la temporada , a la dan·ed a de maig, ens cal ajornar ru1 comentari C[LIC intenti r eflectir una definició més completa de la seva personalitat. EJ ;;:;:- ...= a ..!::! ~' ¡;::¡· 135 El Cor de CamiJra del Palau per damunt de tot Palau 100. 26 el!' novcm1ll'e de 1995. PaJau de la MW;icu Catalana. Kibhutz Chamber Orcbcstra. Dir.: Doron Solomon. Cor de Cu mL ra del PMC (dir.: Jordi Casas) . Ohr es de M~ozart, Ila ydn i Prokofit•'. per X. CASANOVAS·DANÉS oca cosa va resultar· la Kibbutz Chamher· OrchesLTa israc•lia na, que, als vint-i-cinc anys de fot·mació, mostr·a més aspirncions 11 SO IHII' <·om una gran fol'lltar ió qttc a cxpressar·-se amb In precisió cambrístil'a 4uc se li suposa. L'Obertur'a. sobre temes P jueus de Prokofiev va r esultar: avorridota , preludi d ' una Simfonia ním1. 101 , "el R eUotge" de Haydn n ecessitada d e p erfils i despatxada amb una contundència que disfressava Ja manca d 'intenció. Adequada i suficient, però, pet· gaudir de l'estructura de la partitura sense les constriccions estilístiques que, a vegades. l'encarcaren. 21 e PANORAMA R T e A Pepe flomero... i orquestra Wagner a la sang lber·can1era. 30 de oovembt·c 1995. Palau du la )l(r;,ica. Ot·que.si.J'a Filliannòn.ira dc ~lontpeller. Tlildegard Bcbrens, soprano. Dir.: Frit·demann Laycr. Obres de Wagner i R. Sll'BUSS. per X.C.-D. ...., ~' ¡;;¡· 135 22 A HIJIII'Stt•s ~tlçadC's d <·l concc·r·t, Dor·orr Soltlmon, el clit'{'l'lor musicnl Jc l' Orqucstru i Principal dc l 'On[tH~~ tnr Fi lllllnllÒIIicu dr Mtwrdònia, \Ím·ulat u l'OrcJlu.· tnt d'Eu~:~kudi. ja S ')t¡l\ in IIIOSir·nt COlli un ilin·ctot· d<'h• tl'"unu r· fent" i ho t'OIIt inuu r11 Iu línia de la unilut<'ralitnt cu In .Uisso en do mnjor. "fn lrororem ancttssmrae Trinitat is .. K. 16 7 dc 'foza r·t. unn obra dc joH•ntut (d t' 1773). un intent rcchil d'abundonur e ls models italiuno;. tol i mosll·ar encant unu certa rigidesa i estanqueïtat e ntre Ics part... Cudasrnn del sis números té motius d'interès: purticu lar·menl. em qul:'do amb !'''Agnus Dei'' i el seu final fugat. En aquesta obra. Iu primacia r agufuvu el Cor· de Cambt·u drl Pnlau dc la :\1úsif'a e¡ u e dirigeix J or·di Casas, cuntant amb aquella <'Spontanrïtnt tan difícil d' acon eguir i amb la dolçor en Ics veu" masculines i ddinirió en Ics femenines, que em semblen tan caractcr·ístiques. en. dubte é-,. ja, un deh millors cors etu·opeu<;. amb un factor al seu fa\ o r: la pronunciació del llatí. molt millor que la dels ror-s de latitud mii~ ¡,epl entrionals. amb uns sons consonàntic~ molt tre ballats. La coheRió interna dc les veu~ va ser ab~oluta fins al punt d'orguP que c·lou l'obra. Va ¡¡er el Cor el que va aixecar Iu Miss(l més que no pa'- J'Orquc.. tra i el direc·tor. que optaven pe1· una 'Pr~ió tan desproporcionadam<'nl Pnf'rghica com toveteh ha vien re,uJtat les aplic·adl'., a Haydn i ProkCJfil·v. Però el plat fo r·t del coll(·crt el \u ~rr·vit· Pe pe Romero. un ar·tibta tocat prl grni. un hrren d e la tt·adirió guitarr·í<~ tira familia•· lJlll" va dcmostraa· e l seu tnlrnt amb e l cclcbèrl'im Concierto de Aranjuez dc·! mestre Rodri go. La Jiafunitnl del seu puntejat. t'is c·oustunts efectes dinàmit'!l, Iu pulcritud del so. t•l planlejnmcnt del Concierto l'Om una obr·n notament nroclltssica van tenir· com u rom plrmcnt intet·pr·etatiu la lluminol!itat. la t>enhlhilitat. l'dt•gància d'una versió guitarrfstica i orquestral inoblidable. El ronret·t. en la seva ~egona part incloïa e l Dit:ertiment dc Béla Bartók -amb un aint Mar·tin rítmicament infal·liblc i capacitada per· remarcar· e ls colors tan propis del folklore mugia•·- i la Italiana dc \1cndrlssohn, que va rcbrr una v1•rsió caracteritzada pt't' la soltesa, p<•r la cl:u·edat de Ünies i per l'cquiliJ11·i cntrt> moments twmmoment n pasr;iona t¡¡ i d 'u ltt·(•s de a·cfinamcnt cxpt'r!sl!iu inqiíc·sLionahle. Un cop més la màquina dc la Saint Mar·tin va portar· al Pa lau el llllf' bap f¡·¡· millor: m(u¡ica en e l !Wntil mr'! pur 1Jel e menys a m~.s i dc mé.s a menys. amb aquest encreuamen t quantitatiu es podl'ieu conceptuar les pa·cst.acions t·cspcctivcs dc Iu soprano Hildegàa·ò Behnms i In Fill1armònicn de Montpeller. L' Ot·tTue.su·a va fer· força bon papet· en el dens poema simfònic Macbeth dc llichnrd Str·anss i en la ' ·Dansa clels set vels'' de l'òpera Salomé, mulgrat l'escassa exigència del seu dll·ector musical. Fa·icdcmann Layer. suficient pet· a la fossada d'un teatre. però poc ambiciós més enllà de quadrar blocs i acabar tots alhora. L' arompan) ament a quatre lieder orquestrals dd mali'L" compositor pulesa,•a, ja. la rigidesa i monoeromia de l'orquestra abans del tll'scontrol al qual s· aborariu en l'escena final del Capvespre dels déus dc Wagnrr. Aquí va ser on Beb1·ens l'S \'u fer creditora d'unes ovacions que el públic l!'J1ia ganc:s d'oferir-li, per tal dc premiut· tant una actuació conct·etu co m la professionulital arnh què -<Hscografia ajudant- t•s manifesta la seva ca rr·er·a. Vu anibar esgotada ui fimal dd concert , però no va defullir ni un sol moment, totalment involucrada en el paper de la dona que retroba ha sevu grandesa en la d.iguital humana. Amb el record dc Iu Imm olació cantada per Janis Mnrtin la darrera temporada. e~ pot dir que aquesta arriba per· 'en allà on Behreus per comprensió del text. Elcctritzanl~ les duc.;,. però per mitjans complementaris. L'escena fmal de Salomé ja ens l'havia mostral més ''orn a comediant que no c·antant, amb menys encert en Iu rollocació d'uns aguts impressionants i carregats de metull que no en plasmar la catat•.,i qnc el p!'rsonatge experimenta. Tampoc les cançons dc R. Strauss no en~ lo vo mostrar sota el núllor dels angleij, pcr4uè cada cop més la seva veu exigeix una cura en l'rnaissió •1 ue consumeix pràeúca na errt lot l 'esíot·ç interpretatiu. Tot i que l'or·qucstr·a feiu figa, elu1.Wor de la vetlla du vu s•·r aquesta escena qu¡• don magistralment la "'Tetr:alogia" i el concert es va acubar cntr·c aclamarions i amb In propi- tl'r'lllC. na del Zueigrumg str:aussiu. D Palau 100. ,¡ de no\ emhn~ de 1995. Palau dr In Míasira Catalana. Acadt'lll} of t. 'lnrtin-in-tlrc- F'idds. Pt•pc Romero, guitarra. Dir.: Kennetb ~illi to. 1\loznr·t. Roclr·igo. Bartók, M<'ndel••ohn . p er UUIS TRULLÉN n instrument di;senyat amb Ja ftunció d'interpretar com una màquina capacitada pct· r·ecrear les sonoritats més mer-avelloses; una orquestra en què tots els seus <'omponents posseeixen una idèntica unitat estilística i els mateixos criteris interpt·etutius: en definitiva.l'Orquestra de Saint ~Iartin-in­ tbe-Fields va tornar a demostrar al Palau el seu carisma. qualitat. perfecció tècnica i, per sobre de tot. Ja sensibilitat mwilcal íntimament ffi.,aada al nom de ir Ne,;IJe )farriner. Dirigida des del primer faristol per Kenneth illito. la formació londinenca va actuar dins la temporada Palau 100 amb un programa que va obrir-se U amb la Simfonia núm. 33 de Mozart. Les interpretacions de la música del compositor .;,alzburgui-s per la Saint Martin n~suJ­ ten llegendàries, fet que va poder-sc reafirmar al Pala11, amb una Jectut·a e n què la proporció clà¡;!o!ÍI·a. la beiJesa de sons. la claredat dc la música i l'afinació immaculada van confluir en una versió pl(·na de màgia i encant. e PANORAMA e A T R ll·lusionat i il•lusionador Gelber L7 dt· nQ\'embrt: de 1995. Pnluu do la Música Catulaua. OBC. Brunn Leonardo GcU>t't·, piano. Dir.: Salvador Brotons. MontKa1vatgr, Schumnnn. Dl'liusAy. Txaikovski. p e r LI. T. U Ie b ll )- J- 1- a a .a d ~~ I- ~I !- .a •C 1- l- .,·- ~1 a ;;- n ·e :.s 1- :s 1' a b ·s a ~I ti tl n d els encants musicals de Gclbet· és que cada cuna de les seves artuacions semblen prcpar·ades amb la il-lusió pròpia d'un debut: no deixar escapur res, ser curós ttl màx:im en l'elaboració del progntmn, i tenir com a pt.w t de mü·a la r em·eació d'una atmosfera musical que l¡ucdi establerta per la per·ft'<'lll sincronitza<"iÓ entre artista i públic. Gelber és Wl comtwicatlor· nat i, a més, amh la virtut de ser capaç de descoIJI'ir·, d'obres sobradament ('Oncgutles, petits aspectes i detalls interpretatius qur a vegades quedaven en segon terme. Per lUla banda, Gelbrr· 'a tot·nar al Palau en un concert de la temp01·ada dc I'OBC que va ser dirigit amb L'eficiència i qualitat que sempt·e ha caracteritzat Sah-ador Brotons. El pianista argenti va interpretar el Concert de Schumann , en una ver·sió t emperamental , <·ontrolada a Ja per·fecció en el rubato i en la seva poesia , musical. Apassionrunrnt i vehemència compartien espai amb el lirisme profund sclmmanrúà. La segona actuació dr Gdber va tenir Uoc també al Palau. però aquest cop actuant desinteressadament per a l'Institol Gutt.munn. Un programa monogriifïcam c nt. dedicat a Sonate.~ d ~ Beclboven. conc:retamcnt Iu pl'imcra de la sèrie, Iu núm. 6 i núm. 7, i com a docnda la que el composito¡· va dedicar al seu exprotector Fcrdinand von Waldstein. Vam sentir un Cclbe1· infaJ.üble, fantasiós, profund en la difusió d'un missatge ple dc contingut, d' Wllirisme emotiu i amb moments com el " Presto" de la Sonaln núm. 6 o el final dc la \f1rLldstein especlacular·s. Les ver·sions eren cJq>licadcs amb una naturalitat sorprenent, en què prt· sobr·e de tot prevalia la música de Beethoven. ser·''ida amb una odginalitat i for·ça exfn·essiva tan pròpies de l'estil Gelber. En de•Cinitiva, Wl recital pet· r·econ-lar·. 11 piano romàntic segons Kafsaris Em·ocom·erl. 22 do· novt>rHbt·t' uu 1995. PaJan dc la JHú,io·n Cutulana . Cyprien Kut~III'Ïs, piuuo. Schumann, \Vngnor·. Chopin. p e r LI. T. o hi ba dubte q11c pel sol fet d' intcòrrar un recitnl amh obres tan apassionants i r ept·cscntaLivcs dPl romanticisme. j n r al uplaudit·l'intèqll'Cl. El pinnista Cyprien 1 ttlstu·is tornava al PaJan amb un pr·ogr·ama que s'obr·ia amb les Escenes d'infants dt• ScbumanJl. amb tr·es tr'ansrr-iprions sobre òper·cs wagnel'ianes realitzades, reslwctivament. per Liszl, Busoni i Raff, i com a punt fiualla monumental~ ona ta en si menor de Chopin. Katsa.-is és un pürnislu d ' un virtuosisme for·a dc· tol dubte, pe1·ò considtwcm que va abusa1· de c·cr·Ls aspectes musicals que Lt·encavcn la unitat del cliscur·s, en especiaJ en r excés de rubato en el Schumann i una extrema vivacitat dc tempo en el segon moviment de la Sonata dc Chopin. Katsaris és un pianista d'una qualitat més que remarcable, però en la seva nova actuació al Palau dins la temporada d'Eu- N I'OCOIICert no va Cl'l'at'-S(' rJ t·lima m és propici cntt·c un públic que tossia constantment entre mO\'tmcnt i moviment. i tlll pianista qu<' intentava recrear una atmosfera en la qua l pt'r· sobre de lot h a via de triomfar la música sobr·e l'hipotètic silenci més absolut. } atsar·is va " treure" momt•nts bellíssims en el Wagn!'r. Pn !'special en Ics t·eminiscències sobre Els mestres cantaires reaUtzadcs pe t· R aff. plenes de vitalitat i fltüdcsa, i en " La mort d ' lsolda'' del Trú;wn y, c·n el qual Ja meravcllmw transcripció dc Liszl va tenir justa correspondència amh la interpr etació. : ·-=....= = g:;- ¡;¡· 135 a 1- I. Els Virtuosos de Nova Yorlc, e specia listes del Sturm und Drang n ll r lhercamera. 28 dt> novt>mbo·(• d c 1995. Palau de Iu J\lúsiru s s Ca talann. Pbilharmonia Vir·tu(lhÍ New Yot·k. Claudi Arimany, Ouuta. J\lela Tencnbaum. viola d'umor·e. Di.r.: Ricbarcl Kupp. Fus1·h. Barber. Vivaldi, Mozno·t, Huydn. ,_ .a .a ., per LI. T. 1- ·-u il 1- r ll ó ll a ;;t u e a presen ta~ió d'un programa mteg¡·at per obres pertanyents a tm repcrtod eclèctic. l'acompanyalllf'llt de solistes d' ah ni vf'll intemacionaJ (com el nostre nautista Claudi Arimany i Mela Tcnehaum, concertitro del conjunt en qüestió) i l'c·logi de ser considerada rom una de les agrupacions dc canilira més r ellevants dcl continent americà van L presidit· el concert que supo!>ava la presentació en la tempo r·ada d 'Iber·caml't'a de l'orquestra Philhar·monia Virtuosi ~ew York, dil'igida pel seu fundador i director titular·, Richard Ka pp. El concert, do:ncs, t('nia a priori uns atractius inliÜcstionables, i poLset· IH'r això calia esper·ar una l'('Sposta més contunclent i sòlida d' aquest.a or·qucstt·a amedcana. L'Orquestra senilila\'a trobar-se més a gust en els passatges dc m és vistositat, portador·s de canvis dc dinimricru c~>, que no en aqueUs més s ubtils. A tall d'exemple, en el Co11cert per et viola d 'umore Rv. 394 de Vivalcli -extt·aordinàriament intct·pretat per Mela Tcnenbaum-, va mancar la caractrl'Ística lluminositat vt>m·eiana de l'obra, els clal'obscurs tan pr·opis del hun·oc italià; pet· conlnt, U dc tn la Simfonia 111Í.m. L ll aycln, paradigma dc l'estèlica pct·ta.nycnl al Stunn rrnd Dr ang, l'orquestra amer-icana va palesar aquesta facilitat pt>r· r·esoldre passatges d 'alta dificultat tècnica, can' is sob- tats d e cat·àctcr, fr·ascig d 'elt•gància absoluta i una perfecta dis posició dc tot el que es refereix al r itme. Lògicament, el talent d ' un virtuós Claudi Al'imany va qu!'dar novament reflectit en la interpretació del celt•bf.n ·im Concert Kv. 313 de Mozart, en què va d<'ixar bru clar l'elega nt i diàfana comprensió que t~ el flautista de Granollers de totes les ca ractcr·ístiq uos que envolten el món del classicisme. En definitiva , calia cspct·ar rnés de l'orquestra amer·ieaua, malg¡·at que no hi ha dubte sobt·e el seu Ilaydn. cert8nlenl dc n~fe­ rència. 23 e PANORAMA T e A R Fidelitat a un compromis 11 barbiere d'Àngel Òdena Eur·ocum·t·r·t. 8 dt• n oH• mbr e dc 1995. Palau de Iu MúEicu Mtr~it•u \ t•ti'I'IIR. Dir. artístic: P eter Zajieck. J osep B orni~. hu ixó. \lcmt-c-rra t Torren t, orgue. Ob r es de Bertt·an. \ïtlla i rJiinrlt•l. XlV f c¡;tivul d'Òpera a SalladcU. VIII Ci cle Òper a a Catalun yn. 8 al 12 dc nov(• mhre. Teatt·eLa Far àndula de Sabadell. ll barbirr·c di Siviglia. Òdena, Picrotti, Giméncz. Serra. Di1·.: Albcr·t Argudo. Catala n a. pe r PAU NADAL E pe r X.C.-D. E 135 24 III'OC'OIICCI't VU COrnt• n ~·a r· la tr mpor·udu - l' onzcnu!umh Ull COilCCt'l que I'('(' IIJll' l'UVa dos COIII)JOSÍIOI'S r lttaluns del nos tre classicis me qur mos tren di n:ctcs innuènr ies europt·cs, gr t·màni<"a cn el <'US del hn r·C'd oní Bt·r·rtUt Bcr·tr·un ( 1774- 181 5), drixcble de Cal'lel> Baguet-, i italiamt t>n el cu¡; del p . Anselm Viola (1738-1798), nusru t u TotTOrlla dü Montgr í i dut·unl lt't'S drt·adc¡; mestr e de l' Escola nia i la Capella de música de Montser ra t. L'or·t¡u¡·stn r, In fo r·maven l'ls t¡ uinzc mÚSÍ('S dc l'anomcnucla Musico AciPt·na dc Br·atisluvo. Sota la direcció ar tís tica dc P eter Znjit•ek tot¡ut•n um h una correcció , u na texturació del so i una vivaf'ital comp('nsado t·cs d'ultres mancunccs. Dc BrTtran. qu c morí pt·emut u t·a mt•n t i d eixà una ohl'll reduïda, es va intl•r pr etnt· la imfonia en mi bemoll major en l'edició dc• F t·ancesc Bonas tre. És u na obra formalis ta , q ue d cnotn l' cmpt·cmta de Jlaycl n , sen e ga ires amb icions cstr·uctu t·als, d ' aquelles que s'cscoltcn amb més gust que no interès. [ d el parc Viola , t a n l'l"presentati u de l' escola mon tser n llina, s'ofer·ia el Con cert de bai,.;ó obligat i orquestra , una obra impor·ta nt que a to rga al " pre-f agot" una bl'i llantíssirna comesa pc·otagonista . D' a mbd ues fJb r·cs, se'n va fer· un cn rcgis tt·amen t en dit·rctc amb la silen t col· labonció del p(rblic. El fagotis ta J osep Bor·t:às en va fer una lectura q ue h am·ia estat per fecta si la i nteracció amb l'ot·q ues tr·a hagués estat més efectiva. Va fet· brilla t· lïns tt·ument amh l'e:<traordinari domini que l' ha convertit en eol·lahor acl.or habi tuaJ en els brrups de H a t·noncourt. de Hen cweghe . de Malgoire , de Biancbiru. dc Clemcncic i dc Savall. o sigui. els millors a nivell continental. Agilitat , afinació i afet·mament de la Ünia són característiques que conver teixen el baixó en un instrument viJ-tuosístic, cnca t·a que a Mon tsrt·r·at (amb e) VÜJló) Set'VÍS priocipaJment p er ma n ten it· l' en tonació de les nuesses cm· als . H lindel oc upava la segona part amb el Concerto Grosso en do major (''in AJexander Feas t") i dos Concerts p er a orgue d e l'opus 4. Montserrat Torrent. una prima donna de r orgue a nivell inter na cion a l, va encisar el públic i també l' orquestra. Va imposar el seu discurs ferm i serè. el seu tempo seou ur, la placidesa dels seus ' ·Andanti'' i la solid esa d eLs seus "Allegri" . Va assolir u n importantíssim tr·iomf personal que la va fer descobrit· a w1a part del pú.blic a mh una unaninritat que és r ar a al P aJan. Vull expl'essar l'agr·aïme nt de molts a Elll·oconcert, p er p osar-nos a l' abast un p atrimoni musical que ens entes tem a ignorar. l X IV Festiva l d ' Òpnr·a a SabadeU i el Vlll Cicle Òpe ra u Cataluuyu h un començat amb sis t·rp t·csen tacions d 'aques ta b'l'a ll oiJI'a dc Rnssini q ue és ll ba,rbiere di SiiJiglia: t i'CS re jJt'CSCIItucions aJ Teatre La Ful'ànrhrla de Sabad ell i una al Tca ll·c Mu uk ipul dc Giro na , r i Tratn· Fot· tun y de Reus i c1 Cc ntn~ Cultural de Sant Cugat. questa edició era , des del p u nt de vis ta escènic, la matcixu dc l'any 1986, amb csccnografia de J oan J or·ba i vestuai'Ï de Ram on B. l vars . També el dit·ectot· d 'escena era el lllatci.x , Pau Montrl'fle , per ò aquest va polit· molts dctalls i tol lliscà amb més naturalitat i més vida que l' altra v('gacla, per a Iu qttal cosa també s'ha de ten it· en r·o111ptc q u e~ gair ebé lnt el rcput·tinwnl tenia més exper·iència i et·cn millors aclot·s. Allwt·t A rgudo va fer una molt bona di recció musit·al , a mb els tempi vius i adients i acom,cguint que Ja Simfònica del VaJlès so né~ c·om en els seus miUon. moments, amb equilibri i q uali ta t. Amb un grau diferent dc professionalita t, per ò amb l'entusias mi' i la dedicació de ~empre v a canta r el Cot· dr ls Amits de I' Òpet·a de a budell , que dirigeix, amb tant d'<•nc·ct·t, J osep Fer ré . El re pa r·timc nt, am lJ gent dc molta cxpc r·iència , tenia r>l luxe per a aquest cicle dc com ptat· a mb tres cHntccnts q ut• j a havien intl'rp relat els ma teixos vm·sonatges a l'caccna ri del C1·a n 'l'ca tr·c rlcl Liceu: Raquel Picr oui , E dua rd C iménc>z i EnriC' Sel'l'a. Raqucl P irr·otli tor nà a fer una Rosina cxcmplat·, p erquè la seva veu és molt bonica i consistent i perquè domina del lot !"estil rossiruà, amb musicalitat i bon gust en els or na ments i encert absolut i m atisació exacta en els recitatius. Un cas semblant és el d'Eduar·d Giménez, un r ossinià de gran nivell, magnífic en els recita tius, exquisit en la línia i actor de molts recursos. Quant a Em; c Sen·a, el seu Bartolo, més set·iós que allò que havia imposat una certa tradició, per ò més graciós que quan l'ioterp t·età p er primera VCt,rrada (segons el model Capecchl). és un es tudi modèlic del personatge. cantat. a rués. amb millors mitjans vocals dels h abituaJs en la interpretació d'a.9uest personatge. Angel Odena s 'està r evelant com un can tan t amb moltes possibilitats, 'La seva veu és magnifica , gran i igualada , tot i que encara ha d e polir uns q ua nts detalls de quach·atura, emissió i estil. El seu Fígaro, p er ò, fou molt bo, amb gran vitalitat i un cant h riUan t i espeetacuJat·. Juan Pedro García Marqués, també can tan t cl"exp eriència i habitual en aquestes r e presentacions, féu un Basilio molt ben dibuixat. sense les exaget·acions d' aJtres intèr pr ets, mentre que Rosa oneU mosll'à una altra vegada la seva gran veu i Ezequiel Casamada feia un bon FiorcUo. En Jinjes generals, una de les millors funcions de tots aquests catorze anys d 'acti vitat entusiasta i de molt de mèrit dels Amics de l' Òpera de Sabadell. F inalment, és just fer esment del fet que CataJuJ1ya R àdio va transmetre en directe pet· pl'Ï.met·a vegada una rl'uquestes r epresentacions, en conct·et la que va tenir Uoc el dia 24 de novembre a Sant Cugat del Vallès. .t è n ó :1 :1 e :s !l e !l :s J 5 5 ) l s e PANORAMA e A T R Felí' òpera de bvt.xaca Òpera al Mulir. TIJ Ft'stimJ d"Òpent de Butxaca. Teatre .\!alie dc Barcelona . .\lt>so~ de non•mbr·e i desembre. Obres dc Salirr·i, Ro~~inyol , Sll\ inio. Hindl'mitb. Dramisnky, \Vebern i Dingo. Òprra MNro politana de Barcelona. Yol ad Libitum. Conhcr·nttori VivulrJi d' Aicssandria, ils Phil. Solill[artÍnt'7l \Vilen~ki. Dingo . per X.C.•D. ur c:onvc rtc ix e n m¡•morabl1• un csp<!r-tnclc d ' òpera? El pt·ou dc lt~s enlt·ad cs, l' au tiripac:ió amb què s'hau d c compt·ut·, el caixcl dl"ls u•·tist1•s, la c abuda d c la sa la'? O l 'oportunitat rlc Iu prognunat'ÍÓ , l' assrquibilitat i In ft·uïci ó d c l'csprrtaòOt·? Pe rquè si e ls pur·àme ta·es qnP cal cons ide a·aa· són aqu ests dan·r t·s, s i no impo r·ta que els cantants quasi ti·e pitgin e ls es pct·ta d o r d e la pl'imet·a fila rn una sala polivale nt d r cinquanta ca dil·es i (JUC l 'a companyament es faci amh un piano o amb quat1·r instt·um!'nts, el U F c¡,tival d ' Òpera de Butxaca a l MaHc compleix els r·equisits . S' hi llUu o fc •·t quatt·e r)peres, un recital dcclieal a A11ton Wcbcl'll i un espectacle d 'òp c n• -t e utn~-cnban>.t, Q Càsting , d ' Eduardo Oiago, que era es trena absoluta com ho eren La petita bufa de Jm·di Rossinyol i El diari d'un voluntari del çlanès Jakob Dt·amisnky, un compositor· que es va fer conèixer an·eu p er la seva w•t·sió dc camJlra de noranta minuts de L'anell del Nihelung de Wagner. Com a estt·encs locals, dues òpe•·es curtes, 01feo Veclovo d"AJbe rto Savinio i l'ext:ram·dina..i Hin und Zuriil.· d e Paul Hindemith. Una progt·amació interessant i una immediatesa que s'imposa a l'espectado1· com una imperativa regla d e j oc. l'integra pràcticament en l'acció dmmàtica i l'hi implica com a protagonis ta, mnlgt·at que no es mogui del seient. 1àmbé el fa toleraut amb l'at·tista, perquè l'atansa a la seves condicions i u la seva pr·ofessionalitat, a la pcrfectibiJitat d el seu tn•ball. Q•ti en pot pa tiJ: és el director d 'escena, pc•·qtu\ la s!'va taS4'a l-s obst•a·vnda amb lupa. Prima [(I 1mt.~ica e poi fe paro/e d '.Antonio alit••·i va se•· un cspe<'laclc rodó unànimement elo~,'Íal amh exccl·lrnts intct·prNac ious, com Ics rlt• Mirt•ia Ca¡;as i Rosa Muwn. El millot· de La petita bufa dc J onli Rossinyol. al llll'tl ¡•nt.-ndrc. va s e•· la muguílic•a veu del baix, .lmwp Picn·s , pPrr¡uè ni l' iufornm llilm·L d ' Albe•·t Mcs t•·cs, ui In posada NI csc(•un , ni Iu din'eeiú artístjcu t1•nicn iut.c1·?~s . 'l'umpoè ¡•] Cnap lnRlJ·unwntnl Vol ad Lihitum no va c•star a l'<tlç·adu que se li coneix. Les òperl's dc Savinio (1891-J 952, piu tm·, musicòleg, CI'Ílir i COIIlJIOSitOI', a méà cir grnnu dt• Ciogio d e Chirico) i de llind!'mith van vcni•· dl' mà tic la Cornpun ) ia d ' Òpc•·n cic·l Co nst·t·vatot·i Vi valdi d e la !'iutal italiana d 'Aic:.suucll'ia . La pc da dc•l Festival hauran r s tat, potse•·, els (¡uinzP minuts cir I/in und Zuriil.· dc Hindemith, uua diminuta acció clnunàtic·a t•n clau cxp•·c·ssionis ln es t•·c•nada l'an y 1927 ni Festival de Bacll·n- lhòt•n. Comença i ¡wogressa um h <'inc: pPl'Rn nutges i un personatge d ' u- queUs in-out que fa d e collll'nlat-ista. Assolei.'\ el punt culminant en un assassinat per gelosia i es d esetwolupa •·e troac tivam ent fins al punt de partida. d esfe nt una aq~nment que to1·na a pa·enclre vida. per ò a l' im·pvés, talment com mta pcllkula que cd fa córret· en t'I sc·nlit incmTectc. Enginyós, ben ¡·csolt, i un ¡,•Tan 1-xit que hauria dc compo•·Lat· una rcp•·ogramació. L'cspcctnrnJaritat de la t~cnira dc la Llum neg•·a ap(jcada a l'01jeo Vedovo d e Savinio no dissilnulava In qualitat d c la música. Una estrenu altame nt significat:iva. El Festival ha rebut aj uda del P1·oga·an1a Kalcidoscop<' dc la Unió Europea i, p(•r primet· cop, ha visitat altTcs llocs . com la Sala Bulevar·d d e Lleida i el Teatre Auditm; d c Ripollet. S1m convcrlit en un temps r ècord en un plUlt àlgid rle J" oferta mu~i­ cal barcelonina. I en 1ma palestra en c¡uè l'obt·a ecpr<'sentada d:ism.inuei.x con ·clutivanlent en importància r especte a la interpt·etaciú, que pn~u un relleu inusitat, en un tipus rl 'esce na•·i que no han d e témer els professionals de debò pen¡uè revalora el sen esforç de ¡wccisió. ) 1 ) Bona arrencada de la Mostra Catalana de Música Contemporània vn Mo~lra Catuluna ric· Mt'lSÍC'U Contemporània. 27 de novemhr!' d1• 1995. Con~c rvutol'i S upt'rior eh• )1•ísica de Barcc:loua. Orqut••tra cic· Cambra dc I'Empm·dà. Jordi Codina , guitarr·a. Dir.: Carie~ Coll. Toldrà, Colorné, Sardà, Fh•ta Polo. per U. T. l ) ·1 ] s [' n liCl<' na Yl ostt·u Cutulana cie Mí•sica Contcmp01·ània va portur al Conse•·vuto•·i upel'ior Municipal d r MÍtsic·a d e Barrc lon a l ' O•·qu cst•·u d c C ambra dl' I'Empol'flà que diri geix C al'l~s Coll, en un c:onrc rt ('n t¡uè s 'of<wien ducs t•strcnrs: Srherz o ovPr 8ePtho·uen d c Delfí Colomó i Fantasia concerta.nt dc FrancÏI;co Fic ta Pol o, pet· a guit a n ·a i cm·da , amb l'ac tu11l cap el ' Es tudis del Consct·vatori , ri guita•· •·i s la J or- L dí Codina, com a s olis ta. L'Orquestra d e l ' Empordà va obl'ir el concet·t amb e l a·e finadíssim QuarteL p er l'ort d el mestre Toldrà , tt·anscrit pe.· a o•·questra df' corda e n una versió en què el lirisme, In t·iquesa melòdica d e Toldrà i l'exquisit romanticisme de la partitm·a van obtenir una versió ple na de •·igot· i sensibllilat. Una broma mttSical sobr e les pdmet·es notes del " Pm· a E lisa" d e Beethoven va se •· e l joc que e ns va proposar Delfí Col omé en t>l seu S cherzo sobre Beethoven , una obra que com a quartet d c conh• ja va PstJ·ennt· a Mad•·id el Si¡;num Qua •·UN; una pat·titlll·a original. dh t•rtida , imaginativa i ci \an missalge diJ·ectc i ben da•·· L' Or11 ut•s ll·a vn n·sold n · st•nsc c ap pro hlc ma aquf's ta bt·o ma !i uggt~A LÍ\ u i inte n·ssant c¡m· r·cfl cetc L' l'engin y ruracte•·ís tic d e l mestre C olom(~. La s Pgona pa•·t s'obr·ia amh Lle bl'ig d ' Alb t•r·t Sarclà, partitJil'll est:l'enuda l' Hn y 1990, ¡¡ummanwnt uvantguunlistu , amb glissando.~ , SOI'J>L'l'IW11l8 e fcetc•s Rnno•·s, d ' una mcti c: ulos ilut cl ' c~s cl'iplura inc¡iic•s tionuhll' i que l' orqul's tJ·n d c c·onln vu s a bc•· •·csold•·c umh la catego•·ia musir·al qnl' li és p a·òpia. Pe •· últim, va ser el torn dr Jot·di Codina, que acompanyat pe r l' orquestt·a e ns v a s ubmer·gir· en la Fanta sia Concertant dc Fle ta Polo. Gna obra vigo ros a. tempe t·ame ntal , d ' induhtahle r e finament expressiu. i amh uns contras tos sonors crue sorgien en e l seu mome nt pt·ecís . La pat·titura va gaucli1· d ' una vers ió mer·avf'llos a pe r part d ' un Jonli Codina , meticulós, tècnica ment infal·lible i que cotli'Lx a la pet-fecció tots Pis a sp ectes de la música conlt>mporània , j una O'l't]ltcstra que sota la batutu ric Cades Coll demostra conl'ct·t ret·a concert que la sPva trajectòria ar tís tica va contínuamen t in cres- cendo. 25 e PANORAM A T R e A Un segle de música del segle U F1•J!tivul dt• 1\l(u<ica tlel Sc¡!lt• \\. '\1¡·r·eut de Les Flor·:;. Sui u Q, itli Mnntllut·, I 1-26 de DO\ erubn• J 995. per DAVID PICÓ S. N l 35 o (lliS t•nga t~yem : uqtu'sl no es, m dr bon tros. el ft•!llivul de mú~i­ ca rontemp01·ària que Burcelona r·edumn i es mer·eix. ;\J-a bé, ¡·al donar temps al tcmp!! i dor111r· suport a llllll iniciativa qtH'. s i es consolida. pot esdcvrnil· allò q ue e nPur·a no í·~: 1m esdeveniment amb IH'ojecció internacional. Malgr·at el bah: pressupo~t i Ics mnnrances evid<'nls del Fes tival, Iu prOb'l'HIII<wió lur estat inter·essanl, umb inte rpre tacions d ' ultu tlualüat i un h it dc pítbli1· considerable . EJ cl'itcd 1lr la pt·ogramació. tol i l'e,.fnrç dels organitzado rs a dibuixar direcLTius, ba t•s tul ul'llit r·ari. És una COilHt Unt dels o r·ganitzadOI'S d ' c•sd t>venimcnts, music·als o t• ulturals. voler· revestir· 1e~ ~eves propostes amb ait·es de robcsió. r·acionalitzn!'ió i un sentit que la progrunut¡·ió, donant tm cop d' ull , desmenteix. P el qu1· fu u les estèliques, p odem dividi r ci Festival en do· gr·uns npm·tats: la música d 'avantguarda (e~:pe rimt>nlu ció, impt·o,isació, mcsli~sa tge, etc.) i el cruc anonwnPm música contempOI·ània, entesa bis tòJicam<'nt com la pt·esència, activa i t't'uc·tiva, de ]a mús ica ('Ulla en el nos tre temps (dc¡; dels mesrc del segle \\ fim, u Ics obres més a ctuals) . Come ncem pel primet· apartal. Músiques d'avantguarda 26 -o e m; ¡·e ferim a lt>b avantgua •·d<·s històriques, sinó a les mú ~ic¡ues singulars que expr·rsse n la sensibilitat mus ic·al. raclicalment individ ua l, d ' ara mateLx. Una individualitat que SO\ int comparteLx un tret camt'terístic: la f or ça. r e nergia. el m•ni' la sotragrada ... Ú' R grans ruptures estè tiqucs de r •·i1H'ipi i mei- tat d1• segle. tot·nnvcn al moll dc l'os, ct·pn intt·rm·s. Wt·h cm revoluciona t'I Uenguu tge musical des de dins, Cll aileuci. En l'aetualitat. !lt'n ~c la possibilitut dc lf·c• n<•ar· cànons -estan ft•L;, miIJU<'S-, les mús iques més ugosar·ades convulsionen Ics formes tot fent c·•wr·gètiq uc·s cabrioles d cH dt' la s uperfície . Fins i tot el s ilenci és un simplt> trànsit a una nova explosió, eom quan la dissonàm•iu s· t'llle'niu com m1 acord qtw calia •·csoltlr·c fmalme nl umh un 1lc consonant. E l contr·ast s ilt·llci-estrèpit, la s upc>rpo.sició de melodiell. la impro' i ~arió i el caos ~:>on or. ~ón rceu•·sos que poden esel<'' enit· originals. Charlt>s 1\'f>S n ·era tm mt>slrl'. Pf'r·ò aquests recursos cal que estiguin integrats en Wl matcl'iul sonor articuJat, si 110 la música s·esgota en r¡unn·e cf<'<'lCS. Barbara Held. antiga intt>grant de rhbtòr·ic Gt·up Tm.trumental Ca talà, és una compositora i ilautisla inquieta, compmmesn nmb Iu interrelació enln.• el so, ln tecnologia i la imatge. Lc;. dues primer es ubr·es del concert eren de Da,;d Behm1an, di."-."Cllyador (r rstru ctur·es sonoreb q11e altres, els intèrpre~, cs<·rnifiqu eu. A.ixí. compo¡,itor· i inti•qwet estan en un •·pla d ' igualtat". Qui no ho C"·tà és el públic. E J,.. <'' p el'imcnLq. teòt·icament an·a!'t iu s, esdevene n t>n un núnu t ur·tefactes d' uvor·rinwnl. J.,a ter cera obra. dc Barbar·a Held , &Í qul' \a Pnb'l'escar el públic. A part l'h. t·x-per·iments sonor-s. una càmer·a enregistra\'U primcr·s plans d·objcctes de lahOJ·atori i figures g¡·om(•tl'iq ues sobredi.mensionadl'f.l. És una sort ga udit· de rOrqu estt·a del Cao~, una vcr·itahle platafor·ma de la c t·t•ati\'i tat mlli,ico-a•'Ústira t·ontemporània. Cinl' obres: rvYX de Joan Sanma t·tí, una p eça intenuit<'nl . bri- e e Grupo Manon Uant i dc difícil coordinació dinàmil-a; Bartleboothd'A.t·turo Moya , br·eu i compacta; Part us d e Joan Saura, quurtrt d c vent. rock i sam pler, també breu. caos articulat i dosificació dc solracs; Desperfecte de Xavicr Maris tany: tcLx.iL sobri i complex tei:<.it de músiques, inll'r·vals i s ons enregistnlts; E de Ettropa de Marcus Breuss. enbrinyosa composició fragmentada. amb presència d e vem.. radiofòniques manipuJades o no, i 1ma nota humorís tica. e Explosiu encontre dc dos compositors-pianis tes sense frontrrcs: r avantguardista \[ar·il yn Crispell i la sen!-ihilitat instantània d.Atrustí Fernandez. Suhtileses, rampells espasmòdics, inspir·aeions jazzísticrut'S. minimalis me d' u•·· gència. improvisadó, bt·ogits, ritme, tècnica i molta imaginacro, de vegades malbaratada en jocs creatius més físirs que n o pas lúdics. Música contemporània Els ch os d'aqu est bloc er en els unjversaris (Bartók, Wt>bem i Ilindcmith, present a 11·es concerts) .i l'Escola de Viena, (SchO nherg, a dos conccr·ts). Centrem-nos !'ll un del!! homenatjats: Wehem. Per a Pll la dodrtufonia no r ep r esenta' a un trencament traumàtic, sinó l'a mpüació natural tiP Iu tonali tat. Avul . d s nous llenguatges . el cromatisme total , haurien de r·c p r csen t a r u n ulli bet·ament, no pas ttna limita!'ió. Una excessiva dependència dc la modt>rnitat estèticomu~ical acaba pt't' impossibilitat·la seva pròpia cvolur ió. P et· què s'eviten les f01·mcs del passat -com nhuns s'evitaven dctm·minats acot·ds mal vistos-? De \ cgades, els vells mestres clcl segle XX. els I"'C Jtúlibt·istes del llenguatge musical - r antic i el nou-, semblen l'ls més mode m s: chonhct·g, 1-Ii:ndemith , ll oms ... e El Gr upo Ma11on va oferir· un programa lan atractiu com esgotador. L'originalitat u·òrüca i deshordaot del Trio per a violí, vicloncel i piano de Charles I ves vu quedar tlc'slluïda p e•· una inter·pt·ela<·ió un xic dòcil. P rt· rcrt, pregunta: va sonat· el Cant dels ocells al final del segon mo,iment. o va ser una al·lucinació provocadu pels pe ta rds que la Fur·u dels Baus llançava a pocs mct r·es de l'auditori? El Quar- tet per a clarinet, violí, v ioloncel i piano, dc l lindemitb, i la Simfonia de cambra op. 9, de chonberg van an-odonlr un roncompacte. e Feixuc concert d ' a •ú vr r·>.~m·ia amb ohr·f•s dr Wchc r·n , Bartók, Hindt' mhh i Toru Takenúts u. un dels compositors ol'ie ntals habituals eu ci •·e per tori occidental. Van dcsta!·ur, am.b una excel·lent in tt>q H·et ació CCJ'l e a s 1 e s ) l 1 e di•·i{;idn pe1· .lo ep Pons, les Si3 peces per a orquestra op. 6 de \VebCI·n, d s ContrCUJtos dc Béla Bartók i la KammPrmusil.· niÍm. 8 d e Pa ul l Li ndenúth. e llluriflo. psicodrama en un acte amb text de Rain er M1u·ia Rilke i música d c Joscp Sole•-, va eon g•·cgar molt d e públic, L'obra , sense arció, s'escenifica a p ut·Lil· de In mÍ•siea, frà¡,ril i dnuu utic:u (p iano, viola i orgue) i la veu (J m·zy Ar tysz, bu•·ítun). Ma lgntl l'austcl"itaL i una c-erta h omogeneïtat del psicodrama - unu h ora dc d u rada-, és una olw tt viva , qut' evoluciona i rcspit·a fïns u Iu culnúnucíó i mort final. El Gt·uvo Enigma - d rs d·a ra Ot·c¡uesta dr Cítmara del Auditor·io dt• Zat·agoza\ u ofedr tUl gran concer t. Cal del!tacar· Iu magnifica interp•·etació de dues d c Ics millors obre~ dc la nit: Noneto d c .J oaquim H oms i la Kammermusik niÍm. 1 dc llindc mith. Cul destaca•· ta mJJiol'obra estn!l1a, cncà erec d c l'ACC, Clap de Uuna d4~ Josep M. Mcstrrs e Quadrcu y. És una ohra simèll·icu nmb sel Rcgnwnts d'estils i ti'Xlll t"<'S molt ruve rses i amb r eft>rènc:ics his tòriques ( 13<'cth oven i Sehubt>rt). Mt'Sin·s Quudreny no hu pc•·clut l'en - giny tú l'originalitat que ¡·I rat·ac·teritzcn. e Conec•·• d' homenatge a Joan Cuinjoan. Nit nostàlgi<·a en torno•· a Vt'lll"<' r e::. tiJ ent'rg(.tir i visc<•ral dc dirigir del mestr-e' Guiojoan. a<¡uc~tu vegada ela\ ant no dc•l mílir Diabolus in Mu,icu. ::;inó de Baeeclona 216, el ¡,.,·up in~tTn­ mcntal a!"lual mrs rom promè!l amh la música d'avui, que c<·lelwuva el seu d ebè aniversari. Dos moments culminats: Bl diari amh Annu H ic1·i. J a no és aquella obra sot·p rPn c n t rh·ls anys setanta , pm·ò enearu cunscrva Iu S4'Va noLH ir òni<·a , q uasi ingènua. l l'altru moment vu set· l' cs tt·cuu u E!!J>tlllya de Barcelona 216, t•sct·ita prr· Guinjoan i dedicad a u Emesl Mar lÍJtcz-lzquierdo, dit·cctot· i àrtima ch•l b'~·up. PANORAMA e A T R Aventures i desventures d'un festival de jazz aHpic X.'\.\11 FeiltiYaJ Intemucional de Jnz7 dt• But·('donn. Dt•l 21 d'octubre al 23 dl' no\emhr·c (10 nt•tnat·ions). Pnluu dl' Iu ~Tít~ku Catalana i Luz de Gas. per ALBERT SUÑÉ E l XXVII Festival Internacional d c Jazz de Barcelona va d emostrat· que , malgrat l'entr e ban c considerable que va suposa•· el fe t d e quedar-se sense vatTocinaclor dos mesos ablllls dc l'inici, hi ha un pÍ11>Lie que d esitja t:acoltar jazz, que desitja assisti1· aJs coneeets i a les manifestacions o.ff Festival. En una paraula, encara que molts assegm·tn que el jazz és una música minoritària , la veritat és que cada rua hi ha més afeccionats que la volen fe r seva . Tito Ramoneda. rut·eetot· de Project , r empt·esa que org:anit.za el Festival d es de fa uns anys, ens co - mentà l'ex'])cl·iència d'una edició atípica . Per comença.r, ens vam quedar sense espònsor el mes de setembre. Tenint present qne el Festivnl s 'ha:vin de celebra.r, com cada any, el novembre, el fet va representar un cop molt dur. Lògicament, no ens podíem quedar plegats de braços i p er això vam començar a remoure cel i terra. Però malgrat trobar gent disposada a ._ •ponsorit:::ar el Festival de rany 1996. els pressupostos del 95 estave11 tancats. Per tant , Project. qtte va comptar. però, amb l'ajuda de la Generalitat i de l'Ajuntament, va haxer de fer front d 'entrada a un dèficit considerable. 1, rwtu.ralment, el Festival es va haver d 'escurçar. P erò la. molt. alta assi.5tència. al$ concerts - un 85 % d 'ocupació- ens ha p ermès recuperar una bona part del qu.e hi hcwíem. invertit. A l'h ot·a d'eserhu:e aquestes ra tlles, T ito R amon('du p assava comptes . Per·ò, g rosso modo, t enia els n(nne ros del XXVll Festh al. Nosaltres havíem colcul~lt w1 pressupost de <l3 milions dP pessetes - nfinnu- . Eu condicions normals , és a dir, amb la cel.ebració de tots els concerts previstos eu un principi i ¡¡ne havien dr tenir lloc dw·ant tot, el IWvPmbre, ens situctríem al volt ant dels 6.5 milions. /Iem cobe1·t uns 36 milions i hem ting ut , per tctnt, un dèjicit d 'uns 7 a 8 milions. ¡\ mb vista al Festival cie l'any que uP, puc assegurar que coldrà polir cliuersos ct..~pectes, perqnè desitgem que l'experiència d'aquest auy no es torni a repetir en el futur. A eausu el(' les conclkions amb qur P•·ojt'(•L of.-ontà el va havf'l", lòg:icamt'nt, un dHi1·it de figures. I les qu(' van Vf'llÍI" vu n atnwr<· fot·tu píahlic. P('t·Ò sf'mpn" lwm pensat que ('1;, orgunüzaclon. volr n tirar sobn• blanc Sl'/,"111". E n bonu part, és una posi1·i6 molL ruonubll•. Perit n o (•t••·q•u' n , en generul, Iu mun(•ra dc portn1· g('lll d ' a ltu ra q u(• no hugi actual tntiÍ u ensa noslm o que, prl c•ap baix, lú hagi actuat poc . Pc·rtrur 1Jr n s<·gur t¡tlt' lamhé tin d•·iell púhlir. Una altra lluqtimu , pCI·ò. fou que el Festival del 1995 també nl St'r pobr(' rn r<·sultat!l m·ti~l ic ·. Bc11 bCgm· que molt¡¡ cLxircn clt•ls ronrct·ts amb la ca.-u Llaq;a. Si diem que <•I gran triomfador va ~e t· Stephanr GrappeUi. ja ho hem dit lot. El violini;;ta fr·ancrs té 87 an)s, pe t·ò rnc·ara •·efila com una t•alàmlria. Ac·tuil ni costal dels s<·us imK'JJIII·uhi(!S :,ruitard stu i <·onll·ahaixista. A ml-s, c-ap u la li dc-I cnnc-t·rt aparegué un acordionista convidat. Això provocà q ue el mús ic Jmrisc-nc es mot ivés d'tuw l'natwra lan especial qut' guin·bé no li va de ixat· fe•· solos i cll malcL'\ s 'rnfilà cap a uns nivc•Us oltíssims dc forç:u i t•omu n ieució. i r cxed·lent acordionista acompanya Cn1pprlli p1•rqu ~ F esti vaL hi aqu('St tregui fo1·ees de llaqu<'sa. crcicm que relerrió {>:; totalment encc1·tada. Però hi' a haw •· gent qui' 'a decebre. Uns cxrmplrs: el quartet de Phil '\ oodsCedar 'VaJtou. un quartet «[tiC. possiblemPnt. s·a('nhava de formru· de manera expressa p et· toCUI" aquell elia. La música de Chadie Pcu·ker - un motiu pe•· atreu t·e més gent- va fluu· sensr complicacions. p erò també sense força. \Voorls és 1111 magnífic saxo alt, hcr·cu digne d el ¡,rran "Bird''. l va ser el rnillm· del grup. Pceò la seva b'l·an brillantor· com a solista qued à rom entelada. El combo d e Joe Hendet·son, pee la seva banda. va dt'ruosn·ar que el líder ha f'Lltrat en una ona de so]cnmi.al avoniment. maJ agombolat eles del darrera )Jf'r un nio d. tm a mediocritat lotaJ. els m('mbt-es del quaJ semblaYa que els haguessin anat a btur rar en aquell mateix moment. Ens resistim d'anomenru· roneet·t d e blues allò que. dc fet, va ser un guirigall espantós. Joe Louis WaJkcr , t'I üdet· de la banda, es limità a l111n~u· esgad ps en comptes de cantar, men n·e la sevn gui tHrra i la r estll del grup l' imituven de manet·a magníLica. I tot embolcallat per Lm soroLL insupOI1:able, a bsolutrunenL fora de lloc. P er la seva banda, els gJ"Ups autòctons van aetum· com era previsible: és a dit·, dins d ·tm a correcció molt estimable. El comba que mé:. aplaudiments ,·a rebre va set· el comandat pel vibrafonista Oriol Bordas. que torna. geàcies a Déu , a lidenu· <·onjwlls r-edtüts, on el seu magnífic feelíng dóna molt més dc si que n o pas envoltat pe•· instrtunen ts de vent. L'assignatura p endent -almenys en molts co ncer ts a casa nostra-continua sen t la del so. l aquest Festival no en ''8 ser una e-xceJ•ció. P •·ucticamenl tots els concerts van fluixejar de maner·a evident en aquest sentit. Un exemple: el piano dc Cedar Waltou semblava un piano eaJdera. I això no va ser pas W l '·mè1·it" deJ músic de DaUas. 27 PANOR AMA FESTA DE LA MÚS ICA CATALANA 1 99 5 Ho me na tge a Ed ua rd To ldr à La celebració de la Festa de la Música Catalana, promoguda per Catalunya Música/Revista Musical Catalana, tingué lloc el passat 21 de novembre i va ser dedicada a la figura d'Eduard Toldrà. Va obrir l'acte una glossa sobre la vida i l'obra del músic català a càrrec del nostre col-laborador Josep Casanovas -el text de la qual reproduïm tot seguit- i continuà amb la interpretació dels Sis sonets del músic homenatjat, a cura de la violinista Eva Graubin( el pianista Joan Rubinat i de l'actor Jordi Bosch, que va recitar e s sonets en què s'inspirà Eduard Toldrà. per JOSEP CASANOVAS A 135 28 punt de clolll·e aquest any del centenari d'Eduard Toldrà , hem volgut que Iu Festa d(' Ja Música d'enguany tomés una vegada més, amb un pr·ograma monogràfic, a evocar el seu geni. Per això s 'ha cregut opoti:Ú que algú fes w1a remembrança del pet·sonat.ge que amb una mort tan prematura -el 1962- ja fa trentatres anys que ens manca , i tant per r enovar l'emocionat record dels qui vam tenir la sort de gaudir de la seva companyia com per mostrat· als més joves que només el coneixen pel llegat de la seva música , l'exemple d ' una personaHtat de qualitats excepcionals . Pet·què caldrà dir, d ' antuvi, sobretot a aquestes noves generacions, que Toldrà ha estat p er a tots nosaltres molt més que un bon músic, un excel·lent músic que cal tenir en compte en el marc de la hl tòr·ia de la mú ica catalana moderna. Va tt·eballar en tots els camps possibles r elacionats amb la música , i en tots t>ll excel·lL però aquesta història el recordarà amb preferència per l'extraordin ària vàlu a personal i pel paper providencial que reprcentà en el decur de la realitat sòcio-cu1tura1 a Catalunya . I res més lluny, aquí. de fer un intent d r necr ologia r etò1;ca o complaent. Els músirs de tota mena , compositors , inLèr·p¡·ets, conductor s de mé-s o menys vàlua personal acaben trobant els seus esp ais propis en la història, considerada com un seguit de b iografies, pe1·ò aquests pet·sonatges, a fi de comptes. arabaran ga udint d e tractament dispar en ser con ider ats com a protagonistes d e girs de gran volada en el camp d e les idees estètiques o dc la tècnica i del ma teix fet social musical. er an els grans tauma turgs de la història de la música , que no semp re coincid eixen amb els noms que retrobarem més sovint en el r epertoris de concert. Es pot st>guit· una línia de continuïtat en la tradició amb una freda acadènúa o fe1·-la servir com a punt de p artida per a nous desenvolupamen ts; es pot ésser rupturista i revoluciona ri amb intuïcion genials o amb experiments eixor·cs i sense futur. 1 com veurem tot seguit, el paper que Toldt·à tingué asgig:nat en aquest elenc històric fou el de gran protagonist a en Lots els camps, amb pluralitat de registres. Fou precisament un exemple palè del genuí músic integral que en els nostres dies presents veiem anar proliferant mercès à l'increment dels mass media i la r apidesa dels transpor ts internacionals. Es tracta de l' actitud d ' alta dimensió ètica d ' uns executants virtuosos que no es r esignen a passejar, com altr es, un linútat repertori de la mitja dotzena de concerts dc sempre i que se senten im pulsats a fer programes inhabituals, música de cambr a o a c:<et·cir la direcció d ' o¡·questra. Aquesta actitud pluridisciplinàr·ia que sembla , doncs, proliferar daereramen t, la trobem ja representada en el músic excepcional que fou Eduard Toldrà . Ja en parlarem, del compositor, i del director d ' orqu estra , sobretot, però mai no haurem d ' obHdar que inicialment fou un violinista considerahlr de voc-aci6, que aJs seus dotze anys ja s'estava gua nya11t la vida - la seva i en part la de la seva familia- als teatres b arcelonins i en tasqut'S dc major exigència , com les sèries de concerts que Nicolau dirigia al Palau de Belles Arts. Per ò immediatament trobarem com aquest músic intc¡:,•T al, infant encara , accepta d 'antuvi Ja seva professió, atnh un compron:ús total i molt més enUà que com una tasca purament rutinària. alimentàda. El 7 d c desembre de 1910 escritu·à en el seu encisador dia1·i, aJs 15 anys : "La Música! J a n 'és, d 'excelsa , ja, la Música! Hi ha momen ts que vertader·am ent em sento orgullós de ser music'·. P er això comença amb el trio que formar à amb Plan às i Garganta i segueix de seguida. només a mb setze anys, la fund ació del Quartet Renaixemen t, amb Recasens, Sanchez i P lanàs . Guanyen les beques per estudia r a París, Berlí n i Viena i en tornen el 1914, a l'inici de la Prjmet·a Guerra Mundial; primer entrebanc amb una guerra . Quin luxe, per a un país, el d e poder gaudit· d ' un qua1·tet titul ar de gr an empenta, !fUC fa primeres audicions, com la del Quartet de Ravel i que pot dur a tenne la PANORAMA • • ]e :n aa a. i- I l' e:tl i- l, ;t . 1- i a o ., a n ) s 1 l 1 l Eva Graubln I Joan Rublnat, amb Jordi Bosch als fons, Interpretant els Sis sonets de Toldrà litànica obra dels disset de Beethov<>n : tola una integral, com ar·a se ol dir. Quina h a cré·sser. doncs, la gt·an dim<>n ió humana i intel·le<·tuaJ que ha de tenir un artista penJuè a ls vint anys escassos pugui compaginat· una tasca, si no prosaica, en el millo1· dels casos popular, amb un apostolat r efinadíssim? On són avui aquelles versions completes de Beethoven o el nombre de més dc 200 t·ccitals en pocs anys? Aquella complexa pet·sonalitat que venim esmentant ha fet a vegades oblidar que Toldrà era un gr·an violinista , exactament un eminent concertista, amh tota la força dels carismes que imprimeixen cat·àcter. En recot·do personalment, d'eU, un primet· reci tal a la fi de la guerra civil, al Teatre Tívoli, i la seva danera intei'Venció pública amb Costa en el doble Concert de Bach , el 1950, com un violinista dt> r efinadísshn a qualitat de so, més íntima que no espectacuJar, dolça en s<'ms que sevet·a en la interpretació de Ja música de cambnt. Igualment penso, tot i que amb enveja, q uan en els anys en què fèiem música de cambt·a com a es tudiants de violi. havia d 'a dmirar sobretot aquesta qualitat dc so, inconfusible, que els "Toldràs" mostt·aven. Fou segur·a rnenl la lliçó més inconscien t que mai no haUt·à donat un mes tre d e violí. Després en vindt·ien d 'altrf'S. de lliçons; com veurem , sempt·c anant per lliure. P erò aquesta actitud d'amor a la música i aJ seu exet·cid més profund prosseguirà en el mestre cap al vessant de la composició. Després de l'acadèmic Quartet en do, fruit de treball amb el Renaixement, sor giran les cèlebres Vistes al mar, Premi Ro bell el1923. L'any següent, el Pr<'mi Patxot p els Sis sonets t.[Ue tot seguit escolta1·an. A continuació les grans anyades, amb la del seu matrimoni amb Muia Sobt·epera, que natm·alment va sorgir també de la mateixa musica en conèixer-la mentre tocava en la festa major de l'inefable Castelló d 'Empúries. Més aviat sembla que aquell dia no va tocat· pas gaire, ja que va tenir la sort que el substittús en el seu fat·i stol Juli Gan·eta, qne aquell dia "actuava" de públic. Les anyades de L'ombra del lled.oner , del Romanç de Sta. Lltícia, de Vinyes verdes vora el mar, de la Sa.rdana Empúries, d e la Ma.ledicció del comte Arnau p er a tres cobles . Sempre cançons encara, i sardanes, fin s al 1928, amb l'estrena d el Giravolt de maig, amb Josep Carnet· i Xavier No~:,rués. Som ja, amb tot això, per tant, en els anys vint i Toldrà no es podrà sostreure del clim a estètic caractetistic del eu temps, els dels anys de l'anomenat noucentisme. Suposant que atTiliéssim a una d efinició plausible pet· al noucentisme, encat·a seria diñcU d'adsct·itn·e-h i Toldrà. Roman en ell , encara omnipresent, La te ndència de la renaixença modernista envers la forma t:ípicam ent romàntica del lied. Sobr etot d el Bed d e r erafons naturalista, sensiblement ruskinià en ca1:a, que ens recorda l 'estul anímic d'un Mahler de l' instant d e la Tercera. simfonia. Pet· cert, Toldt·à també treballarà prefct·cntmcnt durant els estius en la composició, com ell , en un determinat bancal i una taula de pedra , a Cantallops. Tant per la seva naixença a Vilanova i la Geltrú com per l' incessant pelegrinatge p er les festes majors i d s seus concerts de vermut i de cafè. el seu at·t no podia haver estat altre que el que fou, és a dir, LU'l paradigma de la clat·edat i lluminositat mediterrànies . Una música d'aire lliure, d ' aromes de menta , farigola i romaní, dc vistes al mar, a Empúries, a Roses, o al seu encalç des de la Font d els Uedon er s de Tomàs Garcés a la Selva d e Mar. Però és una música que no pertany tampoc a una estèlica impt·essionista quant a tècnica d 'c·sct·iptura, que, per la seva banda , continua sent elllÍnentment clàssica , profundament d iatònica. És una música que no en va és coetània dels anys neoclàssics de Picasso. amb les seves figures massisses, com els galJa,·det , i del pagès català de Miró. És la genial simbiosi poesia-música que trobarà la seva màxima expressió en els sonets d ' aquesta tarda. Analisis fetes per estudiosos de l'obra d e Toldt·à , com la de Cahnell, poseu de manifest uua gran majoria d'obres bàsicament lú·iques en la tonalitat de Re major, i això em fa cr eure que Toldrà pensa sobretot la seva música en clau dc violinista. Aquesta tonalitat és típica del violí, ja que és la dc la música b an·oca i dels grans concerts per a l'instrument, els 29 PANORAMA 135 30 dc Bt•t•thovt•n i Brahms frn s als de S ibeliu ~ . Dt' l('b quatr·E' cor·des del violí, tt·es afinen en la tònica , dominant i subdomi nant d"aqut·sta tonalitat. • is sonets, a\ui. 1wr a violí , són música ¡nu·a, cie ca mbra . que malgrat això, t·eclumt'n cadascun el sen clima ¡wl-tic· eoncrel. Aix.í, el "Sorwtí dC' la rosada" refereix: mars , rntrrttanyc•s, firmament, ç;o que• mou i fl'isa a l vent. En I"'Ave Maria" miràvem el cr·epusc·le cl 't•nrcsn vcmwllor. En '' Les bir·badorcs" Ics he vistes JHH!sar eom volc•iada dc ran taü·es oc·ells que tr·enca el dia. L'·'O rac·ió dc maig" : que ella <'sligui a mb Ics par·pclJcs closes i , <'ncara. rlins l' encan yissat de roHes. ~: 1 "'Quatrevents". amb: ona\cn n•mors d 't-gloga ,eUa. Finament en la font: R acó tranquil, racó guamit de mol a, racó dels arbn•s 'dis, mig d esmaiats . La rosa als llavis. de 1936, anit·ia u tt·ohUI'-!It' a mh Sal, atPapasseil, amh una promesa de can vi c>n profunditat que la guerra vu Lnrnc·ar. La guc•r.-a i després la manift>stació més completa i universal dc la eva personalitat. Anys clifí<·ils, aqu ests dc principis dels quaranta , a nys més aviat de galeres -corn deia Verdi del període m (·s dur dc l a sC'va carrera-, fins que amb un b enemèrit pcrsonatgl', d Dr-. Tomàs Carreras Artau, <' S va tc·nir la idea adnúrablc d c la c-reació de J'Or·questa·a Municipal dc Barcelona com una orqucs tr·a estable de la qual mai no s' ha\'ia gaudit. La direcció d<' rOa·questr a per a Toldrà i la cà t~·da·a a l' E cola Municipal 'an dt•h•rminar d es del pt-itner con ct>rt el<' pr<'st>n lació el 31 de mar~ d (' ] 944. que s 'interrompessin les ca neres d el con certista i del c-omposi tor, a canvi, p erò. dt• la glòria dd director. Dc fet, Toldrà no ser à pas ttn nouvinl,'lll a Ja direcció, perquè àdhuc: des dels remots anys del Q uartet Henajxernent ja fou expea·t en l'a nàlisi i clir·ecció d 'obres dC' cambra, pcr·ò ja havia dirigit I"Ot·questra Pau Casals, com també l'Orquestra d 'Estudis imfònic·s (1924). El 1932 va dit·i- Josep Casanovas en un moment de la confer•ncla gir a Barcelon a uns fragnw nls df' la Vida breve, fel que va motivar que ;hbós el cl'idés l ' any següent a Madrid. Tot plegat fins a 4J concerts dir;gits ja en el:; c!lmentats anys dc> la guerra. No cnt, doncs, un desconegut ni un inexpert quan li confiaren pa·ovidt'ncialment aquelJa Orque tt·a Municipal. Orquestra que 'olia dia·. abans d e r es. la mateixa cn·ació. pràcticament de zer·o. Va significar un temps consider·able, pl'imcr de selecció de la plantilla i dcspa·és de formació i intega·ació de les cord es . p erò q uj millor· podia reeixir-hi sinó un mestn• titular d 'una càtedra de violí i conet>rtista eU mateix . amb anys d 'experiència en el quartet i la c~omposi ­ ció? Fou una trobada rC'almcnt providencial de la ga:an fi gu ra històrica en l"instant prec·ís. Totes les qualitat hi confluït·cn, àdhuc le!> que configtrra' en una dimensió humana afable. pacient. suaument autoritària m C' t'cès a la força que derÏ\ a dc r experiència del mú:.ic integra l. Divuit anys de vida pública. amb les sèries de tardor. hi,em i primavera, generen l'únic· conLaNe simfònic p er al públic b ar cclouí. Públic que eU mateix va contribuir a generar. Obvia va hona part de les dificuJtats qw• soa·gien de l 'estructura inicial pa·C'vis ta com una orquestra de fun cionaris i que amb els any:,¡ arribaria a situacions tc•nses. Oriol Martorell , que fou sec retal'i dc· Ja Municipal i a qui a ltres atenC'ions més urgents han dificultat cic sea· ara . com corresp onia, t>n aquest faristol , els hauria pogut t·efeeir· dotzenes de detalls d'aquells anys de ga·and esa i també de servitud . P er la nostra part , amb un company d 'Univer sitat, d ' estudi de violí, dels conjunts joves d 'af eccionats de Uavors i de classe, amb Cristòfor Taltabull, anàrem dueaJlt un parell d ' anys a escoltar molts dels assaigs del Mes tre, que llavors es feien a la p eixera de l'Escola al carrer del Bruc per rebre, amb la seva amable condescendència unes lliçons inoblidables, novame11 t pel sistema de lliures oien ts. Lliçon s sobr e l'esC'ript ura beethoveniana i d e Bralmts, aquest amb prou feines implantat com a r epertor·i. No menys inimitable fou Toldrà amb le seves vet·sions de Debussy, i sobr·etot Ravel. Com aquestes oa·questres vieneses que gaudeixen dc tradicions interpretatives pet· a Mozart. per a Brahms o els valsos de Strauss. Toldrà va crear una escola pròpia per a aquelle partitm·es de La Valse. de les suites del Dafnis i Cloe o Ocell defoe stravinskià. R esulta a ra matt•ix punyent r ecordar aquella entrada que Lots esperàvem del tutti orquestral en plena alhada d el Dafnis, i t ants altres episodis gloriosos que el mestre va bastir aquí mateix. a uns p ocs metres d ' aques t mateix faris tol. Amb moliu del pt-itner con cert que va dil'igir a París el 1949, l' anàrem a rebr·e a l'estació d e França, on arribava amb r esposa i la filla rarcisa. i algú va recor·dar crue justament era la diada de Sta . Llúcia i va iniciar-ne la tonada que tothom va cantar, perquè avui és Sta. Llúcia dia. gloriós de l'any. R ecordem-lo ara tots nosa lta·es amb una audició emocionada d e l'univer s poètic qu e n 'envoltà la creació i d 'aqu ests sonets dels quals també aquí mateix havia estat tantes vegad es tm intèl-pret excepcional. Fem-li of1·en a de la Festa de l a Música, a la qual ell, com bem vis t, se sentia tan orgullós de servir , i quan s'han començat a e ncendre il-lnminacions que anuncien el r etorn d ' una nova Sta . Llúcia. Programació mes de gener DIU.UNS, 1 DE GENER DE 1996 "S l. 10.00 SELECCIÓ OIG IT\L 0\ OR\h.: .:;imfoniu n. 9. up. 95 .. Drl '\nu \1ém''. Orqut•,tra 'nrionnl E•rc>C't'•U. Dtr: '\t•t•mt• ,liini.(.t5m). \ 1\ \LOI: CmH·c•rt pt>r u fa!\Ot i !'urda H\ 11)3. Gúhot· Junola. Ort(ll<'•lru dc• Camln·u Frnl17 Li•>t. Dit·: Janoo RuUu. (9m). BIZET: Curmt•n • Suite· n. 2. Onpu•,tru Filharnulnku cic· Iu c·iulut tlt' Mo'·,il'. Dir.: Enri!JIH' Butiz. ¡2:1m). }IOZAHT: Sonu lu prt• u piuno KV :i33. Vluclímit· llut·uwil-7.. piano. (27m). BEH'ISTEIN: Dun•c·s ~imfònit¡ut·H cic· "\V~~~ Sid e Stut·y''. Ot·•tuc•Att·u Simfòuic·u tlt• Sun Ft·unc·ist•c¡, Dir.: S. Ot.awu. (21m). TOLI)Il \: Vistc•s ui mur. Üt'CJIII'"'Iru cic• Cumbru dc·( Palau el•• la \lt't•it·n Cutalaua. Oir.: Gonçal Conu•Ilu'!. (llim). G.C. \CCil\1: \mui'ÏIIi, mia ht•Ila. 'ifo¡:u\a c·on lt• •tc·Ilt'. For·tunutn \u¡wllino. Muurizin Buruuoui. •oprnnu. Sandro \olta, Uuút. (9m). T\..\JKOVSh.J: Fnlrc•at•lt•. \a(, i polono•;o ell' lt•\·f!'uc•ni Ont•!(nin. Orqut••tru Filhnrmitnic·u eh• Bt•t·Iín. Dir.: s.,m~nn Byc·hi..CI\.(13m). 1- .e :- b 1- r .e .e T 1- 1- .e ¡- e :s o b - n T L- r :s 13.00 ES<:E:\ES D'll\F\1\TS ,\10\1 l'Ol.: E"<·t•m•, cl'infunh. :\1iqm•l Faní•, piano. (llim). ELr. .\H: '\ut''<' t'' •uitt·. Orqut•,tru eh• I'l l~tc·t·. Dit·. B. Tlwm,on. (25m). IlUSOl'íl: Sonatinu ncl u.•um infunti4. Ct•offrt') Douglu" \1utlw·. piano. (7m). GHIEG: CunçonH dc· n~n~ op. 61. Monh·u Groop, IIH'l.W~opruno. Lnvt• Dc•t·winh'Wl'l', piano. (Bm). t- e x t- ti ~1 ·- T :S b a n Pro¡:runw cic• mú~oic·n rm·ul. St•lt•t'l'ió. !(llití i pt'f'M'nlnc·iú: \lt•, Hoblt·•· \ ERDI. HRl.Ch.I\ER I BR.\11\fS: l''\ \ IS!Ó COl'iTit\ST\D.\ DEL Sf.GI.E \J\. EL RJTittE DEL COR: \oH·tuh di•t'OJ:TÜfit¡Uf'•. conrt·rts i nutí•·i~, r¡tw fan rt•ft•ri•nc·iu ui m<Ín corni. n a e a è e t- -- s ll a n e a e a r u,.oo SELECCI6 OIC.IT\L GRlEG· !:iimfnniu ••n Do. Orquc•lra Suuf7mit•u dt• Giíii'I>Clrj:. Dir. Okkn h.umu. 137m). fi \YDi\: Quurtl'l dt• c·ordu op. Ïl n. 3 "Quurlt·t clt•l 1'11\nllt•r". ()uat·tc·l Tútrui. (::!lm). \ ILL.\LOHOS: Bcwltiant•• l.t·a-ilc•rc·• n. 5. Bar haro I lt•tult·ic·k,. ~oupt·nnn. El don F"'. 'iulom·t·l. Hoyal Pltïlur11wnic· Orc-IIC'slru. Dir: Enl'iC(u•· llutiz. (10m). DUiv\S: La Phi, JHH'tlln dn11•uL. Ort(tll'~l.ru cic• l'(fl,ll't', Dit·.; 'lnn Pusc·al Tcll·tt'li••r. 118m). BACil: Sonata pt•t• o olm.-.. violo i t•onlinu n. 6, B\V\ ;;:ifl. Il rinz llolligt•r. uLoi'. Tultl'u Zimm~rmuno, \iola. Cltl'i~tiune J at·t·ollct, dn n•rí. Thnmu• Dem!'ngu. violoncel. (12m). BOCCHERL'\'I: Simfonia n. 6. G 506 -La Casa d!'l Dia,olo... Tht' London Festi,•al Oreh.-stra. Dir.: Ross Pople. (17m). J.STRAt;SS: :'ío'a \1t>na, 'ab op. 3-12. Orque;,tra Johunn Struu'~ de Viena. Dir.: '\Tilli Bo.•konky. (9m). H\..,DEL: ~el dolce deiJ'oblio. cantata. \lariuCri,Lina Kiebr. >oprnno. Conjunt ll Teatro Annonico. Oir.: Alt>o•undro dl' l\larchi. (7m). BRAHMS: Obertm·u tl'iígira, op. 81. Orqut••tru Filharmònica de \irna. Dir.: .Inme• Lt>vinr. (1 ~m). FAUUE: Tema i Yarinciom; per u piuno, op. 73. Paul Cros~lc•y, piano. (17m). GLAZUNOV: E18 ordits dt• l'umur, l>allct op. 6l. Ol'(¡ut•stnl Simfònica tle Iu Ràdio de l'URSS. Dir.: ,\lgi~ Ziuruitü;. (53m). fònit·u dl' Lnudrt•<. Oir.: Gnrcía l\uvurro. (19m). BIBER: Sonatu u 3. 't'\1 Lonclon Con,ort. Dir.: Philip Pickt.•tt. (7mJ. SCHLBEHT: 'li"a n. 2, OJl. 13. D 167. Emili o \1ak•imm n . Cltri•to h.amt·no\, han Dohrev. Cor' Roclinu d" Hou''~· Conjunt ln•trumt'ntnl clrb Soli~ll'' dt.• Soliu. Oir.: \ ""'il Kazundjic,, (22m). 20.00 SELECCIÓ DE JAZZ Programa dedicat a Iu músicu de jazz amb guió d'Albert Mallofré. 1 1.00 \10,fENTS LÍRJCS FER~\t\DEZ C\B\LLEIW: Lo> oobi'Ïno" cid Cnpitun Gt·unt. Dolorc·~ Cu,u. 'r dd Curnwn Rumín•z. Lui• Yillurt•jo. Juaquin Portillo. Cor Cuntor• de 1\lud.-irl. Or<Jnt••IJ·a "infòniru. I>ir.: Brnito Luun•t. ( lOm). HECIT\L: DO'\!ZETII. \EHDl. 11 \LE\'1, 'IFYEHRbER, BIZET. Pltít•itlo Domingo. Orc¡ut••tru Filharmc",nic-tt tiP Lo• .\ngeJc:,. Dir.: Cario Mot·io Giulini. !·1!lm). SERR \'\0: :i itries clt• ~urstiC'In. Yi<·tc'wia del~ -\ngt·l~. Ort(U<'~>tru Nn<"ionnl d'Espnn)u. Dit·.: Ruf¡w( Pl'iihlwc·k clt• But'!(O". (9m). 2:tOO ELS NOSTRES COXCERTS CO:\CEHT enrc¡;btrat pn Cntnlum·a ~Iúsil'a l'I dia 6 de no,emb~t' de 1994 nJ ~fercat de Je, Flor' dt> Ba1·relooa. CO:\CEHT PRESENTACIÓ DEL Ql. \RTET TOLDR)... SCHUBERT: Quurtetsatz. XOST\KÒVlTX: Quartet de t·ordn n. 8, op. 110. BEETHOVEN: Quurl('l dr corda op. 18 n. 3. Qum·trt dc Corda Toldrà. (55 ml. 2:-s.:¡o NOCTURN \lúoieu per arabar d diu. Srlt•l·rió i prrsc>ntució a t•àrrec d' \lft·ed Celnya. 00.30 REPERTORJ DE l'ílT DIMARTS, 2 DE GENER DE 1996 7.00 L'OBERTUR>\ 'Iú-ira per comen~ar el din. Recull d'obre-; breu• e..rollidc>' i pre,cnLudes per Joan'ÏV!''· 10.00 SELECCIÓ DIGITAL Simfonia n. 2, en Si b .\l. Gran Orquchlra Simfònica de la TRV de l'URSS. Dir.: \ludimir Fedossee\. (32m). POKOHNY: Conc.-rt per u llautu. op. 2í (Atribuït a Boccltl'rini). Simion Stanciu ..Syrinx... flauta dr pnn. Ot·qut,Stra de Cambra de Znrir. Dir.: Edmond dc Stcuatz. (17m). LASSUS: Stabat Mntpr·. Tlw Hilliard Ensemble. (17m). RAVEL: H;,tckit>s natuntls. D. Fischi'I·-Die~kou. badton. Il. llüll. piunu. (17m). SPOHR: Nonet op. 31. Nonet Twc. (29m). VILLA-LOBOS: Conce't't pt'r a ¡tuiturrn i petita orquestra. l\arriso YPp..s. Orquestra Sim- T\~E!EV: 13.00 ESCEJiiES D'li\FANTS NIELSEi\: Suite• el' \ladí. Orqul'~tnl Simfrmi•·o cl'Otlc·n~t·. Dit·.: T. \{'tii. (25m). .JOLlVET: Duc·~ cnnçun~ in¡(rlllll'~. Liviu Ht'''- piunn. (3m). T\AIKO\'S1\l: Lu IH'lln dnrml'n l, Hnitt•. Orqm,~tt·u Fillull'llllinit•u dc Vic·nu. Dir.: Il. von h.urujun. (22m). INGliELUHEC II T: Ln muiumleru. Philipp•• Corri' i Edouurcl E"'t'jc•un, piuno. (5m}. 16.00 SELECCIÓ DIGITAL BRAIIMS: Cconct•t'l (ll'l' u pituto i OI'()Ul'tilru n. l, np. 15. Duuid Burt>nboim. Orqut•slt·n Filhut·mònic·n tl!l Munit•. Dir.: Sc•t·¡.,'Ïu Cdibitl:whe. ¡51m). BOC:CIIERINl : Quintc·t pt•r n nauta i quurt~l df' rurtlu. up. 55 n. 2. Lclic Pouluin. Quut·tt•t Dol<·zal dt· Praga. (llim). \OST\h.O' IT'\: S u itt• clt• ·•Kott•rina (,mnilom". Orc¡uc•,tro '<ut'icmol E'COI'l''"· Dir.: '''t'me Jiini. (17m). B,\Cil: "Ein ungefarbt Gemütt•'' (\.,n '''(lt'rit trnn .. pan•nt). rantulu H\\'\ 2l. Paul Eo,\\ood. 'h.urt Equilu7.. \1ox nm E¡.,•mcnul. Pt·tih c·untor• de \ït•na. Chonos \ït.•nt'u'i~. Conl'entu~ \1u•ic·us. Dit·.: '\ikoluus Ilat·notll'nurt. (}j'm). \\ ESLE'I: Siuúoniu n. 5. Ot·c¡u<•,tt·n dt• Cumhn1 Mihun 1\.t') nt•s. Oir.: Hil ur)' Du\ un \Vetton. (15m). WOLF: Sc·ht•rzo i Final. Orttl•c~tt·u d1· PuríR. Dit·.: Da ni PI Rnt·enboim. (15m). SC IIHE1\ER: l't·c•lt~eli Jll't' n uun Crun Opet·a (Mt•mnc>n). Ot·quPRil'n Tonkut'nstlet' ri.• Vit•ttu. Dit·.: Uw¡• Mund. (22m). ZELENKA: "Pn•gcwm u Déu lot podct·ós", motN pl'r n hui' i orquestra (Salm 150); Z LOS. Kurd PruM. Orqm••tr:t Filhnrmònit•n Txec·n. Dir.: Luhmnir 'luti. ( 13m). GRIEG: Sigurd J orsulfur, trc, pe('I'S orque•trnl~ op. 56. Rriul Ot·que;;tra Filhurmònit"o d'E~to­ colm. Dir.: Gennadv Rozhdt-,tH·n~ki. (16m). SCffi.;BERT: Soontu per n piano D 959. \laurizio Pollini. (.tOm). J.A . BEXDA: Simfonia n. 10. Orque.;tra de Cambru Salieri. Dir.: Tamils Pru. (-lm). 20.00 L'ÀL'DIO-VlSt;AL Cn programa d'Àlex Cudnu. 22.00 ELS NOSTUES CONCERTS CONCERT eoregiRtrat per Catalunya Música el rlin 12 dc mut·ç d•• 1995 u l'Esgfé.qin Pt·iorul cle Sunt Pere de Reus. XXI CICLE DE CONCEHTS D'OUGUE. MUFFAT: Toccula St'rundu. BUXTEHUDE: Pussurugliu. BACil: Pt·cludiiFuga BWV 535. RHEI~BERGER: Sonnta n. 7. op. 127. Gl RIDI: Tríptko dc•l Buen Pastor. }lontserral Tor· rent. orguP. (6lm). 23.30 NOCTuRN \tút<it"n per acabar !'I dia. S!'lecció i prebentn!'ió u cñn·l'l' d'Alfred Celuya. 00.30 REPERTORJ DE NIT DIMECRES, 3 DE GE· NER DE 1996 7.00 L'OBERTL'fu\ Música per començar el din. Hc>rull d' obre.• hrcuR esc·ollidt>J! i pt·eht'n tades pc1· Joan Vi-c~. 10.00 SELECCIÓ DIGITAL TXAIKOVSKI: Simfonia n. 4, op 36. Orquestra Filhonuouia. Dit·.: Vladimir Ashkeoazy. (13m). STlCU-PUNTO: Cooct•t·t per a ti'Ompa i orquestra o. 5. \ ludimira KJúsnkñ-Bout•huJo, :í. Orquestra dr Cambra de Praga. Dir.: Franti.sek Vnjnar. (17m). DERuSS't: 6 epígrufs antit"s. orque~truLS per Aru-ermet. Orquc>,trn Simfònica dr Ba:•ilt•u. Dir.: Armin Jordan. (17m). :h.REISLER- TARTIJ\l: Sonata t·n ¡,ol m. -EI trinat del diuhi!'...(1\-anscripció ~r u violí i piano). D. Sitkovet.•ki, violí: B. Camino. piano. (15m). COPLA;'\'D: EI saló \tèxic. Ot·qu!'.stra Simfòni<'u dl.' Dell·oit. Dir.: \ntul Doruti. (10m). BEETHOY'E..~: Se,tt't d" \ent, op. 71. Ricercar Acadent). (19m). HANDEL: ''Sing Unto God'', Anthem pel c·asamE'nt dd Prínecp Frededck i In Pl'incesn AuguRta dc Snxe-Coburg. Gillian l•'is hPt', soprano. .Iumes Bowmau, conlrotenoc·. John Mn1'k Aínslcy, tenor. Michnel Gt'orgc, baix. Cor dPI New Cotlt!gC fi'Oxforcl. The Kin~'s Commrt. Oir.: Robt>rt King. (17m). SIBELIUS: Sis hnmoresques per a 'iolí i orquestra. Leonidus I KuHtl.n~. On¡n•••trn dt• Larnhm Cint ut .1'1·.-poo. Utr. · J uhuni l.anuninmükt. (22m). J:UJO ESCE:'.ES U' I ~.FA~'\TS \IOZ \RT: \ 'urinC'Ïmh "\h. HJU' di nu J~'• mumun", K' 265. J.i, iu R•·•· piunn. (IJm). B \Yl.R: Dit> Puppt•nft·t• (l.n fudu ninn). hull~t. ::ituut,philhnnunnit• HlwinlandPful~. IJu·.: Kurt Ei~hhorn. (12m). \10\11'0l: Cançó de lm·•~ol. \ l ic¡Ut·l Fut-rt"., pinno. (lm), 1·1.00 EL GHAN SEC;(.E Pr·n~t·umn tle músit•n nnti¡:n. i prt'tH'IItUt'iÓ U ,.¡"''''''' dt· .J oun Viws. ELS 'I'HOB \1lOHS. TEMPS DE LES S~ft•t•t•itÍ, ~11iÍ1 MUS ES. 16.00 SELECUÓ UJ (;J'J'o\L HH I'Ivi'E'I: Simfnniu prilllU\1."- 135 ru, op. 11. S. \rmo¡tron~. J. Bukt•r. R. Tt•ur. St. Clt•mt•n• Dnn••• St·lmnl. Cor Simfònir de l.t~ntlrP•. On¡tu•,tru Simfònica til' Lundrt••. Oit·.: \ncln:· P rl',;n. (·11m). HOU.\: Conct·rt pt>r o rnrnu dí bn••f'lto i nrquo>,lrn HI 5:!11. Paul \J,.,,.,.,,.,.rno di ha.-etn. I "oli•ti \t•nl'li. Dir: Clautlio Sruuom•. (I :im). C;LT'\K \: Suu u tu po•r u 'inlu i piu no t'li Dom. (lnu•·uhudu). Ft'mlur Drujinirw. \ l ikhuil \tuntiun. (I im). CI:\L\HO~. \: 11 mut•;..ll·n th t'upellu. intt•rntt·zw. .lóz;..pf (,rl'gnr. huh. Orqtll'~tra dt• Cnmhra Cor•·lli. lhr.: 'l'amii' Pal. t21hn). I.I SZT: Tolt•nlulll:, pnrUfc·IIMi ..ohn• o;,.., lr·ut•, ¡wc· u piuno i uc·c¡ur.•t•·a. 1\1 il'Ili'I llí-mff. On¡nt•stt·n cir In G••wuntllwus cic• Lt·ipzil(. Dic·.: Ku r·t Mrm11., (15m). 1!1\YDN: Quurl••t li•• f'lmlu op. 17 n. 4, llob. liT ::!8. Qunrll't Ft•,h•lics. (27m). \VEB~:R: Con•·•·•·t pt·r n dot'irwt n. 2, up. Tl. .lnnet Hilton. Ot·qnt'<lru Simfòni•·o de Iu Ciulnt tlt• Birmingltum. Dir.: \t't'llit' .l!ini. (22m). SATI E: hulll·dl'r·nii•rt·~ P~'"'~"' Yuji 'l'nl..uhtt-hi, piono. (·lm). l'l.CIO SELECCIÓ D E '\0\ ET,\ TS Pn••o·ntu•·íé1 tlt• te~ últitnt•, novetat- •li-•·ogrüfit¡ne• np11rcg:ud~s al ntt•r•·nt. J<:,pui patrocinat pt>r Di•t'O' Ca,tt•lló. 20. ~.;; CONCERT E~ DmECTE Tran•mi~o•iú dt•l Palau dl' la .\1íhiru Cutulunu dt• B11r r·clonll tlc•l CtHH'I'rt dt• Cop d' \ny. Olm•• tlt• KALM -\N, LEH.AR, BH ICCIALDT, JOTI \NN I .1 0!3i':F STR \USS. Ritu C~úry­ Bogúc·. vinlí. llll t't' Kuvúcs, Onntu. On¡tii'Mt ru Juhunn Stru usR tic Burlup<·ht. Di c·.: htvcín Bogúr·. ,¡,., 2:!.00 -\U l \ NAC 2 lo t'"fiiiÍ dt•¡,tinul u r• ell' ur n•viun) t•ll'l f~tN ll)f¡;: rt'J)rt~~e0l8• tiu' clc•l pa,•ul mu•it-ul. Guicí i ~..tt•c:t•íú u·,\¡,., ltohles. 00.:!0 REPERTORI DE :\IT DUOUS, 4 DE GENER DE 1996 7.1l0 L'OBERTCRA .\lú•it"n per començar ri din. Recull d'obre• hreu.~ e•<'ollidl'>o i prr•entadt>' per Joon 'Ives. 10.00 SELECCIÓ DIGITAL NEDBAL: .\ndl'rst•n, ball<'t (exu·artf's). Orqu~>stra d•• Cnmhm Dvorak. Dir.: Miroolov Hornolka. (22rn). VlO'I'TJ: CmwrrL ¡n•r a' ioloncel i orqm·-tru 1'11 Do -'f. Ofru Harooy. 1 Soli,li Yt>ncli . Dir.: Clundio Sl'imone. (2-tm). MENDELSSOHN: Salm 115, op. 31. SoiU.tes ''ocals. Lo Chapt•llt• Royale. Colleginm Voeale. Enocmblc Orchestral dt> Pari-. Dir: Philippt' Herrt'IH•ght·. (l im). DA:\SES POPLL.\RS FRAl\CESES DEL SEGLE X,l, Tht> Broad,idc Band. Dir.: Jcrt'my Barlow. (} ïm). REJCFU.: Fugue, per a piano op. 36. o. ::!5 a 30. Tint \\ïrtz. (22m). T ..\..'\EI E\: Caoçnn., -obre poemes dt' Jakov Polon,ky. op. :!i (terrer llihre). Cor de Cambra de rin,titut dc Je, ArL• YoronE"zh~ Dir.: Olt>g Sltepd. (22m)~ J.Ch.BACH: Simfonia. op. 6 n. 6. Collt•{!;inm \un>um. Dir.: Reinl1ard Peter•. (17m). SARASATE: Fanta,ia sobre Carmen. op. 25. Tedi Papouami, 'iolí. ChrÍ<.toph .. Larrieu, piano. (7m). PERGOLES I: Conrrrtino pt>r a corda e ••ontinu n. 2. Enht>mblc l n,tl'lJOI<'nlnl Jenn-Wnlter Audoli. Oir.: Jtoan-Walter Audoli. (12m). 13.00 ESCENES D'lNFAl'iTS BIZET: Jocs dïnfanL•. op. 22. Orquestra Si.núòniea d .. Tokyo. Oir.: Jean F'mJmeL (llm). DOHN.\.."1"1:1: \-aria!'ion• ;..obre una e.aoçó infantiL op. 25. \rthur Ozolins_ piano. Toronto Symphony. Dir.: ~lario Bernarcli. (2-lru). :\IOZART: Petita mÚ.•Í<'a nocturna. KV 525. Or'JU'"•lra Filharmònica de \'it'na. Dir: Jamt':> w'Ïne. (20m). 14.00 lfÍ~SICS DE C.\TALt;l1iY.\ R CER.\: ~feclitació. Oriol Romaní. clarinet. ,~d Soler_ piano. (5m). J:L"\ACEK: Suitt'. Orquestra de Cambra del PoLm de la Música Catalana. Dir.: Gonçal Comella.". (21m). R EX.ACH: Sonata t>n Fo M. Diatf.'ssaron. (9m). GARCÍA LORCA: Cançon• e~panyol"' antigues. Ginesn Or-tega. canlttora. Orquestra de C:unbru Teulre Lliuri'. Oir.: Josep Pon;,. (26m). BACil: 6 Prf'ludiJ; i Fug1m del Clave<'í ben temperat (n. 7 a l2). J.Ronoro ~lilà. piano. (29m). 16.00 SELECCI Ó DIGITAL ROUSSEL: Simfonia n. l op. 7. "[.., Pnèrnc· c.le la Forêt''. Orqut•stru l'iul·iooul de França. Dir: Churlc• Dutnit. (35m}. '\ FRLiD,\: Conc·ert per a lromJWtn i nr1¡ue,tru dt• •·orda. ~f. \ntlrl-. Conjunt Orqu<''lrul de Puri,, Dir.: J.P. Wallt•z. (17m). \10Z.\HT: Dhc•rtimc•nto (Trio n. 1). "-\ 25 k Trio Borodin. (20m). T:\..\1"-0\Shl: Himne.¡, sn¡;rul•. Cnr el!' Camhrn tlt> 1\l n•rou. Oir: Youri Oukho,. Oïm). HOYEH: Suit•· pet· u l·lnviC"(\mhul n. 2. luko~os Puppnh. (27m). PLE\ EL: Quarh•t per a obo(\ i rm·tln, np. 25 11. I. Pinrt• W. Jo'••it. C.bnthl•t· \olnt!'t'. Pnvrl Skubu t·. Cil'i Skc•c·jun!'t. (15m). GHIEG: AtrnoHft•t'PH, op. 73. Gc•rhunl Oppitz, piano. (22m). DELALANDE: .Ju llilutr DPo omni' lt'ITU, Retlrn 99 S. 9. \tickr \'un Dt·r Slui~. llf.'itli Brunner·. Gilll.'h Rogon. lon Hun!'ymnn. Ot•rnurtl Ot•l••u·e. Enst•mbll' 'ocu! dt• '\antt•s. Lo Grnnde Eeul'ir t•L In Chnmhr<' du Hoy~ Dir.: Puul Collenux (12m). 19.00 PE:\T\G RA..,l\ Pro¡trumo do· dh ull(ariú mu;.;ral. GuiÍI i rl'ulitzot•in: Pere Buró•, i Ah Rohh··· \{;DJCIÓ CO\JF.:\T \D \: Qnnclre, d-unn t•xpo•i••iÍI dt' ~lu--nr¡t•ki. 20.00 ".\ L\ .\L\!'iERA DE... :· lin cmnidat l'n• prnpo;;u i ronlt'nto Iu mÍI•ic·o <¡ut• li agrada. GuíÍI i tm·•cntnl'ÍÍI d<• Jtllln \'h •.,, Protlur!'ió dc Dolors Bu,r¡ut•l,. 22.00 COI\Cfo:HT ntAGI NARI Guió e ~t·lerdé~: Rnimon Cnlomt•r i .Joun Vht•K. 23.30 1\0C.:TLHN \lúsira pt•r· ornhur d tlin. Srl!'t'l'ió i ¡u·t>-.•ntarió a ròrt't>l' tl'.\lfro•tl Ct'loyu. 00.30 'lL<iiC \ DEL SEGLE X."X LYATOSIII~SJ..'\: Cont·t>rtt>•lau p,.r a piano i ort¡u••,tra. op. 5-I. E.Rzbano\. On¡uc•tru Simfc'miC'a tl.. In Rirdio i TI l:rruino•,a. Dir.: \ludimir GneJa,h. 133m). B \RBER: ~wúuniu n. J. up. 9. OrtJUl"lra <\imfònit·a dt• Dt•troi l. Dir.: i:'ict'ml' Jiir\i, (22m). 11,\RT\L\ '\ '\, E<t~ena l'Untada >obrt• .,¡ lt•'l.t "Sodoma i Gomon·o" de J«-an Ciroudou:o.. Sio•gruuorl i:'iirn·g~rn. bnrítcm. OrquE"fllra Simfònil'a dl' Bnmb.. rg. Dir.: Karl Anton furkt•nbuc·her. (23m). DUT ILLEU'<: Coral, rad(\nt·io i fugnto. Aluin 'l'rudt•l, trombÍ>. Guy l•'ew, piu no. (Sm). 02.00 HE PERTOIU DE NIT DIVENDRES, 5 DE GE· NER DE 1996 7.00 L'OBERTLRA ~1ú .. i!'a pt•r t•oml'n~or t>l din. Rt>cull d'obres breus escollides i presentades per J onn \"hes. 10.00 SELECCIÓ (}JGJTAL FIELD: Concer t per a piano i orquestra n. 7. J ohn O'Conor. 1\ova Orquestra de Cambra I.rlande,a. Dr.r.: .Tanos Fürst. (30m). BO~O~CL\'1: Sonoto en trio per a dos violins i continu. )] Seminario musicale. (12m). FAURE - MESSAGER: Messc des Pêc-heurs dt> \ïllenille. pPr a 'eus femenines, orquestro de t·ambra i hnrmonium. Lo Chapl'lle Royole. Petits cantors dt• Saint-Louis. Ensernblc :\1uFique Oblique. Dir. : P hili¡)IJI' Hcr reweghe. (17m). BACil: Obertura BWV 1069. Musica Antiqua de Colònia. Dir: Rcinhard Gocbel. (23m). CfURLIONlS: P r eludis. OrquPstra Filharmònica Eslovaca. Dir.: .Tooza• Domorka•. (Sm). KRO.\IMEH: Partita op. 15 n. 3. Conjunt Jos!'Í 'l'riebensee. Dir.: Jeroeo Weierink. (16m). RL'BL\'STEI:\: 'tú.•jca de Ball¡·t dc l'òpera El Dimoni. Orqul'stra Filharmònica EsJo,~aca. Dir.: )liehael Bnlasz. (15m). FR-\.~CK: Extracte• dt> l'òpt•ra "Hulda-· {transcripció dr l'autor). Danil'l Blumenthal i Jncoh Bogart, piano n quatre manN. (39m). 13.00 ESC~ES D ' I NFMTS La nit de reis, obertura op. 36. Orqul'~lru Ro) al Concert¡;t•bouw. Dir.: RicC'ordo Chnilly. (10m). BACH: ''Liebster J esn_ mein Verlangco'' (Je~Íis estimat, el meu anht·l). cantata 8\VV 32. Walter Gambert. Rcoe Jacobs. Mariw vun ,\Jtt!Da. Max von Egmood. Cor de nens dc llnnover. Leonhardt Consort. Dir: Gwllav Leonhardt. (23m). TURINA: Evangeli. op. 12. Orqut••tro Ciudad de Cranada. Dir.: Juan de Udaeta. (13m¡. SERRAT: ;\it dc Reis. Cobla Ciutat dl' Girona. (5m). WAGE.~AAR: H.OO L'iOt;S 1'\I ÈRPRETS VT\:ll.OI: Glòria. R\' 589. Roso Mateu. )[argarido Lladi1. Cori Co•anova. Cor Jove de I'Orf<-ó Català. Orquestra Jównf'¡; Mn!",tros. Dir.: Víctor .\mbroo. (28m). SCHl;'BERT: Sonatina n. 2. D 385. Eva León. piano. Oagmar Muiiiz, piano. (15m). 15.00 EL D L\ DE L'OIENT Prngramació realitzada a partir de les peti ciom <tu e els nostre;; oiento han feL al contestador dc Catnlunyu .Mútücn, tel. 202 35 35. 22.00 GRANS OBRES MON'I'ECLAlR: .lcph té, trugècliu lli-ica. Jacques Bonn. Sophil' Dane.man. Claire Brun. Nirola~ Rivenq. Mark P admore. Les Arts Florissants. Dir.: William ChriAtie. (150m). ;i 00..15 REPERTOIU DE N lT DISSABtE, 6 DE GE· NER DE 1996 r. ·a l. •n n ). ï.OO L'OBERTl.RA :\fthiro prr c·omt•nçur c•l diu. Rc·eull •l'obr•·' ht·c•u• c•so·nllirl••" i pre,t'ntad!'~ ¡wr Dolor·• Rn'· qm·t•. 5e a le rs le )tl l: :u 1': =t- ). il. e. ). et ·a '· ). ~ b s. I s, ·a 10.00 PENTAGllAMA Rc•p<'tirió dc•l ¡ll'o¡;rumu l'ml·.~ el dijous. 11.00 EL DIA m: L'OIENT Pmgr·amut'ÍÓ t'l'ulitzntla 11 partir· cle II!K prlidons qtu• c•ls nosll·~~ oirnt!l hnu fc•t ui r·uutt·st:ulur cle Cntnhm)'U MúKic·u, tel. 202 35 :15. 22.00 ELS NOSTHES CONCEnTS CO"CEHT t•nrcgi,trul pt·r· Catulnn)O \1ú•icn l'I clin 6 dc• juliol dt• 1995 u I'E~•!:t!Í'•iu dt' \futtulPpc•t·u. \\ FESTIYAL I"TER\.\CIOl\ \L DE \tÚSIC.\. BROTO~S: Temu, mriac-ion' i rodo. B \ HBEH: SummPr \fu,ic:. op. :H. \ ILL \ LOBOS: QuioL<•L "n forma dc dtüro•. BERIO: Quintc•t Opu' numhcr zoo. QuintPt d•• Hnt Kutzeo. 05m). 23.30 'IOCTUR!\ :\lltoku pa uc•ubut• t•l din. Selc•c't'ÍÓ i pn•,c·nto<'ÏÓ o ràn·c•t• dc Mut·ó Jnné. I: •" 00.:10 UEPERTORI DE NIT lr DIUMENGE, 7 DE GE· NER DE 1996 ). ms i. r. lV l: ·o n :it l. ¡a ri :Ó .... ~- !O ). es Ie ;, ie •a '$ n 7.00 L'OBERTlii{A \1ú,it•u ¡u•r c:onwnçut· l'I diu. RN"ull d' ohrc•M hrc•n• c•st·ollidc·~ i pn·st·ntadt•• per Pílor Subil·u. 10.00 LA ~1ÚSICA RELIGIOSA \IOZ.\HT: \ti""o "oll'mni~. '':\li••n dr• l'orft•nut'' KV 139. Barbarn Bonnl'y. Judwigo Ra('>pé. Jc>-~•f J>rol•rhkn. IIuknn Ha¡¡egartl. C:or \rnold Srhonhrrg. Concf"ntus \1u~Í<'II< dc\ll'nn. Oir: \ikoluu• Ilornoncurl. (~m). 11.00 TRANS~IISSIÓ EN DlRECTE DE LA \fiSSA CONVENTUAL DES DEL '\IOl\ESTIR DE '\10'\TSEHRAT 12.30 fHVERTUJENT Un mip;cliu rnu•intl on e•• <'<Htolli· no In míu.ic•u umh Iu infnrmudó i la purtir·ipul'iét dc·l• nostr·eK oiNttH. BLOC DE NOTES. EL TRENCACLOSQUES. SAC DE DUBTES. 15.00 "A LA M\NERA I>E ... .'' ltt'p~Liriét dt'l programo c•mè• c·l dijou~ ni VI'Rprc•. 17.00 TE.'\IPORADA D'ÒPERA DE CATALUJ\'U àiÚSICA VERDI: Luisa :\liller. òpera en tre< actes. Gilda Cruz Romo. Luciuno Po,·aroui. Raffa..lt' Ariè. \lotteo ;\fonuguerra. Cdstino Angt'lakovn. Cor i Orc¡uestra de la Radiotelt>'i'ió holiana de Tot·í. Dir.: Pctrr \lang. {137m). 19.30 REPERTORI DE CONCERT IIINDEMITH: Com·crt pet· u rordu i metall, op. 50. On¡u~stru de Filadèlfia. Dir.: ( l7mJ. Ormandy. Eugt"nc> HAYON: Sonata per a pinnoforLc 11. fit, Hob. XVI:40. Paul Baduru-Skoda. (llm). GLINKA: El príncep Kholmski. Or·qucslm Simfònira cie l'URSS. Dir.: E. Svethlnov. (21m). TELEMANN: ConcPrL per a nou ta dc bec. fagot. COrdo Í l'On· tinu en Fa M. l\Uchola Petri. Klaus Thunematm. Arademy of SL :\1ortin-in-Lhe-Ficlds. Oir.: lona Brown. (17m). DVORAK: Serenata per a ' 'cnt. op. ·14. Orque~tt·a de Comhro Saint Paul. Dir.: Hugh Wolff. (25m). :\W, H\UD: Le boeuf s ur lt' toit, ballet. On¡ue;;tra :'iotional dP França, Dir.: Leooard Bemstein. (20m). YIYALDI: :\Iagnificat, RV 611. Teresa Berganzo. Lucia Cor i Ynl<"ntini Terrani. Orqueolra Philharmonio. Du·.: llic<·ardo Muti. (23m). 22.00 ELS NOSTRES CONCERTS CONCEHT eun•gistrut pm· CatuluJlyn Música el dia 18 ric juliol de 1995 a Jo Basílic:n de Suntu Maria cl'Igualndn. XV CICLE ELS ORGUES DE CATALUNYA. \VESLEY: Sonata en Do M. RUTTER: Vuriocions sobre un tema pasqual. I..A:"'GLAIS: 1• Fanto•ia per n do" t'xerutanli>. MERKEL: Sonota per il.lustrar eb ~a lm~ 42 i 43 . Bernat Builhè i Jlieil Cowlt·y. orquc a quatre mam.. (SSm). 23.30 NOCTUR.."í din. '\fú~ico per acabar d Selecció i prt'-<'entació a c.àrrec de :\fut·ó Juní-. 00.30 REPERTORI DE l\ IT DIU.UNS, 8 DE GENER DE 1996 7.00 L'OBERTURA \H•Rit·u pt'r comt•nçnr el dia. Recull ri' obres br·eus escolli•leR i presPntud.,s pe•· .Joan Vives. 10.00 SELECCIÓ D IGITAL HANDEL: •·o come, lrL uK sing unto the Lot·d", onlht'm n. 8. {Salm 95). Patrizio KweUu, ROprano. Jornes Bowman, contratenor. lan Partridgc, t<•nor. Cor i Orque~tra The Sixteen. Chri,toph<'r... llurr) Dir.: (30m). BRLCII: !:iimfunin n. 3. Op. 51. Üt'IIU•••trn dl' lo Gc•wandhnu; cic• Lt·ipzi~. Dir.: Kut·t \to,ur. (32m). KR0\1:\JEH: Conc•t•rt fll'r 11 dc.- ciati nt'h i or<(UC',trn op. :~5. \1u•Limil \1art''· Jiri Illavul'. 01'1]Ut'•ll:'n dt• Cumhro dc• Pt·u¡¡o. Dir.: Lil>or Pr"·k. (20m). Ul1ï'ERS DORF: Quur·tt·t ell' roi'Cin n. 3. Quut'h't Frunz Sdmhc·t·l. (18m). RA\ EL: Coneet·t pt•t· u piuno 1'11 Sui. M. Frunçoi~-Rt•ni• Duc·hnhl<'. On¡cu·stru <lc• Iu Sui"c' Homuncle>. Uir.: \r·mur Jonlun. {22m). HAMF.AU: Tt•n·er conI'Pl'l rn Ln M. Ensc•mhl<• Lt•s Domiuos. ( I l m). BALAJ<IHEV: Tnurnrn, puc•mn simfbuic·. Or·qll{••t•·u Simfòni<·u ric I'Arndi•miu ri'E,tut ri'UHSS. Dir.: E. Svl'tlnnov. (21m). CIIEHUHl\'1: Ahi! t·lw fon~t• ui mit•i di. Tt'rt>sn Bc•t·gnnzu, uu•zzo->O)IL'Illtll. F'clix Lavillu, pinno. {6m). 13.00 L'ADÉl SORS: Fnnta,ia op. 21 "Le• \dit>tr\'. Luis Orlunclini. ¡:uiturru. (6m). \107.ART: "Porto. pot·to. ma tu lwn mio~. dt• Lo Cll'mrnza cli 'fito. \¡.:nc·• BoltJ;u. Orqu ..,tra dc• Iu HiHiio de \111nic. Dir.· llc•if17 Wallbcrg. {6m). \L\SSE\f:'l': "li fuut nous ,¡.parer", duet dt• Wc•rtlwr. Agnt'' Balt~o. JoM'Jl Carn•rtth. Orqtwstt·a Simfúnic·u de Londn,s. Dir.: Pl:íc•iclo Domingo. (I lm). IIAYTI'II: Simfonia n. 45, "El" ucléu~··. L'E•tro Annonko. Dir: lkrc•k Solmnon~. (32m). 14.00 I..A CANTATA DEL CAFÈ Pr·ogromu du múhlt•u c•o•·ul. Sr1Prci6, !(tolú i pt·<·s<•ntucl6: ¡\j¡,x llohh. VEROl, llHUCKNEH I BHAH\fS: UNA VIS IÓ CONTllAST\DA D~~L SEGLE XIX. EL Rl 'I''\1E DEL COH: Novc•tnt• discogr·òfit(IH'k, crmct•rt~ i uotíI'Íc~ LJllt' fan n-f<·rèrwia al móu coral. 16.00 SELECCIÓ DIGJT,\L FIO !ULLO: Conet•rt ¡wr n violí i orqm•,tro n. 1. \tll'Linu Opr<'nn. Orc1Ut'slro clt· Cumhro cic• la Comunitat Europt•o. Dir.: .liir¡.: SLS\TO: (21m). Fnerbt'r. Dnn.c•r)<''· \1u,it•n \ntiqun. Dir.: Chri•tinn M.. nclozt'. ( lOm). PROKOFIE\: Simfonia n. 2. op. 10. Orqt~t·~tt·u 1\:wionnl E~cuccMI. Dir. l'l,c•pmr Jiirvi. (3:im). BOCCII~RrNI: Quint~t umh ~uitm·r·a n. 9, G l53 "Ln Hitirotu di Marlricl" . .Jo~•' Lui~ LupÍ<tr¡.:ui. Quot·tr•L Moyzcs. (28m). BACil: "Non Mil rhe ~itt dolurt• , l'lllltULII IJ\VV 209. Mm·iu Ztulo•'Ï, •opr·ano. Cnpellu Suvul'iu. Dir.: Ptí l N~mt<th. (21m). llA KJ JM,\NJNOV: Conc·~rt p<·r· u pi uno i fll'l~UI'ijll'u n. -t. Orqm•su·n Kot·~i~. Zuhon Simfcini<·u cic• San Franclsro. Dir.: Edu dt• Woot·t. (25m). C.Ph.E.BACII: Sunatn pt'r " flauta i pionoforte \\ q 83. Wühert Hozelzet. J¡u·que.• O¡rg. (1-lm). Lt..:LLY: Les ploi~irs dr J1lJe enchontée. cOru~dia-buiJct {extra<'tt's). Solbte- 'Ol':tl". J...c, :\1u•it·iens du Lom rt'. Dir: \turr :\linkow,:ki. (Sm). 19.00 SEI..ECCIÓ DE JAZZ Progrumn dedicat u lo mtrsit·o tl<' jazz amb guió d'Albert MalJofré. 20.45 CONCERT EN DIRECTE Trnnsmissió des del Paluu d<• In Mú~ico Catalana. PL HCELL: Dioclcsian. su.itc. RAMEAU: Suite rle múlrica e~rènira. HANDEL: Música aquàlicu. \'lVALDJ: Conct•rt pt•r a <1untre viulinH, op. 3 n. 10. BACil : Cantuln JHVV 171. Se•·gi ;\lpist.•. Bcl'llut Hofaruli. Cade. Fihlo. Alhu Hoea. Kim Ampb. Rirur·cl Bordns. Josep Benet. .lo•1•p Cobri'-. Cor Madrignl. .lm·c dc Simfòniro Orquestra Cutalun)a. Dir.: Jo,.ep Pons. 23.30 NOCTURN :\Iú.,ica per acabar c•l elia. Prc~entoció a càrrt'C d' \lfrt'd Ceht}D. 00.30 REPERTORI DE NIT DIMARTS, 9 DE GENER DE 1996 7.00 L'OBERTURA MúRiro per comen~ar l'I dia. Recull d'obres breus cbcolliclt>• i pre>sc>ntadcs per Joan VivPH. 10.00 SELECCIÓ DIGiTAL SCHUBERT: Sirnfoniu n. 9. D 944 (n. 8) "La G•·an". Ot·questrn Hoyul Concertgebouw. Dir.: Nikolau'i Hamoncourt. (59m}. G JULlANl: S{'renato per o flnn ta i b'liÏtarro, op. 127. Mikocl llt'lnsvuo. Jukka Sovijoki. (16m). JANACEK: Amuru•. Cantata. Kvetoslava Nemt>ckova. soprano. Leo Morian \odicka. tenor. Yóclo' ZíLt>k. boriton. Cor Filharmònic Tx{'c. Orque.~Lra Filharmòniro Txrl'o. Dir.: Chorles \lockerras. (29m). HEI:\ICHEl'i: Concerto gros•o {Conc<'rt dc Dresdcn). S. 213. ;\fusico Antiqua de Colònia. Dir.: Reinhord Goebel. (16m). D\ ORAK: Cypri•e (Xipt·ero), pt•r o c¡uartet dc cot·da, B. 152. Quartet dr corda Anglès. (3-Im). J .A.BENDA: Simfonia n. 3. Orqut>stra dc Cambra Salieri. Dir.: TomóF Pal. (6m). 13.00 L'ADÉU BEETHOVEN: Sonata per n piu11o n. 26, Op. 8ln. ·'Els Aul-u8". Daniel Burenhoim. (19m}. FINGER: Suitt> en sol 01 "F:u·ewell". The Parlev of Instrument;, Bnroque O~chc>•· Lra. Dir.: Roy Goodmnn. (Sm). MOZART: ~Beus min fiamrua, acldio .... Rest11, oh {'ora''. KV 3 ,¡,. 521!, iu·iu cic• l'uc·t•• 11 ··(.,.,.,.n• pluc·atu'' Kír·i Tt• 1\.nnu"a, -.rprnrw. ()¡·tpu••t<·a l.umhru dc• \it•nu. 1111', : (,,¡¡,-~ Fi-c·lu·r. l'Inri. C \IUII.I.I: l.t•• \,li,•t"· llf'. :!:!!J, !'<'l' il ~llitlll'l'll. \lfon•O Bo•doi..rn. (llrnt. T ,\IT\ Bll.l.: Cumint clc• l'ununu. Cor dt• Cnnrhi'U lhn¡hh<>ll. \luni"'ITnl Bt•llilu, piu nu. Dir.: Tt·mlur Huun•. t'ln<l. ,¡,. 11.!10 \10.\J EI\TS I.ÍIU(:S SEHH \NO: Muno-<) c·<·i,linno•. \nu Muríu 1.-iartc·. Curin• Mnn¡ruia. Cor• Cunlnr·s dc• \1uclr·icl. Oo't(III'Kir·u Sinrfc'onic·n. Dir·.: ·\ tu odf'u Aq.:c•nlu. i:!·lm). .\10Z.'diT: Don c;;U\IIIIIIÍ ¡,.,l,·uc-tc-•1· Snu1ur·l Ham"'Y· Puutn lluo·d<ulud"''· \uno Tolunwa Siulfm. \¡.t<u'" Buit"'· Cur d1· I'O¡wru dl' H!'rlin. Orqu•·,tr·u Filhnrmclni<•a dc• B•·•·hn. Dir.: 11. '"" 1\.tll'ujun. (61un) . .I STH \l'SS(Il): 3 à<·i¡·, tl'npc·r·c•tn . ll•••·nd \\¡•ikl , luu·i · lnll. Cnr· i {)¡•cpll'''"" Simfònica el<' l'OH~: ( IUnr). 111.00 ~ELECCIÓ OI(;IT,\L IHJDHIGO: <.u~tc·•·rl "'n·nata Jll'l' a urpn i un¡u•·,lra. Cutlwr·uu• \111·11<'1, nrpn. On¡ut••ln< "\ac·conal dc· I'Opc·•·n dc· \luntt·Carlu. l>i1·.: \nlunin cic· \1uwiclu. (:!lm). \"\ll"\1,1: Stmnla 11. 6. l'hilippt• l'it•rlut, louh cic• \lnla. H«·c•t'<'lll' Cnn'lll'l. (ll>m). \1.11" llN: Simfuniu n. Il. P. 9. Ül'l(lll''ll'll ch• Cumbm E,lo\"nen. Di1·.: Bnlodnn \Vurehnl. (J lm). LEh.El : \1nltu udu~io Ht'mprc· c·nntnnh· ,. dniiii'U""· Cnmc•notu S t rin~ Qun<·tf'l. (l:!m). J!UMM EL: Cu11c·c•r1 ¡wr u fn~u t i Hr'l(lll'"t'·u t·n Fn \f. Gúlwr Junotu. llnlttt•,l<·u dc• Cnmltnt Frnu:r. l.i~zt d1• Budupc••l. Dir: Júno' Hollu. (:!-lm). SCIIuM \l'I\: Dl' l' 1\.iini¡::,,ohn (El fill clc·l n•i). lmlmlu r~r n •nli•tc>,;, ¡·or i orquc•,tru Op. I I 6. Dori· Snfft•l. j.,_..f Prnlsc·hkn. Wnlton Griinrun•. \\ altt•r Hc•rl'). Pt·tc•r \lc•"·n. Cor e(~, Stiitlti•c·ht'n \Iu-i' t"rt•ita- ,¡.. l>ii·••·I.Jorf. On¡tH••t•·n Simfumca tic· DiJ,. ,,•Jrlurf. Dil-.: Rt·rnhard Klt•t•. (:!flm). B \HTOI\.: \la'~>it-o pl'r n rnnln, ¡tt·<·ru"'" i ct·lc••ln. ÜI'I(UI'Stl'll clt• l'lll'tJU \np;(;•,a. Dir: )t'hudi \1t•nuhin. (27m). 1-..R.\liS: Simfonia fún~brt•. Onpu·•tr·u Cnmhru de Stull¡.tnrt. Di1·.: Mu<'Lin Sil'ghar·t. (:!lmJ. F\RHEJ\C: Quintt•l l"'" 11 piunn. \iulí, vinlu, violonl·l'l i ¡•onln<hnix n. 2, op. :! I. Liuu" F:n~t·mbll'. (28m). THAETTA: Obc•<'llll'tl c•n H1· M. F.n~t·n< bll' Gim un ili' Amh•·o,iuno. Di1·.: ltnlo Lo Vt•U•t•c•. (8m). HAC II: Partila l"'r n nuuln, BW\' 101:-1. Drm l.nui'Ïn. (20m). ,¡,. 20.00 L'~l' O I O-\ ISL. AL 4 ln prn¡rrrunu d' -\l¡,x Gorinu. 22.00 ELS l\OSTUES COl\CEUTS CO:\CERT cnt·e{!i•Lt·at per Catalun~ a \Iú,ieu t'I tliu 27 clt· Juliol de 1995 u J'E,~Ií·•iu Parro<¡uiul de \latadt'¡>t'l'a. '\\ FESTlY\L 1"\'TER."\ \CIO"\ \l DE 'l'CSIC\ DE :\1 \T\DEPER\. CHOP~: PolonP'" op. :>:i. Sonata per a piano op. 35. Cin(' t•,tucli¡, per a piano. Baludu n. 1. op. :!3. Sdu•rzo n. 1, up. :!0. Lonid Sinl,c\, piano. (12m). :!3.30 NOCTURN ~lí.-ic·n J't'l' ac·ahur t•l dia. Selt·edó i pre~entadb a l'i'u-rf•t· (1'.\lfretl Celaya. 00.30 REPERTORI D J.: N IT DIMECRES, 1 O DE GE· NER DE 1996 7.00 L'OBERT LRA l\lú,ieu per c:oml'n~·ar el clJa. Ret· ull d' obn·· brew• eM:ollide; i pre,entade• per Joan \l'~""· 10.00 SELECCi Ó DIG ITAL STE\"""H \.\-1"\J\R: -¡.,. <·ançí>" c·antata. [wa Sorl"n-on. \nnl" Sofi<' 'on Otter. Stt'fun Dahlher!:. P<'r- \rne Wnhl:z:rt'n. Cor dt' la Ràdio SuN·u. Ï.or dc• Cam1Jra de L\(·adèmia <lc· ]\[ú,ica d'E•tocolm. Orqu<'•lra Simfèonica de lu Ràdio Suo••·a. Dir.: Herbcrt Blom.tedt. (36m). BOCCITERI:\1: Com·ert per n \ioloncel i orquc..tra n. 8. G Ull. David Geringa•. Orquc•;.lra de Cambra dt· Pàdua i del \i-nc·! u. Dü·.: B1·uno Giuranna. (16m}. H./u\I.EAU: Càstor i Pòl.lu,. pri nu•ra •uilc. Les \lu,irholic·r~. Dir.: A,iva Einhurn. (16m). BRrU l l\15: Sonata rwr a pinnu, op. I. Julius Kat<·hl'n, piano. (25m). CHERl.lU:\l: Oht"rtura ciP rono·l'rt. Orque~tra Simflmka de Ja Filhannònica dt• Boc-au. Dir.: Sihano Frontalini. (13m). \IILH\LD: Simfoniu n. 7. "P· 3-1-1. On¡ue>-Lra Simfònic:a d .. Iu Ràdio dl' Ba•il..a. Dir.: Alun Franci-. ¡20m¡. WEBER: Trio rwr a piano. fluula i violonc·..J. op. 63. -\ttrèle "iitolet. Bnrno Camno. Rocco Fillippini. (21m ). Ft"X: Tr.., Simfoni..... K 292. K 296 i K 3-19. CapeUu .\go•lino Steffuni. Dir.: Lajo- RO\aLkuy. (l3m}. 13.00 L'ADÉl" PAHRY: Son¡¡¡; of farc>weU. Cor del Trinity Colle!(" c]., Cambr·idgc•. Dir: Uicbard 1\larlm•. (30m). BALAGLEH I LUNA: ''Adió~ pnra >if'mprc·" cie Sangrc> rk Rc>y<'s. JoAep Curn·ras. ÚI'((Uf'Slrn ri<' Cambra An~c•su. Dir.: Enriquc Ri•·ci. (lm). Pon. TEU: Fa1·eweU onC'e my tiPii¡!hl. The Consort of Mu~il'kt•. (im). JJ'l'IDEL: ParLi, l'itlolo mio. Contntn dP f'nmhra. ConrPrtO vocnlí'. Dir.: René Jacob•. (8m). CHOI'l'\: \ol" n. 9, op. 69 n. 1. "L'tulí-u \lurlímir Horcm·itz. pinno. (lm). DUOUS, 11 DE GENER DE 1996 7.00 L'OBEUTl'RA 11.00 EL GRN\ SEGLE Prognuna dt• nlÚ .. it•u untign. St•l(•¡•¡•ió, ¡:-uió 1 prc••t•nlac·ió 11 c-i<l'l'c•c· <lc· .loun \h•·•· L.\ \ll SIC\ PER \ \IOL.\ DE G \\IB\ DE FOIIQl EH\\. TE\JI'S llE LES \!l 'SES. 16.00 SELECCIÓ l >JG IT \1, IJ" D:'l: ~c·c·nn cli B•·•·•·nire. t•antata I Jul.. \Xl\ 11:10. Evu Bur·tfni-Barlu, .<upr·nno. ÜI'CJliCH· li' U Si mfc'onit•n Snvnriu. Uit·.: .luno" l'c•tdo. ( J:lm). SCHL\H IJ\: P o·wtlt'tt•u, t•l l'ut•tnn dc·l Fcw, np . (¡(), \ ludicni1· •\<hk••nuzy, piano. ¡\rnhmsiuu Siuw·r·s. On¡ueolra Filhru·m•lnic·u cio• l.onclrt·~. Di1·.: Lo.-in Mun11•l. (:!Unr). \IOZ \HT: Qntll'h'l clt· t'tll'llu n. l:i, 1\. V 17:i. Qunrlel ltulir'<. (17m). Sl h.: Simfuuin t'li \li 1\J, op. 14. Orc¡uc••ll'll Filhnl'lltònit•a Twrn. Dir.: \ íu·lu' '\t•umann. (((un ). li \\DEl.: Sooutu Jll'r u tlo• \iolín• 1 lrai' rnnlinu op. :> n. I. Lnndon llnrnc¡ut•. (12m). BE:\"\Frl': CapricTin ¡wr u piano i orcruc·,tra. op. :!2. \lal<'nlrn Bino•. Ort¡uc•,tra Filhunnt'mira clt> Luncln·s. Dir.: "\i¡·holn• nroitlmnilt·. (lam ) . .I \RZEHSKl: Quull't' Cnnrt'I'Li u dut>• \t'U" · CnpJwllu ,\rc·i, \ urMJ· \ io>nsi•. Dir.: 1\tun•k St·" c·n. t20m¡. IU.JCII.\: Trio pt·r n trompu up. !12 n. I. Zcll'nc>k Tyl•ur. Bt•¡h·ic·h Tyl•at·. Ztlc•n¡•k Dimk). (I !lm}. B \Cll: "\\'o woll it·h n ... ht·n hin" ( \ on fu~irí-?1. c·ant:clll B\V\' 5. l'nul E••woocl. Kurt Et¡uiluz. \1nx vun Egmond. :inli"l''' i Ccll' dc·l~ P<·lit• Cnnlm·~ d1• Vic•nu. Chon~;¡ \"i,•nnt)n ...i'-1. c,uu•c.·nlu.l\ mu~ic.•us tl .. \lt•nu. llir.: 1\iknlnu~ llnrnonrourl (21m ). SCIIU\1 ·\ 'l": Simfnnia t'li •nlm. "clt• lo jo,f'n· tul". On¡uc••tru Simfimiru dc• Iu Riulio dt• Stull~url. Dir: ~nillt• \1arritwr. 117m). HEGER: ~ .. r .. uuta l"'r ¡I fluutu. \inlí i -.iola. up. • , u . l't•tl'l'· l.uku, Graf. Sandur Vt•jlh. Rainer \lorr¡:. (20m ). 20.0fl ~ELEt:CfÓ UE :'10\'F,.. T\TS Pn·-t>nlac·iío dr· lc•, <Íitimt'' novc•lal• cli,.·u~r¡ifirru••• npnrr¡,•uciP, ui uwn·ul. E•pui Jtlllt·m·innl pc•r DiM·o• C:ustc•IJó. 22.00 AL\1ANAC Ln c•spni tlc•.,tinul u C'HII'UI' i rc•viu1·c• fc•t• m(·~ ¡·c·preM'nlntiu" dt•l pn11o,u1 mu~i<•ul. GuiÍI i >'!'lt•t·•·it'r d' \lc•x Huhli•M. ,.¡, 23.:!0 MlCTl iHN \I úsit-u pc'l' lli' llUU r c•l cün. St'let•c•iÍJ i prCM'IItUI'ÍÓ U Clll'I'CC d'Aifrf'd CPiuyu. 00.30 HE I'EitT O IU UE NIT :\lú&ica per comença•· el clill. Recull d'obres breus r•t'ollidt•, i ¡11·co-cntadcs per Joan \),c-. 10.00 SELECCIÓ DIC ITAL GOLD\1.\RK: Con('c·rt pt•r u \inli i orquestra n. l. op. 28. lt:~huk Pl'l'iman. Orqm•:;tr·n Simfòni••a tl!' Pittshurgh. Di1·. -\mir~ Pr.-vin. (35m). SCIII.JBERT: Sonalll per a piano op. 12, D 8..15. Mnurizio Pollini. (36m). I L\)'DN: Simfonia n. 65. Tal'l'imusik. Dil·.: Bruno Wt"il. (I ïm). BUXTEHUDE: " ll t·ut tl'iumphit•ret Gottcs Sohn ". Cantata Bu.xW\' 43. Soli,tl'>< vocals. Cor de m·u¡, dt• llanno\"er. Tbc \nl'lt•<·dum Barnquc> Orch(•strn. Dir·: Ton 1\.oopmon. (18m). OF. L ILS: Bri¡!g Fuir. Orc¡uPolru tll' l'c'tpt•ru nacional Gal.lc-a. Dir.: Charh•• \lackt•rras. (16m). \'OLK\l\l'\"'i: Quartet dl' eorda n. 5. op. 37. Quart<'t dt• rorcln \lunnheim. (22m). B.\CH: Sui!!' franl'e,;a n. 3. 8\'\T 814. Kl'ith Jarrt'll. cla'"icèmbal. (17m). 13.00 L'ADÉl 1\.R \lS: SPnlimi, nnn purti•·!. Cluc·--Hukan .\hn•jü. lt•no1·. Ort¡u.--tra del Teatre dr la Cort dc Drol1ningholm. Dir.: Thoma• Srhuhark. 16m). C.C.\CCINI: lo parlo. amoti lumi. Manriziu Hura7znni. ">prano. Suntlru \oltn. Llaüt. ~6m). STF.FF.\NI: Giil lo parli. dut'l. Cut·olyn \VnLkimon. mczu-sopruno. Puul Es8wood. cont•·at!'twr. Woutc••· :\l ollt>r. violoni'PI. Cln,ic•c'-mhal i din.•c·t"ió: Alan Curti~. (Sm). \10Z. \RT: das Lird dt•r Tr!'nnunl{. K\ 519. Guy dc )1t·}· h•nor. Johan Huy•. pianofot·ll·. (6m). SffiEUL'S: Bema nit, c•sti mal. .. AMu (Haku•lava. op. U ). Orc¡ue•tra "\a!'ional E' cort'•ll. Dir.: AJ .. xnnder Gilo•on. (6m}. ROP\RTZ: \eiJJ,., dc· déparl. 5 melodi!•,. \'inci'DI u• Te'<ier. banton. Pbilippe Biros. piano. (18m). 11.00 UfSICS DE CAT\I,t '\1 \ \.'iÒ:'ïr:\1: llymnu. ·'Piauditl' T)mpanar. E,C'olania dt• .\1unberral. Cor dP IU'Il!l dP Bac! Tolz. Collegium AurC'um. Dir.: lrPneu Segarra. (5m). CORREA DE ARAt.'XO: Dieo; y Sc·i• Glu~a' sobre el Canto Lla no ·'Guúrclumc lao vacus''. Mont~l'tTul Torn•nl, oq,'l<e. (8m). MALATS: Tdo arnh piano. (1910). Enregi~t.ramrnt fpt per Catalunya ;\lú•it·n. Trill .\fnmpou. (23m). SCHUMANN: Geditch¡o dl'r KUnigin Moriu Stuart, op. 135. Vieli\ria rlc>IA Àng~>ls. '1nnuel Carda :\1,ranll'. (10m). ALBE,'\IZ: C<Joc~rt funtii~lic. Primer concert pt•r u piu no i orquestra, op. 78. Enriqul' ;• R Pér·f'z ell' Gu7míur, piano. Dir.: \lunul'l Gnlduf. (28m). II U\1E: 4 llt'f'l'' dt· \ lu•it·oll l lumor-, 1605. (95. 96. li i 12). .lm~li StnaU. bai' dt• nolu. (15m). GEIUI·\1W: Tn·• impromplt.-. \nloni fit'""'· piano. ('im). Ort¡u~'lr·a 1lt• \ uli•rwin. ). r' BEETIIO\ ~~~: Quar·t..t umh piano \\oO n. :!. \nthnn) GnldMom•. Cnrnmin¡.t" Strin¡.t Tdn. (lllm). HEI I\EC~E: S.,r·e nutn op. 2•12. Dr•ut•r•hr h.nmnwr·akutlt•mit• Nt·ns¡,, Dir·.: .lohnnno'" Goritzki. (27m). MOZ.\HT: Cnnr·t·r·t pt·r· n r•hu·inl'l, KV 622. Anlnny Pny. 'l'lw ¡\¡·:ulerny uf 1\u!'Íenl Mttsit·. Dir·.: C. llo¡:.•wHorl. (:Wm). H. \h.fiM ·\ ~1 1\0\: Primu"•ru. t·anlnlu pr•r· u hunlnn. ('tJI' i urqut•,..¡lrn, op. :!(). .lur·nttt ll)llllinr•n. Cur· i Or·tlllt''lru !'imfònÍI'u dt• Iu Rrldio 'iut·iunul Dum''"· o;,..: Dnrilr·r h.itait•nkn. (17m). OEC.\1\. D'HEH\ l'LO IS: ~ur!!· n. 3. PhiJjplw l'it•dul, huix tlt• 'iola. Rirt•r·rar Con,orl. ( IC!m). J.R. \' \;\'Jl,\1 .: Sirnfouia 1'11 ,o( rn. Ort¡nt•,tr·a 1lt• Cnmlll'a Filhor· rnònit·a tlt• \Jnni<· Dir·.: \lil'lllld !lt•lmrutlr. (18m). \1 E:\ ()f. LS SOH'\: Cnm•t•rl l"''' u \iolí i orc¡tu•,tru dt• nwda ••n n• m. (;idnn Jo.rt•nwr. Oniii''''''U dt· Cumlwa 0'1lht·n•. (2:~m). TELE\1 ~'\'"\/: 'l'r·iu Sonuln llf'r u nlrol·. 'inlí i rontinn. t·n ~ol on. Purnn-"H• En,t•nrhlt•. (!lm). :u, ·a r. I- J. i. 5. J. Jt ~~ m o ): ·u ~" ·- r i. ,a li' h I r. rt IS 1: in ·u 19.00 PEI\TACll \MA I: Pro¡:•·umu dt· dinrl¡;ut·ii'r musit'al. Guií> i r·t·u lilt.tu·ió: p,.,.,. Ruré' i Hoh lt••. J.¡\ CLAU DEL PENTAGHAMA: El Mu~t·u M Cmt. EL PODEB DEL C.\NT: El• tri'• tumbo•·~. El h'•lunwut <1'\mf.liu. J1 )I At,.x •r ). :r y. ~. 20.00 "A I..A ' IAI'IEHA DE. ... " .e l u t•nn,·idul t•ns ¡woposn i •·om•'lliU la músi<-u CJUI' li llj.,'TO<Iil. Guií> i l•n·•••nltH'iÍr 1lt• Joun \ht·•· Pruclm·t·iéi tlt• Dolur, Blli>IJUI'I'. ,\ Guií• i ,,.J.. c·•·iéi: Ruimon Culomt•r i Joan \ÏH<. ). ·- 1. !e .. 22.00 CO:'\CERT nL\GU\ARI -~ lc d 23.30 1 . \0CTlJUl\ 'lúsil'n pn ut·ulmr· l'i -· Sttlt•rc·ió 1 din. pn·~t·ntut·i{, u f'Òrrt~t' ri'. \lfrt•J Ct•l 11 ~u. A lo :\Il. SIC\ te OH.30 l, ~} IBEHT: Siurfnnin I'IIIII'C·rtunt. Luju~ l.r•¡u·,(•K, uhul·. Onpr¡·,ll'fl tl<' Curnhno ,¡,.¡ Sudnt·~l d'Alt•nutnyu 11 Pfnr'l. lwim, Di1·.: Vlurlisluv C:~:u•·nt•t•ki. (28tn). 1\ YMAN: l)utu·tt'l dt• o·tll'tln u. 2. Quurtt•l Bu lant·Kt'll. (22rn). COPL.\ND: Oid Amf't'it•un Son¡:s. wr·,iío or·cpu••tr·al. Tlwrnas llum¡l'un, buríton. Ur·qut•slru dt• Cnmltru Suinl Pnul. ~·,o 1: ,a ls _. )- o te (:' 02.00 HEPERTOUI DE l'iJT DIVENDRES, 12 DE GE· NER DE 1996 16.00 S E LECCIÓ IIIGIT\L a ~. Dir.: Hugh Wolff. (25m). OTL\1\'A: Sarabanda per u rlavt!CÍ i orquestra. Denyst• Gouarne. Orc¡ue~lra Cento Soli. Dir.: Ataulfo •.\r~enta. (8m). ()EL SEGLE XX ï.OO L'OBEHTL1U. \lúsi<-u ¡wr t·omt>n~nr t'I diu. Hentlltl'nbn•s Lrcus f'Scollide' i pn•st'ntadP• pe¡· Joan Vin•s. 10.00 SELECCI Ó DI G ITAL C.Pir.E.BACLI: Co nct'rl l"''. u violonc·f'l i orquestra, \VIf 170. .J uli us Bt·r·~•·r·. On¡u.,Htr·n ¡)¡• Cambru Oaii'An·o. Dir.: .Jack \1ur·tin Ilündlt'r. (29m). TXAIKO\'SKT: Ln TempPstu, funlu,iu oimfbnit•u op. 18. Orque>lra Simfbnica dc Rússia. Dir.: \'t•ronika Dudar·o, n. (2·1m). 1-l.-\..'\'DEL: Donna. che in t'i('! di lanlu lucc splendi. H\'1- \ 233. \no¡, Sofit' 'on Ouer. \tu~ira _\ntiqun tlt' Colònia. Dir.: Reinhard Goebcl. (30m). SCI-lt:\L\1'\t\: 10 pece> dc "Buntl' Bliittcr". op. 99. Jt'un Gowrb. piano. (23m). L. \JOZART: Simfonia oia tamt•r·u pt•r· a trompa i cor1ln. Ilt•rnHm Jeuris>Pn. Cmw!'rlo Roltt'nl:rm . Dir.: H einz Fril'<l'n. (1-Im). \fUFFAT: Sona la n. 2 del r·N·ull "Armonico tribulo ciof. .onnlf' di canwm'' Fr·eiburgt'r llur·ockorclwster Con,or·t. (16m). BOCCHERJI'ïJ: Simfonia u. 5, op. 12. New PhiJharnwnin UrclH•SII'u. Dir.: Hnymund Lt•p¡Hu·¡l. (19m). GLI NKA: Ru" lun i LudmilJa, ohc•·turu. 0r<pH'5Ir'a Nacional Russn. Dir.: l\1.ikhail Pletnev. (5m). 1:~.00 L'ADÉU SL InH.ACliS: Cants de Iu partença. :Mat;a Dolor' Ald ..u, soprano. Monl~en·:rl J\larlordl. contralt . .losl.'p Benet. teuor. R:rfl'l Subiral'hs. baríton. Jordi Ricar!, hui.x. Piano i direcció: Rafel Suhirach,. (18m). RDIShl-KORS \1\.0\': El Contt' del T~nr Saltan, suitl' op. S'i (Parlen~ a i Adéu del T,ar). Orc1n•·~tra de la Sui st iu , Op. 7 (AbRl'llCI.'). Sh~ilu Armstrong, soprano. Orqut·.~lt'll Simfònica dc Londrf'•. Dir·.! CoHu Duvis. (6m) . .J0~1MELLI : .. He..,la, ingnoln: io parlo" ( \rmida •\1Jbandonutu). Cluirr Brun. l-eo Talt'nS Lyr;IJUCs. Dir.: Chl'islo¡rho• Hnu<st•l. (im). .. \dit•u, •·on .. dun' volt'l' úuw". úr·in rrlli¡:i-nia u \ulida . .JaoH'I Bakt•l·. nwunso¡rrunn. Or<l"'''lt'll dt• <.amhrn An¡do•su. l>ir·.: Hlo) mond Lt'ppnnl. (lm). ·r' "z G!.LC I\.: 11.00 1\0LS 1 '\T~:nPHETS El \CTORS: Dl\ EHSOS po1•mu do• N:ulul (oht•r·tura. t•anl HI. cnrH 1\ i linul). Hn•u ~1. Cont•<a. Cari<•¡, Prui,. Cm· lnfunlil i ¡:r·u¡r in;,to·nnH·utul de l' Esl'nlu Tlrnu. Corul T lwu. .l cmli Huoli¡ruh·•, piuuo. .Jn•PP Cuní i llnsu l\1. Oliu, lt•o•lnr·s. Di o·.: josqo M. Bn,.pH'I•. (•1·2111). 15.00 E L Ul /1 UE L'OI ENT l'mJ!t'ttllltH'iú o·¡·nlilzn<ln u pru·Lio· tJ,. ¡,., rwtiritlll' 'fill' t•ls nostrt•s oit•nll< hun fN ni •·nnH•stndnr ¡(,. Cutulun)n \líi,ÍI'n.lf'l. 202 35 35. 23.30 :\OCTl R:\ \lúsicn per umbut· l'I din . Selt'cf'iÓ i prc,;enlarió u t·òrrl'l' dt' \Jure'• Jané. 00.30 R EPEUTORI DE :\IT DIUMENGE, 14 GENER DE 1996 DE ï.OO L'OBEHTURA .Músien per començar ¡•( tliu. Rl'rull cl'ubr"s br·cu' t·>t·ollidt'' i pt·t·~t·otnde~ per P ilar Subidi. 10.00 LA ) IÚSJCA R ELI GlOSA CANTS Ll TÚRGlCS ARJ\·1 ENJS. Conjun t t•m·al m·mt•ni Solla. (2lur). UHUCKNEH: Tt· Ot•rtm. Sona Glrnzut·ian . .lunl van Nes . .Jan!l'S \Vn¡:.'tll'r. IJcwis Camwli. Cor i On¡tlt'Sinr Simfònit•n dc Iu Ràdio ol',\lt'rnnnyn C••ntrnl. Dir.: Daniel 'la~ur·f'th. ¡21m). ,¡,. 22.00 GRAI\S O U RES \1\ \LI> I: Dori llu in Tt•m¡u•. ò¡wrn o•n lrt•' tll'lt•s. 'laria Cri,tiuu kit·hr-. .lnhu Eh•o~••. J>hjJjppt• Cuulnr. J•·un \iroucl. <..on-rwln <.uroli. l.aure flurt'rtlln. ( .tlllJIIIII llnn·ot• 1lf' 'li~n. Cur' dt> J'Ú1ll'ru dt• :\içu. Dir.: Gilht•t'l Batinu. (I Ulm). 00. 15 REPERTORI l)E NIT DISSABTE, 13 DE GE· NER DE 1996 MíoNi<·n 1"'1' l'fi iii<'II ÇUI' t•l dia. lto·t·ull tl'uhn•N lm·n• ,.~t·ull iclcs i l"'t'MI'ntmlt•s lll't' Dnlm·s Hus< Jill'ls. 10.00 I'ENTAG HAMA Rt'IWiif'ÍÍl 1ll'l pru¡rnu11u t·ml·• ,.¡ dijnu•. IH:: L'OI ENT Programut·il> r·•·ulitzutlu u pur·tir ¡J¡• lt•• p••lÍC'Íurt• <JUI' l'I• no,lrt'' oit•nl• Iran fl't al <'tllllf''tudor dl' Cotolrtrtyn \IÍI,i<·u, 1t•l. 2U2 3;) 35. 22.00 E LS '\OSTRES CERTS CO~­ CO\CEHT t•nn•¡:i,lr·ut per Catuluuyn \lú•it·n ,.¡din l!l tl'adt· 199~ n n:,¡rl(·,iu Par· rot1uinl dt· Sunl Gt•nk \.[\ FESTI\ \1- 1'\TEH'\ \ClON \ J. DE MÜSIC\ DE TUHHOELL\ DE l\Wi\TGRÍ. li \'IDEL: Pu<,ul·nillc· lli' l' u \ iolí i 'ioln. I'ONC I~: Snnutu llf'l' u ¡:uillll't'n n. 3. llHUli\VEH: Eslntli• sirnpl<•s (l'r·a¡vtH'rt ls). I'HOI\OFIEV: Sortnln l'"'' u violí i piuno up. •J.9 lo. SCIIUBEHT: ()ninwt P"'' u p iuno i t'lm ln up. 11 I. I) 667. Roolut·) Fr·it•nol. Erlt'if[ll<' Santiago. Alvnrn Pit•rr·i. l\lnyumi 1\uku•ulo. FHi' Ayu. (;t'lli'\ it'H' Teulií'rt•s. Fr•tmt·u Pt•lrncc·hi. Elizulll'th Bnrlt•\. (91m). 11-"'' \'ENTUAL DES DEL 1\101\F..STm DE :\101\ISEURAT 12.30 OIVERTUIEl\'T Un migdia rutLotil'nl on "' comhtnn In mií-il'a amit la informol'ió i la participació d!'L.. no<tr••• oient>. RLOC DE 1\0TES. FL TRE:\C.\CLOSQUES. SAC DE DlBTES. 15.00 '·A LA MANERA DE...." Ht·¡wlició tll'l pr·o¡p:umn emf., t•l dijous al vcspt•t•. 7.UO L'OIU.:UTlltA 11.00 EL J)JA 11.00 T R \NS:\IJSSIÓ E:-. OlRECTE DE LA ) liSSA COl\'- 17.00 TEIU P O HAOA D 'ÒPJ;;.. HA DE CATALllNYA .M ÚSICA SPONTlNI: La Ye•tult•. l.rar.tl-rliu lírirn f'n lr¡•¡; aclf's. 1\.ur~n ll uffstodt. Anlhon) )lichut•ls Mom·e. J.Patrick Haflf•ry. Df'II}C!' Graves. Dimitri Kannkm•. Aldn Bramaote. Siht·~li'U Snmmaritano. Cor i On¡ut·~lrn ¡(¡•( Teatre alia Scala. Dir : llii'I'Urdo :\luti. (183m). 20.15 R E P ERTORI OE COl\CERT DVORAK: Com·ert per u \'lolon2. op. I<». :\1ilo~ Sudlo. Orque.. tra Filhannòniru Twrn. Dir.: ':íela' Xcumann. (39m). GL11\1<A: Simfonia -ohrt· l1'111t'~ russos. Orcpll.'>lrn Simfònio·n dt• l'l RSS. (15m). \1\ \101: Conr<'rt ¡wr n pi•·•·olo i orqne~lrn u. 9, RV .J-15. Haus Wolfgang Diímt•bcdc. Philhnrmoniu Quurtl'l Bt•rlin. Wolfgang Giilllcr, ¡•ont.-ahuix. \1iyuki Motoi, f'la,..¡cf.m hnl. (llrn). I!AYON: Trio JIPI' n tlut•s lluut~s i 'iolom·d flob. IV:-1 "Londres". Bm·thnld Kuijkcn. Marc llanluí'. Wit•lnnd Kuijkr·n. (9m). \'ILLA-LOBOS: Bnchianc>. braRII'rt'• n. 1. \iolonrf'h¡ de Iu Ro)n! Philharmònic On·lwstra. Dir. I:<:nric¡ut> B:íti'l.. (21m). ¡·e} n. s 22.110 El -'i "\'OSTR F.S CO~­ CF.ICTS CO'il EHT t•nn•¡ti,trut per Cntalunya \lú·i•·n t•l dia 22 ell' 199 ~ u l' E·~l¡.,¡u Purr<IIIUJDI <lc• Iu \ cln dt· l.lh ia. '\lli FESTJ\ \l 1\TI.H'< \UO'. \L DE \ll SIC.\. TELE\HY'i: Lonc·t•rt pt·r u chw~ Ou nh·• i c·ontinu n. 1. J.Ch.F.B \(li: Sonata Jll'r u tluc•, Ouuh·• i pinnu t•n Uo ).1. C.l'h.E.I3 \C ll : 'l'du pt•r u dur•• Onull·• i •·onlinu, t'li ).fi ~1 . h.U III \lJ: Grnn Te·in, up. 111. litiGUES: C: e·uu runr·pr·t funla<in soler•· h·uu•• d'lu Bnllu in ).l u~dll'n<, .¡,. \'t•rtli. J•·un Pit• e· e·•· ltn mpn l i Cia tuli i\ri muny, lluutu. Dnni~lo• Fluí. piano. (60en). lt"'' ,ro- 2:UO NOCTl!Ft N Múbit·u p1•r u•·uhue· t'I din. S!'l~t't'ÍÓ i prt•,cntn<•Í(I U I'Urrt't' dc 1\taril J oew. 00.30 REP ERTO IU l>E '\ IT DIU.UNS, 1 5 DE GE· NER DE 1996 135 i.OO J:OB F. RTliiU \f íe•ira JWr curnt•nçnr el din. Rec·ull d'nhr••• hrc•u• prt"t'ntndl'• pt•r Jou u \ ÍH''o. Inclou butlletin• infm·mutiu• ugt•ntiP• lllU,il·ol<. 09.00 BI ;T LLET Í D E NOTÍCIES o•>.O!l T EMPS () E LES i\1USES Unn hum dc• ntÍtslc-u hure·ot•n pt'l'M'II\Itdu pce· Joun Vht•s. 10.00 Bl1'11..LF.TÍ OE NOTÍCI ES 10.08 CAPSA UE \ I ÚS ICA 6 KALINl'llh.O\: Simfonia n. 2. Orqut·~tra Simf(eui••o rlc Rú"ia. Dir.: \Huniku Dutlaro•u. (40m). 0:\l'liZl: Qtúnlt•t per a piann. nhoi-, danewt, trompa i fu¡tot. up. n. Re,idl'nz-Quintet do• Munirh. \\'olfp;an¡.: Sa\\aiJi,ch. piono. (2lm). DEBL::SS): La tlamoi....-llo• élul'. I. Cotruhru.. C. '\fuuric-o•. Orqut·•tra Simfimiru de Stuttp;urt. Cor de Iu RiJdjo <lc•l Sud d',\leman)·o. Dir.: C. B1•rtini. ( 19rn). \.\1\RCELLO: Cortr1•rt per n obot-. l'Ortiu i I'OIIlinu 1!11 n~ rn. Ht:'jnz llolli¡:er. I Mu~Í!'i. (12m). B EET IIO\F.'J: Sunnta pl'r a piano n. ll, op. 13 " Patètica". Uunit•l Bue·t•nhoirn. (20m). RESP lGlll : FI'RW~ e·omnnrs. pot•mu simfònic-. Orqucstrn Simfònicu tl1• Bn~lou. Dir.: S. Ozawa. (25m). B \C ll : Conc<'ri pt•r u dos 'inlim<, B\VV JO 13. Yehudi \1pnuhin. i\lbt•rto Lysy. Camo•rato L>•Y C~tund. (16m). J.STR \LSS(ll).: L<·upoldMlidtl'r, polkn op. 168. Ori(Ue~tru Filbannònica E•lo•ar:o (Kc"ire). Dir.: Alfred Walter. (lm). 13.00 GRASS T:\'TEGRAL.." LE:-. :SBIFO:\'TES DE HAYD~. Simfonia n. 1. Th,· .\radcmy of ·\nrit>nl ;\fnsic. Dir.: Chrbtoper IIo{::'•ood. (13m). Simfunia n. 2. Plúlhnrmonia Hungarira. Dir.: Anlal Dorati. (9m). Simfonia n. 3. P hilburmonia Hungal"Ïf'a. Dir.: Antal Dorati. (l ïm). Simfonia n. 4. The Acaolem) uf Anl'ient lllu;ic. Dir.: Cbri•topN' Ho¡p•ood. (!tm). 14.00 B t;TLLETÍ D E NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 1·1.13 LA CAI'i'l'ATA D EL CAFÈ Programa de músit•a corni. Selt"Cció. b'lÚÓ i prt>sentacií.: \t"" RollleR. YERDI. BRLCKNER 1 BRAHJI.lS: UNA \lSIÓ CO'\TRr\ST\D.\ DEL SEGLE \1'\. EL R.IT\IE DEL COR: ~o\I'Lats tii<t'ogrufiques. concerts i noticie.. que fan referÈ-ncia al tuún coral. 16.00 CAPSA DE :\l isi CA WEBER: Konzerstüek per a piano i orque.tra. op. 79. -\Jfr...d Rrendel. Orque•tra Sinúòniro de Londr...,.. Dir.: Claudü> \bbado. (18m). \tOZ..\RT: ..\\r \l'nnn Corpu•. K' 618. Cor de Cambra d'Holanda. La Pcúlc Bandc. Dir.: Sigi~walti Kuijk1•n. (4m). BAL.\.h.JRE\': Simfonia n. 1. Orquestra Simfònica de Birnun~bam. Dir.: "'¡oerne Jiirvi. ('l.lmJ. SCHUBERT: Trio nmh piano op. 100. D 929. Triu Beaux Arl.h. (-t2m). 8.\.CH: "Christum wir <ollt'n lobNJ schon" (Cul que lloPm Je8Utri•t). cantata B'llV 121. 1\larku;; Hnhl'r. Paul E.-woorl. Kurt Equiluz. Philippe Huttenlocher. Cor dt' n"nl' d,. Bati Tolz. Conecntu• muqcu• de 'IÏ<'na. Dir.: 1\íkolau• Harnllncourt. (21mt. :\HLHAUD: Scaramouche. Claude Delan¡:l~. saxofó. Odile Delangle. piano. (10m). :'IIICOLAJ: LP- all'¡:n-• comares de \Vindsor. obertura. Orqne.tra Filharmòo.i!'a d" \ïena. Dir.: Han.• Knapperbbu,cb. (9m). \'I\~.\.1..01: Concert prr a \'iolí R\ ï61 -..\mato ben<'". Bettina ~u•.umcli. I Solisti Veoeti. Dir.: Claudio Scimone. (10m). GRIEG: El tiia del caRament a Troldhaugl'n (Peccs lírique,;). Rolaml Püotinen, piano. ('im). 19.00 AL:\lANAC Ün e,;pai de><tinat a evocar i t·eviurp els felS mé.< rPpre.~~>nta­ tiub del passat m~ical. Guió i ~l'lccció d'rUex Roble~. 20.00 Bli'TLLETÍ D E NOTÍC IES I AG~DA ;\rt.íSI CAL 20.13 SELECCIÓ DE "íOVE- T\TS Prc•t·ntu.-icí el<· lt•• últieno•, no.ctut• tli•cogrñfiqut•.. uparcgudc~ al nwrl'al. Espai pntrorinnl per Di•c•us Ca,h•ll6. :!2.00 ,\GF.~DA '\tl'SIC\L 22.05 TK,JPORA()A D E L'O BC CO:-.ICERT •·ne·c·¡:i•trat p1·r Catalunya '\1ehit•u t•l diu 13 dc w·•we· ell• IIJ96 ul Palou dl' la \lú•ira Catu lnun •lt• Bur·c·l'lona . T'\ \IKO\'SI\.1: Copri<·i italià, np. 15. SClii FH il\: Conrl'rt pt•e· 11 ronlruhui'\ i tii'IJIII'"Ie·u. P\GANINI: Funtn,in "l\l,•i~i-s". RESI'IGJII: l'in~ dt• l{wnu. (;u,·y Kure·. l'tHilt·ohnix. Orquestra Simfo)uieu d1• Burct•lonu i 'i'adonal dt• Cutolunyo. Dir.: Frunz Paul Dc•t•ko•r. 23.30 NOCTl H'\ '\lú,ic·n p••r ol"obnr ••I dia. Pe·c•t'ntac·eu n I"Òrrt•r tl' \lfrcd c..lu)o. 00.30 H fPF.RTOR I DE l\IT DIMARTS, 16 DE GE· NER DE 1996 7.00 L'OBERTURA \lú•it·u p••r t·onwnçur d diu. R..cuU rl' ohrl"• hrc•u' prl'•l'ntod<·~ 11"'' Juan \he•. lnrluu lmtll!'lin• informnlin• a~rndt•' mu"'it•t_t)~. 09.00 BUTLLETÍ DE NOT ÍCIES 09.08 TF.:\l PS OE LES '!USES Lnu huru dt• músit•u burruca pn••l'ntoda p.. r .Joan Vivt·•· 10.00 Bl./flLETÍ DE NOTÍCIE."i 10.08 t.\ PSA UE :H(SIC.\ CLER \\16 \l. 1.1': Piram i Tí;bt'. rnntata. Jl'an-Paul FouchÍ't·ourt, ttmor Lf', \rb Flori-ont-. Dir : William Chri•t:ir.. (17m). S \1'\T-S \E~S: Simfonia t•n Ln \1. OrcJuc.tru \.,riooal tlt• I'ORTF. Dir.: J can \lart:int~n. (25m). CHOPI'<: Sonata pt>r n piano n. 3. op. 58. '\ikilu \la~aloff. (25m). SCH.\IELZER: SunoiJl "Lantc•rly'' a lrt's , .. u •. En'!•mbll' "Aurora". En•E"mbl1• di \·iult• "Lnbytinlo". (6m}. DEBUSS'\: Prrludc i• l'uprès micli 1l'un fuum•. Orttut••tr·u Nc·w Philleunucmio. Oir.: Pit•rrt• Boul•·z. (JOrn). fL\'IDEL: "Titt· ""Y" uf Ziou do mouru·•. antlwm fúre~brc prr n In fü•inu Corlllinn, I f\VV 2M. \lit•kt• ,·an dt·•· SluiH. Cr:elenm PuMhl't'. ll arry van Bernt:. H arry van <ll'r Karnp .. \lllfl'ldl'r Vokalrn•l'mhl<•. Orqu•••Lrn Barroc-a dl' Bn•mt•n. Dir.: Wolfgang lll'lbirb. (~lm). h. ROMMER: Sextet de vent en Si b M. Con~ortinm Cla~sicum. (15m). 13.00 GRA~S 11\'TEGRA.LS LES SHJFO~IES DE lL\'I'Dl'l Simfonia n. 5. Cantilena. Dir.: Adrian Shephl'rd. (l-lm). Simfonia n. 6 "El matf'. Academy of St. ' l urtin-in-lhi'Fidds. Dir.: ~c,illc Mnrrinf'r. (20m). Simfonia n. 7 "El ;\l igdia". Cantilena. Dir.: Adeinn Slwphl'rd. (2:!Jn). 14.00 BUTLLETÍ D E NOTÍCIES I AGENDA ) fUSI Ci\L H.13 MO~IENTS LÍRICS DEL IRES: L'Oml'leur ñ la Folll'mhuchl' (extra•·tes). L. Dachary. C.Jucquin. J .'MoiUen. R.Lrnoty. M.Pieri. Orchestt·•• Lyrique. Dir.: J.Brt>bion. (:!6m). CHAP I: El tambor dc grunudero<. Teresa Bl'rganza. Toii} Rosado. Curlos S. Lui[UI.'. Rafael Campos. Cor Cantors de 'lnddd. Orquestra Sinfònica. Dir.: Ataulfo Argenta. (:!7m) Rf\ISh.I-I.-ORSAKO\: ).lozart i Salieri. òpera. \uam .\ndri'I'Y. Pawl Gerdjíko,. Cor '\acional Búlgar "S\eloslav Ohreteno' ... Orqnl'i'tro Simfònica de la Rñilio :'\arional Búlgara. Oir.: Sto~an Ang~o"lov. (46m). 16.00 CAPSA D E 1\r(SJC.\ SLK: \•rat>l. <imfoniu p<'r n ~ran orquestra. op. :!i. Orqul'~tra FilharmÒni('a Txec u. Dir.: \ :íc:l.a.v Neumanu. (58m). 1\AUDOT: Concert per a llautu J¡- het·, do$ violins i c•ont:inu l'li Sol .\1. Frans Briiggen. Conl"cntus mw;icu~ de \'i .. na. Dir.: Nikolaw; Harnonl'ourt i Fram Brügf:!en. (10m). SORS: Div•·rtimPnl up. 62. Jordi Codina i Josep W )langndo. dueL dP guiLarre•. (llm}. PUCCIJ\1: Cri.~antemi. Orqul.'~tra dl' Cambra de San!B Cecília. Oir.: -\Je;:sio \1ad. (ïm). PCRCELL: Benedirite. Z 230. Soli~to•• ,·ocab. Cor del King', Con•ort. Tbe- Kinp:'s Con.•ort. Dir.: Robert King. (ïm). REJCIIA: Trio per a trompa op. 82 n. 1. Ztienl'k Tyl•ar. Bt>drirh Tyl•ar. 7AI'nl'k Divo!..")'. (17mt. E~E~ CL: Suite orquestral n. l, op. 9. Orque.otra :"acional de la Ràdio Romanesa. Oir.: Horia \ndree;.rn. (26m). MOZART: J\fu,o brevi;; n. 6, KV 192. Soli.•te" mc.als. Cor "Joventuts Mu!ricaL\'. 0l"''¡ue.;tra Simfònica dl' Buda(lt'St. Dir: l vnn F'u.rhl'r. (29m). 19.00 GRAVACIONS IDSTÒRI- QUES El'íREG l STRAMENTS DE 1933/34 R.ST R.AUSS: Don Quixot, variorions fantiistiquc~. op. 35. Enrico l\fainardi, violoncel. Karl Reitz, violo. StaaL•kapelle Berün. Oir.: Richard Strau>S. (38m). ffiERT: Quatn• cnuçon< rJ¡· Don QuiJCot. F~>odor Chnliapinr, buiJC. Orque.tra dirigida pt'r J ucque' Jbrrt. (13m). STRA\ INSKI: Piano-Rog '\1usk. lgor Su·avin,ki. (3m). 20.00 Bt:TI.LETÍ DE 'OTÍCIES J ACE!'. DA ~tl"SICAL ·. 'I 20.13 GRAN TEATRE DEL LICEU: Al\~rOLOG IA DE 150 ANYS D' lllSTÒRIA Un pmgrnmu (·~rt·it pn•st•ntul prr Ro¡:t•t· Alirr. 22.00 AGENDA MUSJCAL a .. '(' y .e I. •) I. 22.05 ELS NOSTHES CONCEitTS XI\RXA llE CLASSICA 1\. Co\TALl. I\'IA. CONCERT l'lli'<'· gistrnt Jll'l' Cutnlunyn \1ú•iNI ¡•( elia I) 1lt• nov¡•mh•·•• de 19')5 u J'Amlitori d•• In Cai.~n ¡(¡, 1'nrrugunu. HANDEL: Unf'• Sonnli'"· TELE'\1 \ ''ï\: Sonnta ranònira n . I. Trio .onu ta t'n Lu \1. OLI\ EH Y \STORCA: Trio -anota l'n Sol \1. BE."'D.\: Trio •onotn rn Sol '\1. Trio \gevolt•. (-'Om). ,¡ ~- a 23.30 l\OCTl:R."i \lú,irn per n•·nhnt· ,.¡ dia. Prf'•f'ntorió n cilrn•r 1l'Alfrt•d Celoyo. 00.30 REI'ERTORJ DE NIT I a L ¡. DIMECRES, 17 DE GE· NER DE 1996 I a n 1- í- [: .: :s t. ,, r. i- l. o 1- .a :s 1- [- n l, )· I. r: 7.00 L'OBE RTUHA Mú~irn pr•· 1•onwnçur ¡•] din. H1·cuU 1l 'ob•·¡·~ hrcus pro·~~nln­ dcH pt'r Joun Vivch. lm•Jou hutug•·nd"s lletin~ ioformutius musicals. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 TEMPS DE LES :\1l1SES Uno hora dt• mít•iru burrora prP,t·utadn pt·r Joan \'he,. 10.00 BUTI.LETÍ DJ•; .NOTÍCIES 10.08 CAPSA O ~ ' 1ÚSICA KHAT\.ATUHlAN: Cooet'rl per o violom·t•l i orquc,tro, en tni rn. :\fo ri no Tura•o' o. On¡u~<•tra Sirofi>nka d«> R ús~io. Dir.: h·ronika Oudurova. (:i6m). GEBAl. EH: Quinll•t dt• v1•nt n. 3. LI' Cnn1•••rt Impromptu. (30m). \'Ht·Cl.i\\': ''Tiw Land of th«' Mountnin nnd tht• Flood", COIIClWI O(J(•t•tura. ÜI'I(Uf'SII'II Nuf'ionnl E•r·or••su. Dit·.: AJuxunder GihNon. {9rn). W.E. BACil: Conr1•rt pt•t· n rluvic·~m­ bol i ort¡ut·KII'II mi m. Guy Pcnson. Riet·rrnr Consort. Oir.: Adrian Chnmorro. (26m). SIDELrLS: Simfonia n. 5. op. 82. Philhormonio Orc·hc•stro. Dir.: Vlodímir Asblenazy. (32m). LOEILLET: Sonata pern flou ta de bt>c i continu. en do m. Frlllb Brüggen. :'\ikolaus Harnoneourt. Gu•to\' Leonhardt. (Sm). GERSHWIJ."i: Port;> :uul Beos. un quadre simfònic. Ort[Uestra Simfònica de Detroit. Dir.: Anta! Oorati. (24m). IRlBARREl'í: Por aqud horizoote. euotata. Eh;ro Podín, soprano. Conjunt instrumental. Oir.: ~1igud 1\ngel Tnllante. (6m). 13.00 GRANS INTEGRALS LES S~lFOl\'lES DE HA\ ON Sirnfoniu u. 8. '"La tarda". Thl' Acudemy o f AnciPnt.Musir. Dit·.: Ch:ristopber Hogwood. (27m). Simfonia n. 9. Philharmonia Hungurica. Dir.: Antnl Doro6. (12m). Simfouia n. 10. Tht• Ac·udemy of Aocient Music. Oir.: Chrh-topct· Hogwood. (16m). 22.00 AGEN O\ ' 1l'SICAL 22.05 ELS NOSTRES CO:\CEHTS CO"iCERT c>nre~~trat pt•r Cutalunp Mú•it·u t•l elia 25 d'abril dc 199:> a l' E_,¡tlt>•ia dc Sant Frnnecsc. CICLE DE CO"\ CERTS DE PL\NO DE OEH CA. BEETIIO\ E!\: 32 \ariu rion' en do m. SCJIL \1.\..\'"\: Papilions, op. 2. \L \BEHT: Tt·mu amb vnriUI'Ïillls. MOJ\1POU: Mú~io•u t•ollntlu, pdrnt•r qundt't'n, E.IIALFF'l'EH: Dunzn dc Iu pn~lfli'U. Auun Murin Cru·dona, ¡>innn. (Mm}. 23.30 NOC'I'I ltN Músi1•a ¡wr· nrnb01· el diu. Pn••cntució n l'tiiTI't' tl' '\lf1·rd Cl'layu. 00.30 REPEHTORI DE NIT 14.00 B{;ILLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA )JUSICAL 14.13 EL GRAN SEGLE Programa d<' música ao6ga. Selecció. ¡,'l1ió i pre.•entnció a ròrrec de Joan \heb. LA ~fÚSICA PER A \lOLA DE GA.\TB \ DE FORQCERAY I F.COCPERL~. ELPA.RNlS. 16.00 CAPSA DE :\JÚSICA RCBINSTEIN: Simfonia n. l. op. 95 ''Dramàtica". Orquestra Simfònica Estntnl Russa. Oir.: Igor Golovchin. (65m). D. PURCELL: Tl'io sonata per o flauta 11·uvessera, finutn dc hcr i rootinu. (~u n" m. Les Tl'ésors ti'Orphée. (6m). R. STRAUSS: Couc·ert per a violí i orcrucst•·a op. 8. lngolf 1\trban. OrqnPstt·u Simfònil'U de Bomberg. Dir.: Lior Sharnbadnl. (29m). SCH-UBERT: Sonata per o piano n. 3, D 459 (Cinc Klovit'rstiicke). Paul Badura~koda, pianofot·te. (23m}. MARTIN I SOLER: 4 cnn:<onf'ttn.•. Marta Almojono. soprano. J~ '\tiguel Moreno, guitnn'll. l7m). DYORAK: La ~..:~~~~ d'or. poema simfònic op. 109. Orc¡ucstra Filharmònica Txeca. Dir.: Bohumil Crego•·· (26m). RO:\L\..\': Suite per a cla,icèmbol n. 7. JO'òepb Poyne.l6m). 19.00 NOt;S Jllo'TÈRPRETS DIVERSOS AUTORS: ,\.ri,•s d'òpera. Milagros Poblador. Hirohjsa Tsuji. Nana Gordnze. Marina Rodríguez (participants ni 32i' Concnt'lS lntcrnocional de Cant FranceRc ViñeR). (S lm). 20.00 BUTU. ETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUS IC:AL 20.13 SELECCIÓ DE NOVETATS Prcsf'ntnció de lt>s últimes nowtnl~ di~rogràfiquf's apare¡,'lldes al mercnt. Espai patrocinut pH Oi~cos Castelló. DUOUS, 18 DE GENER DE 1996 7.00 L'O BE HT I RA \lúHiro per eomt•nçar t'I diu. Rt'c·ull d'obre' h!'l'u~ prt>,t•ntndt•• pt•r Joun \ht~. lnl'lnu lmtOj!t•ndt·~ Uetin' informatiu' mt"irals. 09.00 Bl T LLIITÍ UE NOTÍCIES 09.08 TEMPS DE LES ~fliSES Una hut·n dc míisiC"u barrurn prl'.~l'ntuda fll'l' .luun Vht•s. 10.00 llU'I'LLI':TÍ UE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE " ÚSICA GOETZ: Conrt'l't pt•o· u "iulí i Or<ILII'~Iru, op. 22. Gottfricd SrhnCJicler. Orque~u·u Fillturmòniru dc> lo Htldio dc• llunnowr de lo \'DR. Oit·.: \\'¡•rnl'r \mireu~ \Ibe•·t. (18m). BEET1!0\ E:\: Sonotu pt•r o piwto n. 13. op. 27 n. 1 '"Quo•i uno fnnta•ia". Tntinno Nikolnic,n. (16m). D' lr'\D'\: Simfonia ~ohl'l' una l'lln\'Ó muntanyrnc•u n. I, op. 25. Mirhel Block, piano. Orqu!',tro !:iimfòniro tlo• Ht•rnn. Dir: Pt'tt'r \lung. (26m). FTBTCII: Couwnjus, nbcrluru op. 34. Ort¡ut•!<trn Simfònirn de Pt·o¡:n. Dir.: Vluclimir Vulek. (Jlm). I I A~DEL: Conl't'l'to gros~o op. 3 n. ·lh. Com·enlll~ do• Vi!'no. Dii·.: \lusit·u~ NikolnuR ll nt·nonrourt. (10m). (;IlJLIAN I: ::1 tu;t•ttuM. AnrlanLino soxtcnutn. Mnt·tu Alrnujunn, soprnno. .losí• Miguel Morl'no, guitunu. (12m}. TXA IKOVSKL: Fruni'I'Nf'R riu Himinj, fnnto~io Mimft'>niru op. :12. Orqnc~u·u Simfòni1·u clt• R<•ssiu. Dir.: \'í'ronikn Duclnrovu. (25m). ll.\YDN: Mi~•u Nt•l•tm. Soli• te~. Cor Simf1'mit• dt• Loudn·•· City of Lomlon Sinfonio. Rirhurd Hickok. (·12m). Dir.: 13.00 GRAt."\S 1:\TEGRALS LES Sl\IFOXIES DE H \'aD"\ Simfonia n. ll. Philhonnoniu Hun~riro. Dir.: Antal Doruti. (18m). Simfonia n. 12. Tht> Acad!'m) of Anrü~nt ~lmio·. Oir.: Chri,;topher Hog\'·ood. (17m}. Simfonia n. 13. Philhn~·monin llungurico. Dir.: Antnl Doruti. (21m). U.OO BUTLLETÍ DE NOT ÍCIES I AGENDA MUSICA L 14.13 1\IÚSICS DE CATALUI\'YA MONTSALVATGE: Cant cspidrunl. Ol'fcó Cataltl. O•·qu1·~li'O Simfòni1·n dr Bnrl'rloun i Nn1•ionnl de Catalunya. Dir.: Edmon Colomer. (18m) SCTIUl\L\1\t\f: Caroa\'nl dt> \'ienn. Op. 26. Alícia dc LaJTocba, piano. (23m}. GARCL\ MOR \NTE: \1v.\ncic>t.. f qunden1. )funiH'l Gorda \lorantc, piano. (14m). D\OR \.K: Serenata op. 22. Orqueot1·o de Cambra del Puluu de Iu ~ltt•ica Cotolnna. Dii·.: Gonçnl Comt'lla,. (27m). BL.\~ C\FORT: .';octurn n. 1. Albert :\ieto. ¡>iano. (6m). J .STHAUSS: A prova de foc, polro. Orc¡ut'!\tra Simfònica del Vnllt-,. Oir.: Albert \rgttdo. (!'im). 16.00 CAPSA DE MÚSICA CLAZUNOV: Simfonia o. 4, op. 48. Orquestra Simfòniea del Miui,tf'ri de Cultura dt• l'URSS. Dir·.: Gennadi Rozhdestvt•nsky. (34m). BACH : Sonnto pt•t· u lluuta t •·aves~Pra. ,;oií i continn, BWV 1079 (De l'ofrena mn'i cul). Bartbold 1\.uijkl>n. Si\ViPlrmtl Kuij kf'n. gibv..,lld Robet't Kohnt•n. Kuijken. (17m). YAINBERG: La dau d'or. bu1Jct op. 55 (Suite n. l ). Ot·questra del Teatre Boh:oi. Dir.: Mark Ermler. (28m). Dun"l''· 10 STARZER: En•emhl!' Eduard ~1dku,, (19m). POULEXC: Sonata per u dos pianos. Jacquc' Fhrier. (22m). Tocchlno. Gohricl CARissnn: lfutòria d!' Jeftio. oratori a 6. Cantus Ctilln. Dir.: Konrod Ju.nghiinel. t2·1m). KRO~IMER: Conrert per o oboè, op. 52. Hrinz Holligcr. Orquestra de Cambra Angle,o. Oir.: Pctl'r-l.ukas Graf. (20m). 19.00 PENTAGRAJ\JA Progt·ama de dhul¡;oció musi¡•al. Guió i realització: Pr•rc Dm·éB i Àle:\. Roblcs. LA CLJ\ U DEL PENTAGRAMA: So Pobla n C •·àcia. EL PODER DEL CAI\'T: Lo donzella del Hossclló. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA 1\IUSICAL 20.13 "A LA MANER.\ DE.... " Un ron\'Ídat Pn~ propo•n i 7 conll'nlu Iu míu<i!'u ({Ut' ll agrada. Guib i III'I"Mt·ntut"i6 dt· J oun y¡,.,.s. Pt·odtu·c·ió dl' Dolor8 Bu'lqn<'l•. 22.00 .\GE:\ DA \Jl.'SICAL 22.05 ELS NOSTR ES CONCERTS CONCEHT t•nre~istt·ut pt•r Catalunya Mtí,it•n t•l dia 17 dP juny dl' 1995 u Sant Felip Nf'ri de Bnrcdunu. CO\CEHT DEL \ A\ I\ EHS.\RI DE LIEDER C..\\I ER\. Olm•, d" \~ EELK.ES, \10i\TE\'ERDI. ~~E~­ DELSSOIIi\, LA\10TE DE GR IGNON i TOLDHÀ. <'ntrc· cl'n.lll·t·'· J.ic•clt•t• Ciimcm. Dir.: Jost•p Yiln. (55m). 23.30 \'OCTL M ~Iúsjru pe••· nc·ahur el din. Prc..entorió u c·òrrc-c d'.\lfrc•d Cclayn. 13.5 00.30 ~I ÜSI CA DEL SEGLE XX TUBLN: Ht•c¡uic•rn prr als sol· dut~. per u cuntrult. burí ton, eor d'hom!'•. lt•nmpt'la. percu,.jó i or¡.,'tle. io..f't'•lin Lundin.Holand HJdí'll. Hc•lmut Sitar. Petf'r WaUin. Ilnkun llurclenbt•rgl'r. Jannkt• Lor.c>n. Cor Societat Estudinnt• cic• Lnnd. Dir.: Nel'me .liirvi. (33m). HARBISON: Simfonia n. 2. On¡ue<;tt·o Simfònira cic· Snn Frnn('ÏS('o. Dir.: l·l.·rlwrt Blumstt'clt. (23m). BARTO": Quartet de •·o rda o. 2 op. li, Sz 67. Quartet Végb. (2ïm). 02.00 REPERTORI DE NIT DIVENDRES, 1 9 GENER DE 1996 DE onpu•stm n. 2, op. 7. Nirula llull. Loncloo Mozart l'ht}~•·~. Dit·.: Andrcw Utton. (30m). BLSONI: Dan¡;a-Vnl•, op. 53. Orclllf',trn Simfònit•u "DR. Oir.: W.. roer Andn•a, \llwrt. (I lm). S,\..)DL\.RTl:\1: Com·t·r·t llt'l' O 0nutn. corda i c•tmlinu l'O Fn \I. Frans Brii{!¡:t•n. Conl't'nins mu~irus de Viena. Oit·.: Niknluus Harnonc·ourt i l•'nms Bl'ii¡:¡¡;t•n. (14m). HEJC II \: Fuguc•s pt•r a piano op. 3f>. n. 1 a f>. Tint \\'irtz. (19m). D'f"DIA: Lnnwnto di Gio•one. Ï.onc·t·rto \O(•nh·. (10m). pt•r •·omrn.,-ar el din. Recull d'ohr·•·• hn•WJ presentadt'S per .Joan \ïw,. lndou butllctioo jnformotiu• ngendt·~ mu•icut~. 09.00 BUT U,ETÍ DE NOTÍCIES 09.08 TE.,IPS DE LES ~ICSES Una hora tle mr'11oica barroca pre.•entndn per Joan \~, p,, 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 8 DISSABTE, 20 DE GE· NER DE 1996 i.OO L'OREUTlfRA ~1úoicu per •·nmençar el rlin. RreuU d'ohrt•, breu• pr«'•Cotodes pt-r Dulur, BmqueK 09.00 U(SICA PER A COBLA LES SIMFO"'fES DE 11 \'\ D~ Simfonia n. 14. Tlw \c·uclt•tr" of \ut'iPnt Music. Dir.: Ch.rL•tuphl'r Uogwood. (16m). Simfonja n. 15. Tbe Arndt•m) of \nrient ~lu,ic. Dir.· Chri•topher Hogwood. (20m). Simfuniu n. 16. Philbnrmoniu Hunt:nl'it•u. mr.: Antnl Dor·uti. (l:im). 10.00 PENTAGRAMA Repetic-iÍl clt•l Jlroll'ruma emès l'I Com·l'rt de I'OrquP•tro Pau Cu~al.... n la Sala Ol> mpia de Bart'dona. el dia 8 dl' mai:: dr 192i. Commemoració dt'l 11 t·eolt•nori de lketbo\Pn. BFETIIO\ El\': Sinúorua n. I. op. 21. (25m). BEETHO\'El\: Simfonia n. 9, op. 125. (65m). 22.05 ELS N'OSTR.E..., CO:\CERTS CO\CERT enre¡:i.-trat ¡rt•r Cotolunya .\1úsica el dia 2i cl'oc· tuiJI'r de 1994 al Ct.'nlrc• Cultural dt• In Fundació La Coi"'· FES'1'1\,\L CARTER-J.SOLER. CARTER: Qoartt>t de corda n. 2. Quortt·t de corda n. 3. Frai!Jnf'nt en memòria Da,;d lluntlt'). CASABL.-\..\'CAS: Qunrtrt de c·orda n. 2. Quartet Arditti. (Mm). 17.00 TE.UPORAD \ D'ÒPERA DE CATALlN'IA :\tlSlCA BELL[\ I: \'orma. tro¡:hlin líric·n ('11 do• acte!>. Jnnr Eogll'n. \ïnet>nzo La Scolu. Eva Mt"i. Dimitri Kan-akos. Cor i On1ue•Lr·a drl Mo~iu Musif'nlr Fiorl'nlino. Dir.: Hicrunlo \luti. :W.OO SELECCIÓ DE J\ZZ Prop-ama rletlirnln Iu n11Í•if'lt til' jn1.1 umh guió d' \Jbt·•·t '\tnllnfn~. 22.00 GRA... S OBRES RA\1E.\l.;: I .e, Paladins. comèrJju Hrit•n t•n trc• Dt.'lt'>. Audrt·~ ~Uchael. Gh~~lninl' Raphnnel. Nicolo;, Rivc•nc¡. Br·ur·e Bri'I\C'I'. Gr<'got·y Rt•inhnrt. Dougl:t• ~a>rawi. f:onjunt vocal Sogittnriu•. Lu Gra nd!' Écurie et la Cbamhre du Ro~. Dir.: JeanClaude )lal¡:oirt•. (116m). 20.13 CONCERTS QCE IL\J"i FET HISTÒRIA .15.00 ·'A L.4. MANERA DE... :• Hl'pctic·ió del pro¡:mmn t'nu\s e•\ clijous al vespn•. 11.00 EL OL\ DE L'OIE:\T ProgramociÍl rc•nl.itzada a partir de !et< pt•t.it·ions <[Ut' t'ls nostrf'' oient.~ han fc•t ol contestador dt· Catalunyo \1ír•irn, td. 202 35 :~5. I U3 EL DL\ DE L'OIE:\1 l'n>~n"llmarjó realitzada a purtrr clt• Jt.., peticion.• que· c•l' no-tres nit·nL- han fet al I'Onte,llldor dl' ï.otnlunya 'lú>iea. tel. 202 :¡5 35. 20.00 BL'TLLETÍ DF. :\OTÍCIES I AGE~D Ult:SIC\L na In 1nú.siea nmh la infonnació i Iu pnrt.icipa<'ió clt•l• nostres oit•ots. BLOC DE ~OTES. EL TRE:\CACLOSQl'ES. S.\C DE Ol'BTES. (I ~9m). 20.00 L'Àt.mO-VTSUAL L"n programu ti'Àkx Gorioa. 19.00 GRA.~S L\TÈRPRllS PI~C HAS BR.\H\1<;: Sonata pt•r a \iolí i piano op. 78. Danit•l Bnr~nboim. (29m¡. SCHUBERT: Hondo fJI'r a \'ioli 1 orqut·•trn rlt• c·onla. D -l38. Saint Paul Chumlwr Orchestro. llir. P. Zukt•rman. (15m). TELI-:11.\N:\: Ou!'t pern flauta dt' ht"f· i \iuli en Du \1. .\lichala Petri. ()lm}. 12.30 DlVERTDiENT Un mjgdia music·ul on c·M c•ombi- clijoo~. 11.00 BliTLLETÍ UE NOTÍCIES I AGENDA \ILSIC..\L 22.00 AGENDA 11\:Slfu\L 10.08 CAPSA DE t\JÍ:SICA BLISS: \ rolonr_ ,ympbooy. Orque,tru "" l'l.il,ter. Dir: \ernon Hnndlr). (31m). MOZART: Quartet amh piano. KV 493. Puul Bndura-Skoda. QuarteL r ...~tctic~. (33m). HALL: Ye~. my \rnintn. 'ti~ too true. oda per n Iu mort dl.' Hcnl') Porcell. Ruth lloltnn. Simoo Birchall. Or<¡UI''trn Barroca Tbe Parle} of ln•lntmenb. Dir.: Peter Holmon. (12m). PAGAJ\'1NI: Cont•l.'rt pl'r n guitarra i 00.30 REPERTORI DE NIT 1:1.00 GRANS 11\'TEGIL\LS 7.00 L'OBER1l RA ~Iú,ico 23.:10 NOCTU RN Músicu prr nrnbor el tlia. Pt·esentnl'ÏÓ n <·•'itTI't' d',\lfrt'd Celayo. 22.00 CONCERT IMAG INAR I Guicí i •elecció: Huinw11 Coloml'l· i Joan \l"es. 23.30 i\'OC'ITR."í 00.10 :\OCTl RI\' )Iúsit•n pe••· nc·ubur el din. Pre-cntnc-icr u t•àrrt·c dc '1nt·ó .la nc'. 00.30 REPERTORI DE l'íiT 'lú~ico per al'nhar l'I din. Pn••entació a ràrrt·r d1• \toró Jan~. 00.30 REPERTORI DE NIT DIU.UNS, 2 2 DE GE· NER DE 1996 7.00 L'OBERTLR.\ \!ú,il'a per comt•nçu•· ,.J dia. Hc•ruU d'obre;; brc•u, pt·r•rwntac),., per Joan \'ivt'"· I rll'lnu lmtllc•tins informatius u¡:t•odcs mn~il'als. 09.00 BliTLLETÍ DE '\OTÍCI F~"i DIUMENGE, 21 GENER DE 1996 DE ï.OO L'OBEitTI RA :'llúsiro ¡u•r r11mr·nçar el diu. RPI'ull d"nhrl'• brt'll' pre,entude- pt'r Pilnt· Subirà. 09.00 :\lÚIIQlES ~ÚSTIQCES GORECKJ: 1fi·•·rt'rt', op. 4-t. Cbkagu S)mphony Choru•. Cbkago Lydc· Üp«'t'a Chorus. Ou.: John Nt·l•on. (33m). ALLEGRI: '\IL•Prt•rc•. Cor del Kjn¡¡'x CoU..g... Cnmhrid¡¡e. Dir.: Da>id \\ïllrn<·k•. (I lm). PERGOLESI: .\li•t'rere Il. 1•11' Wolf. Da,;,¡ Jame•. Rol(t'r• Covey-Crump. Richard Suart. Cor del ~·Jngda­ leo Collt'~l'. ()"ford. Orque.<tra Wrcn. Oit·.: Bcrnard Rose. (SOm). TYE: MiRert~.re "'"; D~u~. Cor ri~ la Cott•dral de Wiocbe..ter. Dir.: Dn>id Hill. (9m). 11.00 TR.\,"iS)llSSI Ó EN DlRECTE DE LA )fiSSA CO~­ VEl\ThAJ. DES DEL ~10:\ES­ TIR DE MONTSERRAT 09.08 TE:\IPS DE LES :\tl'SES Una hora dl' mtl.<~l'u ltorr·ocu l"'c,cntnda JWr Joan \'in•M. 10.00 BUTLLETÍ UE 'OTÍCIES 10.08 CAPSA DE \J( SIC\ BR \H~tS: S<'n'natn pt•r n or'llll'•lra n. 2, op. 1f>. Ot·qup,tra Simfúnka de Viena. Dir.: Gnry Bt•rt.iru. (30m). BOCCJJJ.;RIM: (}uurtl•t dc corda op. 2 n. l, 15'.1. Quartet Sonar!'. (11m). GRIEG: Srutr Hollwr¡:. np. 10. Aradem\ of St. ~lnrtin-in-lhl'­ Firld~. Oir.: :\c,·illc• :\lurriner. (20m). WALTIJER: Conrf.'rto tiri Sigr. Toma•o 1Jhinoni t'li Fa .M. Wolfgang Stoclondt•r, ru-¡.,oue. (Sm). BEETfTOVEl\: Trio amb ¡¡iunn, op. 70 n. 2. \V. Krmpff. lf. Szel')ng. P. Four·nin. (32m). t.Ph.E. BACH: "·\uf, .rhil'ke clid1 reehl feil'rlit•h", l'llntnto 219. per a •opruno. conI rull. tl'nor, baix <'Or i orque~­ tru. Barbara Srhlü·k. llilk<' ll ••llin¡:. Wilfril'll Jm·hcn,¡. e '''I •Í; j es :L E 'Í· 1. i. Ie i. .e Gotthold Schwan. Hht·~che 1\nnton•i. DaR h.lrinl.' Koozt>rl. Dir.: ll c1·munn \la,. {19m). KOECIJLI'\1: Lu Ut•i dl' la •eh u. poema <imfònit• op. 175 (Cid«' ··Et lliho·l' dt• Iu wha .. ). Orqu•·•Lra Simftmico d<' Iu Ràdio dr Bcrlíu. llir.: Du,id Zinmnn. (9m). GIL LI.\ '\I: HosFiniunn op. 119, n. I. I .ui• Orlamlini. guitarra. (16m). CHOI'N: >\llt·~"·u d1• •·tmrt•rt. op. ·16. Eldor '\t•hol•in. piano. (I lm). 13.00 GRANS l l'iTEGRALS LES SfMFUNmS DE llAYD~ Simfoniu n. 17. 'l'hr Ac•ndt•my of Ancit·nl M u~it•. Di1·.: Clu'i~­ lophN· llo¡,owood. (20m). Sinafonia n. 18. Philhuo·mouiu Uungn1·i•·u. Dir.: 1\ntul IJoi'Uti. (16m). Simfonia n. JIJ. The •\t•ndrm~ uf \1wil'nl Mw•ir. Dir.: Chri~tupher Ilo¡.•wood. (13m). li.OO IWfLLETÍ DE l'iOTÍCIES I AGEI\OA :\HJSICAL I rr I· ó ,s 11.13 LA CA.''I;TATA DEL CAFÈ Programa dt• mú•Ï!'u ¡•orul. Sl'lt'l'l'ió. guíú i prt'•t•ntnt•í•í: Àlt•>. Roblt·•· \EROl. BRLCKI"ER I BR \H\IS: l'\\ \ ISIÓ CO'\TR\ST\0.\ DEL SE<.LE \.T\. EL RlniE DEL COR: '\nvt•tat> tli.-.·o¡rrafi•llll'~. t'Ont'Pr!A i nolÍt•it•, <lut' fan n•ft•n:•m•iu ui món COl'tli. 16.00 CAPSA DE MÍ:Sl CA CR{,SELL: Quurll•t umh l'lurinrt n. 2, op. I. Tlwa King. \ft·mho·o•H do•l Quu1'lt'l tle t·onlu Allt•¡;ri. (18m). .I ANACEK: TarnK Bulha, rupHòcJiu p1'1' u or<IUI'~II'II. Ül·quf•t~tru Filharmimil'll dc Brno. Dir.: Franti•rk Jíll•k. (22m). TELE\1 \N'\: Oht'rluru - Sui li• Jlt'r u 'iu la tlt• gamba, cortln i c·ontinu, TW\ 55, O ó. Cnnwrutn 1\iiln. Dir.: \Iidmt•l S••lmt•idt•r. (22m). \'LEIJXTE\1 J>S: Balada 1 Polool'•n, op. 38. Philippt' Koch. violi Lur Dt•vo,, planti. (I lm). \ .S l \\IITZ. Cont·ert ¡>er a dut-• fluutt•, i orqut••Lnl t'o Sol M. Jiri \ult•k. Ruclmnir Pivodn. Ortltlf'•Lra oli' C:amhra tlt> Praga. Dir.: Franlí't•k \ujnur. (17m). \fE\L>bl.SSOII\: Simfonia pt·r a c·or.Ju n. 8. Collegium l nstrumt•lltult• Rnlgt•n,c. Oir.: Pntrirk Pl'irc. (27m). Bl \TF.Ill.JDE: ''Dilalogu' inl!•r Christum t•l fidclt·m unimun", I'UIILUIU. Gl'l'lU u.~ Ht•y¡;ht•l'e, soprnnu. llt•ru-i Lt•droit, l'tlllll'aLN10r. Gu) Dt• Mt'), tt•mw. Max van E¡;mnntl, huix. Rit't'l't·ur Con~ort. ( IOm). HU O!NSTE Lt'\': FPrUniiH'N, mÍ1si1·n ol•• hullt-t. Oc·queBtm Simftmi•·o EHlnta l RusHn. Dir.: ll(lll' GolnHhin. (18m). GI<:M!N!ANI: Snnutn pf'r a vinlon•·•·l i IJUix rnntinu l'li ri' 111. Rnd Oidtit·n•. Ric•hu· ~nn dt'r 'frt'r. Hohl'l'l Kohnl'n. ( llm). 19.00 AL\lANAC L n espai destinat a evocar i reviure eh rets més rcpre.>t'nlatius dt'l pasEal mtllical. Guió i <eii'Cció d' \tex Roble-;. 20.00 Bl.'TLLETÍ DE 1\0TÍClES I AGENDA )lliSICAL 20.13 SELECCIÓ DE NOVETATS Prc!'entadó dc les últimes noYetats di,cogràfiques a¡)al'cgttdt>• al mt'rent. E>pni patrocinat per DiRt'OS Castelló. 22.00 AGENDA JWSICAL 22.05 TEMPORADA DE L'O BC CONCERT cnrc¡;isll·at pc1· Cutalunyn Músic.a el diu 20 dc gt:nl'r de 1996 al Palau de la \ Iúsica Catalana. SCHUBERT: Rosamunda. obertura. TA\'ER'iA-BECll: Auguds, per a piano i orqurslra. BRUCK.'\'ER: Sinúonia n. 4. Jordi \11nprio)Ó, piano. Orquc:<Lca Simfònica dc Bnrcdooa i ;'\aciooal dr Catalun) a. Dir.: Fraoz-Paul Dccker. 23.30 NOCTUL'\ \lú•Ï<'a per acabar l'I din. Pre'l•ntació a càrrec d' Alfrt'd Ct'laya. 00.:$0 REPERTORI DE NIT DIMARTS, 23 DE GE· NER DE 1996 7.00 L'OBERTURA Músil'a pe1· començar el diu. Rt•l'llll d'ob1·cs breus presentades prr Jonn Vives. Inclou hulagt•nd¡•, lll't1n• informatius musicniJ;. 09.00 BLTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 TEJIPS DE LES JIUSES L ou born de mú~ieu barroca pn~·entacla per Joan Yin~. 10.00 BUTLLETÍ DE :'IOTÍCIES 10.08 CAPSA DE ::\IÍS!CA CHARPE:\TIER: Acteó. Dominilluc Vtsse. contratenor. ~<t1è' JleUon. ;,opraoo. Guillemettt' Lnurens, ml".tzo-soprano. Jill Ft'ldman. soprano. Fran~oise PauL, sop1·ano. Les Arts Floriss:mts. Dir.: William Chri<lÏt'. (40m). RESPTGHI : Sis petit~'> pt'I'I'S per 11 piano a quau·e mans. Massimo Adl'iono Bassi Pa lumbo. (12m). YTVALDI: Conrc1·t 1wr n lrcs violins, corda i continu. RY 551. Il Gianlino Giovunni Dir.: A1·monico. Antooini. (10m). C\RTELLIERI: Divutimento per a vent n. Clno,.il'um. Consortiom I. (22m). HU\n1EL: Concert en Sol \1 per u mandolina 1 urc1u1'•· tra. Edith Bnut·r-Siai,. Orque-tro Pro \lu•ic·u dl! \ït•on. Dir.: \ïnzt>nz llludk). (20m). SCHLBERT: Salm 92 D. 953. G. Cri,Loplwr Biller. horíton. Chri•Linn 1\.lop•t•h, 'oprano. Pillerkt•r, c·ontrnlt. htritl Ekk,.hul'li \\ u¡;ner. u•nor. K. Heinz Sdamit•tlt•r, hui,. Cor de In lliidio d~ Bt>rlin. Dir.: Dic·tdc·h J-.notlw. (Sm). B \CU: Sonutu pt'l' o Ouuta i h.t·. n. :~. BW\ 10:15. Unrt 1\uijkt•n. Ouutn. Gustnv Leonhul'llt, duvt•cí. Wit•lnnol Kuijkc•n, violunt>t'l. (1 ~m). AHENSKI: 'l'do umh piano n. I. op. :J2. Netws Mií1whnt·1· Khl\•it•rll'ill. (27m). OFFRNBACII: 01·fpu ui~ inft·l·n;,, ohel·ttu·u. Oo·qtll'~lt·u Siutfònic·n .Tohunn StniiiHK th• BlnluluoM. Dir.: IHI\Ún llog1ír. (!Om). 13.00 GltANS INTEG HALS LES SIMFONIES DE li\) Dl\ Silllfonia n. 20. Tlw \t·adc·m~ of ·\nl'Ïcnt \1u•Íc'. Dir.: Chri,topher Ilogwnnd. {18m). Simfuniu n. 21. Philhurmonia llun¡~Uril-a. Oh·.: .\ntal Dornti. (15m). Sinúonin n. 22...El filò,of'. OniUl'•Lro d1· Camhro E>-rnl't"'U. Dir: Gt>rnrd Sd"'"l~. (20m). U.OO 8LTLLio.'TÍ DE '\OTÍC IES I AGE!'\0 \ .UlSI CAL I t 13 MOMEl'tTS LÍHif..S SALIERI: Prima Iu mu•í1·n poi le pnroh•, divt•rtinll'rtln lcatn1l rn un nc·tt•. Grcwiuno Polidod. Gior¡;in Gaui. Madu Cnbulu. Kate Gomlwn1r!'Í. OniLI!'~ll'tt rle Cumhru dt• la Filhurnuinieu de In Boht\miu tiri Nm·d. Dit·.: Dunwnic·u Sunfilippo. (65m). LUN \: Molintlk dc vicntu. Pilar Lot't'ngtH'. Curlos Munguia. Mnntwl Ausl.'n~i. \. Diu:r. Martos. Cors cuntors tlt· Mach·itl. Gron Orqtlt'~Lt·u Simfònku. Oil·.: \tuulfo Argt•ntu. (Uno). 16.00 CAPS:\ DE \l(SIC. \ Z.\..\1BO\l R0\1 \~0: Sonata per n llaüt n. 7. Luriano (14m). nr,illnlit. Còntini, STE\IL\\1\L\R: Dues romanet>' •l'ntim!'ntnl•, pt'r n 'i oií i Arw 28. orqut•,tra. op. Orqta•,LI'B Trller,t'n, 'iulí. Simlfmicu dt• In Ràdio Sut•ru. Dir.: Stig Wt••lt•rlwrg. (13m). \R'\E: Com·•·rt pt'r n o1·gue i orqu¡•,tru n. 1. Ho¡wr Bt•vnn Di1·.: Cuntilt•nu. Willium... Atlrion Slwplll'nl. (l!lm). WAGl'íER: Tunnhiiu,t•r, obc•rlurn i bnrannl. On¡tll'sh·u Filhurmònit•u tlt• Vien n. Oh-.: Gt•org Solti. (211m). M.IJ \\DN: Com·c•·t pt•r a Onutn i Ol't¡lll'~lt·n o•n lh• M. Lóa·oínt Kov1Í1·~. lluuta. Ül'· l~ilhru·IIIÒniru G yor. !ftl<'~ll'n l)j1·: Jónns Szín1lor. (22m). ROSSI: El prru•lor p•·n ... dit. Oratori. Ll's \riA Fluris>nnt-•. Oi1·: William ClwiMit•. (23m). SCJL\RWEJ\"1\..\: Tc•mu i ,•nl'iu- cion¡. op. 48. Seta Tan) el. piano. (22m). F ASC U: Soonla pern do> oboè:; i fagot en Fa )L Burkhacdt Glnel7ner i lngo Goritzki. oboès. Tbomn.~ Rein bnrdt, f8l;ol. (13m). \IOZART: Simfonia n. 9. KY 73. Tht' Arn dem) o f .-\ocient ~Iu sit·. Oir.: Jaap Schroder. (12m). 19.00 GRAVACI ONS H!STÒRI- Ql'ES ENREGrSTRA..,1ENTS L'•\NY 1958. DE BEETll OH~\: Sonuln per a \'iolonl'el i piano, Op. 5 n. 2. Pau Ca•a ls. Mie•·zy~luw llorszowski. (29m). DELfUS: Dues peet·s ¡oer n prtitu onluestl·a. Royal Philha l·monit• Orchestna. Oir.: TloomuH llct·cham. ( l4on). WOLF: T're" liNier dc Mo1·íkt>. Elionhrth Schwnr.tkupf, soprnM. Gt>rnld Moorc, piano. (12m). 20.00 BL'TLLETÍ DE NOTÍerES I AGEND A ~n;S J CAL 20.13 GRAN TEATRE DEL LICEU: AI\'TOLOGIA DE 150 AJ'\"a'S D'mSTÒRIA Lo programa t'<>erit i pre,entnt per Roger Alier. 22.00 AGENDA JR S!CAL 22.05 ELS NOSTR ES CONCERTS XARXA DE CL..\.SSICA \ CATALUNYA. CONCERT Cot't'!.Ó'Ilrat per Catalunya Música cl dia 10 dr oovembr·e de 1995 nJ CIIAol cic Cultura de Gi1·onn. Ohres de SCHUBER1~ BRAHMS, WOLF, GHANAOOS, TOLDRÀ i MOMPOU. Co1·i Casanovas, mrzzosoprnno. Montserrnl Rios, pinno. (62m). 23.30 NOCTi iRJS Música per acubar el dia. Pre•Pulació n eàrrec d' \lfn•d Celoya. 00.30 REPERTORI DE .'\IT DIMECRES, 24 GENER DE 1996 DE 7.00 L'OBERTUR~ .\Iúsic-n p<'r començar el diu. Rct"ull d'obre;, breus prt>•cnladt>>< per Joan \'iyes. Inclou butngende, llt'tins informatius D1W!Ït•als. 09.00 B UTLLETÍ DE N OT ÍCI ES 09.08 TEMPS DE LES MUSES Unn horo de música harrora pt·r.~cntada pe1· Joan Vh·cs. 10.00 BUTLLETÍ D E NOT Í- eLES 10.08 CAPSA DE .\t (:SICA 9 \.OST\1\.0\ ITX: Simfonia n. CI. up. 54. Ort¡ut'8lra dt•l Cunt•r·•·tgcbouw. Oir.: Bernnrrl ll uitink. (32m). FIELD: Con<·o•rt ¡wr a piano i un¡ueslru n. ~. John O'Conor. '\o-:1 Orqtw,tra dt' Cambru lrlnndt••a. Oir.: Juuos ~Fiír>l. (28m). 13 \UI: "l.ubl ibn oni l Ht>rz und \funde''. t•unlnlo up&l'ifn 11\\\ 220. h.ai \V¡•,scl. Uurry Gt•rnert,., Phillip Lnng•huw. AINf!'lrler Vokalt•nbemhlt·. Sll•inIOI' Ba•·o¡•k Brt•mcn. Dir·.: Wolfgang lldbil-h. (15m). BRITTEX: Gloriana. •Ulle -intfònit·a op. 52 u. Ort¡UI',Irn Simfòuiru dt• Londr<''· Dir.: Stt•unrl llo•tlfonl. (27m). KRAUS: <Jun•·•~• tlt> corda n. 6. Quut·tet Lpt'll. (22m). \10\TEC:LAJR: Cmw<•rt ¡wr a flauta n. 3. Ht"do•-I::n<l'mb le. (22m). D'~Y: El lu1''' enruntut, llc~c·ndn bimfr111i•·n. Or4u<·Htr'n Filhnrrnònkn dPI Paú. dt• I.Atire. Oir. Piern• Dt•nmLx.. (Um). l3.00 G RAJ\S INTEGRALS 135 LES SIMFONI ES DE HAYDN Simfonia n. 23. Acadt•m) of \nricnt Mu"i•·· Dir.: Chri~tu­ plll'r Hogwootl. (20m). Simfonia n. 24. Arntlt•my of Am·it•nt Muoic. Oio·.: Clwistnplwr llo¡.,•wood. (J9m). Simfoniu n. 25. Tbc At·tult•my of \nril'nt Mu•ir. Oir.: Chri,tophl'r llo¡r;woocl. (I lm). 14.00 BUT LLETÍ D E NOTÍCI ES I AGENDA lRISICAL I t 13 EL GRA!\ SEGLE Programa rlt• músi<"a antiga. S••lel'ció, gui6 i p•·escntn!'i6 a f'àrrcc dc Joan Vivi'F. ELS GRAl'S '\1.\DRJGALISTfS lTALR\.\S \BA..,S DE \10:-i- TEYERDI PARN,.\S. 10 1¡• part). EL 16.00 CAPS.\ DE )fÚSICA REJCHA: El \ou Salm. <"nntata pt>r o soli~tt',, cor mixt i or<lu•••trn. Magtlull:'nn Hajó.~•ynvú. Anna Burovú. Anclrl'<lti St•hmidt. Kurl'l Pru,.n. Cor Filharmònir Twc·. Orqut"•lTa de Cambra Dvorak. Dir.: Lubomir Múti. (53m). C.Ph.E.BACH : Cont"crt per u violoncel i orqui'S· tro, Wq lïJ. Juliu.s Bt•rgt'r. Orquestra d" Cnmhrn Dnii'Arto. Dir.: Jack ~fartin lliindler. (22m). COPLJ\J~D: Dance symphony. OrqueMtrn Simfònica de Detroit. Dir: Antnl Dorati. (18m). RE!I\ ECKE: Trio per a clarinet, ~;oia i piano op. 264. Trio Rt'inecke. (27m). WILLAERT: Quatre Cnnzoni de "Lt• ViUan""'he". Collegio Vocale e Struml'ntale Eute.-¡w de ~filà. Dir.: Anwnio Ero. 1\epi. Cl6mJ. \lU.."\ICKY: Simfonia "n do m. un~e op. Orquestra de Cambra dP Praga. Dir.: Bohumil Grt>gnr. (21m). Rll1SKI-KORSAKOV : La promr'a tiPI T•or, obertura. Orquestro 1\twiunnl Russa. Oir.: Mikhail Ph·IIH•\'. (7m). 19.00 NOUS I:\'TÈJll>RETS CO"\C:bHT enrP¡tÏ•trat per Cutalunyn \JÍJsil'o d dia 17 dc bNt·mbr~ rll' 1995 u l'Església Punur¡uinl d'Ordinu. XVll l FF.STI\ \L INTER.\ \ClO:'iAL DE \1ÚSI CA D' \"'DORRA. COl\CERT DE JO\ES TALENTS. Isar Cómuru. (53m). 20.00 BUTLLETÍ DE ~OTI­ CI ES I AGE:\'DA ~ll SIC\L 20.13 SELECCIÓ DE NO\'ETATS Pre~t·ntnrió de II"S últimi'S nO\'Ctal• cli-cogràfiqut'' nparegud ..• al m1·rrat. E-pui pulrO<'inat per Di•<·uq Cn•tl'lló. 22.00 AGE.NUA ) l t.:SICAL 22.05 ELS !\OSTRES CONCERTS C:O\Cf:.RT l'nrt·~~trnt pPr Cutolunyni\Tú~it·n t•l diu 14 d'oeLubre dc 199·~ nJ Mrrt"al dc lr• Flor~ de Bai'Ci'lonn. I r. FESTl\AL DE ;~rústC.\ DEL SEGLE À.,_, IJQ)fE."\ATCf. \L CEnCLE DE 1\L\XLEL DE FALLA. Olm·s de CERD \, GIRÓ. CERCÓS. CASA\ O\ \S. :\!ESTRE~ QlADRE\'1. J.CQ)fELLAS i \'ALLS. .\nna Ril'ci. rut•zw-ooprano . An~l'l Soler, piano. Bernat Cu•üllt·jn, flauta. \Iont•t•rrat L6pt·z. oboè. )lonl•t"rrat ~lan!lll,.f, clarinet. F rani'!"'' Benítez. fa¡:ot. (16m). 23.30 NOCTL"RN J\lú,icu per nl'ahar d dia. Prt••t•ntució a l'àrr~ d'Alfrt>tl Ccla)a. 00.30 JtEPERTORJ DE NIT DUOUS, 25 DE GENER DE 1996 7.00 L'OBERTl'RA lfú•icu per començar el dia. Rt>••ull d'obrt"S brt·uo pre1'entadt>s Jlf'r Joan \ive~. Inclou hutlli'Lin~ informatius agendt>S muFÍ!' ni>.. 09.00 BliTLLETÍ DE NOTÍCI ES 09.08 TEMPS DE LES lll:SES Una hora dt' mú•io:n barroca prc~f'ntadn p<>r Jo,m \i•e•. 10.00 BuTLLETÍ DE NOTÍCI ES 10.08 CAPSA D E .'\1(;SICA IÜ..\DEL: Tbe Fa•thlul She pherd Suite (Arranjament dc Becchnm). Royal Philharmonic Orr•hegtra. Dir.: Yehudi )feouhin. (26m). 1\ IELSE:\, Simfonia n. 3 "Expanma". '\ancy Wait h.rumm, >oprono. Orquestro Simfònica de Son Frnnci~cu. Dir.: llt•t·beo·t Blomstcdt. (:!Sm). :.\IEl\DELS"0H:\: Romunre, sen•e puraule,, llihrt• 11 op. 30. Lubn E<llina, piunn. (18m). RAKHM \NINOV: Danses simfúniques, Op. 45. ÜI'IJIII'Ati'O Sinúònicn tic Saint Loui~. Dir: Leonard :Siotkin. (3·1m). SCHL'BERT: Quartet el~ rorda, D 8ï. L'Ar('hibudrlli. (2(im). }10Z..\RT: V··~peme sol,•nrH·~ tlc Domin ira, h. V 321. Mit•nko Shirai. H..idi Riess. Elwrhurd Büchner. llt•rmoon Christiun Pol,tl'r. Cor i Orqut•stra Simfònirn dt• Iu 1UcHo dc• Lt'i¡)7ig. Dir.: Ht'rbt't'l Kegcl. (26m). 13.00 Glt\NS ll\'TEGRALS LES SL\lFO\'IES DE 11 nD'\ Simfonia n. 26 "Lnmt•ntndó''. P hilham1nnin llungnrira. Dir.: \ntal Doruti. (lïm). Simfonia n. 2ï. Tht' \radt•mv of \ncient :\lu~ic. Oir.: . Chri•toper llogwootl. (I lm). Simfoniun. 28. Aradt>my of ·\nriPnl Mu~i•·· Dir.: Chri•toph•·•· llogwood. (22m). 11.00 BLTLLETÍ D E \'OTÍCI ES I AGEJ\ UA 1\fUSI CAL 11.13 ~IÚSIGS DE CATALLNYA BRl:DIEl: ~s¡ fo~ amor ouhstància rahonable", madrigal. La Colombina. (1m). BOSCH: Duo per o llautu i guitarra. \ l ont,.,.rrat Gnsc6n, flauta. Xavit•r C:oU, f!UÍiarra. {7m). BEETHO\ E:\: Concert JK'r a piano. ~;oli, \iolonccl i nn¡ut"ltra, Op. 56. "Triple conrt•rt". Trio dc Burt·t'luou. Orqu•·~t•·u de Cambra \ngl¡o,.a, Dir.. Edmon Colomer. (38m). COPR.\RIO: Fantasir- a tre.. parts. n. 9, ï i 1. Jordi Savall. Chrutopbe Coin. SPrp Cu•adrmunt. (Sn•). OBRADOHS: 5 I'BDÇOn• rllhsique' e•pon)olc•. kiri Tt' Kanawa. Rogo•r \l.tmoll'!t· (9m). ROSSI'\1: 11 Cornevolo· di YPne7in. o\vc :\forin . .À.n~t>l Solt>r, piano. 0rft'6 Català. Dir.: Jordi Ca•a,. (Sm). SCHt;\1 lli:\: Coneert pt"r n >iolonr.t>l í orqne~­ tra. Op. 129. UniA Claret. Orqueotrn de Cnmbrn Angl<·~a. Dir.: Erlmon Colomer. (25m). 16.00 CAPSA DE llÍiSIC.\ DVORAK: Concert per a violi i orque..tru, op. 53. Uto Lghi. Philharmonio Orchestrn. Oir.: Leonarrl Slotkin. (30m). SCHEffiE: Simfonia a 4 t'n La :\f. Conct>rto Copenhagcn. Oir.: Andrew \fnn:r.;e. (8m). :\I \RDOT-GARCI\: Cinc cnnçons. Knrin Ou, wprano. ChriAtoph Kcller. piano. (14m,. LISZT: Els Prelud1.. Orque&tra de la Gewandhaus de Leip:r:íg. Dir.: VñcJa.., ~t·umsnn. (16m). o\~LBE­ NIZ: Suite C'Aponyola, op. 47. Jnlian Bream, guitarra. (18m). STRAVJ~SJU: Conrert rn Re per a orque,tro de corda Sinfonietta de Montrénl. Dir.: Chnrl••& Dutoit. (12m). LAWES: Sonata per a violí, viola de gamba i orgue n. l. I.Alndon Bnroque. (8m). GADE: Sim fonin n. 3, op. 15. Sinfoníetta d'EAtot·olm . Dil·.: N. Ja rvi. (27m). WEBEH: Missa n. 2 op. 76 ''Juhel :\1e'"'"· Solistc~ vocal~. Cor de nen' llymnus dl' Stull~art. Conjunt Instrumental W1•rm•r Kehsch. Dir: Gerhm·d Wilhdm. (26m). 19.00 P E:\'TAG RA'\lA Programa de di' ulgnció mu•icul. Guió i n•ulitznció: Pere Burí•s i Alex Robi!'~. "EL RETRAT DE ...": W.A.Mozort. EL PODER DEL C \:'<iT: La fila dora. Galop de cortt•-ia. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENIH MUSICAL 20.13 "A LA 'L\~ERA DE...." L n t••m,;dat t'o~ Jlropo>a i ronlt'nlu In músirn crue li agrada. Cu ió i presentariíl de Joan ViveH. Producció de DoloN Bosquet.,. 22.00 AG&'\'DA .ut SICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CO'\CERT enrcghtrat per Cutulun)·a 1\tú~ica t•l1lia 24 d'ubri! dt• I 995 o l'E"!lli•siu de Sant Frunc·•·•c de BPrgn. CICLE DE CO\CERTS DE PL\:'10. ObrPS dr S \.BATER. HO.\ fS i B.\ U CELLS. entre d'altri"~. Antoni- Olaf Sabater, piano. (7lm). 23.:Jo NOCTURN ,\fú,tra per :trobar t'l dia. Prt•~rntació a càrrec d'Aiírt>rl Celnyn. 00.:!0 l\fLSICA DEL SEGLE XX IV ES: Sonata per u piano o. 1. Joanno :\lacp;rl'gor. (34m). \\ALCZYK: Suitr Dèlfica. Jow Ot·t¡ut•stra Filharmònica de Port.lnnd. Dir.: Jacob Av~halomov. (l lm). T.\.VE."'<'"ER: Tht· Lament of tlw :\fothrr nf Goe!. Solvrig Kringelhorn, soprano. Da~;d Dunnett, orgue. Cor de la Cot.-drol UP ~ incht>,;t('r. Dir.: Onvid Hill. (16m,. \lac~tiLLA'\: " ... u• otlwro 'eco us ... " Orquestra dt• Curnhra Anglcsu. Dir.: Jnmt'~ Mur.\fillan. (25m). 02.00 REPERTORI DE l\lT DIVENDRES, 26 GENER DE 1996 DE ï.OO L'OBERTLRA Mú~il"a per com!'nçar el dia. RrC"ull d'obres hrl'UR presentodt!s per Joan Viv!'R. JO(•Iou butl!Ptin~ informatiu~ i ag<'Dde~ mu•icat... • a 09.00 Bl.:ILLETÍ DE NOTÍCIES 3: le 09.08 TE:\IPS DE LES ltUSES Lnn hura de mú,icu barroca prl';.entuda per Jou o \1\-e,. 10.00 BUTLLETÍ DE ~OTÍ­ ClES 10.08 CAPSA DE '1ÚSICA BACH: Orntot"i dl' Pasc¡un. BWV 2·~9. Bur·boru Sthlirk. Kai Wt!Rsrl. .lnmt'" Tu ylor·. Peter Kooy. Colll'¡tinm Vot•ull'. Dir: Philippc Ht·rreweglw. ('~2m). SCHUMANN: Obt•rtunr, S..lwt·zo i Final, op. 52. Ort1u•·~tru Simfòniru dt· Rt·r·nu. Dir.: Pett•r• HOS SINI: ( 17ml . i\ltwg. Gm nd'ovt·t·turn uhbü¡;uto u contmblw~"'· Orqu•••tru llu)dn tle Uolznllt). Dir.: AJun Ft·uncis. (Ïm). I• \URE: Bnr!'oroleA n. 9. 10. 1 I. 12 i 13. J ean Philippc CoUard, piano. (17m). D \.'\SES IT\LI \\ES. Tht' Broad~idc Band. Oir.: Jt>rt•my Bnrlow. (9m). J \.\ \( EK: l.a· [Wtita guineu astuta, ~uitt•. Or·qu~•tra Filhannònica T'a•ca. Dir.: Jirí BNohJti,t>k. (18m). P\G.\\t\1: Quartet tlt• t•orrla n. 2. Sah· a tor!' .\tcanlo. S)hil' Gnzenu. Alfonso C hcdin. Rorro Filippini. (23m). D.SC \Rl~\TTI: Stabat \later. \nthony Plt•t•th, ,·iolonrel. CJti.Chi Nwnnoku, contrabai.'\. Timoth> Byram-Wi¡;fi.-ld. orgot'. Cur Chl'ist Ch urcb. Catht•d r·al, Oxfnrd. Dir.: Franci~ Grier. (27m). ie L 13.00 GRANS lNTEGUALS .. LES SIMFONIES DE llAYDN Simfonia n. 29. Philhot·moniu llungaricn. Oir.: Antul DOt·oti. (17m). Simfonia n. 30 "AIIt•luia". Philhnrmonjn llungnricn. Dir.: \ntnl Oornti. (12m). Simfonia n. 3 1 " Honrsit:nul". Philhannonin flungarÏ<'u. Dir.: ~\ntul Dorati. (26m). J.J.OO BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I \GENDA m ;SICAL 20.13 CONCERTS QL'E HAN FET H ISTÒRIA Pre<oentnció dt> Ja jove piani>ta Rosa Sahatt'r al Palau de la )Jír•ica Catalana de Barcelona. el dia 15 de no,emhre de 1942. :\lOZART: Conct'rt per a piano i orques tra n. 26, KY 537 "Coronació-. (31m). BR.\HMS: Simfonia n. 4. op. 98. (4.3m). 22.00 AGENDA lJUSICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCE RT enregistrat per Üttalunyu Música el diu 7 d<' juliol dl' 1995 al Teatre For·tuny dc R~us. BEETHOVEN: Sonata (ler a violí i piano op. 12 o. l.. BACH: Xacona de la Par·titn n. 2, BWV 1004. YSAYE: Baladn dt' la Sonata n. 3. BARTOK: Danses Romaneses. FALLA: Dansa espanyola. SARASATE: Fantasia d~ Cannen. Ruggiero llicri. "ioli. Jliatalia Koval. piano. (62m). 23.30 ~OCTL'RN Mú•ica per acabar el din. Presentació a càrrec d'.\lfred Celaya. 00.30 REPERTORI DE :X!T DISSAB1E, 27 DE GENER DE 1996 7.00 L'OBERTURA l\lúsien per començar e l dia. Recull d 'obres brellS presentudes per· Doltn·s Busqut'ls. oiPnL' han fet al contt'•lluJor d~ Catalunya \tí.-il-a. t..L. 202 35 35. 19.00 GRANS INTÈRPRETS PI:'iCIII\S ZLKERM\i\. MOZART: Com·t•rt ¡wr u ~inlí n. 3, 1\ ~ :! 16. Snint Paul ChnmhPr OJTh.-,tm. (27m). \i\l.JGIIM \\"ILLIAMS: Tlw l.ur·k u~t·t·n­ tlin¡:. llulllllll\'11 l'"'' a >iolí i dt• Onpu·•tt·a orqut••tru. Cumbru Ang.IL'MU. Dir: Daniel Burt'nboim. ( 1·1m). DVORAK: Romunçn lll'r a 'iulí i or·<¡ut•~otrn "l'· t 1. Saint Paul C humher· On·h¡·.;tt·u. ( 1:lm). 20.00 BliTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA :\tUSICAL 7.00 L'OBERTL'RA \fú •it•a Jll'r rnmençar t'I din. Recull d'obn·• hrc-u• ¡.m~-enta· Jes per Pilar Suhirii. :\lú,ica pl'r començar el dia. Recull d'obrt'S breu• prr"t'ntadl's per Joan \ÏH>s. Inclou hui· n¡:t'ntle, llt>ti.ns informatiu$ mu.•icnls. 09.00 \JÍ:SIQl.ES :\1ÍSTfQLES i\10"\TE\ EROl: Magnificat a •i• \CU• ( \"¡>o,prt) tleiJn Rt•ata Vt•r¡..'Ïnc). Soli~tl's. cor i L'<mjunt in>lrumt•ntul de la "Sot'i!'là ramt•l'i•tir:r di Lugatlo". Dir.: Edwin L<li'luw. (23m). SALAZAR: Wugnifit•tt t. Soli~t~N Vtll'al• i instnrmcntoiK. Copillu Pt'ñnfloi'Ïdu. Oir·.: .loMÍ· Hudu. (7m). STANFORD: Mnf(nifit·ut c·n Si b. op. lM. Cor dt•l Tl'inity CoUt>g(' dr Cu mbl'idgt•. Dir·: Rithnrd Mnrl ow. (12m). C ll \.RPENTIEll: Magnifkat , 1177. Solistrs ' ornlR. Ln Crundl' Erurit• et Iu Chnmhr·e Jn Ro). Dir. : J•·nn Claude \ l algoir<'. (16m). 11E1\DELSSOU"': \la¡:nifirat pt>r o solistl'•, ror i ortllll'stra . Car olu 'lo''<'k, •oprnno. Eli~nlwth Wil\ndrcns ron lralt. k<'. Srhrihn<'r, bai'(. Singakademie dl' Bt>rlin. Capdla E,tntal de Ort'sdrn. Dir: Dil'lrirh Knothc. (2ïm). COHRETTE: \lagnifirat de 8(• to. ,\ndr; l soir, Ott.'lJe. (13m). 11.00 TRANS:\fiSSIÓ El\' D l RECTE DE LA ~OSSA CONVEt\"ruAL DES DEL MONESTIR DE l l ONTSERRAT 10.00 PEI\'TAGRML\ Repetició del programa cruè, el dijous. 15.00 "A LA MANERA DE...." 11.00 EL DIA DE L'OIE!\I Rc¡)l'tit'ió dt'l prob'Tama emès d dijou~ a I 't'sp re. 09.00 ~IÚSICA PER A COBLA Programació realitzada a partir de les peticiom que els noStre-" oien._, ban fet a1 conte..<tador de Catalunya )1\J,ica. tel. 202 35 35. 20.00 L'ÀUDIO-VISUAL Un programa d"Àiex Gorina. 22.00 GRANS OBRES FUX: Johannes der Tiiufcr (La fede sat'rilega nella morte del p..,._ cursor S. Giovanni Battista), oratori. Martina Lins. Johanna Koslowsky. Rilke Hdling. Jonclúm Cnlamius. Gotthold Scbwarz. Orquestra amb instr11menL~ originnls . Capella Piceola. Ncusn. Dir.: Thomas Reul)('l-. (129m). DIU.UNS, 29 DE GENER DE 1996 7.00 L'OBERT(JR-\ 12.30 DIVERTI MENT U n migdia rnn~ic,ul on t'S c•omhinala mír~icau mb In infonnació i la pn•·tic·iplll'ió dels nos tres nieniR. BLOC DE NOTES. EL TRENC·\CLOSQUES. SAC DE DUBTES. 11.13 EL OL\ DE L'OIE:\1 Pro~nma~ió n-alituulu o partir dr 11'~ ¡>t·tirion~ qui" d!! nn•Lre" DIUMENGE, 28 DE GENER DE 1996 17.00 TE."PORADA D ' ÒPERA DE CATALU''i)A "Lsi CA W-\G\ER: Du• Rheingold. Robert Hale. llnnnu Srh"arz. kim Begley. Prtrr Schrt>ier. Franz-Jo.,t•f KapeUmann. Orque,trn de Cle, l'lnnd. Dir.: Dohmír~yi. von Chri•loph (147m). 20.00 SELECCIÓ DE JAZZ Pro¡.,'l"lllllll dcdic·m o Iu músira de jazz umh guió d'Aih••rt Mullofré. 22.00 CONCERT I MAG INARI (; uió i Kt'it•c·rió: ltoimon Colomer i .Joutr Vi"·~. 00.15 NOCTURN 23.30 NOCTURN .Música per acabar ri dia. Prt'scnta<'ió a càrn~c de Maró .lanr. Música pt•r· ot·abur· t•l diu. Pr.,,;•ntaci6 n ru rr·cc· dc Ma.ró Jnné. 00.30 REPERTORI DE NIT 00.30 REPERTORI DE i\IT 09.00 BL'TLLETÍ DE !.'\OTiCI ES 09.08 TEMPS DE LES lfUSES Una hom dc música hntTt1ca prcsentndn per Joan Vive;.. 10.00 B UTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE 1\:IÚSI CA SffiELJUS: Simfonia n. I , op. 39. Orqu<'slra Simfònica de lo ciutat de Birmingban . Dir: Simon Rau]e (41m). C.STA\UTZ: Con<'ert per a flauta t'n Sol:\1. Simion Stnnciu "Syri.n..,", flauta de pan. Orquestra dr Cambra de Zuric. Dir.: Edmond de Stout:z. (21m ). 11Ei\DEL.SSOID: Octet op. 20. Saint Poui Oir.: Cbamber Orcheslra. Pincha~ Znkenrmn. (3-lm). VOX BINGE~: Symphoniae. Cants espirituals . Sequ~>ntia . (13m ). XOSTA.KOVITX: Música incidental de la pel.lícula Hamlet. op. 116 a. Thr Nacional Philharmonic Orcbes trn. Dir.: Bema rd Herrmann. (21 m). F.COUPER1N: Primer concert reinl. R. Claire, flauta. D. Moroney, clavecí. J. Lerli.nden, baix de viola. J. Sec, lluutu. (13m). REJCH A: Trio per n trompa op. 82 n. 3. Zdcnek Tylsar. Bedrich Tylsnr. Zdl'nck Divoky. (17m ). 13.00 GRANS 11\IEGRALS LES SDIF01\'1ES DE HAYDN Simfonia n . 32. Pltilham1ortio Hungaricn. Dir.: Antnl Doroti. (16m ). Simfonia n. 33. Philharmonia Hnngarica. Dir.: Anlal Dorati.. (17m). Simfonia n. 3-l. Philharmonia Hun¡;arica. Dir.: Aota1 Dorati. (21m ). 14.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA :ttUSICAL 14.13 LA CA.l\'TATA DEL CAFÈ Programa de mú.J;jca corni. Selecció, guió i presentació: Alex Robles . YERDl, BRUCKI'IER I BRAHMS: UNA \lS lÓ CONTR..-\STADA DEL SEGLE XIX. EL RITME DEL COR: Novetats discogràfiques, concerts i notiries que fan referència al món coral. 16.00 CAPSA DE MÚSICA RIMSKI-KORSAKO\": Sinúonio u . 3, op. 32. Orquestnt Nacional cie l'URSS. Dir.: E. s,etJàno•·· (39m). KRA"GS: Sonata per n 11 violí í I'CIIHinu. \ B I:ili. 1'\ii-E,·ik Spurf. \lnrin \lio••lun<ll'r. 1\.ul'i Ottt••t·n. ( l:!m). KH0\1\IEH: Con<•t•rt (H'r 11 ¡·lttrlllt'l i orllu•••tru, up. 3(>, 'l'borno• Frit•1lli. On(u•·,tru 1lt• Camhrn \n~lt••n. Dir.: \ntun~ Pa~. (:!:!m). L.:\10Z.\HT: Simfonia l.urlt•-.·o. En"·mhlt· Eduard \1t•lku,, (JOrn). 11\\UEL: 11 Jliunllt di \lurin: "(,llluto l'unt futul'' 11\\ \ :!JI. \nrw Sufit• '"n Oltt•t•, \1u•i•·u \ntiquu e],. C.ul[..,iu. Dir.: llt•i11hnrtl Got'l~t•l. (31m). COPL \ND: 1\lí.-it·n pel Tt•utr·t·. e k<ptt•,tr·n dt• Curnhra Simf,',nit•n dt• Nuno Yurl-. Dir.: Gt•t·nnl Sl'lmnn. (21m). .I. B. VI\ Nil \1.: Simfunin <'11 n· 111. Or·tpot·•tr·n tic· Cnmhr·u Filhnrmtil1it·n dr l\111nit·. Dir.: l\li<·hm•ll 1<-lmnoth. (17m). \tOSCli ELES: Quuto·o· •••tudi• pt•r n piuuu. op. 70. Nui•l Lt•t•. (!lm). 19.00 Al.\! \ 1'\Ae Cn t'•(llli th·•tínut o 1'\0I'nr a·t•prt•..,.entn... tiu, <h·l l'""'"' mu•i•·ul. Guiú í •elt•rt·iu d' \1,., Rohlt·•· l"l'\iun.. t.~IOoC f(•t" nu·~ 20.00 Bl T I.I.ETÍ DE l'IOTÍ- CIES I AGE:\ Il\ :\JlSICAL :!0.13 SELECCIÓ [)E \O\ ETATS 135 l'rt''<'lllnt·ií> tlt• lt•• iíltirnt·' 111>\1'tnl• dist'OI{I'ilfil(lll'' IIJIUI't'¡!Udt'' ni lllt'ITUI. E•pui pulrlll'innl ¡wr Di•r<'" Cn,tt-ll<í. 22.00 AGENUA l\I{JSICAL 09.1!11 TE.,IPS DE LES .liLSES l na hora d.. miísica barroca pn-•t•ntnda per J11an \'i'"'· \hhudu. 1 tOm). DITTERSDORF: Quartet dl' rorda n. 2. Quurtt•t Franz St'hulwrt. (16m). OE L.\ B \RRE: Suitt· pt'r o 10.00 BLILLETÍ DE ~OTÍ­ CIES Onutn lCU\t~... .,t~ra i rnntinu n. 2 10.08 CAPSA DE JIÍ"SICA SAI'iT-S.\E:'\5: Ret¡uirm, op. 51. Frunçoisr PoUrt. :\lagnli Chulrneau-Damontl.'. Jcan-Luc \'iaia. :'lii<·olas Hi•cnq. Cnr Rcbrional \ïuorín d · llc <I<• Franl't'. Orquestra ~acional d' Ilr dr Fru ocr. Dir.: .lucqu<'.• Mcrcicr. (35m). P\ISlELLO: Di\'erlinwnto o. 6 pi•r· a Onuto, 'iolí. \'iola i violonct•l. Quuri('IIO Fluuturtc. (9m). KOZELUCII: Simfonia ¡•n Fa '\1. P.l: I. Ün(UI'~lra tie Cambra dt> Pr·ngu. Dir.: Libor Hlunícc•k. (20m). BOCCIIERTI'Il: Quintl'l pe•· u !'ortla i guitarra u. 7. G 4-51. Richul'll Sa,ino. Quartet \rtario. (21m). R.STR -\.LSS: Don Joan. p~mo simfònic op. 20. Orque:.tra Filharmimica dc Bt>rÜn. Dir.: R.iccardo .\luti. (19m) . .\IR\DELSSOH\- HE:\SEL: '\lo•iment de .onatn ~'" )li .\1. Üaua Ser~u. pian11. (7m). RESPIGHl: Quattro Lirich••. Fnridah Suhrata. mezzn-"nprnoo.. OrqUI..,tra Sinïooira d .. la Ràdio Txeco-l!J\ut·a ¡Brati-la•n). Oir.: \driano. 118m). \1\.-\.LDI: Conn•rt per a Yioln d'amor. •·nrda i continu. RY 395. J..a,,Jó Bar-ou). Orqu..•tra de CamlJrn Frnnz llizt de Budnpt'-" l. Dir.: Júno' RoUa. llOm). SCHUBERT: Trio de corda }) 581. r,.., Mul'ic•it'n!:. (21m). 22.05 TEMPO HAI)A DE lJOBC CONCEBT C'lll'l'l{i•t r·ot l"''' Cntulunyn MúsÍ('II PI dia :!lí dr• ¡(('liCI' dt· 19% ni Puluu tlt• Iu Mír~it•a Cutulunu dt• Bun•1·lm1u. GEH111\RI): Suir(.,., clt• Rui'CI'Inna. Com•t•r·t prr· 11 pionu i cor<ln. Si., t'llnç""" popnlur• t·utulnne¡,, Snnlanu n. I. L'alin noÏ\r•nçu dt'l H<'i En .lmnnt•. \llu·rt \tt•rlt'llt'. pinno. Corul Cur'tllinu. Orqu..,trn Simftini<·n dt• Aurt•r•lonn í 1\ncronul dt' Cntnlum n. Oir.: Frunz Paul l>t~·kt•r. 23.30 '\OCI'l R'\ \lil•ic•u pt•r urahm· <•I din. Pn•"•ntnc•it'1 a I'Òrr<•c d' \lfn·d Ct•ln)IL 00.30 HEf>ERTO IU OE l\IT DIMARTS, 30 DE GE· NER DE 1996 7.00 L'OBERTU itA Mú~it•n '""' <'111111'11~'111' p] din. H!'('lrll d'ohr·cN l>t't'IIK ¡n·t•M•ntndcs pet· .l•wn ViH'H. lndou hutllr·tin~ infnnnutinK ugendes mu•i1·als. 12 09.00 Hl'TLLETÍ DE NOTÍC l ES 13.00 GRA.I'IS L"\TEGRAI ~"i LES SDTFO:YIES DE H.\YD\ Simfonia n. 35. Tbc E~,}t Concl:'rt. Dir.: Tre\'or PimHx·L.. I 18m). Simfonia n. 36. Tbr• Ac a dem\· of Ancieot .\tu,jr. Dir.: Clu-i,topber Hogwood. (:!Om). Simfonia o. 3í. Tbc Acodl'm'!- of -\n!'it>nt .\fo.-ic. Oir.: Chri•l~pt'r Hogwood. (16m). Pn Sol .\1 (primt•t· llibrt'). Stl'pht•n Pri',IIID. nuutu. Jordi Sa,all. \ÍHin ,¡.. ~nmha. Bluodint• \t·rlt•t. t•lu\ici-mhal. llopkinwn Smrth. Liorhn. (19m). C\\IBI\1: Cont·<·riJH'ru piunu i orqtw,lru up. 15 n. 3. Ft·unt·u Ht•dnntli. Ori¡Ut'''''ll dl' Cumbra rlt• \lilà. Dir·.: Puulo \u¡dir•r·i. (11m). ELG-\R: Els c·r·t•nrlnr• 1IP músi!'u. np. 69. Fl'lil'ity l'ultllt'r, I'OIIImlt. Cor i Ot'!JlH'"tro Simf1ini!'u ,¡., Lonrlr-r••. Dir·.: Hi!'luu·d lliekox . (;{9m). \1-\H \IS: Suilr' l'~''' a \iolu 11. i (!t'l'l't'l' llihn•) . .Jordi SnHill. hui' dr• 'iu Iu. Ton J...oopmnn. rhl\'l'l't, llopkin"'" Smith. lim·lur. (25m). \ OLKl\l\1\N: St•t·t·notu n. 2. up. M. Dt·ut•rlw Kummt•rakad!'mit• \t'""· Dir.: Jnltunnt's Gndtzki. (12m). 19.00 Glt\\'\CIO\S IIISTÒRIQCES E\RE(,I:O.TH \\lf..\TS DE L'.\\) 1950. '10Z. \RT: S<'renuta n. 6. 1\.\ 239 "Srrennta :'ie~tturnn". Ort(ttt••trn Simfc}n¡~a llt• HI \S Bt·rlín. Dir.: Otto Kl<'ntpt·rt·r. (li m). B \CH: Frnl{llli'Dl.< tll' la \li•sa t'n •i m. B\\ \ 232. EJi,uht•th Srh\\arzkupf. Kothl<•t•n Ferrier. Or<¡u•••tr·a Filhurmòuit·u dl' \'it•na. Dir.: IJ¡•rllt'rl \on 1\.urujnn. (12m). J...OD.\L): Snnutu pl'r u vinlum•p) i piano. Op. I. .)únn' Sturl-t•r. \'iul<nt¡•¡•l. Ullo ll!'rz, piunu. (:!Unt). li UMPERDI~CI\.: llilnki•l i Crclt'l, fnl~­ mi'Ol. Urqut·,lru RC \ Vktnr. Dir.· Fritz Rt•irll'r. ( lOm). w 20.00 BLTl.LETÍ DE \OTÍCIES I AGE\IH \Tt.SIC\L 20.13 GR \ \ TIUTHE DEL LICEl: \\TOLOGI\ DE 150 .-\,'\)'S rniiSTÚICIA 1-l.OO BlTLLETÍ DE \OTÍClES I \GE.'<"DA .\R'SIC\L l 'n pru;:roma •·-~rit 1 prh,.ntut p<'r Ro:;:c·r \li~r. 14-.13 nmiE:-.J'S LÍRICS DO:'I'lZETTI: L'erenút.ag¡rio di Li, t'rpool. dramma .erui-·•·rio en tlo, act ..,.. Geoffrl'\ Dolton. '\·onnt' Keon). Se,.Ío Bru-cantini. Chri' )ferritt. :\oor• ~1a,on. Cor Geoffrev \litl'lwU. Philhanoooia Ür<'h;strn. Dir.: Da,;¡[ Parry. ¡95m¡. St:LLIvAN: H.l\l.S. Pinaforr. rxtrartcs. Solihtes voculs. Cor.~ dl.'! Fr•stival de Glyndl'bourne. Orqut>,;IJ·a Pro At'lt'. Dir.: Mnlcolrn Surgeot. (lOm). 2:!.00 .\GE:\0\ .\llSIC.AL :?2.05 El 'i '\OSTitE." CO'I- CERTS :\. \R\: \ DE LI \SSTC\ A CAT\LU:\''1' \. CO'\CF.HT r·nrrg;i•trut 1wr Cntnlunyu \1ú•irn l'I dia 13 dc• no\t•nthrt· tlt• 1995 a I'Etirolu '\luniripul tl•· Mt't•i•·u dïguulntla. nORODI'i: Quarti'! tlt' t·or•lo n. 2. D.CULOMÍ~: St·hr•rzo O\'c•r ll••t•thuvt>n. MEI\DELSSO II N: Quurt,•t dt· t·ortln Oj). 1:~ n. 2. Qunrl~>l Signum. (70m). DIMECRES, 31 DE GE· NER DE 1996 7.00 L'OBERTLRA 'lú,ica per començar el diu. HPcuD d'obre5 breu' prr"•ntadc. pt>r Joan \'ive.<. Inclou butlletio, inform~tiu• i agendl'< mu,ieals. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍClES 09.08 TEMPS DE LES .\H.'SES Una hora dc músil'a Luri'OI'II pn·scntuda per Joan Vi\'ca. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCI ES 10.08 CAPSA DE ~IÚSIC.-\. BEETH0\1::'1: Sinúooia n. , . op. 92. Orquestra Filhannòoi¡·a de \'ic>oa. Dir.: Cario• Klriht•r. (39m). SCHC"TZ: \llrluja! Lobt't dt'n H.. rreo. •olm SW\ 38. Cor del Trinit) CoUr!(t' dl' Cambrid¡!e. Hi, .\laje•tit•" Sagbutts aod Cornetl.b. Dir.: Richard :\larlo\\, (Sm). ll\CZEWSKI: Simfonia en Rt> ~1. Orq11e-.tra Filha¡·mòniro dl' Cumhi'O Pozoao. Dir.: Rohr·rt Sataoo"··ki. (10m). SCIIL'1·\.'í:\: Konzer~.>tück 1wr a quatrt> tromp<'• i on¡ut•,trn, up. 116. :'liorbert Hauptmaon. i\lonfn,d Kli••r. Chri•loph Kuhler. Gt•rd Sl'ifert. Orqul'•lru Filhnrmònit·o de Bulín. Dir.: Klau~; Tenn~tedt. (18m) . .\1. 1-I AYDN: Quartt'l dt' rordn, P 122. Quartet Sonor(' de Frankfurt. (9rn). STBEUUS: Tupiola. poema •imfòuic op. 112. Ürt[U<'>lra Filharmònira dc• Bl'rlín. Oir.: Herbt•rt '110 Kurajan. (20m). C.Ph.E. BACH: Conr·ert per a rlnwcí i orr¡Ut'>lru de corda. \'(''1· 6. Cotúri.. d Barh. rlaH•!'Í. Orqur',lra dl' Cambru Renanu d•• Colònia. Dir.: Jan Corll7olln. (2tm). RA\'EL: L· Tomhenu d" Couperin. Orqu..,.trn Simfònica dl' \lontr¡;al. Oir.: Cltarlt•• Dutoit. (15m). CHOP~: 3 nocturn" pt>r o piano, op. 9. \'ladím.ir A-hkl'nary. piano. (lim). 13.00 GRANS Il'ITEGRALS 23.30 l\OCTl RN LES S"1F0NIES DE ILWDN Simfonia n. 38 en Du \1. "Eco". L'Estro Annooico. Dir.: Dert•k Solomoos. (1 9rn). Simfonia o. 39. 'l'hP English Conrt:rl. Dir·.: 1'revor Pinnock. (18m). Simfoníu 11. 40. PbilhurnlO<liU llun¡:ar·ica. Oir.: Antal Dorati. (17m). \lúoiru l"'r nt·uhur <'I tlia. Pre ..l'nlnl·ió u t•itrrt•<' d' \lfrcd C..layu. 14.00 BFI'LLETÍ DE NOTÍClES I AGENDA l\U.:SJCAL 16.00 CAPSA DE .\JÚSlCA BR-\.JL\IS: Concert per a \ÏoÜ i or<¡uestra. op. 7ï. \iktoriu Mullovn. Orqut>,lra Filharmònicu de Berlín. Dir.: Claudio 00.30 REPERTORI DE l\ IT H. I:~ EL GRA:\ SEGLE .:• a. ~- 1- Í- s a a ·. Pro¡(rnmn tl•• mú,icu nnliga. Sel1• 1·,•ir.. guií1 i p•·•·•••ntat'ió n càrn•r dl' .loun \ iHs. ELS .'\1 \DHIG \LISTES GR \\S IT\LI \\\S \B \\S DE ' l O'íEL TE\ EHDI (:!' 1wrt). P\R\ \s. tli.OO CAPSA UE i\IÚii CA SUK: \Iud•u·¡•,u, l''"'""' ,;mmni<' op. 3•l. Co•· dt• dmll'' i OrquPstra Filluu·mtinit•u Txt•t·u. Dit·.: Vúduv Neumunn. (:~9rn). Com·crl Segou RAMEAU: (PPI'P>t tlll I'IUY{'I'Í 1'11 I'OO!'I'I'IM~. !'luvcct. ~nhncn, Huhct·t Uortholcl 1\.uijkPn, On u tu tt·uw~­ Scl'tl. Sigiswn lcl Ku ijk<·n, violí. Widuml I<.uijl~t·n. violu el!' !(Umhn. (17m). \VI.;BEH: Sunuta l"''' u piunu n. I, .I. 2U7 (op. 70). (28m). Ohl,•un. Gurri1·k .'\lOZ.\HT: Diw·r·tinwuto fll'r a 3 ¡•orni di ba••<'llo n. 2, K\' 139h). Triu di Clu1·om•. (18m). DE BEH!OT: Conl't'rl ¡)('r n 'ioli i orc1uc,trn n. 8. op. 99. Tukako '\i,hizuki. On¡u<••ll·n HTI.IF. Bru"t•l.l•··· Dir.: \lfn·cl Wultet·. (24m). C.\RISSI'11: Spon"' CanlÍ<'llrlllll. G1·uppo di \Ot'l & -trunwuti antic-hi. Cor polifèmir 1lt• Sulmnnu. Oir.: Flu,io Coln••n. (21m). \ \l "\\'\: \mphion, obt•rtui'U. Or<ltu••tra dr Cambra tld \lu•Pil "'oadonal, E•ll><·olm. l>il·.: Cluud1• G(•nt•ta). (Sm) FO\T\ \ .\: Sn1111tu quinta. Clt·rnl'm·i<· Cor"nrt. (Sm). 19.00 NOLS I NTl~IWR ETS Dl\ EHSOS \UTOHS: Si• canço nH. Conjunt Curul A1'K nrl Lihittun. (19m). V1\LENTINl: Snnula p•·•· n vinlont•t• l i piano n. JO. Rnlol'rtn 'l'o·ninini. •\lt'~­ Nanrlro Turnin<·usu. (14m). SCIILBI;;HT: ·~ lit·tlt•o·. Of¡.liu S ula, •opo·nno. Curi<'' Lumu, piano. (11m). I<.IIAT\ \TL RTA'I: Tuc·rntu. Ft·unt'''''' Teixidor, piuno. (5m). 20.00 BL'TLLETÍ DE "'OT ÍCJES I AGE'\DA \1 LSICAL ::!0.13 SEL ECCIÓ DE l'lO\ ETATS Prt'•••ntn•·•ú do• [¡•, úhinw• non•tab .!i,rngràli<ttu·• npnrt'¡n.ult•• nl mt!rcnt. E•pni patrndnat ¡wr Di•ro• Co•tt•ll6. 22.00 AGENOA \tl!S ICAL :!:!.o;; El-'i NOSTttES CONCERTS r•·•· CO~CEHT <•nr•·l!i,trnt Cutu lunytt MtÍsit•u t•l diu 8 dP wctrmlm• d<• 1995 n Iu Bn•íli<'a d" Montse•·•·n t. CONC~;HTS D' I~S­ Presen tarió a du-rec d't\Jirrd Celuyn. 00.30 REPER TORl DE NIT DUOUS, 1 DE FEBRER DE 1996 7.00 l'OBERTURA .\lú;,ica Jl!'l' çomcnçnr el rua. Recull d'obrl'S breus presentades per .Tolln \lvl's. Inclou butll<•tins informatius i agcnd!'s musiculs. 09.00 B UTLI"ET Í OE NOTÍCIES 09.08 TEMPS D E LES MUSES Unu hora rle música ban·oca prc•entudn pPr J oan Vives. 10.00 BUTLLETÍ OE 1\0T ÍClES 10.08 CAPSA DE :II ÚSICA R -\KHM.~~OV: Concert pt'r a piano i orquestra n. 3. Op. 30. \lndimir A.-hkcnazy. Orque;tra Simfònica cic Londres. Oir.: \Jl(lrl- PrP\'ÍO. (·16m). JE'íKl'íS: l n "1ominc n. l i n 2. Hespèrion XX. (9m). URIDGE: An lri~h )fdody. Orquesu·a dc Cambra Angle,a. Dir.: William Boughton. (Sm). GRAU\: Trio o;;onnta en sol m. ColiPgium )1usicum 90. Dir.: Simon Standagc. (10m). FRA..~CH0\1 :\'lE: Gran Vals, op. 34. Annf'l· Bylsmn, violoncel. L'Archibud••lli & Smithsonian Chamhcr P lnyPrs. (Sm) . DEVIENNE: Cunc~>rl per· a n auta i orquesti'O n. 4. J;ínos Szehcnyi. ÜI'CfUCstrn Fil hnnnònica Gyor. Dir.: .liínos Símdor. (20m). CLEMENTI : Sinúonia n. 3 "Gt·an Simfonia Nacional". P hilbarmonia Orchestra. Dir.: Claudio Scimone. (27m). D.SCARIATTI: Se per w1 o11l momento. cantata. Katl' Eckcr:Jey, soprano. Emily vltn Evcra. sop1·ano. )lruica Fiammante. (25m). OFFENBACH: El 'iatge a la lluna. obertura. Orquestra Filharmònica del Loira. Dir.: :llarc Soustrot. (im). LES SmFO;\lES DE fL\)1>l\ Simfonia u. 41. The En¡(li~h Conce•·t. Dir.: Trevor Pinnock. (19m). Sinúonia n. 42. L'Estro Armonico. Dir: Der1•k Solomons. {34m). 14.00 B UTLLETÍ D E l'iOTÍCI ES 1 AGENDA MUSICAL 14.l31UÚSICS DE CATALUJ\'YA B:\CII/VIVALUI, llA ~DEL. OELAL.\1\DE i VJVALl>J. lA'' Trompt'll'' dt• y,.,·.nlJP,, (55m). ZA.'\1ACO IS: Sardana, dc la Suite Aguufuertes . .\f. Lotu·dc, i Lluís Pfrez ~folinu. pianoR. (•lm) . .•\J"'ÒNT;\1: :\1is~a Sali~­ hur~en•is. Escolania ell' Mont'en·at. Cor dc nens tle Bad Tolz. "ú•icn l"''' uo·uhur el clin. 16.00 CA PSA DE ~t ÚSI CA SC U UBEHT: Snnutu pt>r u piano, () !;75. Anclo·ús :::lt-lüJf. {25m). BAC il : MiRsu, BW\' 234. Cor· i Ül'íJllt'~ II'U olt•l Collt·~i ttm Vn~nlt• d ~ Gnul. Di1·.: Philippc ll<•tTI'Wt•gflt'. {:~2111). GLI E HE: Nut' l ut·n i lnlt·¡·mt•zzo pl'r u trompa i piano, op. 35. Ft·nntisc·k Supin. J(tlin Supíno,IÍ. (6m). SCIIEIBE: Simfonia u I •·n Si h '\1. Conn·•·tn \n¡lrpw Copt'nhn;.:c·•t. Dir.: \ l unzt·. (8m). I.IEETIIO\ Ei\: Hondino pt•r 11 do• ubot•,, dos rl:n·ilwt•, d<" fu¡¡ot- i <hw' trompe•. \'\oO 2~. \lonoliuln. Dir.: Chorlt·• \'t•iclic·h. (im). SlBELl LS: CmtCCI't pt•r· u \i oií i l'i. Gidon ort[UI''Ira op. ~rt'mt•r, 'iolí. Ür'llllt'•tr·n Pb.ilormoniu. Dir·: Hit·<·nrdo \Juli. (32m). •\.SC:\Il.l \'lwl'l: Cort't'U nl'l M'O umulll, t•antutu pet· a Ropruno. 2 viulin' i boix t•onlinu. Aluin Nic·ulu8. Jn•·qurlint• 1\.ul)iu. Snli,lr" in~tntmcntnl.t.. (23m). ONSLO\V: Quurtl'l d .. corrin op. 9 n. I. Quurtel Mnn dc•king. (22 m). UO).CE: Simfonia n. 7. A<•ndl'rny of St. MrH·tin-in-tlw-Fidtlh. Dir.: Nc,.¡JI(' Manim••·· (1Om). 19.00 I'ENTAC HAJ\L\ Pro¡.'l·nma dc divulga<'iÍl mu•icul. CuiÍl i n·uHtzació: Pere Burí•, i \h•x Hohb. "EL RETR..\T DE ... ": J.S.Roc·h. EL PODER DEL C.LYf: EI nuu·i•let. Lïin•tol dt• la Pci•·n. 20.00 B L'TLLETÍ DE \'OTÍCI ES I AGE:\ 0 \ U l'SICAL :!0.13·'¡\ LA \L\.,ER A OE... .'' 13.00 CKA,"íS L"iTEGRALS TfU. Obre• dt•IIO ISMOHTIEH, 23.:{0 NOCTLltN Collt•<rium \u•·t•um. Dir.: ll't'lll'll St·gu;ru. (13m). CL 1 \'JO.\~: :ll ú•ku ¡wr" •iolonn·l i nrquc<11'11. Lluí, Clurl't. On¡ue•u·a Simfònka Gotlwuldo\. Dir.: Joan Cuinjoun. (19m). KLH1.\l: Di\l'l'tinwnto pe·•· a Oauto i guitana. \lonl6t•rrut Gn•rún. \.ovi¡•r· Coll. (im). S L'\IPF. R: simfònit-u. "uitl' \lullon·o. Orqut•stru d•• Com•ert~ d1• \ l u•lo•itl. Dir.: Jt•'l'is \rumhurri. (25m). Ln rom i dut t•n• p•·opo•a i romrnla In mú,it·u llU<' li a¡¡rado. Guió i pre,l'nturiÍI dP Joan \Ives. Pr·oducció cir Dnlol'l; llus'lut•t-. 2:!.00 AGENDA MUSICAL 22.05 E LS NOSTRES CONCERTS CONCE HT ••nrt·~iHtl'll l pt> o· Cntn lu nyn MÍisi<•tt t·l rlin 25 d'ngm,t <lc• 199!; n Iu Cunòtt i<·u rlt• Snnla \1u•·iu dt• Vi labt• r·t•·nn. SCIIUBEHTÍAOA 1995. LiPrlr1· FUJRÉ, SC II UBEHT, dt> WOLF i H.STR ,\tTSS. Mut·it· Ml'lnughlin, s<J¡Il·uno. Hogcr \'if,'llolt·'· piuno. (58rn). 23.30 NOCTl"fu'í :lfú•ica Jll'r acabar el dia. Prt•,.rutució a càrrt'<' d.A.Ifrcd Cclaya. 00.30 J IÚSIC.-\ DEL SEGLE XX G l \ASTER..\: Cinc cançon' popular-. argentines. op. lO. OIJ, ia Blaekburn. ,oprano. .\lhcrto Portughei~. piano. (10m). B LISS: Conce11 p!'r a violoncl'l i orqueo lra. Roh<'rl Cohl•n. Ho) nl PhiJbarmoni•· Ot·rhcsu·u. Du·.: Barry WOt·dswo•·th. (28m). H ENZE: Simfonia n. 4. per a h"'an or<l ll<"'lm. On¡nl'st •·a Fil hBI'mòn icn de Ber lín. Di•··: H a ns \Vct'lll'l' ll l'nzt>. (28m). H lNDE MTT II : Sona la per a t•·om pctn i piano. W)nton Mm·saliF . .J uwtb L)nn Slillmun. (16m). 02.00 REPERTORI D E NIT 2 DIVENDRES, FEBRER DE 1996 DE 7.00 L'O BE RTURA :\lú,ica per com('nçar el din. ReC'ull d- obres breu~ prt>,l'ntorlC" pt>r Joan \l,·es. lndou hullle tins informatiu> i ngcnclc• mu,ical5. 09.00 B'GTLL.ETÍ D E 1'\0TÍCI ES 09.08 T&,IPS DE L ES :\lliSES Una hora de múska harro•·a presentada per ) olln Vives. 10.00 B UTLLETÍ D E NOTÍCIES 10.08 CA PSA D E MÚS ICA viel hauc ''l ch BACH: Bckünuuernis'' (1 {[lHln crPix el neguit dintre meu). rantatn BWY 21. B arbara Schlick. Cf1·ard Le-'ue. Howard Crook. Pt>ler H an't>y. l a Chapellc Royule. Colleg:ium Yocale. Dir.: Philip pe Herreweghe. (39m). KUHLAU: Cran sonata concertant per a flauta i piano, op. 85. Alain .\Iarion. flauta. Pa,cal Hogé. piano. (27m). SCIJ1;BERT: Simfonia n. 1. D 82. Royal ConcertOrquestra !!ebom~. Dir. : Nikolaus Harnoneourt. (28m). BOCCHERll\1: Quintet dc corda op. 45 n. •l. (22m). Galante. L'Em·opa Lodolt'zzi STE"ffiA.M1L>\H: eunta. suite op. 39. OrqutKtl'll Sinúònica dc Gotcborg. Dir.: L. (18m). Jiin'Ï. Nerrne MOZART: Si1nfonia ~~~ Rt• M. " La boda campestre'' . K.H. Scb.ickhuus, sulti.ri. Orqucsll·u d(' Cmnbr·a de Munir. Dit·.: Hans Stll(Umair. {18m). TUMA: Dm•,; Sonates Capella A¡;ostino Strffoni. Dir.: Lnjos Rovotka). (8m). 13.00 GRA.I'iS Il\TEGHALS I .ES Sl \JFO:\IES DE H \)U"< Simfonia n. -13 ~Mercuri". l'hilhunnoniu llun¡:ur·it·a. l>ir: \ntnl Dor·ati. (25m). Simfonin n. 11. "F(ult'brc". Orqu•·•tru tiP Cumlmt dt> Mo8ttHt. (29m). li.!)(} RUTLLETÍ DE 1\0TÍt iES I AGENDA l\1l.'SICAL U.l3 EL DIA DE L'OIK\T Pru¡:ramució realitzada a partir dt• (p~ pl.'ticion.• qui' el• no,tr•·• oit·nh han fet al conlc-'tndor tlt• Cntnlnnyn J\líL•i!'n. tt'l. 202 35 :~5. 19.00 GHANS ll'IIÈ RPRETS I'INCHAS ZUKERMAN. SAJN'J~ SA ENS: Sonutn per a violí i piu no n. l. '\1, Neikrug. (2-lrn ), MOZ.\RT: Concert pl'r u >iolí i nrt(UP,lru n. 5, li.\' 219. Saint Paul Chnmht>r Orrhesu·a. (a lm). 20.00 BUTLLETÍ DE ~OTi­ CIES I ACE~DA ~ILSIC.\L 20.1;{ CONCERTS Ql E H.\ t\ FET IIISTÒRIA Audil'ió 200 dcdicadu u.l Pohlt• tlt• [lur.,clona en <'Oillllll!lllOI'UI'ÍÓ tlt•l St·~on Centenan de l'Or· qtwstrn Simfònil-u dt' Bun:donn, t•t•l••hroda el 19 de f¡·bn·r dt· 1922. WEBER: Obcrturu "D"r Frl'i;ehiitz". Op. 77. (lOm). BF.ETIIO\'E~: Simfonia n. 5. op. 67. (32m). DL h. \S: L'uprt'III'Dt de bruixot. (12m¡. SAJiiCJIO :\1\RRA.CO: Bullet dl' Solsona. glossa sobrt' un trmn pupulur català. (olm). THADI ClONAL: La gata i ('I bi.'Htrt'. (3m). WAGNER: Tunnhiiuhl•t·. Ob•••·tut·a. (22m). part:.. Robertn Alt'xander. Jochen Kowal;;k;. Jard '""~e·~. Han;; Peter Blocbwüz. >\nton St"horingf'r. Cor .\rnold Schon· bct·g. Concen tus mu~iru~ dc Viena. Dir.: Nikoluus ll tH'non t•uurl. (131m). 11'1', 22.05 ELS NOSTR ES CON- CEHTS CONCERT cru·c¡,.-iotrut ¡wr· Cuwlunya Mú¡¡ica el clin 21 dc muig dc• 1995 u I'Autlitori Enrit• Grunurlos de Llrifln. M \IG \fUSICAl. ~fÚSIC·\ DEL HE "\ \IXK\lE!\T i CA,'\IÇO:\S POPl'L\RS. Coral Sant Jordi. Dir.: "\n,;l'r San.•. (55m). 23.30 !\OCTllL~ DIUMENGE, 4 DE FE· BRER DE 1996 Ct•IO)U. 00.30 REPERTORJ DE "'T 09.00 MÚS IQUES MÍSTIQUES ¡wr a!'alwr PI din. Pre>t•ntorió a t·àrn.'t' d' \lft·c•d DISSABTE, 3 DE FE· BRER DE 1996 7.00 L'OBERTL.R..\ :\fú•ica per començar t'I tltu. Rt'<'till d'obres bn•u• pn·-~ntu de, pt·r Dolors Bu-qut·t~. 09.00 :\t1:SICA PER A COBLA 10.00 P E!\TAGRA.'UA Hi'pctició del programu rlijou•. t'mi-~ c•l 11.00 EL DU DE L'OIE'\T Pro~•·nmnció realitzada a partir dc lt•> peticion:, que ,.¡, no•tn·• oienb han fet al rontr-taclor tll' Catnlun~·u Múoira. te-l. 202 35 35. 211.00 L'ÀCDI0-\1SCAL L n programo d' \tex Gt:lrinu. 22.00 GRANS OBRES llA"'DEL: Thcodora. oratori t•n 11.00 TR.ANS~OSSIÓ El' UIHECTE DE LA MISSA CONVENTUAL DES DEL MOl\ EST IR DE MONTSERRAT 00.30 HEPERT O HI DE NIT 7.00 L'OBERTt:RJ\ \lít•icu per començar t•l clin. RN•ull d'obres breu~ prc•t•tlln tlc•s pe•· Pilar Subirà. \laí~ica Choir. The Berkshire Bo) Cb01r. Stogt• \fu>irians. Oir.: Leonnr·tl Bern5tein. (9m). R\CH: Missa en si m, B\V\ 2:12. (Credo). Isabelle Poult•nurd. Rrm~ Jacobs. John Elwo••. Mu, •on E~oud. Colle¡!Íum \ht•i rum. La Petite Bandt>. Dit·.: Gn-tm l.eonhardt. (32m). BOCCHERI:\1: Credo a quuln.' H'U•. Solí>te• Yocals. Cnpl'lla Sunt:t Cerilla de la Catedral dc· Ltu·t·n. On(llt''tra líriro-sirnfònit·u d..t Tt•ntrt• de Giglio. Dir.: Giunf raneo Co;;rui. (8m). Ml S~A COHSA: C•·edo. Nirolt> CMalon¡ln. orgue. A Cumpogniu. (9m). P.ÜlT: Credo, pt'l' n piano ~oli•tn. cor mht i orqucstt·u. Bori• Bt•rman. piano. Cor 1 On¡uP"<tra Philhannonia. Dir.: ~ecme jñn;. (13m). \tOZ.\RT: .\li,•n KV 257, ''.\lli.a de Crt•tlu". Ann .\lonoyios. Eli-allt.'th Graf. 01) Pfaff. Franz-Jo•ef S..li¡:. Cor dt• Cambra de Colònia. Culli'· ¡óum Cartwñanum. Dir.: Pc•t••r J\l'urnnnn. (26m). BERNS'fE[J\: Crcflo de Iu 'Mist~n. Solish•~o \rn·ub. The Norman St•riluwr 12.30 DIVERT HtENT Ln migdia muoical on <'• comhi· nu la rnú•ica amb la infonnodó t lo pnr·tii."Ïpació dd' nu,trt>• oienb. BLOC DE "iOTES. EL TRE'iCACLOSQl.''ES. S.\C DE DUBTES. 15.00 "A LA l\tANERA DE.... " Ht•petició del pt·ogromn t•utl·~ l'I dijun~ al \'t'Spt·e. 17.00 T'E~IPORADA D'ÒPEIU DE CATALL'l'I'YA :\lÚSJCA '\fOZ..\..RT: U. nozzp di Fi~nru, úpo'ra buifa en quntn• oc·tt••. Terfcl. Ali.,on Hu¡.tll'y. Rodncy Gilfry. Hille'i \fur· tiupelto. Pamela II!'Ien Steplwn. Cor Montewrdi. Suli•t•·~ Barrocs Angleso•. Dir·.: John Eliot Garcliner. (179m). Br~ u 20.15 SELECCIÓ DE JA1.:Z Programo dedicat a Iu mÚ>it•n ell' jazz amb !!QÍÓ d'Albt'rt 'fallofré. 22.15 CO:\CERT n L\Gil' \ RI Guió i •elect'ió: Raimon Colonwr i Joan \i"e'· 23A5 !\OCTL'R.~ 1\fú,ica per acahar PI din. Pt•t•Aeotació a ràrt·~·· dt· \1ur{¡ Jan(•. 00.30 REPERTORI DE NIT CONCERTS 2 GENER 21 h. Palau Orquestca Simfònira Johann Strnu¡;~ de Budapest. Rita CHúryBogúr. violi. lmrc Kovút·H, Ouuta. Dir.: Istvan Bogar. K•ílm{m, Briecinldi. Lehar, Struuss. Trutlit•innul Concert d'Any l'iou. 3 GENER 21 h. Palau Orque,tra Simfònica Johann Struw,., dl' BudapesL.,. Trudit•ional Contert d'Any ~ou. (Sc¡tonu uudit·ió). 4 GENER 21 h. Palau Orque,tra Simfònica Jobann Struu~., de Budnpests. Trudit·ional Conrerl d'An)' ='iou. (Terl'cro oudidó). 5 GENER 21 h. Palau Orque,tra Simfònica Johunn Struuts~ de Budapests. Tra<Ht•ionul Cont•ert d'Any Nou. (Quarto audició). 6 GENER 19 h. Palau On¡tl!'stra Simfònit·u Joh unn StrauRs tle BudapcRta. Trodidonal Concert d'Any Nou. (Cinquc•na uudit•ió). 7 GENER 1 1,30 h. L' .Aliança del Poblenou Palau Bonda ;\funieipal de Barr<'lonu. Dir: Josep Mut. Chucca, Gimfnez, Barbieri. vives. Lumote dt• Gri¡,rnon. On¡ue.tra Simfòni<·a Johunn Strau~s de Budape;,t. Trodil'iooul Co01·ert d'Any :\'ou. (Si~ena audil'ió). 21 h. 14 CONCERTS •. !r_ L I 8 GENER 21 h. Palau Jovt' Orquestra Simfòni<-a dP Catalunya. Dir: Josep Pon~. 10 GENER 21 h. P alau Orque¡;tra Filhurmònit-a Txt•ra. Dir: Gt-rd Albrecbt. Smétana. (Jber·cnnwra). 11 GENER 20 h. Saló de Cent 21 h. Palau }fagdalrnn \lartÍnt'z, flauta. Gil Shar on, violí. Pere Serra. 'iolí. Eric KoonL1:, viola. Joan )fir·ó. 'iola. David B. Runrúon, violoncel. \1ozar·t. (SoliHU·¡; de l'OBC al Saló de Cent). The English Conrt•rt. Dir: Trcvor Pinnock. Handel, Bach, Telemann. (Eurocon<'t>rt). 12 GENER 20,30 h. 21 h. Palau Güell Palau Quur·tt·t Guiu. Ruvl'l, Malipino, Caplt>t. OBC. Ga r y Knn, t•on ln tbuix. Oir: Franz-Paul Oecker. TxaikovHki, Schifi'Ïn, Pagunini, Ht•spighi. 13 GENER 19 h. Palau ORC. (Segonu nudició). 11 h. 18 h. Palau L'Aliança del Plohlenou Palau OBC (Torreru audic·iú). BanJa Mnniripnl cic Btii'Cdona. Oir: Josep Mut. Sahan/Lcvy, Jlanna, Harlint~, Elfmun, W. Dism•y, Williams. Cor cie Camhrn dd PaJuu dc la Música Catalana. Grup lnstrumenlJII de Barcelona. Oir: Jordi CaBas. Purccll, Braluns, Turull, Hind t>mith. Com·t•rt dl'! S(> anivcrHari del Cor dc Cambra del PMC. 15 GENER 22 h. Palau Los Sabnndt>ñoR. 16 GENER 21 h. Palau Ot>zso Ronki, piano. Haydn. Bartók, Chopin. (Ibercamcra). 17 GENER 20 h. Catedral David Tillcrington, orgue. Baguer. Torres. Vierne. Rogg. (L'orgue a Iu Cnh•dral dt• Barcelona. Euroconcert). 18 GENER 20 h. Saló de Cent Pt>re Scr·ra, ,·iolí. Lluí11 St•dó, violoncel. M. Rosa Uorerus. piano. Brotons, Srhuhcr·t. (Solistt•s dc rO BC al Saló de Cent). 20 GENER 18 h. Centre de Cultura Contemporània Palau Orr¡ucstra de Camhr·a Catalana. Dir: Joan Pàmies. Cervelló, Roclr-ígul'z Picó, Gricg, Suk. OBC. J ordi Vilnpl'inyó, piano. Dir: Franz-Paul Dcckcr. Scbuher·t, Tnvt•rna, B!'llrkner. OBC. (Segona uutlit·ió). Banda Municipal dl' Barcelona. Dir·: Juan Fot·iscot. Gm·idi, Síincht•z, Pnwrr, Chupí, Chuccn, Brctón. Orqucstru fl¡• Cambra Cutularw. (Segona audició). 18 h. Palau L'Alian\'a del P oblenou Centre de Cultut·a Contemporània Palau 1 8,30 h. Ateneu Barcelonès 22 GENER 21 h. Palau Eugene Istomin. piano. Mozart. Beethoven, Dutilleu.x, Debussy. Chopin. (Palauccnt). 23 GENER 21 h. Palau Quartet Mclos. Bt•rg. 1\-fozart, Schubert. (Thcrcamera). 26 GENER 21 h. Palau OBC. Allwrt Atenelle. piano. Cor al Cànnina. Dir: F r anz-Paul Dcckcr. Gcrhur·d (Centcnar·i Hobert Gerhard). 27 GENER 19 h. Palau OBC. (Segona audició). 28 GENER li h. Palau OBC. (Tt>r·ceru auclic·iét). 29 GENER 21 h. Palau Concrr·t Er! ita Gr·ub<•t·ovu, soprano, i .T osep Bros, tenor. Dir: Elio Bonrompa¡,'Tii. Dunizctti, Brl1ini, Meyerheet·. I FEBRER 21 h. Palau Orquestt·n Tonhnllc dt• Zut-ic. Dir: Sir Georg Solti. Simfonia núm. 5 dc Muhlcr. (Ibet·comern). 4 FEBRER 1 I ,30 h. Aliança del Poblenou Palau Baud o Munic-ipal d<' Bat·celonu. Dir: Albert Argudo. Wagner. Ravel, Snint-Saens, Fullo, Turina. Conc('rt Annu Tomowa-Sintow, soprano. Dir: Johan M. ArneU. Straubs. ' 14 GENER 11,30 h. 19 h. 21 GENER 11 h. 11,30 h. 12 h. 17 h. Concert final dt·l XXXlll Concu r s Internacional de Ca nt F rancesc Viiius. Dir·crtor d'orquestra: Javier P érez Batista. jos.! María Ft>rnímrlrz Benflt>z, violí. Maria del Mar Berjas Fargas, piano. Mozart, Srhuhert, Kreislet-, Prokofiev, Txaiko' ski, Sarasatl'. (Associadó :\1asbià-Carhonell). CONCE RTS 3 GENER 21 ,30 h. La Fat·àndulo Orqtw~tra so~ 7 GENER 11 ,30 h. La Faràndula Simfònit•n dl'l Vallès. Dir: .lonli Mora. i danses "La rumíliu Strauss". Ft'~tivul de val- ÜI'l(tll' .;tra Sintfònit•IJ flt•l Vallès. Dir: .Jordi Mora. Fe!\lival dc vali d11n'e" .. La fumília Strau,;'. ~m· 28 GENER 1 1 , 30 h. \ntiga Es1·ola d'E:mprt•sur·iul~ 135 16 Or1pwstro Sinüòniru dt'l Vallès. P1•rc• i l'I Uop. de Pt·okufiev. (li Ci.. lt• d1• Concerts Simfònics Populur·s). 2 FEBRER 21 ,30 h. La Fa•·àndula Onpu·~tra Simfòniru tlt•l Vallès. St·q~i Mateu. ouiTtHlor. Dir: .lor·di )lora. E;;tupé•, Prokofil',. (Pere i el llop). Bt·uhnh. 14 GENER 1 8,30 h. Ccotrt• Culturul Cai'\a dl' Tl'rra..,a Dolor~ \[urtín, piano. 1\lozart, Chopin, Sí'humann, ProkofieY. (I\. Cide Je Conrt•rt,). 20 GENER 21 h. Centre Cnlturul Caixa d•· Tl·•·ru~~n 'lat "o '"~ DanRa. Dir: Toni ~Tira. Qui' dius que què? (Fundació Cai'\a de Terrassa). 21 GENER 18 h. Centre Cultural Caixa dl' Tt•n·a-•a 'iats Dansa. Dir·: Tuni i\fir·a. Qrw dirM que qu;.? (Fundació Cai'\a tlt• Terra•.. a). 25 GENER 21 h. Centre Cnlturnl Caixa de Tt•rra.,,u Jordi Rl'gtmat i 'In rin \ at•rl. ela, il'!-mbul-. RobinM>niDowlond/ Johnsnn, Hiindt>l. J.Ch. Baeh. Le Honx, Boct·lwt·ini, Soler. (Fu!Hhwió Caixa dt• Tt·•..-a•su). 28 GENER 18,30 h. Amic• de 1,., Arti J.J)ni Trio Flort>•tan. Bar•h, Boccht>rini. Clii-•ir' a Catalun}a). 3 FEBRER 21 ,30 h. Con•.. naturi llarmonio Quintl'I clt· \en t. Rob,ini. B!'rio. Ligeti. Fat·kah. (LX Cicle dt• Conrrrts). "'u• Taot•jt>~. :\Iilun. (\.orxa de Su~takò' itx. PANORAMA La flauta màgica inaugura la temporada del Teatre de La Scala per À LEX COLÀS uan apareguin aquestes línies h aur à tingut lloc la represen tació inaugur al de la Lempot·ada d'òpera i ballet del Tcatro alia Sca]a de Milà , au tènLica manifestació de refer·ència de la vida musicaJ italiana i també en bona mesura de la lírica internacional. En aquest ca~:> el títol escollit, fugint cle l'habitual proclivitat enver·s el rept•r·tori italià. ha estat La flauta màgica de Mozart en una producció dirigida musicalment pel titular del Teatre, .t{iccardo Muti, i escèn:icament per Robet·to D«> Simone, amb escenografia d e Mau1·o Ca t·osi i vestua ri d'Odette Nicoletti. El ll arg r epat·timent , l ' integren una shic dc noms que no formen pat·t del gr an firmament estel·lar d e la lírica internacional. Amb prens excep cion als en ftmció de l'excep cionalitat de la festa, hom podia gau dir d ' aques ta première a p latea, pel mòdic pt·eu d'l.SOO.OOO lires - més de 150.000 pessetes per localitat- . men tre que la més bar·ata asseguda costava 120.000 fu·es -facin vostès mateixos la proporció-, i si la butxaca no donava per a més, podia vem·e . o potser només escoltar, aquesta òpera pel J.lreu de 30.000 lires . o sigui pet· damunt dc ]es 3.000 pese tes. Ricccardo Muti ha dissenyat una temporada una mica particuJar, amb lr<•s títols del gran repc1·tori italià; per· ordre d e proga·amació, Ma.dama Butt erfly, Nabuco i Fedora, un Donizetti meno•· - La .fille du, regiment-, una òpera wagncrina, L'or del Rhin, i tres òper es atípiques, dues de les quals, a més, ser an servides per sengles companyies in vitades . Es tracta de ll giocatore de Scrg<"i Prokofï ev que interpretarà la companyia del Teatre Q Jose p Carrera• cantarà Fedora Marinsk y d e Sant Peter sb u rg sota la direcció dt> Valer y Cergiev, i Porgy and Bess, el mític títol de Geor ge Gea·sh win , que arribarà a la Scala entrat el mes de jUliol en una coproclucció conjtmta de nogensmenys q ue 9 òperes n ord-americanes: Clevcla nd, Dallas, Fl orida, Hous ton , Los Angeles, Pot·tland. San Oi4•go, San Francisco i Seattle. E l ter cer títol atípic és Les Troyens d ' Urctor Bedioz, qLle serà presentada el mes d'abril en una producció que pot r esultar par·ticuJat·ment espectacular, ja que compta amb direcció de Luca Ronconi, un dels directors d 'escena més prestigiosos d ' Itàlia i conegut per la seva proclivitat a l'espectacle grandiloqüent. amb escenografia d ' una altl·a fi gura destacada , Exio Frigerio, i direcció dc Sir Collin Davis, una altra llgura d~ relleu. En el repartimen t, hi figura la soprano Laura Polvcr·clli , coneguda p els afeccionats barcelonins, ja c¡ue va intervenia· u la darrer·a temporada üceistica al Teatre Victòria en la versió dc• Rigoletto. En tm capítol a pat·t eaJ fer esment dc l'e trena abso- luta d ' una òpera de Luciano Ber io titulada Outis que tinclt·à Uoc el mes d 'octubre en una p rod ucció que dirigi:t·à David Roh cr tson i amh un r epar timent en el qual destaca Luca Canon:icí. Com és h abitual, la temporada de Ja sc~tla gaudeix de l a p t·esència de notahles cantants, fet que aquest any potser resulta menys palès . En aquest aspecte cal destacar la dob le versió vocal de Fedora. òpera que s'oferirà en dues tongades força espaiades en el temps. i que encapçalaran, r espectivament , J osep Carreras i Placido Domigo , amb la gran Mirella Freni al bell mig. La r esta de pl'Oduccions no mostren r epartimen ts tan espectacula r s, com és el cas de Madama Butterfly, en la qual destaca GaJkina Gorchakova i la ~"ura serà aJ pocli, en la p er sona de Riccard o Chamy. Nabucco tornarà a Muti la direcció, en Lm rep a rtiment que té en el bar íton Renalo Bruson la seva figut·a més destacada i a qui acompanyarà Mic¡uel Àngel Zapater, que amb els esmentats Caneras i Domingo completen la presència de veus hispanes a la PANO RAMA 135 cam¡Janya milunesa. El mateix Muti dirigir à L'or del Rhin al davant d'un t•c¡uip de cantan ts l'nlrc els qua ls els afecciona ts barct•lonins recordat·an el baix baríton islan dès Kt·istinn Sigmudson i Violeta Urmana . La versió de La filie du regiment té la nota desta('ada en la figura del dir·ector d 'escen a, F r·anco ZeffirciJL mentr·c que Ja batuta erà dc Donato RenzetLi i el n·partimc nt no aporta noms dc •·ellcu excessiu. Esmentem a part Ja vet·sió dc Gianni Schicchi que compartirà caJ·tC'llera amb l'I hallf'L Patrushka i que comptm·à amh direcció escènica del reusenc Lluís Pa qual , ilireceió musical de Gianluigi CeLmetti i un repartime nt en el qual des taq~ue n Leo Nucci i Luca Canonici. Cal assen ya lar també la vct·sió d e concert. que s'ofet·irà tres vegades. de l'òpera El ca.stell de Barba Blava de Béla Butók, amb un equip artístic molt notable format per· la sopt·ano h ongaresa Eva Martou , el baríton tambr magiar Laszló P olgar i l'Orquest ra dC'l Teatre. A més. tota la companyia aque t mes dc sewmbre ba realitzat una gira al J apó on ha r·epr·esentaL La traviata -sis rep•·csent acions-, Rèquiem de Verdi -dos concerts-, Falstaff -dues r·epresenta cions- i La fanciulla del West -5 r epresent.adons - amb la presència destacada a tots els títols oper.ístics de J oan Pons i d e Miquel Àngel Zapaler al Rèquiem, amb direcció dc Mu ti a Iotes les propost<'S menys La fanciulla, que va ser diribrida per inopoli. El cos de ballet de Ja Srala tamb(• va oferit· al país otiental 4 r epresenta cions del ballet La bella adormida sobre música d e Txaikovsk i i coreografia dc Nureycv. Tanmateix , la temporad a del Tea tro aLia Scala és molt més que això. Amb una ocupació d ' onze mesos, ofereix gairebé 200 sessions, 74 de les quals operístiques, 50 dc ballet, una trentena de concerts simfònics. un cicle decücat a les grans veus amb una dotzena d e concerts i una trente- Joan Pons, brilla a La Scala na dc con<·erts d ' instrumen ts solistes i conjunts de cambra . La tempor·ada de ballet recolza gairebé tota sobre el eos del mateix teatre, amb només la companyia de Roland P etit com a con vidada , mentre qne la concertís tica es basa en la formació també de la (•asa en la eva doble accepció de Simfònica i Filllarmònica . aque ta específicament dedicada al concertisme. També hi intervindr·an, i en algun cas j a ho h an fet, atès que la temporad a començà el pt'imerenc 6 de setembre. formac ions com la London Symphony dirigida per Luciano Bel"io. Israel Philbarmo nic Orchestra amb Mehta. Royal Philbarmonic Ü•·chestl'a amb Temlrkanov i un bon conegut del públic barceloní. el viol.in.Thla Uto Ughi com a solista, la Sachsif'he Staatskapelle d e Dresda amb Giusep pe Sinopoli. Simfònica de la Ràdio de Ba,·iera amb Lorin Maazel i Conrcrtge bouw amb Ricca r·do ChaiiJy. Les formacion s d e la casa hauran estat dirigides. entt·e d ' altres. p<'r Giulini i Geor·gcs Pretre. La dotzena de r ecitals lírics e centra en noms com Leo Nucci, Felicity Lott, Gabriela Benackova, Teresa Berganza -que per cert, va tenir un èxit enorme t>l passat dia 5 de novembr·e -, Rockwel Blake. WaJtrud Meier, Anne Sofic> von Oter. Hermann Prt>y, etcètera . I pel que fa a solistes instrwncntals cal fer esment del cicle de set conf'cr ts -amb abonamen t específic-, en el ([Ual Maurizio Pollini oferirà la integral dc les sonates pe•· a piano de Beethoven , en allò que constitu!'ix un esdevenim ent molt impot·t;mt de Ja temporada concertística . Altres actuacions destacades són les de MutTay P eralúa , Radu Lu pu, Cyoq;y Sandor. que oferirà clos concerts dedicats a Bartók, Emerson Quartet, Carnera ta Kohln amb tres coucerts amb la integral dels Concerts de Brandenb urg de Bach, rAccadcmia Bizantina ctirigicla per Luciano Bel'io, I Solisti Veneti amb Claudio Scimone, etcètera . A això, encat·a caldl'ia afegir-hi sessions especials per· a Laboratoris de Pt·omoció Cultural i també p er a joves, a preus especials. La política dc preutl i tm cop esmentat el fet especial de la se sió inaugural de la temporad a d 'òper a, ofereix aquests r efer tmcies. Les òperes que s'ofereixe n en temporada d ' abonamen t -que són les principals- , els preus van des de 270.000 lires a platea a 90.000 les localitats més barates amb seient. Els concer ts simfònics tenen uns preus que van de le 80.000 a les 5.000 lires. p reu també per al cicle Pollini , mentr e qur la resta de com·f• t·ts de cambra o de solistes instrumen taJs té un preus que van de les 55.000 a l<'s 5.000 lires, i els recitals de cant oscil· len entre les 27.000 j les 5.000 lires. Els preus d e les t·ep•·esent acions d 'òpera i ba llet no incloses a l'aboname nt van de le 160.000 lires a les 65 .000, i un abonamen t de platea amb onze sessions - nou d 'òpera i du es de ballet- costa 2. 750.000 lires . Com es poL veure, ens trobem en Lots els sentits en una esfct·a molt dllerenLde la que estem avesats a BarC'elona. en gairebé tots els sentits . En tot cas, Milà , sense ser una ciutat germànica , mostra una vitalitat remarcab le i, a més, la figura del Teatro alla Scala, amb el seu paper central i verlebr·adot· d e la vida musical de la ciutat, esd evé una imatge d ' un força rotunda. TEM A n- ;et ::!1 - ni es lò ot la :lS ty ~y ts ra- ts e- ~r :ú l- i n a a L- O e o a s 1- e o e 1 a maduresa cultural d \ma societat pot ser mesurada per múltiples paràmetres, entre els quals no és el menor· la coneixença i 1'assimilació d'aquelles creacions, del signe artístic que sigui, que han exp erimentat el saludable solatge imposat pel temps, i que l'han superat. Aquest principi -elemental, altrament- pren un relleu especial, en el nostre país, en el camp de la música, ateses les mancances cròniques. Relleu que accentua els trets positius o negatius d'un esdeveniment que, en si mateix, hauria de ser mesurat en el marc d'una desitjable normalitat. Dissortadament, no és desavinent de pensar que no és breu la llista de compositors el nom dels quals, per al públic dels nostres dies, no és smó una referència bibliogràfica als diccionaris en ciclopèdics (i, encara, a segon s c¡ums diccionaris). Sense anar més lluny, i prenent peu d 'un punt de referència habitual als afeccionats concorrents al Palau, ¿per a quants és alguna cosa més que un nom el dels músics que ornamenten el frontispici superior del sostre , a banda banda de la sala? Allí, Domèn ech i Montaner hi perpetuà els de Brudieu, Flecha, Vila, Terradellas i Clavé. Reahnent, p er a la majoria dels assistents al Palau -i en ells volem simbolitzar aquella franja social per a la qual la música forma part dels seus interessos vitals-. els diuen alguna cosa aquells noms tan artísticament evocats? Però~ ¿què és un nom, si no és associat a una obra?; i , ¿com poden arribar a ser estimades les seves creacions si no són conegudes? Aquest breu excurs no vol ser sinó un toc d'alerta sobre un fet lamentable: la desconeixença d'un patrimoni que, sovint, no solament no és gens menyspreable, sinó <rne és altament valuós. El tema d'aquest mes vol contribuir a pal·liar la de la trajectòria d 'un d'aquells homes que hem pres com a valor d 'exemple: Domènec Terradellas (si més no , fent-ho en l'àmbit en què podem incidir). Figtu~a elogiada per Fétis, per Rousseau i Gretry -per esmentar només uns noms entre els qui en remarcaren lavàlua-, contribuí decisivament a la implantació a Europa d'una nova modalitat ffi~ico­ operística i esdevingué el més internacional dels composilors catalans del segle xvm. La nostra aportació és, alhora, la represa d'uns antecedents il·lustres en la publicació de què ens sentim continuadors, la "Revista Musical Catalana" de la primera època, en les pàgines de la qual, ell908, Felip Pedrell -en la sèrie "Músics vells de la terra"- estudià la figm~a de qui avui centra el nostre comentari. Tanmateix, res no supleix la coneixença de l'obra ... Tant de ho la coneixença de I 'home sigui un primer pas per arribar-hi. : -= a e ~- §f 135 33 TEM A Domè nec Terra della s, un comp osito r europ eu per JOSEP DOLCET A quest darrer mes d'agost, a Cadaqués i dins el marc del XXIV Festival de Música. va S('r in ter·prctat t>n concer·t l'oratori h.íblit Giuseppe riconosciuto, escrit sohr e un text dl'l dramatu r-g italià P irtro Metastasio, un dels llib retistes d'òp era i ta lians més importa nts de tot el seglf' X\ 111. Aquesta ob ra. produïda pf'r Ics Scmanus dc Música Religiosa de Cuenca .i estr·enada el passat Dijous Sant a aqneUa ciutat custeUana, va ser composta du rant <'1 ~;egle ~'YIII a àpols p er un compositor català malaur·adament encar·a poc conegut a casa nostra: Domènec Terradellas. E fectiva ment, si TerradeUas sLLrt a tots els d iccionaris i é~ inrlòs a tots els llibr·es d"història de la música catalana i espanyola -fins i tot el seu nom va ser gra\ a t als murs del Palau de la ~1ús ira al costa t dels de Brudieu . Vila, Fletxa i Cla,é. poques \t'gades, per no dit· mai. figura cap mostra de la seva mllsica en concet·Ls, recitals ni em·cgistraments. Val a dir t[Ue - H.-val de dues o t1·es obres- la seva música tampoc no es troba publicada en edicions modernes, de tal manera que la recupet·ació d 'aquest oratori \a ha,·er de fer-se a pat·tir del ma nuscrit original, conservat a Aleman ya, i va exigir una tasca laborio:.a de cor recció, 1·cvisió i p r epa 1·a<:ió del material per als cantan ts, el cm-. l'orqut-sll·a. el baix continu i la reducció de piano per als assaigs. Qui conegui poc o molt el tema pot entendre r esforç addicional q ue suposa la interpretació d. aqu~>s ta mena d" obres en compar ació amb les que circulen normalment en les p r obrramacions habituals. Per·ò ai.xò és un altre tema .. . Inicis d'una carrera intemaciona l 34 TeiTadt'llas va compondre aquest oratori tot just acabats E'l s seus estudis musicals a :\'àpols. la capital em·opea de l'òpera i de la música vocal de llayors. Terradellas, com el cadaquesene Josep Dm·an, l'aragonès Francisco Javiet· Garría i, posteriol·mcn t, el valencià Vicent Mat·t.ín i Solet·, \an ad optar l'estil napolità q ue llavors imperava a tot Europa en música teatral i també en la música d"església. Com Martín i Solet· - i ben altrament que García i Du ran- , Ten-adellas no va tomat· al seu país, sinó q ue va optar , en can vi, per dc~senvo­ lu par una can·era itiner a n t que podia repot·tar-li molts més èx:its i satisfaccions i esdevenir així el més internacional dels nostres compositot·s del segle :X\ n 1. E l G i~U>eppe riconosciuto va ser estrenat r an y 1736 dins els exet·cicis vespct·tins que es feien a l'oratori de la congregació napolitana de Sant Felip Neri, i en el llibret im p rès per a l'ocasió enca•·a s'esmenta Terradellas com a "alunn o del Collegio de' Povcri di Gesucr·isto•·. En aquell temps et·a corren t a Nàpols que els nous compositors q ue acabaven els seus estudis als famosos conservatoris dl' la riutat fessin la seva presen tació amb un oratori. Normalmen t, aqu ests ora tor-is o dr ames sacres eren més o menys escenificats, tol <'sclevenint p1·àcticament òperes d<' tema religiós, com és el cas dc U prodigi della Divina Grazia nella conversione e morte di San Guglielmo Duca d ".4quilania de Giovanni Battista Pergolesi, estrenat l'an y 1731. La Querelle des Bouffons ~o deixa de ser una c·oincidència significativa que r estrena de la primera obra de Tenadellas s" esdevingués el mateix an) de la mort prematur a de Per·golesi, atès que el músic català fou consid erat com el seu hereu en més d'un concepte. El c:ompositor i musicògraf J osep Teixidor, per- ex<'mple, din en els seus inter-essa u ts Apuntes cttriosos sobre el arte musical escrits cap a l'any 1800, quf' segons un dels mestres de Terradellas. Gaetano Gt·eco, Terradellas .. tenía la misma alma del Pet·golesi. vigor izada con la rob ustez de sn sano cuerpo'·. Però el pa r al -lelisme més important amb Pergolesi rau en el fet d'havC?t" estat tots dos pn:sos com a símbol musical pels enciclopedistes f rancesos i, en genet·al. pet~ tots els parlic·ipants en la Querelle des Bouffons. Es prou sabu t ttne. l'any 1752, una reposició a París de La serva padrona de Pergolcsi va conver tir el s<>n autot· -malgré fui- l'o obje<'le cic polèmica ent1·e els defensors de la "nova música'' i ta liana i els partid aris de l'òpera ba ITOca fr·anccsa de Lully i Rameau. El que ja no és tan conegut és qu<' l'any següent. en la seva polèmica Lettre sur la m~U>ique française, Rousseau va col·locar '·Terradeglias.. -mort feia dos a nysentre eiA grands maftres q ue feien Ja música del nou estil i, el que és més SÍf:,ITlificatiu, atrilmcix a l nostre autor Ja declaració que estava avt·rgonyit d·haver compost música poli fònica dm·ant la seva joventut: Les ltaliens [ ... ] se piquent encore d'avoir dans leurs églises de la musi.que bruycmte: ils ont sourent des messes et des motets à quatre choeurs, chacun sur un dessein différent: mais fes grands maí:ll·es ne font que rire de tout cefatras . ]e me sowvien~ que Terradeglias, me parlant de plusieurs motets de sa composition ou il avoit mis des choeurs travaülés avec un grand soin. étoit honteux d'en avoir fait de si beaux, et s 'en excusoit sur sn jeunesse. Autrefois, clisoit-il, j'aimois à faire du bruit; à p résenl je tàche de Jaire de la musique. TEM A t"CSSa, perÒ. és que J" any 1743 Ya estrenar· la SC\a obt·a mf>s cone.,.uda -Merope- sobt·e un llibret d'Apostolo Zen;, que ' 'a ser amb Metastasio rautor· de lWn·ets d'òpera més irupo~:tant del segle. Aquesta obra és d e les poques de Terradellas ~~ ~ han estat editades modernament, en una edic10 feta per la Biblioteca de Catalunya. a cura d e Robet·t Gl'rhat·d. L'~xil dt> Merope va ser probablement la causa que la congrcgació dc> la "lglesia de Santiago y San lldefonso dc los Españoles" dC' Roma es fi..xés en ]a seva persona. I així, ellS de març d'aquell mateix any, vien enterada de la partiular avelirlad de D_· ;a io ~a lC om es eés Domingo 1èrradillas [sic] paso a nombrar/e, y ell,girle, y con ejecto, wu.mime voce le eligio , y nombro por wl 'Mro. de Ca-pilla de la R 1 • Iglesia . 'l- :a e- ra ~s ·a e- ::t- e, -e lS J, i, )- rn i, le ta le n ·a )- n :a ·a ,el ;t] it ·a l- ls )- ••!e tS it t- à a Cal p ensar que la naturalesa i la naturalitat són clau en el pensa men t d e tota la 11-lust:racíó. I per a Jea n-J acques Rousseau -el cap principal dels pa~:­ tidarís de la música lírica italiana- i per als seu s partidaris, la música "natural"' era la m elodia senzilla amb un acompanyament suau. La polifonia, la policoralitat i tota mena cle contrapunt, no eren p er a ells res més que barbaritats ba~:roques equiparables al sor oll. A partir de llavors, les refer ències a Terradellas en els escrits derivats de la polèmica iniciada són consta nts. Elogioses en el cas de Rousseau. D. Alembert i Diderot-en la seva novel-la Le neveu de Rarneau- o críticrucs en el cas de Rameau. Rousseau va rnh1ar el clau en el Dictionnaire de Musique (1769), quan a l'article "Compositeur", després d e fer una defensa de la inspiració, " ce feu interienr q ui brúle, t¡ui tourmente le Compositeur malgré lui", lli u crue aquesta va guiar Leo, "Pergolese", Hasse, "'Tenacléglias" i Ga1uppi dins el santuari " du bon gofit et de l'expression" . Suposant quf' l'entrevista que cita Rousseau tingués lloc tal i com ell l'explica , no deixa de ser interessant un cet·t menyspreu crue exp1·essa Terradellas E>nvcrs la música religiosa coraL atès que el podt>m relacionar· amb un dds molts punts foscos que hi ha a la st>va biografia. Terraclellas, mestre cie capella L'an y 1739. despt·és d'estrenar a Nàpols un segon oratori que s'ha p erdut, Ermenegildo martire, TerradellaA va començar a Roma la seva carrer a operística amb Astarto, una opera seria sobre llibret d 'Apostolo Zeno i Pietro Pariati. E l mateix any i a la muteixa ciutat va col-laborar· amb Gaetano Latilla en Rom.olo, amb llibret de Donato Cupeda, que és possible que sigui -amb un altre títol- la serenata o componimento per musica Cerere del 1710. És dubtosa l'única òpera bufa que se Li atrilHteix, Gli intrighi clelle cantaire, t·epresentada a Nàpols el 1740; com també ho és lssipile, estt·enada a Florència el 1741 o el 1742. En qualsevol cas, no s'ha conservat ni la partitura ni el text de cap d e les dues obt·es. E l crue ara ens inte- Terradcllas va intentar compaginar les funcions del seu <·àn·ec amJl ]es de compositor d'òperes, i l'any següent va estrenar a Venècia Artaserse, sobr e un UiJwet MNas tasio que va assolir el1·ècord històric dc text dramàtic més utilitzat pet· a òperes. Dels anys de mestre de capeHa de Terradellas ens ha r estat una producció religiosa important, principalment misses, salms, motets i cantates. I probablement són aquestes grans obres, escrites per a doble i triple cor. amb solis tes i orques tra . a què es va t·cferit· en la conversa citada per Roussea u. L'any 1745, però , i coincidint amb unes discussions i baralles amb tm músic de la capella anomenat P edro Tr·ompeta, Terradellas va presentar un memorial en que exponia hallarse preci- 135 sada 6. mudar de ayre por sus enfermedades, pidiendo al mismo tiempo perdon de sus faltas; y entendida la. Congreg. De la mala correspondencia, que siempre ha esperimentado en dicho Terraclellas , le declaró por espulso, y despedida del empleo, que tenia de Mro. de CapiUa de la R 1 • lglesia, clecretando, que si en lo futuro aconteciere que el clho. Terraclellas, buelba a Roma, por ningun modo se le haig an, ni atiendan sus pretensiones, ni se le admita por Mro. de Capilla, ni en otro empleo de la R1 • Casa; teniendo presente siempre la ingratitud con que ha corresponclido a los Beneficios, que se le han echo. Probablement T en·adellas no s "enduria gaire bon record de roñci de mestre de capella. i no tt>nim constància que tornés a escrinre música d'església. En tot cas, és segur que no va tornar a treballar pet· a cap altre centre ni institució religiosos. Des d e llavors va dedicar-se de ple a la seva vocarió principal , l'òpera. Després d·estrenar l'any següent una nova òpera a Florència, Semiramide riconosciuta (llibret de Metastasio) , Terradellas va inieiar l'etapa londinenca de la seva can·cra. Terraclellas a Londres L'any 1746 el públic de Londres encar·a es trobava dividit en els pat·tic.lat·is d el King's Theatre, dirigit p er Handel, i els del Theatre of Nobility. Despt·és d'haver estat un any tancat, el King's Theatre va voler obrir les portes amb la incorpo- 35 TEM A ració de dos nous compositors : Christoph Willibald GJuck i Domèner TetTadcllas . Terradcllas va fer la seva p•·esenta<'iÓ col·lahoran l en un pfLsticcio -és a dir, una òpera feta amb els fragments i retalls més populars d 'al tr·es obres- titulat Annibale in Capua. L<'s peces •·t>slan ts de I' obra eren d e Hassc, MaJegiac, L•unpugnan i i P m·adies, els dos darret·s també compositors dc la companyia. El mes de desembre Tenadellas va presentar amb h it una ob•·a ÍnLf'gnrment seva: Mitridate, i el març dc l'any següent Bellerofonte , en cruè, segons Burney, es va fer sc>t'Vir per pr-imer a vegada el crescendo. El musicògraf anglès Charles Burney (1726-1814), en aquest mateix quart volum de Ja seva obra A General liistory of Music, p ublicat l'any 1789, parla mc>s àmpliament de "Domenico Tcnadellas or Terradcglia s, a Spaniard, born and rd uca ted in Catalonia" i de l'èxit de les st>vcs òper·es, i esmenta q ue durant u o temps cu rt va set· a lumne particular de Francesco Durante a Nàpols. Els èxi ts operístics de Terradellas a Londres poden d emostrar-se també pel feL que els editors anglesos es preocupessi n ben aviat d e p ublicar diversos t·eeulls de les seves àries, que es van anar ¡·eimprirnin t regularmen t des de r any l746. 135 36 No t enjm altres daòcs sobr e el nostre compositor fin s a l'a ny 1750. Probablem ent en tol'llar d'Anglaterr a va passar per París i va ser llavors que va tenit· els con tactes esmentats amb Rousseau i els encidopedi stes. S'ha dit que en sentir la mena d 'òpera q ue agradava al públic parisenc va dir: " Bisogna convenir e che i Franresi hanno le orecchie di como", anècdota que s 'identifica plenam ent amb la ideolohria d'aquest grup d'iJ.Justrals . L'any 1750 va estrenar Didone abbanclonata, sobre text de Metastasio , a la ciutat de Torí. El mateix a ny, a Venècia, va estrenar un componimento drarnmatico - una mena de serenata o cantata escenificad a- titulat lmeneo in Ateue, sobre text de Silvio Stampiglia: i l'any següent. un altre cop a Roma , Terraclellas va estenar la que seria la seva darrera òpera: Sesostri re d'Egitto. A partir de la mort de Terradcllas , en els llibres d'històr ia de l a música i en els diccionaris especialitzats (Gerber, Fétis, Eitner, Riemann, Grove... ) s'han anat acumulant dades no comprovad es sobre el n ostr e compositor i q1.1e es repeteixen gairebé per tt·adició. Moltes ten en un aire tan marcadament romàntic que les fan especialmen t sospitoses, sobretot les que fan r eferència a les circumstàncies de la seva mateixa mort, esdevinguda prematuram en t a l'edat de tt·t>nta-vuit anys. La revista '·Allgemeine Musikalisch e Zeitung'' de Leipzig va publicar, el 12 de mat·ç d e l'an y 1800, una versió segons la qual el cos de Terr·adellas havia aparegut apunyalat aJ Tíbcr, i atribueix l'assassinat a uns sicaris del compositor· napolità Nicolò J ommelli. que estava envejós d e l'èxit de la d anera òp era de TCI'radellas quan l a seva h avia estat un fracàs i l'havien retirada del ca rtell. E J musicòleg belga Fétis, tanmateix, va rebutjar aquesta versió dic.> nl que TerTadellas va morir dc.> pena p1·ccisamen t p el fra càs de Sesostri. L'esmentat Teixidor va donar encara una tct·cera veJ·sió. segons la qualla mort li fou produïda per un veneno, que bevió en un vasa de sorbete qtte le prepararon. sus emulos, o por mejor decir sus mortales en.emigos , los Maestros de Capilla napolitanos, y Cantores en general de la ltalia, en las fiestas de un mongío, para las quales habia escrita ttn.os.famosos Salmos de Vispera.s, y una excelent.e misa. Com en el cas de la major·ia d ' artistes del segle xvm i anteriors, quan ni la historiogra fia ni la premsa impresa estaven gaire desenvolup ades ni tenien tampoc m1 esperit massa crític, les dades més inqüestiona bles de la biografia de Terradellas cal cercar -les en les seves mateixes obres i en la documenta ció de l'època conservada en els centres oficials amb els q u a ls va tenir alguna m ena de contacte. En aquest sentit. val a dir q ue la seva partida de defunció no fa cap esment de les ca uses de la mort, p erò sí diu que va morir "mu.nito dei SS. Sacramenli della Penitcnza e SS. Viatico". Segons aquesta certifiC'ació , publicada prl musicòleg Josep Rafael Carreras i Bulbena l'any 1908, " iJ Sig. D. Domenico Taradella, figlio de] quondam Pietro , da Barcellona , di anni 38, Maes tro di Cappella" va morir el 20 d c maig de l'any 1751 a Roma. A partir d'aquí, Ca n·eras va t·efer el seu entorn familiar amb hipòtesis que fins at·a no s ' han pogut comprovar, principalm ent a causa de la destrucció dels a •·xius barcelonins que caldria consultar. A banda, i sense que puguem ara p er a r a confirmar-h o, cal esmentar que tradicionalment es considera que Tcrradellas va estudiar a Ja Catedral de Barcelona amb el prestigiós mestre de capella Francc~c Valls (jubila t l'any 1726 i mort l'any 1747) . Es possible que hagués estat escolà d e la ca tedral , Lot i que no està documentat. Es diu també que va ser un negociant amic del seu pare qui el va portar a Itàlia, i que l'ambaixador espanyol a Nàpols el va fer i ngressar al conserva tori de Sant' Onofrio, que· dirigia Francesco Durante. Aquestes dades i d ' altres s 'han anat divulgan t gràcies a difer·en Ls estudis i articles que s'han ocupat m és o menys e.L1 profunditat dd lema, com és el cas tlels articles que va publicar· la «Revista Musical Catalana" els anys 1908 i 1934. Tot plega t ens dóna una visió si més n o a tractiva de la vida i de l'activitat d'aquest músie f'atal à que va compondre en. l'únic idioma de validesa internacional q ue va haver-hi e!l el segle més cosmop o1ita de la història europ ea.Es l'estil q ue, partint d<' l'escola napolitana d'Alessar1dro Scarla tti , va sc1· desenvolup at per compositor·s com ara Caldara, Pergolesi, Hasse, Porpora, P a isiello i Cimarosa; i que -ratificat p er les teorit>s literàries dt• llibretistes com Apostolo Zeno i Pictro Metastasio- va tenir plena vigènria - malgrat les innovacions i les reform es de Gluck- fins ben entrat el segle XLX. de eser u.n re- ')r- ta- es- ito 1te gle la ni les ·asi els na ne de :'U' s. 1el ny lel 8, de va ns a ue rm li- u- I... os JY és u- ic n- hl ta es i a- t'S te k )- le ~l' l, !S MUSICALIA RETRAT PEPE ROMERO La guitarra en l'expressió total Pepe Romero, una de les màximes figures mundials de la guitarra, va actuar per primera vegada al Palau de la Música Catalana el passat 4 de novembre, dintre de la programació del cicle Palau 100. Romero va interpretar, magistralment, el famosíssim Concierto de A ranjuez de Joaquín Rodrigo, acompanyat per l' Academy of Saint Martin-in-the-Fields, d irigida aquest cop per Kenneth Sillito. El públic, que omplia la sala de gom a gom, va respondre amb una ovació de gala que obligà el genial guitarrista a prodigar-se en bisos. per CARME MARTINEZ 135 38 M unuiaJment reconegu t per les seves brill ants interpretacions i per la seva tècn ica i mpec·a ule, Pepe Romero (Màlaga , 1944) és en aquest momen t el mr mbre més prominen t dc la quP h a estat anomenada " famil ia reial de Ja guitat-ra". En efecte, tant el seu pare. Ct>leuonio. <'Om els seu germans Àngel i Celín. són també guitar•·istcs de primer o•·dre. Tots quatre han actuat i gravat plegats fo t·mant el Cuarteto Los Romeros, potser el més important conjunt de guitarres clàssiques del món. La fa nú lia de guitarristes maJagu<>n ys -que ja té continuadot·s dc lt'I'C·era generacióva fin car-se als Esta ts Units l' an y ] 957 , on C'Onser va encara la seva rt>sidència. PetJe Rome•·o és sol-licitat contínuamen t per les millors sales, pels festivals més i mp ortants, per Ics orquestres més p restigiosc>s ... H a r ecuperat i estrenat nombr oses obres de compositors del passat, com Sor, Ciulian i, Curulli, Boccb erini, etc., i les se,es aportac-ions al camp de la guitarra han estat font d'inspiració per a molts compositors actuals, que ]i han dedicat obres escrites expt·cssament per a eU. Entre aquests compositors me•·eix. sense clu te, esment a part, Joaquín Rodrigo. Rodrigo, que manté una relació personal especialmen t afectuosa amb Romero. li va escriure el Concierto para unafiesta (1983). i el va triar com un dels principals participants en la celebració mundial del seu 90è aniversa•·i. una de le manifestacions d e la qual va ser la pel·licula documental Sombras y luces: Joa quín Rodrigo u los 90 años. P epe Romero ha gravat moltíssim -més d'un centenar de discos, si es compten els fets amb la seva familia- i of{'reix classes magistrals a~·reu del món. L" entrevista que ar¡uí J'Cpr oduïm va tenir llor a l' hotel on s'allotjaven Pepc Romct·o i els membres de l'or·quesll·a, després de l'assaig general de dissab te al matí, i va romptat· amb un al·licient tan in{'sperat com fe li ~: la presència del compositor J oaquim Nin-Culmell. pertanyent. com Pepe Romero, a una il·lustr e nissaga familiar i fincat també a Califòrnia fa un bon grapat d'anys . Nin-Culmell passava casualmen t uns dies de vaca nces a la Ciutat Comtal, i assabentat pel nostr e director, Jaume Comellas, de la pr·esència de Pcpe Romero a Barcelona, no va vole•· d eixar passar l'ocasió d'assistir a l'assaig i saludar-lo personalment. .. I és que, tot i q ue viuen al mateix estat. a dues hor·cs d 'avió l'un de l'altre , fins a la seva trobada a Barcelona els dos il-lustres músics només s' havien parlat per telèfon . . in-Culmell em va explicar, en w1 dels descansos d e l'assaig, una simpàtica anècdota que, segons ell , havia fet la seva delícia durant anys. Pepe Romero es presentava, als divuit anys, al Carnegie R all. Assabentat de la presència a Nova York d'And rés Segovia, P epe va tt·ucar al mesll'e pel' saludar-lo i comentar-li que estaria molt content si pogu és ana •~ a escoltar-lo . T què tocarà?, li pregunta Segovia. Doncs, entre a.ltres coses, la Xacona de Bach . ... Ah! M'han dit que no es pot MUSICALIA RETRAT - Vos tè ha vi ' e u t amb Ja guitat·t·a des <[UC va néi.xer, p et·ò ... R ecorda t(lH111 i com va decidi1· qnc vos tò ta mbé volia tocar Ja gui tarra? tocar aqLLesta Xacona abans dels trenta anys, li deixa anar Sego via, amb una certa displicència. Doncs a mi m 'han dit que tampoc no es pot tocar després d.els vLLitanta ... , li respon Romero amb el seu particular· es ~~­ :::J- la ro s- :)- nt >p la lb al l S- at on I - de ' i >r, :i a no ;ió -Jo t i 1es ns ~ls "gracejo andal uz" -i ara que el conec puc imaginar-ho molt bé! J a asseguts en un dels salons dc l'hotel, el mestre N in-Culrnell i jo davant de dosfinos i Romet·o amb un aigua minet·al - calia pensa r en el concert de la nil-, vam començar la conversa en un to distès i cordial, que va mantenir-se fin s al final. - Estaran d ' acord amb mi que és ben estrany trobar entrevistes amb guitarristes a les publicacions especialitzad es ... Sempre directors, pianis tes, violillis tes ... - És ·veritat ... Potser és qtLe els guitarristes som estranys .. . - Aquí anava jo, perquè ... , quina mala fama entre els companys de professió , eh ? -A velLre, a velLre, explica 'm això ... - Doncs el fet és que cirruJen entre els músics un bon grapat d ' acudits més o menys " cn~els " , els protagonistes dels qnals són , invariablement, guitarristes, violis tes i tenors, col ·lectius tn1d icionalment considerats com els ximplets d c Ja professió ... -0 sig ui, els "polacos" de La música ! -conclou, divertit , J oaquim in-Culmell. ta- - 1/ome, això és més aviat un elogi! -respon P ep c Romcro , tr, ig, ;e:ia entre rialles. - P en sa que els guitan·is tes han fet quelcom p er guanya r-se aquesta fama? Se'ls acusa , normalJnent, d ' una deble forma ció mu ical ... es al la ·és ~ s- ·-li si uè .a. la - Tot depèn del personatge individual. Hi ha g uitarristes amb una grandíssima formació, músics meravellosos; i n 'hi ha cl'alt.res que no ho són ... Pe1·ò això passa en qualsevol instrument. No ho sé ... tu què en penses, }oaqlLín? - Jo no hi estic d'a cord, amb etixò ... Ni en el cas de les violes ... Els contrabaix os potser -grau riallada gcnet·a l- . Hi ha la famosa història d 'aquell contrabaixista de l'Òper(l de París que, quan es va jubilar. va anar a sentir l'òpera des del públic per primerct vegada. I ua arribar a casa entusiasmat: "Escolta, tu te 'n recordes d 'aquell passatge que jo faig «twn-twn, tLLm-twn, twn-twn .. . »? Saps què fa l'orquestra, mentrestant? -i Nin comença a ~anta1· el famós tema del "Toreador" d e la Carmen de Bizet , fent esclatar les nostres r ialles un cop més. -Passant a teme més formals, ct·ec que Joaquín Turina va dir del seu pare, Celcdonio Romero: "es un poeta capaz d e destapar el velo de lo divino" ... - Joaquín 1u1·ina era wt geni, i ho va encertar. El meu pare és un vertader poeta en tot el sentit de la paraula , perquè és també un escriptor mera vellós, un poeta meravellós amb la ploma. I com a músic és tLna ànima gran, és una ànima tocada per la musa. Més que això ; el metL pare és fill ele la musa. - E ll va ser el seu 6njc mestre? -De g nit a rra , sí. Totes les altres matèries les vaig estudiar a part, amb altres professors, però la guitarra només amb el meu pare. -Quan jo era molt, molt pPtit , vaig patir un atac de pòlio, i el metge em va manar· repòs absolut. Aleshores vivíem a Màla ga ... El meu pare em puja va e n braços al terrat, portava la seva guitcuTa i tocava. Ell estudiava i jo l 'escoltava. 1 el.s meus primers records són un desig enorme de sentir jo la, música en les meves mans , de poder fer jo all.ò que f eia el meu pare i que t.ant m 'ag radava. Ja en aquells moments, el meu pare em parlct va com si jo fo s lLn guitarrista totalment f et, format. Em demanava opinions. Compartia amb mi les se·ves idees sobre la músicct, sobre què representava n11 cert passatge. Parlava com si jo fos 1111 fldult , un músic ja .fet. I sempre ho va f er. Va tenir una manera molt particular d·ensen,·ar-nos. - Aquesta era jus tament la meva pt·opent pt·egunta. Com va set· el seu ~at·e , com a mestre? - Molt dolç. Un mestre amb una paciència inesgotable, wt :. ..5! o» a ~' ~· 135 mestre que ho perdonava tot, sempre que tractéssim de supenu·-nos en qlLalsevol cosa qlLe hag uéssim fallat. Totalment rígid pel que Ja al repertori que podíem tocar. .. -Vol d i1· q ue tenia una idea molt clm·u d'allò qne els convenia trcbaUa r en cada moment d el seu aprenentatge? -Ell veia molt clar que primer ens calia superar tot allò que l 'obra demcmcwa tècnicament. I un cop teníem superada la tècnica necessària per tocar una obra , llavors ens donava robra' com a premi. D'aquesta manera, totes les obres que tocàvem ens eren .fàcils. No perqlLè l 'obra fos fàcil , sinó perquè ja havíem superat abans el que era necessari. Si volíem tocar Recuet·dos de la Alhambra , ens havíem d 'atipar a .fer trèmolos, i fins que no teníem wt trèmolo magnífic, que podíem f er g àrgares amb ell, 39 MUSICALIA RETRAT tocar-lo als baixos i amb el pol;;e a la tiple, que jèiem malabttrismes; en fi, ItO ens donava Rccuerdos de la Allwm h ra. Ens de in, a veure, toca el trèmolo ... , no , encara no ... I ell anava, i ens tocava Recuet·dos dP la AJhamhra, per obrir-1ws La ganll ... I després, quan ens deia, ara ja pots ... Era, a a ah!, quina meravella, ja puc tocar-la... l com que ja hi teníem Les mans fetes, l'obra era per n nosaltres 11n ga.udi, tm banquet ... - 1 vostè continua tn•ballant Ja tècnica de la mateixa manera'? És a dir, quan treballa u na obra nova. primer es p.lantcja les dificultats tècniques C[UC li pot presentar i les trebaUa a~illadarnent'? -Sí, treballo l.a pctrt tècnica cú'llada; a més, treballo de mallera molt diferent respecte de quan toco, de quan inter·preto. Per exemple, avui; una obra que he tocat moltíssimes vegades. Aquesta tarda, jo repassaré Wl cop més el Concierto de Aranjuez. a meitat de temps. 11 meitat de temps -remarca, rebent un gest de profunda aprovació de Nin-. Per recordar. per reforçar la imatge qtte té el meu cos de la sensació física de cada nota. Un cop hauré fet això, ja podréfer la migdiada ... (t·iu), i tindré aquesta memòria, que és la memòria del tacte. No només del tacte als dits, 110, sinó de quina sensació fLSica existeix a cada part del meu cos. 1 això cal fer-ho a poquet a poquet, donant temps a.l temps . Per què? Per sentir que cada nota té un espai, un cos, un volum, i ha d'ocupar un lloc. No perquè un passatge sigui "rrrrrrmmmm ", o ~- ~en ~z o ai- ~c "Hi ha una tendència gran, avui, a buscar la velocitat i oblidar-se del so ... " rapidí.ssim, les notes han d'estar atropellant-se les unes a les altres ... Ilan de tenir elseu lloc, el seu espai. Llavors practico la sen.sació física del toc. Després treballaré l'estructltra de l'obra, /"estructura harmònica, etc. I per molt, per molt que jo hagi tocat una obra, sempre que he de sortir a tocar-la en públic, la treballo com si fos una obra nova, sempre. Per molt qu.e la conegui, sempre trec la partitura, la repasso, l'estudio. I és que jo crec molt en la preparaci.ó . .. Perquè després, quan surto davant el ptíblic, no faig absolutament res: quedo completament rendit i obert davant de l'obra que he d'interpretar. Deixo que l'obra s'interpreti sola. lla sensació que experimento és~ per a mi, la millor sensació del món: la d'obrir les portes -que les tenim sempre tancades-, les portes del sentiment. Obrir-les, i que entri i que surti allò que vingui manat per l'obra que s'ha d'interpreta.r. L'obra ha de prendre el seu propi cos. I jo m'hi haig d'identiftear, i el meu cos haig de sentir-lo per mitjà del cos de l'obra. Aquí és on tota 14 preparació anterior entra ja a suportar tot aquest pes. l admeto el resultat abans que passi. Passi el que passi, ja està admès. I el meu tíltim pensament és sempre, abans de donar la primera nota, una invocació a Déu, en la. qualli demano que es manifesti en el fet que l'obra surti com el compositor la va pensar. 1 ja dono la primera nota i.. . a escoltar, com qualsevol altre que sigui entre el públic. -Acaba de dir que, per molt que hagi tocat una obra, sempre la torna a estucüat·... Vostè sent que, quan estudia una nova obr a, Ja seva essència se li t·evela, i vostè la cap ta, iuunediatamcnt? O és m és avia t un pt·océs g•·adual, en el qual l'obra va emanant el seu "perfum" lentament. dtu·ant anys? -L'obra té una vida . .. 1 cada cop que la treballes o que la toques, al teatre, al tett estudi . .. , aquest és un moment de la vida d'aquella obra. El Concim·to de Aranju ez va començar la seva vida quan sortia. de les mans de Rodrigo; quan Rodrigo l'estava pensant, allà naixia l'obra. 1 l'obra tindrà el seu fi el dia que l'últim guitarrista la toqui. Jo en sóc part... , jo participo en la vida d'aquesta obra, aquesta nit. -0 sigtLi, que en el fons -que és allò que a nú m'interessa enormement-, ni el matei.'l". compositor és l'autoritat final, sinó que l'obra pren una vida independent -intervé J oaquim Nin-. A mi m'encanta quan sento una interpretació d'una obra meva que em fa descobrir quelcom que jo no havia pensat... Això m'omple de satisfacció. -Cal, doncs, deixar que l'obt·a visqui per ella mateixa, sense Pcr·ò inlt>nlar controlar-la. Ravel va dir un cop: '·n o vull ser interpretat" ... -Sí, però és que els compositors som gent ... , nosaltres sí que sorn els "polacos" de la música! -exclama Nin-Culmell. -No, que va ... -riu Romct·o. -Hi ha tantes coses que es diuen ... Igual que Debussy, quan va venir Falla a veure'l i li va dir: "Mestre, a mi m'encanta la música francesa"... I diu. Debussy: "Moi, non"... Això no és veritat. I allò de Ra,vel, tampoc -con<'lou Nin. - Potser no tots els compositors saben d eixar vim·e ]es o bres amb aquesta generositat. -Tots el.s que jo he conegut, sí. I estic segur, esti~ positivament segur que Ravel, quan sentia una obra d'ell ben tractada i MUSICALIA RETRAT - M'encanta. És una de les meves passions. - I què difícil és fer cantar una >lt re nt gtti ta l'l'a ... va ·eaés va a- :la la u- la :nar ~s go ' oel la ti- ·a, és •rs¡- ue ·n - A na va ue m- ra ase TÒ ;er Sl- ue ·a! es an ~ir: i.si- sy: tl ou •Sires sí. ~nt tia estimada per w1 intèrpret, n 'estava contentíssim. -Con.tentíssim. Hav ia d 'estarne. Si no, hag nés estat un monstre -con obora Nin. -Mira, ara mateix. .. Avui ens hem conegnt personalment el mestre Joaquim Nin i jo, després de molts anys. Les obres que tingui escrites, o que estiguin encara en la seva imaginació, p er a la guitarra, jo tinc una expectació enorme per conèixer-les. Són les seves filles , els seus fills. 1 quan l'intèrpret treballa l 'obra amb tot el seu interès i afecte, aquesta obra esdevé tant part de l'intèrpret com del compositor. -Exactament. 11 i estic completament d 'acord -exclama Nin. - 1 el públic qne l'escolta i la sent... L'obra ta.mbé li pertany... -afegeix Pepe Romero. - Quines són les qualitats que realmen l mostren Ja "classe" d'un guitarrista? -El so ... (pa usa llat'ga). Hi ha una tendència gran, avui dia, a buscar la velocitat i oblidar-se del so, oblidar-se de la connexió d 'una nota amb l'altra. Parlo de trobar el na.ixentent natu.ra.l que cada nota; quan arribet etl seu final perfecte, en dóna la propera. Cal saber trobar el to de veu a cada nota; amb el seu to de veu, la nota et diu quin sentiment porta a dins, igual que una persona que entri i et parli amb un to de veu do[(; és ben diferent d 'un persona que et parla agrament. 1 el guitarrista que vol des del començament buscar ·velocitctt, està perdu,t. I és la mania qne existeix avui dia. És " la mania" . Hi ha una altra mania: la por a l'equivocació. El voler ser màquines. Bi ha molts guita.rristes joves que dinen: jo no m'equivoco mai. Doncs jo sí! A ra, quan m'equi·voco, són sempre precioses eqtLivocacion.s ... -rialles gen erals-. .lo m 'equivoco, però bé. - Crec que vostè adora 1'òpera ... -Doncs, a això anem. A això anem . .. , que cal cantar amb la guitarra. Cal cantar amb la guita rrcL I el que eUs no sa ben , els que busquen la velocitat de principi, no saben que el fruit de buscar la bellesa, el cant, l 'expressió de sentiments, en ww velocitat natLLral resulta fàcil. Lu ·velocitat ha de ser el frnit de .fer les coses bé. -Vostè va comen taT ahir, a la roda de premsa , que li agrada .l a guitarra t radicional, amb sis cot·des i dinou trasts ... -Sí, però no vull dir res en contra del-s gustos. P erquè els gu.stos poden canviar... Potser em desp ertaré demà i diré: aL, tinc ganes d'una guitarra de vint cordes! I si a mi -v ertaderame nt em ve de gust una guitarra de vint cordes, em fico al cotxe, m.e'n v aig etl "guitarrer" i li dic, fes-me una guitarra amb vint cordes! - Però lla·vors no em truqui-s per telèfon, eh? -adverteix Nin a mb humor. - 1 com veu el f utur ? Vostè pensa que la guitarra és un instrnment acabat? -No, què v a! -protesten a cor els meus interlocutors . -No, a veure, un moment ... No se'm tirin a sobre! - grans riallades-. Vull dir: ¿és perfecta, la guitarra , pel que fa a Ja seva configuració com a instrument? Quines possibilitats d 'evolució admet vostè per a la guitarra, dintre de la línia dels seus gustos? -És que jo crec que qui ha d'evolucionar és el guitarrista. La NOVA G ECCIÓ ••• • ~~~tr COkTEUPOR~NIA EDITORIAL B OILEAU To.s.: 2155334 • •en456 41 MUSI CALIA RETRA T 135 42 guitarra és preciosa. tal com és. No cal ni tan sols buscar-li... Si la guitarra té prou so ... - I tant. Ho h em pogut comprovat· u l'a aig d'avui ... -Qucw el guitarrista sap escoltar, sap escoltar i escolta el so de la guitarra dins l'acústica del teatre. la guitarrct sona. L a guit.a rra sona, i a més ho fa d'una manera, com deia jo ahir, d'una manera molt especial. Perquè és un so màgic. És un so.. . Començn perquè so1w una octava baixa, però sembla que està sonant en l'octava alta. La guitarra torarona, el seu so no é.~ g ran en volum, però té molta força. -"Guitarra , Polifemo de oro", que deia el poeta -•·ccorda 1\ inCulmell . -No cal dir més ... Som e/,s guitarristes, qui ens hem d'afinar les cordes. -Vostè creu , doncs, que no s'exploten les possibilitats de la guitarr a al cent per cen t? -No . .lo crec que sempre es pot arribar a. més . .To estic sempre tractant de superar el met.t límit. I és una lluita preciosa. És una lluita preciosa, perquè amb I 'edat, potser ctrribes a un temps en el qual sents que no tindràs m.és rapidesa, que no tindràs més força; però saps utilitzar allò que tens per aconseguir més amb menys. Així és com un se supera: enfocant més perfectament les energies, mirant que no es perdi ni u na gota d'energia entre el guitarrista i la guitarra. Llavors... Perquè al començament el que passa és que vessem energict per tot arreu. I quan aprenem a conservar l'energia i afer-la anar directamen t al so, podem arribar a ser més i més grans, pe1jeccion ar-nos carla cop més. Fa dues setmanes vaig estar escoltant el meu pare mentre tocava, i era una meravella, era u na perfecció, era un toc tan meravellós, tan delica t! 1 és un home de vuitanta-do s anys, i molt mala lt. I està tocant m illor del que l'he escoltat tocar en tota la meva vida .. . El guitarri,sta ha de convertir-se cada 11 Crec que els compositors contemporanis, en general, han utilitzat la guitarra malame nt" 11 cal que hi hagi una relació entre la savtesa que s'aprèn i la que prové de la inspiració" . cop més en guitarra. Això és el que el guitarrista ha de fer. -1 {']s compositors ? Què han de buscar el compositors en la gui tar ra? -La música. La música -•·espon amb gra,etat Nin-CulmeU. -Durant eJ segle XX hi ba hagu t u na sèrie de compllSi tor s diguem-ne '·clàssics", qu{' han escrit per a guitarra; al nostre pai • Rodrigo, Moreno Torroha ... Però, pensa que-m'adr eço al mestre Nin-Culme ll- t'ls compositors adscrit a tendències mé d'avantgua rda s'ban interessat realment per la hrui tana? -Si no ho han fet, ha estat una pèrdua per a ells. ]o crec que, en general, han utilitzat la guitarra malament; hi ha compositors dodecatònic s que, tot i així, s 'hi han apropat. perquè s 'han adonat que és un instrument extraordina ri. Però han estat, en general, més p reocupats pel desenvolup ament d'una tècnica de composició, d'una escola que, per cert, ha desaparegta totalment. Totalment. Fa vint-i-cinc anys, si no eres dodecatònic no existies. Avui dia, els joves ja no s'interessen per això . 1 jo crec que entre aquests joves hi ha els compositors del futur per a l-a guitarra. El qtte passa és que la guitarra és tm instrument més natural per a Lm compositor ibèric o llatinoamer icà, perquè sempre tindrà una relació espiritual nm b l'accent de la guita rra que U ll anglès o un alemany ... Ara ja no és en ús la viola de mà, ni el llaüt; però nosaltres tenim la g¡·anfortun a que la guitarra n o hagi desaparegu t, d'h a ver-la sabut sostenir. -Tens tota la raó -confirma Romero. -Vostè interpret a obres de compositors actuals que s'apar·tin del q ue és l'esp cl'it tr adicion u I de la música p er a guitarra? -Mira, dels recent s, un compositor que ha estat bastan t famós dintre de les avantguardes: Leo Brouwer. Toco molt de Leo Brouwer. -És guitarrista , que és ull avantatge. I és cubà -apunta Nin . -Sí, però, a més, té una altra cosa. Leo Brouwer. per molt que hagi utilitzat el cervell per escriure, sempre l'ha equilibra.t amb el cor. Les composicion s per a guitarra de Leo sempre tenen un sentiment. Per molt avantguardistes que siguin . Lla·v ors, per a mi és que no hem d'oblidar... No ens hem de convertir en ordinadors , i veure quines fórmules podem aplicar, tant el compositor com l'intèrpret. Perquè l'intèrpret també... Un no pot agafar la partitura i dir: això ho va escriure Bach i jo aquí no puc posar-hi res ... Això ho va escriure "sant" Johan Sebasti.an Bach i jo aquí no sóc ningú. No, un m.oment! Quan tu agafes una obra de Bach, aquella obra te la vet escriure Bach a tu, perquè tu /.a toquis. Te la va escriu.re exactctment a tu, perquè LlL t'hi compenetris, perquè tu t'hi "casis··. Perquè la facis teva. 1 en el moment en què tu vas a tocar-la, has de dir: "Això m'ho va escriure el meu amic ] oh-an", i has de veure què t'estava dient, obrir les orelles i deixar qu,e el teu amic Johan et digui, amb la música, allò que et vulgui dir. MUSICALIA RETRAT · la 'lés bè- ·m- .Lal rue Ja :el la no -la na de n·- ioa? m.nt trde un •ta ra ue er ·at er en tt- ·s, li- tir es el ·r- w .r: jo l" uí .t! ie Ja la ~­ e- " el :t, •a i t, el !a r. Cal tenir sempre el cervell i el cor units en la música. -La saviesa apresa i la saviesn inspirada... El.s teòlegs ho van dir molt bé, sant Tomàs el primer... Que, en el fons, és allò que estàs dient: cal que hi hagi una relació entre la saviesa que s 'aprèn i la que prové de la inspiració. Amb aquestes paraules s'acomiada el mestre Nin-CulmeU, ja que I' esperen pet· dinar u ns amics. Pepe Rome•·o i jo continurm la conversa. -~o li preguntaré qu ines obre del repertori que toca prefereix. perquè només que hagués de triar les que li han estat declicades, ja el posat'Ïa en un eompronús ... -Sí, és veritat. -Però si que m'agradaria preguntar-li què troba a rallar en el repertori de la guitarra. Per ex('m ple. el repertor·i r·omàntic... Home. jo suposo qur a Voi:itè li hauria agradat tenj•· un Chopin de la guitarra ... -El tenim. El tenim - t·i u Rome•·o-. Francesc Til.rrega.. I uquí els guitarristes ... No diria tots, perquè en conec molts que no ... Però un gran nombre de guitarristes puteixen del que jo deia ahir: de no saber comprendre lu grandesa d'allò que és nostre . A ningú li agra.da. Chopin més que a mi. Sóc un profund amant de la música de Chopin. I no hi ha cosa que més m'agradi que seure a casa meva i escoltar la meva filla interpretant Chopin. Ara, quan tinc ganes d'escoltar Chopin, m'agrada escoltar-lo al piano. Chopin és molt i molt pianístic. Chopin es ·vu unir· tan profundaTnent ul piano ... El que dèiem abans: Chopin es va convertir en piano. Però nosaltres tenim un home que cada nota que va escriure era la unió perfecta, en el temps romàntic. de l'home amb la guitarra. I aquest home va ser Francesc Tàrrega, a qui admiro pro.fwulament i amb qui em sento completcunent compenetrat. Tot i que ell va morir l'any 1909 i jo vaig néi.t:er el44, em sento com si fos un dels meus íntims amics. Perquè (t ningú li he explicat jo les meves tristeses amb tanta sinceritat com les he explicades a Tàrrega. 1 ningú m'ha parlat del romanticisme amb tanta bellesct i tanta sinceritat com m'ha pcu·lat Francesc Tàrrega. Els guitarristes, si triem la guitorrrt, hem de buscar-la i trobar-la: i veure què tenim, quina és la nostra riquesa. És el maleÍ.'\': ... Mira, quan un músic tria u11 instrument... o quan l'instrument tria un músic, el que passa són unes noces, 1111 casament. l t'hi has cle consagrar. Quan un home i una dona. es casen , això no vol dir que no sàpiguen valorar la bell.esa o les bones qualitats de les altres persones: no és que es quedin cecs i ximplets ... Ara, s'han de dedicar l'un a l'altre. han d'unir-se i buscar la bellesa entre ell.s dos. I si tn ets pianistcL, tu has de fer això amb el piano. Encara que aquesta nit vingui.s i et tornis boja amb Iu g uitarra. Però quan tu seguis davant del piano, no pots trobo r a f altur la guitarra. 1o no puc posar-me a tocar els Prelucüs de Tàrrega i dir: qui pogués tocar els Prelurus de Chopin! i jo pensés això, hauria de deixar lu guiturra i agafar el piano. -At[W'S t mati, a l' assaig, m'ha impl'cssionat -entre moltes altres eOSl'S- la S('Va tècnica, tau nahJral i fluida ... Podria parlar-n e? -La meua tècnica ve totalment derivada d e la del meu pare. El meu pare ve de l'escola de Daniel Fortea, del.s deixebles de Tàrrega, Tàrrega mateix ... Però és.. . La tècnica que jo sento quan toco és el que parlàvem abans, quun dic jo "con·v ertir-se en guitarra". Tu has de saber què produeix el so, d'on surt el so. ]o no començo la feina en el meu cos, sinó que el principi de Út imatge és al final del procés. D'on surt el so? Quin so vull? I per obtenir aquest so, quin tipus de moviments hu de tenir la tapa harmònica? I com es m.ou la tr.tpa hannònica? Movent la corda. I què ho de fer la corda? Aquí ja tens el principi cle la imatge. Tu has de saber no quin moviment has defer tu, sinó quin moviment ha de fer la corda. Llavors, vas a la corda, i ho fas d'una manera absolutament naturctl. Tgual que si m 'agufa set i vull beure una mica d'aigua., és clar; jo puc ana.litzor-te perfectament el moviment. Però jo n o puc começor a clir: vaig a tensar l'esquena, i ara vaig a aixecar el braç i ara el vaig a allargar i ara he tocat :: = ·~ a f;;' ¡;;¡· 135 43 MUSI CALIA RETR AT 44 el got, l'agafo, l'aixeco ... No. Ha cle ser... llas de veure l 'aigua a 14 boca , o millor, l'aigua ja passant i donant-te aquest sentiment que és el que desitges. I si tens aquest sentiment , la mà va perfectam ent, aixeqttes el got, et relaxes, i ... Sents el plaer d 'un desig realitzat. Per a mi, la tècnica és desig i realitzaci ó del desig, en la-forma més econòmica possible. Saber mesurar... Físicament, cada nota té un pes. Cadn so té wt pes específic diferent. Les ma ns han d'estar constantment pensant i equilibran t els sons. Si una nota pesa més, automàtic ament tu li poses . .. , et deixes caure sobre la nota amb més abandona ment, amb més pes. 1 per mesurar el so, has de tenir una percepció perfecta de silenci. Del silenci absolut. No del silenci que existeb; fora de tu, sinó del silenci que existeix dintre de Itt. I cultivar-lo. El silenci mai no cessa. Dins l 'obra hi és, com si fos un Xix Kebak: el silenci és el pinxo que passa per dintre -riem-. Imagina un collaret: el silenti és com el fill que el manté. El silenci és abans, després i a través de tota l'obra, de tota la música. Tit has de cultivar aquest silenci. Ara, on sents el silenci,fis icament? El silenci, jo el sento a l'esquena. El silenci esdevé relaxadó muscular absoluta, que està perfectament relaciona da amb la memòria audible, amb la percepció de la música, amb la p ercepció d'aquest silenci; cal una relaxació completa aquí - i assenyala la part superior d e l'esquema , fins a la nuca. Ara ja tenim dues coses: el silenci, relacionat amb una absoluta relaxació muscular. A això, s 'hi uneix pau, pa.u al pit; aquí tens la base, això mai no ho pots perdre. Llavors, el so ve sobre el silenci; la contracció muscular sobre la relaxa.ció absoluta; i la realitzaci ó emociona l de l'obra sobre aquesta pau. Amb un moviment dictat només pel desig de la realitzaci ó del so i de le.~ emocions . Sempre sense pensar tant, perquè l 'instint cal desen- volupar-l o. No hem d'oblidar mai que el tenim, que el m tí.sic viu dintre i hem de deixar que stu·ti. Obrir-li portes, trettre-li obstacles; és el que hem de fer quan anem a treballar 14 tècnica. Corn es treballa la tècnica.? Mirant on són els obstacles . Obrint camins. Hi ha un passatge que et costa? Fica-te'l dintre teu, que pot ser veuràs que tens un bloqueig aquí. O pot.ser tens aquesta part endurida. I treu aquests obstacles. La majoria de les vegades. els obstacles tècnics són endurime nts muscular s , provocats per una tensió mental. llas d 'obrir l.a part del teu cos afectada per la tensió, has d 'enviar-li pau, has de respirar i enviar-li oxigen. I hcts d 'acaronar-la. Si estàs tocant i et sents tens, has de saber on sents aquesta tensió i aca.ronar aquella part de tu. lla tensió se'n va. 1 no oblidar mai ... Estàs tocant la guitarra? Per què la toques? No serà sense una bona raó ... Vols sentir-la, vols estimar-la , i vols sentir la música que l.a unió de tots do~; produeix. Quan tu seus al piano, tu, per què ets tocant el piano? Primer, p erquè l'estimes. f què estimes? El producte d'aquesta unió. Llavors, has de tocar el piano igual que acarones un ésser estimat. En /,a música existeix tota la gamma d'amor. Tota. Totes les rel4eions d'amor existeixen en la música. 1 en els moments plens de passió i de força mai no pot faltar la tendresa, perquè llavors la passió esdevé violència. Un músic mai no ha de cometre en la música un acte que no cometria en la vida. Per exemple, jo sóc incapaç, no tinc cap tendència ni de sadisme ni de masoquis me. Llavors, jo no puc ferir la guitarra. No vull ferir-la. l tto vull que la guitarra em fereixi a mi, tampoc. Si em f ereix, ha de ser de tendresa. Aquesta és la meua tècnica. - o és fàcil reprendr·e la conversa després de paraules com aquestes ... Però no voldria deixat· de preguntar-li què li ha donat el flamenc tant a nivell ins- tr umenta] com en el pla de l'expressió i el sentimenl musical. -A mi el flamenc m 'ha donat la connexió amb la meva terra; ~;aber d'on vinc, conèixer com se senten les persones que han nascul al mateix lloc que jo. Q~te ¡, an gaudit cle la mateixa tradició. Que tenen les mateixes riqueses i que canten les mateixes penes. 1 que les canten amb pura inspiració . Eljlamen c és el folklore de la meva. terra, a la qual estic profunda ment u,nit. Jo crec que qualsevol músic ha de conèixer el folklore de la seva te1·ra i unir-s 'hi. Com VillaLobos estava unit al Brasil, com Falla estava unit a Andalusia . Nornés quan t'uneixes a la teva terra i a la. teva tradició, pots comprend re els sentiment s i les tradici{)ns d'altres pobles. Jo no puc oblideu· que sóc andalús i començar a comprend re què és la música austríaca . Això és el flamenc , per a mi. -Per acabar, què podríem dir del Concierto de Aranjuez? P erquè podríem esta•· hores ... - l molt a gust ... - Moltes gràcies. Però sé que ha de dinar i descansar abans del concert. .. - El Coocierto de Aranjuez és una obra que, des de la primera nota a l 'tíltima, per a mi, és banyada de genialitat . Jo penso que és un goal. És un gol guitarrístic, musical, emociona l, e.~pi­ ritual, és una obra que les muses van baixar i la van cantar a l'orella a Rodrigo. 1 ell va tenir la serenitat, la capacitat i la grandesa d'esperit i de pensamen t per poder-la escriure. Ja en off, Pepe Romer o va dedicar-m e una bona estona explicant -me la bella història que s'amaga darrera les notes màgiques del famosíssim segon movimen t del Concierto de Aranjuez... Però això seria tema per a una alt ra ent•·cvista ... que espero poder realitzar en un futur no gaire llunyà ; com espet·o que Barcelon a no hagi d'esperar massa temps p er tornar a sentir l'emoció de Ja gu.itarra d'aquest artista extraordi nari. MUSICALIA .ex- nat ·ra; 1. se .as- ?ue ~di­ xes teimb s el la Catalunya Música reestructura la seva programació A partir del dia 16 de gener, Catalunya Música efectuarà alguns canvis en la seva programació. Aquesta reestructuració pretén millorar alguns dels espais, amb una revisió del contingut, homogene"llzar les per PERE BURÉS 1.Ít. ha ~va la- om la. wa ots les no s t és el :lir ue .ns és Ta és .so tr- :n;es . o- la n- nt va 1a la es )fi íe 1a 1e U1 eea ~a Programes nous Hi destaquen ducs incorporacions significatives. La primera, un programa dedicat a conèixer els 150 anys d ' història del Gran Teatre del Liceu de Barcelona. Catalunya Música comença una sèrie, esct·ita i comentada per Roger Alier , que durant 25 programes ens explicarà, amb il·lustracions sonot·es, tots els esdeveniments mu icals i socials prodruts al voltant del coliseum de la Rambla. Aquest programa, que tindrà una durada d'uns no minuts, s'emetrà cada dimarts a Ics vuit del vesp•·e, amb el títol El Gran Teatre del Liceu: antologia de 150 anys d'hU;tòria. També volem destacar un programa setmanal pensat per als tÜssal>tes al matí que lTactarà monogràficament dc la música per a cobla. Pensem que la cobla és una formació genuïnament catalana, d.ificilment equiparable a cap altr·a formació popular, i volem que també tingui un espai, a la n ostra emissora. Encara que les sardanes també hi tindran cabuda, sobretot les més musicals (les conegudes com a •·sru·danes de concert"), aquest espai n eix amb la voluntat de clifondre l'aspecte més simfònic de Ja cobla, i totes aquelles apor·tacions musicals escrites per a cobla i altres insh·uments inhabituals en la formació està nd ard d 'onze insh·uments d'aquest conjunt. Incorporem dos espais més , potser de menys transcendència quant a novetat, que seran un espai dedicat a gravacions històriques, i un altre de concerts històrics. Aquest darret·, amb l' al·licient de pt·esen tar amh comcutal'is ben documentats aquells concerts qnt>, pel st-u con tingut, intèt-pn·t o cnlot·n social. franges horàries perquè siguin més horitzontals i coherents, i incorporar nous espais que complementin l'oferta musical actual. A continuació s'exposen, breument, les línies d'orientació d'aquest canvi de programació. van tenir alhru.na mena dc transcendència en la seva època . Programes amb alguna variació En primer Uoc, el programa despertador L'obertura redueix tma hora la seva dm·ada. A partir d ' a.r·a s'emetrà cada dia, però només fins a les 9 del matí. Mantindrà la mateixa estructur·a que fins ara , amb la inclusió de noticiat-is d'actualitat i agendes musicals. De dilluns a clivenclr·es el seguirà un programa de música barroca : El temps de les muses. El dissabte (després del programa Rotllana oberta de Catalunya Ràdio), emctt·em el programa de múska per a cobla, mentre que el diumenge es podrà sentir com fins ara el programa de música t·eligiosa, que passarà a anomenar-se Mú.sic¡ues místiques i augmentarà a dues hores el seu temps d 'emissió. Tanilié desapareix la Selecció digital, programa que s'havia mantingut en antena des de la inauguració de la nost1·a emissora. Encara que la filosofia de la seva programació no variar à, aquest espai passarà a una emissió diària i homogènia de tres hores i saltarà a l'antena amb el nom de Capsa de música. Amb aquest nom pretenem donar alaauna pista sobr·e el contingut i la utilitat d 'aquest espai: la Capsa de música fs aquell "calaix de sastre" d'o11 podem extreure tota mena de música, fr~umentada o sencet·a, i on tenen cabuda tots els intèrprets, estils, compositors, etc. A la una del migdia, i en substitució de l'espai monogràfic, podrem sentir ara en cinc entregues d'unahora de durada, l'espai que recorda les grans iutcgraJs d'obres i compositors de la música clàssica. Començarem aquesta nova sèrie d ' integrals amb l'audició de les si.tnfClnies dc .J. Ha ydn. A mitja tarda , fent companyia al Pentag rama del dijous, incor porem una nova franja de programes, amb un Almanac reciclat a una hora de durada i desplaçat al començament de setmana, l'espai de suport i difusió dels joves intèrprets que s'emetia abans els divendres al migdia i les n ovetats abans esmentades dels programes dedicats a les gravacions històriques i als concerts històrics. També varia l'emissió dels habituals Nostres concert~, aquells enregistraments efectuats pels nostre equips de gravació aneu de Catalunya o provinents de l'fitercan vi internacional arnh altres emissor·es de música clàssica, que at·a passen a una emissió cliària de dilluns a clivendres, com sempre a les 10 del vespre. Aquest espai dedica els dilluns a la transmissió dels concer ts de la temporada de l'Orcruesh·a Ciutat de Barcelona i Nacional de Catalunya, que s'emeten amb el comentari d ' un crític especialista. A partir d'ar·a , cada dimarts lú haurà també un seguiment especial a la iniciativa de concet'ts Xarxa de Clàssica a Catalunya, en col·laboració amb Joventuts Musicals de Catalunya i a.rnb el Departament de Cultura de la Genet·alitat. Amb ganes de ser més a prop dels esdeveniments musicals, Catalunya Música procurarà que aquests s'emetin immediatament després de ser enregistrats. Finalment, el cap de setmana recuperarà L'auclicvisual, el programa de música per al cinema els dissabtes al vespre i la selecció de jazz els cliumenges al capvespre. L'habitual espai d edicat a les grans obres de la música clàssica i el guió El concert imaginari, que ara s'emetia els dijous al vespr e, completaran l'oferta noctm·na dt'l cap d e setmana. Merei.x un esment especial el p•·ograma declicat a les novetats 45 MUSI CALIA a¡Hu·•'b'liii('S durant la seLmana. Aqu<•st espai, que fins a r·a se entia p<·•· anlcna els dimecre de 8 a 10 del vesp•·c, no solament continua, sinó que es veu incremental en un St'~On dia d 'emissió. A paeLir d 'u•·a s'emell·à els cülluns i els dimcnes. Amh <·I patt·oriru de Discos Castelló i en col·laboració amb f'ls més ¡wc·stigiosos segells de m(n;ica clàssicu, Catalunya M(Lsir.a ofèt'irà, co m fin s a ra , el comentari i l'audició de les úJtinws noveta ts discogr·àiïques apa•·c~'11t1 N1 almcrc-at. Programes que es mantenen = o;- = ..=:: = 5! ~' !1. 135 La cantula del cafè, sobre la músi«'a coral dc tots els temps; Moments lírics, amb una pmgramar ió d 'àd cs, ohtwture i ft·agruenl d 'òpera, opereta i sarsuela; El gran segle. monogràfic de la mú it•a antiga, o l'espai dedicat aJs músic- o i la música d" autor·s cata lans fo rm.-n la franja de p•·og•·ames especialitzats del migdia . Tamhr podrem continuar sen tint, rom fin s ara cls dissabtes i eJ diumenge , les entrevistes a personatges del món de la música a Ca talun ya en l'entrevista infonnaJ Jlla manera de ... , en què els convidats (que ja depassen els 150) {'li S «'xpliqucn les seves prefer ències musicals, i el vrogt·ama de divulgac ió musical Pen tagrama, que també dues vegades pet· setm ana (els cU jous i els dis- sahtes) ens aco tarà a la rançó popular, a r autlidó t•omcntada i, com a n ovetat en aqu<'St cur·s. a la biogt·afia fàcil i amb la música més ignilicath a de cada compositor en l'apat·tat anom<'nal ··Et r etrat" . Tot això t•n ·e oblida•· l'apartat del concm·s i <'is suggcriments pcdagòbrics quc fem St>tm anaJmt' nl amb l'int('nt d 'ajudar aquells que l'lmcn cnconu mat l'ensenyament d e la músicu a ls nostres infants. Tothom que ho desitgi pod •·à també dl'mana•· aqudla músü·n que més li ab'racli en El dút de l'oient, que, amb la seva mecànica del contestado•· automàtic , permet les peticion musi<'als a qualsevol hora del dia o de la nit. Com a novetat. però, El dia de l'oient fat·à un concurs entn• ds parliripants per premiar la seva p nrtiriparió. La participació també continuaxà a r espai dominical El divertiment. amh le · st.'' l'S habituals seccions --El ar rlt• Dubtes"', en què intentem soluriona t· problemes o dubte~ mu icals, --El bloc de note ·-, breu resum de notícies i novetats ¡H·oduïdcs durant la setmana anterior i ''El Trencaclosques··. concurs de participació obert a tothom q11c contesti la pregunta qu(' fo¡·mnlem setmanalment. Com abans s ' ha comentat , el programa de músira rclibriosa del diumengc augmcnta la seva durada a due hores i passa a cmetre's amb el nom de Músiques mís tiques . A les onze. com sempt·e , hi haur à la connexió amb el Monestir de Montserrat, d es d 'on farem arriba1· a tohom q ui ho desitgi la missa conventual que s'hi celebr·a. Finalment, la temporada d'òpct·a dels diumenges a la tarda i l'espai dedicat a la música del segle ~X, s'emeten el mateix dia i hora que fins ara. ••••• Amb la vohmtat d'oferir la millot· programació i amb l'intent de fer Ja companyia al més agradable possible als nostres oients. Ca talunya Música r eestrnctnrar·à també les agendes musicals i els bu tlletins inform atius, aque ts últims amb la incorporació de notícies. com p er exemple un breu comentari meteorològic i una breu r eferència a les notícit-s e portive . També renovarem la xana de eparadors mu ica1s i caretes d e programes. Catalunya Música vol donar amb aquesta r enovació un nova imatge sonora , pensada amb la volun tat de millorar· al màxim la seva p roposta diària d e música clàssica per a tots aquells oients que des de r¡ualsevol racó dels Països Catalans on arriba la nostra sintonia acceptin la nostra companyia i la nostra música a través de les ones radiofòniques. PAlAUt-~ ~ - - ~ ~ iOO V TEMPORADA DE CONCERTS 1995-96 Palau de la Música Catalana 22 GENER'96 cliUuns, 21 h Pròxims concerts: EUGENE ISTOJUIN, piano. Moza rt. Beethoven, Dutilleux, Debussy, Chopin. NORWEGTAN CHAMBER ORCJJESTRA.. LARS ANDERS TOMTER, viola. Dir.: IONA BROWN. Haydn, Brillen , Gr·ieg, Mozurt (10 dr fclwcr'96, 22 h). PITTSBURG SYMPHONY ORCJJESTRA. Dir·.: LORI thovcn (17 de febrer·96, 22 h). 46 MAAZEL. Bartók, Be<'· JEAN PIERRE RAi~IPAL, flauta. CLAUDI ARa1A Y, n auta. JOHN STEEL RJT~ TER, piano. Telemann, Bach, Pla. Ku hlau. Dopplct·, Vcnli (2 1 de març'96. 21 h). MUSICALIA PRE·CRITICA ues COR DE CAMBRA DEL PMC :!m- Una antologia coral per a un aniversari bel des qui .ual (1895-1963): a m{os, aqnf'sta festa d ' aniversari presenta una antologia abt·euj ada dels pr·in<·ipals gèner es i estils que el CCPMC com·ea amb un eclecticisme excmphu·, umb tma mostra del rept>t·to.-i romàntic (Quatre cançons p er a veus femenines, dues trompes i arpa, op. l7. dc J ohannes Brahms, i l'eslt'éiiH absoluta del cicle L'ombra i l'espill dc Xavie•· Tunill). Pw·cell i Hi.nd(·mith ohren i clouen el concert. Dr l pt·imc•·, amb una de les obees saer·es més emotives, la rèleht·e Música per al funeral de la reina Mary. que confi1·ma el fet que la música de l'il·lustrc músir nacional anglès de l'època de la Rcstuumrió, figura essencial del ban·oc n1.itju , mai no fou tan noble i colpidora com en Lr·actru· el tema de la mo•·t i de l' uJlkció htUllana; fat:mada per ll'CS ant/rems polifònics, enunarcats en sengles fragments insh·umCJltals, aquesta músiea fúnebre ens apropa al Pt~~·cellmés gt'miÍ i més ancorat en la tr·adició autòctona anglesa. La cantata de Paul Hindcmith Apparebit repentina dies. pet· a cor mixt i 10 instr·uments de metall, data del 1947 i s'inter·p•·<•ta per· pt·imcea vegada a Bar·cclona; és una visió del judici final - amh una imatge sono•·a molt adient pe•· a unu rept·esentació ambiental d 'aquest esdeveniment apocalíptid les consegiicnts connotacions moralitzants-, a parlir d'un poema llatí de l'OxfOJ·d Rook of Medieval Verse. Aquesta font literària no és aliena a l'esperit hindf'rnithià. ja que la seva inspiració es nodr·cL' de la gran tradició preclàssiea cic Iu música aie- manya, umb un predomini absolut dd llcnguatg<· rontmpuntístic, no pas com una cstilitzarió edulcorada dr crr·L<; motleL., històdcs. si.nó amb rm clinarnismc pcrsunal impru·ahlc, que no evita l<•s dissonàncies més descar·nadcs, oJ'iginudes ppr· l'expansió dc Ics línies hol'itzontals, si bé vertelu·a PI discut·s amb procediments d 'escola , eom la fuga u Iu passacaglia, i en 111111 clar·a cud<·tteiatió tonal. L'allra novetat del programa és l'estr·ena absoluta d 'un cicle dc taJlÇOns dc Xaviee Tm-ull. sobre po<'mes de 1\tit¡uel Martí Pol. dedicat al CCPMC. Despt·és d'tma notable carTct·a de violinista i d 'una fructífct·a activitat pedagògica, Tm·ull ha intensificat t'll t'ls dm-re•·s anys l'activ'ilat compositivu. A L'om.brct i l'espill afi·onta pt'r p•·i:mcnr vegada la fo•·mació coral, sense abandonar· la gr·un tradi<·ió li(•clcdstica de la música ca taJana. pc•·ò rc>novant-Ja an1h un remar·cable accent personal; al matrix lrmps, la simbiosi enu·e el r erafons poètic i lc;; imatges musicals ussolei.-.: aquella j)I'Cgona identificació pròpia de les millon; mostres dl'l gèneec. P er l' utr·aeliu del programa, la sP.va L'CIH'<'SCntativitat antolò~:,ri ca i la crualitat dels intèrprets, cal r ecomanar aqu rsla audició . In l'alba cie l'afonafisme mes con(<'rint-hi, peeò, 1.u1 esper·it t'f'novatlo•·, el qualli estahria cl' aplicar·-lcs com u simples motlles on encabir les seves invencions. Són uns mollles en progés que van sOL·gint a mesura que els temes van aparei.-.:ent i variant-se p el que fa als motiu estl·uctur·als. Igualment. per pri.mer·a vegada en aquest Quartet l'harmonia ja no és un pr·oblema de jet·at·quies ent1·c acor·ds i tonalitats, sinó una conscqiit\nciu més del contt·apunt, o sib"'.lÏ dc la línia cantant. per LLUIS MILLEI l'òla i del iai la ent ;ra- :tts. arà els ~s ts de un e i ::ies • la ls i :tya :sta node IOS - •r a de Ca- tto- .yia les n aquest concet·t. el Cor ue Cambra del Palau de la Música Catalana - nascut amh el suport i11Stilncional de I' Ol"fcó Català i amb el patt·orini dc Iu Funclació Caixa dc Catalunyacommemora cinc anys d'activitat, un temps en què aquesta agt·upnció s'ha eonsolidat i s'ha clistingi t per la siJtgularitat dels plantejaments a rlístirs, el rigor de les i.tllCl'JH'etaeions i la importància de la seva rn·oj<'<'ció pet· tot Catalunya, l' Estat l'spanyol i l'estranger. amb una tt·ajectòria internacional que inrlou , entre d'altres, actuacions a la ciutat de 13et·ün (a.rn.b la Passió segons sant Mateu i la integral dels Jlilotets cie 13a ch) i gires per Cali.fòrnitl L t'l'C'cn tment, per l seael, on ba t't:but elogis ('ntusiastes de la rrítira musical -'·un cot· de cambra petit , pet·ò am b una gr·an sonoeitat, molt musical i molt emotiu·· (·'Ha •·etz" de Tt>lAvh. 12.10.95): ··un d els millor·s l'Or'> dc <'amhra d·Eut·opa que jo he e<coltat" c··Kibbutz'', 12.10.95); '·La seva pL"ofessionalitat no dcterio•·à l'c>&ponlaneïtat. El seu cant revela un a compt·ensió meravellosa en cudu una de les veus, pct·ò, per damunt de tol, destaca el conjunt" ("Dnvar" de J erusalem, 15.10.95). A aquesta conunemor·ació s· u nc i.-.: un eco de dos esdeveniments q ue> c>l món musical acaba de celebra •·: el tricentenari de la mort de lh•nr y Pur·crU (1659-1695) i el ccntena•·i df'l naixement de Paul fl indcrnith E per F. TAVERNA·BECH entament i en petilc>s dosis Ics músiques que po•·tcn t'I germen de la innovaeió i, per tant , pt·otcstades r n el seu dia per l' afecció musical dc signi' conscr· vadot, es van inLt·orluint rnt•·e els inamovibles i inevitables banocs i clàssics. VPgeu si no, el pr·ogmma qu r Jll'f'Ren ta el Quartet Melos al públic d' Ibr rcumera: Quartet op. 3 <I'Aiban Berg i Sf'ngles quartets dc Moza•·t i ehubert. .. Serà possible ([Uf' (l'aquí L a vint anys els abonats d'Ihcr·cameea exigeixin obres d 'autors "ivents? Va ésser per la prima\·er·a de 1910 quan Berg va acabar el seu Quartet de corda op. 3, la p.-imera obra en què el compositor afronta el gèn ere cambt·ístic i t'n la tfllal vu més enllà de la recerca d' una possihle heiJesa i.nèclita, p er munift•stn•·-.sc com un pm·tidad convençut dc l'rseriptura pdmordialment cont mpuntística i de la tècnica de la vat·iurió com a base essencial dc la t•omposiC'iÓ. Com en la seva sonata per u piono t'Sl'r·ita antedOL·ment. Beq; uplk n ll's velles for·- 135 Diumeugc·. li dt> gener de 1996. 18 hores. Ban·eluJHl, Palau de la Músira Catalana. Cot· de Cambra del Palau de la ;\lthica Catalana. Grup lnstrJUm•ntal de Barct•lonu. J ordi Casas. diJ'I'C· tot·. Ob•·cs de Pun~cll. Brahms, Turull i HindC'mith. Quarter de Cot·da 1\felos. Qnat'li'LR d'A. Ber·g. W.A. Mozart i F. Sl'hu- bt>t·r. Palau dt> Iu ;\lúsica Catalana. 23 tic gcnc•· dt• 1996. 21 h. (Iherl'amt'ra) . 47 MUSICALIA PRE - CRITICA Auguris, rapsòdia catalana El contrabaix, protagonista p er F.f .-B • .1' s difícil comentar· Ics obres d ' un mntr ix; ara bé. com a r<'sponsable drls comentaris sobt·c ln novn música que s 'ofet·eix r n lt•s pt·ogramacions dels concerts, cm wig ohligat a fet·-bo. St·ré breu. Auguris. rapsòdia pet· a piano i on¡ ucstr u, va ésser compostu p rimct· t·om ttnll pitgina concet·tanl pe r a piano i eonla. Hi vaig treba lla t· en diversos pcríod<'s entre Ja p r·imnvcru i Iu dot·reria de l' any 1992. Per una bunda, tenia el desig dc r<·clabot·or· novamen t materials i temes utilitzats en la mc,·a primera etapa -amb innuència del folklore català i també de Bartók- . i per l'altra. amb 1\ugu ris també volia esbrinat· fin s a <1uin punt era capaç d'escriun· una obra dc base marcadament i palesamen t tonaL Quan J ordi Vilapr·inyó ''a expr·essar·-me el seu desig d" estrenar-la amb la Jtost ra orqu<·stt·a i des dc la clü·rcció at·tíst:ica em van confinnar E per F.T.•B. el projecte. vaig decidir d'ot·cfllCStrar-la per a conjunt sinú"ònic, tn•ball Cflle vaig fet· entre la tardo•· de 1994 i la primaver a de 1995. Orque~tra Simfònieo d.- Boreelona i l'\acional de Catalunya. Jordi \ ilnprinyó. piano. Franz-Pnul Dt•rker. director. Obre-- dl' F. rbuhl'rt. F. Taverna-Becb i \ . Brurknt•r. Palau de la ~~ú~;ea Ca talana. 20 i 21 de gener tic 1996. 19 i 11 h. Bassat. Ogilvy & Mather /.,0\tll /oR~Ó C\T\1. \ OI:L\\17 1'\1.\l Continuem d'acord. L'acord de col-laboració que en el seu dia van signarBassat, Ogilvy & Mat11cr i la Fundació Orfeó Català- Palau de la Música, ha estm renovat per a la temporada 1995-1996. 48 algrat haver-hi en el passat compositors Cflle van dedicar una cet·ta atenció al contrabaix. pot dir-se que aquest instrument surt d el can1p <flle li és habitual gràcies a Sergi Kussevitzki, considerat un dit-ector mític al costat de Toscanini, Stokowski, etc .. però CfliC en els inicis de la seva carrera artística 'a ser un contrabaixista famós. Va ésser ell <fllÍ va contribuir de manrra decisiva p erquè el repet·tori del contrabaix s 'enriquís amb una notable quantitat de pàgines concet·tants. Certament, el contrabaix és un instrument de qualitats sonores sor pt·rnents, com poden ésset·la bellesa dels seus l1annònics i dels seus piz::icatti. p et·ò té altres t·ecursol:l Cflle un compositor con eixedor de totes les seves possibilitats, no semprr fàcils de realitzar. poden cr eat· mons sonors veritablement suggestius. Pt'r altra banda. r es no coneixem del compositor argentí Lalo Schifrin, lrt'l de la seva sintonia musical per a la inversemblant sèrie televisi''a dels anys cinquanta Missió impossible, així com també tma notable dedicació al jazz i que a la seva atTibada als EUA va compondre el Concert per a contrabaix i orquestra. com a r·egal a Gary Ran· en el 25è. aniversari de la seva brillant carr·era de solista. L'obra, que estarà interpretada p el mateix Gary Ka rT, descobreix la con sid er able gamma lirica, i el potencial v:it·t uosístic de l'instrument. M Or·queatra Simfò1úca dc Barcdonu i Nacional de Catalunya. Gary Karr. conl•·abai.x. Fram:-Paul Deckcr, dir cNor. Obres de P.l. Txaikov&ki, L. Sclúfrin, N. Paganini i O. Rc¡;pig!Jj. Palau dc la Música Catalana, 12. 13 i 14 tic gener. 21. 19 i 11 b. MUSICA LlA PRE-CRITICA ·I r Davant d'un verita,le creador: Ro,ert Gerltard per F.T.-B. er a la seva tercera actuació en l'actual temporada de la nostra orquestra, Fnnz-Paul Dcckcr ha escoWt tUia interessant mostt·a de la música dc Robert Gcrhard, el compositor català que, per dret propi, té un lloc cntt·c l'elit dels gt·ans creadors del scglr XX i de qui en¡,ruany es connncmoren els cent anys del naixement (VaUs, 1895). J'¡·ecisamcnl va ésser· Fnmz-Paul Decker qui el 1952 va estrenar en versió simfònica l'òpera The Duenna de Gcrhard i també qui anys enrera ens va oferir amb l'Orquestra Ciutat de Barcelona una versió antològica de la simfonia Collages d'aquest compositot·. lo posar é objeccions al programa '~'lte s'ofereix amb motiu d'aquest ccntenat·i. però sí manifestaria que s'ha perdut, per part dels r·ectors de la gestió artística dc l'ontuestt·a barcelonina i nacional de Catal unya, l'avinentesa de d onar a <·onèixer algunes de les grans obt·es simfòniques de plena madut·esa de Gerhat·d en la versió d'un director·, com és Decker, plenament identific~1t amb la música del compositor vaUenc i amb qui hi mantigué una r·1~lac i ó amistosa. Amb tot, les cinc obres que integren el conccr·t "Centenari Gct·hard" no deixen dc tenir la srva si¡püficació i fins i tot poden constituir· una antologia de la seva música, especialment d'aqueUa que s'inscriu fins a cet·t punt en el vessant nacionalista. Aixi', Soirées de Barcelona és la suite d' un ballet de caràcter· popular que va ésser encat·rcgat per la Companyia del Coronel de Basi! i P el ue ·ta ix, :nt ·à·at ~a­ en .ca Va le}el ta- ~ r- un )r- Ic:u s ;os de m- :ar es- hi- ::al si- m- ta·va el esel tnt ne per F.T.-8. 10- r, ÜL. :i Les Sis cançons populars catalanes pertanyen a un grup de ca toa-zr que Gerhard va compondre l'a ny 1931 per a veu i piano. En la versió orquestral, van ésser estrenades el 1932 a Viena dins del Festival de La genialitat del Mikrokosmos de Bartólc ;ry )le Massine i que, per suggeriment de Ventura Gassol , havia de basar-sc en les festes del solstici d'estiu (festes de Sant Joan). En aquesta composició, Gerhard hi va treballat· entre el 1936 i 1938. Pe•· altra banda, les celebracions de les festes de l a Patwn de Berga van innuir· en La composició d'aquesta obt·a que, a causa de la dissolució de la companyia del Coronel de Basil, r·cstà inacabada com a ba Uet, tot i que posteriorment va transformar-sc en la suite que avuj coneixem. El Concert per e' piano i corda és una obra datada el195l. En la seva primera audició barcelonina ui J ardí d els Tat·onger s del mecenes Josep Bartomeu va ésser inter·pr·etat per Janme Padrós i -si no r·ecor·do malament- p er l'Agrupació Solistes de Barcelona que dirigia Josep Ponsa. El con cert és una de les primeres obres que Robert Gerha r·d escriu en un període en què reiJexiona sobre la seva posició estètica i examina el seu recorr egut creatiu. És el temps en què les seves concepcions de 1ipus " hispànic" es veuen amalgamades amb idees de tipus serial. Així, els tres moviments, am b títols de formes t·enaixcn tistes: "Tiento", "Diferencias" i "Folia", estan elabor ats amb una sèd e dodecatònica en la qualles notes, ja sigui variant el seu ordre, individualment o bé en conjunts dc tres o quatr·c, constitueixen el material temàtic que cal treballar. a ésser· en tr e el 1936 i 1937 quan Bartók va escriure el Milcrokosmos, sis volums d'estudis pianístics p r·ogrcssius, i no solament va assoliJ· una obra cabdal per sen sibWtzar-se da vant de la seva m(tsica, sinó que també per· introd uit·-se en el llengua tge sonor del segle xx. Ara bé, V com en tota creució engendrada pel geni, amb Mikrokosmos Bat·tók va escriure també el més eficaç tr actat de composició musical. Així, en le~ cent cinquanta-sis peces que l'integren, pol dir-se que Bat·tók exposa amb lucidesa absol uta com s'ban dc tractar les melodies d 'or·igen popular, les possibilitats d'una har·monia basada en raüns de notes, el tractament intervàl·lic o bc el Iit:mic dc la SIMC, dirigides per Anton 'I ebern i cantades per Conxi ta Badia d ' Agustí. Destaquem que l'acompanyament de la melodia està extret del mateix cant principal i que el desenvolupament dc la seva música té una gamma variadissima de recursos. que van des del cànon, o bé l'estratificació contrapuntística fins a la utilització de textures basades en successions d'acords o elaboracions poliríLrniques. Les dues sat·danes poden constituir un exemp le de com la música per a cobla pot admetre harmoni tzacions de tipus atonal o bé inclouxe instruments aliens a la formació tradicional. Aquestes sardanes, p er: les seves idees innovador es, van provocu en la seva estrena (22.12.1929) reaccions molt crítiques . Ja residin t 11 Anglaterra, Gerhard va fer -ne la ver·sió or·questral. La cantata L'alta naixença del rei En Jaume, basada en cinc seccions de la novel-la La malvestat d'Oriana de J osep Carner, p oeta que va sugger·ir-ne la comp osició. va estrenar-sc parcialment en el festival de la SlMC d"Amsterdam l'any 1933, mentre que l'audició integral de l'obra no es va donru· per primera vegada fins a l'any 1984 a .Barcelona amb RosMarbà i l'OCB. Sota una ombra gair·ebé schonberguiana, músiques de base popular· i modal , així com també meclievuli renaixentista s'integr·en en la partitura , tractades mitjançant distints procedim ents compositius, com ho feien els clàssics (follia, passacaglia, organums, etc.). Orquc~L•·a Simfònica de Barcelona i acional de Catalunya i Coral Càrmina. Assumpta Mateu. soprano; Enr:i c Ser·ra. baríton: AJhert Attenclle, piano. Franz-Paul Decker, director. Oh res de R obert Gerhard. Palau dc la ~lú~ira Catalana. dies 26, 27 i 28 de g!'ne r de 1996. 21, 19 i U h. c-omp osició i moltes altres q üestions d 'índole ct·eativa. Però alhora, Bartók no oblidà la formació estrictament instrumental, tol procw·ant que, amb el recull del MiJ,· rokosmos, l'estudiant adquireixi totes les q ualitats que b a de posseit· el p ianista per afrontar sense ¡)l·oblemes el r epertor:i tant dels clàssics i L'O màntics com dels compositors d el nosiTe segle. Dcszo Hank:i, piano. Obres de Haydn, Uarlók i Chopin. Palau de la )fúsira Catalana. 16 c.le gener de 1996. 21 h. ( flwrrume•·u). 49 ' OPERA A CATALUNYA XIV FESTIVAL D'ÒPERA A SABADELL VIII CICLE D' ÒPERA A CATALUNYA TEMPORADA 1995-1996 TEATRE LA FARÀNDULA DE SABAD ELL *LA TRAVIATA * IL BARBIERE DI SlVIGLIA G!USEPPE VERDI Ana Luisa Espinosa, Mercè Obiol, Rosa Nonell Jordi Galofré, Ismael Pons, Vicenç Esteve Jr. Josep Carreras, Adrià del Castillo, Josep Pieres Director musical SALVADOR BROTONS GIOACCHrNO ROSSINl Eduard Giménez, Àngel Òdena, Raquel Pierotti, Enric Serra Juan P. García Marqués, Rosa Nonell, Ezequiel Casamada Director musical ALBERT ARGUDO Director del cor JOSEP FERRÉ Director d'escena a determinar COR DELS AMICS DEL 'ÒPERA DE SABADELL ORQUESTRA Sll\lFÒ~CA DEL VALLÈS Director del cor JOSEPFERRÉ Dies 21, 23 i 25 de febrer de 1996 Directo r d'escena PAU MO T ERDE. Escenografia JOA."' JORBA ' Vestuari RAMON B. IVARS CO R DELS AM ICS DE L'ÒPERA DE SABADELL ORQUESTRA SIMFÒNICA DEL VALLÈS *IPURITANI Dies 8, 1O i 12 de novembre de 1995 V INCENZO BELLINI Sung-Eun Kim, Rosa Nonell, José Medina, Ramón de Andrés, Juan P. García Marqués, Josep Pieres, Vicenç Esteve Director musical MIQUEL ORTEGA LA FLOR RICARD LAMOTE DE GRlGNON (òpera infamiI) Olga Sala i Sergi Moreno Director musical JOSEP FERRÉ Director del cor JOSEP FERRÉ Director d'escena JAUME MARTORELL Escenògraf PATRI CIO LOBOS COR iNFANTIL I J UVENTL DE SANT CUGAT J OVE ORQUESTRA SANT CUGAT CO R DELS AMICS DE L' ÒPERA DE SABADELL Dia 22 de novembre de 1995 O RQU ESTRA SIMFÒN ICA DEL VALLÈS Dies 15, 17 i 19 de maig de 1996 *ALCESTE CHRISTOPH W. GLUCK Nota : Les òpere~ senyalades amb un asterisc recorreran les ciutats de Reus, Girona, Sant Cugat del Vallès, M ataró, Tarragona, Figueres i Saragossa. (Versió concert) Dalmau Gonzàlez, Pilar Torreblanca, Juan P. García Marqués, Josep Pieres, Carles Ortiz, Olga Sala Director musical JOSEP FERRÉ Produccions i organització: ASSOCIACIÓ D'AMICS DE L'ÒPERA DE SABADELL Presidenta-Directora General: Mirna Lacambra Informació: AAOS. Te ls.725.67.34/726.54.70 • Fax 727.53.21 COR DELS AM ICS DE L'ÒPERA DE SABADELL AGRUPACIÓ POLIFÒNICA DE VIl-AFRANCA Director XA VlER CERVERA ORQUESTRA DE CAMBRA SANT CUGAT Dies 1 i 3 de desembre de 1995 Amb el patrocini de Ajuntament ~~~de Sabadell @ Banc ~~badell " u '11 o " e 1 ó 1ll1ll Generalítat de Catalunya W Departament de Cultura li MUSICALIA JOSEP BROS Retorn barceloní després clel triomf El tenor barceloní Josep Bros retorna a Barcelona, després d' uns anys de relativa absència, per actuar al costat de la soprano Edita Gruberova el dia 29 de gener al Palau de la Música Catalana (dins de la temporada 1995-96 del Gran Teatre del Liceu). L'atzar, per a alguns, o el destí, per a d'altres, ha tornat a fer coincidir dalt d'un mateix escenan els dos cantants. es per MÒNICA MONTORIOL na nit de primers de U novembre de l'a ny 1992 el públic omplia el Gran Teatre del Liceu per veure l'òpera A na Balena. Pels altaveus es va anunciar un canvi d ' última bora , per malaltia del tenor Fernando de la Mora. Entre els assistents es va repartir· una breu biografia dels substitut: Josep Bros va néixer a Barcelona ... va estudiar amb ... 1 sonen els primers compassos .. . - ... va començar l'obert.ura, la primera escena, la meva intervenció... Recordo, sobretot, el suport de Stefano Palatchi, perquè la primera escena la tenia amb ell, i quan tots dos ens retiràvem en un racó, em va dir: "Bé, Josep, bé .. . tranquil..." Són paraules que no oblidaré nwi. 1bthom em va donar molt de suport. El mestre Bonynge va estar encantador, perquè em sembla que ell s 'adonava del que vertaderament significavcL aquell dia per a mi. La mateixa Edita Gruberova em deia: "Estàs nerviós?" Aquella actuació va ser molt important: l'acollida del públic i el fet d'actuar al teatre de la meva ciutat,- era la primera co.sa seriosa que feia a Barcelona. Ara s 'han complert tres anys d'aquella data, i la veri- tat és que no ho oblidaré mai. El públic es va entusiasmar, u na ovació llat·guissima per a Edita Gruberova (els liceistes l'adoren especialment), i una càlida i encot·atjadora benvinguda al debutant, J OSt'p Bros. Una primera i gran oportunitat superada amh èxit i de bracet de la soprano eslovaca. -Allà on vaig em diuen, vostè va fer Ana Boien a amb l'Edita Gruberova. La gent recorda aquella funció, perquè ·va tenir molta rellevància, sobretot a nivell internacional: perquè era una primera Junció al Gran Teatre del Liceu d'Ana Bolena, i perquè hi actuava la soprarw Edita Cruberoua. Hi va haver critica internacional. Des de llavors. almenys van saber qtLC jo existia. i se ·m vam obrir les portes. He actuat a Viena, Berlín, Colònia, Mrmic, Hamburg, Roma, Parnut, Milà (la Scala) ... Tot plegat va facilitar que el1neu nom es conegués a nivell internacional, i he tingut la possibilitat de debutar a les gairebé quinze òperes qtte tinc en repertori. -Es fa seu el tòpic de sentir-se profeta fot·a de casa? -No, no em sento profeta fora de ca.sa.. Les circumstàncies han volgut que en aquests darrer.s anys la meva carrera s 'hagi desenvolupat més a l'estranger, però també he tingut oportunitats de cantar a Barcelona i a la resta d'Espanya. Després del meu debnt amb Ana Bolena, el mateix Liceu em van proposar, per a la següent temporada fe r Lucia di Lammermoor amb Edita Gruberova, però malaurada.m.ent es va cremar el teatre. He de dir, també, que encara que he estat dos anys bastant a l'estranger, ara torrw a Barcelona , i crec que a partir d'ara, trobaré el temps i el moment per cantar a casa, perquè m'hi trobo molt a gust. D'aquella primera actuació amb Edita Gruberova, l 'an y 1992, n ' h an seguit d 'altres: Luci.a di Lammermoor a 1'Òpet·a de Zuric, la gravació d e dues òperes en directe, La sonambula a l'Òpera de Colònia i Ana Bolena a la Konzertbause de Viena i , recentment, una producció per a l'Òpet·a de Munic. De nou torna a actuar a Barcelona , però la clift'rència és que, ara, Josep Bros actua com a titular. -Em sento amb una gran responsabilita.t de tornar a Bar- Sl MUSICALI A cetona, la meva ciutat, i trobarme amb el públic que aquella nit em l!a acollir tan bé. Si a tot això. hi stWIPm que és al costat d'Edita GruiJerova, una de les sopranos més sol·licitades, més imp ort.ants, i de més prestigi que a.ctualmen 1 hi ha en. el rep ert ori del bel ran to. doncs la veritat és que és w1 repte molt important, el llistó està molt alt. Tinc ww gran il·lusió, sobretot perquè en les darrer<>s actLLacions he tingut l'oportunitat cle viure grans moments amb ella a l'escenari. i espero que passi el mateix el proper 29 de gener al Palau de la Música. Les conseqüències d'aquell memora ht{' n ove~nbre de J992 bao repe1·rnti t en una agenda fru·cida cle pl'ogramacions, a dos o tres an ys vista. Pressa? Fites més immedia tes? Futur? -No tinc massa pressa, ara, ni n'he tinguda mai per aconseguir cap 1i pus de fita . Les coses LA PAERIA • han vingnf, molt trcwqu.il· lament, molt naturalment, i crec que en el moment just, apropiat. En aquest temps m'han arribat coses importants, i més que en vindran: l'cmy que ve aniré a Florència a. fer Lucia d i Lammermoot· sotcL la direcció de Zubin Mehta en el Maggio Musicale Fiorentino i amb gira pel Japó; l'abril de 1997 al Covent Carden de T..ondres afer Velisir d'amorc; tornaré a Munic afer una nova producció de Don Pasqualc, i tinc projectes per Roma, per fer zma Òpera de Donizetti, perquè és l'Any Doniz;;etti. I tot això també amb tranqnil·litctt, a poc a poc i amb seguretat. -Aq uesta prudència tamhê' es manifesta quant a Ja tria del repertori. Gn d'específic o la voluntat d'eixamplar-lo? -És molt millor circumscriures en Ull repertori específic. En aquests moments el meu r·eperto- /,_lllfiO /o;'l;,:~ó C.\T\L \ 1'\L\L J)[L\\17 Ajuntament de Ueida Continuem d'acord. L'acord de coHabornc:ió que en el seu dia van signar l'Ajuntamcm de Lleida i la Fundació Orfeó Català· Palau de la M(tsica, ha estat renovat per a la temporada 1995·1996. 52 ri és cie líric lleuget; i m'hi trobo molt a gust. Crec que en cada moment U ll ha de cantar el que li va millor per a la seva veu, i ning{t millor que un mateix per saber-ho. Ara per ara he cultivat aquest tipus de repertori , i en els propers anys crec que serà el mateix; la ven no té per què canviar tant. Si en un futur, la meua veu es desenvolupa i puc fer wz repertori més líric, clones amb molt cle gust. Per tant, tam bé admeto d'eixamplar-lo, però dins clel que és la corda del líric lleuger. -Pet·ò, i la competència? És molt dura? -La pw·aula competència no és qu<> m'agradi gai1·e en aquesta carrera, però he de ser recdista: som molts cantants i no hi ha massa feina per a tots. Jo he tingut sort, perquè fins a ra les coses no m'han anat gens malament. però reconec que cadascú ha de trobar qualque cosa nova, diferent, que no s 'hagi fet abans, per enriquir el món de l'òpera. Això trobo que és el més dificil, però al mateix temps bonic, i per ai.;t:Ò crec que no se'n pot dir "competència", sinó "instint cie superació" i "amor a la mrísica ". Els teatres han d'oferir aquesta diversitat d'artistes perquè no sempre cantin els mateixos; crec que és just dir-ho i que a poc a poc ja s 'està aconseguint. La seva trajectòria mu icai s'inicia al ConserYatori Supedot· de Música de Barcelona i amh el mestre Jaume Francesc Pu ig. -AnLccedents fa miliars? -No es pot dir que hagi tingut antecedents familiars directament vinculats al món de la lírica, pPrÒ els meus pa res tenen molt bona veu, i en les festes .farnilictrs sempre cantà·uem, cançons popula1·s espanyoles, i algunes peces de sarsuela, fins que ua arribar un moment en què vaig desitjar educar la meva veu, i gràcies a w1 amic vaig conèixer el mestre Puig. A MUS ICAL IA )o grans director s musicals com dels d 'escena,, i també dels mateixos compan ys. la li La brisa italiana ha penetrat en els sentits de Bros. Captiva t pel seu encant i per le immen es possibili tats ... er !i- i .r, e, ;!r ·t- la .losep Bros com a Lord Rlccardo Percy a Alia Bolena (Munic) LO ss- .a 1- l- s- a ':!f le ?s IS 'n ó a }- ,_ ls o t- tl l' ~I Lt L- n ·s ., e i poc a. poc vaig tenir una gran afició per l'òpera. Però la seva dedicuci ó l'absorbeix (:ada vegada amb més intensitat i ha d'optar fmalmen t per deixar d'ajuda r a la pastisser ia dels seus pares del carrer de Pàdua. - Jo compagi nava la vida de pastisse r amb els estudis de cant, fins que va arribar wt m~ment en què vam haver de prendre una decisió. Recordo que vàrem fer taula rodona, amb els meus pares i amb el mestre, perquè havia de tenir una dedicaci ó absoluta al cant . Gràcies al sacrifici i al suport dels meus pares, vaig poder estudiar amb més tranquil ·litat, i els ajudava de tant en tant a fer algun repartim ent. Però la professió de pastisse r és una professió molt creativa i en la qual s 'ha de ser un artista, i que dóna moltes satisfaccions, però al mateix temps molt sacrificada, perquè mentre tothom dorm, el pastisse r treballa i els dies de festa no existeixen. -La formació de Josep Bros ha es tat marcada per una diversitat de persones . Les més deLet·minants? - Destacaria el meu mestre de cant, .Iaum e Frances c Pnig, amb el qual he pogut aprendr e la manera cle conduir la veu de la forma més natttral, sense forçar mai cap nota. El mestre Àngel oler, amb qui vaig poder estudiar les meves primeres òperes, i que amb la seva nwsicali tat i refinada prepara ció, m'ha ensenya t a llegir eni re línies cada partitur a, per treure el màxim profit a la interpre tació. La meva clona, la soprano Maria Gallega, que ha seguit la tneva evolució vocal des dels primers moment s d'estudi ant, i que, per tant, coneix plename nt la meva meu. Amb el .seu suport i compren sió trobo l'equilib ri just en la meva carrera. El meu. agent, Miquel Lerín, que des del primer moment ha confiat en mi, i que amb la seva intel·ligència dirigeix la meva carrera: aconseg uir estar en el teatre adequat , en el moment adequat, i amb l'òpera adequad a, que crec que són ingredie nts molt importa nts per a z·èxit. També voldria anomen ar els teatres que em van diposita r la seva confiança quan jo començavu : el Teatre Principa l de Palma de Mallorca , els Amics de l'Òpera de Sabadel l al teatre de La Faràndu la, el Teatre de Las Palmas ... i també el Teatre del Liceu, que em vet obrir les portes del.s teatres internac ionals. Jle de dir, però, que la formaci ó d"un cantant no s 'acaba mai, ja qu.e sempre hi ha coses per aprendr e, tant dels - Ttàlia és el bressol de l'òperct, i a cada ciutat hi lw un teatre d'òpera d 'una gran tradició . És unu fita molt importa nt en la ca rrera de qualsevo l cantant ; en la meva, jo destacar ia dos moments decisius: el debut el novembr e de 1993 amb Lucia d i Lammen noor al Teatre Verdi de Sàsser a Sardeny a, i el Rigoleu o al Teatro Regio de Panna, la ciutat natal de Verdi, on feia cinc anys que no es represen tava cap òpera seva.. Dels concurso s, l' assignat ura pràctica ment obligatò•·ia en el pi'Océs de formació d ' un cantant, B 1·os n 'extr·eu conclusion s. -Vaig particip ar en tres concursos: el Gayarre de Pamplona , el Concurs Interna cional de Cant de Bilbao, i el Francesc Viñas , de Barcelon a. En els dos primers vaig arribar a la semifinal, i ja està. Al Viiias vaig arribar a la final, i vaig tenir un premi de la Diputació de Barcelona. Va ser ww experièn cia molt positiva, perquè és l 'única sortida que té un estudian t de cant per poder pnjar dalt d'un escenari , clavant d'un jurat. Hi ha molta tensi~, i tot plegat t'ajuda molt a enfocar d'una 1nanera determin ant el teLL repertori, perquè tens l 'oportun itat de rebre consells de grans cantants , cle directors de teatre ... En el meu cas vaig rebre consells de tres tenors: Giusseppe Di Stefano, .Iuan Oncina i de Pedro La1Jirgen. Em. van ajudar molt, em -v an aclarir moltes coses per poder enfocar la meva carrera,. La catT era, de moment . ha segLút w1a projecci ó certame nt ascenden t. Josep BTos ja pot parlar d ' un passat amb fites remarca h.les , i amh un futur davant p er estrenar . .... = = ~ e el' ¡¡;¡· 135 53 MUSICALI A BALLET On és la dans a tradicional en el 11 Congrés de Cultura Popu lar? per JOAQUIM VILÀ I FOLCH om j a és sabut, enguany -del mes de març dd 95 uJ del 96- se celebr·cn, en el món de la cultura popular i tr·adicional catalana , les sessions cotTesponents al seu Segon Congrés (cl Pr·imer s'havia celebrat ell98l-82). Per tal d 'estudiar en pr·ofunditat i eficàcia cada replec d·aquest món tan divers i heterogeni que r·cspon sota el denominador de ••cultura popular" s ' han constituït una trenten:.t d ' àmbits diferents. Hom pol trobar Teatre, Música tradicional, Patrimoni etnològ ic, Jocs , Cinema no comercial, Artesania ... , pet·ò els qui vulguin plantejar-se una opció de dansa dins la cultur·a tradicional ho tenen una mica difícil, pet·què no hi ha un àmbit concret que restudiï, sinó tot un seguit d ' àmbits parcial . Així , podem trobar Danses vives, ball de gitanes, bastoners, balls parlats (Martorell , 4 i 5 de novembre), Esbar·ts (Reus, 13 i 14 de genet·), Sardanes (Girona, 3 i 4 de febrer) i, encara, altres runbits que, si bé no tracten tan directament del tema de la dansa , també hi és més o menys present d ' una manera o altra; penso, per exemple, en els anomenats grups de foc (VIlafranca del Penedès, 7 de maig) , algun d el quals - ja sigui amb els baUs de diables o amb les evolucions del bestiari- es mouen segons coreografies molt b en constniides; o bé en els Focs de Sant Joan (Esterri d'Àneu, 7 i 8 d ' octubre), amb nna bona colla de danses involucrades a la festa ; o en els balls de gegants, de nans i del bestiari en gen eral (Lleida , C 54 L'Esbart Dan1alre de Rubl 28 i 29 d 'octubre) . els quals veiem com tr·eballen els seus limitats moviments i aconsegueixen, cada vegada més, evolucions amb més gust cot·eogràfic; o en l' àmbit de la MtÍsica tradicional (Vilanova i la Geltrú, 20 i 21 de genet·) tan vivament lligat a la dansa ; o el de Castellers (Valls. 27 i 28 de gener), que rastregen els seus orígens en les evolucions d ' unes danses deter·minades; i, en ca t·a , en els àmbits d'Artesania (Tortosa. lO i 11 d e febrer), en el qual podem ituar a pectes de la indum entà ria . o el d el Patrimoni etnològic (Banyoles. 17 i 18 d e febrer). al qual d eu p et·tànyet· la r esponsabilitat de rescatar, conservar i pr·otegir tots els elements que intet·venen en la dan a; i. fins i tot, en els àlnbits de Fotografia (Tarragona , 21 d'octubre) i Cinema (Olot, 22 d·oetubre), entesos com a documents imprescindibles per al seu estudi. i l' àmbit Ateneus i associacions culturals (Igualada . 20 de m aig), pels aspectes més sociològics, igualment importants, i , en molts casos, únics justificants de segons quines accions de dansa. Tanmatei-<, també convindria tenir un àmbit bibliogràfic que inclogués tot allò - llibres. ar·ticles , catàleg i textos d ' exposicions, discs i cassets, vídeos ...- qur , dins la cultura popular, tractés d ' una manE'r a o altra, qualsevol aspecte relacionat amb la d ansa. L'interessat en el món de la dansa tr·adicioual , doncs, es veu abocat a un intens recorregut -que pot ser notablement pr·ofitós i enriquidor-, però no té cap àmbit específic en el qual tr·cballar amb intensitat el tema . El co tum h a adjudicat el tema a l' àlnbit dels esbarts, però en els seus gai rebé cent anys d ' h istòria els esbarts ban demostrat una manera de fer més avia t limiladora del fet global de la dansa , i, per altra banda. fora de J'àm.bit i l' acció clf'ls esbarts han sorgit i sorgeixen , cada vegada més, accions rlf• dansa que, n ecessàriament, s'han d ' analitzar globalment i en la seva totalitat. Hi ha moltíssims aspectes que d epassen l'àmbit assignat tradicionalnwnt als esbarts i que a fecten notablement la da ns a. El boom dels balls de saló de 1'6Jtima dècada , el gust de revitalitzar els balls populars del tombant de segle (pE'r dir una data que ho faci entendre), ja siguin valsets, polq ues, masurques , schottis, americanes, passos-dobles, sat·danes c-urtes, o el que sigui ... , potenciat pel movimen t de Tr·adicionàrius, demana un tractament m·gent i decidit. L'enfocament que fa la Reforma c'dncativa de Ja dansa, i , més específi- 1 t MUSI CALIA BALLET cament, les possibilitats educatives que aporta la dansa n·adicional, necessita , a partir del bon treball fet fms at·a, un estudi teòric i un treball pràctic molt més intens, al ser vei de l'escola i dels moviments infantils i juvt'nils, de lleut·e i esplai. E I paper dels aspectes, les formes, les estètiques, els conceptes més traclicionals de la dansa en les anomenades danses acadèmiques i en les contemporànies, les quals molt sovint pouen on el pat.-imotú de la dansa tt·adicional. La necessitat d 'estudis teò1·ics que tractin tant dels aspectes patt·imonials com del més decantats cap al món de l'espectacle ... I tot això ho dic, simplement, com un exemple i sense cap mena dc pretensió exhaustiva. La histò1·ia -encara per ferdel moviment dels Esbarts. tot i l'immens treball realitzat -que no discu teixo en cap moment, ans al contrari-, deixa de banda aspectes vitals dc la dansa que només es poden estudiar elevan t el punt de vista. La dansa tradicional és, abans de res, dansa, i és sota aquest aspecte globalitzaclor que cal analitzar-la. Desp•·és hi afegirem el concepte dc " tt·adicionalita t", que necessàriament s'ha de desfer en cinquanta mil matisos que caldrà estudiar i tractar intensament pm· separat. P erò cal tomar sempre al concepte global que iJ.ltlOli i orienti qualsevol discurs que es fa ci sobre el tema. No vull, eu cap momen t, amb aquest escrit, menystenir els d iversos acostaments a l' àmbit de la dansa . Estic convençu t que, per la úquesa del patt·imoni que tenim, tots els acostaments són bons i que els estudis monogt·àfics, tot i que puguin ser parcials i concrets, són indispensables a l'hora de consiclet·ar un plantejament global, i cal encoratja•· els interessats a fer totes les aportacions que vulguin, ja que enriquiran sempre la visió gene- 2n. Cicle Xce t·al. Una visió que encara no tenim i q ue, a la vista d ' aquest Segon Congrés. sembla que ningú no tingui necessitat d e fer. Enrara que no formi part d el temari ni de les ponències que ban de regir els debats a R eus els dies 13 i 14 de gener (àmbit d'Esbarts), espero que aquestes rallles con tribueixin a introduir en l'àmbit d e la dansa tradicional u n d iscurs que, tot i tímidament p t·csent en alguns esbarts -pol'sc•: més en algun es persones conct·etes- , lú és, en gener al , ben absent. Crucificada enn·e l'antt·opologia i l 'espectacle, entre l'existència somorta del catàleg patrimonial i la vivo1· brillant de la festa , la dansa n·adicional necessita un espai obert de d ebat sense exclusivismes ni falses possessions, sense compartiments, sense intr·ansigències ni intoleràncies. A les a caballes del segle ja comença a ser l'hora d'obrit·, amh llibertat, aques t nou discurs . Fem::ho? (9 Xarxa de . Clàssica a Catalunya \ lr. quatrimestre de 1996 ...F IGUERES· GIRONA· IGUALADA· MANRESA· PALAFRUGELL· SABADELL· SANT FELIU DE GUÍXOLS · SANT PERE DE RIBES · S ITGES · SÚRIA ·TARRAGONA · TORROELLA DE MONTGRÍ · TORTOSA ·VILAFRANCA DEL PENEDÈS ... ... Eulà lia Solé · Magda lena Barrera · Sergi Alpiste · Emili Brugalla · Francesc Garrigosa· Alan Branch · Trio Art · Mariona Benet · Montserrat Benet · Xavier Comorera · Eloi Jové · Orio l Espona· Àngel Soler· 2111 Gòtic Brass ·Jordi Camell · Svetlana Toustochka · Melani Mestre · Trio Werther · Orquestra de cambra de Bratislava · Oriol Espona · Àngel Soler · Anna Comella · Roberto de la Rosa · Affetti Musicale · Quartet de corda de Barcelona · Abígaïl Prat· Trio Florestan ·Joan lzquierdo · Pilar Subirà ·Magdalena Martínez · Eric Koontz · Orquestra Prima la Música · Trio Nova lis · Cristian Florea · Alexander Payel · Enric Tió ·Laia Casas · Albert Giménez ·Quartet Goliard ·Quartet de corda Gaudí. .. 68 concerts Informació general: Joventuts Musicals de Catalunya Apartat 70 17257-Torroella de Montgrf Telèfon: 972-76 02 00 Fax: 972-76 06 48 Col·laborcn: • IIANCO IIIUIAO VllCAYA Ajuntaments loca ls I Diputació de Barcelona I la col·laborac ió especial: liiM Generalitat de Catalunya W1l1 Departament de Cultura 55 SCHER ZANDO 135 / 56 - / DISCOS P. ANTONI SOLER: Sis concerts per a dos lnstrvmenfs de teclat Mnnt~•·rrut Torrenl, orgtlt', i Murin Llui'sa Corladu, <·In\ i<~l'mhal. cr·ea una sensació de divet·silat tírnbrica remarcable. ensems que de Telleu e n la fot·ma. Aixi es perd qualsevol risc dc caure en tLO a r·citent-ció quant a les csll'ltclu-t·es característiques dd p. Solet'. Es tracta, doncs. de sis concer·ts i altres tan tes peces, del més ptll' rococó. que aquestes dues grans solistes cus interpreten en unes ve r·sions d · extraordinària vàlua musicològica i a t·tísüca. e J, Casmtovas. DJSCAN'f CI> E 1003. F a poc Ew·oconccrl anunciava la pt·omoció d'un nou segell, Ol CANT, i tot seguit van començar a sorgir enregisu·umcnts que es caracteril~en JH'I' una selecta qualitat. Ara ja podem fet· refcrrncia a un tí tol swnmumcnt suggcl'cnt, la gt·avaciú completa dels Sis concerts per a dos instrumenlll de teclat del par e Antoni Soler. Aquest els havia compost per al seu deixeble font Gabriel de :Borbó, com a malct·ial d'estodi i d'enlretrnímcnt, per bé que od¡:,rinalnwnt estan p t·evistos per a dos or{,"l.les. L'intt~rès remru:cablc dc la present versió cliscogràfiea t·au en la formació enfrontada de l'orgue i el clavicèmbal. En realitat. no es tracta de dos teclats rnf!'on tats, sinó -sortosament- complementaris o contrastants, tal com et·a ja eotTcnt e n el seu temps. Pet· bé que l'or gue dPI srgle X\rm mostra ja inCirúLcs possibilitats de t·egisu·ar iú. el color inconfusible del davicèmbaJ dóna un rsrccial relleu al fel dc la pn·~i·ncia del duo instrumental. de dues personalital6 que es mouen en ll<·ngles climes sonors i expressius diferents. D'antuvi, aqlteSt propòsit es pol I'Omprovat· C[llan obset·vem la 1:nm amh què Monlsf•r·rnl Torrent ha esturliaL la registt·ació de cadascun dels COIICCt'lS i e)s moviments, iguulmt•nt com ho fa )I. Lluïsa Cortada amb les que for·nc~ el cla\ricèmbal. Això no- RAVEL: l'rio DEBUSSY: Sonatas for violin & celo ,\,bkt•nu7.~. Per·lman, Hunt•l. llt·t•ra Di¡tital l-14 318-2 U n disc deliciós pet· molts aspectes. tols encertats. Sobre tot pel que podríem anomenat· com a "programa" del seu imuginm·i t·ecital, com són el 7ho de Havel i dues de les sonates darreres de Debussy. Música de cambra substancial , encara. en uns anys en els quals només b 'rsperava el gran esclat dtiiTCI' dels nacionalismes. Músiques, en canvi, seet·eLumont en contacte amb la nova escola de Viena, (ÜJS i tot. l nh'rpt·etacions entusiàstiques d'Ashkenazy, de Pcrlman i del no tan populm· violonrel·lísta Lynn Hat·r·cU, en el sentit dc fer un esforç total per tal d'adaptar· les seves respectives pcn;onalitats a una unitat d'estil. Destaca l'extraor<Linàt·ia realització de la pat·títura de Ravel, prodigi d'èxit e n l'aspecte de la túnhl'icu, cuidada amb cura infinitesimal . Refinament total, en canvi, eu les ducs mostres d'atmosfera dl.'bussi ~ ta. e J,C.P. SCHULHOFF: Concerfos Alia JEP NUIX: Jazz Intervals Dt•ut;;t·ht• Ecli•·ioliS Novn Era Kumrlwr·phÜhllrlliotrie i .\ndrt•ns Delf!R, dircl'lor. Suli~t•·s , t•ntre ,.uH l'autor'. DECC \ H ~~ 819-2 a estat només a r empara de la novíssima col·lecció de l'Entartctc Musik, és a dir la múbica ('t'nsru·ada i anatematitzada prls nazis dm·ant els any1:1 <~ IIIH'an la, que ara tornu a rcnÍ'ixf'r' per· a tots nosaltn•s un món sonor que només ens pocüa ésset· conegut pet· refet·ències històriques. Altres títols i protagoniste PllS ban estat per 6 mostratq, ¡>et·ò aquesta mena d'antologia de Scbulhof arriba 1'11 veritat a la categoria df' troballa sensacional. Més que prrscuurütat tra nscendent. idcnti11cat·em el músic creudot· representatiu d ' una ilpoca que arrenca ja dels anys vint i que palesa les n•lacions existents l'nlre Praga i Ber·lín en aquell temps. Obra obsessivament a\ nnl{,'llarclista. ara ens resulta sistemàticament "mocll'rml", sobretot men·ès a l'amplitud que ens proporcionn un compacte dc quasi vuita nta minuts, una nolahle rlispersió estilística. No obstant aLxò. diríem que preferim, sobretot, t·eLI'Obat· tm músic que pct·sonalmcnt sc situa com un paladí de la influència del ja7.z en l'art clàssic. És elm· que es tracta d'un concepl{' dt'l jazz que en aqueU temps c.aldrà evidentment pt·enc lr-e amb molta cautela, pet· bé que h~s peces de Schulho(f, dl' major o menot· autenticitat, en 5Íh'llÍD antolohria pm·a i modèlica. RetrobaremaqLÚ un Concert per a piano, el doble Concert per a jlauJa. piano i orquestra, aLxí com el tamb<> Concert per a quartet rle cordes i petita banda. CornplPta el disc nna srl'ie d' intct·pt·etacions dels estudis eu jazz i la pru·tita-rag music que estan interpt·ctudl'S pel propi autor segons tmrs veUes "plaques.. enregistrades a Berlín el 1928. Tota una lli~:ó d'història de la música. e J.C.P. L a meditada l nlllsfot·mació d'una cèl·lnln melòdica. d'una timbri cu sempre original i encisad01·a, la pcd'cc ta dispocisió de r a t·gume nl intrrn de l'obra en qüestió, la imaginació com a punt dc partida per u les c reacions, la rece rca d'un llt•nguatge i ntuïtiu i p et·s onul, tot plegat queda unn vt•gnda més reflec tit en aquest disc que. am b el títol lnterual.s. aplega set pat·tilut·es del compol>itot· bat·celoní Jep Nuix. Aquesta sèl'ie de composic·ions de Nllix, algunes pe1· a flauta i ciJ1ta , p et· u sis tubs d 'orgue, cinltt i o(pctt·ònica en viu , pet· a guilutTa sola, per a orques tnl -com el cali tl ~:~ " Riflessi", in ter·p•·el11du pet· l'Ot·questt·a dc Cumbt·a Teatt·e Lüure-. es con' erteixcn en un perfer te model de la seva personalitat musical. La mÚ¡¡ica de N ttix es!'upa de sou s excessiva men t a mpul·losos, i sempr e buscu el r efiname nt tímbric mitjan~:anl una tl'cmcndu originaüta t e n l'aplicar·ió dc Lècnjques compositives uvantguat·distes. És una música perfectament meditada , Lt·eballada fut b al més mínim de ta1J, en Iu qu al tot es desenvolupa sota un discurs sàviam ent pt·cmcclitat, fins i lot en un a obt·a com " lrn provisarió per a tobs". El disc recull obres escrites c nll·r el 1986, com " lnizio'', basada - tal com explica Jep rllix- en la teoria del Big Bang de r origen dc l' nnhers, fins a "Tonightingale'', escrita l'any 1994, una obra elaborada sola cl'it eris de la música a lcutòl'ia, que al fioal l d('sprés d'una successió dc s ons culminen a mb un uníson. És un disc pel' gaudir del talrnt d'un dels valors musicals més sòlids del nostrt' país. e Uuís Trullén 57 DISCO S Lluls Vlclal Trloz Mlllldtull Freah Sound New Talent - 009CD N 58 o és cap secr et: Lluís Vidal és un pianjstu cxccl·lent i un compositor· d'una gran clarividència melòdjca i hurmònica. A Ics seves ma ns, el jazz eadevé músir:a imaginat iva, vital i r·cno vada. Milikituü, el seu darr-er treball discogràfic, és una mostra del tolent, fresc i sofisticat alhor·a, dc la sensibilitat d 'aquest músic juganer. El nou CD és la confu·mació dc la solvència i la maduresa del Lluís Vidal Trio. Tot el disc és d'una n¡:,.;litat creativa admirable. Cal fer un esment especial dels lemes articulats sobre música popular -una dc les con stants de l'obra de Vidal-, com "La meva enamorada" i "Els Miquelets d'Espan ya", basats en cançons populars catalanes (Catalotúa songfolk. en diu el llibr·et). P erò és l'egnigmàtica " Havanera", la p eça que millot· sintetitza la capacitat dc Vidal per erer una obra singular a partir de la tradició musical popular. També cal destacar "M:il ikituli", una peça d e ritme .xiroi i oscil·lacions melòdiques originals; i "Ball de capvespre", amb un acurat tractament rítmic i harmònic fr·uit de l'aplec entre el jazz i el llenguatge contemporani. La interpretació de Lluís Vidal, J ordi Gaspar al baix, i David Xirgu a la bateria, és d'alta qualitat. Ara bé, és inevitable com- parar la música de Vidal per a trio amb la que vam escoltar, per a trio i conjunt de vent, a la imtllb'111'DCió de la tempc:wada de L'Orque~;tra dc Cambra Teatre Lliure. Cal reconèixer·-ho: les composicions dc Vidal guanyen en intensitat i color amb les possibilitats expressives d els instnrmeuts dc vent. Tant de bo aquella inieiativa pugui tenir cootinu:itat i supot·t discogt·àfic. e David P icó S. tt·ansce ndental. La veu dóna un ritme assossegat que convida a la p au inter·ior. La fràgil melodia emergeix lentament, emfasilzaJa p er l'acció disct·eta pet·ò fonamental dels instruments electt·ònics, que esdevenen l'aportació occidental al disc. J eanPhili.ppe Rykicl, compositor expert en músiques ètniques, !'ol·laborador de Vangelis i Leonard Cohen, entTe d'altt·es, i mnic pet·sonal del Lama Gyom·mé, és el t·esponsable d c la confluènria entre la saviesa budista i la tecnologia occidental. La meva LAMA GYOURMÉ IIIAN·PIIIU PPE RYIOILI aportació ha. estat molt mai no hauria gosat modificar el tempo o manipular la melodia. declarava el músic .,,..,.,. , ....... Sony Classit~ul SK 69247 a mú ·ica religiosa, pel seu ('aràcter espiritual, acostuma a tenir un formal melòdic auster, més o menys assequible, que atrau un gran nombre de públic. El cas més rellevant és el dels monjos de Silos, mundialment famosos després del sorprenent èxit del seu CD de cant gregor ià. Des d'aleshores s-han editat nombrosos discos de música religiosa . Un dels més exòtics i atractius és El canto del Lama. L respectuosc~, francès. És un disc que reclama una audidó atenta pet· gaudir de melodies tan fascinants com '·Deseos dc dl'spertar·' o "La ofrenda de Tsok ... Els possibles efectes (la neteja del karma, la r elaxació o una son irreft·euable) depenen dc la personulitat de l'oïdor. segons que ens comentava el mateix Lama. És a dir·, si f<l no fa, com en qualsevol esdeveniment musical. e D.P.S. deseos para el clespertar. E l disc consta de cinc oracions o mantras, cantades pel Lama Gyourmé, que va adquirir la categoria de mestre de música (Ouzme) al monestir de Sonada . a l'Í odia. Espiritualment , els m.antras són oracions per pul"ificar i netejar el karma i pet· calmar el patiment d els éssers humans. No cal tenir cap coneixement clel budisme per pocler ga udir de la música del disc, ens comentava el Lama en la seva visha a Barcelona. Musicalment, són peces d ' una melodia lineal i r epetiti va, cantades amb lrna veu greu, serena i ~AN AMt RIC: #UI,..,....,. ............ ..... PICAP CD-90 0083-03 frene, no sols una cançó, sinó la. totalitat d'aquest treball, al diluvi de moments qu.e no han trobat expressió, al vapor no liquat de les emocions, a les cançons impossibles, a la seua bellesa imag inària i a l'intent tttòpic de destillnr-la. O Aquest és el context creatiu del n ou disc de Joan Amèric, segons les sevc mateixes JHlrau les. Un context vapot·ós: el de la melangia , el sentiment, la reflexió i l'experiència viscuda. Aquesta és la clau del seu datTer· treball, Ànima, diari cie les hores blaves: una obra intr·ospectiva i at·ticulada eles de la fragilitat dels sentiments més per·sistents: l'a mor, el d esamor , la desesperació ... Música d ' interiot·. E l repte consisteix a exterioritzar l'interior emergent. Aquí comencen els p roblemes. Algunes cançons són un pèl massa va poroses, és a dir, no han materialitzat del tot el germen cmbdonal"i que les va fer possible, els manca cos. P er ò els encet·ts superen les mancances. La producció d 'Estefano MeJonc és excel·lcut i dóna al disc tota una variada gamma de matisos rítmics i melòdics. E ls nombrosos instruments, els pr·ognmes, els coes, els arranjaments, etc. donen color i expressivitat a unes cançons d·una força apaivagada per la veu un .xic massa homogènia de J oan Amèric. Les lletres són sentides i originals i dibuixen un mapa coherent de sentiments que travessen totes les cançons. E n destaquem tres: "Òt·bita del món", una de les millors peces, amb un dtme i una tornada sensible i conta¡:,riosa; '·Què més podria dir-te?'·, una cançó amor·osa i nostàlgica amb una nota humorística ("Te gastaria el cos de tant mirarte, se't caurien les calces d 'anar quedant-te prima, i en cara SCf:,'l.tiria contemplant-te despr·és C(Ue te semblares a una radiografia ..}, i '·Un home i una ombra", una brillant descripció del tipus d'home melangiós, cantada amb uns registres expr essius més accentuats que en altres cançons. Tot p legat, un disc d'alta densitat emocional 1 d ' una fa ctu1·a musical molt acuradn. e D.P.S. Orquestra simfònica de Barcelona i nacional de Catalunya :re, >an ves u11 la la !lS- del rta, >es: i i ;ilieres- 1•• • AUDICIONS PER A ESCOLARS un cicle de exerels concerts - sota la direcció del mestre Franz -Pau l Decker- obert a totes les escoles de Catalunya. Ul- ;sa an erva Una invitació a descobrir la música i a gaudir-ne en un ambient de joia i de festa. .ca >e- La [e- aJ da ics A !}edició d }enguany, i OS ·a- ia- hi participen més d }ll .OOO nens. ' 1 n- ·adc an )n _30 i 31 de gener i 2 i 3 de febrer ride en Palau de la Música Catalana de Barcelona ~s­ lel rs 1 de febrer Auditori Enric Granados de Lleida ~a aja Els dos concerts del dissabte dia 3, semn dedicats a les corals i escoles de música. o- Ja sr- es a, ri- te a- la s¡e tb IS :n 111111 Generalitat de Catalunya l- tU1!I Departament de Cultura j :~I Ajunlamen. .e Barcelona ÀreadeCuhum INFORMACIÓ: 317 10 96 Ara pots comprar totes les entrades des de casa Quan vulguis anar al Palau, truca al TEL-ENTRADES. Un servei gratuït de Caixa de Catalunya que és a la fer cues. I només hauràs de recollir-les a la taquilla el dia del concert. Alxf de fàcil i ràpid. Un servei de teva disposició les 24 hores del dia. Així podràs comprar les teves entrades quan vulguis, des de Caixa de Catalunya per als seus dients i per als qui encara no ho són. casa, i amb qualsevol targeta. Còmodament i sense cgf3101212 '~ CAIXA DE CATALUNYA ~