Revista Musical Catalana. Núm. 137 Març 1996
Editorial: Noves iniciatives discogràfiques / PANORAMA Incendi del teatre La Fenice de Venècia. Jaume Comellas / Jaume Francesc Puig. Mestre de mestres. Helena Bayo / Mikrokosmos:... i en el record, un somriure... Pere Artís / Del seu affm.: Sr. Ofèlia Sala.Jaume Comellas / Tangents: Un cop l'any. Jordi Maluquer / Concurs de Cant Francesc Viñas. Fidelitat a unes constants consolidades. Jaume Comellas / Confirmació d'una trajectòria important. Lluís Trullén / Alternativa entre grans cantants. Xavier Casanovas-Danés / La flor: òpera infantil de Lamote de Grignon. Raimon Romaní i Cornet. / Gerry Mulligan. Pioner del cool. Ricard Gili / TEMA El cistell de la compra musical / Conservatoris i escoles privades: preus i plantejaments diferents. Mercè Camps de Gispert / El cost del material: instruments, partitures i llibres. Mònica Montoriol / D'alumnes a professors: la veu de l'experiència. Mònica Montoriol / La de músic: carrera llarga i cara. Teresa Martínez / La càrrega econòmica d'un fill estudiant de música. Teresa Martínez / MUSICALIA Manuel Oltra. La música s'ha de viure d'una manera constant David Puertas / El Liceu programa The Lighthouse i la Voix Humaine. Francesc Taverna-Bech / El Trànsit de Maria Rovira: més de deu anys. Joaquim Vilà i Folch / SCHERZANDO Cesc / DISCOS
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
~ EL LICEU PROGUMA ~ THI 11GHTHOUSI yl i.. i lA VOIX HUMAINI Té.c JAUME F. PUIG Mestre de mestres LA DE MÚSICA, UNA CARRERA MOLT CARA BARCELONA Muntaner, 300, Xanfrà Lafor¡a Tel. 200 81 00 CENTRE COMERCIAL GLORIES Avda. Diagonal, 200, local 8228 Tel . 486 01 87 BARBERÀ DEL VALLÈS BARICENTRO · Tel. 718 97 51 MADRID Hermosilla, 75, Esq. Gral. Pardii\8! Tel. 435 8989 MADRID-2 LA VAGUADA ·Tel. 730 48~ SUMARI revista musical catalana EDITORIAL PANORAMA l•••• . .....c..u Pvlt TEMA MUSICALIA •o •• •• • •• •• •• •• •• • aves iniciatives di.scogròflques lttce11di del teatre La Fenice de Venècia per J.C.C. Ja ume Fru11cesc Puig. Mest re de mestres per Helena Bayo Mili'l'olrosrnas: ... i en el record, un somriure .. . per Pere Artís Del .~en <t}jill. : Sr. Ofo lia Sala per Jaume Comellas T cmgc11ts: U11 cap l'a.ny per Jordi Maluquer Co11curs de Cant Francesc l'iñas. Fidelitat a unes constants consolidades pe rJ.C.C. Confirmació d'una trajectòria important per Lluís Trull én Jllter11atiua entre grans cantants per X. Casanova s-Danés La flat·: òpera infaruil de Lamote de Grignon per Raimon Romaní i Cornet Gerry Mulligtm. Pioner del cool per Ricard Gili El "cistell" de la comp ra music al C1Jn<!!Cr ur1tori.s i escoles prÍ!uades : preus i plantejaments diferents per Mercè Camps de Gispert El cost del material: instruments. partitures i llibres per M ònica Montoriol D'alumnes a professors: la veu de l'experiència per M . M • La de músic: carrera llarga i cara per Teresa Martinez La càrrega econòmica d'un fill estudiant de música perT. M • Manuel Olt ra. '·La música s'ha de viure d'una manera constant., per David Puertas Bl Liceu progrcuna T he Ligblhouse i La Voi.x H tunuine per Francesc Taverna-Bech SCHERZANDO DISCOS •• • lú trena barcelanú1.a de Dobles Vm:incioncs d'Agustí Clt urles per F. T.-B. El Trànsit de Maria Rovira: mès de deu anys per Joaquim Vilà i Folch per Cesc 11 TEMPORADA 1996 DILLUNS, 25 DE MARÇ, 19 H. DILLUNS, 13 DE MAIG , 19 H. La mC:.slca ballable dels anys 50 L'or'q~.testr'a de cambr'a La Locomotot<a Nee.-a Swi ~'9' í-ox-i t•o l1 Boo9ie W oog ie O,.q~est..a Vi ..tèlia Sit\fot\ietta Se.-ei .Aipiste1 vio lí Fl"at\cesc Llong~el"es 1 di~·ecto•· Ob..es dc C. Basie1 L. tfatnpton1 B. C4oodtnan1 L . .;AI'tnstl'ong, D. élllngton i Mille,. Ob ..es de Vivaldl i Dvol'ak a. DILLUNS, 3 DE JUNY, 19 H. €1 cor' i la cobla Cobla Sant 3o.-di Cot< 3ove de 1'0.-feó Català DILLUNS, 15 D ' ABRIL , 19 H. €1 piano (1-',,t,.ocincü pe.· í-L,.,dctci,;., C.,, <'-ColC\ &pC\iia) +-lisako +-liseki, p iano Cot\xita aa,.cia i 3o,.di Leon, di•·ecto•·s Ob,·es dc. Bach, Sch~Atnann1 Motnpo" i Jf..k .. be Obt·es de C4al'r'eta1 Saló, Vent~.tl'a1 Pél'eZ Mo'ta1 Mol'el'a1 P~Ajol i Pl"enafeta DILLUNS, 10 DE JUNY, 19 H. La sar"s~.tela DILLUNS, 6 DE MAIG, t 9 H. O ..q~est.-a Simfòt\ica del Vallès Co,. dels .Amics de I'Òpua de Sabadell Ma. Ca,.mel'\ tfel'nandez, sop,.a"o Vicenç ésteve I Mad,.ld, fc•,o•· 3osep 'RI-lfz1 teno••; À"gel Òdena, l"wíton La banda La Lit<a Ampostina Octavi 'R~fz i aïsbe.-t, di..-ectm· .Aibe..t .A.-a~do, di..-ecto..- Ob,·es de So~Ata..llo1 C4imé.nez1 -r.,.,.¡na, C4al'da-C4ago1 "t:oldl"à i Van de 'Rosst Bohetnios {obro Local itats~ Abo1-1amen ts sctlCt!1·o f•·ne""'"is de ;\1an.xa i D,,;a e•' vct"sió concerl) i F,.o,ci~qtoifa d'.A. Vives 800 i 600 ptes. 6 COI'\Ceds1 4.320 i 3.240 1Jtes . 50% de descompte pe.>' als socis de I'.Ag••¡,¡paci6 J\1\.:'.iLIC\ VENDA D ' ABONAMENTS ;ÀI\tics abo"alst del 20 J,. f.•bn•r <> 1'1 de ntarç • l'oJo,.,. .~bo•tnb : d,,f 7 al 13 d" '"arç VENDA DE I.OCAI.ITATS A parli~ del 18 dc "''vç INFORMACIÓ I VENDA Pol.,.,. de la M•t.o.ico c.,t"l'"'"" St. F•an=sc d·· P""'"' !?. Tel. !>68 10 oo. De d ill.,.,; a clivc.,do·es1 dc 10 a 21 h.¡ diss<>bfes, d~ 15 n 21 h . .Al Se.o•vcl Familia• d"' Cnixa el,• Ca!al""'l!"· T.• I. 310 12 1J.) (,.., l,.,,,.• ,t•~fr~rna). / '... &·AGRUPACIÓ MÚTUA ~;;;;,~~lli \ l'li \1 0111117 > FU[';DACIÓ ORFEÓ CATALÀ PALAt: DE LA .\ll:SICA CATALA\ \ EDITORIAL a poc temps dedicàvem el Ten1a d'aquesta revista al negoci de l'edició del disc català. Aleshores exposàvem una realitat bàsicament poc falaguera centrada, per una part, per una oferta fins a cert punt àmplia però molt individualitzada en iniciatives esparses, i, per l'altra, en una demanda mancada d'autèntica vitalitat. Juntament amb això, hom situava també el fet d'uns canals de distribució i venda poc proclius a atendre el concret producte del disc català, entenent aquest concepte en una diinensió que abasta producció, interpretació i contingut. La recent concessió del Premi Ciutat de Barcelona de Música a una jove discogràfica per una obra que s 'inscriu plena1nent en la definició acabada d'exposar retorna el tema a l'actualitat. Per damunt dels mèrits intrínsecs i indiscutibles de l'obra premiada -Eduard Toldrà. Música i poesia- hi ha l'esforç d ' una editora -Edicions Albert Moraleda- que ha iniciat la seva tasca molt recentment amb una clara vohmtat de servei a la música del país . Fa poc temps anunciàvem també l'inici de l'activitat d'un altre segell , una empresa que té un concret historial en el camp de l'edició de partitures. Ens referim a La Mà de Guido . I també fa molt poc, una altra empresa amb pes i historial, encara que en el camp de la promoció concertística (Euroconcert), presentava el seu propi segell discogràfic -Discant- , el qual també neix amb una clara voluntat de col·laborar a normalitzar la vida musical del país des d'una parcel·la tan fonamental com és la del disc. Ens trobem, doncs , amb tres realitats joves però totes elles nascudes amb un ferm substrat d'experiència i tradició en el camp de la música i que apareixen amb idees noves i iinaginatives i amb objectius d'una bondat inqüestionable. Ara només cal esperar que aquests esforços -financers i creatius- t robin el ressò que mereixen. I això clama per una part la sensibilitat dels afeccionats i també de les institucions que han de ser sensibles a la transcendència que té per a un corpus musical concret disposar del suport d'una indústria discogràfica consolidada i operativa. Noves iniciatives discogràfiqu es 137 5 12.~ PANORAMA Incendi del teatre La Fenice de Venècia per J.C.C. xa etument dos dies ahuns qu e es complissin els dos anys dc l'inc·cndi tlel Teatre del Liceu , el fo<' va devorar totalment <·n gain:bé només una hora f' l Lcatn· Lu F enice de Ven ècia. Va ser un incendi que, ben ultnunen l del que 'esdevingu é amb el del teatre barceloní , es va produir pet· causes encat·a no l'cr·tifieades amb segun' lut. En poques h or es . un dels teatt·es d ·òper a mé h<'ll del món va convc•rtir-se en t·unes. llevat només dc la fa ~a na. que va alvat·-se' n . En aquells moments el teatre esta va sense activitat , ja qu e s' h i f!'icn millores, justament en l' apartat de seguretat contra jnccndis . Només un vigilant tenia cura de tot el conjunt i quan van al'ribar els bomber s, tots els es fot·~ol! van t·esultar in(ttils. Immediatame nt d esprés de p t·odui r-se el sini str·e hi h a h agut ULla <1llau d e d eclar acions de Lo la men a que afec ten aspectes d e lola índole . Des d els estrietament tècnics, r eferits a la in vestigació per· escatir les causes del sinistr·e. als emotius. tan j tan inevitable • p assant p els polític i a cabant a mb el artístirs . La impot·tàn cia de l' esdevenimt>nl ha dC' pon der ar-se tenint en eompl<' molts fa ctors . A par·tir clr l'elemental, d e la pèrdua d ' un patrimoni arquitectòni c tan va luós, hom ha d ' adonar-se del feL c¡ue es tt·acta pt·obablem cnt del segon teatre operístic més important d ' Itàlia tlespt·és d e La Sca la. In augurat l'a n y L792 amb l'òper a 1 giuochi d 'Ag rigento d e Paisiello, ha acollit més <lc vuit-eents títols i E 137 6 126 La Fenlce al segle XVIII els compositor s italian s més destacats h an vist tt·iomfar· aquí la maj or part dc la seva pt·oducció. La Fenice ha esta t el mar<' d'e trene d" òpen::s que ha n fN tanta història com I Capul€tti e i Montecchi i Beatrice di Tenda de B ellini; Befisario i Maria di Rudenz de Donizctli ; i Erncwi, Attila, Rigoletto, La Tm uiatn i Simon Boccanegra de Verdi. La darrera estrena de tram;c<•ndència històrica es va prorluir l' ~u1 y 1951 amb l'òpct·a Th e l~ ak e's progress d ' l gor Str·avinsky. En els a rxius de La Fenicc, s'hi sc•t·va va un n otable patrimoni d e "Partitures, d'un enorme valor històric . El teatre on va debutar Jaume Aragall Les t'eaccions inicia ls s"han mogut maj orità ria ment <'n un àmbit de viscer alitat i afectivitat que recot·den molt Ics que es van produir· fa dos anys amh motiu dl' l' incendi del Teatre d el Liccu. l\o han faltat oferiments generosos de les més grans figw·es de la lirica ni tampoc la manifestació política més eX]llícita p el q1.1e fa a la uq~ènc ia de Ja reconsll'Ucció. En aquest sentit, tampoc no ha restal absent, de maner a ben idènti· ra a Bat.·celona, la polèmica sobre la con venièn cia de r econstruir amb tola fidelitat o de par tir dt• zero. PANORAMA El teatr·e La Fenice va ser· r<'alitzat per· particulars dc gran pes en la societat veneciana , concn::tarnent la Società dei NobiJi, t¡uC' l'any 1936 va cedir el teatre a la Cormma de Venècia. E I ] 836 va ser víctima d'un primer incendj amb conseqüències greus, p erò qu<' no impediren que al cap d' un any r<>prengués l'activitat. L'at·qttiteete creador del teatre va ser Antonio Selva. La seva arquitectura seguia molt fidelment el model ilalià set-centista, encara que havia sofert força modificaC'iorJs. L'asprr.le exterior era molt sobri, amb una façana de dues plantl's flanquejada per dues liniE's 0<' columnes d"estil corinti. El gt·an atra<·tiu es trobava a la sala, d' una bellesa extraordinària. EJ cost de reconstrueció està valorat en uns 25.000 milions dc pessetes; l 'assegurança tm cobreix aproximadament tma desena part. El futur de La Fcnicc, srgurament no resultarà senzill. La importància dC' Ics magnituds aruh les quals es treballa i Ja transcendència cuiLuraJ i his tòrica d ' aquest teatn~ ohligar·an, amb tota segur·etlll", a posar en marxa una dinàmica molt eomplexa. Tothom sap fms a quin punt l'espectacle opel'is tic és noa realitat íntimament sentida pels italians. Aquest fet l'gurament consti tu irà un doll d ' enet·gia decisiu per empènyer el pt·océs de restitució d'aquesta par·cel·la tan important de Ja lírica univet·sal. Per als catalans, La Ferúce té el valor sentimental particu.lat· que en aquest teatre es va produir el debut com a~utlm e tel-lar de J'aleshores joveníssim -vint-i-tr·cs any~ Jaume Aragall. el m es dc setembre de 1963, amb l'òpet·a I lombardi a la prima crociata dc Verdi , en una versió d ' una especial traJlScendència, dit·igicla en l' apar·tat t>scènic pel mític J ean Vilar -cr·eador del Théatre National PovuJaire- a qui ajudava Piero Faggiom, i en la musical ]Wt' Gnnw.zerú anili Giacomo Guclft i Leila Gensclwr· donant suport al nostre tl'nor. Güma ncl n~n Gavazzeni j ustament h a ruort j u sl tuta setmana més ta r·d de l'inrcndi de La Fenice. Cal cspt•t·ar· amb atenció d s futurs cscll•vt•nimen ls. I cal desitjar quf' IH(U<>s ts sigujn feliços. Per als amants a r òpera d e Bar·celona , l'incendi dc La Fenit•c adquin•i.x una dimensió emoti va particularrnt>nt aguda. Els paralleUsmcs són massa exactes i desvetllen un apartat de memòries ingrates, tan inevitable com incitad or a la relle:\;Ó. La dissor·t veneciana ha coÍJl('Ïdit jus tarrwnt amb una sèrie dc noves, d E' bones noves, sobre la marxa de lt's obr es del nostr·c Lif'eu. Una marxa q:ue justament ara , al ca¡J clt:' dos anys d 'haver-se pt·oduïl la destrucció del teatre, emprPn una clinàmjca visihJement cf1•cLiva i, <tmb tota st'¡,rttrclat, imparable. PAlAU ~~, . : "-~ 100' I V TEMPORADA DE CONCERTS 1995-96 Palau de la Música Catalana 21 MARÇ'96 dijous, 21 h 'han 1 un ivitat 5 van iu d.: I. ~o roso~ tlíripolí. a la ), En . r es· lènti;obrc truir jr dr Pt·òA;rns concerts: JEAN PIERRE RAMPAL, flauta. ClAUD I ARlilrlANY, flauta. JOHN STEEL RJTTER, Piano. TeJemann, Bach, Pla, Kuhlau, Doppler, Verdi. Ml'f'TgU)EUTSCHER RUNDfiUNK. KAMMER PHIUIARMONIE. ORFEÓ CATALÀ. S . RUBENS, soprano. 1\1. !11ÜLLER, tenor. M. FI K. baix. Dir.: CÜNTH EH THEURING. Les e.~tarions, de Haydn {16 d'abr-11'96, 21 h). JO EP CARRERA$. tenor. LOREVZO 8;\VAJ. piano. Composicions pet· a cant i piano de b'Tans autot·s opcrístirb (22 cf ahL·il"96. 21 h). ORQUESTRJll COR DEL GRA N TEATRE DEL LICEU. EVA l1ARTON. soprano. .JYRKI NTSKA.NEN, tenor· E. lv. SCllULTE , baríton. Dir.: DAVJD ROBERTSON . Tristmry i Iso/do (versió concc r·t), de Wagner (25 d' abriJ'96 , 20 h). SCOTT/Sfl CHA.MBER ORCIIESTRA. COR DE CA.MBIU DEL PMC (patrocinat pet· la Fw1dació Caixa de Catalunya). G. BRADLEY, soprano. L. CASA.RlEGO, ron tt·alt. F. GARRIGOSA, tenor·. E. BAQUERIZO, bar·íton. Oit'.: CHARLES MrKERRAS. Simfonia nrím. -10. 1\. 550 i Waisenhaus-Jlesse. K.J 39. de Mozart {29 d' ubril '96. 21 b). PANORAMA JAUME FRANCESC PUIG Mestre de mestres Carrer del Rec, 65. Es pot afirmar amb convicció que no hi ha ningú a Barcelona que ara sigui professional del cant que no conegui molt bé aquesta adreça. Si haguéssim de seguir l'ús del barri de denominar els seus carrers amb noms gremials o artesanals, aquest bé el podríem anomenar "carrer líric" o similar, perquè en aquest número té el seu domicili una persona gue és tota una institució en el món de la pedagogia vocal. per MELENA BAYO P 137 8 128 ugt'm pet· unes escales es l rclcR i ens trobem a m b un a placa a la p orta: maestro P uig. És un pi antic, en un e n torn amb r eminist èncie divuitesques i amb u na anelada tradició comct·cial. També plana u n sentiment popul a r fm·ça p resent j sinte titzat en u n " Roda el món i to rna al Bom ··. 1 com i totes les coses estiguessin inte r relacionades, Ja tt·adició clcl nos tr e e ntl"cvis ta l és ta mbé molt gr an i an·elad a . Va a t-rc n car en el moment en q ui• t n •s figures deslaca des dc: la líd ca actua l r ebere n UfJ UÍ ma te ix. en la seva èp oca d 'e · tuJiants . les en sen ya nces del mes tr e. P arle m de J aume A raga ll , J osep Carreras i Vicenç anlinero. Entrem e n una habitació espaios a plena de t"t'Cord gr àfi cs de tre n ta a nys d e das e . de treba ll con tin uat i d 'èxits. Hi ha t·etalls de p e r iòdics i fotografies dedicad es lJ II<' literalme nt inunden l'esta nça. Un piano de cua de r ecent adquis ició domina l ' es pai central. p erò és un piano vcr tiral ara ja esventrat que és a P~"O JJ de la fi nes t ra el qu e guai·d a scc r·e ta me n t les vocalitzacion s dc tothom . En ll oc honorífir, una fotogr·afia: " Mi prime ra T os ca" 26-XI-76 ; J osep Car rer as. No cal dir q ue amb aqttests p rccedE>nls, q ualsPvol est ud iant d e ca nt s'ha se ntit irremeiablemen t a lr·rt p e r la fama dt>l mestre, perquè ··algun a cosa deu El mestre Puig e nvoltat d e records d e ls seus d e ixeble s tenir··. Aqu<'sla fama com a pedagog h a an·iba t. scgom que en s explica ell mateix, a tt·asp assar ú·onter es . i\-1'/w vingut gent de l"estranger i també l'estudi i eL'l resultats han estat molt positius. És clar que toLes les coses no són bones per a tothom, però jo intento que ho siguiu. A primf'r cop d ' tlll se m bla rom si el m est r·c a t·a hag ut>s tic po r·tar un a vida relaxad a , per·ò t•es mfs lluny de la r ea lüat. Un a JJÍSSal"ra ens mos tr a el seu hora r i setman al m e tic ulos amt"n l apunta t. Aquesta vida no és normal, no és gens normal. Primer és La salut i després La resta. i al final acabem donant prioritat a la f eina eu detriment del que és primordial. Tot i que últimament faig menys classes, perquè, és clar. em faig g ran i em costa més. Home! Costar-1ne, em costa ig u.al, pe rò natttralment , les fa cultats no són com abans, no... encara que també em def enso bé. Pe rò a bans d ' assolir· l 'cstatu ~ i l a fama com a mestr e d e ran t. li va c·osta r prou. ]o, de petit tenia bona veu i cantava. A mi m 'ha- PANORAMA als, -rer ) té JnO al. luti acaèina norfaig clar. més. osta les ans, em a tus ot. li enia t'ha- gués agradat ser cantant i tant 11¡'/wuriafet ser tenor, com baríton, baix ... la qüestió era cantar. Tothom em deia. que entonava bé i que aquí i que a llei, però als setze nnys, en fer el canvi, en comptes d'anar a més vaig anar a menys. I el meu desig no va ser possible. Paradoxalment. Jaum<' Fr·ancesc Puig mru no va estudiar cant, sinó que va aprendre de nu1nera autodidàctica i inluinl IPs (•oses alhora que ll·t>hallava com a vianista acompanyant en Les t·lasscs de la senyora Markoff i de Met·cè Bonaplata. Jo acompanyavu per saber repertori. Intuïa el cant i em vaig posar a ensenyar cant -ens ptmtualitza que ell és valent però responsable- i 1111 dels primers alumnes va ser Jaume Aragall (q uina casualitat, oi?) que vivia aqn( a la vora. Ell prinwr va fer-s 'ho en pla de broma, però, és clar, després va ser seriosament. Jaume Aragall sempre ha par·lat del seu mestre amb molta considcr·ació i estima. El tenm· ha explicat: 1 En aquella època, el meL' pare treballa va al Mercat Central del peix. Era un t.reballador hu.mil. Quan li vaig clir que volia cantar, em va ¡IOrtm· al mestre Puig, perquè ell mateix i el meu oncle Salvador eren amics i veiitS del mestre. Jo vaig néixer al Passeig del Boru, número 30. i el meste Puig vivia al carrer del Rec, número 65: pràcticament, a 30 metres de distància ( ... ) . Va ser el pare IIHtteix qui em va portar al mestre (. . .). l li va dir ".Jaume, et porto elnwufill. A veure si e/ fas canlctr". La formació que vaig rebre del mestre Puig és la més vii/ida i important! És la que arrenca. del no res i em porta et 90 (. .. ), allò que complet és el treball amb el mestre Puig. Ell s'arribava n entusiasma,r, amb els seus (J.lnmnes! (. .. )Entre c>ll i jo hi lwuia una gran entesCL. Va arribar a tal punt que, quan esulvem treballant ww part d'una ària i sortia una nota bonissima, automàticament. tots clos ens aturàvem. E l mestre Puig tamb~ r·ecorda molt bé els Jll'inwrs passos de Jaume Aragall. El seu pare i la seua mare ho volien molt, que fos cantant, i grà('ies aL~ tres, al seu pare, a la seva mare, i a mi com a mestre, va arribar a canlar. Va fer unes audicions al Liceu i va tenir un èxit tremend. Llavors jo uaig dir-me: "Home, senyal que en sé, c/'ensenyar··, perquè sz no m'hagués donat resultats no lr ngués continuat per aquí. Amb visihle g~•a n tlt·lit, Jatlme Francesc Puig Lambé rcmembr·a tw altre fet que l'ompli' de satisfacció. Llavors, per referències de l'Aragall va venir Carreras, j e . .. que també ha arribat a ser molt, ja ho sabem, no ? Carreras era un noi intel·ligent i qu,e volia cantar. Era molt valent i decidit. i la seva mare també. El primer dia que va venir Carreras. vaig veure que tenia molta veu i una veu maca, però li mancava una mica d'extensió. Llavors uam començar a treballar. a. treballar bé, és cla.r. ll'Pxtensió l'anava tenint a mesura que anava vocalitzant i a mesura que anava cantant. Ell tenia una gran disposició i tolent. perquè a més de la veu es necessita talent, per cantar. Hi ha molta gent que té bona veu i no té talent; ara , el que té talent com Carreras ... , arriba. Vafer twa audició al Liceu en què ·va ca ntar a La 'lh1viata i Carmen, i jo el vaig acompanyar. Va ser una gran sorpresa, però ja estaven acost umars a mi amb Aragall! Després t·a venir ardinero, el baríton. Pc1· la S l'\ a banda , Josep Carreras ha explicat:! Estudiar con el maestro Puig me sirvió de mucho. Cucwclo comencé tenía diedsiete wïos y SLLS enseñanzas y sus consejosfueron muy positivos para mí. Personalmente se portó conmigo de una forma estupenda. Con él permanecí hasta cumplir los ueinticlós años. Creo qtte el canto es algo que uno lleva clentro y que se estudia siempre de una forma nwy cmtodidacta . Uno mismo debe ser consciente de lo que va bien o mal para .m voz y el pa pel de ull maestro de canto, su lwbilidad, de be ser sacar a relucir las cualides y ayudar a desarrollarlas. tn olvidar que cada persona tiene u1ws característi.casfisiológicas a las que hay que amol<lorse. El maesto Puig ha demostrada que, en nmchos casos, como el de Aragall y Sardinera, es capaz de imprimir en el alunwo una linea de cantante de categoría. El mestre Puig és contundent quant als t·equ isits que ha demanat i d!'mana als seus deixebles. .Io con ti.n uo traient gent; ora, demano col·laboració, a més de les condicions i el talent. Les condicions i el talent sense la col·laboració no condueixen a res. 1 també demano aquesta col·laboració per part de les persones que estan al voltant de l'alumne o del futur cantant. Exigeixo tetmbé que treballin, i en treballar amb la bona ensenyança s 'endeguen, entens? El fet de dedicar-s'hi plenament és tamh~ una de l es recomanac-ions del mestre. l-li ha persona que assimila les coses més o menys de pressa, però sobretot s 'a van ça amb una dedicació plena. També és necessari. 137 9 129 FJ/a- HEWLETT ~~ PACKARO We make it happen Ho fem possible o r. s t f, a e e l ( l I J ~ PANORAMA d 'oblidar que el cant no és la perfecció. Ca ntar n o és exacte, ni matem àtic, si bé h a de ser musical. En el cant hi ha lloc per et petites llicències per tal d 'afat'o rirla tècnica vocal, perquè ca ntar és humà ... Rt>alme nt , és una visió senzilla qut' bo explica tol, si un bo s ap copsar. En deixar c-I mestt·e Puig, conli nu a amb la seva feina diària. Pet·ò en s vol fer tma puntua litzal·ió més: les coses nornés s 'a consegueixen treballant i jo sóc clnr en això úe.fer compliments a l 'es wdiant. No es triomfa p er cn.sualitut , no! Ah! si aquestes pa rets parlessin ... ! l'estímul i cuidar-se, com ara dormir el temps necessari. 1 el treball. hi insisteixo. Tots els mestres fem voca litz ar, ctra. s'ha defer bé: s'Ir a dïmpostar bé Út veu. La base i la tècnica han de ser bones . E n pregunlar-li qui'- vol dir amb " tècnic<l bon a'', con testa que això és molt clificil d'explicar. Si veus qne tUl alumne 11a bé, després cle voca,litzarli poses rLlgnna p eça a I'al-<; nc/a del seu, desen volupument ·vocctl, alguna peça clà ssica del cant. El mestre r e ma r ea als seus aJumnes que t•l més import ant és una bona imposta<·i6 i que la fo rmació idiomà tica és twa cosa que es pot f er a més a més , però completa. lla11 de saber francès, alemany, i, no ml dir-ho, italià . .I. F. Puig està ocupat en el dia a dia. Donar fónnult•s màgiques no és una cosa q ue S<'mhli estar disposat a fe1-. La scvu filosofia és simple i consistr ix a funciona t· diària111 e nt i so ht·c la mat·xa anar decidint el t¡uè . La tècnica és molt relati va, p erquè és LUUL cosa sobre lct marxa ... El principal és que es respiri bé, repenjctr-se bé en la, ven i sobre això es va desenvolupant tot , si la ven é,~ de qnalitat. Lct pronunciació ha de ser molt clara i que s 'entengui tot molt bé; això costrt una mica. f és important també la manera en què s ·acompan }'i el cemt rw f. /És important ser molt exacte, perquè així s'ajuda el cantant a desenvolupar-se. Però no .~'ha ( J) CO\IE LLAS, Jaume: Jaum e lr·ugall. Uua vida que podria ser escrita en 1111t1 nal'el·la. ··Revista \fusical Catalnnu··. núm, 61 (no\etnhre 1989), pàg. ::II~J I. {2) PÉREZ SE.NZ. .l tl\icr. José Carrerw.. El placer de co ntar. Un retrat o autobiogdifico. Edirionl's dl' ~uevo Artc Thm·. Bao·<·dotHI. 1988. pàg. 19, 20. <i .,; tà ~tfe / \HI). ~~:;~;;'> C, ~::~ ~~ . 1 1,\ L\~'. ~Uil7 Continuem d'acord. L'acord cic col·labornció que en t:l seu dia van signar Televisió de Catalunya, S.A. i la Fundació Orfeó Català· Palau de la Música, ha estar renovat per a la temporada 1995·1996. PANORAMA MIKROKOSMOS ...i en el record, un somriure... Tol com s'esdevé en lo vida de qual- sevol Familia, també lo col-lectiva del 137 Palau és contrapuntada per les alegries o les diRcultots de tots els qui componen un equip humà no pos petit. Toml:>é com en qualsevol Família, o ~odes som sotraguejats ~r lo visito de l'espriuono Mrs. Deoth, lo Domo o qui tots, ineluctablement, retrem home· notge¡ i si aquest homenatge és exigit en circumstàncies humanament impre· visibles i incomprensibles1 el dol és més punyent i lo fendo, més tanda ... El dol I lo ferida són ora vius entre nosaltres i, f)!:lr extensió, entre molts que freqüenten el Palau, per lo mort sobtodo de Montserrat Guorinos. Als amics, ens ho estol imposada uno absència que ho truncat uno recíproca estimació profunda. I els qui, ~r lligams profes· sionols o ~r vocació de melòmans, són assidus de lo Caso, són oro privats del !rode exquisit i deferent de qui -des d'un lloc compromès com el d'atenció ol públic en la venda d'entradesdonava uno imatge de serenitat ponderada i d'aFabilitat exquisida, sempre amb un somriure ocolliélor. Els records ... ! Cadascú se'ls sop... Són Font de reviviscència dels moments de joia i de lenitiu dels de dolor. Els de qui signo .o9ue_sto columna, li Fan reviure (~l pnvilegr que atorgo uno vetero· nio de trenta anys de vinculació professional i vocacional ol Palau) imo~es plurals: les d'uno Montserrat tot 1ust entrada o l'adolescència, d'uno bellesa harmoniosa -talment una figura de Clorò-, que es movia per l'estotge de l'Orfeó amb el deseixrmenf propi de qui era o caso seva (i hi era, realment, puix que allí havia nascut), les de casaèlo jove i les de more de Família que, no havent-se desvinculat mai dels seus oñgens, hi retornava o primers dels vuitanta en uno prestació de signe laboral. l li Fan revrure, també, uno aura inevitablement esbiaixada: lo d'un Palau casolà, on molts trobàrem un more en què concretar inquietuds musicals i culturals i aspiracions cíviques... Un Palau de funcionament irrepetible, on els organitzadors dels odes que s'hi feien gastaven un tremp sovint ols antípodes del pur capteniment controctuol i que podro moteriolitzor·se de formo inusitoèlo, com aro lo d'invitar lo Rllo del cop de lo Sola o fX!rtici~r en uno sessió de I'Agrupoció Dramotico de Barcelona, amb un ¡JC?per complementoñ... I així, tinc clavada o la memòria una etèño Montserrat Guarinos, com a •Néta• de "l'Alcalde" (Jordi Torros), fent ofreno d'un rom de roses roges a •dora Zochonossion" (M. Assumpció Fors) en lo versió (1962) de lo corrosiva Lo visito de lo vella domo de Dürrenmott... Imatges en el record ...; solatge personal acumulat o redós del Palau i que el temps no fo sinó engruixir... Imatges i records que no ens abandonen ... l[o sé que ara, a més, o lo llu· minoso claraboia de Domènech i Montoner hi ho quedat encastat un somriure (leu, com un puríssim i cristol-lí acord en to menor... Pere Artís Es posa en marxa l'Any Gerharcl l prog rama dt•dirur llH)Il!lg •·ufit·auwola obra d c Rohrr·t Gt·r·hunl !fill' \a inlc r·prcLur el~ dic~ 26. 2i i 28 d r gener J'OBC ha ~ignilirat l'init·i tlt· ¡..... manifl!l-Laciom, inslituciunub pr·mnu¡!U cles pt'l Ot'pm·tunwnl dt· Cultu•·u tll' Iu Generalitat. amb motiu dc t•umrnt·nrorur-sc c n¡;uun) l'I (·c·nll•nur·i dt•l naixt•menl d" uqm•st compns itm·. Es tntt·tu d'un c·unjun l, t'li ul¡;uns CII SI>S t'neat·a p t·nclenls dt• <·cud'irmu•·iú. •rue abasteu dift>r·ents tipu:,. Drs th•l ¡rr·imordial cic• r·on••t•r·ls u puhlic·ndons. euregis tramrnt s. 1111 c·rHt¡;t·rs, •·•·ulitZtu·iú d'mt lUOillllllt'nl u Vult s, Iu vila untliua dl"'l eomposito•-, r·,xposic·ions, c•lf•t•tt•r·u. p.,,. u tal li s 'ha t•ri tahlert 1111 Co mitld ' Honor. que pr·csich·i' c·l r·ap clt•l gm t•rn català. Jordi Pujol. i dc·l lfliUI fonnt•n part. cntn: d ' ulln•s. d con~dlt:r dt· Cultura, Jo11n Cuillu·t: Joaquim llom~. pn-..idcnt dt• r As~ociuricí Rolrc•rt Ct·l'lrunl. i una comi~sió c•oordinutlnr·n t•nt·upçalada pel direrlor gene r·al de Promm·ió Cultural. Jaume t•rt·ab. P el que fa a racli\ltUt I'Ollrer·tí~riro. ultra el conce•·t ja l'~nlt'ntat. eal clhtm•ur un segon que oferiru la mulei-.u OBC t'I mes de non·urbre i l'ls cio, qu•· intt·rpn·· tarà aquc.,t mt·; d"uhril rOrquc•tru de Cambra Teall·e Lliur·l'. run diri¡.:it fWI' Erm•st MarlÍnez lzquil'r·clo i el ~1'!!0 11 pd titular cic la format·ió. J o~cp Pon~ . Fot·u de Catal un) a, Mlirdu i l\lurlt·itl han t•:.tat destinatàries 1.'1 mrs dt• fc:lrn·r· clt• Lrt" concerts d e l'e~nwu1ada Or·quc·,tr·u del Lüun•, (•I elia 19 d"nlu·il I'Orqtws tr·u i Coro de la Comunidatl cie .Muclritl. clir·igit.-. per i\ligucl Gt·o!Ju ufl·t·ir·ttn un t·on· cerl a la Salo de Crímnnt dt• I'J\rrclitorio Na ..ionaJ rJe c\ llisiea. el clin 27 del mn11·i' mes rf ahrillu Bl'it tt·n Sinfouiu u· ofc·rirò un a Londres i rm~• t•ncla•·ant lw fur·ri u Cambrid ge -(]o, com'!' t'I;,- i no• llllll'lll u Londres. Del 25 d"ahril al 20 dc· jun) ;,Ïntc·rpretarà r òpc:ru ta dueña ui Cuvt·nt Garden. i a Lced,. \1andw;,tl.'r. '\ottin Ptam i "\on' it·h e n una ¡H·ndtH't'iÓ d·Opera '\orth ProclnrLion dir·i¡cidu ¡wr Anlooj Ro~ \lurlrii. Tumhi· ,;ofc· rirun concerb dt•rlicah a Gcrhurd c•l nw ... d'ugo•t a ]a Quio:wna .\Ju,ir·a l dc· .'unt eba.-tià. d tm... dc H'tt•mhre no' anwnt u Loodre" amb la 'lakh En~t-mhll'. u :\ladrid -no,crnhre- ornh rOrqu e~ tr·a Simfònica Òl"' Madrid, cliri¡,riclu ¡wr .Jo,.: Ramón Eoc·inur· i amb \ngrl ]t';,(, , Garc•ía com o ..;oli ~oli~tu. En ruanife,tarió erwuru Rt·nst• tlutu c·ul de.~tacar el conccr·L ctu" uft•r·i•·:'r Iu Sinrfònic·a rJ,. Tener-ife, dirigida twr Víc·tur Pablo Pél-l.'.z, amh L'I BBC Synrpl11m) Cborus. Resten c'nl'lll'll nhc·c·M c·mwertR en pr·ojcc·te. dr¡H rll'l grup Bnr¡•¡•luuu 216 -l'un 11 Londr·cs i l"ultr·r n P ut·Í!!, u la H•' ll de la U ESCO-, un dc l'O•·c¡uc·s ti'O Nacional d c Ca mln·u d'Antlcn·t·u, t•l!·rtc·nr. P el que fa a puLiitucions. ~·Ira tlt• ft•r ~ment dc J'opu~r le t•nc·u•·rrgut u Migucl Angel Cento>oero amb lut•ol·l:riJIIl'ílt'iÚ d1• .\farta Muntada i .Mar·garidu E~tUil)OI com a dot·umcntali~tl'~. l'cdil'ié• d'un lli- E bre d" e~crits crítics a càrrec d c l'esnwoLar .\figuel Angel Centenero, mentre qu~ Iu Fumlaeicí Enciclopèdia Catalana etlit:ml un GD-ROl\f amb li"C$ nivl'lls: unn inlrodueeiú a la mús ica de Robrrt Gl·r·hard mitjançant dihuixo~ animal,, u.o pusJ>eig pel segle x.x de la mà del cornpos i tor· i, fimillueot, uoa compilació dr lot~ t>l~ escrits i obr·cs d c Robert Gt>r·hanl, u m~.s de bibliografia. di~c·u­ gr·ufia. ctrètcr·a. Pel que fa a enregistr:amcnts, In JO DE i elt·or dc la BBC sota la uirrceiú cl'Etlmon Colomer e ru·cbrist•·aran /.er p1•.sto pN· al segell AuvirJis. El pianista Jordi Masó ha cnregistr·at l'obra compiNa pt·t· a piano per a i"edi tm·a Man·co Polo tll' H ong-Kong. obru també enrrgis· Lratla per Jordj Camell per al st•g¡•U \lb!'rt :Mor aJed11. La sopr·ano 1sabcl ·hugón i el piarústa Àngel Soler ban en t·chris lmt Lïnfuntamenl ml'rCIL'ellósdP lrara::oda. La disrogràfica All\·idi.- tr pt·e\Ísl d'enregistrar els ballet;, lrie/. Pandora i les Soirés de Barcelona. Elg meso~ d·abriJ i maig es r eali tzarà un Con¡,'Té;; Gerbard conjunlamc•nt a , outhomptou i Barcelona. El me~ d'abril a la dutat anglesa i t'l maig a t·a·a no¡,tra. Eb confc •·cnciant.-. propo~ut~ •Ón d~ se¡,riit-Dlb: William G1ock • .Toar¡unn Hom .... Jo-.cp Maria M.t-s treb Quadrc•n). Oti\ÜI Drcw. William Lacey, Del\ id \tht·rton. MaJcolm MacDona.ld. Mcirinn Bowt-n. )Tigucl Àngel Centcnt'ro i lrc•no Cllolij. Es far·à una pu.bllcació conjunta dc· lt•• due~ par·t~ del congrés. A rc·cl6· d'at¡tt(·Ha manifestació s'ofcrintn una Nèr-ic ric concerts a càrret: d c Joni i .Masó, Suotiago cle la Rlba -violi- i Angel Gugv - piano-. Barcelona 216 i Jcn·di Carnell, t·n Pis quals e;; presentaran llurs reo.pPr· Lius euregisu·umt-nts. Pel que fa a exposi¡·ions, la BibliotN'Il tic• CutaJunya o· organitzaL·à una drdic-u ela al compositor a partir dels doc ument• djpo~itols a la matei.xa bibHotrro. rntn e· I~ quah, tlestaca la r eluc·ió que• \a mun· lrnir el composi tor amb aque~ta en titat en Ics t-t•vc·;, facete.. de mu,irògraf i mu•icòleg. La Biblioteca de Catal un} a tr curtc~. lrl'haiJs musicolò~rics. Lradurrion,. prn~rame"' de ronccrls. documeo· tu l'iÓ relati' a a1 Congrés d e la Sot·ic•lal lmerna rional d., ~) {¡¡¡ica Conll.'mporània i dc la orictat Internacional de \fu-il'ologia, retall• dc premsa i fotografit•,. Pc•r Iu M'Va part, la Fundacil. MirÍ• organitzarà tUla exposició sobt·c t'I bolld 1riel dut·ant els mC:JO!l d"octubrf· i novcmhn·. A<ruest ballet s urn•nliola 11111b mlis ic·u de GPr-lrard c:oorptii amb lrt·ol·luhonwion$ ric J. V. Foix, que en ~o r~criure el gtúó, i de Joan Miró, que• rn vo clis•1myar· els decorats. Lu BiJJlioteca de la UnivrrRillll elf Cambl'idgc preparar·it una c~x po.ic•iÍI rleclicuda a Robcr·L Gerha r·d amh purli tur¡•s inèdites, cartes i a1LJ'es objrcle• P"''souals . com un r·etr·at de Fdip Prdn·IJ o un cur·tr·ó pinL;ll per Joan Mire• dt'dicat ni compositor i la màsc m·u mur· lUÒJ;U . • ( j (I li (I I· I ¡I ~ (¡ PANORAMA mwnc IJ11C edi: una obert 3 mab\ com:ió dr obert lis eos. la lirec- mLo mis ta com- •1arco regbse¡¡rll J>abel · han !ósdp :lis tr cap de l'OfU'ina de la nominació per a la capiwlitat cultuml europea del 2001 . El non delegat de la SGAE PS una persona qne purtint de la ('rcwció -va ser un cantautor i ha rom post n11Ísica per a pel-lícules- en el.~ darrers anys ha endegat una important tasra de gestió cultural, rom a mà.dm responsable cle Ressons, iniciutit•a de pro-moció de la música po¡mlar cntafcma adscrita la Conselleria de Cultura de la Generalitctt. i director de l'Espai, l'cwditori dedicat e.~pecíjicament a música i dansa i també dependent de la Conselleria de Culturu esmentada. Ramon Mwttrmer actualment és membre del Con.~e/1 l~ditorird de "Catalunya Músim!Reuista Musical Catalana". • Ramon Muntaner nou delegat general de (a SGAE a Catalunya va tenir l passllt din 2 de febr-er lloc a La seu de Barcelona de la E SGAE (Societat General d'Autors d'Espanya). la presentació de Ramon lluntaner com a nou clt>legat d'aqtte.~ta institució. L'acte t·a spr presidit pel sett president, 'l'eddy Rautista. a qui acompanyaven diversos t•ocals catalans -]oun Soú:'i, Joan ;1/bert Amargós, Joan Guinjonn,Max Sunyer, etcètera, i també el qtu' fins c11·a. ha e.~tat delegat, Ferrw1 Mascarell, persona que r1ct1ttdmen t {>,~ el mt.lxim responsable de la gestió en/tuml r](' l'Ajllntament de Burcclomt i Abili Forl, president de l'Associnció d'Orquestres S imfòniques l director tècnic de l'Orquestra Simfònica de Barcelona i NacioE nal de Catalunya (OBC}, Abili Fort, ha estat nomenat recentment nou president de l'Associació d'Or~ues­ tra Simfòniques, en substitucio de l'anterior, el canari Enrique Rojos, representant de la Simfònica de Galícia. Abili Fort, que fins ara ha estat el tresorer d'aquesta Associació, té com un del seus principals objectius P.er als propers dos anys, consoliacr la feina 9ue VO Començar l' anterior junta dtrectiva. • Del sen afün. S••ta. Ofèlia S¡tJa 4riel, Jm e ¡ll'omesa dc Iu líricu \'alcnciana tzar.i ~n l a • d'n· ca;;a IS ;,Ón •quim .ren~. )avid !irioo lreDll junta redó' . una \1asó, Gago ameli, ·s per· .otcra :dil'a- lJeol: enll'l' maontilnl ;raf i 1ya l~ adur- mH~o­ -cirtnl rània :.\fu.<ifie-. \liró bnllrt bre i lanW b le, en 'a UP en al rlr :>sirió parti· jecte-- Felir Jlir.í mor- Histingi«la amiga: a i¡,; viure de molt u Jll'\ll' t•l ~l~ll pus pe1·la 33a edid6 tiPI Concurs Frant·esc· Vüiu~. Lu bl'Va l"'a una pa1'tidpad6 que a mi cm pn'Ot'UJIIl\a. 1 dic això perqu(· jo ,(JC· dds IJlW contemplo aquc,;ta li¡!ura amb un cert ro·cel. tol udmc•tent que conté tms ,-alm·:. no nl'gligihles. I dic· que em prcocupa,-a Ja st•\a put·tic·ipadó perquè creia 11111' 'ostl- potÜa teujr mé~> a pt•nln:-hi que no pas a guanyur-hi . Ptll'mcli qu<' bo raoni_ Vo!!h\ pot·Ln jatmu cutT<'r-a fm·ça ft, liç en aquest apartat. Entn· d 'alt n'"• fa molt poc qur l1a gunn) nl l'I primer Pt·emi dl' I.~ Cum·ut'!-1 de Vet·viers. El seu c·urríc·ulnm, doncs, no diré q1w t:sti¡rui sadollat de guardons d'aquesta mena, pc1·1i kÍ qtH' --i'Oill a núnim- 110 n'hauria d'estar apt·eJ;~al ni delitós. En la ranera de lot t·antant o dc tot mú~ic. el fa('tor· <·onrur·b ]JOt l>Cl' deternrinunt. però no necessàriamt•nt. I 'i a més. un hom ja s'hi ha •·~tt·cnat a un nin-U impm·tunt. i quan per afegitó ec; ¡:(UUdeLx ri' una edat absolutanll'nt jmt••ill com la seva, t•l, fut•tor" rle risc poden set· nnluriH. Pc•t·qui', de manera dc!ïnitivu, un coucur·s Lf> força de joc· cl'!ll7.ul-, amh moltes cartcH amagades inesperuhll'!\. Ct·itl'l'iS--{) manie!l, si cal- del ju1·at, o d'un memb•·c innut•nt, eh·t·rió no bc:n feliç de h•s olwe~. afecció ni que sigui mínima clt• darrct· moment, ten'ion, "oblades, etcètt•t·a. I pct·mc·ti que li digui que, ni «flW sigui tma mica. aqut>'l ha estat el seu cas. malgrat qut• un tercer premi t'li un c·oncurs de la impor·tiindn dt·l qtw en, ocupa. no deixi dt• st•r un atot molt cobt•jahl1·. \ o:;tr juga' a. dc fet, c•n camp JH'opi. I ahò que• pudin ~c·1· un fuctor favm·alJic, no ho ct·a tant quan la .. rvu pr·t·!l~nt'ia venia precedida d'unes t'Xpcctatives <fUl' li huvien fornit ju¡;tament els hit~ esmcmtuts èn alt •·c•s c·c:rt.ànwn ~. Suposo que aqnest vu ~l'l' t•l fuctor dc prs Jlf'nluè ¡•I pÍihlit• que va assistit· u Iu final i també el d.-1 ronct•rt cl\•,hihic·ió al Palau. nu la Inici~~ amb aquell mínim cic· >.oht·c•clo;.i afectiva l1ahituaJ t•n aqul',tes circum,.tànric~. J Lanmau•i,. la seva actuauna enorme ratet·ió, t·~p«'l'ialment la da ITera. , a V .,.,.er gol'iu. 'l'mnpuc no va .ahc·r l riu l' dc• manera ben C"Xtll'lu •·I pn1grumu de la final. Ben nit •·u ment dd quE> vu c¡,dt•' e nit· amb les sopruno1. IJIIl' Iu 'nn Jll'(•c•c•dit·- vo~tè ,.í c¡w• ~~~ jugar amb una àr-ia uhsolutameul compromesa -"E' "lranno" de La Tmt'iotu-. i a la fi es Yan ac·aluu· prt¡duinl nna sèrie de pelih ¡•ntn·bunc•,. a Yegades fin,. i tol difíeih, dt• dt'linn·. qu(• 'an clunut· r·om a re>oultant que• r•l ~•·u pas per· aquest conr·u1·s no u~~;olí~ t•l nivell dP glclriu que els seus mi't-it-., ahHolutnmt•nL privilegiat~- 111(' I'Pixien. I Pn ot¡uest sentit, so rpc·{·n i <'111 l'í'Htdta dd tot incxplkahl•• <tne no fos destinatut·iu eh· ¡!UUnlnus tau explícil!lml•nt mt·re$tmls com el millor· c·antant t•spanyol OÍ<'I't JWI lt·nor Pliít•ido Domingo, o t•l IJIIl' atoq.'11en ds aft•ccionnh del quart i •·inqur pi~ ol c·nnlanl jm t'espanyol d,· 'l'u mé.; important. E~pero que llegeLxi en llt(Ut''l''" 1111'\l'• parauJe, amb un ~ubstrat d'estima mnlt t•ntu¡,inl-ta. m~,; que no arnh ¡·ap mínima pl'Oclivital al l't•tn•t. ConÈ'Ï).cr Ics ¡¡cvcs uptitudH, confirmar amb f'H<·t·c•b., u mf::.. lrs cspJi-ndirles r·t•fc·rl-ut'iel:l que LC'nia rlo vosti'-, hu t·onHiilU:il per a mi una t'nonrH' ~ntisf••cció. Lu Rt'\ u wu, tl 'una hellesa poc IIHUa l, la st•va scnl<ibilital -pln t''IH'l'Ssiu- tan afinada l]IW utoqw a le~ itltl'rprt•tuf'Íuns nn sentit molt càlid i rnwliu. la seYa tÈ'ruil'u moll madur·a i també la se\'a IIUI<It'Ïlat damunt l'E'SC!'Ila ~Oll \al or~ d'una eiJOI'IDI' COll,btl-nc•ia que permeten e.ct·iur·c• t'ls au~"'lris més fala/,"'ll't'• amh totes les garaulit•s. \n1 ~t·guin! amb mí-s utcnc·iú c¡uc mai la seva u·ajel'tiir·iu. lna tt·aj••ctòria que e8tic M•gut· que uneix i unirà u lt•s !.t'\1'" aptituds artístique, in¡·ontt•!ituhlc:; suan• t•xposnrlt·s, ac¡ut·llc·s dosis indispen~n blt·~ d'intel·ligència i lamhí· rlt~ fortuna que a la n gurunlt'ixt'n els resultat;, m~:. ètplims possihlt•s. D1•l ~l'u affm. Jamuc Comellas e 137 PANORAMA TANGENTS Un cop l'any 137 Hi ho intèrprets catalans que podem sen~r sovint en un gran concert o representació en uno deles soles nobles de lo capítol. Els organitzadors de concerts se'ls disputen i, sí algun any no hi són presents, més aviat és per problemes de lo seva agenda que no per falto d'oferta. Penso en noms d'indiscu~ble projecció íntemocionol i discogràRco, com Alícia de L.orrocho, Jordi savall o Josep Correres, per exemple. Hi ho, però, un segon bloc d'intèrprets de pn mer nivell que ~uè no han encertat en lo projecciÓ o bé han compartit interpretació i docència, no tenen aquesta OP!'rlunítot. A v~odes els ve1em, escodusseromenl, conv1dots com o solistes en algun concert de I'OBC o suplint alguna necessitat en uno altra sèrie. Els criden per o uno obro o estreno de compositor cotolò o per fer de sofís1o en uno obro prèviament decidida. Sovint comP,leixen merovellosoment1 com l'altre é:lio Albert Attenelle en e1 Concert per o piano i cordes de Roben Gerhord, pe!;Ò ens quedem sense saber què estan treballant I quina és revolució real de lo seva r.nío ínlerprelolivo. Te'ls trobes i el _POrlen amb entusiasme: pE!!' exemple, oro he enfocat ProkoSév", •ocoóo éle gravar lo Sonata en sí menor de üszt" i no tens oportunitat de comp!"OV!Jr-ho en coocert. Els intèrprets de projecció internacional acostumen o ser sol·licitats per repe~r allò que ho agradat, allò que hc:in gravat. Els ~ns frisen per mostrar el que ocobeñ d'incorporar ol seu repertori. I així ens trobem que de les darreres vegades que hem P,:>gUt sen~r Miquel Forré o Barcelona, ho estat dins d'un espectacle, ol Mercat de les Flors, on oferí uno versió literalment fabulosa de lo Sonata op. 111 de Beethoven. Uno de les darreres opçricions de Ramon Coll en concert solemne va ésser el novembre de 1992(!1, tocant amb l'Orquestro del üceu el Concert P,ef o P,iono i orquestro núm. 2 de Brohms, é:lel qual, per cert, en té uno gravació excef·lent amb lo Wv:Jscaw Phiformonic Orcheslro. Aro, si el volem ~r, hourem hagut d'anar ols pqrodoí-s de Cardona o lo Seu o Snols de febrer. A Sono Puche l'anem seguint 9.rócies ols seus discos: o un memorable Blancafort -pioníslicoment o ralçodo de Wv:Jmpou-, oro Sf!9Ueix el seu Fouré, com o ~~lesa ol cent cinquanta aniversari Clel seu naixement. Penso ~ue si fo anys es va intentar un cicle d intèrprets catalans "'{jVe no es va P,oder mantenir fins que arrelés, ~r reé:lucció P.ressupostòrio- i vist que els orgonitzoèlors de concerts o vegades prefereixen un nom estranger elesconegut -ven més-, lo solució només pol estor en un intent de coordinació, amb els consegüents estímuls, per port de qui li toco. L'arrencada musical, per aquest país, i gràcies especialment o JJMM, està assegurada. L'etapa més duro ve després, ols !rento i tants. I sobretot és dramàtica per ols intèrprets realment bons que no s'han introèlu'1l en els circuits internacionals. Tenim dret o sentir-los, en uno gran solo, ni que sigui un cop l'any. Jordi Maluquer Carta al Director El Concurs de Piano de Berga homena~a Robert Gerhard Sr. Director: E o el uÚm<'ro I 31i. d<•lnw' rlt• ft•ha•t•a·. d1· Iu ··R~'' i'ta \lu-i<·nl Cntulnnu" apore•i\: uno carta ul clir't'<·tur de• ~IU) l'li Fo t•n Iu qunl ,,•mbla io~inuar-sl.' que• 'Òr'l'lll uprnliwr una supo,ada t't'CUJX'l'nrió ¡>er part rlf' lïahlitul Jann~t· Bnhne, de· l"oba·u lloniX'romir·~ 1l!' H. Lamote d(' Ga·ig¡aon per r('r l'<·di.-ió cl'tua <lf•l,. uo~tres dhco~. Després dd.s c_o.sfot\Ob c¡u~ l'er- ha supll."lll editar. l'l'alitzar t•l mott'.-iul on¡w••ta·nl i e'lll"t'~u·nr rn diw l't•<m<·ntutlu olll'n - tol uhr'o senJle cap ,ull\ l'nrirl-, 'olrld~m ¡u•lul'ir t'I :;egiit"nt: L"ellitió do• In paa·litua·u j.\l'lll'l'!el, la rlt• dirccciÍI i el ruu tt•r·ia l ll 'ort¡ur•sta·u tlt• l'conwntadu obm. "" é~•er <•di tndo i rr•viqudn pr•r· ln nosla·a editm·iul t'n ta·r· 1991,i tll'irll'ipis fle·l'nny 1995 a pna·tir d'un nwnnqc'l'it ,.,i~tr•nL ni Centre Jc Ducum~nlllt'iCÍ Mu~oir·ral clt• Iu Gt>nPmlitnt dt• Co ttthmyu (únh•nme•nl !''istc•i' elmnrmsca;t rl1• Iu purlituna ¡tl'ewrul). \ pua·t dc Iu rl'cnpcrai'ÏÓ impr'l'oU tlt• l"olma Iu inlt•nció l'ra rr•ulitznr un tli•c·. \ iin•m pa'tlpn•ua· aqur.,l prujrc:te 11 t'Ort¡m·•tru J~ Cumlll'n Gonçal ComeUu~. <tUt' •o arl't'JJllll' elt·-int{'('V•sadoment. •\mb Gonçal ComrUo• 'Òr't'nt Il'nit· l'ocasió d't'•tudiar t'I munu,rril n linnl, df' l'any 199-t al rnalt'i' Cr•ntrt· tlt• Dol'lamt-"ntació. l.ines seun:ml.'h uhan• th• l"t•nn•¡..'Í-tt·am<•nt 1.'-· 'a donar ta f¡,liç ('Oint·idt-m·iu qui' lïahlitul Jaume Balmes. •t•mhlo e¡ur• •t'n•t' rum•iwmr>nl <!PI no<tr!' projt'('ll'. 'a cll'l'itlia·ofl'a"'r un concert vúblir fil' J' l'•m<•ntmln obro. El ('<tnrert 'a oferir-to Ja mah•i.'l.u Ort¡ew-trn clt• Gonçal Comellus (f!lll' jo t;onio muntada l'obra. amb cl nohlrc eon•t•ntinu•nl i amb tt·• no,lre,. partitw·~~ etlita¡l¡•-, i ,.,., i•urll'• ¡wr nosaltrc..). Com tlio ~1a) ra F u ton la 'e' a r·ua·tu. r•f¡>r·ti' ament. jo Pm vaig m·,obt•otua· pt•r cn•u:rliurt del ;,eu project('. i' ni¡; trut·ua· u lu a·•••pnn•uhlt• per dl'mttnna·-111' mé.,. infoa:mueit), ju t¡ut• cli, po~à,·l'm li di•poSt>m) d'tm t'OIIIrnc·t!' amb Iu família Lrmote tir Ca·ignc¡n ct't''l'lotució ri' uquesta obro pen· I Ouaryo. Ja que som .,L¡ ¡wiatlt·•·s inlr·a·t·~•ut~ t'li la recuperal'ió dt>l no>lrt' pata·irnuni mu•i•·nl i qu!' PI conc<'rt. tot i "'ulitzna·-~r a l Pnlnu. t•r·n dins l'àmbit ric l'ln.,tilul. no lLi viu·r•m Jlll'ur L'llp impediment ni rondidó t•t•emòmit·u. ComprenPm qnt• 1111 rJ¡·I• nwliu• rle• In carta dr .\lu)rta Fa í·~ motÍ\·utlu p1•r l"crl'ur d(' trarucripc.ió. no oahrm 'i nn•tr<• u dt· In re\bla. do> l't'lli l'f'\ i't:l <llit' l'lh ~ur!'ll ft•r. que aJ>arl'b. eo I"arlir·IP elt> 110\ t•mllrt• 9:). c·n llrgir-'hi. amb rt•ft•rt-n!'io 11 J.•, ohn•,. l'nrr•· gbrrad;:, en d dbt·. ''primt·ru intl'rprt>WI'ÏÓ de les obrt·' dt• Lomult· d1• Cri::nun i \lorera". en comptt·- d't••m••ntnr ··¡rriml'r enregistramenl dt· lc·• ubrt•• eh· Lomlllt· rlr Crigon i " o...-ro". L:a •itu:wió dt• lo crf'orió mu.ical a principi_, ri<' •tj!ll' nu podf'm tlir que fo_., pitjor e¡ u e t'actual (.•t'~'lii'UIIll'llt cic•\ iu ser millor). i le- obi'(•, dt·l~ Lnmott-. \1un•ru. Pabb-a. Ple. po--ible•m¡·nt no lurcluH·n u e;;trenar-5e. t'Dl'UI'U t¡UI' f.,, 0111h moll•rial manu-rnl. rwr mitji't dc rnn¡ul',tru I) la banda munkipal dc Bur!·dt~~au u dt• rOrc¡n¡,<tra do• Vali·ndu, cir· lo r¡unt Jnun i Ricord Lamotc UI' Crit,'ltun t'rt·n rlin·•·tor~. Or fet. en el bool.-ln cll'l diH<' !'Mtw•·ili<JU<'Ill amh pre•ci•ió algunn ol.ru dt· Iu r¡uul lwm pO~'Ul l'.shrino a· l'any ell- t'c·~ta·e•nu. En li, felit•itrm Muyrn l•'u i l'ln~litul Jnume Balm1•s, ~~~··tu iuir·ialiv:t d'n;·nn~•·~uir· hr primet·a ret-sta·e•nu tf,. l'c¡ba·u Mtmoc·r·mrril'x lle R. Lomutl• di> Gr·ignuu clr·~pe·[.~ d(' mult~ anys dt• ~ilcnd. Pr•n) VtJit·an t'llll~tulur que• això també ha e~ tal pus> ibi l' ~··:i!'ÏI'K ol n•l't r·t• cJorr; cootimull d't>dit·ion~ ini\cliic•~> aanh r·l corresponent malt• riu! m·t¡ut•,tul i t¡LH' 1·l~ rin, projecu·s van ~orgi•· t'Mptmlianionar·nL i inrlt•pcudenlment. Llon•nç Hal,odl La ) I u cic· Cuido. Sulnult·ll L n Xl edició del Concurs de Pia11o Premi Ciutat de Berga. qur orgonit:::a el Centre d"Eswdis .llusículs L "Espill de la capital del Berguedn. és dedicat engnatl)' a Robert Cerhard. tot sumant-sP a /11 celebració del centenari del naixement d'aquest compositor. Per aix.ò. dnes obres de Gerlwrd hnn estat incloses en la prova flual (obres d'execució obligada) de /e,\ categories A i B del Concurs (per u concursants .fins a 28 anys i}ins u 19 any.~, respectivament). Es tracto de Tt·r~ imp1·omptus, per al priml!r cr1s, i de Dos apunts. pet· al segon. Recortlem també qtte hi ha uno tercera categoria, C. per a concur. sants fins a 13 anys. en lo qual s 'lw inclòs l'obra d'Antoni Be.m< Dode<·afonicus. en homenatge a Cerhard. Aquest Concurs és d'àmbit internacional i tindrà lloc els dies 2'; i :?8 d"abril i .J i 5 de maig a l'cwditon del Centre Cíl'ic de Berga: totes le• prot·es seran públiques. En cada categoria s'atorgaran tres premi1 ·lixí, les recompenses econòmiques de la categoria A són: 250.000. (mPs una gira de cinc concerts). 7.5.0001 50.000 ptes. Per a la categoria 8: 7.5.000, 50.000 i 25.000 ptes. 1 pera la categoria C: 25.000, 20.000 t 15.000 ptes. A més, /"Associació Catalana de Compositors atorga unlt recompensa de 50.000. 25.000i 15 .000 pte.~., per a cada categoria, a la millor interp1·etació de l'apar· tal de cada categori.a. és (L dir. dr les obres de Gerhard i Besses. Perla seva banda, Cawlunya Músirn enregistrarà i difondrà les millor• interpretacions del primer guardonat de cada categoria. EI jurat serà forf[lat per Antoni Beses (president). Angels ..llobcrt llbert Atenelle. Anna Jlaria Cnrdona, Liliana Jlaffi~tte i J1ontserrul Perayre. El president d'honor d• jurut és el batlle de Berga. }aum Farguell. El tennini d'inscripcions per con· cursar-hi acaba aquest .30 de març. hom vol més infonnació, cal adreçarse a: L'Espill. CI Ciutat. 16, lr. 08fh1 Berga. Tel. i fax: 821 39 53. • e Servei públic Et busquem a tu , si és que toque• la bater-ia i/o compons cançon•. Som ducs guitarres, un piano. una veu encantada j una pila dr ll e tt·e~; espet· un t-tc. l'I Lluís Bishul. • Elisabrth. Companys, 84. La j ( I! r~ ll 1: ]\ 1\ \' 1 d e \' ~ I 1 l .I I PANORAMA , Celebració musical del 50è aniversari de Hoechst lbérica Homenatge a Paul Tortelier ] T' lJtstitut Francè;, de Burcelona i L :>iano qut .llu. l del ny a ~ a la raixe- ·hard jinal le les pera s a19 :ta de nmer ego11. a ter· ncur1 s Ïta :esseJ ge a in ter· ;-i 28 dit ori es le.• cada ·emrs. riqu~ (mf.~ .000 I ·ia 8: pera 000 i ;iació torga .OOOi ~o ria. l'Escola dc i\lút.ica Juan PNlr·o Can·cro bau pr epar at uu hom enatge conjwtt al gran : ioloncel·list? fraucès Paul Tot·tclter, que sera protagonitzat pet· la s~vu vídu a: la també t·ccoueguclu vtOioncel·lista l\Jaud Tot·Le li("l·, i pt·r la seva fdla l\larin dc· In Puu. Els actes d'nquC'Sl home natge s'obrit•rut amh In ses!ÜÓ d c ,r{deo soht·c Iu figm·u dc TOt·tC'l ie•· -fragm ents d'coli"CVÏSll'ei, COilCCI"tS, IIUISler clas.~es ...- c¡ue es pr·ojec tar à al CeniJ·c d e Cultu nt Contcmpol"imiu dc Bm·celoua .-1 climm·ts 19 dc m m·\· a lc8 vuit. Com a plat f01·t, cal destacar .-1 conc•et·t que ofc••·irru1 l\1aud T01·telic•· i Mm·çul Cc•·vet·a, violoncels, i l\'lul"iu dc la P au T01·telic•· ui piano, a la Sala d 'Actes de l'hLStit1Jl Ft·aucè;, dc Bm·celona el dijous 21 de mm·ç a It-s nou del vespre, amb músicu dc Bach, Schwnann i Falla, i tola la segona pat•t integrada per obres del mateix Torteliet· (Pi(•ces Pll fomw de lys. Vàlse à lli Maud ... ) Clo m·à uqucsta intC'r f'lilSUJJl iniciativa, la sh·ic dc master clllsses c¡uc madame Tortclie•· impat·Lirà, ent•·e el 22 i el 24 d c mar ç. a l'Escola de ;\lúi~i ca J u an Pedr o Canet·o, dit·igidc>s u estudiants de gt·au supct·io•· i postgradua ts. iUé8 informació: hti!Litut Ft·ancès de Barcelona. C/ Moià, 8. Tel. : 209 59 11. Escola d e Música }uUJJ Pedt·o Cm·r·c•·o. CI Pinto t· Fot·tuny, 18, pl"in cipnl 1 n. Tel.: 301 07 lS . • apar· lir, dt Perln "ú.sica lillon ardo- Lntow :tbert. Car· serrat 1r di laulllf r con· Jr¡;. "' re~"Of­ OB(¡(X; que, on s. ano. a dP •etb. J,a Cicle de concer ts Caprabo al Palau de la Música cone~uda n un concert que tingué lloc al Palau de la Mtísiccr Catalana el passat dia 18 de gener. organit::wt per Joventuts Musicals amb el patrocini de Hoech$L lbérica, el p!Íblic de Barcelona pogué escoltllr per primPra vegada l"excel·le111 'l'he _London ew Si11jonia OrchestrCt, jormcula per joves graduCtts i alumne.~ avançats de la. Royal Academy i del Royal College de la capital britànica. A més de lCt p resentaci.ó de dos joves solistes cie vr.tlor, el pi11;nista vienès Clemens Zeilinger i el moloncel-lista basc fagoba Fr.tnlo, que interpretaren, respectitiC/1/Ient, el Tercer concert pet· a piano i m·q uc~>­ tt·a de Beethouen i les Var·iarions rococó de T:wikoush·i. Cal remnrtnr la presència en elfari~;tol de direcció de Joan Cantarell-Roclra. Formal a Barcelona , l'ienCt i Londres, Cantarell acredità no només una sòlida preparació musical. sinó també uns remarcables rlots personals per a l'exercici de la sem professió, que li auguren una cCtrrera brillant. En possessió d'un currículum notable -que inclou contacLC's de formació amb personalitats com Ferdinand Leitner, Vcderr Gergiev, E Joan Cantareii·Rocha Zubin Mehta o Vaclav Newnann, entre d'altres. i una incipient activitat profession_al a l"Estat espanyol, Anglaterra, Austria i R ússia-, en aquesta ocasió va confirnwr_ molt positivament totes les expectances. Finalment. cal remarcar. allrCt vegeu/a, 1Ct feliç conjunció d"urw instiLILl:ió eficaç i inquieta -l01:entuts Musical.~- amb el mecenatge d'una empresa prestigiosa -Hoechst lbérica- que ha optat per celebrar el seu. .50è (IIIÏt•ersari amb una manifestació musical d'òptim niuell. e j f. = = ~ a ~~- 137 I mil CAT A lU II Y A al~­ a cadena comerci,al L mentàna Caprabo acaba d ofenr un cicle de cinc concerts al Palau de la Música Catalana, protagonitzat ¡Jer l'Orfeó Català, dirigit per Jordi Casas, i I'Orguestra Simfònica del Vallès sota la direcció d'Ernest Martínez lzquierdo. Els concerts van tenir lloc els dies 30 i 31 de gener i 7, 1 2 i 13 de febrer, tot constituint un considerable èxit de públic i de qualitat artística. El programa comptava amb una primera part dedicada a fragments del cone~ut oratori El Messies de Georg F. Handel, i la segona la Simfonia número 6, "Pastoral" de Beethoven. En definitiva, un programa d'un enorme atractiu que va complaure molt els milers d'espectadors que en van gaudir. Aquest cicle de concerts anava vinculat a una J?romoció que incloïa com a premis el lliurament de localitats per a aquests concerts i també diversos CD específicament de música clàssica. • g ¡;¡- Continuem d'acord. L'ncord dc c.:ol· laboració que en el seu dia van signar TVE-Catalunya i la Fundació Orfeó Català - P:1lau de la Música, ha estat renovat per a 1:1 temporada 1995-1996. ( J [ e d n r s p ( n e ¡. 11 (¡ G I t f. r. e I ( ¡. e I I A la música cal que li donem calor. I impuls. I tot el recolzament. Un any més. Gas Natural sdg patrocina la temporada de música del Pa lau de la Música Cata lana. '/ gasNatural La mi ll or energia de I~ Terra. PANORAMA Cine preguntes a JORDI CASAS Director del Cor de Cambra del Palau de la Música Cinc anys com a perspeeliva d<> passal, cinc anys de f un cionament del Cor de Cambra del Palau de la Música Catalana. sota la dü·eceió de ]ot·d i Casas. p er MÒNICA MONTORIOL - P e •· què va deci(lir cr ear el Co•· de Cambra del Palau cie la Música Catalana? - Era una idea que portava al cap des de feia molt de temps , perquè veia que els cors vocacionals arribaven a un punt en què tocaven sostre, que arribaven a 1111 límit i que no podien passar d 'aquí. Per tant, calia crear u.na ir~f"rastructura qne permetés treballar més enllà, qua,nt a possibilitats, retribució, i disponibilitat. 1 aquesta era la idea: crear nnes beqnes perqu.è hi !ragués una gent que s'hi pogués dedicar seriosament. Es va plantejar a la Fundació Caixa de Catalunya i ho va. acceptar. -Fins a quin ptmt s'han acomple r t les C::\.'])ectatives inicials? - Això no es pot dir amb exactitnd, perquè es va fent camí. El pnnt. de partida era tenir w1s mitjans i posar-se a treballar, i ctlesh ores passa com en el cas de qualsevol artista: 11 ingtÍ. mai no a rriba a una .fi, sinó qne ·vol treballar més per a11ar enclava.nl. 1 vol fer noves obres, i treba.llar bé i millorar. Sempre és possible millorar. Per tant , s 'han aconseguit fites que són importants i que m'agraden , però encara no hem arribat on hauríem d 'arribar. -Quines ser·ien uc¡uestes expectatives? - L'objectiu. cl'(l(¡uest. cor és crear una eina que sigui solvent mu.sicalment, que pugui complir tots els compromisos que se li e '- C. I E EL S O demnnin. amb un nivell de qualitat . Crear un instrument estable, i qtH' funcioni durant molt de temps. Ma n tenir un nivell, i tu·onseguir-ne u n d e mf>s alt , i treballar molt. Però aquest nivell n o és únicament artúticomusical, sinó també sociològic, econòmic, d 'infrastructura i de compromisos: garantir que cada any hi hagi una gravació, un nombre cie concerts, un cert pressupost. etc. - Què a porta la ¡wofessionalit a l dels <'nntants al cant cot·al'! -En el nostre cct.s no es pot parlar encara de p rofessiona lització. perquè no deü :a de ser una beca c¡ue compensa algunes despeses, però no és un sou. Ara bé. podem parlar de professionalització qnanL a capacitat de la gent , de preparació individual i d e dedicació i serietat en el treball que es fa. -Di•·igi•· m1 cot· d e petit fo •·m a t i un d e g•·an f01·mat pot. a r r iba r· a c •·c ru· disglòssies al direcLOJ·? -No. no, al contrari. Jo penso que és ideal, perquè un cert rep ertor·i el puc fer amb l'Orfeó i l 'altre amb el Cor cle Cambra. 1 atura/ment. hi ha rep ertoris que s 'e n ca tJO llen , però p enso que tenir clos cors de fonnat difere n t et permet lut ventall m~s ampli. A m i m'agrada molt. Es augmentar les possibilitats : veure que lW principi qualsevol cosa escrita p er a cor es potfer. E DIUMENGES AL .... ·········· PALAU ······ ····· · IV TEMPORADA 1996 Diumenges a les 18 h. 3 de març 17 de març Magdalena Mar·tínez, fl au ta. M. Lluïsa Cortada, clavicèmbal. Ma1·çal Cerver a, vio.lonccl. "ELba r roc :i el segle XX, dos llenguatges contrasta t·s" Uandel, C.Ph. E. Bach , Sca d atti, Tclemann , Vivalcli, Hamcau , GLúnjoan, Guinova rt, ViJia- Lobos. Preus cle 400 a 1.400 ptes . O r·<1uestra Simfò nica d el Vallès. Set·gi Mateu , natTad01·. Dir.: Jordi Mot·a . Fam·é, Prokofi ev (Pe re i el llop ), lurns ky- Korsakov. Preu,~ de 500 a 1. 700 ptes. Palau de l a Música Catalana PANORAMA - CONCURS DE CANT FRANCESC VINAS Fidelitat a unes constants consol idades per J.C.C. L a trenta-tt·cst•ma t~dició del Concurs Tntc l'11acional de Cant Francesc Viña ba mostt·at Ja seva fidelitat. en les virtuts i en les febl eses. a les constants que el vén en caractet·itzant en les darreres edicions . Es h·acta d ' un <>sdcvt>niment que té una dinàmiea mnlL eonsolidada, en l a qual bi ha poc espaj per a la sor-presa. Tot t'S produeix d'ttna manera segura , i ferma. arnh una organització de base més paraprofessiona l qu e no cs tt·ictament profe.,sional. però que manté una eficàc·ia i un ofici prou segurs. ~ o hi h a temp tacions "i nnovacioru tes" dc cap mena - si se· n s pct·m ~:•t el n eologisme forçat- , potser p erquè, a la fi. UJ1 concurs de cant és estrictament això: un concurs d t• cant. Un aparador on desene!o d 'aspirants a una glòria uu·erta procuren contrastar els CU ' mèrits, s· esforcen a fer-se \"i 1en ts i atractius a unto d e~ tin a ta ris -sobretot mànagers i directors de teatres d' òpera-, que p oden tenir la clau que d s ohri Ics portes d \m lendemain falagu<'r. El gran objectiu és que hi hagi un abans i un després del concut·s molt mar cat. I aquest és un privilegi que molt pocs assoleixen. La figura del conrm·s, de Ja qual no tothom és u1condicional, també pot esdevenir, però. un fossat comú d'il·lusions . [pol ser també, i de fet ho és per a força candidats a figures, una etapa densa i dura, en la qual de concurs a concurs. de Inig èxit a mig fra càs, born cons umeix uns any de formació que poden ac·abar en Ja definitiva consC'iència d ' unes limitacion s més o menys " anunciables" dc•s dr posicionaments sensibles a l'au tocrítica, o des de consells intc•J.Jigents de mentors p t·eparats, set·iosos i desinteressats. En ddinitiva . acaben de convertir-se en una mena de ' ·carn de concur". cxpr·cssió que cal atendl'e en un ·entit metafòric, és clar . En algun¡, t:asos -segtu·ament n o pocs- hom ha urà aconseguit fu1s i tot un cerl sentit de Ja perspicàcia i de l' olfacte respecte d ' allò que exigeix sal)Cr guanyar o ser premiat en un c·oncurs. Encara que a l a fi del pr·océs tol pugtú acabar aquí. El fet que 28 dels inscrits de I"edició d ·enguany hagin e ta t premiats P n a ltres concursos demostt·a f'ins a quin punt aquesta figura és un fet real. D'ells. només vuit van Ret· finaJ istes i tres van aconst>gu ir pr·cmis de relleu. En aquest sentit, t·ccomano Ja lectura de l'artide d4•1 nostr·e col-laboraclor J ordi Maluquer en e) número de gener últim. P er a l'e p ectadot·. el concurs té la força - p otser m1 pèl mor·bosa- de contempla r· a flor d e pdl el dran1a del concursants ; aquella càtTc>ga sobt·edim ensionada dc transcend ència que brolla d e cada nota , dc cada gest. de cada bleix d e rt>spit·ació. De contemplar el rosll't' falaE:,ruet· a vegad es, ci:rcum<;pecte sovint. que denota amh una sin<•et·itat primària , el judici del mateix cantant d esprés d·haver s upt·ra l. lant o més bé del que confiava o menys saLisfa ctòl'iament del que esperava , l 'escull dc la seva, p er a ell, transcencknt - insis teixo en el terme- actuació. En aqu<'sla línja h em d ' apunta t· una con. ta taeió que ens sembla for·ça evident. F a la sensació que els p articipants s'estan tor- nant m és conservador·s . El st·n reJJer·tori fuig cada cop més dt·lcs à t·ics que oferei.xen d iJicultats tècniques acusades, en lwndir·i d 'aq uelles en els quals pr·cdorni· na el component expr·essiu. espt•· cialmenl epatant per al pttblic i pt·t· al jurat. Els sobreabruls. e), fiattos acu at , les agilitats tom· promeses cada vegada són mc'. difícils d 'escoltar. Les àries tlt• bravura. el do de pit tòpic. c•stà desap::u·ei.xent -o aix] ho se111blu força- en benefici de posats con· S<'rvatlon; . L" ah d sf' n •stu r·ada c·op mt"s bandejat en b cncfïf'i dd jugar sobre segur. Verdi per damunt de tots Pe r aJLra part, l'obt·a dc· Verdi domina d ' una manen1 aclapara· dona en les preferències dels connu·san ts . com ho d emostt·cu guarismt'S tan fefaents com que• 113 d els 238 lïncloguin en les 8PH'· pt·op osle!o, a mb un total d t' 256 àr·ic·s . mentre que Mozart. amb ] l O (•oncursants i 177 à i'Ït•s l'I S('h'Uei:x a una certa distànc i<~ ; f! U«' en rcalüat és més gran, atès que a U CJ lWSt composi tOl' l'CC O l'l'l'li també molt sovintejudanwnt els c·onr unmnts d e r apru·tal oratori· lied. Puccini, amb 77 i 93. Doniz<'tti amh 79 i 83 i amh Rossini 51 participants i 62 àrie,. vénc•n a continuació. WagMr queda molt lluny -d ' on sortiJ·an els nous he/den tenors?-, nomr:. 14 put·ticipa11ts l'i·nclouen més o menys con vençudrunc•ut. LH prr· sència nombrosa d ' intèt-prciR proc·edcnts de l'antic bloc smir· tic ator ga a la figul'3 de T xai· kovski un protagonis me incspt' r·adament acusat amb 29 cau· tants que l'ban escollit. Bizc•t. a ( I n e PANORAMA s :1 seu de lrs u.ltats nefici domiespe.blic i s. eb e omt mé> es de , està ·mbla ; concada ci del t Verdi para• con• gua· e 143 sen-~ 256 amb es el ; qur crue a lrreo 1t els Hori- 93. amb id es. 1gnrr tiran ontéb nés o pre· prets ovirr xai· es pe· can· ~izct. Els guanyadors, Kyung Hwa Cho -sopran- i Krxystof Boryslewlez -llaix-, reben els guardons amb 35, Massenet amb 29 i Gounod amb 25 pr·ecccl cixen BcUini , amb 24. Per· altra part, hom reincideix amb tmes quantes àries que aJJareixen arreu , com és el cas d ' enguany de " ll halen del su sori o" dc ll trovcttore, tot i que obligada JJCl Premi Verdi , amh 20 cantants que l"han escollit. També l'àr·ia ·'Ella me f u rapita " de Rigoletto - així mateix obligada- , amb 20 candidats més mostra la constant a una tipologia de fragments molt específics. " O don fatale" d c Don Cario, amb 12 cantants; " Addio al passato'' dc La Traviata, amb 12 més; '·E' stranno' ' de la mateixa Òp<'r·a, '·Caro nome'' de Rigoletto, són altres moments ver·dia ns d'un a enot·me acceptació . De Pucinj destaca ._Che geüda mannin a'', sol)l·adament coneguda , amb 18 tenors que l'han tr-ia t i "Una furtiva laccrima" de L'elisir d 'cwwre de Donizetti, amb 6 escolüdors, és un altre fngment destacat en el conjunt de les prefer·i-ncies dels conctu·sants. Uns concursants que bau e tal maj orità r·iament sopr·anos -83 dels inscdts-, segujts per 57 tenors, 4 1 bar·ítons, 33 mezzQ-sopranos, una sola contralt, etcètera. Només un participant - una contralt da11esa- ha concm·sat al Premi Wagner, f et pt·ou simptomàtic, mentt·e que 202 ho han fet en l' apartat genèric d ' òpera j 37 E'n or·ator; lied. Sis dels 12 membres del jurat tenen responsabilitats concretes en la dit·ecció a rtística dc prestigiosos teatres d ' òpera, 2 més l'hi han tingut i els quatt·e restants són figurf'S h r·iUanls en actiu d'òpera o ho han estat. No hi ha, p er tant, ni un ol membre reconegudament lliga t a altres gèn eres de la lírica . Aquest és un esquer, sens dubte, molt impor·tant per als par·ticipants -amb vocació operística , és clar-, però en tot cas hom cone el l'isc de caw·e en una visió massa monolítica i excloent. E sperem que la inclusió l'any vinen t de la nostra insigne Victòria dels Àngels - liederista d 'excepció- ajudi a matisar aquest aspecte . L'edició d 'enguany del Francesc Viñas ba compot'lat com a novetat formal més important el trasllat al mes de gener en comptes de l'època més avançada habitual. La circums tància no ha afectat gen s en res i molt menys en l'apartat participació, que ha batut rècords amb 239 inscrits. procedents de 34 països. Corea . amb 37 con cursants, s'ha convertit en la primera potència quantitativament, seguitla per· E spanya - n o hi h a distinció aquí entr·e Catalunya i la r esta de l' Estat. En el pla qualitatiu , hi ba out, com srmprr, de tot. El h~ quadre de fm ali tes - 2l veus- oferia tm nivell de qualitat notable, p er ò amh poquís ime que perrue- tessin gar·antir un sah mínimament segur· a la profes ionalizació. El baix polonès Krzystof Borysiewicz - malgrat que a la final va mos n·ar w1a projecció deveu problemàtica-, és uu valor segur. La seva edat avançada - semprt' segons l' aparença ñsica- tr·aduj'a un ofici sc¡,rur·amcnt ja dilatat. J el mateix es pol dir de la coreana K yung H wa Cbo. amb una veu absolutanwnt important, u na seguretat moh tr·eballada i també una sensibilüat ¡u·tística mo1tfina. É s d e les poques ar tistes d'origen orient al q ue hetu vist que són capacl's de supet·ar la barrera de la seu ihilitat mu icai aliena a la seva autòctona. La s upcl'Íor picardia, que no els mèrits ar·tístics intrínsecs. van fer possible qu E> Ja italiana Paola Cigna s' imposés per al segon lloe a l a val•~n ci<wa Ofèlia Sal a , aquesta , u més, jugant arn.ll el desavantat ge d'una ed at aparentment for·ça inferior. E l baix a r·meni Aik Martirossian té també en la joventut un element de fiabilita t important per damunt d ' altres virtuts encara no b en madurades - proj ecció , expt·essivita t- . Una afecció a dancra h ora en s va impedir d o disfn1ta r· de l ' actuació del tenor holandès Harrie van der Plas, que molt probablement hauria fet " p òdium'' . En tot cas . el tercer lloc dcl veneçol à i tan1bé tenor Acfltiles Machado sembla prou rner·escut. Ct·eiem llUC l ' apartat de preuús deserts va resultat· excessiu. Sobr·c això en parlem en un altre escrit. Mentre que alguns és evident que desvetllen poc interès per la seva acusada especialització -sovint cxlraopel'Ística-, en un tot minat d e for·ma gaireb é absoluta per l'òper·a. d'altres ct·eiem que podien havet· ~out destinatari. A la li. una vegada més e1 Francesc Vtiias va ser una gran festa de la Jú;ca , una setmana llarga de vivència int.r nsa , amb un cerimonial conegut i repetit, atr·actiu, esperiabnctlt p et· als afeccionats a les veus. que ón els més afectius de tots els <[U<' e mouen en l'àmbit de la m(rska gran. 19 139 e PANORAMA R T e A Confirmació d'una trajectòria important 1 I de ¡,:t•m•t· dl' 1996. Palau de la .\Jú;rica Catalana. Cor de Camhra llrl Palau dt• Iu \lú•ira Catalana (5è rulÏYen;ari). Jordi Ca~u,, dirt•r tor. Olm.•• de P urrclJ. Braluns, Turull. Hindt>ntith. per LLUIS TRULLiN a tasca clesenvolupacla durant einc intensos anys pel Cm· rlr Camlwa dPI Pu luu r·<•stdtu pnl'ndigrn utiC'a. Lu sòlida formació dels I:W U S COIIIJH)IlCntS. la Vf'ritahll• fH'<·dis posirió a fer músieu que mostren i , lògirunwn I . l'I nwstr·c Jordi Casas, esdevenen rauSf'S fonumrntals prr poder explico •· l'hit r era èxit que aqm•st conjunt ra talà asbolcb. en cadascuna dc 1<·~:~ ¡..c,·cs aetuacions. El COl'. acompanyat pel Gru p ln-.trumrntal dr Bat·r elona. \U ofrrir un pro¡,'t·amo int<•grat p1•r par- L titures de Purccll - l'exquisida i sentida música per· al funer al dt' la Reina Mary-, les quah·e cançons op. 17 de Brahms, el complex:íssim poema lít·ic elf' Hindemith Apparebit repentina dies i l'estrena cic L'ombra i l'espill del compositor Xa vi et· Tunrll sobre tex"los d e Mique l Mat·tí i PoL una obra deliciosament escl'Ïta, amb una lírica crue r ecull el sentiment dels versos del poeta i en la qual e" produei..x l'agradable i sempre co¡:nplexa relació entre música i paraula. entt·e el contingut mmücal i cb textos. El cor ,·a oferir una fefi' estrena 137 TEMPOR.c\DA OBC. 20 i 21 de gt>ner de 1996. Palau tle la Músko Cutalona . .Jordi Vilaprinyó. piano. Franz-Paul Occkr.1o, di •·••rlo t·. Srhnbe1·t. Ta"erna. Bruckner. per LL.T. N 20 l.J() o ha estat una p artitura fruit de l'atzar·. DL d'un trcbaU ràpid que hagi pogut deixar algun a pcctc dels camins de la imp1·o, isació. La r·apbòdia ¡H·t· a piano i orquestra Auguris de Ft·unrrsc Tavet·na, estrenada en el marc de la temporada r·t•gular d e ronCf't·ts df' I'OBC. •·cspon a una tasca nw ticulosa, a una mf'flitació pr·ofunda dc com assolir· un llenguatge cliulogunt en tr·e solista i orquestra i que, alhora, juga umh estr·uctures fm·mals clal'llmcnt dc(inidcs, dis posades dins la seva unitat interna, hr sigui en utJ·activcs sèrics d'acords basat~> ru la polimodalitat. bé en un fr·a&cig d 'una dt>stneada ins pi•·ac·ió lírica i melòdica que atorga ttn caire summament comtmicatiu i original a la partitura. La composició d'Auguris va realitzar-sc entre el 1988 i 1995. i el !>CU atr·actiu melòdic (en determinat'> moments basat en temes populars catalan ). J'atmo .. fera fresca que pot percebre's al Uar·g de la partitura. la disposició dels moviments (''.\llegro'', "Adagio". "Allegro"), una riquesa de color·s i ritme>~ "bartokians". proporcionen un interès absolut a una obra esh·enada pel pianista Jordi Vilap ri nyó sota la direcció or·qucstral de Franz-Paul Decker. El programa de I'Or<ruestra va completar-se amb l'obertura Rosamunda de Franz Schuber t i r apassionant Simfonia romàntica d'Anton Bt·ucknet·. intct·p n·tul'ió tle l'obt·a tol incidint c·n r m.pcrlt' scntilllt'lltal, t•n 1•l cairi' melangi ó~. tol :,ota una afinació i tonjunrió 'oral del tol r emarcablr. l'n Ics obt·e:, anlt•t·iors ci <·oL· -i en e~pt•cia I Ie-. 'l'US fcmcniJw:,- ha\ i<•n realitzat 't•r-,ion.., n·finadí~~>imes dc ll'!l obn•., d1• PurcPll i Brahms. la compll',ital rítmica. la dificultat d·u(i. nació. la conjunc-ió sum· mamenl complrxa d'obte· nir en el poema dl' Hindt~ mith tampoc no va •Pr obstacle per a aqul'at COll· junt que. sota la batuta d. Jordi Ca:>as. té moh r. coses a dir durant els prn· pers anys. La sublimitat de la música de cambra lhrt·cnmt•t·n. 12llt> gt>ttt•r· de 1996. Palun de la Música CaLalnnu. Qmwt<·t Mc·lch tlr Stut1gurt. Ohm~ dc· Bt>rg. Mo.-.ar·l. Sl'bnlwrL per LLT. n dl' l'> ;,cerNs d<• Iu mír~ira de carnhr· a poder t·crrrat· un prtit uniH•r,., t•n qui• ,•., pr·ochwi-..i una c·umunió ••ntn• intèrpn•ts i púhlie. l,;na ta~ea difíc·il. complexa. en què la ~uhlimit ut clt'l mi<><;at~e romàntic dr la partitura ral <Jllt' jJII{-'Ui t•,cJf•H•nir J' Únic ne'c d'unió en tre umhdó>o in Lt•r·loc·ut or·~. Un clc•l¡, ronjuntli qu r amb mr~> intt>l·lig(·nda intrrp•·•·tntivn [·s <·apa~ d' Ullsolüaque.~L complr' gt·au music·al, f.s c•l Quartet Mrlos, uml1 Iu constunt pr·eocupaciú que(') m{•Ji mínim dt>tall dc les parlitut·c•s tingui el mé!\ alt va lm· ¡ws!iil11P. No imptwtava qtw inl(·r¡H·ctcsll in mttHif•a dt• Mozat·t, dc Bc•rg o l'<•ni¡,..miilic i pmfund c¡um·tel 1A mort i la donzella: no c•,istei:\.(•n en 1•ls Mclol> butTcr·t•::. d\·stil. La IJurninol!ilal c·lussi!'a de Mo- U rs zart. el melieulós jo<· clt• colors harmònic dc Berg. l' nnivet·s profundament nr màntic de l'obra dP Sehu· bet·t assolien la dimeu>ió necessària per produir· l't•·· treta comunical'ió a111 b el públic. Una de 1~ \·irtub dt·L· :\Ielos és la meticulositat fO la dicció dc les nott'-. • aconseguir que eh qualn membres dc l'equip tinguin una importànria per· i¡,'llal 1. per tant. que es p r·otllll·hi un diàleg "democt·àtic" c•n· trc els components. D'a· quc¡;ta manera, tan fàcil cir dir i tan com ple xa d ·aron· seguir, entre tantes altr<" virL11Ls els MeloR han elevat la música de cambra o l't·•· tal més put· possible. Cul sempt·c buscar el contingui. mai l'efrr·tt•; sempre pru· funditznr· en el que s·esc· du més en Uà rle la par·tirurn: i scmpt·e fer pt·evaler· rrs¡ll'· rit musical del compo~i tor aban.s crue el Utii111ent pt·r· sonal. e PANORAMA T e A R Alternativa entre grans cantants Barroc germànic ben entès per britànics 'ft,mporucln 1995-96 del G ran 'l'!.'a t•·e del Lieeu. 29 geoer de 1996. Puluu de la Música. Ediln C•·uLl'l'OVU, soprano. Jo~ep Bros, tt>onr. Orquestra i Co•· d••l Gt·nn Tra l l't• del Liceu. Dir.: Elio BOJwompagni. Donize tú, Counud , Bellini, Verdi. Eu t·ot·nn(·t•rt. 11 de gener dc 1996. Puluu dt' la Mt:ísic·n Ca l uluna. The Englisb Consort. 1);,.. : Trevo•· Pin noek. H iindel. Hat'h. Trlemann. per X.C. -D. per X.CASANOVAS-DANÉS I Liceu inaugrtrava lernporada al final del m es de gener· amb el Concurs Viñus i un l'ecital de la soprano Edita Gruberova i el tc·nor barceloní J osf'p Bros. Dos gt·ans cantants 'inculats al Gran Teatre pet· una nit màgica en Ja qual una ar·tista cèlebre ronci tant màximes expeclaliv<·s i en la qual una substitució sur le piecllevé vu re vdat· al seu costat les possibilitats d 'un jove tcll<lt' <ruc, en q uatre anys, s'ha llavorat llna vàlua que l' ha dui als gt·aos centres intt'r·nacionals. t; aspecte que interessa d<· Josl'p Bros és l'evolució dc la veu. El cantant és juditiós i no fa cas de contr·at·tl'S temptadors . Ha de seguir frJ per ranela l'cxempl4' de Kraus i, ·per rf's del món, imitar· el canl ft·anc de Can·eras. deixeble, com ell, del mestt·e Puig. Tr uua veu de líric , de color· clar i procliu a la cantan:lla. tlmbrada i amh una <'er·ta nasaLitat en determinades no tes. R espinr i fraseja amb hona tèc·nica i sempre acaba pt>t' rl t•mostt·ar 1m a potència en fot·ma de beavtu·a que sorprèn. Només ha de pt·ocur·ut· qut> les seves àt·ics no af]uix-in la tensió en els passatge¡, distesos i mantenir l'u r·c tensional des del coml'nçament. Amb el seu cabal , amb la natm·al evolució dt• la veo cap a w1 major pes específic, amb l'cxt:mple tècnic de Kraus i aplicut a aquella selec:ció tlf'l r·epcr·tod que pugui ut·rihnt· a cantar millor· qm• ningú. Beos té els èxit~ E xi lai ]afj. SUW· obt¡o. inde-1 srr con· ta dr o hr> pro- a nu. ~rl. •c de Berg. Jl ro)ebu· ~n"Ío • l't>md del· al en :·s, a uaJrc :J.gttul ;u ali. u ei xi rn· D'a· cil d· acon· :tltrr•lCI·at , l'r·· . Cal ngul, pro:scriu Jl'll: i espi'- a~s<·gura ts. Jsitor Edita G r-uher ova \' a !.llpcmr t>ls seos estònd;u·d;, liceístics. Segura. pf!• ct·rath a, lliurant-se com pocs cantan ts en t·ecital, amL una pleuüud en d re ntt·e de La veu . que li cseau , va cantar a la seva mnnent (és a dir, amb adaptnrió de la partitura) tol guan ya nt-se les ovariom de lrs nits sonades.A l'extensió de la veu que pet·nwl uns atacs de gran puresa a l'agut. s' uu<·ix r ús constant dels regulaclot·.... que clouen color a les nott•s i t•n canvieu el valor dinàmic. T é una manera parlicularíssim a - de la qual ub usa- de flotar i convcrlir en remotes detenninudes notes, com en tul rubflto dinàmic que la fa dt•saparèixer· momentàniamrnt i que sobrecarrega una línia belcaotista pt·òdiga cu filigranes. Gntheeova va canta r· escenes de Linda de Cham oullix, B e(l{.rice di TendC/ i I Puritani. De ¡H·opina. quan altres crueden bé a mil un O babbino caro , es va des patxat· amb la lla r·guíssima Glitter and be gay, tol un homenatge a l'opcn•hr en l'ària d e Cune¡,'llnda a Candide dc Lconard Bemstein. que va ('antut· r·esp ectant el da C(lf)O i que li va permetre enfilut· pirotècnies vocals incn 'lbles amlJ unes facèeics intcr·pr·etatives de sOLLbrc>ttc> de eevista que romandr·an com a model i la situen -a ella. la núUot· Zc:-rhinetla del segle- al nivell d'histi'Ïonisrne d'uua Mar·il) n llorne. Bros va c:-antar àries dc ll Duca d'Alba i Lucia di Lammermoor de Doni:r.Ptli, de Gounod ("Lèvc toi, soleil" dc Romeo i }nlieta) i Verdi (" Parnú vedet·e le lugt·imc'' de Rigolello ). For·a de programa. r ària dc:- Nemor ino dc L'elisir cl'amore que ha de canta r· al CoH~nl Cat·den. úsica de Bach, Handel i Tclcmailn era l 'oferta d 'Eltl·ol'OtWl't'l el mes de genet· e n un roncet·t del peestigiós Engüsh Consort, de Tt·evor· Pinnock. Un pt·ograma amb compositor s dc la mal!'ixa generació, que semblava pensat p et· ..dessunaLitzae.. la figura dc Bach en faYor dels seus coetanis, pa t·ticulanllCnl d'un Tt>lt>mann que recup<'t'a a poc a poc l' aJ ta estima rlt' lluè gaudí en vida, lot evidenciant La eapacitat d' nssin¡jJació i el p olifacetismt> del barroc germànic. El Consort va teni t· una gr·an actuació, entusiasta i ••súlíslicament justa, que el situa mÍ' - amunt qlle a lguns enregish·aments r e<·rnts i auw·la qualsevol sospita dt' mtiua. Dc lHindel es van inlf't'JH'!'IIlt' el Concerto gros~o op . .3 núm. 2 i una selecció cir Iu IVater Music que Pinnock va concebre com un segr¡jt dc peces concet·tan ls molt conb·astacles (tal Vl'gada mas a) en què les intt'r·v<·ncions solistes adquil'icn un gran reUeu i en la qual va mostrar una gr·an cura tot procm·ant la lc~turnci ó del so i uns efc:-ctes cstereofòJú cs gràcies a Iu distl'i bució diametr·alment oposada dels instruments de vent. amh la Oauta i la tt·ompela al costa l d('(¡; ' iolins i el fagot i ¡oJs dos oboè darrera de les cordes ~,treus. De Tdt·rnaon , les obt·es c.;;rollides van ser dos con<:t!t·ts dc la seva col·lcc!'ió dl' ga it·c>bé mig cPntcnar pt't' o instn unents solislrs, el coneeotrat Concert per a trompeta en re m ajor i el Concerto grosso per il ig nar Pisendel per a violí i ot·questu. d edica t al mill<u· ' iolinista del seu M Trevor Pinnock temps, Johann Pisenrlt'l (1687-1755), dü·ectot· a Dn•sden, que va leaclfll' Bud1 i a qui van dedicar srnglc·s con cer·ts Albinoni i Vivuldi. És una ohra mugnífic'a , que certifica per· :>i sola el gre ol d'estils carut·tt' t'Í~otics d el compositor amb moments d. una radiant calidesa genuïna111(' 11 l italiana. Van ser-oP solistl·s, MarkBennel. amb una trompeta rl'èjloca q ue va ft't' sonar amb esclat i segun~tal. i P eter Hanson, concertino habitual del Consort. un pont incert. Bach va fer-se present amb un dels seus concet·ts més celebrats per a tecla t - malgr at set· Ja traoscl'ipeió d 'un probable oeigioal per u oboè- el Concert per n rla uicèmbalBMW 105.3. El protagonista va set· el nHlleix Pinnock, amb j oc espès j sot·ollós. que em va s<·mblar un intent de dissimulat· un discur s no :;empre exacte . Per contt·a. t>m va semblar udmir·ublc la manera tan difc•·cnL tan idiomàtica. amb què vu fer sonar cadaseun d(•ls tres movimen ts, amb un ïciliano central antològic encara croc no fos m(•s que pet· la mera sonoI'Íi al. El Bach orquestral dt' Pinnock. concer·ta Ldt's d!'l teclat. va r eswtar· fluid . ple dc fantasia i ah~o tnrrció. ;;;.¡ a ... a= !3 Bi' ¡;;¡· 137 e PANORAMA e A R T Una orquestra extraordinària Th et·cnmcrn. 10 dt• gt'IHJI" de L99 6. PuJuu rlr• In Mú ~ ica Catalumr. Orqrwslrlt Filhonnònku T x,•t·tr. Gerd Albt·ec hl , dit·ector·. /.(1 mPva ptiLria. dc Smclunu. ' L per LL.T. Rauta (16-25 de juliol) Clarinet (16-25 de juliol) Vicenç Prats Professor de I'École Norn'lale de París Joan Enric Lluna Ex-professor de la Guíldhall School Piano com (16-25 de juliol) Cant Jaume Aragall (26 juliol· -= ...... 2 d'agost) ·;: (1·10 d'agost) e Jan Gruithuyzen Professor del Conservatori de Rotterdam a instrument de càmara Percussió 137 Piano Solista internacional Xavier Joaquín Professor del Conservatori de Música de Barcelona Or·qucstra Filharmònica Txeca commemor a el centrnari de la seva cr eació amb una gi•·a de concerts que v a inieitu·-sc al Palau. Encara amb e l recon! d e l sc>u car·is m à tic dirret o r Vaclav Neumann, desu pnt·cgut l'an y passat, l'ÜI"questnl va d<'i.xar ben clar que, malgt·at els pr·oblr mrs de •·elació que té amh el M' U titttla•·· l' alemany Geni Alhrccbt, conti nua essent una de les fonnacions t·nb duls d el panot·ama mundial. l més e ncat·a si e l programa del cont•et·t est à monogràficament dedicat a La m eva pàtria. dc> Sm etnnn - fu ndadol" de l'escola nacionaJista txc<:a, qu e va te nir· en D voník e l St'll Slll"l"essol"- , un homenatge u hr c iutat i o la històr·ia d e Praga: un •·r tra l dc Iu fortalesa. del!, boscos, dels p<·rsonatgcs Llegendaris i. p er sobn· dc· tot, l'I du .Molclam. el moment lírir jJl'l" antonomàs ia d e la pr·odu cció musical del <'O mpositllr. La vc r·s ió va ccnn·ar·-se en el H''" sani ¡·omàntic de la parlitur·a. umh soncwituts umpul-loses i wonurnrntals, perÒ empre l"CCreant J" almm,ft'ra crue ofcr·eixen les mclodit•R i ••I, ta nts p c>pula•·s iodosos en la pat'lÍlut'u. Els cliàJ<'::,rs d ' una on¡ucsu·a <'XI I'U· ordiui\t·ia en l a seva secció dc conk,, un punt d csmes111·ada l!D el so drl~ nwtalls i la capacitat p l'r suhm<•r¡,~r­ noH rlinH !'tuúvel"s d e Ja paleta simi{¡. nieu dc Sm ctana. van r l'pl'l"CUtit· t·n aqursta ver sió bt·illant, t(>mpemmrn· tal. vc•hl'm<·nt, carr egada dt• furta C'\pt·r:-;siva i. lògicament, te nyida clt Ics pinzellades oníriques que Snwtana VIl mostr·a•· e n la seva obr11 nwstru. \n st·r· un concert, dins la tem poruclu l hl'l·cumct·a, t·ealment extraonlinuri, ml)stn• cic! prc>l'und coneixc nwnl, n·~ pectc - i, p odr·íem afegir-hi, d!'vot·ií~-o r¡ue at¡ucsts intèrprets L'\Ct'S lt'IWII envers els SPUS compositon> na<·iona li~te!> . Tot plegat, un record sinrrr e nH•r·, \aclav Nemnann. Joaquín Achúcarro (11·14 d'agost) Professor de l'Acadèmia Chiglana de Siena Soirée carregada de música Violí (15-24 d'agost) Féllx Ayo Professor de l'Acadèmia Santa Cecília de Roma SOIRÉES M l :SICA LS. 2 dc febrer d e 1996. To•u tr·t• de l'Ei.xamplt>. Mtu·ina R odl"ÍA"m·z, Joun-Jp,l'p Gutiérrez (piano a qunll"t' mam,). Schubert, Sc hurnnnn. Dvorúk. Brahm,, l\loszkowski. Viola (15-24 d'agost) Violoncel (15-24 d'agost) Guitarra (15-24 d'agost) Organitza: Enrique Santiago Professor del Conservatori de Stuttgart Radu Aldulescu Professor de l'Acadèmia Menuhin de Gstaad Alvaro Pierri Professor de la Magill Univers1ty de Montreal JM.,TdM Jo,enM• Mu•icol• de Torroella de Monlgrl 1>(>. 70 H7257-deMorl#lelil72·7 00605·f"'-972-7606"8 per LL.T. U n d els màxims plaer s pet· fruir nc· la puresa i esst'nria litul dc la música, pol usso lit·-st• assahodnt ttn concert drdirul n la disciplina de cambra. Pet· uro nsc::,ruir-ho resulten indisprnsnhles una sèrie d'ingr·edienls fonunwntals: bons intèl"prcts, programa au·actiu. sa la que no tingui uneo dimc nsion!:t excessives i u11 públic r rcc ptiu am b el missa tge musical. Doncs bé. qui vu lgui gaudir dr tota l'l:'ssènciu tl ' una sessió de m úsica de caJnJH·a. ast.is tir a un concet·L en qu è l'única finulitat s igui la dc gaudir vlcnament d ' una bot·a d e música, té una upot·tun itat idònia <"D Ics Soirées Mus ica ls que eL'> divendr·es. de 20 u 2 L h ot·es. se cel cbt·cn en un marc idoni com és el Teatre de l"Ei.umpll'. Ext'mplc cr a quests concel"ts qu e pel"melc>u vcttl"(' f'l!, joves t a le nts que 'an consolidant el p t·r-t•nl musical d el n ostre país, '1-ll .,er d rct· ita l dc piano a quatt·c mam. q111· \farina Rodriguez i Joan-Jo,cp Gutifrrcz - dos intèt·prets que• ja h an ofrr·t un hon nornhrc de rcci· tu ls IH' I" di vc r·sos punts del país- i qu<' van dndicat· a les danst'l! ,.,,. muntic tu cs, amb obt·es dc Schulwrt. e hum ann. Bt·ahms, l)vor·úk 1 Mo<;zkuwski. La M'llbi bilitat musical. In per frr ta eompcnell·ació (>O la r·ccreadó ,¡, s onol"itats, la tèc nica rnctit·ulosa I deput·adn i l 'indispensa ble ~:>cntil rÍI· rnic JH't" afrontar· obres tan C'Or11J1lt·· x<·s com les Danses esponyoles ciP Muszkowski , conJigun:n pal"l d" un vc·n toll d e cat·actet·ístiques pr·òpit•• dc l'<:stil tlc Rodríguez i C utiC: tTt•z. umb ll's quals va n a ssolir d \lf'ollljllir la ¡>r·(·missa inicial : ofer·il· una :wirér dt· mús ica de cambra can ·cgada ,¡,. totK i cadascun dels al-licients fonu nwnta ls pl'r establir Ja mà¡;ica romu· nic·ac·ió amb r i públic. e PANORAMA T e A R La flor: òpera infantil de Lamote de Grignon No va ser una IJona nit per RAIMON ROMANI CORNET >itor. amh men- IOsft~ i el> rtitu- xlra- rcles, deb ~t·gir­ imfoir en mrnforça la de ~larul a. ra •rada nan. -re;- oció:e nen iooaineer - ri na ann, ~sent er d ; que os ep te ja reclús- i 3 robert. 3k i :rfec· ió dr osa i it rítuplr· 3S dr d ' un òpies rrez. nplir oirée la de fona· omtt· l pa!>SUl 23 d c 110\ CIIIIH'c al Lea In· La Faràndula dt• Sabuddl va cs dcv~nir-sc la intrrp rctnció rwr· a csl'ola t'R dr /,.a jlot· d(• Bicru·d Lu mot(· dl\ Gr·ignon un vt•r·si6 dl' ~o n ­ cer t. Es tntNU d ' una òpct·a r scrit.n per u infun t8, tant clt: c·untaires c·orn dc· públic; tot i c¡uc Iu qualitat i la bellesa de l'ohru I (• 11n gr·an inH..-ès tumhé per a ls adults. La iou•rprctació va ana t· u cii t't'N' th-1 Co t· Infan til Sant Cugat (rlirwtor·: Mar·tí Mar·ín) acompanya t per Iu J o,•e Ot·queslnt unt Cuga t sota la direcció dc J oscp Fcrré. El llHtlt•ix munta tge ja s'havia portal u lcr·mc l'abr·il passa t a l Tca tt·e Atlà1ttida dt• Vic, 11 l'Auditori de Sa nt Cugat i a I'Amütori d e Lldcla . Rirn t·d Lnmotc d e Grignon va componcl t·c Lrt flor p] l 931k La vu dcdic·ar a la seva filin N6r·ia i ell mateix va escl'iurc' n c•l text. E s va int erprct!ll' tt·es vegades a Barcelona i wta a Gir·ona, S(·m¡n·c amb canlait·es escolar·s i en una ocasió anlb I'O rqucs tnt Mnnieipal ri!' Ban·clona. Montserrat Coll, víciua dc Lamotc dc Grignon , f'Sc r·iu que en pot·tat· u tcnn r l'estrena de I" obr·a bi havia un gr·an t'nlusiasrne collectiu, cuida nt lots els de talls d"escenogntfia i dccot·ació. 1En la intcrpt·ctació a Girona "es 'an mirar tant els detalls <{lJI' en Rif'ard ha via concebut, que àd huc a l'entrada del tcatn: tms nois venien un llibt'f>t OiPnl, ('() 111 CS reia antigament: El llibret dP l'òpem! ... El llibt'()t de l'òpera!" . Despn1s, l'obr·a no s ' ha sentit 111<1i m{·s fins en oqucsta ocu ~:~ió , gr·ueics A la ff'Üç· de!leobct·ta dc Martí Mal'Ín i J osep Fcn·r al Centre clr D orum r n taeió Musical dc la G(•twr·alitat . Ln flo r té un gr·a n in- E ve~- Palau 100. 22 ue ~t·ner de 1996. Palau de la Mús ica Catala na. Eugenc lslomin , piano. Obt·es de Moza1·L, Beethoven. Dutillt>u..x, Dt"lm•sy, Chopin. per LL.T. l mestn~ Eugene ] stonún , d'lm u vida prou t~mwguda télnl en ..1 ves~~ml artíslic com pr-iva t, ha dnixat ciat· du n 111t més dc ciuc dècades un talr nl fot·u dc tot dub te. Pet·ò, n vt'gudes, els grans a rti~:~ t es 1a 111bé tenen una nit no del tot aforlttnada. ¡•n qHi- In màgia dc la músiea qu(• tan bé transmeten. s 'es vací.' d' una manct·a gait·ebé inexplicable. El mestr·e [stomi n. ja no va començar am1l bon pcu les seves inte q>n~ ta c i o ns mozartianes, i el seu podet· de comuni t'ació Lant(•s vcgadrs lloatmnb interpretacions a ntològiqucs dc música de cambra , no tl·ans meté l'esp erit <·làssic i lïns opcr·ístic dc· !t'S obres. La tècnica depur·auí¡;¡simu i elegant semblava In prcocupad6 p1·in<:ipnl d ' Ts tomin. La <:omplcxíssimu Sonata 111Ím. 3 1 d<· BN·thovt'n tampoc no va pct·mctre al públir gaudi t· del veritable talent del pianis- E ta , amb tma lectura en la qual, lògicament, es percehia la oategoria artística del seu talent, però que no amll1ava de comunicar l'esperit gair·e bé abstracte que Beethoven va inserir en la partitura. Moments t·emarcables dc la interpretació van set· les fugues que se succeeixen en l'últim moviment, i r esperit que va ofet·ir en certs moments més apassionats de la part central del pt·imer. Si bé el Chopin que va oferir va pecar d'un excés de linealitat, amb la música franceJ>a La r ecreació dc l'atmosfera, la diversitat cie colors, que va r etratat· amb les interpretacions d'Lma dinàmica i atractiva partitura de Dutilleux (el preludi "Le j eu des contr ait-es" escl'it l'any 1984), i de Debussy (dos pt·elucl·is), va11 deixat· ben clar la sensibilitat i aprofundiment musical que por assolit· un pianis ta com Ts tomin, malgrat n o tenir una bona nit interpretativa. ter ès musical i ar tís tiC' . L'estil, el p odríem situat· ('ulrc un wagnerisme i un impressionisme an:ili alguns clrmrnls de t'an~ó popular. Arnll l'ú s del leitmotiv s' aconseguci..x una unitat estructu ral i els Lemes es pn ~>scgcn p els difer ents timbres de la paleta or<¡ucstt·al . La instrumentació és especialm ent reeixida , sense t·equet·ir un gr·an conj ttnt. Hi ha una abunc-lància de passatges a solo per part dels ins tntments dc vent-fus ta i del violí concertino; gene1·a lm en t són cur·ts, i cr·een nn cert a mbien t d e música de cambra. L a instrumentació està constitu'ida p er· la c01·da , tma flauta. un fl a utí, un clarinet. un oboè. nn p iano i diversos insu·uments de per·cussió . Els fagots, ]es trompes. les tt·ompetes i els trombons només intervenen a la Dansa final . Les ve n s infantils, amb una orquesu·ació t.an acolor-ida i unes melodies ft·esques i innocen ts creen un co11jun t especialment b ell i emocionant. P er tractar-se d'1ma òpera, hi tr·obem un bon nombre de fragments cor·a ls, fet que fa C[U C s 'aclib•u.i bé a una interpt·etació en versió de concet·t. talment com si fos una cantata. E ls objectius de Lam ote de Grignon no er en n omés musicals. sinó també educatius i formatius. tenint els infants com a principals destinataris. Va voler fer pr·esents a r obra valo rs com: la familia , l'amor a la llengua, la unió dels fills dava ol les dificulta ls, i sobretot. el treballar amb ttlegl'iél, ell.']) r es sa t en el Ct·agtlll'nt c01·al eu què es ca nta: " Treballem ben aleg res, treballem amb amor, c¡ue WL poble que treballa és un poble fort!". (l) Montserrat Coll: C.omote de Grignon, col. '·Gent Nostra'' , Ed. ou Art 'fitor. Barcelona 1989. ¡;;¡ ¡;;;- = = ~ 3 ~' ~f 137 e PANORAMA T e A R La música com a paròdia, segons Les Lutltiers La forta personalitat de Dezsó ll.anlci IIJe•·t•arncru. ]6 d c geuc•· dc 1996. Ptllnu de la Músicu Crtlu· lnnu. Dezsó Ranki. piuno. ll uycln, Btu-tók. Chopin. p e r X. C. •D. I 137 ben·amera ha l'on vidat pet· te ret•ra 't"gada el pianista DczsÍ> Ranki, p•·esenlal l'any l985 amb un t·rcital i r·ctmbat dos anys drRprÍ's com a solista del Co11cert de Sclu 1mann amb la .J ONDE i Eclmon Colonwr. Aqrrf's la reincidència 'a permetre mcstu·ar el eali· bn• artístic d'aques t hongarès, jo,·e encara. dt• posat eixut, que cncaLxa els aplauòimenls com un a utòmat (no és estrany que s'avin:,rui amb ,;aloslav Richter... ). El joc pia rústic rmT<'Spon al seu caràcter i resulta auster i gair ebé fcrn·ny p1•r a dL'igust d'un!> i l'intt'r·ès d 'altres. Em compto cnlrc els segons i vaig gaudir· de debò amb el p<·r·liJamcut del seu Bartók (pdmer i s isè Uibres del \Til.:rokosmos) i amb r (·~­ t ruc turació del t.t•u Chopin , a•·quitechrral i enèr·l,riC. empeltat dc tcatraJilat, JJe r·ò no en w1 sentit d' umpul-lositat liszliana, sinó sòlitl i lhüdament tèntic-. encara que no virtuosíbl.ic. Ranki toca Chopin srn~t· st•ntimentalisme ni predisposició a ressaltar-ne l'enlitatmelòdica. Tal rom ~t>Ï va escoltar aJ Palau. aplica aquesta severitat dc criteri!i a obres que J'arct'ptrn rom una op ció vàlida , com és cl cas de la Fcmtasia en fa menor op. 49 o la Balada núm. .¡ op. 52 entre les quals. com a interludi ple de màgia , va sona ria "Ber·censc'', impcc·ablc, in1pregnada rin tf'nclt·esa, de jeu perlè i d l' tintes impressionistes. Pet· contra, cies dt• J"·Unisson.. inicial del prime r· volum del Mil.-rokosmos. fms al més cornpkx del darret-, Ranki 'a re:.Lituir amb naturalitat la música pianistica de Bartók amb un treball rítmic i tímbric senziJJanwnl f abulós. El resultat V<l ser que les càndides peces dt'l rornençamenl adquirin~u un abast d 'afiligt·anada complexitat. mentr·e que lt•s endimoniad es que fib•m·en rom a dan·eres !)embJa,·c•n tan fàcils de totar com d'escoltar. Copsar r i n·eixemeut de la músil·a de~ dt'l quasi n(}-rrs va constituït· un refinat plaer intd ·lectuaJ i la confu-rnació <¡tw ,.J &cu enregistrament discogràfic de Ja integral és dc màxima referèm·ia. Sòhl'iu i rotunda va ser la OtWlCL Hob. ÀÏ'I: .J9 de lla)dn, amb un mo' iment lent c1ur s· obria legjtimaroent al Beetho,·en més gt>nial. Palau dels E sports de Btn·c·rlona. DPI 3 al 14 de gNil'l'. Lt•• Luthiers (Ca r·los Ló1wz, .Jo¡·gt• Mnro•lnu, Marcos Munds101•k, Ca r·los, úñez. Daniel RniJino\'Ïch). p e r DAVID PICÓ S. ''G r·àcie~? l'hu- m o r· s ultra passa uq ur llu actitud per· la qual només s'és un p.-off•ssionaJ dd vim·e, am.h tola la Sl.tbmissió que rrpr·,·st•nta aquest pr·ofessiona lis me•· . Aquestes parault>s dt> L{umón Gómez de la Sema ~ón útils per· de criure llmpacte que els espectacles dr l..t's Luthier·s pro' oquen al púhli(•. Les Lulhier·~ fan pessigoUes a la vida. la il·luminen amb d focu~ dP l'humor, i el públic·, umh llkència per riure, pren un sahorós glop de tt•mp!! ali{· u Iu lògica de les hor·cs. Les Luthiers són un gru p d'ar·gentins en~;in ) o~o~. núg còmics mig mús ic'>. que elaboreu espectarlf". mú,.,iro-tea traJs d'humor intel·ligent, sense mÏS'-Ulf!t'~ roncr·ets, però més enU<'• dt• l'acudit fàcil. L'cspt•rtarle amb el qual Yan retornar· a Bareclona despn;-~ de cJ¡·u anys era rma antologia (1 977-89) dels seus númt•ros més inspiraL'ï, amb la mtrsica i la impo ihle biografia del compo'>itor Jcr lran ebastian \1ast.-opiero. com a eleru<•lll~ :u·Li(·ulador,;. El shotc va tenir· 1111~ ments culminan ts. aml1 números com ..E l sendrru de Warren Sancbcz... una caricatw·a dc les srch•> i els seus predicad<II'H, '·En. tr·ete niciencia Familiul'·'. un incsper·at t•r·eunnH'Ill e ntre tm progr-arml dt· T\ d e música popuhtr• i un conjunt de músiea de cambra. o '·Las maja;, dd bt•r· ga ntin". una puròdia divertida de la sar Ut•la espanyola. Pct·ò un dt•J, gags més aplaudit~ t'ra protagonitzat per Danit·l Rabinovicb -t'I quul ~>nplin Horacio Fontova l'n 11lgu· ncs escenes. per Ja <·ardio· patia sofet·ta mesoR ab!ln> a Barcelona- quan IIIU>· t r·ava la seva insòlita hahi litat a parlar· o Llegir· un tc.xl manipulantlf'~ parau les i el seu sentit. Dcspré dc m&. clt• tim· d!>cades de carrera, aqm··l grup. tota una institU<·ib a r Ar gP ntina ' mantÍ' una frescor i un cn lu ~>iaMnt• admü·ahles. Nom{•s nuu notar· a faltar els bi'IIS in~Ò· lits instruments muHil·al•. però, segons qut> f'xplh-u· ven. aquests tenen una major presència Pn ¡•I >'l'U nou espectacll'. Tant tl1• ho no haguem d'esperar clt·u a nys a veure']. e te n ~ p PRE MI S MUSICA LS CIUTA T DE GIRONA Dotats per la SocieLaL General d'Autors i Editors ii!Pfsl P REM I F RANCESC CIV I L DE COMPOSI CIÓ MUSICAL: dc cordr' i 1 eu clt• '>opnmo o tenor. P RIMER PREMI: 70().000 PT,\. SEGON l'fliiiJlo'il'inu., prr :t orquestra o :wo.ooo PREMI: PTA. PREMI ESPECIAL ASSOCIACIÓ CATALANA DE COMPOSITORS: 50.000 11 fYJ'A. ii!J#il P REMI XAVIER MONTSALVATGE D' I NTERPRETACIÓ P I ANÍSTICA DE MÚSI CA DEL SEGL E J X X : uclrt'!,'<JI a piani~re, fin~ •• ~:)au~'· J.(}l)0.000 !Yf\. D OTAT AMB: 13È. CURS INTERNACI ONAL D ' IN T ERTRETACIÓ MUSICAL D E G I RON A Del 1:) a l 27 cl1• j uliol de 1996 e s T ( s S• INF ORMACIÓ: Puclc•u dc· manar lr's ha,l·~ dt.J.-pn'IIIÏ' i l'I progr:untt dt·l ¡·ur~ al CI' lli n• Culrura l Lu .\lr rrl•. CI. Puja rin dt• la \lt·n·i·. I:.! • J-:-00-t Cimua. TEL: (97~ ) ~:.! :{:i 0:) • FAx: (W:':.!) ~I t:.J -t:) ORGANITZA : _j)CL_ Cen!te C<l!turall.a - COL•LAOORA: p cl er o PANORAMA GERRY MULLIGAN Pioner del cool u.. :ock. moamb 1der'll , una ~t es i ''En. .iar'', Gerry Mulligan, que en els darrers quaranta anys ha ocupat un lloc destacat en l'escena del jazz, va morir aquest mes de gener. aquest músic en el lloc que, al nostre entendre, li correspon, tot superant antigues controvèrsies al voltant de la seva figura, sor- L'article que ara li dediquem pretén situar gides en els primers anys de la seva carrera. ment e TV i un camlherrò(Ua sucla deh era 'anit'! uplia aJgu. rdiotharu: mo,. habi- .r un ara u· dut>• queot .ció a UllS asmr \'8 111 insòicals. Jlic·a· una il seu Je bo · dru per RICARD GILI N ascnl a No' a York el 6 crabr·il d c 1927, GctT) MuUigan es va educa r a FiJadèlfia. on estudià el saxo bat·ítoo, el seu jnstrument p l'Ïncipal , i també el clarinet i el piano. Va donar· els seus prinwrs passos rom a professional a les orquestres d 'Elliot Lawt·t•nce ( 1945) i Gt'nc I •·upa (1946). Com tots els mt'1sic de la seva gencwació, va vim·e en la seva èpoc:u de formació els canvis profunds que afN:larcn la mús ica de jazz entre el J945 i 1950. Mulligan es nodrí en la seva primera joventut de la música directa , càlida i ballable dc les gt·ans orquestres que ompücn el panorama dc l' anom<'nada Era df'l Swing (1935-50), és a C:Ür des de les formacion s dc• Duke E Uington fin s u Comll Basie, si padt>m d · orquestt·es Dt'h'l'e • • i de Benny Goodman a Woody Herman. si f<>m referència a lt's or·que tres blanques . Ara bé, cap all945, amb l' aparició dels primers discos de l'estil be-bop, una nova tendència sorgeix en el món del jazz. Neix una música més complexa, no concebuda pet· aJ ball, i arnlJ tm cait·e mé·s experimental que no pas d'enlretenimcn l. La caner·a dr Gen·y Mulligan, el seu estil, les oscil·lacions de la seva trajectòria, responen a aquesta s uperposició d'influències en els seus anys de fom1ació. Cap al 1948, mentre actua en t'I conjunt d e Claude ThornhiiL conei..x r arranjador Gil Evans. Amb ell col-labora en la formació d'un nonet que, sota ]a direcció d e Miles Davis. efectua tma sèrie d 'enregistraments ( L949 ) en els quals la música rcsullanl, sí b e manté el cat·àctet· jnuovaclor i rxperimental en les qüt·sLion s mel òdiques iniciat amb el be-bop, n'ha perdut tota la fogositat i agressi vitat p er donm· pas a un estil molt més depurat i asèptic pel que fa a la sonoritat dels instrmnents . més contingut quant a les improvisacions d els solistes i amb un clima molt més relaxat en l'aspecte rítmjc. En el s an·anjaments interp r etats JJCI non f• l de Mjles Davis, alguns SOt'gils de la mà de Gen ·y Mulligan, és evident la influència de la música europea. Aque ts ent·egistraments marquen l' inici d'un nou estil : el cool (ft·csc) . J u tament. pet· les característiques que acabem d'esmentar. el nou estil obr e les portes als mú sics bl ancs, d e formació acad~mica , en general, i menys dotals que els negres en el tet·t·c•n y rítrrú c (s wing) i emotiu (sonot·itats, r ecur sos expr essiu s) . É s ai xí com Gerry M ulligan , junt amb altres músics blancs de la seva generació (S tan GNz , Lee Konitz, Paul Desm onel, Jimmy Giuffre, Chet Bakt>r, Len nie Tristano, etc.) entra a formar part, al final dels anys quat·anta. de l'avantguarda del j azz. Per ser exactes. h auríem de dir, d'una determinada a vantgu a t·da del jazz. aquella q ue ha orientat aquesta m(rsica cap a un tert·en y e peculatiu i experimental. tot allunyant-la del con ent tradicional d c Ja música n egroamericana per aeostar-la a la música europ€'a. G('n y Mulligan és, en els p•·imct·s anys cinq1Janta, un d els principal s protagonistes d'aquesta tendèn cia. El l 952 for ma, amb el trompetista Chct Baker, un quar·te t (u mh b a teria i contrabaix) en el lftutl L'absèn cia de piano és conidet·ada, en aquella època, com un toc d ' arriscada originalitat. La m(tsica d'actuest quartet, com a ~- ~- 137 PANORAMA 137 la ci 'altr·cs formacions similars que Gcl'l'y Mulligan dil'igeix al lla r·g del anys cinquanta (amh Bob Br·ookrnf'ye r·), té una atmosfet·a molt especial. És aquella a lmo. rer·a musical que acompan ya el millor "cinema n egr e" d e !" època. La combinació del so del saxo ba ríton amb la trompeta dc Clwt Baker, buscant intencionals efectes de dissonà ncia , crea aqu est clima tan esp ecial que, juntament amb el seu estil inter·pr·etaliu , cons titueix l' aportació mrs origiru rl , coneguda i polèmica dl" Ja per sonalitat mu ica] de Gerry Mu Uiga n. Amb aquest tipus de formacions r'cstil interpretatiu d e MuiJigan és el paradigma de la mú ita cool. Treu del seu instrumen t Wl so fred, desapassionat. ~>vi tant ('( uibrato o qualsevol a ltr·e dels efecte expressius tradicionals, el ·eu fra eig és mecànic, sen e contrastos ni cap batec rítmic que puguj "escalfar " !"a uditori. És el que en els nostres ambients en tenem com a " jazz fr·ed''. P er·ò la pet·sonalitat i les inqu ictuds musicals de Gerr y MulUgan no s'acaben en el vessant d ' instrumentista. Des dels seus primers an ys com a p rofessional , ha via compo t i escrit arranjaments i és -sobretot- en aquc t terreny on la tendència cap a la mú ica europea. de l a qual parlàvem. es palesa més claram en t. P er don ar sortida a les seves ambicion s com a c-ompositor i ananjador, organitza i dirigeix al llarg de Ja seva carret·a d ivt•r·ses form acions d e major· enver gadura, la pt·imer a de les quals, la Concer·t J azz Ban el , el L960. Més tard dir·i(:,rir à or·qucstr·es wuversitàries, com la Jcrsey City J azz Band i la Glassboro Statc Band (1976). L'afan y exp eriment a l dc Gerry Mulligan l'h a por·tal a associar-sc, a tnitjan dels anys setanta , amb el bandoneonista Astor Piazzola, veritable revolucionari rn l'àmbit dc la nrú ica argentina i del tango en paniculat·. Aquesta, pet·ò, és només una, tot i ser la mé xocant, de les innombrables associacions amh altres pet· on a litat mu •cals q ue al llar g de la seva can·era Gerry Mulligan dugué a terme. Efectivament, sigui per· enregistrar o per act uar en d ir·ecte. el nom de Gen ·y Mulügan . el trobem associa t al d'ar·tistcs tan divet·sos com Lce Konit z. Thelonious Monk, Du k<' Ellington, Dave Brubcrk, To mmy Flanagan, Johnny Tlodgrs, Sc:oll Hamilton, etr. És en algun es d'at¡tu•s tes associ acions qu e es posa dc~ manifest la formació r·cbuda c•n la seva primet·a j oven tut CS('O ItanL la música de l<·s "orqu<•stt·es de swing". I és rvid<>nt que aquesta form ació li JH't·mc•t demostrar· unes qualitats de Jazzman genuí que en altre, contextos no queden en absolut palesats . En les interpretacions en tem. po mig i r àpid sap adaptar el seu fraseig a la pulsació clàssica d~l swing, i en l es balades l entes el seu so, h abitualmen t fred, recu. pet·a els r ecursos expressin, ( uibrato i inflexions) que donen calor i emoció a l es interpreta. cions d'aquest gènere. És així com la doble inJluència rebuda en la seva joveulut, per una banda la " música swing" i, pel· l'altra, el be-bop i estils deriva ts, van configurar l a comple\a i rica carrera musical de Get·l') Mulligan . Als Estats Units Gerry J\1uiU gan va arribar a tenir un important t·econeixemeu t públic. \ Europa tingué els seus incondicionals, però també qui li féu t·etret d ·ha ver· desposseït el jazz dc les seves qualitats de músira directa. espontània i "calenta"t de convertir-la en música cerrhr·al i "fTeda''. En un dels actes d ' homeoaLgf a Bill Clinton , arran de la sr1n elecci6, els organitzador s, so· hent l'afecció del president americà pel saxòfon, li oferiren m1 con cert protagonitzat pet· una selecció d els més famosos saxofo· nisles america ns : entre ells dt>,· Laca va l a presèn cia d e Gerr! Mumgan. Fou, potser. el millor homen atge que els seu s cornpa· trioles li feren en vida. • 1 1 ] J ] ¡] Xlè.CONCURS DE PIANO PREMI CIUTAT DE BERGA Dies 27 i 28 d'abril; 4 i 5 dc maig de 1996 Categories: A. Fins a 28 anys· B. Fins a 19 anys· C. Fins a 13 anys Organirza: CENTRE D'ESTUDIS MUSICALS DEL BERGUEDÀ «L'ESPILL» cf. Ciutat, 16, lr. · 08600 Berga · Tel. (93) 821 39 53 Amb el patrocini dc: 26 146 e CAIXA DE MANRESA OBRA SOCIAl ] TEM A ltrf• solut tem~l seu a del tes el recussius OllfD re ta- ència , per tg)·i, deriplexa ~erry 1ulli- lpor- c. A ondii féu _jazz úsica lta·· 1 ce re- natgr seva , saarn~­ ·n 1m una xo fo; des;erry oillor mpa- - • antuvi, el Tema que pro~osem. en aquest numero pot .... apareiXer com rrrellevant o , si més no, contenint una certa dimensió prosaica. Tractar del cost econòmic dels estudis musicals, en la seva accepció més directa, comporta un marc de continguts ben allunyat del context d'excelsitud propi del món creatiu musical. Tanmateix, considerem que abordar una temàtica com la que en s ocupa esdevé molt útil i necessària ja que, de fet, afecta l'arrel d'un factor tan fonamental com és la professió . O el futur de la professió o de la seva continuïtat. Hom ha de partir del fet que 1' ofici d e músic es nodreix bàsicament del substrat social corresponent a classes mitjanes, amb un nivell notable de sensibilitat cultural i artística. P er raons que no ens pertoca ara desenrotllar, sembla prou evident que en queden altnarge les classes extremes. Aquesta classe mitjana es troba amb la dura realitat que fer possible el futur professional del seu fill, .7 o fills, constitueix, en les condicions actuals, un esforç, o sobresforç, notable, que sovint pot resultar, fins i tot, problemàtic i traumàtic. Les característiques específiques d'aquests estudis, que obliguen a disposar d'un capital tan tangible com és un instrument -un instrument, a més, d'obsolescència inevitable-, cmnporten, entre d'altres elements, un tret diferencial moh específic a aquest procés de formació . En tot cas, un tret no únic . La posada en marxa de noves directrius i marcs institucionals no ha servit per a ponderar gaire aquesta realitat. Per això s 'imposa, o seria desitjable que s'imposés, una atenció específica que resultés efectiva en aquest sentit. Una atenció que podria passar per millorar de forma substantiva tm pla de beques ben estudiat, eficaç i transparent, que constituís un punt de suport viable per afavorir el desenvolupament no traumàtic, en termes econòmics, de les vocacions musicals autèntiques. Sense que això hagi d'impedir altres tipus d'actuacions en tma línia semblant. 137 TEM A Conservatoris i escoles privades: preus i planteiaments diferents per MERCÈ CAMPS DE GISPERT Llei orgànica general del sistema educatiu (LOGSE) no només afecta l'ensenyament gen<·•·al, sinó que també inclou canvis en l'ensenyament musical. L'ensenyament general incorpora la música com a assignatura obligatòria i amb ai.'\Ò pretén sensibilitzar un futur púhüc, és a dit-_ formar melòmans. Aquest canvi cet·tifica CflH' la mttsica és una necessitat educativa més, irnpot·tant pl:'r a la formació integral d'un indiYidu. Amb el pla de 1966 l'alumne de música podia seguir· l o 5 assignatures i el preu depenia molt del nomhn• d'assignatur·es que feia. Amb la LOCSE es racionalitzen els estudis musicals. és a dir, els alumnes no es matriculen a la carta, sinó <[Ue és una matrícula compa<·ta. com en qualsevol institut d ' eusf'n yameut general. Fu·rs ara l'Arlministraeió educativa no pagava res dc l'c>nsenyament musiral; amb l'aplicació de la LOGSE, el <·ost del professorat per alumne és d c 550.000 ptes., però els pares en paguen només el lO %, la Generalitat es fa cànec d'un 70 % i el 20 % restant és finan~at pels ajuntaments. A fi dc tenir una petita mostra del panorama educatiu musical a Catalunya i per orientar-nos del que pot costar estudiar música. ens hem posat en contacte amb rept·esentants del Conservatori Super·ior Municipal de :\iúsica de Barcelona. el Consen alori Municipal de Badalona. el Conservatori Superior de Música del Liceu: també de l'Escola d'Arts Musicals Lutbier, l'Escola de Música Virtèlia i de l'Escola de Música de Barrelona. L 2 e: = ·.5= = 9 ...., =' ¡;;¡· 137 ll El públic i el privat marquen les diferències 28 1.J8 Fins a·r·a la pl'Ímet·a gran diferència entre con set·vntoris i escoles privades era Ja titulació, però amb la LOGSE això canvia, ja que només s'ha uran de fer du es proves de nivell per accedir a grau mitj à i a grau super·ior si es vol entrar al conser vatori; per tant, aquesta ''titulitis" que afecta tots els estudis avui elia , desapareixerà. La segona diferència és el preu. La majoria dt> conser·vator·is són municipals i, per tant, poden oferit· uns p1·eus més assequibles; en contrapat·Li· da, les pl aces C'Stan molt sol-licitades i no és fàcil entrar-hi. Segons Francesca Rtúz, dieecLora drl Conservatol"i Superior Municipal de Barcelona,¡,¡ haurà gent que anirà a una escola privada perquè pensen que tindran wt ensenyament millor, o per· què no es volen enfocar cap a una professionalitaJ sinó fer nuísica, molt ben feta. però sense l"exigèn· cia del temps. Als conservatoris s'han de complir els terminis. com si estudiessis a la universitat, on s 'han d'aconseguir uns crèdits per continuar. IYaltt·a banda. també hi ha couservator·is pn· vals, com el Consf'rvator-i Superior de Música dtJ Liceu. d qual dóna titulació com a consenaton pt•rò amb preus d" escola privada: A.lguna co~a diferent Irem d'oferir perquè la gent pagui mé) aquí. 11 més de donar titulació, nosaltres tenim una xarxa d'escoles vinculades i a final d'any eb ahtmlu>S vénen a examinar-se. Pot ser qualitut, pot ser mètode, poden ser professors, situació gerr gn~fica, cxpUca el gere11t, Jordi Vall. Com que els esllH.lis musicals als const>rvatorl> munieipuls c·omen\~m·an en el grau mitjà, i ja cnfo· cant-ho <"ap a la professionalitat, les escoles priw des Len('n més marge d'actuació, segons que "'" explica Franr<>sc Uoogueras, director de l'Escola dt• "\lúsica Virtèlía: Amb la nova Llei els conservatorisr les escoles reglades només podran tenir alumne> qUR funcionin; en canvi. nosaltres podem agafar tOl tipus d'alumnes. Per exemple, nosaltres tenm alumnes de mtísira moderna. la mtísica moderna nn està homologada però ens permet tenir aquest tipu.~ d'alumnes. Da nova Llei ens perrnet formar qu. sigui i després presentar-lo al conservatori, pen• podem preparar-lo fins al grau superior. El gert>nt ti" EMIPAC (Escoles de Música d'Ini cia ti va Privada d'Arreu de Catalunya), Perf Bayona, explil'a que aquesta associació va néhcrra partir dc l'Associació d'Escoles Privades ¡(¡ Música Mod(•t·na, i que pretén donae un servei a lc> csl'olcs pr·ivadcs. Aquesta associació fa notar !.fLit' el Ocpat·Lamcnt d'Ensenyament no preveu la possihi li tal de conccr·La<"iÓ amb aquest tipus d'escoles i rll· consict<.'J"f'n que fan una funció pública, ja qu<' la música modema no es fa enlloc més. Aquesta í·, una df' les raons p<'r les quals les escoles pri,·atl··· TEM A •arti- fàril del .a, hi l !rquè per- tlital igènnplir .t. on La upeixera" de l Conservatori Superior Municipal d e Música d e Barce lona Una classe d'Albert Atenelle, de l'Escola de Música de Barcelona, al Curs de Vic de música són més cares per als alumnes . ja que han de recaure soln-e ells toLes les despeses . Les despeses ò'nna escola de música privada són molt cues: cal un local de lloguer, uns instruments, u nes aules insonoritzades, un personal per tenir cura d1' tol això i una estt·uctura de tipus organitzatiu, amh caps per a cada secció, un director general, eups d'esLndi, i coordinador s de cada àrea. Tan:tbé hi ha u:nes despeses molt elevades d'o rd re fiscul. Totes <Hll.lestes despeses s 'han de cobi'ÏJ', però no s'ha de veure com un negoci, tal com expliea Alícia Alcalay, di rectora de l'Escola Luthier: Busquem wt ideal d'ensenyament, volem que La gent agafi sensibilitat per la música. L'avantatge de les escoles privades és que són autònomPs, poden donar ensenyament musical de qualitat passi el que passi i això és el que vol l'alumne: arribar a tocar l'instrument molt bé amb una bona tècnica. !Vosaltres intentem tenir cura de tots els aspectes de rensenyament' oferint molts estímuls. A part les classes, l'escola ha d'oferir als alumnes música per escoltar (concerts, enregistraments, etc.) i educar-los en aquest sentit, i a més, donar-los l'oportunitat de tocar. Aquest curs hi ha programades unes 40 audicions d'alumnes de l'escola. lli ha. ctu·sos de perfecci.onament amb mestres de molt prestigi i poden venir d'oients grat:I.LÏtarnent a tots els cnrsets. I també organitzem alguns concerts d'intercanvi per als alumnes amb alt res escoles o conservatoris. A l'Escola de Música de Barcelona es fan au dicions cada 15 dies els divendres a la tarda i tots els alumnes dc l'e¡;<·ola han d'haver-hi tocat, com a mínim, dos 1·ops Lmy. També s'organitza cada estiu un Cu rs l ntl'rnacional dc Música a Vic, on alum nes pO!~ lgt·adua ts de diferen ts països per feccion en la st'va tècnica. A més d'això, s'organitzen Lmes colònies per a nens de 8 a 12 anys a Sant J ulià de Vilatorta enfocades a l'instrumen t, que costen Lmes 70.000 ples . dues setman es. Tot i ser una escola p rivada, l'Escola d e Música de Barcel ona ofereix l.a possibili tat d 'obtenir altres titulacions, tal com explica Àngels N úñez, ger:ent: Tenim un conveni amb twa escola a.nglesa, la Guildh all School of Music & Dratna de Londres, i oferim la possibilitat a qualsevol persona d'arreu d'Espanya que es pugui venir a Pxaminar aquí i obtenir el diploma d'aquesta Escola en qualsevol niveU d'instrument. , vn· a dPI ·atori cosa ; més :enim zy e/5 .litat. ¡geo· !ltorit enfo· >riYa· e ell! Jla drwrisl mtnl)) artol tenim nano tipus ort¡IIJ pero d'lni- Perr uer a ~s tir :i a Je> que el ,ssibi· s i elb yur IJ¡ sta r· tvad~" Les despeses inevitables La matrícula anual en un conservatori pot oscil-la•· ent1·e les 7.000 i les 13.000 ptes. En una escola p l'ivada pot costar ent re les 8.000 i les 25.000 ptcs. A més d'aquesta matticula anu al , s'han de fe r els pagaml!nls mensuals de ies assignatures . Per rxrmpll'. estudiar llenguatge musical (solfeig), t (lll' és una classe col·lectiva, pot costar, aproximadament, un minim de 2.000 ptes. en un con ser vatori i un màxim de 8.000 p tes . en una escol a p rivad a . E n canvi, les classes d ' instnunen t són més ca res pc•·q11è són individu als i h an de cobr ir les dt•spcscs Jcl JH'ofessor; els preus de les classes de niv(•ll elemental poden oscil·lar entre lf's 2.500 p l•~s. als conservatoris, fins a les 13.000 ptes. d'una escola p r ivada. Però si es fa cant, el preu es dispat·a. ja q ue a més del pr·ofessor par ticular. cal TEM A :;¡ s = ·~ = 5I g;' ¡¡· 137 30 1.50 l'acompan)anl. Amb la LOGSE un curs de nivell mitjà al Cons<'rvatori Superior Municipal de Bm·c·clona costa 56.755 ptes. i inclou la matrícula i quatn• assign atures (llenguatge musicaL instrument, conjunt instr·umental i optativa). Aqut>sls pt·cus poden tenir una reducció si s'opta a una h eca , com per exemple en el cas del Conset·vatori Superior de Música del Liceu: Aquí gestionem molts tipus de beques o descomptes, com per exemple a l 'Orquestra del nostre centre: amb l'objectiu que els alumnes tinguin una compensació per tocar a l 'Orquestra, se 'ls redueix el preu que pag uen. A les famílies nombroses se'l,s fu un 2.5 % cie descompte. També tenim beques d 'entitCits , corn Winterthur. qu.e pcttrocina una nena de 12 anys que fa sisè de piano. També hi ha descomptes si es treu matrícula d'honor o premi d'honor. Al ConSE'l'V a tot· i S nperior Municipal de Barcdona, l'Ajuntamt'nt té una exempció de taxes igual que la univt>r:.itat. que consistei-x a no pagat· r es. segons la dedaració d e renda . però s'ha de tenjr com a núnim u n notable en una assignatura i cap suspens. També hi ha descomptes per a les famílies nomln·oses de tres fills. I si es té n1atrícnla dï1onot· o s'ha acct>dit a un premi d'honor. aquella assignalllt·a també serà gratuïta. Al Conservatori de Badalona tenen subven cion s de la Generalitat i geslionen Ics beques del Patronat. que pot finançar el 50 o/o dc la matricula. També gestionen les beques dt>l Ministeri p er mitjà de la Generalitat. U na altra rll.'s pcsa impot·tant a l'hor a d'estudiar música é-s la compra rle l'instrument; per això la majoria d'escole¡; i conser va toris han creat Ull bane d ' instr·uments que deixen en préstec o en JJogucr quan es començen els estudis, perquè r alumne decideixi si li agrada aqueU instrument aban s de fer l a despesa. Tot i això el preu de l'instrument condiciona molt, ja que una guitarra pot costar 20.000 pt<•s, un piano 400.000 ptes. o un oboè 1 milió tl c ptes . Segons Francesc Llongueras. director de l'Escola de Wúsica Yirtèlia. el preu de l'instrument és decisori, ningrí començarà amb un fagot si l'escola no té fagots. Hi ha molta gent que podria optar a fer un instrument, però no hi pot accedir per culpa del seu cost. Però tamlJé podem lrohar <·asos E'n què no importa tant el preu. tal com explica F'ranC'esC'a Ruiz. directora del Conservatori Su pet·ior Municipal de Barcelona: Hi ha una puracloxa important referent als instruments ; p er exemple, un piano mínimament bo val nnes 400.000 ptes ., però normalment als pares no els importa comprar aquest piano i sí que els importa comprar unct flauta de 80.000 ptes. Nosaltres hem ofert violins que valien 20.000 ptes. del banc d'instruments perquè els pares no volien compra,r tur violí, i no hi ha hagut mai cap pare que no volg ués comprar un piano o llogar-lo, que també surt car. ;lixò passa també amb l'oboè, pot. ser el,s sembla il·lògic que un tub amb una canyeta valgui 300.000 ptes. i, en canvi, un piano fa més embalum. Crec que és un proble ma més social que no econòmic. Però no solament el preu condiciona l'elecció d'un instrument, també s'han de tenit· en comptt• les caa·acterístiques físiques i psíquiques d e l'ahtmn e. A l'Escola de Música Virtèha els professors de lle nguatge musical estudien de prop les característiques de l'alrunne, depèn del seu caràcter. Per exemple, un oboè necessita zw alumne que tingui moltn paciència i que els resultats els vulgui molt més tard; en ran vi, si vol resultats immediats, que agufi el clarinet o la flauta. Nosaltres intentem que la gent agafi instruments més variats o dos instruments. El fet d'estudiar música no implica n ecessàriament' ol<'r dedicar-s 'hi professionalment, i en cara més quan es c·omE'n ça. que no se sap encara cap on s· enfoc·aran aquests estudis. Segons FranceM' Llongueras. dir·ec tor de l'Escola d e Música Virtèlia. una de les coses més importants en la música és la sensibilitat, i si es comença a estudiar de gran , a part que dominar la musculatura costarà més. mancaria la sensibilitat. Per això s ·hau· ria de començar a estu.diar mú.sica amb 3-4 anys. perquè, encara que sembli que no fan res. estan conreant la sensibilitat. Partint d 'aquesta basr, podríem intc11tar compa rar l'estudi de la música arnh qualsevol activitat exh·aescolar, i evidcnlmeut, !> UI't mÍ's cara , ja que normalment les altres aelivitats són c•ol-lcctives i en l'ensenyament mnsical i ndudihlrnwnt s 'h an d e fer classes parliculan d'i nstrument. Ja enfo cant els estudis professionahnent, si ho volgurssim comparar amb q ualsevol carrera uni\'E'rsità ria. hi tt·obat·ícm moltes contr·adicciom. segon;; t>l rap d 't>'ltudis d el Consenatori de Badalona, J a"ier Du que: La carrera musical no e$ poL comparar amb qualsevol altra carrera unirersitària. perquè la música s'ha de comença r des c/e petit, ha d'anar paral·lela a l'ensenyament general. i en utw carrera universitària els costos e.\ compten a partir dels 18 anys i duren de 4 a 6 any.~, mentre que la carrera de música pot durar 10 unys. Estudiat· música és cat·? Malauradament, és car. pet· tots els condirionants exposa ts. Tot i que atnh la LOCSE s'ha fet m1 pas endavant reconeixf'ntla nc·CNISÍLaL d 'estudiar música com una part pruwi· pal f' n la formació d ' un individu, no és stt11cirnl. Però la m(tsic·a, a més del preu , també comporta un t>ndq uiment, i quan una cosa et compen sa , el preu ja no té tant dc pes com abans. Si en valorem (·I~ pros i els C'Ontrrs. seguram ent continuarem esltl· diant música. CATALUNYA MÚSICA Programació mes cie mar~ >OL- ·eta rnés que ~e ió tple um- ; de ·rís- Per rgui 11.0/t que tem DIU.UNS, 4 DE MARÇ DE 1996 07.00 L'OBERTlll.\ \lú•tt•a ¡wr e·onwn~at· t·l elia. RN·ull er nh re·- hrt'll' prt••t•nta·le-- po•r Joan \ïn•,, lnl'luu hutUetin• infurmntilt- i OJ.(t•ntlt', mu,kul". 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCI ES 09.08 TEMPS DE LES MlJSES Unu horu do· mÚ•ÏI'n hatTIII'II preso•ntudu JH't' .loun Viws. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES l11S· 10.011 CAPSA DE ' l ÚSICA riaara 1 on :esc ;ica t la liar :osau- ¡ys. tan :~se. ~ica ~nt­ Lres USl- lan bo fni- ms. dr o es ?er- ' de ~ne- rar unh t la nCI- 1 un reu els •tll· 1\_\LI\1\Ih.O\: Simfnniu n. 1. Orc¡m•,tru Simfi>nie·a elt• r \roM mia cio• J'E,tut dt• I'LHSS. Dir.: E'gtu•ni Swthtlln\. (:Jim). REICII ATWT: \liltnn• \I ut·· ::.~ng('•ang. llímn•• 1wr I '••u• -oti.,te•. t•or i urqut••lru. Cn•·.,la :\o.-ek. ,uprano. \nnett" \htrkc•rt. contralt. Fkkt•hurrl \\ a¡:m•r, h·ne)l'. \nclna' Scbcihm•r, huh.. Sin¡:nkuclt•mit• tl ... u.. rlin. Cu¡wllu E•tutal dc· Dre·•clt•n. Oir: Dio•tril-h "-nolllw. (2·1m). \li Lli \ldJ: Seurnnwurbt•, pN· u 'uxu i piunu. Pt·kku Su,ijoki. l\luqòt Huhkottt·n. (9m). BOC:CilEHINI: Ceuuwt pc•r u viulonc·••l i Ol'lllll'~lr·n n. I, G 471. D:t~ld Gt•r·irrf.('"· On1ue••trtL dt• Comht·u clt• Pl11lrru i oJd \'i•m•to. Dir·.: llt•uno Ciuranno. (17m). LI~"-J<:U: Introdut•c•ió •imfiinit•u ui• "13ur¡rt·a"•<'' Ot·qttt•,tru Fillmr· mòrúca dr Lit-ju. Dtr.: l'it•tTt' Bartltulomèt•. (21m). J \:"\ \CEh.: Caprtct·io ¡wr u piono trnò ~''IUt'rra) i ithll'lllll\'111• dl' \ t•nl. \lktoria Po•LnikU\a. S11li,11·~ tlt• I'Orc1ur•Lru tlt• Porí~ Dtr.: Gut•onacli Rojtlr•lwn•ki. (:!lm). LI.OllET: Cinc· t·un~nn• pnpular, tatulnnc••. \lart•n Suríu•• ¡..>uilarra. Cllm). 11\ \IJFL: Comu•. mú-.ra tl't'•t•t•nu. Patriziu h.wdlu. \1ar¡(lll't'l CahiP. Da\icl Tlttnnn'l. 'l'Itt· Acuclt•m} of \rll'it·nl \1u•i<·. Dir.: Chri~toph~r· llogwltotl. (17m). 13.00 GRAI\S INTEGitALS ms SI)JFONIES DE IIAYDN Simforúu n. 90. l'hilltnr·moniu IluJtgtu·i•·a. Dir.: Antal Durati. (2·lm). Simfnuiu 11. 9 1. Lu Pc•tilt• Bundc•. Dit-.: Si¡;i•wuld h.uijkt•n. (31m). 11.13 L-\ C.Al''TATA. DEL CAFÈ Progrnma dt> músiea rornl. Sdt't'dó, guió i pre.>entució: .\1 ..,.. Robi.-.. L'ÈPOCA DEL B\RROC A FR\ \ÇA. EL RITII.E DEL COR: 'io,·etat, di.cogriifiCJIII''• ronccrb i notícies qu(' fan r·rft•r¡.nciu al món corul. 16.00 CAPSA DE )ftSICA USZT: Concel'l pt>r a piano m·qurstra n. 2. Sv:ialosla'· Ri••hl<'l'. Ot·qtll'Stra Simfònjca tlcLondn·'· Dit·.: Kit;U Kondrno.hin. (21m¡. HEINICHEN: C.onet•rl f'n Fa M. SPilwl 231. Musi"n Anliqua de Colònia. Dir.: ReinLanl Goebel. (írn). DONIZETTI: Quartet dc l'm·da n. 3. I Soüsti ltuliani. (Hm). LEClTON \: Qnatn• pecl'.s dc In Suili' Audalucio. José Lui,; Fujardo, piano. (12m). BEETHO\ E\: MiuucLS WoO i. En,l'mhlc BeDa ~lusica ell' \l~na. Dit·.: '1it•hnpl Dittrirh. (2·lm). BLO\\: Oda al casament. .\I fred Dt•Ut•r i ~lark Dt>Oer. <'Ontrn· ll'nor,. Philipp Todd. tenor. \lam·ic,• Be' a o. bari ton. Orquc-trn dt> Cambra dl'l Ft••tintl cic Stour. Dir.: Alfred DrUcr. (14m). ROVSSEL: ft·,tin ,¡,. l'at·nignfe. hallel- pantomima op. 17. Orquestra dirigídu pt•r \llrt-rt Rou..,,pl. (16m}. .\.LBÉi\IZ: :Vavarro. Orquestra i\acional d'Espany:t. Dir.: Ataulfu At·grnta. (6m). PAGANIN! : Conel'rl per a violi n. 2. op. 7. Y. Mt•nuhin. Hnyol Philhannonic Orrhestra. Dit·.: \. En·tle. (28m). BACH: "Je~u. tler· <Iu rnt•ine Seele'' (.TcsÚi!. Iu 'I'H' la me,·a ànima ... ). cantaltl BWY ili. ln~;d Schmithiis<'n, soprano. Chorle• Brell. contralt. Howard Crook. tenor. Pt•t•·r Koo~. hai..:. Cor i Orqut•,trn dc la Cbapelle Ro~ alr. Dir.: Pbilippe Herrf'weghc. (2:iml. v 19.00 AL\l \.'\AC Cn e,paí deolinal a C\'ot:ar rf'\ i ur•• el" fet· mé~ reprL'i'Cntatith del pasoal musical. Guió i •t•let·t'ÏÍI d",\ J,., RohlP.<. 20.00 Bl'TLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA .MUSICAL 20.l3 SELECCIÓ DE NOVETATS Pt'I'KI'nlal'ió de 11'~ ttltimr.• noveluls disco¡,..,·àfiqur.s apan•gudes ui ml'rcat. Espai patrocinal rwr l)¡,,.os Ca!>t~lló. 22.00 AGENDA i\1LS1CAL 14.00 BLTI.U::'I'Í m: NOTÍClES 1 AGEN DA iUUSH..AI. 22.05 TK\IPORADA DE L'O BC CO\CEHT enn·~i•trul pt•r Cntalun) a \lú-ira t•l diu I tlt• març dt• 199fi al Paluu d1• In \[ú,ira Catalana cir Hart·rluna. D\ OR\K: Olwrturu Otdn. op. 93. Cunt•rrt pt•r a 'inlom•t•l i orqm·,lra op. 1111. Simfuuia n. 9. op. 95 ··o.. I ' "m \!im". l.luí• Clort'l. Orcpn·•tru Simfónicu cic• Barc••lnna i '\Ut·ional elt• Catalunyu. Dir.: \ luclimir· \'alt>k. LFS ~1\IFO'\l.ES DE HA\ D'\ Simfonia u. 92, ~oxford" Orqu('>lrn Filharmòni('a dt• \'irna. Oir.: L. B,•rtblcin. (28m}. Smfnnio n. 93. Ore¡ut',tra Filhnrmòmca de Londre:.. Dir.: Gt•org Solti. (25m). lLOO Btl"f'L LETÍ DE :\OTÍ~GENUA )fllSICAL ClF..S I 14.13 MOMENTS LÍRICS 23.:$0 NOCTl lHJ\ Mú'i('u ¡l!'r uc·uhnt· t•l diu. Pn••t"ntnl'ió u l'itrTt'l' d' \lfn•d Co•luyu. 00.30 REPERTOJU nE NIT DIMARIS, S DE MARÇ DE 1996 07.00 T:OBERT l RA \Júsira pt•t• I'OIIII'Il~Ut' c•l diu. R('rull d'ohn·• hn·u• prc•t·nlu de, pet· .luun \IH•,. lnrlnu lmt· Urtin• informatiu• i agt>ntll'• mu .. irnk 09.00 Bl'TLLETÍ DE \OTÍCIES 09.08 TE:\IPS DE LES '\ll SES Lnu horu dl' rní"il'u luu·rol'a prc;•entucln pl't' Jmtn \i\1·-. 10.00 BUTLLETÍ CIES 13.00 GIUSS I'HEGRALS OJ:o: NOTÍ- 10.08 CAPS.\ DE MÜSICA LALO: Cmwl'rt pt•r· o ,jolonl't'l t•n He• m. Lyrrn Hnn•ell, 'iolun· cd. Orqttc•,tr·u Simfònic•n tlt• Iu Ràdio dl' Bt'dín. Dir: Ric·l'nrdo Chaill). (27m). h..R0\1\IER: Se..:tcl dc '""' t•n do m. Con•ortium Cla"it•um. (!lm). SC H C,I\.'\'I¡: Simfnniu n. :~. op. 97 ... n,•nunu". Or<llli',lt'u Filharmòniru dc> \lt•na. Dir: Lt'onartl Bl!rt"lt'in. (31m). P. 'IF'\ DFI~<;SUI 1'\ ~ lli~;\ S El Ahril. mai¡t. juu). tt'l'• per¡•, dl' L'Au) . Liana Snh•·•ru. piano. (13m). T EKEL: Hadwrint•, pt·clutli tlt'l •o·gtHt nrtt•. Ot'fiUt''lrn Filhormilniro dt• l.ii'Jil. Dir.: Pi1•rrc Burtholoml't'. (9m). BOTTESLNl: Nuui \ruht•. Ortllll''<Lra Simfònie·u l.ituunn de VilnitL•. Dit·.: Silvuno Frontnlini. {14m) BAC il: Cmu·••rt prr o nauta, c·ot·tlu i h.t• .. BWV 1055. J t•un PÍ<'rt'<• Hnmpu l, Onutn. On¡uc•slrn •\r~ Ht•divh•o th• Pra¡,:u. Dir. \1ilun \lunrling¡•r·. (1:3m). SC HUBERT: Vint¡:•• d'hht•rn, D 911 (12 Ítltirm, lit• dt•r). Pt•l!'t' S!'lwt•ic•r, tt•nur. Andrú• Sc•hiff, pia nu. (:i lm}. \LONSO: Ln colcscr·a. Pilut· Lon•ngur. Tert'SO BPt'gnnzu. 1\tunud ¡\n"'nRi, Cor Can tur~> li<' Mndt;cl. Orqul'sLt·n Si nfònica. Oir·.: I. Cisnl'ros. ( 15no). Of'FEN'BACfl : La Gt·un Du qtu••o tl(' G('rolstein (extraru•.. J. .Jan•• Rhodl'~. mezzosoprano. Orque,trn de Bonll'us- \quitànin. Dk: Roherto Bl'nri. (13m). \L\SSE:\ET: La '\a~a­ rrai"·· <'¡Ji~odi lirir l'U do- acte •. Gt>rw,;è\c )foizan. Alain \nn:w. .lnrqu"' )Jur.,.. Cot·, i Ot·c¡ueslro Radio-L)riquel>. Dir.: Jean C.Iaucl.. Hnrtrmann. ( Hm). 16.00 C \ PS\ DE ~IÍ'SI CA DLK_\S: Simfonia l'n Do \[. Ot'<IIH'•Irn dl' la Sui«'<e Romaudc. Dir.: \rmin Jordan. ( llm). DVORAK: Booro. de Bohl-miu, 6 peces per a piano n <IUnlt'f' mons. op. 68. Ynru·a Tol i \ndr·t•us Grocthuyst'n. (26m). 1\IOZ..\RT: Cone«>rl pPr a trompa n. ·1, K\~ 495. Herruann Baumnnn. ConcPn lus Mu.~ít·us clt• Vi~nu. Dir.: N. Ham oncourl. (17m). VILLA.-LOBOS: Bnchian"s bt·asilt'res o. 2. Ro) al Philhonnonie Orcheiitrn. Oir.: Em·iqut· Bútiz. (19m). BOELY: Quartet ell' l'orda op. 27 n. l. Tdo tlt' corda de París. Edouard Popa. (19m). DL\.BELLl: i'.Ii•sn Pa•lorul. op. Ui. Chri•la Dt•tdcr. Syhia Linden. Sunhild Rou•rhkolh. De•mond Cia} ton. Harlmul )[ülJer. Cor Orque,lra de St. 1lichael dl' .\(unir. Dir.: ETU•I EhrPl. ( J6m). '\lELSE:X: Tre, pece, dc "L'l marr". Gro Snndvik. OauIn. Turid J...ni('j~ki. arpa. Lar> .\mlt·r~ Tomtl'r, ,;oia. (Ím). 137 1<}.()0 GRA\'AClONS HlSTÒ- RIQlES ENHEGISTR.AMENTS DE 1956. XOSTAKOVIT'í:.: ll Pot•Ni\'s populurs juevcij, up. 79. Zura Dolukhanova. mezzosoprano. Nino Dorlink. soprano. AJr,ander Mnslemúkov. ll'not·. Dmilr; \.ostokoviL..:, piano. (23m). BEETHOVEN: Sinúonio n. 8. op. 93. Orque>!lrn tlt'l Conrertgehouw d'Amsterdam. Oir: Ouo h.lt•mperl'r. (28m). 1 20.00 Bl.JTLLETÍ DE NOTÍCIES l AGENDA MUSICAL 20. 13 GRAN TEATRE OEL LICEU: ANTOLOGIA DE 150 ANYS D'HISTÒRIA Un prOb'l"ama escrit i prt>•Nitat per Rogl'r Alier. 22.00 AGENDA i\Jl"SICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCEHTS XARXA DE CLt', SS ICA A CATALUNYA. CONCEHT t•nn·~i&rrut per Catalunya "fúsi<-u el din 28 de gener dt• 1996 u Tcrra•~a. Obres dc BACil , BOCCHERil\1, TANErE\ MILAJ'Ii . Trio Florestao. 13.00 CRANS INTEGRALS LES SDtFO:'I'IES DE 11\.YD'\. Simfonia n. 9-1 '"Lo 'oqtn•"a... Orquc;;tra del Conrertgt•hom•, ..\m,terdam. Dir.: Colin Uavi,. (25m). Simfonia n. 95. Or41H'Stt·o Filharmònica d e Londt·t•K. Dir.: Geor·g Solti. (22m). I tOO B UTLLETÍ DE NOTÍC IES I AGENDA ;\fUSICAL Músira per aeahar l'I dia. Preoeotació a càrr~c d" llirtd Ct•laya. 00.30 REPERTORI DE NIT 16.00 CAPSA D E MÚSI<.:A DIMECRES, 6 DE MARÇ DE 1996 07.00 L'OBERTiil{A '\fít>ico per comcnçor el diu. R~rull d" obres breu,; pn··••ntade~ per Joan \ivP•. Jnrlou butlJ¡,tins informatius i agrndc' muNir als. 09.00 B UTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 TE~IPS DE LES :ursES Lna hora de música barrora pre.entado per ]ollll \"hP~. 10.00 BliTLLETÍ DE "\OTÍC IES 10.08 CAPSA DE .lfÚSICA MlmUL: Sinúooja o. l. Les Mu• iciens du LouHe. Oir.: Marc Minkowski. (26m). BRAI-L'\>lS: Sextet dP cordo o 1. op. 18. Yebudi Menultin. Rohrrt 1\fo• tl'rs. Cecil Arooowitz. Ern-t \\ ollfiocb. Maurice Geodron . Dcrek Simpson. (38m). CORJ\ELfUS: Reqtúem. (P er u ror a cappelln a 6 vpus). Cor Regional dc Cannes-P roveoçu-Aipt.-Co>lO Blava. Dir.: J\1jchel Piqu~mul. ( lOm). BERNSTEJN : Tolwht•K prr a piano. Hermann Lethlr t·. ( lOm) . BREVAL: Simfoniu l'On rt'rlnnt per a clarinet, fuJ~Ot, trompa i orquestro. Phílippl' Cupl'.r, clarinet. Gilbert \udin, fogot. Olllliel Catalanntti. trom po. Orquestra de Camhro Bernard Calme!. Dir. : B1·rnurd Prest'ntació de le.~ últimct< nowtat8 discoh'l"àfiqut•s npun•¡::udl's ol met·cu t. Espai patrorinnt pet· Discos Castelló. 22.00 AGENDA MUSICAL 22.05 ELS NOSTH ES COI\CERTS CO"\CE RT enregi,trat pt•r Catalunya l'iúsica t'I diu 21 dc dekemhre de 1995 a r \u rutorium Diagonal de Bat·crlonn. CONCERT DE ·\ D \L. OBHES DE MENDELSSOI IN, RENAIXEMENT, SEGLE XX i MÜSJCA DE NADAL. Corn i Sun t .Jordi. Dir.: Xnvil•t· San-<. (46m). H.l3 EL GRA.'\' SEGLE Programa de música untign. Selecció. !ffiió i pre,entn<·iú n ràrree de J ollll Yhe,. AVro "\'JO YJ\ALDI: La mú>iru ~ut·ru (l'port). EL PAR.~1S. 23.30 :\'OCTú"RN 2 Calme!. (2-Im). TELEM ·\ 1\'\': Obt·rtura burle&t·u. Sui !I· or<¡ut>Rtrol. Collegi um ;\1u•irum 90. Oit·. : Simon Stuntlugr. ( 15m). REG ER: Quot·tet d1· rorrla op. 121. Quartet !11• elll"du dr Bcrna. (38m). BRITTEN: Simfonia de Rl•t¡uiem, op. 20. Orqut•stru Simfònica de Iu ciutat dt• Biruúogbam. Dtr.: Stmon Rottlt>. (2 1m). 0\.'iZI: Cont•t•rt Jll'r a flauta i orquc•tro o. 4. op. 43..\ndra.. Adorjao. Orqut•,tro de Cambra de ~lunir. Dir.: llnn~ Stadlmair. (22m). E:\'CJ;'11 ·\: ¿Qu 'ru. de ti_ de,con•olurlo? 1-l•·•pj.rion X..X. Dit·.: Jordi So\•ol l. (6m). TXAIKOVSKI: Quartt't n. 1. op. ll. Quurtt·t Tulirb. (29m). :\1:'\RTIXU: Lt>r. Paràhole... Orque•tra Simft.nica dP la Ràdio dP Pr14tu Dil·.: 7..d..nt>k Kosler. (23m ). SCIJOBERT: Concert per o dawl'í o hnmmf'rflügel i orqur,tru. E. th .. im. CoUegium .\un·um. Dir.: F. " eiPr. (2·1m). DEBLSSY: La Roíw it joujoux. Bouz Shar on. pinno. (29m). PLA: Sonata en tdo en Fu ~f. Diatesoaron. (10m). s.. 19.00 NOUS Ii'TÈRPRETS BR.\.11)1:;: Preludi ro ral op. 1:!2 o. 10. )farta Riera. 0'1(1.11'. (:>rn). :\1.\RTI:\: Balada. Rirur.to lgnodo Ca-ero. trombó. \Jan Brancb. piano. (Sm). HOSSl"\1: Tre~ cançon•. OwHu Salo, ~oprano. Carles Lama. piano. ( lOm). BEETHOVEN: Sonn tu per o violi i piano np. 2J, "Primavera"'. Eva Lt•ón. Dn¡..'lllar Mu.iüz. (20m). 20.00 Bt;TLLETÍ DE OTÍCTES I AGD"DA :\Jl"SICAL 20.13 SELECCIÓ DE "'OVETATS 'lít•iro per arabar ri din. P r<'•t'ntació a càrrt•r cl',\lfn•tl Celo) n. ·\ rudemy of St. ~1at·tio-in-tlw. F'il'lds. Dir.: Ne,illr J\101·rirwr. (32m) . SAL"'TE COLOMOE; Crmce•·t per o ducs \'ivlr~ " (..,. Rt•tolll···. Ch. Coin. .Jordi Savall, baix de \'iulu. (llm). SMETA"'lA: Blaník. Pot•ma simfònic del cicle '·Lu anrva pàtria··. Orqn Pstru Fïlhar· mònica de \!ena. Dir: Jnmr Leünc. (15m). SATIE: Co.,·. \'Ï,trs a dreta i esquerra. El, tr~ \·ulsos clistiogits del prt.'l'iÚ, 11,.. pams. Yuji Taknhashi, piuno. Kriko Mizuno, violí. (Ïm). 13.00 C RANS lNTEGUAI..S l' r: R e "J. 2 e 2( lf e G v H LES STMFON1ES DE 11 \YD:\. Simfonia n. 96 .. Mit·url~". Orquestra Reial Coo•·ert gi'bouw. Dir.: :'iikolau• ll nnwnrourt. (24m). Simfonia n. 97. Ort¡ue,tra Rt>ial Com·•rt· gcbouw. Dir.: Nikolau• llnr· noni'OUrt. (25m). 00.30 REPERTORJ DE 1\ IT DUOUS, 7 DE MARÇ DE 1996 14.00 BUTLLETÍ DE NO'IlCIES I AGENDA ~fUS I GAL 14.13 MÚSICS DE CATALLNYA 07.00 L'OBERTrRA ' 'ú'i"n per començar 1•l diu. Rt'cull d'obr~ brt•tL• prr-t•ntncle, per Joan \ï\e• . !ndou hntlll'tin-; informatiu' i o¡:t•mlt•• mu•ícnb. 09.00 Bl:"TLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 TEMPS DE LES .\ Il.SES t nu hora de mí,.iru burrocu prl'-cntacla per Joan \ht••. 10.00 BlTLLETÍ DE l\OTÍ- ClES 10.08 CAPSA DE :u(;SJCA BHIXI: Opus Putht'tit·um, 1\u•. IX/1 I. Tbolya VerPitir•. Chri••t•l Bor·dtrr~. Seot Wt•ír. .Juu1·him Gf'bhartlt. Cor mill.t 1\.lihn . Ot·qnc.~lra de Camln·a li•• Pru~o~u. Dir.: Hdmulh Rillin¡t. (29m). CZER"\'Y: Fanta•ia bri llunt -ohrr Leme,. de Scbuht·rt r•·r a trQmpn i piano, np. 339 n. 3. Burry TuckweU. Duni••l Blunwnthal. (19m). DEL[(jS: Jn n Su mmcr Carden. Orque•U·a el•• l'upt•rn nacional Gol.le~u. llit·.: Churles Mat•kerruN. ( l'lm ). IIAYDN: Missa Ccl11•n~i8, "Mot•iaz.. UermPsse", Tl <lb X.X II :Il. .len nifcr Smitla. llt•lt·n Wntt~. Hobrrt Tear. Benjamin Lauwn. Cor St. J ohn's CoU••g••, Com hriclge. Acadcm) of St. :\[urtínin-thf'-Filllds. Dir.: Ceurg•• GuP~t. (35m¡. SC IIl U.ERT: Si mfonia n. 4. D .J-17, ··T,·u¡ó•·u... 110 :\tS: Dues imencion•. Oriol Homani. clarinet. \..ngt>l !:in!t·r. piano. (ï m ). TX..UKO\":\J-.1: Romt'u i Jolieta, fonta-ia ol~r· turo. ~lünchPr Jugl'ntlun·h•··trr. Dir.: Jordi Mora. (23rn). TR\· DICIOl'IAL: El t'ant dt·l• O<"t·ll.. Lo Copclla R1•ial d•• Cutulun¡a. Dir.: Oi r.: J ordi SavnU. (7m}. CI\HCIA MORANTE: Cin•· llunyun.ies. Mnou¡•) Gua·o·ia Murant!', piano. (23m). B \11 TER: Rt>,pirad, flor,.,, fra~an t"ia•. Oiatt'••nroo. l7ml. GRJEG: Suite Holhm~. OrquC"tra dt> Cnrnhru ¡J,.) Palau cie lo 'fú•ira Cutalano. Dtr.: C.ooçal Comella~. (22 m). CAP· DEYJL.\: A Bao o qu. Ewwmhlr St>lnr Vortíce~. Dit-.: J¡•un Pit•m Dupuy. (Bm). 2" :\1 P. ~ o p (~ \' s. P¡ o 11 (l p li 16.00 CAPSA DE MliSJCA RESPtGHJ: Antirh uirt•H i tlut>M>•. CBC Vancouvc•r Orrht••tra. Dir.: \Iano Bernurdj. (;j3m). E"íESCO: •·Oixtuor" p<'r u in•· trumenh de \Pnt, op. 11. Ort¡ur~tra dc Cumhru dt Lousanne. Oir.: Luwrt•ttr FoHter. (24m). LISZT: Sonata pl'r o piano r n Si na. Ori!~ OuH~el, pi:ano. (29m). F.COU PERlN: Apott>osi Je Lull}· IJ¡,~pt•don XX. (3•hn}. DAQUlN: Quurtu SuiW pt'r w ('(averí. Anoe Rohl'rt. (8ml. BERNSTEC'I: Divtrtimt·nto 1~r a oro¡uestra. Orc¡m••tr~ Filhormboicn d "Iortu•l. flir Leooard Bern.,tt'in. (15m). o N •1 ri 11 n o e o ·!ht- riner. lffiE: § ..k Jordi (8m). f ema 'meva [lhar- 19.00 PEYfAGI\A)1A Prop-ama de clhulguc•icí rms-irul. Guió i rt•aHt7ot·ií>: Pc·r~ Bur¡;, ¡ \Je, Roblf'<. \t;DJCIO CO\IE:\T \DA: Pt•f'r' G) nt. d'Ed•ard Grit•g. is IJP•iano. .s ~'DN. acle'', acert- rnool' 9i. .\lú•ica pl'r lll'llhur el dra. Presentació a Cl'rrret• d' \Jfrcd Cclaya. BRUCII: Concert per a dos pia88 a. ka tia & .\1addle Labèque. Philh;u·mnnio Orcbestra. Dir.: Semyon Bychko,•. (28m}. C.STMUTZ: Quartet per a fagot, violí, \iola i vinloncd. np. 19 n. 6. Líiszló Hara, fagot. Quartet Tatrai. (llm). STRAVINSKI: Simfoniu !'rt Do. Orqurstt·a de la Suissc Romunde. Dir.: Neeme Jih'Vi. (28m). VERDI: Te Dcum (Quatre peces Sacres). Cor de Westminster. Orquestra Simf<'mica dr la NBC. Dir.: Arturo Toscanini. (16m). CORREA DE AR..\.UXO: Canto Dano de Iu Immaculada. Bernard Foccroulle. orh'lle. (6m). STENR.\..\1\L\R: Solstici d'hhern, op. 24. Cor del Concert Hali de Simfònica Orque~tra Goteborg. Dir.: l"eeme Jan-i. (12m¡. RAYEL: Ca..-pard de la nuil, tre~ poeme<o per a piano. Loui> Lortie. (23m). }lOZART: Concert per a piano i orquestra n. 22. }o,.'"\' 482. Karl Engel. Orquestra del Mozarteum de Sabburg. Oir.: Leopold Hager. (33m). OO.:JO ~JÚSI CA DEL SEGLE XX 20.13 •·A LA 1\lAJ\ ERA OE ...." Un convidat •·n• proposu i <·omenln La músiru que• li Uf,'I'Ucln. Guió i prcRc·nlndcí dt• Joan Vivc•s. Pr·oducC'iÓ dc Dolor·s Bu;,qurlri. 22.00 AGENDA J\lUSJCAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS c-u CONCERT enre¡d•trat pt•r Catalunyn \fúsira el dia 17 dl' juny dc 1991 a 'lic·k llavn~tna de Barc('lona. CICLE OE \H.-SIC\ DEL XX. Ohr('~ de SCHÒ'< BERG. WEBER1\, BEHG. RlSSJ'<) OL BARTOK. WILE'ISK\. Osin• \\ilc.-n•ky. piano. Joel Pitc-hon, •inlí. Larr¡ Pas;;in, clarinet. (63m). 5o ItT. 23.30 NOCTURN Ítm· Rar Oriol ~KJ: oberester. rRA- rell·. ~nyu. {7m). Cinr arda B.lR· ngun· (7ml. bt>rg. l'alau Dir.: CAP· ;mldt 'ie= dau· ~tra. i.ru11. dt nc• )nata :&ilt ~e :ou. ,uJly. ~Jm). o prr 22.00 AGENDA MLSICAL 1\Jarjorit' Vonct'. soprano. Kurt Clcrut'ncic Spanic>r, tenor. Consort. Dir.: René Clemencic. (92m). 22.05 ELS NOST RES CONCERTS CONCEHT r•nrcgiHit'nl )Jl'l' Cutulunyu Mír~ic·u t•l diu 26 tl<' novembre dt' 1995 u l'Auditori Puu Cu•aiM d'El Vt'ndro>IJ. CICLE QUATRE COMPOSI TORS, QU \TR g PI \NISTES. BLA1"1C \FORT: l\otcs d'un tany, priml'r quadl'rn. Cinc nntlurm•. Romonçu, inlt•rm~di i ma n. o. El purr ri' att·nrrion•. Joan Rubinut, piuno. (7im). 23.30 ~OCTl R!li "\1ú,il'a per ac:abar t·l cliu. Presentnrió a còt·rer d' \lfn•d Celaya. 00.30 REPERTORI DE NIT DISSABTE, 9 DE MARÇ DE 1996 07.00 L'OBEUTUM LES Sl.l\1FONIES DE HAYDN Simfonia n. 98. Orquestra Rciul Cont'et·tgebonw. Dir.: Nikolaus Ilurnoncourt. (28m). Simfonia n. 99. Philharmonia Hungariea. Dir.: 1\ntnl Dor·ati. (26m). Mícsicn prc- (•orrwnçur c·l din. Recull d'obrc•s IJr!'us prl's(•ntucle.~ pt•t· 1-'ilnr Subil'ii. 02.00 REP ERTORI DE NIT 19.00 GRANS 1::\IÈRPRETS DIVENDRES, 8 MARÇ DE 1996 DE 07.00 L'OBEUTURA .\1 úsica per conwnçuc· el diu. Recull d'ohc·es IJn•ns prc·HIIIllu des per .Jouu Viw·R. lttl'lon butU!'tio~ infoc·mntius i ngo•udt•s musicals. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCLES H.OO BUTLLETÍ DE ~OTÍ­ CIES I AGENDA ~roSICAL 1-1.13 EL DIA DE L'OIE:\! Programació realiLzada a partir df' Ics pt'tidons que els no,tres oí~nb han fet al contestador de Catalunya :'!Iúsica. tel. 202 35 35. Vl..ADllllR ·\SHKENAZY. BEETHOYEN: Concert per a piano i orquestra n. 5. op. i3 Orquestra "L' Empcrudor.,... Simfònicu dc Xicago. Dir·.: Georg Solti. (40m). SCHUMANN: Papilions. (15m). 20.00 BUTLLETÍ DE NOT ÍCI ES I AGENDA ~fUSJCAL 20.13 CONCERTS QUE HAN FETfllSTÒRlA e;,U'II Dir. Pro¡.,'l'nmadó realitzada a partir dt• lC'!\ peticions que ili no>tret. oit>nl:l ban fel al contestador dcCatalunya 'lúsica. tel. 202 35 35. 13.00 GRANS INTEGRALS >er a ·sm). no~ i orquestra op. brar J'E,.po•iriú d' \rt Frunrt-s i ,,. organitzar uno 't'nt' dr ronmÍt•ic~ frnm•¡o,os. cerl~ dP DEBCSSY: Prc·lutl!' u l'npÑ,midi d'un fuunt•. (11m). R..\\'F.L: Dafnís i CI(H'. Suite' n. 2. (lim). DT'\0): Tt·io Jlt'r o piano, cloritwl i 'iolonct>l. op. 29. (38m). FR.\:\CII..: \uriurioos simfòniques. (17m). OLI\...\$: La Péri, pot•ma rlnn>ul. (22m) . W.SCHUMAN: Simfonia n. ï. dl' Simfòniru Orquestra PitiJlbuq;h. Dit·: Loc·in Muuzt•l. (30m}. CACE; Sonot!'o VIl i VUI. Srgon i T¡•c·ccr intcrluclis. Sonate. 1\ i X, pern piutw ¡>t'l'· parat. 'tuji Tnknhn•lai. (19m). CASELLA: Conet!rt p~c·n corda. Orque,tru llaycln Bnlzano i Trento. Oir.: Alun f'runci,.. (29m). GORECKI: Epitnfium, per n ('Or mhl i grup ín•trumental. Tht• \'ationul Philhormonic Choir. Orqur,.tro Simfònica 'locionol Polone-o n 1\..otowi¡·c. Dir.: Jan Krenz. (5m). i3ml. 1 10.00 BLILLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE ..'\IÍ'SICA 20.00 BLILLETÍ DE l'iOTÍCJES J AGEl\DA UliSICAL fame, Cos"' lstre; L'na bora de mwm:o barroca prl'l-l'ntoda per Joan Yi.ves. 09.08 TEMPS UE LES :\tl SES L'any 19lí Bat'Celona va cele- 09.00 .l\1:ÚSIC.A PER A COBLA BER.."'AT: Suite n. 1. Rob~rt Armengol, percusbió. Coble-s ~to>diterrònia i Sahndell. Dir.: Je<ús \entura i Barn.. t. (15m). DO"'i .\TO: \ mc•tlio luz. tango. Cobla .Mediterrània. Uir.: Jordi L!'ón. (3m). CO,fÍ"'i: Ofrt•na n 'ioletc- dt'l bosc, •ardann pt•t· a dues coble.- i Lintbnll's. Cohla Sehatuno. Cobla '\lontgrius. Dir.: ~lartiriñ Font. (6m). B .\LL DE GI'T\l'IES: Pn•-dohh• de Palautordera, Entrutln de bull, Polca Pnluutortlet·u, Contc·adarL•a dt• Puluuturdc•ra. Cobla Prim·ipol cic Iu BiHhnl. Dir.: Frant'I'Sl' Cu•~ú. (9m). TOSI: Plcin riél, pet· n orquc•• Ira i cobla. Cobla M<"tlitcrràniu. Pt•rpinyñ, tle Orqucs11'U Rosselló, Ll!•ngundcw. Dir.: J. Lluïs Morulc·tla. (17m). 10.00 PENTAGRAMA Repetició del progrumu t•mi'> t'I tlijous. 11.00 EL DIA DE L'OlENT 20.00 L'Àli' DI0\1 SUAL Ln programu d'.Mex Gorina. 22.00 GRANS OBRES \lV\LDI: Serenata a Tre, R\< ó90. Petya Grigorova. soprano. 23.30 NOCTURN MÍisio•u pet· acabar el din. Prt!.'l{'ntació a còrrec de Mac·ó .Jan(•. 00.30 REPERT ORl DE NIT DIUMENGE, 1O DE MARÇ DE 1996 Oï.OO L'OBER'TCRA \tú,.ica per començar el dia. RecuU d'obres brens prcsenladt'o per Pilar Suhirà. 09.00 :'IIÚSJQUES ~tÍSTIQUF.S DE JERÚSALEM: Dixit Dominus. Cbanticleer. Chant:icleer Sinfonia. Dir.: Joseph Jennings. (9m). IL\t~DEL: Dixit Domin ns, po•t· a solistes, cor, corda i baix continu IIWV 232. Arlcco Augct·. Lynne Dawson. Diana Montngue. Lcigh Nixon. Simon Birchull. Cor i Ot·qucstr·o de I'Abodiu de Westminster. Oir.: Simon Pr·eston. (32m). RIGATTI: Di.xit Dominus. salm. Gabrieli Consort & Playrrs. Dir.: Paul )1cCreesh. (13m). BOCCIIERL~I: Dixit. Soli.tes ~o<'al~. Capella Santa Cecília de la Catedral de Lucca. Orquestra l.írico-simfònica del Tealre de Giglio. Dir.: Gianfranco Cosmi. (21m). CIL\.RPE.\IIER: Dixit Dominus. H. 190. Solistes vot·ak La Grande Ecurie et la Cbrunhrt' du Roy. Dir.: Jean (1-lm). ~[algoire. Claude Ll..'LLY: Di.xit Dominns. motet. Lc3 Art.!. Flo~ants. Dir: William Christ:ie. (8m). 137 11.00 TRANSl\llSSIÓ EN DlRECTE DE LA ~OSSA CONVEl'I'TUAL DES DEL MONEST lR DE l\IONTS ERRAT 12.30 DIVERTil\fENT Uu rnigdia musical on es I'Ontbinn In tnÍt•ica amb la informació i Iu pa rticipnció dels nostres oienll>. BLOC DE l'iOTES. EL TRE~CACLOSQUES. SAC DE DLBTES. 3 (llim). \'Íolonrcl i piano, op. 58. H enrik Brembtrup. Catberine Ed~ard,. (26m) • .)fERCAD.-\..'\T E: Concert per a trompa i urqu,.,.lra de eamhro. Hennonn Baumnnn. Tbe .)fa.,ter Pla~cn.. Oir.: R. b<"htttna<"her. (7m). COLLASSE: Càntir espiritual de J«'an R:t<·ÍJJI' n. 4. L-abcUc Pouh•nord. \1iriam Ruf!~l'ri. J arqm·lino• " &)<'ur. Le Concert Royal. Dir.: Patri ck Bi-rnuth. (!Om). UO~I­ ZE1'Tl: Quarll'l dl' corda n. 7. <·n fa m. Gifnano• Quoo·t•·ttu ltnlinno. (17m). 20.00 SELEC:CIÚ UE JAZZ 13.00 GRANS INTEGRALS l'rn¡;nnnu fh•dit·at u la mí,.it•a di' jn;.z umh ¡tlllt't d ' \llwr·t \lnllnfré. l..ES SI:.m'ON IES DE HA'tDN. Si mfonia n. 100. ")lilit:u·". R~pNirtít tlt'l pru;.ro·nmn t•n¡i\s t•l tlijuu' ol "''Jirt•. 17.00 TF.\IPOR\ll \ D'ÒPERA DE C.\ T\1.1'1'\ \ \t(SIC\ J> \C I'\ I: \Jurin Tudor, tra¡rj.diu Lom·n o•n tr•'' ut·tt·•· P1•owlopt• \\nil"· a·. h.!'tth L1•" k Chri.toplwt· lllndr•. \ Inri I~ n Bill Smith. "'''" \ u~,a,.,. Philip Ht•ill). Orqtw,tru Simfimi<·o \nl(h•,;n. Dir.: On\ifl Pnrt')· o· 22.00 CONCEitT HIAGJ!'I..\RI f: ni i) i •o•lt•t·t•iít: llnimon Colonwr i Jonn \"'''· \lt:t•it·u pt•t· rll'ahor •·I tlia. Prt••entol'ilt o t·àn·o·r el~ \larít .lout'. Au~tro-Ilon¡;an•sa 1-1.00 BFI'LLETÍ DE '\OTÍ- CIES I lt.13 LA C-\FÈ DIU.UNS, 11 DE MARÇ DE 1996 Pro{!l'llma dl' mú-ira o•ural. Selerdó. guió i pn'•l'nlaCÍÓ: \.1 .., Robi~.'!'. L'ÈPOC \ DEL BARROC .\ FR..\SÇ\. EL RfntE DEL COR: \ ovrtalo di-l'o¡rràfique... eoncPrL' i notkit>s que fan rPferi-nda al món roral. J\1úsif•a Jll'l' I'!Jillt'IIÇIII' t•l tlia. Ht·t•u11 d'olm·• lm•u, prl'•l'ntntlt·~ ¡wo· .Iuan Vi\l'.s. lndun butlh·tins infurmutiu' i n¡wnclt•o nno•i<'ttl". OIJ.OO BlTLLETÍ UE NOTÍ- CIES 119.08 TE\If'S DE LES \!l'SES I... nu horu do• nHÍ.•it a hurrnt'a pro•<t•ntntla po•r .Iuan \i"''· 10.00 Lll'TLLETÍ DE :\OTÍC IE.'ii 10.08 CAPS.\ DE :\!l'SIC\ SCUU IIE HT. Sitnfuniu n. • . \o•tult'lll} of St. \lar·tin-in-lht•r)o•ld•. Dir.: ~,., iiJ,. \1arrin.·r. {:i8m). C:Jt [.1 \'\I : Duo ¡wr u fluntu j guituo·o·u, \\oO. \fikael lleia-. uu. Jukku So' ij11ki. (22m). n \:\: J)p( rrt•pu-cll· n l 'ulhtulu, ho llet. Oo·•tut••trn Fillonrmimi<·n tlt• Londr·t·~. Uir.: Bryd•·n ThomHnn. (20m). B .\CH : "Ct·l<oliet ~t·i tlt•¡· ll rrr, llll'in Gntl" ( Liuut Hi~ui r i St·nyur, L)(>u nwu ), cu nluto BW\ 129. St· huHlion ll t•nnig. Ho•n(. Jut·ohs. l\1u:.. \Ull EI{IIIHnfi. Cor dt• nt'llh ,¡,, ll niiiiHH'r. Colll'ginm \'ocu!~. Lt•unho¡·olt Cu n;urt. Dir.: Gu•tn\ Lt!ttnhnro lt . (20m). I\1EI'IDEI.SS0 lil'l: Sunala ¡wr o 20.1:J ~ELECCIÓ DE :\0\ E- T\TS Pro·"•ntarió tl~ Jp, ioltinw, nn\1'tut- tli•rnJ!t'àlitfllt'' opnrt·pull'ul nro•rrut. J<..,pni potnu•inal per Di"'"' Ca,to·lJé,. 22.00 \(;ENI)\ \IUSICAL ~.~ TEMPOit~DA C.\:\IATA DEL DE BEETIIO\' El': Cum·(•rt P"'' u 'ínlí i orquc•Lra. Op. t)]. hzhuk Perlorum. Orqut.,lra Filhanntinien dt> Bl'rün. Dir.: OnniPI Bnrenhoim. f-1-5m) . .\107_\RT: ~onala per a pianofnrtt'. 1\.\ 28:l (1\.\' 189b). Paul Badura-.Skoda. (18m). )lERl:'L\: C.ançnn,. mull'L• i <onat~. Conjunt \ocal i in•tnmumtal Fit=.iJJíam. (19m). BRICCI \LDI: Pot-pourri fantii-tir -obre U BarLit>rl' rli :\~i~lia dP Ro--ini. CJuintt•t Briedaldi. (10m). ROSSLERRO.SETIJ: Cont-ert f><'r a nbttt~ en Re )I. Lajo- I... Orqu.-tra de Cambra E.-10\ol'a. Dir.: Bohdan ~artbnl. (19m). CO~CE RT t· nt·l'giHtt·ut pt•J· Cntulunyu Moí•io·n l'I rlin 8 do> murç rlr- l'l')(¡ al )'ulnu do· In Mú~it•n Cntnlnnu d•• Bnrr·l'lonn. Cll \IlLES: \'no·iu••itH" pt•r 11 ut'IJIII"tt·n. BEE l'IlO\ b\: Cont•t•rt¡Jt•r u piano i nro¡tu.,.tra u. I, op. 15. FH \ ..,Ch.: 'iimfonia en rt• 111. J{uf¡wl Orn~•·o. Orqu•••trn Simft'uoic•a clt• Barf'elnna '\adnnul do• Catolun~a. Dir.: Ronnltl Z\lllmun. LES SIMFONIES DE H \'lDN. Si mfonia n. 102. Orqnt·~trn Philhannònil·a dt• L nnolrt•s. Oir.: Gcorg Solti. (28m). Simfnn in n. 1()3. ··Rt•dohluru,•nt dc tintball's... Tlw Lonoloo Clas,.ieal Player,. Dir.: Ro¡;.. r '\orringtnn. (28m). 3. op. 4-t. Orquc<:tra Filharmònil'll de Berlín. Dir.: Lorin .\Inazel. (36m). F.COCPERl 'I: ú· Parna¡;,e ou L'.-\poteo•i de Corl'lli. William ChriRtit• i Christophl' RmL,&cl. dnv~t·ins. (13m). U.n e.;pai de,;tinal a I'VIt<'nr i re,inre el• fpt.:; mé,; repr<'-!'ntoúw. dl'l pa.•snt nm•ical. Guió i •elf'C<'ÍÓ d'Àlex Rob]...,, l kOO BL'TLLETÍ DE r\Q1Í. CIES I ..\GE"iD.\ .\rt:SICAL I 1.13 ) 10:\IEL'\'TS ÚRIC.'\ \lú-tf'a po·r at·abar ri clin. Prt"r·ntut·ií• u rurrt·r· d' \lfrt·d Co·III)U. oo.:ill UEPEHTORl DE ~IT DIMARTS, 12 MARÇ DE 1996 DE \1 ÍÍkio•u ,,..,. o·mnr•11o;nr o•l din. Ro•<•11ll tl'olorr·~ lort•t.- prt•,t•nluolt•• Jll'r .lnu11 \'Í\t''· lrwlou Lutlletitt1 infuronutiu~ i n¡.¡t·ntl!•s lllllioit•nJ•. 09.!Kt 8l I'I.I.ETÍ OE :\OTÍ- Clf.S ll').llll CH..\PI: El Re~ t¡ue rahió . Pililr l..oren¡!ar. Tnñ) Ro-ndo. \lanud \u•t>n•i. Cario~ .)Iunguiu. (,,. Can tor• d" .\fadrid. Orqu~·tra Simfònica. Dir.: \taulfn \rgentn. (58m). _\BRAHA\1 I LEII.\R: 2 iirie• cl'opt•rfla. Bernd \\eikl. baríton. Cnr i OnftH~«tra Simfònica cJ¡· J'ORf. (7m). \EROl: ·· \lzint", lrup.¡. · tlia lírica (cxlraf•tt•.•). ll~anu Colnr lHik, ooprano. l•'ranri-o·o \t·ai7 a, tennr. Rt·rw tu Bru•oo. haríton. AlPxandru 1onit;l. tt·nur. Donald Gt•or¡;t•, lt•nor Orqueo;tr·a de la Ruilin tl• \lunic. Dir.: Lamhf•r((' C:arcl~lli. (30m). 16.110 CAPSA DE 'lfSICA TE~I PS Ut: LF.S ,\Jl..,E.'> Una hurn tlt• mtÍ•io·a 1>arru. a pn.,o•ntncla ¡wr Jnan \ivo•,. 10.110 8UHJ.ETÍ DE :\OTÍC:IES m··r•. R..\.KIDL\.'\L'\O\: Sinúoniu n. 11'\l'EG~U.S 13.00 GRANS 07.00 I.'OBE!t'fl'R\ 16.00 CA PSA DE :\fÍS ICA hal. {14m). SPOHR: Sonata J"·r a arpa i Clau la. "oO 23. .\lat·ieUc :"\ordmann. André. -\dorjan. 114m). \ .\l GHA\ \\lLU UTS: Simfonia n. 8. Orquestra Filharmòniro dt Londn·'· Dir: .\drian Bnult. (29m). BACH: Suitt> franl'r-a o. 6, BWY Blí. Keilh .lnrrrtt, ria. 'ieèmhal. (1 im). h.OD.\U, Dan,l''i dc Calanta. OrofUI',tTa de Cnmhra Saint Paul. Oir.: Uugh \~olff. (llim ). L'OHC AGE~OA )fi !'!ICAL 00.30 lCEPERTORI DE ;\lT 07.00 L' OBEitTl R\ 4 Or·qu('~tra Uaydn. Dir.: ..\dam Fi~dwr. (24m). Simfonia n. 101 ''El rl'llolgt>". Orqul'slra Filhor· mònit·o do> Bt>rlin. Dir: llt•rbt•rt von h.orajnn. (31m). 20.00 Bl. fLL ETÍ DE i'iOTÍC IE."i I \ GE\D.\ :\tl'SICAL 10.011 CAJ>!-1.\ UE :\ IÍ'S IC.\ P.\G \'1 1 ~ 1 : Cunrl'rt ¡wr '' 'iolí i Ortflll'•lf·u n. I, IIJI. 6. Gahtio•l Cruiltlru. Or·c¡w·,tr·u Filhormriniru clo• J\i~n. llir : C'lundt' Rrm lun . (:~lim ). WESSTRÚM: S imfuniu l'li Rt•M . On¡nl',lro olt• Cnm!Jt·a clt•l l\1ust•u Nat•innnl ciP Sut\t•iu. Dir.: Cluuclt• (;(•rwtuy. (I JmJ. PADEREWS I\.1: llumon·~ttU~'' uo• NHII'<·o·t, op. 1 k Karol Rnd~ iwonuwin. ¡oianu. (20m). Jl.J\1 \HC~:LI.O: LNtPs·u tL Curin \ntuni¡o Bt·natti. r•untota ¡wr u •·nntru lt. \j¡·nla• Clnptun. Jnmr~ Crny, !'Ja,it•r'·m- KUHL\U: Gran quurtt•t r,..r • fiautes, op. 71. Tctkl' Luo<l Chri,tían-en. Ill'nrik !hiurr. Oie Birger Peder-o·n. Brnl Lanen. (22m). ROUSSEJ.: Simfonia n. ·l. op. 53. Orctu•·-tra :\lal·ional dt> Franç4. Dir.: Charlt., .\funeh. (22m). \ 1\'\l, Dl: Conrf'rl ¡wr a violí op. 8 n. I I. Conel'nlu• \1u.tru• oir \lenu. Dir.: '\ikolau. llar· nC>ncuurt. (11m). J \Dl\: Sonuta per o piunofurte op. I u. 2. J ean-Cla ud t• Pl'nn~tir·r. (15m). W•\LTO:\': lmpro\Í· •adons sohre un lmpo·11mptu olP Rt·njumin Briltt•n. Ort¡u t•str~ Simfònica de Londrt·~. Oir.: \ndré Prl'vio. (l6111). ZELE'· K.\: R c•ponl!!oria pro Ht'b· domada Sancta (t'xlrat·tr•l· Cor Filhunnònic Two·. Dir.. Luhomir MalL (28m). BRLTII: Simfonia n. l. up. 28. On¡u~>tra Filharm ònira Gürzt•nirh df atwt 23. ld~a., H \S . 8. dr :oniL ..a n.. ~ • riaAL\~ e>tra Oir.: s I'DN. e~trn rius, !Sm). ¡meni f!; Colclniu. Dir.: J nmt•• Conlcm. r:!9m). \fl,FF\T: ~onutu n 3 c•n La \1. ( \rmunic·o 'lhhulo). 'l'ht· Purl~~ o f I"'' rumt·nt•. Dir·,.: RO\ ~nudnoan i Pru·r llulman . tHÍml. \H\O!D: Quutr·c• dun"'' irhwrlt••t'> up. I :Ui. Tht> Philhurmunia. Dir·.: Br·) dt•n Thonbotr. (im). 19.00 GRA\t'; CIOl\S JIJSTÒRIQL F.S DE E\ HEClST it\ \I E:\TS 1951. OEBUSSr: l'n·lurli, pc•r· a piano. (Llihr·c· 2un). "alll'r C io•srkin~. (:~(nu). F\LLA: Tn·~ dnn~t·s d'El So111lm·•·u tic• In•;; pit'"'· Orqut·.~I I'U Simft!nit·u d1• \l('na. Dir.: 1\1un lfn \rgt•nlu. (llm). BJZET: Jc• di¡, !(lll' rit·nnl' m't·pou\rantt·, ill'iu 1lt' Car·nu-n. \ïclòria cir), \u¡w),, (6111). on. :!0.00 8rTLLETÍ r>F. 'OTÍCJES I \ GEi\r>A \ll'SICAL r :!0.13 GRA\ TlATR E DEL LI CEl : A.\TOLOGI.\ DE 150 A.\\S O'HJSTÒRI\ Pilar ad Cor e-tra ~olfo l\ll ln prn¡!raltlu o··c·ril i pn••eutnl pa Rogt·r .\lit·r. 2:!.00 \GE:\ O¡\ i\l l SIC.\L ~e IQ. 22.00 ,\ GEl\ DA m SI\.AL 2:!.0;) ELS NOSTRES CONCERTS lf'l'& ..u nd tur. Bt'nl 5EL: ;o-Ira Dir.: CONCEHT t•nn·~i~tt·at po·r· Cutulunya l\1í"iro ¡o) diu 8 rl<• frbrc•r olt· 199fl ui Mn,.•u tic• l'Ernporolu olc• Fi~tll'rl'~. CICI.E ÀAR\: \ Dl~ l.l. \SSIC \ A C\TALL~' •\. Ohl'l'' dc· 1\.11 \'1'.\ATLRJ \N, \\. \LLEH, LE~­ \0\-,I<'C\I~T'~f~). REinS TEl\ 1 ~F." OHL.E \\S STRE ETB \\D. 2111 (;ulí~ Ba·n·•· :\Jú,it·o ,,.... arohur t•l clin. Pr,..entadó a o·ò rr•·•· ol'.\lfn~<l Celo)a. L\L- 8n. 00.30 REPEHTO IU DE \ l'l' dr Har· }l': -!n. 13 DIMECRES, MARÇ DE 1996 tier. 07.00 L'OBEftTlltA '0\'i• DE ,EN· \ lú,iru prr t'UHII·nçur ,.¡ <lin. Ra•rull rl'uht·•·• h t•t•u• pro•,o•nta u~s P'''' .I nan Vh>o·~. l uc·luu hu i llrtin~ inforrnut iu~ i uw•tulo•s -lrbCor )ir.: 09.00 Bn'J.LET i I>E 1\0 T Í- u rlr tslrà )ir.: CH: rnu~iruls. CLES ~·tm dr ()IJ.OK TE\IPS l>E LES \l CSES Lna hora de mú~ica barrotu ¡m·-t•utada p!'r Joan \'he;;, 10.00 B CTLU.IÍ DE :"iOTÍCJES 10.08 CAPSA D E :\Il'SJCA BRAH\fS: Sinúonia n. 3. op. 90. Orqu<.>stra Siuúònica df' Bu.•tou. Dir.: B<•rnard flaitink. 138m). BOCCRERT:\T: Couc..,rt pt•r a violonrd i orquesu·a n. 10, Gcringas. David G ·183. Ort¡ursll·n do> Cambra dc:- Pñdua i del Yèno•to. Dit:.: 13a·uno (22111). FASCH: (~iU t'annu. Missa (bt·r,~,:) rn fte )1. Antl rl'a l hll'. soprano. Elisabeth Wilkc. rontl'llh. Rriohnrl GinzeL tenot·. Olaf Biit". baix. HaUen,.,er ~1odrigalisten. Virtuosi Saxoniat•. Oir.: Ludwig GüttJer. (15m). C.Ph.E.BACH: Concert pl'l· a or¡;ue. corda. dues LromP"' i bai' continu \\q 35 H .J..t6. Roland \lünch. Orquestra dc Cambra "Cari Philipp Emanut•l 8arh". Dir: Rartmut Huenchen. (18m). RAVEL: Quartet dc corllu én Fa :\1. Quartet Daugarril (30m). GE\IG\L\¡" \l: Concerto ¡;ros,o u. 5. La Pctite Bando•. Dir. S. Kuijken. (9m). ~CIIl, '\lAl\:\: Sonata pl'r a ,;oií i piano n. 2. op. 121. Eva Grauhin. Tlaeodore Pnra•ki''''ru. (30m). 13.00 GRANS JNT EG RAI..S LES SIMFONIES DE rri\YDN. Simfonia n. lO.t. "·Londreb". Orcfllt'.blt·a d .. l.amhra Escocl'sa. Dir: Gei'Ord Schwarz. (30m). Simfonia conn~rtant u. 105. en :ii h \1. Orqnf'st ra AuslroHuugart'sa Haydn. Dir.: Adam Fischl'r. (22m). 8-\Cit: Cmwt•rt po·r o ¡oiuno i or·quo•,lra. B\\ \ 105:!. 'hll'iu Joao Pirc·•· Orc¡tlt',tru clt• Futlllariú la clt• Cumhra Gulbl'nkinn cic• l.i•hou. Drr.: \ lirhc>l Curlull. (2:lm). \0!->T \ KO\lT\: Sinfonil'll;t op IlO. Or<Ju•••lro llc·¡:inoal clt' Pic·anliu Oir.: Sinfe~nit•lln". "Lt• (20rn). '\lyruL. \le,outlrt• \l .IJA) U\: Ui-.•rtnno·nto )11'1' li •iolí. ,-iulu. t'lai'ÍnC'I, trmnpu. fagot a c·onlrnlmi,, Di,¡•a·tinwntu \ 10 1.\: {:!:im). Snlt.huq~. Sonutn t•n Rt• M. Eli•n Frt•í,u, m·¡,ratc. {llru). tlt•• p~r Joan \ ÏH". l nr1ou hullll'tiu!> informatiu' i u¡;t'ndl'• rnu-..iC'oL.... 19.00 NO US l l'iT~:ttPRETS Cuucerl pt•r o piano> u. 2. op. •14 (vt·r~ió ot'Í{.'ÍUIÚ), Pl'tt•r Donohoe. Oro¡ue~t•·o Simfònit·n de Bournernoulh. Dit·.: Rutlolof Barsbai. (·~7m). DE\ IE:\TNE: Sona ta per n oboè i bah coutir1u op. 70 n. 3. PNer Brl't', oboè. Roderil'k Shaw, pianofortl'. (12m). SL'K: Pra¡:a. 26. op. •imfònic po~:ma Orque•tra Filharmònira Txet·a. Dir.: Libor Pe,~k. (23m). O.SC.-\.RLATII: La Dirindino. inlt'rntl'7lO cu due, purLs. Srsto Ra,·aglia. Emília Bru,¡·aolini. Frnnl'O Boni•olli. On¡ut•sll'u A. Scarlatti dc In R.U tle l\:ipok Dir.: Riccardo Muti. (25m). GOSSEC: Quartl't amh rluutu op. J4 n. 1. Patrícc Boc(ruiJlon. 1't-io dr corda 1\Jillil-rc>. (12m). ROLLA: Courrrtino p<'t'll \''Íola i Ol'tflti.'Ht:rn Bl 328. Jotli Lcvilz, 'iola. I Solisti \em•ti. Dir: Claudio St·imoHe. (13m). BORODIN: El Prim·t·p lgm·. obe-rtm·a. Orquc•sta·a do•l Tl.'alre Bol,oi dc Moseou. Dit·.: (11m). T'istiakov. AudrPi OTTO: Concert per a trompelll o·u '\li h M. \faurice \nc.lr~ . \'\ ürttc•mher¡,.;,;l'hl's Karnnwrorrht•.:itt'r Hc>ilbronn. Dir.: Jorg fat't·ber. (15m). IL\YDN: Lnwluw l'uní Dumin ulll. Pt•til~ c·unlur~ cic· Pra¡:u. Or·c¡uc•l•·u d" Cnrnhr·u clt• Pru¡.,'u. Dit·.: Horili,Ju, llali•ka. (7m). F\LL.\: Suilt• populor t"•JlllllYUIa pc>r o 'inh i piu no. Jonu Orpt•llu. \1a) 111111 ~aku•nw. (13m). CL'Z\1 \\: Trt·• prclmli•. Ramon Pm·tl'l'. piunu. {irn). T\LT\Bl'LL: Cant cie mai¡:. Comiat dc l'unimu. Cor dt• Cumhru n}apa-<>n. (1ïm). 20.00 B t.;TLLETÍ ()E 1\0TÍ\L CIES I \ GE\[)\ m:su-: :!0.13 SELECCIÓ DE !\OHTATS Prescntociú dt• lt•¡, íaltirnt•" nllH'tal• fli>.rto¡.:nHiquo•• upllrt•¡,raulc·~ al mca·t·ul. Espai pntrurinnl pc·t· Disros Cn,lt'llií. 22.00 AGENDA \fl/S ICA L 22.05 ELS NOSTHES CONCERTS Pro¡..'l'umu tle mú~ica antiga. So·lce!'ÍÓ, b-'llÍÓ i pr""entació a eàrrt•c· dc Joan Yi~e,. AXfO\IO \T\ALOJ: La mú.•ica ;;act-a (2 part). EL PAR.,,\S. CO\'CERT t•nt·c·¡,'Ï,lr·ul pt•r R:iclio 'liodonul d' ~;,JH111) a a Calalunyn l'I diu l 7 th• •wll'mlm• dc 1995 ol Tt•oln• Jnrclí tlt' Fi~tut•re•. SC.IIl BEHTÍ \0 \ DE \ ILABER'I H \'\, Conro•rt dc Clau,uru. SCJIL Hl·.RT: Entn·al'tt' n. 2 d., "Ru-nmumla". Simfonia n. 9. "l.u Grau". \!OZ \RT: Simfonia n. :iS. " ' Orquc·•lra 385 " ll nffm•r". Simfònirn dt'l \ 'ulli·s, l>tr.: .Jur1li 'fora. t82m). 16.00 C \PSA D E :u (Sl CA :?3.30 NOCTtJC II¡ F\RHENC: Trio per a piano, llaula i violourel. op.•J.5. Trio Curllubilt·. (25m). MOZART: Simfonia n. 13, li.."V ll2. Th .. Ao·ud<·my of Aucil'nl Music·. Oit·,: J. Sdwiiclt>t' i C. Ho¡¡woud. (16m). LEKEU: Andròmecia, t·untotu. Dinoh Bryant. Zcger \.undrrsLet•ne. Philippc Hullt'nloc·ht·t·. Jull'~ Bu,.lin. Cor Simfònit' de \amur. Orque<lrlt Filharmuniea tlt> Lit•ja. Dir.: P it•nc Barlholuméoe. (45m). \túswu po•t· ut·ahur· ,.¡ dw. Pa·¡>scntnció o c•ñf'ro•t· d' \!fn•d Cc•laya. I 1.00 BL'TLLETÍ DE XOTÍCIES l AGE.XDA ~IDSICAL 11.13 EL GRA.'i SEGLE 09.00 BF J'LLETÍ DE JlíOTÍCIE5 09.08 TE.\IPS DE LES ~fLSES l na hora dt> míll>il'o barrol'a prc•t•utuda per Joan \i' l''· 10.00 BUTLLETÍ DE NOT ÍC IES 10.08 CA PSA D E ~f(;SI CA T~\JKOVSKI : J:l.OO GRA,,S L'\TEGR .U.S LES SntFO:\'IES DE HAYD\. en Si b ~I (n. Sinúorua 106). Philharmouia Hungarica. Dir.: ,\.ntul Dorati. (14m). !'>imfonin n. LOï (Partita). Thc \cadem~ of Ancient \ Ju,it·. Dir.: Chri~topt'r Ho¡,•wood. (Um). Simfonia n. 108 (Pnrlita). Tbc At•adPnt) of Andcnt Mnsil'. Oir.: Chri•lopbt•r Ho¡,•wtiOd. (J-1m). -r. 1·1.00 BL'TLLETÍ DE NOT i - CIE$ l AGENDA ~1USICAL 00.30 REP EllTOIU D l~ J\ IT l.f.l:l lHÍiSICS DE CATALUNYA DUOUS, 14 DE MARÇ DE 1996 07.00 l.' OB En Tt fi,._ \1t'hic·a rwr t·nmt•nc;ur c•l diu. ftt'ntll tl'ol.m•s lm•u, prc·-a•nla- OLTR.\: Be-.tiari, sobre pocrnP• citi Pt're Quut·t. Polifòni o'a dt• P ui¡,¡-R .. ig. (21m). P LA: Trio Sonalu per n duc~ flaute5 i bah roulinu eu Do M. J l'an-Pierrc RnmpaJ. Oau s, li t¡uu;lf'l'n. l\1unut•l Gori'Ío Morunt<', pinno. (Hm). CJVfL: Sulv;• u lrt•o wus i or·gm•. E•rolanin dr Mon tRCrTnt. P. Gn•¡;o•·i ERtr·u;la, uq~m·. Dir.: l rcm•u S;·~ur·t·u. (li m}. ABEL: All<"grNto i Allegi'O ;>n Lo Major. P;·rr Ho~. vi nio dt• Gomhn. (6m). 22.00 AGEJ\' DA l\llJSI CAL 22.05 ELS !'\OSTRES COI'ICERTS CONCERT enregistrat p¡or Catalunya ;'llús.ica d dia 21 de novembre de 1995 a Iu Basílica de Santa Maria de \tntaró. xn SET~\1..\.l'IA DE MÚSICA A ..'\'TJGA. ODA PER A LAJIIOHT DE MR. HENRY PúRCELL. Obre., dt' PURCELL i BLOW. Trio Unda Muris. (63m). 23.30 NO CTllRN Música per acaLar ,,¡ din. Prc>sPntarió a ràrt'I'C d'Alfrrd Ccluya. 13.00 GRANS INTEGRALS 00.30 MÚSICA DEL SEGLE XX 16.00 CAPSA DE 1\fÚSTCA 137 HlnfMEL: Cnnrnt llt'r a piano i orquP•trn op. 89. Dono Protopopt•,ru. "nvn On1u~'tra Filhnrnuioira d<' lo Ràdio E•Jo,·aco. Dir.: \J¡oundrr Rohbnri. (36m). D.SC \RL\TTl: 1ir,, t•uro. I'Untuta. \1usica Fiummuntc. (lim). RFSPIGHI: Els Qr¡o)t-, \cutlt•m> of St. \tartin-in -the- Firld,, Dir.: Nnillt' \lorrinl'r. (19m). \RXE: Conrert 1wr u or¡.nw i orc¡ue•tra n. 5. Ro¡;rr Be' un Wïllium•. Contilcno. Dir.: \drian Shcplwrd. (15m). MOZART: Simfouiu n. 33, K\ 319. Arurll•my of St. 1\Jortio-in-tht•· Fil'lds. Oir: Nl'villo· 1\lorriner. (22m). SC II UBERT: Adu¡,.rio i Rondo pern pianu, ~iolí, ~iola i vlolom·.-1, D 487. Cario Le,; Minzi. Trio dc cordo dc Xit'ago. (16m). RAVEL: Trr~ pocml'- d,. St(•phum• 1\lollnrmé. ft'licity Lott, Conjunt de cumbru d .. I'Orqueritro tiP Purí~. (12m). ALBf'\0'\1: Concrrt pf•r u trompl'to en Si b i\1. Jeon-Lut· Da~"~· I FiJnrmoniri de Bolognu. (9m). ST\~FORD: Rap•òdia irlamlc•o n. I. Op. ï8. Orqut•,ll·a dt• J'LJ,ter. Oir.: \'c•rnon Hondh·)· (11m). 19.00 P ENTAGI\¡UI.A Programa dc dh ulgació mu•icol. Guió i rc•nlitznció: Pl're Burt'~ i,\~¡.., Rublt·M. EL PODER DE l, CAI"iT: Lo rnrlo de nnvt~ gar. ''EL RE'l'R.AT DE"... Jgor Strll\'im.ki. 20.00 BUTtLETÍ DE NOTÍCI ES I AGEN I>A MUS ICAL 20. 1:3 " A LA MA NEllA D E .... " Un romddu t t•nij proposa i I!(Hlll'ntulu músic·u. t¡llt' li nl(l'nda. Guió i prrs;•ntuf'ió dc Joun Viv~a. Produrt•ió de Dolor~ 6 Bu~c1uclit. "Sonata a Pis;•ntlt•l". The Bo,ton l\lu,;•um trio. (12m). BOELY: Qnort<•l op. 29 n. 3. Edouard Popa. Trio d~ l'onlo d!' Purí.. (24m). KRO\f'fER: Conct·rt 1wr u do' clarint•ts i orc¡m•,trn n. 2, op. 91. Sahine \ft•yl't'. V:'olff!ang \fcycr. Orf(UP,tru <lc• Cnmhra d(' Wül'tlt•mlwrf!· llf'ilbronn. Dir.: .lê.irg Fo¡orfwr. (22m). MOZART: Duo n. 2, 1-. \' 42·1. Bru no Posquic·1·. vinlo. Hi'gi s PasquiPr. ''iolí. (20m). T'\ArKOVSKI: Dut•s ¡wri'A th• La b;•Uo dorm~ot. On1 u;·~t •·n Simfimi;•u dt• SI.Pt•li•l'~buq¡; " h.lm,•ikn". Dir.: Ah•xtmd;••· Knntfli'O\', (8m). l\t.ARTTh"U: Sinúonia n. 2. Orque,lra Simfònica dl' Bamhl'rg. Dir.: l'leeme Jiin'i. (24m). BARBER: Concert per a piano i orque<tra. Tcdd Jo~l'lsoo. Orque<tra Simfònica el!' Londr~. Dir.: Aodrcw Scht>nck. 12im). KOR.'\GOLD: Quartc•t de corda n. 3. op. 34. Quartet Chilingirian. (26m). TAKE.\UTSt:: Tres t'ànçoru per a corm" I· Shin-'lo Kai Choir. Dir.: Shin S!'kiya. (6m}. 02.00 REPERTORI DE NJT DIVENDRES, 1 S MARÇ DE 1996 DE Oï.OO L'OB ERTLll.A Mú,icu per començar PI diu. Recull d'obres bt·t•us pre•;•otn· dl'!< per Joan Yin~.s. Inclou butllt•tinn informatiu~ 1 ugrnde• mu..<irak li i\\DN: Mút->irn tll' dan•a Minnelli du Bnllo, llob. I'\:4 (16). EnH•mhlc Bdlu \Ju,ica d~ Vif'nu. Dir.: \tarhu•'l Diurich. (13m). Si, minuf'l" lloh. L\.:16 (1 a 6). Cupdla l•trupolitana. Dir.: Pc•lt•r Guth. (15m). Sidnn•t•• ol;•mon}t''· !Ioh. IX: 12. En•emblP Bf'lla .\lu•it·a di' \'ic•no. Oir.; :\l irluwl Dittrich. (tm). Cinc cuntradnn•c,, quadrilla i minul'l. lloh 1\::29 i 1'\:21. En'l'mhlt• BrUu :\lu•ica dt• \1c•nu. Dir. : \tirhal'l Dittrich. (9m). Vuit zin¡¡;nrc••c•, Hob 1\:28. En•t•mhlc• 81'llu \1u•ira tl;• \lt•nu. Dir.: '\Tit·bnrl Diurich. (9m). 1·1.00 IW rLI. ETÍ D E ~OTÍ­ CIES I AGJ.;NDA MUSIC.\ L 11.13 EL DIA D E L'OIEJ\T Progrunmrit1 rl'nlit7o<lo a partir dt• lr, ¡wtirion;; qut• d. no.tre.. oient• han f;•t al nmli··tador d" Cutalunyu Mú·iru. lPI. 202 35 as. 19.00 GIU"iS J:'lf:R PRETS \I \D Í MIR 09.08 TE.'lPS D E LES ~IUSES Una hora de mtbiro barroca pre."t'ntada pn Joan \'i\'r'l. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE :\IÚSICA RE I::"iECKE: ConN'rl per a piano i orque;;tru o. I. Op. 72. GcraJd Robbins. Orquel\tru dt· l'òpera de Monte-Cario. Dir.: Edouard Va o Ht>moort!'l. (29m). ARRTAGA: Erminis, ¡¡ran àriu per a •oprnno i orquestra. Angela Dcnning. Orquestra Simfònica de Bilbao. Dir.: J~ús López Cobos. (15m). SIBEUUS: Simfonia n. 6, op. 101. P hilarmonia Orcbestra. Dir: \ladimir Ashkenazy. (28m). \1\'ALDI: Sonata Tn ro Sol M, 22.00 AGENDA :\U.:SICAL 22.05 ELS NOSTRES CO:\. CERTS CONCERT <'nregistrat JlPr Riidio Nacional d'E8pUII)U a Catalunya cl din 16 de sctembn dc 1995 u l'Esglésiu dt• Sun1a Mt<rin de VilaJ,ertr·:m. SCHU. BERTÍA DA 1995. BEETHQ. VEN: Sonata per a piano u. 32. op. lll. MOMPOU: Trr• cançons i d¡mse~. SCH1.JBERT: Sonata D 958. Clernen• üilinger. piano. (74m). 23.30 l'iOCfURN \fú-ira per acabar el di~. Presentació a càrrt'<' d'Aifrtd Celaya. 00.30 REPERTORI DE l\lT DISSABTE, 16 MARÇ DE 1996 DE 07.00 L'OBERTLRA !\lúsira pl'r coml'nçar l'I tlia. llecull d'obres brt'us pre>~nta· des pet· Pilar SuLirò. 09.00 MÚSICA P ER A COBLA 09.00 BLTLLETÍ DE l'IOTÍ- CIES Maese Pedro. (e:xtrarteA). Joan l\lartín. lñaki Fresau. Joq CalJ¡or·o. Orqut',lra dc Cambra (21m). FALLA: El rorre~;idon la moün!'ra. primer quodrt (15m). FALLA: El amor bruy. (segon quadre). (22m). ,\S ifh.E'\\ZY R \KIII\1 \ '\1'\0\': Conrf'rt rH'r o piano 1 urt¡uc·~lra n.:!. Op. 18. Orc¡nt•,tra Simfimira de LondrP•. Dir.: ,\ndré Pre,;o. (:i5rn). BEETHO\'E'\: Sonata Jll'r u ¡oiuno n. 2:3. op. 79. (10m). :\IOZ,\HT: Hondo prr a piano i orqut••tru, h.\ :iH6. Ort¡ut·~tra Simfònit·a dt• Lnndrt'~. Dir.: ht"Íin KPrtí•sz. (8rn). MORER.\! La font de l'ulht·ra. su1·dana. Cobla Prinripal de(.¡ BiBbul. Dir.: Ricard 'ïlndesau. (4rn). MORALEOA: 1iroat In Bla ni', poema ca vaUl'rl'sc per a cobla. Cobla l\loo tgrins. (l5m~ BRETO;';: BoteUu aJ \lar. pot.'ma ~imfònic per a in!tl'llrnc>n~ de robla. corda. •n\o 1 percu.~sion_~. Solistl's irutrumtll' Iol•. (26m). OLTRA: Clow Andorrana. ¡¡1o-.a per a roMa. CoLla 'fontgrin•. (lm). 10.00 PE..'\IAGRA.\ lA R~petidó del pro¡.,'l'umo t'Dl~' ri dijou<o. 11.00 EL DIA DE L'OlEi\T 20.00 RllTLLETÍ D E NOTÍ- Programació realitzada a partir CIES f AGENDA 1\tUSICAL el t' (¡os petkionll que t'l' nostn'< 20. 1:1 CONCJ-:rr r s QUE JL\N FET IIISTÒIUA 1925 l' \k'm•iat•ió tic• Mú~irn " Da Cnnu•1·u" vo !'debror ri~ "Ff'•tivaJ;; Manuel dl' Folla". CLli\KA: Kumurina· kaiu. (7m). FRA '\TCK: P .. it¡uP. (28rn). F'\Lr~\: El retahlo dl' L'uny oi;>nts ban fet ol c·ootc•btndor fi, Cntnlw1ya Música. td. 202 35 a;. 20.00 L'ÀU DIOVISUAL Un programa d'Àl"x Gorina. 2 2 .00 GRANS OBRES HANDEL: L'nllc>gro, iJ pcn"'..,. ¡;o, ed il moderato. Soli•te' rorl • Joaa JoaD atnbtJ ;idor ¡ adn. bruj!. orc¡UI'otrn dt-1 "Bnnclwtto 'lu,¡,.nJr'', Dir.: Mnrtin P¡ourlmoo. Juné. orqut·.;to·a n. I. KY ll. \lurrU) P ero ltia, pioni~tn i tlirt•f.'tor. On¡ur,tru dr Cumhro \n~t·•a. 00.30 REPERTORI DE J\'IT (1 1m). Prc.entació a càrrec de Maró (121m). 00.15 ;\OCTLR.~ 'lú•icu ¡wr ncuhnr t'I clin. Pre•enlllrió a riirrt•t• d1· ~luní .f unÍ'. DIU.UNS, 18 DE DE 1996 MAR~ 07.00 L'OBERTiiRA L 00.30 REPERTORI OE l\IT eo~. DIUMENGE, 1 7 MAR~ DE 1996 DE pt'r nya a :emhrr Santa pCill'. :THOo. 32, Tri'! rERT: em en• DE •l dia. l'onwnçur t~l 1lin. Reeull d 'olm·~ hr1•ns pn•Ht·utndl's pt•o· Piluo· Suhinl. Músil'a fH'l' 09.00 MÚSIQl'ES MÍSTIQUES BEET!IO\'EN: MisMo SoJ.•mooi• , op. 123. lnw·id Bjünt·o·. Chd stu Ludwi~. Plúciclo Oomin~o. Kurt ~foll. Co o· tl!• la Hàclio dc Ba,·iera. Ot'IJUI',to·u Simfònic·n de Iu R \1 d~ Roma. Dir.: Wolfgun¡! Snwallisrh. (7tlm). :\IOZ.\RT: ".i"u SoiPmni,. K' 337. Soli•h•• 'ot·ok Kiu~\ Collt•gr Choir. Orqut·,tru dt> Cambra \nwe~n. Dir.: Stt•pht:n Cl~oboH')· (2 ~m ). illben. I de 11 desau. ant lo r per a (15m~ lfar, imt:rusaxo i '11ffifii- Glod cobla. lW partir oo;t.n> rlor dr i 3535. in a. 09.08 TEMPS DE LES AfUSES Una bora de mú~ira Larroca prt'scntada per .Joan Vives. Tdu RlMSKl- KORSAKOV: omh piano ~~~ dn m. Trio dt· Moscou. (•15m). BACLI: Cnncl'l't tll' Ro·andrnlnu·!l n. 5, BWV 1050. The En~li·h Conrt•rt. Oir. : (21m). Pinnot·k . Tre,·or H.AYON: i\orturn n. tl. llub. 11:32. Robt'rt Dolm. Ouuw . Lajos Ll'nr-Í',, ohol•. Ot'IJU~stro de Cnmbru E-lo,at'u. Dir.: Bohdon Wart'hnl. (10m). 'rE!\DELSSOH\: Simfo nin pt•r· u corda n. 7. OriJUt'~tru de Cambra \n¡:lt•,n. Dir.: William Boughton. (19m). LECLM R: Sonata n. 3 pt:r u vioH i hui.' continu (primer llihn·). Fublo 13iontli. Rinnldo Alt·s~notlrini. Post•ul Nudd1•o. Maui'Ízio Monlt>ilhN. (14m). WAGENAAR ; Wienl'r Drcivicrtcltukt, introdurci6 i ddr ri<• vnlsos, op. 38. Onruesu·n Hoyul Coowertgchouw. Dir·.: Riecardo Chuilly. (10m). CIIOPIN: Qnutn•nrunm·!JUP!I, op. 2iJ. PcH•t' Kutin . piano. (12m). PURCELL: Ti mon of Athen~. Lyn nt• Duw&on. Gillian Fi~her. Rogl't's Covl'yCo·ump. Paul Elliot. ~1irhnt'l Georgr. Steplwn \an~ot'. Cor :\footen•rdi. Soli' t'"' lhrr·or' Angleso,, Dir.: J ohn Eliot Gard.iner·. (21m). '\lERC.\DA.\ oht•r·tura. \'itot·ri, TE: Orquestra Simfònira \1olduvn. Dir.: SiJ,uno Frontalini. (Bm). 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE ~fÚSICA 13.00 GRANS INT EGRALS Progmn111 tl1•clit•ut nIu mÍ!Mit:lt d t• jazz amb ¡:ui(, d'Aibct•t MullofrÍ'. ELS CONCERTS DE MOZA HT. Concert pt:t' n pianCJ i orquestra n. l, KV 37. Daruc! Barenhoim, ~olista i director. Orquestra de (16m). An¡desa. Cambra Concert per o piano i orquesto·n n. 2, KV 39. Karl Engcl. Or•q ue8tro df'l l\1ozarleum de Snlzburg. Dir.: Leopold Hager. (14m). Conct.>rt per a piano i Rcpetirió del pro¡..'Tanto cmh •·I tlijou• nJ ve,pr!'. 17.00 n :" PORAO\ D'ÒPERA DE C.\TALV'f\ \ ' rl'SICA 22.00 CONCEilT 11\fA(;JNAIU Guió i ht•lceC'ió: l{uimon Colomer i Joan Vivt•s. 23.30 NOCTURN ~~ú~it•n pt•r ucohnr l'I din. ~IUSICAL 22.05 TDI PORADA L'OBC DE CO i'iCERT enregistrat pet· Cutalun)n "úsica el dia 16 de març dl' 1996 al Palau de lo Mú,ica Catalana de Barcelona. BR.-\.InlS: Obcrturo Acadèmia, op. 80. BEETHOVEl'\: Com·ert per u piano i orquestra n. 2, op. 19. DVORAK: Simfon.io n . 6, op. 60. Baro-y Douglas, piano. d~ Simfònica Oo·qut•str·a Borct>lonn i Nacioonl de Cululunyu. Oio·.: Lihor Pesrk. 23.:iO NOCTURN 20.00 SELECCIÓ OI<; JAZZ 15.00 "A LA '1Al\EitA OE...." DEL 16.00 CAPSA OE MÚSICA \ 'EROl: li Trn\'ntorl'. Plñt'ido Domingo. Ro,nlind Plow.-ight. Brigittt· ~ n_,,hol'nrlt•r. Giur¡..rio Znnennoro. E\'~1·ny '\t•,tt•n•nko. Cor i Orqul'•tro dt· r \1·udènúa Snntu Cl'c-íliu rlt• Roma. Dir.: Cario \faria Gulini. (1·10m). Un mi~¡l i n 11111Si1·ul on ,., combi· nu lamú•icu umu In infCJrmnt•i6 i Ja partieiput·iú d1•ls uostrt•s oit:nth. !lLOC DE NOTES. EL TRENCACLOSQUES. SAC DE DUBTES. CANT\TA 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES STEi\ H.A-'1::\IAR: Concert per a piano i orquestra n. l (Yersió \\idlund. Mats original). Orquestra Filharmònica Reial Oir.: Gcnnad) d'E~tocolm. RozbdcstYenski. (4ïm). J. Ch. BACH: Simfon.ia op. 18 n. 2. Orque~tra de Cumbru Holandt'sa. Dir.: David Zinman. (9m). CIIERUBINI: Quartet de l.'ordo n. 6. Quar·tet MPlos. (26m). LEKEU: Atlagio per o quort~L cl'or·qucstr·a. Orquestro Filbarmòrúca dc Lieja, Dir.: PierrP 13ur·tholonll!e. (12m). CHARPEi'íTlER: Miscrer·e, H. 219. A. Mo·llon. 1. Poulenard. H. Lt•droit. W. Kendall. D. Kooy. Cuo·s i Orquestro dc lo Cbapelle Royalc. Dir.: Ph. Ht.>rrewl'ghe. (21m). BLODEK: Concert per u flauta i orquestra. KariB~rnhord Sebon. Orquestra Simfòn.ica de la Ràdio de Berlín. Dir.: Lros Lajo,'Ïc. (15 m). TELE)IA."Vi\': Concert per a Oau ta de bec , viola. corda i COn· tinu en La m. 'fichala Petri. Orqul'•tro de cambra Saint Paul. Dir: Pincbas Zukerwon. (15m). BIZET: Suite n. 1 de Cormcn. Orquestra Simfòn.ica dt.> Londres . Dir.: Ne,ille Marriner. (14m). LLOO TRANSMISSIÓ EN OIRECTE OE LA MISSA CONYENTUAL DES OEL MONEST IR OE MONTSERRAT 14.13 LA CAFÈ Programu dc músio·u coru l. Selecció, b'lliÓ i prt••t•ntnr·ió: .\lt•x VOCAL MÚSICA Rohl1•s. RUSSA. EL Hl'n11~ DI~L f.OH: Novetuts diseogriifit]lll'q, ronrel·ts i notí1·i1·8 qu1• fun rloft·r·~n­ ciu ui món 1'01'11 1. 07.00 L'OBERTURA 12.30 DIVERTIMENT OBI, \ )1ú,;ira per començar el d.ia. Reculi er obo·e• breus present.adt:s per Joan Vives. Inclou butlletins informatius i agendes musirals. 14.00 BUTLLETÍ I>E 1\0TÍCIES I AGEND \ 'ILSICAL 22.00 AGEl\'DA 19.00 At.:\tANAC Un t'~pni •I•'Rtinnt n t'\·oc·ar i reviure els fcto mh rt•pr·eseutatiuo dt'l pud~Dt mn"i•·nl. Guiú i selecrió d 'Àlex Rohlrq, 20.00 IHJTLLETÍ I> E NOTÍCI ES I AGENDA MUSICAL. 20.13 SELECCIÓ OE NOVETATS PreoPntnció dc lrh írltinw~ novl'tat s diM·ogt·¡ifi<JUI'' opnregntles al lllPI'Cl\1. E•pni pnto·ot·iuut per DL;cO!, Cu,telló. MúAica per acabar el dia. Prc~t·o tació a càrrec d'Alfred Celnyo. 00.30 REP ERTORI DE NIT 19 DIMARTS, DE 1996 DE MAR~ Oï.OO L'OBERTURA 'lúbica per començar l'I dia. ReruJI d'obre~ breus pre•cntndl's per Joan Vh·es. Inclou butlletins informatiu ~ i agPnde;¡ musiral •. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 137 09.08 TEMPS O E LES !}lliSES Una hora de música bnl'l'ora presentada per .Joan Vives. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE 1\IÚSICA RESPlGlll: La Sensitiva. cantota. Faridah Sohrata, mezzosoprano. Orquestra Sinfònica de lo Ràd.io Txecoslo,·aca (Brati-lo~a). Oir.: Adriano. (27m). DITI'ERSDORF: Simfon.ia coot•ertan t per a ,.;olo. contrahaLx i orquestra. Luhomir i\taly. Frnnti~ek P osta. Orque.tra dc Combra Dvorak. Dir.: Franti~ek Vajnar. (24m). BOADA: Sonata en Re }1 " PreludiMoreno , Modest Sonnta". orgue. (!im). WESLEY: Sim[on.ia o. 6. Otquest ra tlt: Cambra Milton Kerncs. Dir.: Hilary Dovao Wetton. (21m). I>ANZT: Concert per o lluutn i OL'lJUCsU·o n . 2, op. 31. Andriís Adorjún. Orquestra de Cambra de Muruc. Dir.: Hans Staclln1air. (19m). FRANCK: Trio amh piano. op. l o. I. Münchnl"r Kln, iertrio. (32m). PRAETORlUS: Missa super Angelus nd Pastoret\. Capella Sancti :\li- 7 t'llUo· li,. Rit•o•r¡•¡u· Cnn•m·t. Dir.: Eril.. \.un '\,.... f. (:!6m). TELE'\1 \ '\ '\: <.ono·o·o·t o•n SnI '\I pt•r a quutro• tmmpo·to·•· \ïrtuo•i di Pru¡:a. Dir : Ololrwh \'lo·t>k. (flm). J:{.()() G R \'\ S I NTEG R\I~"i ELS CO\CEHT!:i DE \107. \RT. 3 <.om·o•rh pt•o· u piu no i oro¡m•,. to·u ~ \ 1U7 (n. 1, 2 i :i). trtlllò· cripl'ió olt• 3 •ooont•··' JWr n piano do• j. Cio. Budo. í\Jurra) l'eruhiu. Onpu••to·n olt· Cnouhno •\n¡tlt•su. (:i:·hu). Cont·o·o·t ¡wr n piu no i un ¡uo·~fl·u n. 5, ~ V 175. Alfn•tl Bn•ndo·l. At·Lult•flt )' uf St. \1 LII'lin-ioHiw- Fio•lol~. Dir·.: Nt•vi ll t• MuoTiru•o-. (2:1ou). H.OO HUTLLETÍ r>E l\OTÍCIES I AGEND \ l\fl:SICAL I·U:i i\10:\tE:\TS LÍRICS \ EHDI: \idu. o•xtt·uo·tt',. Kutiu Rit·woro•lli. Plúo•i•ln Dominj(o. FJI'nu Ohruzt'"' a. l.t•u \u rei. \it·olui Ghiuuro, . Cor i Oro1uo••tt·a dt•l Tt·utro ulla Sl'nlu dt• " ila. Dir.· Clnuclio \Lhado. (65m ). FER\.\\DEZ r \B\ LI ERO: El ruho primPro. Gt•ruroln \lnurt•al. Tnñ) Hnsudo. (,o·t•¡:urin Gil. .\no '\1aríu I 't·rnuntlo•z. Cario' !'\. Luquo•. Cnr Cuntor·, oio• \fadritl. Uir.: \tuulfn \r¡;t>nlu. (26m ). BI~ETOl\: '';,Dúntlt' 'a" rnn o•on munt6n ,¡,. \1uniln ''?. dt· La \'o•rbo•nu do· Iu Pulomu. l\tnnurl ,\uso•m,i, Ann Mni'Íu J¡·inrto•. On1ut•xto·n Simfunic-u. Dir. : Atoulfo .\t·A••ntu. (lm). 16.00 CAPSA DE 1\llSJC.\ I~ \ U HE: 8 11 pt•c·•·~ lm·ns ¡11·r a piunu. op. U.l. l'unt Cro-.lf'y. piuno. (20m). SCII \CHT: Concl'rt o•n Si h \( ¡~t•r o darinl'l i orc1ut••tru Oil'to•r ~Jé¡d,o•r. OriJUt''tru Simfònic·u d" Bomhl'l'fl· Dir.: ll an• Stutllmair. !2-tm). SfHOREHT: Quartl't pt'r u piuooforH•. dc>- \ iolin• i violont·o•l. Op. '-" n. I l.uriono S¡,:riui. pwnuforlP. Chinra Bano•hini i \'í•rnniqut >,t,;jl'an. 'iolin,. Philipp Un,fwo•h. 'iolcHIC'I'I. ( lOm). 'IEIICL: Simfnniu n. 2. Oro1u•••tr·u dc• la Funtlariii Gullwnl..ian. Dir.: Mi<'IH'I Sww r·o·zo·wNki. (28m). TEL EMANN: Oht•rtuo·u - Suite [ll'r 11 nuntu olt• Jwc•, t•orolu i ('(IU· Linu. TWV 55, u2. Ctum•rula Kiiln . Dir·.: MidwPI Sduwiclrr. (:Hrn). DVORAK: Snnn tu 1wr a \iolí i pinnn. 111•· 57 . .Jo.~t·f Snk. Alfn•olllulc•ct•k. (25m). IIAYDN: Mi••n Su ntti Nic•olui. Soli.,t•·•. Cnr i Ortlll'''lru clt• St. Agn~tí d<' \'ic•nu. Dir: Fric•clrirh Wolf. (27m). 19.00 GR.WACIO~S HISTÒRIQL"ES E:\REGISTRA\IE:XTS DE 1931. HDiDE.\IlTJI: Simfnniu .\latlú; der "aiPr. Orque,trn Filharmònica de Berlín. D1r.: Paul Hiodemith. (25m). \ IOZART: Quartet d.- rorda 11. 20. K\' .t99. Quartet dl' corda dt• Budap('<;t. {Um). 22.00 AGEl'i DA )fl'S ICAL u·sno•, c·untr·att·nor. 11 Sl'luinul'io musio·uh•. (9m). DEBL.SS't: Quurh•l tlt· t·omlu up. 10. Quartt•t \lo•ln,. (2.1nr). Hl \1)JEL: C.mrc·••rt ¡wr u trmlllll'ln i or<Jil!'sl ru •·n \1i \1. \Y) nlon \lar,ali,. Tlw London Cunrc•rt. Oio·.: H11~ mnncl l.t•ppurd. ( I 9m). PHO~OHE\: S,mfonin n. I. op. 2i;. "(');i-.io-a··. Or•lt"''tr·u '\uc·ionul dt• Frnnço. Di1·: "''i'l'" Hnstmpm il-... ( 15m). 13.00 GRANS INTEGilALS 22.05 E LS !\OSTRES CONCEHTS Gt•¡·zmava. Lurisa Rudnko1a. Errtestu Gri;;alcs (partil'ipant' al 3:!è Conrur' l nt~rnariunol d, Cant Fraoce.;r Yiña•). (.t3m). 20.00 BLILLETÍ DE .\"OTÍ. CIES I ACE:\'D \ )ILSJCAL 20.13 SELECCIÓ DE :\OYF~ TATS Preoenlació de les últimc~ oo\o• tat• disco¡,.,.àfiqu.-s apnt·cgud.al mc•rral. E,pai putrocioat J"'r ELS CONCEHTS DE MOZ •\IlT ~ :ono·o·r·tottw l"''' n dus \Íolins, Ui~ros \:ARXA DE CLÀSSICA \ CATALUNYA. CONCERT CIII'C• gistrat per Cat aluupo Múoit·u t·l tÜo 16 dc• f¡-Jn·er de 1996 n Iu Ca'u òe Cultura de Gi•·ouu. Obro·~ dl' Quuntz, Mnzon. \'ivaldl i B•·ciner. Cyril Sikulu, flauta. Onrue:-tra de Cwnbru dP r .\rudèmia de Brati,J:nn. Dir.: Jo.-·fBikar. uboi•, \inlurH•el i cu·opw~to·n , KY 190. Nurlol'l'l Br·toi nin . Po•tc·r· So· lri cllnf. Nt·il lllud.. Ol~u llt'j:t"clus. Onltu·stt·u olt• Curnht·n \u¡dt•su. Dir.: \lo•-..unol!•r· Gihsnn. (30m). Corwert re•· n fu¡:nt i Cll'o¡uo••u·a. ~ \ I<) I. Giintc••· Pio•sk. Ül'CIUI',trn Filloururinric-a do• Bc·rlín. Dir.: H. \ull 1\arujun. (::!lm). 22.00 AGEJ\'DA 1\fCSICAL 23.30 l\OCTI:R.."i l Ulli BlTI.L F:TÍ DE NOTÍCIF.S I .\GE.M H :\IL~H.:U. " Ú•it·a per acubar ,.¡ diu. Prt•...eotarió a c.àrrec d · \lfrecl Cela~a. 00.30 REPERTORI DE i\lT DIMECRES, 20 MARÇ DE 1996 DE 117.00 L'OBERTLRA \fúsirn pt•r començar l'I elia. Rec·ull ò'obre< brPus prt•M•ntadt•• po>r Joan Yive,, Tnrlon hut lletin~ informatiub i ll¡tcndo·~ mu_.. iraJ~. 09.00 BUTLLETÍ DE 'iOTÍ- ClES 09.08 TE)IPS DE LES )li:::. E~ Una hora tle música Larmca pn-•t'nlada per Joan \ ÏH·• . 10.00 Bli'TLLETÍ DE 1\0TÍ- CIES 111.08 CAPSA DE :u('su.:A H .\YD.\": Conl'crt pt'r a ,;c¡Jonct-1 i orquf."olrn n. 2 .. llnl1. Hll>:2. Ofra Harooy. Orqu<'•tru dP Cambrd de Tnrontn. Dir.: Paul RobiiL•oo. 127m) . .IA.'i\CEK: ltli!.li per o rordu. OrquP<olra Filharmòuira d•• Brno. llir.: Frantisl'k JíiPk. (28m). G.SAM)IARTI~l: Sona la p••r a ohcM, i baix continu op. 1:1 o. •1. Came•·nta Kiiln. Olm). TX\lKOVSKI: Fram'!'RCD du Rimini. Fanta~ia li¡J. :!2. Ort)lll'~lra Filharmònica ol~ Londrf'•. Dir.: \~nlér; Gt>qciev. (25m). R0.\"0.:\CE\1: Cià la ~tu · gion d'amore. cantata. Gí'ranl Castelló. 22.05 ELS NOST HES COl\. CERTS v•r CO'\CERT eorr¡rïs1rut Ràdio i\acionuld · E~panyu ~ Catalu11yu el din 11 dt> •ett•mhrr de 1995 a Santa :\faria ol• Vilabertmn. SCHl RERTÍ..\0.\ 1995. Lied~r Òt' BR..\H:\b. SCHOECK i DEBL'SS\. Julian• Bno,e. soprano. \\ olfram Ri~ger. piano. 175m). 11.13 EL GR.\:' SEGLE :!3.30 ~OCTl~'i Pro¡¡-rauru clt· mír.io·a unti;:a . .\ lú•ica pPr a.-obar Pi dia. Pn-,l'otadó a •·àrrl'r. d'.\lf..,..l Crlnyn. St•lt~rt•iú . c·urrc•t· J.."Uicj i pn• .. t•ntzu·iú n do• \'Í\o••. 1~\ TE\fPS DE EL Jnnn \ I F'\\ Dt.!.!' \10Z \HT ¡l ' p \J{'\i \S. part). I 6.00 CAPSA HE m ' SICA Dl EPh!\ I!IWCK: li) 111111' Ull dil' l'lttc'ht n. 2. Lindu Finnic•, nlt'zzu "lprunn. OrtiiiPslru ¡J,. l.u llaio. Dir.: llar,. \nrrk. (17m). BOllO\ 1\0\\' J( 'Z: Sirnfuniu o•n Bo• \1. Oro1u•••tru I ilhunnimic·u clt• Curttlll'u l'nznun. Dir'.: Hulwrt Sotlrlln\\sl.i. (]:im ). 11 \) 0:\: Quur·t,.l clt• o·unlu np. 9 n . 5. Jluh. 11 I :2:!. Quarto· I Ft.,h·tir,. (2éirnl. COI'L\ :-1 ll: Bill~ tltc· Kicl. •uitt· cic• hullc•t. Orc¡uo,.tru Siurfc'.oit·u el•· Lunolro·,;, l>ir.: \urun Cnplurul. (21Jm ). KELI.EH: Somnia n . I. c·n H.,. Tho· Pudo·~ uf lrhtnrrm•nt•. Dir.: Hoy C:cmolmun. (5m ). PROfi.(). Fit\. ( urw..rt lll'r u piunu n. 5. 0¡>. 55 S. Hil'lth•r. Orquo••II'Q 1-ïlhurmúrúc·n tlt· \ 'nr•tl\ in. Uir.: W. Hcmio·k1. (21m). P.\G \'ü'll: Sonula o 'uri;rt•ion• ~uhrt• un lt•ma do• Jo"'1'h Wc•i¡d. Salvntoro• \¡·¡·ardu. 1 inh. Orcluf••tru Filh:u·nrollio-u d•• Lnnclrt·s. Dir.: Churlt•H l>ultrit. (10m). la.UCK: Do11 .lourr o Lo' f•'<••tin dt• l'it•n·o· , lwllc·t. St~li ~lt·~< J:lnrr·o"N J\n¡:lc•"~•~· llir.: .l11hn Eli111 Gnrtlirwr. U tno ). 19.00 NOUS 1!\TÍ-:ItPRETS UI\ EHSO!S \UTOHS: \ri¡•, cl'opt'r'u. Ho,illl Fri"111ti. Khihla 00.30 REPERTORJ DE " IT DUOUS, 21 DE DE 1996 MAR~ 07.00 L'ORERTLRA \fí•~ic·n pt'r I'Omtmçar el din . R1·cull ct•obrr• bren> prt'•t•nla· dt>" pt'r Joan \'ives. lnt·lou Lut · llí'tim; informatius i ng••mlf· lliiL•;ieaJ,. 09.00 RliTLLETÍ DE ~OTÍ· CIES 119.08 TEJlP::l DE L ES :\!l'SE.'U na hora de mÚ•ÍI'u barrox~ prl'•t'ot.adn (><'r Joan \ ÏH• . IU.On Bl'TLLETÍ DE ;\OTÍ· CIES 10.08 CA PSA DE lJÚSIG.\ POLLE!'iC: Conc·ert ¡wr a piano. Ch:ill' Ousso•t. puw••· Orquc•trn Simfòui<·u oio• Bo ou·nemoulh. Di r.: Rudolf Barsbai. (20m). Vl\ ALDl: Sonatn op. 13 n. 1. "li po~tor fido". Quartet \1anòt•l. (12m). BOTTESI'II: Pr·ornf'nadc• ,¡,.. ornbrè•. Orquestra Simfòmra Lituana de ViJniu~. Dir.: Sihunn Frontalini. (9m) SCmfi\'1 \\N' Simfonia o. 1. op. 38 "Primnvero". Orqtu•otra !'iun~ on. Il. fònira ¡J,• \lilà dt• Iu R \I. Dir.: S1·r¡riu (.,•lihicltu·lw. (3arn). BEETIIO\ E~: Sonulll 1wr a llau ta i piann. np. 17. Emmanw•l Puhud. Erk IA'•UJl<'. (15m). Ll!LL'\': C:ulmu' c•t ~h·rrninm•. Lumlnn Ohm• Baud. \Jarit· \lll!t" on. 00\f- mdo•· tpcr ·o~. per a a f-htt • d. f \DA I.\IS. ~ant m Pt•tit, rwrru-.,iú hnrrora. Dtr.: Puul Gnmh•in. (13m). "\IELSE\: Simfonia n. I "La int•,tin¡,.riblt•". Üt'llllt''ll'U SimCòni~n tlt• Lmuln•s. Dit·.: Olt• Srhmidt. (31m). J.STR \USS: Ounu del Danubi, \UI• op. 12ï. Orquestt·u Johnnn Sll·uu,;, oh· Vic nu. Dit·.: \Vi lli Bnskov~ky. (8m). IIOFF\1ANN: (Junt'tt>t *'" F'n M p!·t· u nlllnt lnlinn. violi. viola i IJuiil. Elfrlt•tll' KunNrhuk. Cüntlwr Pit•hlt·r·. Ant on Rui•·rll'. Vinzenz Hlotll-y. (16m). hLS COlli CERTS DE \10Z.\HT. Cunrt·rl pt'r u \ iuli i uriJUt'qra n.I. h.\ :!Oï. Giclnn h.r¡•nwr. On¡ue,tru Filharmònira ,¡,. \'ienll. Dir.: "\. llurnunt'IJUrt. (2-lm). Com·t·rt Jll'r u 'inlí u. 2. K\ 211. \nrw-Suphit• \luttt•r. Philbarmnniu Orc-lw-tru. Oir.: Ril-l'llnlu \luti. (21m). a.oo BUTLLETÍ UE ~OTÍ­ CIE..'i 1 ACEt\DA \ 11 SIC \ L ll.l31\I(SICS DE ('XfALUl'.'YA dia. but· adt· >TÍ· HÍ· \1,.,.,., 13.00 GRAI'IS INTEGRA LS dia. rnlll· St•rd>rier. (19m). JARZEBSKJ: Tri'" Corwerti n due• H'l"· CnppeUa .\reis Yar~ovien-i,. Dir.: '1nrek Sl'wen. (20m). DE\1.E:\-:\'E: Sonata per a fagot i !'ontinu. op. 2l n. I. Dnnn} Bo nd. fagol. Richte 'an dl'r Rohl'rt 'ioloncel. Kohncn. chnicèmhal. (9m). ::ITENH \ '\f\1 \R: Cinc cançonfi. ll akan Hagegard. baríton. piuno. Schuhat•k. Thouw~ (11m). HANDEL: Concert per a tll'glll.' op. ï n. 6. HW'"\ 311. ll t:rhcr·t Tnchczi. Conct•ntus Dir.: do> \ït'na. ~l u•i<'u~ Niko1aus lTarnoocourt. (10m). CAM BINI: Simfonia conc<'t'htnt pet· n flauta, dos ,.¡olins i orques· lt·u, en Re ~f. Ft·an<·o Hcdomli. Ürtju<•str·a dc Cambra de lllilà. Dir.: Paolo Yngliel'i. (16m). .\.SOLER: Sonata ppr· 11 !'luvc•rí n. 92. Hoh Vlllt \.~pc•r·t•n. (2·1m). MONTE\ ERDI: Vc·•pt•n clcllu B~ntn Vt•rglm•. ( \ntífunu l'ilagnilJrat). Lu Ca¡wUu Hrinl. Dir.: Jonli Savull. (20m). dt· Son u tu \M \ HCÓS: Pt·imuvt·t·u. Quurtt•t dt• Llt•<· "Frullnto''. (12m). F'\LI \: Fanta•in bhira. Euli\liu Solí•. piano. (I lm). DO"\ 1Zf.TT1: lno»t'n ntn-.\n¡¡¡-lo c·u,lo ,. lwl. .\rin d~ll Dura d'.\lha". Juunw \ra¡:ull. h·nur. Or<¡m·,lra tlt• la Ràdio clt: .\Junic. Du·.: Lamht•rto R \GUEH: Carddli. (6m). Simfonia n. 3 (tr·an•c·ritu p•·r a orgut>) \lonlb~rr·ut 'l'<ll"rt•ut. (12m). RORIÜS: '\thul. op. 83. Tert•,a Borra•. píunu. (Sm). 19.00 PEl'ITAGRA.\lA Pr·oè-'l'ama cJp dh-ulgaeió musical. Gu.íó i rt'alilzació: Perl' Buré.• i .\Jrx Roble-~. LA CL\L DEL PE;\TAGR.üL\: El ".\1o<eu Pau Ca•al-. EL PODER DEL C..\."\'T: Per l'aliment del bon,¡, 20.00 BUTLLETÍ DE ~OTÍ­ CIES I \GE:\DA J JLSICAL :.!0.13 "\ L\ 'lA!\ ERA DE... :· Ln convidat en; propo:.u i t'OIIIl'ntu la mú~ica que li a¡;rnrla. Guió i presl'nlació tle Joan y¡, <'H. Protlurció de Dolot·s llusquets. 22.00 AGENDA MUSICAL 22.05 ELS NOSTRES CO!'ICERTS CO"<CEHT enregistrat per Catalunya 1\tú.&ica el din 8 d'a· ¡:tl•t de 1995 n la Parròquia de Talarn. CICLE ELS ORGuES DF. CATAI.ui\ \A. Obres de L\BEZO~. SCHEIDT. BRL· "'i\. KERLL, BU'\TEHCDE. C\B .\."\ILLES, ELIES, BACH i Reyné->. Arnau \.\Ò:\Hl. orgne. (SOm). 23.30 !\OC'I'LR.\' 16.00 C \PSA DE '\'t(SU: \ \.SC \RJ .. \TTI: Sun Filtppo a ~tlri~ oruturi pe~•· u "'nli•dt't-~ i lfi(}. lli'IIUr•tt·u. Pt•trt• '\'lunlt•unn. Bruna Hizu¡Ji, Hinnt'ttiiiUJ'in Hotu. Annumut·iu Cn~oni. Orr1neMr·u tlt•ll' \n¡;¡·lit·um. Dir.: Fntncn Cnt·ac•t•iulu, (film). ME1\1lELSSOIIl'l: Snnutu J"'r u •ioli i piunn, op. J,. Shlumo .\1int7.. l'uul o.tr·u'"k). (25m). XOST\KO\ 11'\: Snitt· clt"Cin<' d;,., i ¡•itH nit-". op. li I. Orquc,ll·n Simfuui¡•u ri•· Iu Ràdio dP Bc·l~.;<'ll. Dir: Jn•é dr doli ,OI: ;;tor :m). d··· tira ano ~: 38 im· Mú<ica pl'r acabar el dia. Pre,Pntació u càrrec d' \lfrcd Cduyo. 00.30 J\1ÚSICA DEL SEGLE XX IVES: Simfonia n. 3 "The Camp Mt't'ting". Saint P ooJ Chamhl'r Orehr•stJ·a. Dir.: Denni~ Russell Da vis. (22m). HENRY: El vd •I'Orft•u. Pit'rre Henry (Mú!<Ïca l'l•·troaeú'<tica). (l(lm). \'e\¡~ DE YATE: J ourne)S. Orqut>~tro Simfòoil'n ri!' la Ràdio i Telcvit.-ió Polonesa dl' Crn!'Ò\ia. Dir·: Sz) mon Ku"alla. (16m). TIP- PETI: Quot·tl'l rll' t•nrdn n . :~. Quat·tt·t Rr-itlt•n. (:lUm). 02.00 REPERTOR I DE \ l T DIVENDRES, 22 MARÇ DE 1996 DE 07.00 L'OBERTLRA ){Ú,Í<'U pr•r I'(IIIII'IIÇIII' t•f ffÍa. Hl'l'llll rl'olll·t•s ht•c·u~ Jll't'M'IIttl d1•s 1wr .lonn \iv'''· l nc·lnu l1111 · IINin' infonnutiu>< i Uf(t'tHit·~ mu•it·ulh. 09.00 BlJTLLETÍ llE NOTÍCIES 09.08 TEMPS I} l'; LJ<;S ~ll SES Uno hul'll dt• mÍIHÍc·a hurrtwa pt·t~t•ntodu lll't' Joan Yiws. 10.00 BlTLLETÍ CIES m: NOTÍ- 10.08 CAPS.\ DE ' I (SJCA ELG \R: Simfonia n. I. up. :l5. Philhnrmoniu Orrht•,tt•a Oir.: (fi lm). Barhirnlli. John \.SC \RL.\TTI: Tot·c•a to pt•r ccmbolo d'othl\a •tt'"t. Rinaldu r·hn íc·c~mhal. \le"url!lrini. (19m). Kt;HPINSI\.1: C"'u·crt per o ..Jurinrt i nr!llll'~lrn. Ludwik h.ut·ki;•wic·z. Üt'<JlWMtr·a FübarmÒnÍI'u B)tlf(o,zc·z. Oir.: Zhignie\\ Ch" t•tlt·zuk. (l :lm). AUB ER: Ho111ln lli' t'u \tnlorll't'i i Mnt·tin Ostt•t·tug. ot·quc~u·a. Onlut·stt·u Simfònic•u dt• Iu Ràrlio ell' Ht•rlín. Dh·.: Hoht•t·to Pnlf'rno•tr·o. (13m). Rf;JCIJA: Qnurlt•l Jll't' CI Ou u tu i c•onJu up. 98 n. 6. L,•, Adit·u,. (27m). Cff\RPE"'ITIER: Cin<· àries. Hl'nri Ll'dr·oil. !'Ontr·t•lt•not·. :\lembrt•s dd Rit•t•rc·ur Con•ort. (9m). S.\TI E: Paracle. hallt•l. ,\o, a OrcJUl'•tr·n <lt· l.oruln•s. Dir.: Ronald Cm·p. (15m). J.Ch.B \Cfl: Trio umh piunn o¡1. 15 n. 1. Trio 1790. (lOm). 13.00 GRA:\S 1\TEGRAI..S ELS CU\CFRTS OE '\I OZ.\R1~ Con<'t'rlJWr a \iolí n. 3. K\ 216. Saint Paul Chomlwr ()r·,•ht•'lra. Diret'tor i >nli•tu: P. Zukt•r·mun. (27m). Con•·r•rt pt•r u ,¡.,Jí n. 4. K\. 218. \nn1•-Sophi•• l\luttt•r. Philharmoniu Orl'lli'Slru. Dir.: Rin•tmlo '1uti. (2Sm). l·LOO HUTLLETÍ O E l\OT(CIES 1 AGEN U\ MLS ICAL 19.00 GRANS L'<TÈRPRETS \L\DÍ\IIR ASHKE:\_\Z\. Sl.Hl \1.\~'1: Conc!'rl pl'r n piano i orqlW~lrn. op. 5-I. de Simfònit·a Or<JUt'•trn Londn''· Oir.: Lri St'gal. (33m). el Prornl'tl'U, SCRI \BPi: Poema ril'l Foc. op. 60. \mhro>ian Singer... Orqm•,tra ¡.~Libormònint dc Londre:.. Dir.: Lorin Man7.t'l. (20m). 20.00 Bl ~I..LETÍ DE 1'\0TÍCI ES l AGENDA ~1US ICAL 2<l.l:~ CONCERTS QUE HAN FET HISTÒRIA El 28 dt• gt•net· dc 1916 >\ndt•;;,; \U Oft'I'ÍI' llU recital a Jc, Call.'rics Lrul'lanL'Il dc Ban·t'lonu T \HREG ·\: Rt>cut>rdos de lo \lh:unbra. Anrlrés Se~o,ia, ¡..•uilurra. (4m). TURIXA: Fandnn¡,'ltilln. AndrPs SegO\iu. gui· tarro. (.Jm). Al..llEi\'lZ: Granada. (Su.ítc e~panJoln n. l). .\ndr¡;• Se¡;O\ia. guitarra. 1-lmJ. GR.\."ADOS: Dnnsn P•-pan)Oia n. 5 i n. 10. Alltlrés SPgo,;o. gni· tarm. (9m). SORS: .\ndnnte i Largo t'n do m. \Jinuets Pn Do \1. en La \1 i en Do )1. Andr¡;~ St'go• in, ¡:u.ítana. (13m). El ntt'• dc· març de 1916 e6 'n conune· morur el ::\")..'"Vè aní' er~nri dt' I'OrfPó Català, amb l'nudidó de Ll's Ebttlciono de Ha) dn. E~tacions . LPs 11 \"\DN: (Pdrnuvera i estiu) (67m). St'~()\·ia 137 ;:.:;! ~· a = ....., ;¡· 22.00 AGENDA MUSICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT enregistrat per Catalunya )lúsica cl diu 30 de M'lt'lllbre de 1995 al Palau dc In \Jú,it·n Catalana. CO~CERT DE I \ ".\tl:SICA D't\3lPOSTA. Ohrt"' d.- CASTELLS. G l 'fb'EZ. BERLIOZ. \'ERDI i l.Lit\OW. l'litre d'altre•. Coral Coral Hiheru. (Amposta). JO\.-ntut.-, Unide:. (La Sènia). La Lira \mpostina. Dir.: Octa\Ï Ruiz. (9lrn). 00.00 \OCTLRN .\ lu•icn per arahar el din. Prl'sl'ntució u càrrec d'Alfred Cr•laya. 00.30 REP ERTORI D E NIT 23 DISSABTE, MARÇ DE 1996 DE Il. li! E L I}IA DE L'OlEI\T l'rtl~'l'flmn•·i6 rl'alit.7.udu 11 pnt·tit· dl' Je, pt•t ic·ion• <JIIl' t'IH n•>-t r•·• oit•nts hnn fo•t ni c·untt•,hulm· tlt• Catalunya :'\Jú,ll'u. td. 202 :iS 35. Oï .00 L'OBERTURA :'\lu•ica per com~nçar Pl din. Rt't·ull d'obres hrt'w prescntn¡J,., JWr Pilar Suhirà. 9 09.00 ~tÚS I CA PER A COBLA 11 \\ART: Amcw cic• nim•tu, vuk D"'~''P~''·nr:lo. hoh•ro Cohln Mt•cliH•rt·ània. Dit·.: .Jordi Lt•ón. (i'm). POPUL\R/ ROLRE: El Corno\ ol dc• Sol'<nnn. Cobla Principal cie Iu Bisbal. Oir.: Jnnn Ho ur·•·· (:iOm). D \'\SES DE LA G \RROT\.A: Bull dl' nun•. Bnllclc• Sunt Ft•rriol, BoU cie Cup!!rn•"o"· llull ciri ~umllt'­ to. Cnhlu In l'rinripnl dt> In Bisbal. (IJm). FONT: Pt•t·ln nuoli'n nmi .. tttt, hat·cluno. Cohln Els Montgt·in_.. Uit·.: ,l urdi Molina. (6m). 11.00 TRA~S.'mSSIÓ El'í DlRECTE DE LA ~11 SSA CONYENTLAL DES DEL i\l O!'íEST lR DE JIO~'TSERRAT 12.30 DIVERTilfENT \.,n núgilin musical on es comJJina la mú~ica amh la infonnorió i la participació drls nostres oients. BLOC DE NOTES. EL TRE:"'CACLOSQUES. SAC DE DU13TES. 15.00 "A LA :l1ANERA DE .... " 10.00 P EN1i \ GRAMA Hc•¡wtirió dt•l progr·omn cm(•s l'I dijous. 11.00 EL DIA I)E L'OlENT Pro1rrumoc-ió rt•uliL7nrln o partir dt• lt''< p~•licion• <JUI' c•Lc no,Lre' oient• hon frt ui t•ontt•,torlor dl' Cotulunyu \ t ú•iru, ti'L 202 35 35. 20.00 L' \ LDI0\1 Sl .\L l o pro¡..orurnu tl'.\11''< Corinn. 22.00 GRA'\S O BRES \.'\'Ò'\n1: Lanl('nt d~ Maria. ot•gono c•l monu.,crit cie Bor·de•holmer (1 ns o 1-t76). Barbnra Thornlfln. Su•annt' !\or in. Cot'tlt'lin 1\lrliíin. Stl'plwn Crnnt. St•<Juc•nlia. Dir.: Bnrhnrn Thot·nton i Bl'njnmin Bngby. (125m). 00.15 NOC:T UHN RepNirió del programa emèK el ilijous ui vespre. 17.00 TEMPORADA D'ÒP ERA DE CATALUNYA MÚSICA CU1AROSA: Il rnatrimonio 'egreto, òpera buffa !'n dos arles. Elzhicta Sznt} tko. Jt·annette FIScher. -\nnl'-\larir Owen<. Traccy Wdhorn. François Le Roux. Angelo Romero. Orquestra de Camht·a de LaU!>UJlJle. Dir.: Jesít' López Cobo~. (l-l5m). 20.00 SELECCIÓ DE JAZZ Programa dedicat a la mÚ;iku dl' jazz umh guió d'Albert \tullofrc>. 22.00 CO!'íCERT mL\GI NARJ Guió i .elecció: Raimon Colomt'r i Joan \1ves. 23.30 NOCTURN MítsÍ<'u pt•r nt·uhur l'I din. Pt'Cbl'nlu!'ió o ri\rrer d'Alfred Ct'luyn. pl'r al'abat· l'I rlia. Presentació a càrrec de Muró 00.30 REP EHTOfU DE 1\lT 00.30 REPERTORJ D E l\l T DIUMENGE, 24 MARÇ DE 1996 DIUUNS, 25 DE MARÇ DE 1996 DE Oï.OO L'OBERTl RA )lú~irn pt·r romcnçur PI dia. RccuU d'uhrc' hn•u, prt••<•ntu d!'~ pt>r Pilar Suhirà. 09.00 ~t(;SI Q l Ko;; ' lÍSTIQl. F.S 10 fòniro dc la RTV E¡,panyola. Oir.: [gor Marke>;tch. {13m). BERCER: De profundi,. St·rgcj Kopcuk, buix. Jón Sulny, piano. Jozt•f Podhot·unsky, \'Íolonc·el. (54m). MONOONV ILLE: Ot· Profunclk Gillinn F'iet·b;•r-, ~o­ pruno. Chor·lc•s Ounicil>, rou tt·utt•nut·. St!•plwn Vnrroe, bu lx. Cor rlt·l Ncw Coll rgt• d'Oxfo rd. London Bo r·•>tyur. Dit·.: Eo lwurd I!ígginbottorn. (2am). HHU I INS: De profundih, cuttlatn. Mux Vun Egmond. Rirt>n·ur Con~nrt. (12m). ESPLA: OP profun<lill. Solistl's vor~tk Cor i Orqut·.tru Sun- \1ú~ica ]on~. 07.00 L'OBERTURA \lú•iro pt'r como>nc;ar t>l din. Recull d'obre, brt"u~ pr~•t'nlll­ de., per Joan \-i, e-. lm·lou butUetins informatiu, i agende• mu•it:ab. 09.00 BLTLLETÍ DE l'íOTÍClES 09.08 TE:\lPS D E LES MlJSES lJna hora dc mú9cu barroca presentada per Joan Yivl's. 10.00 BtJ'TLLETÍ DE NOT ÍCIES 10.08 CAPSA D E ~JÚSICA BR.AH.\15: Doblo> conct•rt per n violí i violonrt'l, op. 102. A-S. :\1uttcr. \. '\h·m·~¡·,. Or<JUC,tru Filhnrmilnio·a dt• Bt•rlín. Dir.: 11. von 1\.urujan. {3-Im). RUSSO: Strect \ lusic, un conct•rt de hltw!.. Cork) Sil'¡!,!'l, harmònica i piano. Orque,tra Simfònica dt> Sun Fr·um·i-.·n. Dir.: S('iji Ozawu. {32m). PlJRCELL: Puvnna i Xnronu en •~ m. Quurtt·t Purrl'll. {7m). DO\ 1ZETT!: Mí"i1·n dt• hnllt•t clt· Les :'11ut'l) r~. Pltillutr·monio Orcl1t's· tru. Dir.: •\ ntonin dl' Almcida. (l•!m). TURI"'A: Sonalu t'8punyoln, pt•r u violí i pinno op. 82. ~z<•quio•l Lrm·!'o. Dnna Pt·otoJ!OfWH·tt. (15m) . .I .A. BEN DA: SimConiu n. 5. Üt'l(lll'~tt·u d1· Cumht•n Sulil'ri. J>ir.: TurnÍis Púl. (I :lm). OEMERSSEMAN: Com·c•rt pt•r· u fluuto i m·que~trn n. 6, op. 82. ~nri-Bl'rnhurd So•bon. Orqu;•,tru Simftrni<'n d<' Iu Hàilio th• llt·rlín. Dir.: Uro, Lujo\ÏI'. ( t:3m). \L\HLER: Kinrlt•rtotc•nlit•clo•r. l.ltri,to Ludwig. Orqut•o;tru fïlhamJònica dc Berlín. Dir.: llcrbt•rt \On Karujnn. {26m). SL"-: \Jo\imt•nt llt• IIUDrlt'l en Si b \1. Quar·tcl Suk. (7m). 13.00 GR.\1\S l'\ TEGRAI.S ELS CO\CERTS DE \IOZART. Conrt•rt ¡l('r o 'iulí i or<JlH'•Iru n. 5. K\ 219 ''11 tur¡·¡)'. Orqut'slru d,· Cumhru \ngll'•n. Soli•ta i tlirt'l'tor: Jo,.~ Luí' Gari'Ín. (30m). Conl'l'r'IJ!t'r n pinno n. 6, K\' 238. \lfn•d Brl'ru.lcl. \ cnd<•tn) of St. Mm·tin-in-tht•· FiPit1H. Dit·.: Nntllt' Morrilll't'. (22m). Sophia McKenna. obor,. \~ herto Gra•.zi, fagot. The EngM Concert. Dir.: Trc,·or Pinoocl (17m). LISZT: Set retrats hi;ti>rics hongaresos. Jeffr) Swnnn. piano. {24m). FIOR ILLO: Simfonia concertant per a du('! flautes i orquestra. en Sol ~f. A. Utagawa D. Hunziker Orquestra de Cambra Pau) Ku~nt:z. Dir.: P. Kuentz. (19mt MOKDONVILLE: Regna Terra• Gillian Fischer. soprano. Edward Higginhottom. dovert. (6m). FRANCK: Les Eòlidro. poema simfònic. On¡ucstru Simfònica dc Basileu. Dir.: Armin Jonlan. (11m). fiAYDl\: Concert p~r a pinuo i orquestra, Hob XIV: 12. Philip¡,. Entt·emont. Orquestra tl• Cambra de Viena. (10m). 19.00 AL~1ANAC Ln espai destinat a enJ<•or i rt>viorP el;; fets mé.• reprt> ...•otatiLL~ del pa>sal mu•irul. Guió i selerció d'Alex Rohle-. 20.00 BliTLLETÍ DE \OTICIES I AGEXDA :\llSICAL 20.13 SELECCIÓ DE :'\Ol& TATS Prl'•entació de le• últime• ""'~'­ tats discogràfiqut's aparP(IIld"' ni mercat. E~pai ¡ratrorinot Jlf'f Discos CastcUó. 22.00 AGE!'íDA MUSICAL 22.05 T EMPORA DA Ot L'O BC Prngrumo dt· mú•iro l'Oral. Sdt>t•t•iú, guií1 r prt••t•ntot·ioí: \! .., Ruhlt•,. i\IÚ'-'JC \ VOC.\L RL'SS \. EL RIT\l"F: DEL COR: '\o>t•tah dí-.·ogràfi<IUI'•. r·onl't•rt• t notH·it•, IJUP fun rPferi-nciu al mún t•urul. CONCERT cnre¡,>istrat p•r Catalunya 1\lú•ien el diu 23 d; març dr 1996 al PuJau d~ la :\1W.ica Catalana dt• Bor•·~lona. RAKII\1.\.~INOV: Concl'rt ¡xr a piano i orquestro n. 3. op. 3Q. XOSTAKOVITX: Simfonia n. 11. op. 103 ·'L'any 1905". s~iatoslav Lips. piaMOrqul'-tra Simfònica dr Barcelona i Jllarional dr Catalun)'a. Dir.: Fronz-Paal 01'ckl'r. 16.0<1 CAJ>SA DE M(SICA 23.30 1\0 CTL"Rl\ SCIIUUEHT: Quart<•! dt• rordn 11, Op. po~t. "Lu \l nrt i lo Donzt·llu". Quot'll't J ui lli a rol. (-10m). BONO: ConN•t·t u •c·t puriN n. 5. Or·rttw•lra Ron·ora T hc Pnrlt') o f J n~trunwntA. Oir·.: Roy (;;mdm•ur. ( 12m). STANFOHD: Pc•çn cic· t'UIIl'l'rl per a orgttl' i orqu;,slr·n. op. 181. Gi ll iun Wt•ir. O t·qut·~t t'U de I'ÚI•tt·r. Dir.: Vc•t·nun ll undlt•y. (21m). TELEMANN: Ob!'rturn Sui li• l'li ~olm, TWV 55:¡;1. Paul Goodwiu, Lor-rni•w Woool i Música per orabnr el dia Prl'st•ntoríó a cí•rr••t d' 1\lfrt-d Celnya. I t. OU ll t:TJ.LETÍ UE 1\0TÍCIES I AGEI\ DA \ 1LSICAL U.13 L,\ CAf'È 11. CA\TAT,\ DEL 00.30 R.EPERT ORJ DE MT DIMARTS, 26 MARÇ DE 1996 Dl 07.00 L'OBERTURA Mú,icu per· començar l'I dia Rcrull d'obres brt>llh pre~entJ· de~ per Joan Vivt'~. lm·lou but· .à}. ngli.;J¡ nod. hi>là. f BIUl, LLO: Uc-tins informatiu• ugt•ndt·s mu~iculs. 09.00 BnLI.ETÍ DE NOTÍ- erES tic. (68m). CHUECA: La aleg:.-ía de Iu hucrtn. Toñy Rosado. Curlos \1unguía. Teresa Berganza. Arturo Díaz ~fnrtos. ~1anuel Ortega. Cor Cantors de .\ladrid. Dir.: Ataulfo Argenta. (27m). du.-. :\1..\. 09.08 TE)IPS DE LES )JLSES iker. t:na horu fie mú•it·n barroca pre~entadn pt•r Jonn Vi"e~. t Paul 9mi. errae. ra oo. avecí. llide., le<ilra Oir.: YDN: t'.Stra, ilipPf de .car i >ent. ;mó 1 ;ori u. bn~ ~0\~ pul"' Jt per DE p<r 23 d< de b '!lona. 1jld' p. 30. ja n. 905'". ,ja no. d< dt -Paul dia. UCred l 'f DE . dia ;eoli· , but· 10.00 BUTLLETÍ DE ~OTÍCI ES 10.08 CAPSA I)E MÚSICA PACIN I: Missa dc Ht•quit·m. SoliRtcs voruls. Cupl'lln MuKic·ul Stu. Cl'•·íliu d,, Lu•·<•u. O•·qucstn• Lírieo-Simfònit•n tlt•l T~otn• dd Giglio dc Lu~•·•1. Oir.: Giunfranco CoRmi. (29m). GINASTERA: Sonata op. H. l¡,'llnt·io Hotlei., guitarra. (11m). BEETHO\·EN: Le" criuturt•H dc Proml'teu, op. l3 (t"\t•·u¡·te,). Orquestra Filharmònica dc BPrlín. Oir.: Cluudio \l¡bado. (21m). LISZT: '1nlí•dit·tion. J•n·ge Bnlt·t. piano. O•·que.-.tra Simfònira dc Lontlrt••. Dir.: lvnn Fi•t·h•·•·· (15m). RO\JSSEL: Simfonia n. 3, op. ~2. Orr¡m·stra de Borrl~u' Aquitània. Dir.: R. Benzi. (25m). DITTEHSDOIU': Quintpt tiP I"Ordu n. 3. Qunrt('t 1~runz Schulwrl. J ulius llcr~t·r. (16m). KORJIIGOI,D: Bnhy Sen•nudl', op. 24. Ü•·r¡ucstru Filharmè•nicu dd Nor·docot Wrrncr Oir.: d'Alemanya. Anch·eas AlbtJrt. (2lm). CI LA HPENTIER: Mú•i1•u th• tt·alrt~ dt• Circ•·· l l. 496. Lo nd on lln•·oquc. Dir.: Cluu·I••R Mt•cllum. (19m). 13.00 GRANS INTEGRALS ELS CONCERTS DE MOZART. Conc('rt pl'l' u tr!'o pianos i orqut',lra n. 7, K\' 242. Karl Engel. Till En¡wl. Lt'opold clt•l Orqut'strn Hager. \lo>artcum dt• Snlzhurg. Dir.: Leopold Hngr•r. (2·~m). Concert per a piano i orqut''tro n. 8. K\' \~hkl'na~y. \ lndímir 2-16. de Simfònica Orquehtrn Londre,. Dir.: I.tv{m "erh''"· (22m). Adu¡!io per u noli 1 orqursh·u, KV 261. Saint Puul Cbumber Ort·lwslrn. Solisto i director: Pi111·hns Zuk!'l'mon. (9m). 1 ~.00 BUTLLF: rí DE NOTÍCIES I A(;JO:NDA MUSICAL H.J3 MOMENTS LÍJU CS. LULLY: AtyH, òpN·a en 5 (ICies (cxtrnctcR). Guy clt• Mt•y. Cuillt•mctt{' Lnurc'nK. A¡,•nèH Mcllon. Jt•nnm -Fronçois Gurdeil. Cor i Orc¡u<'Ktrn "l..t·~ A•·tR Flori.-an~". Dir: Willinm Chl'is- 16.00 CAPSA DE ~IÚSICA BERWALD: Gran Septet en Si b 1\1. \1Pmbres del Nonet Txec. BAX: Swte Rusoa. Filharmòruca dc Londrt's. Dir.: Br-ydcn Tbomoon (19m). DELALANDE: Ten·er cupriei (dc la Dotzena Suite, Simfonies pels sopars tlel Rei). OnJuPstra de Cambra )canFrançois Paillard. Dir.: )eauFrançois Paillard. (15m). XOSTAKOVJTX: Simfonia n. 9, op. 70. Orquestra Filharmònkn de Viena. Oil·.: Leonard Bcrnstcin. (28m). PERCOLES!: Concert per a flauta i orquestra en Sol M. James Calway. I Solisti \'('neti. Dir.: Claudio Scimonc. (12m). \1LLA-LOBOS: 2 pcce.~ del "Ciclo Brnsileiro·•. Luiz de 'loura Castro. piano. (llm). A.'iÒl'\I.M (SEGLE XVlli): Simfonia en Do ~I. l.Popkov. violí. A. Poplavski. flauta. A. B. ohoè. Kortchnguine. A. violoncel. Chichkine, Sobolev. clavecí. (10m). CHApastoralc. Srúte BRIER: O•·qucstra dc J'Úlster. Dir.: Yan (19m). Torlelier. Pascal BRAHMS: Trio per a clarinet. violoncel i piano, Op. 114. Walter· Bo!'yk!'ns. Roel Oicltic.'lls. Jean-Claudc Vantlen Eyndcn. (26m). (22m). Orqu~stra 19.00 GUAVAClONS IDSTÒRIQUES DE ENREGISTRAMENTS 1943. BLISS: Concert per a piano i orquestra. Solomon. On¡uestra Filharmònica de Liverpool. Oir.: Adrian Boult. (3ïm). VERDI: Himne de les nacions. Jan Peerce. tenor. Cor dc Wcsl.minster. Orquestra Simfònica de la )l'BC. Dir.: .\.rturo Toscanini. (16m). 20.00 BLTLLETÍ DE NOTÍCI ES l AGENDA ~lUSICAL 20.13 GRAN TEATRE DEL LICEU: ANTOLOGlA DE 150 ANYS D'l-USTÒRIA Un prognuna escrit i r•·cscntut per. Roger Alier. 22.00 AGEND A MUSICAL 22.00 AGENDA MUSICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS MRXA DE CL,bSit..A A Cr\T·\Ll'l'íY\. CO\CERTt•nregi,;trot per Cntnlun)D \1ú,iru <>I dia 20 de f<>hrl'r clt• 19()6 o l'Escola de 'fú,icu tl'lguuladn. Obrh dt• BACH & GRA!\DJAJ\Y, PESCETTI. FAURÉ. HINDE\11TH i Z.\BEL. Cris tina Badiu. urpa. 23.30 NOCTURN Mú;ira pn ul'ubnt· t'i tlin. Pr·cscntució 11 t·urrl'r d'Alfrttl Celuyo. 00.30 HEP ERTO RI DE NIT DIMECRES, 27 DE MARÇ DE 1996 07.00 L'OBERTUHA Música pe•· t·om<•nçu•· t·l diu. Rt'cull d'ob•·c~ breuo pr1•~¡·nln des pt'r Joun \'i\'t'•· lntlou hullletius informatiu~ i agenci('' mu•icnls. 09.00 BUTLLETÍ DE 1\0TÍCIES 09.08 TEMPS DE LES 1\ft.;SES Una hora dl' m11sira ba•·rorn prt>~cntadn per .I oun \he,. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE MÚSICA FIELD: Com·erl pe•· u pinno i orquestr·n n. 2. John O'Cono•·· Nova Orqueslrn de Cumlll'll lrlundt•Mu. Di•··: Ja nos Filrst. (34m). MEI\DELSSOHN: Quurtet dc ronlu op. 12. Qunrlrt A.rtis rlt' Vienu. (21m). VrYAlr Dl: ''Ct'ssatc·, omui rrssutc", canlata RV 68<1. Gé1·nrd l..e,ne, 11 St'minario contratt•nor. 1\fusicale. Dir.: Fnbio Riondi. (12m). FREDEHIC 11 DE PRÚSSIA: Conct•rl pt•r o Onu ta. cordo i t'Ontinu n. I, rn Re ~1. Kurt Redl'l. Orc111t>~lru Pro \rtt> de Munk. Dir.: li.urt Rc•del . (19m). CliOPTI'o: Burt·urulo. op. 60. \lndo Pcrlemutt•r, piano. (8m). DELIBES: Suit<' 1lt·l baiiN Coppélio. O•·quc~n·u Simfònica dc Iu R1ldio dt> Bl'l'lín. Dir: HPinz Frirkc. (23m). BAC:ll: Conc·ert p!lr n qua tr·<· l'iu VC'cins i cor1ln, BWV J065. Kenneth Gilhc•·t. Trevor Pinn1wk. Lur·s Nir holnb Ulrik Murtc'nson. Krnorne•·· Tlw English CcliH'I'l't. Di•·.: Trcvor Pinnnck. ( lOm). Suitt·. Tango PIAZZOLA: Wultcr· F'l'yhli i Da nivi Emi, ¡,•ui11 UMMEL: (17m). tUI'I't'B. lntroducrió, lt•mn i Ya1·iucions prr n oboè i Ol't¡ucstru, n¡J. 102. Lajoh Lt'ucsl'•. Orqul'stnl Sim- fònica dc In Ràdio de St uttgurt. Dir.: "Jc,;Dc ~nrriner. (1-Im). 13.00 GRA.~S Il\IEGRALS ELS CO~CERTS DE ~IOZ.\RT Hondo per a ,;oli i orquestra, h.\ 269. Saint Paul Chamhcr Orcbestra. Solista i director: (7m). Zukerman. Pincha• Concrrt per o piano n. 9, "'' 271. Philarmorua Orchestra. \1ndímir Asbkcnazy, solista i director. (34m). 14.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 14.13 EL GRAN SEGL E Prugt·amu dr música nntigo. Selecció, gwó i presentació a I'ÒI'I'I'C de Joan Vives. LA VJENA DELS TEMPS DE MOZART (21 pari). EL PARNAS. 16.00 CAPSA DE MÚSICA BHUCII: Concert per a ,;oli i orquestra n. 3. op. 58. Sah•alore \crardo. Orquestra de In Gcwandbaus de Leipzig. Dir.: h.urt ~1usur. (38m). DALPR.\.T: Gran Trio per o trompes. op. t n. 2. Engdbert Schmid. Karl Reitmayer. Ulrich Kohl. (13m). W.SCHmlAN: Obertura prr a un Íl'&tival americà. Orquestra Filburmònica de Los Angrlcs. Oil·. Leonard Bcmstein. (9m). CAH ISS IM!: Jefti'. Gabrielí CotlbOrl & Pinyers. Dir.: Puul Mt:Cr·ecsh. (23m). WEBER: Quintet amb clarinet, op. 34. (24m). Enscmhlc. Melos HOLST: Una fantasia eoraJ, op. 51. Lynnc Dawson, soprano. Guildford Choral Society. John Birch. or¡,'Uc. Royal Philharmonic Orcbestra. Dir.: Hilar) Damn Wetton. (18m). C.Ph.E. B \CH: Simfoma per a dos oboès. dues trompes, corda i continu Wq 179 I H654. Orque~trn de Cambra C.Ph.E. Bot·h. Dir.: Hartmut Haenchen. (11m). RAYEL: Concert per a piano i orquestra en Sol M. Orquestra Rogé. Pascal Sinúònica de Mon treal. Dir.: Cb.nrlcs Outoit. (23m.) 19.00 NOUS INTÈRPREfS PALAU: Quatre cunçonl\. Ofèlia Sala, soprano. Carles Lumo, piano. (9m). FAURE: Dolly, op. 56. Cat·los i Miriam Sonchez, piano n quatre mans. (17m). SABATE R: Sanctuarios. Trio Al-t. (8m). MILHAUD: Suite. Ml'mbr·cs de Qucentct. (11m). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGEI'\DA .:\IUSICAL 20.13 SELECCIÓ I>E 1\0VF..T>\TS Prt•,t•nturiú th• J.., ültinH'' nm!'· tnt• tfj"'ll!,'l'Uii1Jtlt'' IIJlUI't•~tHJt•• ui nu•rt·nt. E•plll potn1rnwt ¡u·r o¡,,..., (.u•h·lló. 22.00 \GEi\ IJ\ 'H Sl(. tL 22.05 ELS l\OSTRES CO!\CEHTS CONCERT t•nrt·¡ci•trut per Cutnlunyu \1ú,io·u o•l diu 21 olP sNrmlm• 1lo• I91)5 ui 1(•utn• La fut·ilndulu dt· Suhudc•ll. CONCEH'I' PEH S \HA.JE\ O. ·•c .. \10Z \ RT: Oh•·•·tu•·o ,¡ fon tuth•". SCI IUIIEHT: Simfoniu n. 8 "lnnrnluulu''. 1)\ O HAli.: Simfonia n. 9, up. 85 "Dl'l \ou 1\J(¡n". Orc¡nc•,tt·u Simfl'uliru del Vulli'••. Dit·.: .lot·cli Munt. (81 m). 2:3.30 NOCTl R" \lít•ic·u pt•r orubm· c·l tliu. Pn••!'nturiu u r•'•rn·c· cl',\lfrecl Ct•ln)U. ¡:uput·. Dir.: Choo l-loe}. (5m). H \SSE: Rc>quiem en Do \1. Gn•IU Dc Rt')gbert'. Su-anno \loni'O) o ,-on Ho"'· I on lloncyman. Dirk Snt>lling~. li Fonclnrnenlo. Dir.: Puul Dom· hredu. (50m). v; EBER: Sonata pt'r a piano n.], J. 138 (op. 2·1). Gnrrick OhJ¡.son. (28m). 13.00 GRAJ\S ~TEGRALS ELS CONCERTS DE \IOZAHT. Simfonia conceo·tunt K\' 297b. c\urrle Nieull.'t. flauta. llt•inz llolligeo-. oboè. llt·rmann Buumunn, trompa. Kluu~ Thunt'· mnun, fagot. •\('acll'lll)' vf St. Murtin-in-thc-Ficlds. Dir·: l\c'· ,;(lp l\lan·inet-. {28m). ConrCI't JlC'1' a flauta. arpa i onlul'.,lru, k\ 299. AnclnÍJ< Adorjún, Lluutu. Susanna \(ilolunian, arpa. Orqnt'>trn de Cnmhr·a dr Munir. Dir.: Hau, Stadlmair. (27m). H.OO BL'TLL.ETÍ DE ~OTÍ­ CIES l AGE:'Il>A )fCSJeAL 00.30 REPERTORI OE :'llT DUOUS, 28 DE DE 1996 137 MAJli: Oï.OO L'OUERTt lt\ 'lti•i•·u pc•r runwnc¡11r ..t clin. Hc•t·ull d'nbn•s lm•u• ¡n·c••t•ntadt··' ¡wt• Jnun ViH·•· lnc•lou butllc•tin~ informutius i a~rntlf's IIIII~Ïc·aiM. 0\).(10 Bll'l'LL ETÍ OE l\OTÍCI ES 09.08 TE\li'S DE LES :m:sES L na hnru cio• mú~it•n l10rrcwu prc·"•nutclll lll'r Joan \'i>"'· 10.00 Rl.,'LLIITÍ DE ."OTÍCIES 10.08 e \PSi\ DE \IÚ!;ICA C R L Sl-.LL: Conrc•rt 1wr a •·larin<'t n. op. Il. Tho'a Kin~. Orc¡IJ(••tra Símfbnwo clt' l.ondt·•·'· Dir·.: \lnn Fronri,. (2Sm). F\l1H.E: Quor·U>t JWI' o piu no i t•ctrtlu u. J. Op. 15 'lar¡.,'twritt• l.nn¡:;;, piano. '>1t•mht·c•s clt•l Tl'iu Pn~c1uic·r. (32m). FALL\: Duc·; t·~c·t·nc& dc "Lu vidu hn·H•". Pilar Lorcm¡:ar. Or·qm•Htt·u Filhar·rnunicu cic• Lnnolr·c·IC. Dir.: .lt••ÍIM L6pc:vt. CoboH. (I Om). VIVALD I: Con· t•t•rt c•n !'Iol tn J{V 577 "Po·r l'oo·cht:~ll'll cli Dn·~du". \'iktnria M ulluvu. dolí. Ot·•JUCblr·o dt> Cumlmo ci'Eumpo. Dir: Claudio .\bbado. ( lOm). I P POLIT0\1\ \\0\: i\1unu turc·n. "l'· 55. Orqtu••t ro Simfl'mit·n dc• S in- a. 12 GR..A \\DOS: Ele¡;ïa elt•rna. \lcmt-errol Caball!', ~opruno. Ro•a Sabater. piano. (6m ). DE\1E:\"'\'E: Concert per a Ou u ta i orqnf'<lra n. 2. Claudi Ariman~. Orque:,tru Simfc'miru GcJ,nnk. Dir.: Jnmhz Pr~:) · b)J,ky. (19m). BOCCIIEHI'\1: \do~o i A.ll~o de la 'oua tu pet· a ~;oloni'M i piano nÍlm. 6. Pn Lu )1. Pou Cnsak Bla•-"'wt. (8111). FAt.lRE: Cantique cJ., .lt•un Hneine. Angel Snlt>r, piano. Orfeó Catulà. Dir.: Jordi Cn~as. (5m). )1Q)fPOL: Suite Compo•tt>Jnna. Jnlian Bream. guita· rru. 119m). LEO:\: Pt>tila •uit<' de cançon .. C'at.nl:me,. Quint<'l dt• Yent Soli~te• d e Bart•e1onn. (9m). STR\\ThSKJ: ~li-,.a pt•r a \t'u• 1 doble quintcl de 'cnl. \fonb,.rrat .lli•·edra. \lont.,..rrat .\ 1arttm:11. :\lat<'u Sam·li· m<'ll!'. Uui.< SanmPU. Coral "unt Jordi. Dir.: Oriol :\lartore ll. {19m t. 16.00 C \PSA D.E )IÚICA f\SCH: Obc>rtnro (•uite) l'o rt• m . \'irtuo-i Sa'l:onial'. Dir.: Lud\\'ig Güuler. (34m). B.\.R TOK: Concert per a onruc,tnt. Orqlle~tra F'tlharmòuiea Txl'c·u. Dir.: Karcl .\ncl'rL (39m). Kl..l11LAU: Eh .. rboj Suite (El turó dels Elfs). On¡ucstr·u Si.mfònira Odeme. Dir.: Othrnar )1aga. (33m). CIL\USSOJ\: Trio per u piano. ,;oli i violono·!'l. op. 3. Trio Beam. -\rt~. (31m). BACH: -Ieh habl' ~t'nu¡¡" (\o rm falta rt!:!). cantata BW\ 82 u. Tere~o Z)lis-Gnra. Conjunt in•· trumPntal de la Bob•a Nor- munrliu. Di•·.: l>mniniqu<> DPhurt. (23m). 19.00 P E:\T\GR \\1\ Pn1~amu 09.08 TE:\ IPS DE LES JICSE.~ dc• ''" nl!(ot'ÏÚ nm,i- c·ul. Guii> 1 rl'ahllnt·ió: Pl're 13urí•, i \) .., Huhlt•,. :W.OO Bl'TLLETÍ OE '\OTiCIES I ACEl\ DA \ll 'SIC\1. :w.t:l"·\ I ..;\ \IAI\Eit\ U I<;... .'' llu 1'011\Ïtlut c•nN proposo i l'OOII'IltU la IIHÍSÏt'll 11111' Ji Ol(l'HdO. Cuiú i prt·~entnt'Ïo oli' .Joan Vi\'t'~. PnuluniÍI cic• DohH'8 liUHIJII!'lN. 22.00 M:ENIH MUS ICAL 22.05 El.S NOSTRES COl'\CERTS CO\t EHT t•nt·<'¡.'l~trat pN· Cotol!Ut) u ~lú-ic·u t•l el iu 9 <li' jun) rlo• I1)1)5 a lt•• o••t•ull'• Pi o•· d'l¡:uuludo. SER~\ \TFS D' ESTfL. o¡,,..,, tlt• l'El E \I\'\\. REJCII \. TC.IIEHJ'P'\1'\. Gl E- RR\-PLI'\Ji, Dl HOIS 09.00 BCTLLETÍ DE NOTÍ. CIES I Jf \.'\' JE \:\. n.,uLt·, ,r \dri-Qunrtt'l lfluuh"' truH'•'I'n·•). (iKml). 23.30 \OC'Tl R'\ \tú•ku ¡wr u•·ahur ri elia. Pn••t•ntnt•iú u t•Ïtrrc••• d' \lfr•••l Ct•luyu. oo.:m M(SIC,\ OEL SEGLE XX \L\HTINll: Llo·~t'tlllu ¡Jt•l fum de lt·k pntctlt''· Miluclu Cejl..(lvíÍ. Mopruno. Mtu·ic· 1\lruzmcí. c·untrult. hun J..u,njo•r-, baríton. Suli•tl'¡.. in,t•·nmc•ntuk \I ht I-.ilhn. Dir.: l'u\l•l I-.ülm. (20m). S\EDRJ\: Cunt•t•rt¡wr a piunu i ur•tu•·•tl·u n. I. t•n Re• \1. \ lnrlintir· f..ruiuo•\ , OI'IJIIC'•lra Filhurnu'mit•n cio· l.o·nin¡t:rucl. Oir. : \lc•,oncl•·•· Omitri~'·· (21m¡. 111\IH-.\111'11: !:'imfonin t•n Sí h ,,..,. u hancla. Ortllll'•tra Simfònic·u dc· \1c·llrourn ... Dir.: \\'c•rnc·r \nclrc•u• \lln·rt. (17m). R \~\HISSE:\: Surruunolc·d lr) :;c·ulo·•· \)unrtl'l cic• l'unia \rclilli. (18m ) (\()( 11: Uun•t·s c••t·onclinuH·•. Orc¡ut••tra llllmr· uuiuieu dc• \Juni•·· Dir.: Sti~ \\'o••L••rlwq!. (7m). c.,,. 02.00 HEP E HTOIU UF: NIT Cna hora de mú,ica bari'O<"a lli'P>c>ntadn p!'r Joan \¡,e•. 10.00 BUTLLE1Í DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE JlÚSICA BRUGK;'\ER: Simfonia en rem, "Ze1·o". Orquestr·a Simfòoit•o del l'rlinisteri dc Culturn dt• runss. Dir.: c. Rm:hrle..IVI'IIl'ki. (45m). RlJDOLPU D'ÀUS. TRl\: Septet en mi m. omortium Clussicum. (33m). CASTELNL'0\'0-TEDESCO: Concert pe•· a guitunu i orqut••trtt, op. 99. Ert.cslo Bitctti. Orqut.•su·a de Conr·crt~ cir \[atlrid. Dir.: Jo~é Bu,·nul(u. 121m). \I.FLET'\A: El f'oc. En-aluda. Studium )lu•ira• \alc>nrin. Hc<pi>rion '\.\. Dir.: Joroli Sa..all. (19m). DYORAI\: Duu.t'' e,;Ju,·e- op. -16. OrIJDC'•tro Filharmunic·u Twra. Dir. : Y. :'\c•umann. (38m). HAH\: Tre• prrludi• -ohrr tt'mt•s irln.ndc,o>. pt•r a du• ¡riunos. Hu,Pyin SC'rnwt i kun \Xuo Pnik. (.jm). 13.00 GRANS I~TEGR..ALS ELS CO~CERTS DE \IOZ.\.RT. Concert 1wr a Oautu i ot•ctm•slru n. 1. KV 313. Jamc~ Gulwu¡. 1•\·stivul Strings Lul'l'rtlt'. Dit·.: Ruclolf Buum~urlnet·. (28m ). Concert p11r a ol>oè i orc.¡ut·~trn. KV 314. Micbrl Pi~ut•L. Tbe \rudemy nf Ancient Mu•io·. Dit·: C. llo¡:wuoc.l. (19m). \nduutP pt•r a flauta i on¡ne•lru. 1:1.\ 315. Claudi \rimany. Orque•tro tl•· Cambra dc> :\1o•rou. Dir.: )li·ha Rnrllll'w•k). (7m). 11.00 Bt;TLLETÍ DE i\OTÍCIES I AGE:\DA )ft..;SIC'..AL Pm¡.'l'll1tlació rcnlit7adu a purúr dl' I<" petil'ion~ qnt• 1.'1~ no-tm> oit•ot.; han ft•l ui l'ontr.tadur ol~ Catalunya \IÍI•ica, tel. 2(12 35 :ij, 19.00 CRANS ll\T~:RPRETS \L.\DÍ\HR ASIJJ..hl\ ·\Z't. Pantasin prr u piano. op. ~9. (14m). SCUUMANN' At·abc~c. Vludínúr Ashkl'nu¿y, pi:wn. (7m). MOZART: Cout·c·rt per u piano i orquc••tro n. 21. KV 491. OrqueHru Simfònit'a Uf Lnndrt•s. Dir.: llan~ Sdunidt I~•l'r•tcdt. (32m). CIIOP~: DIVENDRES, 29 MARÇ DE 1996 DE 07.011 L'OBEHTl•ftA Mír•ic•u l"''' c·onwutu•· •·I olia. Hct·ull tl'ohrP~ ),ro•tu, Jll'o·•t·nta dc•• J'l'r Juun \Ï\c••. ltwluu lmt· llc•Liu, infnrtuulin• i a¡:c•ndf'" rnn•ic•nk 20.00 Bt;TLLETÍ DE NOTÍAGE!''DA .lflSif.AL erES I CONCERTS TÍ. 2U.I:J CO'<CERTS QliE H.\"i FET HISTÒRIA ~ES roca TÍ. ~m. nka de Di"' Iu to•mporada de Quarl.'sma cio· r unv 1'125. d b'l'Un Teatre cl<-1 Lico•u ·,u I'Onl•idno· al mi'Hll't' Hi..lwrol Sto·um.,. amb un pro¡:nuun do•¡fj¡·nl e'dusivament a In,,.\(, ubra. H.STR..\LISS: Don Jnan, op. 20. Orqul'slru \:ll'innal E'toct·~a. Dir: "';,.l'rnt• Jiini. (19m). R.STRAL'SS: Lnn \lcln dlwt·oi. Orquestra dl' C.lt·H•Inml. Dir.: Lorio ~Iuazd. (I:! ml. R.STR.AUSS: Les cnlrt·· nouliadm·"" dl' Tül Eultmspiegd, op. 21! Stnatskupell~ Bl'rlín. Oio·.: Rit'hanl S tea uss. ( llm ). R.STH I\ USS: Coupcrio, suitt· do• dun~t''· Orquestra dl.' Cnrnhra d'Europa. Dir.: Erich l...ïn~dorf. (:!llmJ. 07.0U L'O BERTlJRI\ MíoHÍ!'U ¡wr començar ~: Or- •ca. •m). brr pia- Ï!;oo RT. . tra vay. ir.: ,m). CO~­ 09.00 \IÍ:SICA PER A COBI...\ TOS!: \lt•~•itlor 89. ptcçn pPr a t•nhla i !.anda magnètica. Cobla \1Pditfrr·iinia. (13m). 'L.\RTI'\EZ: Hnp>t\rbn d" l'iadal. wo"u l"''' u ¡·obln. Cobla l\!ontgdm,. (Sm). S~RR..\: La prcoó tlt• Llo•iolu, poema simfònic l"''' o ohw' o•ohlc·s i pcr·cussió. Cohll'~ \lnniA"rin~ i Selvatana. Dir-.: Dic·.: 'lurlil'ià Font. (llm). \ ICE'iS: Funtasia per n trt';. ¡·ohll'• i p!·o·.-u,.o;ió. Coble• Sant Jnrrli, Seh alana i Prinripal do• L:t Hi•hal. (9rn). GLOSSES l'no·egistraL pet· l{iiclin Naeiunnl d'EFpanyu u Cutulnn) u el tbu 2 tlt> Ht>lcmhrc do• 1995 u Sunta :\1ao·io dt> \ilul>l'rtrun. SCliUBERTÍAD \ 1995. SCIIl BEllT: Quartcl'nllz, O 703. Quartet op. 29. D 801. CER\"ELLÓ: Du~'-> elorn•·inn• pt•r u •opruno i quartet de rnnln. '\larin Lluba )!untada, 'nprunn. QunriPl Chiling:irian. (611m). l'rt••t•nllwió a l'àrrPr d'Alfr·ffi tri. Z\. ~: C:t·lu~ ü. OO.:iu REPERTORI DE :\'IT !fÍ- ¡•( 1Hjnu~. 1 UIO EL DIA DE L'OIE'\I Pru¡:ramtH·io) renHtzada a partir dt• lt•, petir1ons que ~]¡, no,lr<'' oi<'lll' han fl'l ul contestador dl' Cutolun)n Músil.'a, tel. 202 35 :lS. :!2.00 GRA!\S OBRES .I.E.B\Cll: Ornlori de Pa«ió. Buo·hurn Schlirk. Da,'id Cur· tlu·r·. Christopb Pre¡;arclien. !:>1o•plwn Yarcne. ({h¡·ini'd'" Knnlort•i. Du' Klein<' Konzt•rt. n....: ll t'l'tnunn Max. (93m). 23.:iO 1\UCTURi'l Mú •it·n pt'r a¡·nhor el din. Pr..so•oHnl·ió a càrrec dc )lurb Juní·. 00.:10 REPERTORI DE 1\IT DIUMENGE, 31 MARÇ DE 1996 DE 07.00 L'OBERTURA '1!'isio-o ¡wr començm· el din. Ho·o·ull d'obres bn~us pri'SI'IIIII· d ..., ¡wr Pilar Sui.Jirò. O<J.UO \J(SlQt:ES ~IÍSTIQlFA'i P.\CI '\1: Confitebor. Soli<h'' ,·m·uls. Capt'lla :\lnsical Sta. {;e¡•ília do> Lul'cn. Orqut',lra l.mco Sinúituicu dd TeaLt't' dd Dir.: Lm·cn. dt• Gi¡,:lin Giunfnmco Cusmí. (7m). DEL.\Tibi Confi tebor LANOE: noru i 11(', s 56. Solistes \'Oc uk Lt·' ;\rt. F lorissanls. Dir.: {26m). Chrihtit>. \\ illium C \LL PPJ: Confitebor tibi. Dmnim•. motet. Cérard Lc•m•. \ Í'rotÚt¡Ut' G!'ns. Pett't' H an<'). IJ Sl'ntlUOI'IO lllUsi!'a]t'. (35m). U I \RPE:\TIER: Confitcbor Til1i Oomim·. salm dl' Duvid. Solis! ps voeals. La Simphonit• tlu Vot·ul Ensemble i\Jnr·•tis. Oli1•icr Dir.: Conto·epninl. Sehno·clwli. (9m) DELALANDE: C.unfill•hiruur libi. Dens, ,;olm 74 S. 59. Mieke Van D er Sluis. llt'idi Bruunc-t·. Cilk• Ragon. Bcroarcl Hont•yman. l un l>l'lt·tr·t•. En>l'mhle 'oral dt• '\unto''· Lo Grunde Ecnrit• t'I la Cloumht·l' du lln). Dir.: Poni CnliNwx. (26rn). ll.OU T RANSl11SSIÓ EN DIJIECTE DE 1....\ l\11SSA CON\ ' EJ\Tll \L DES DEL MONESTm DE MOI'ITSERUAT l~.:lO 01\ERTDIE:.\T l n nn¡tdm mu•irnl on e~ cumbi na la mn,iru nmb lo informa<·oú i la purtieipurib dels nu•tro'' otit·nt•. BLOC DE "iOTES. EL THENC \ CLOSQUES. SAC DE DUBTES. 15.00 "A lA l\IANERA OIL . .'' Hl•¡wti1·io d!'l programa l'mi-~ ••I tlijnu' uJ ~l',pt·e. 17.00 TE\lPOR.\DA D'ÒPF..HA DE CATALL':\'Y'\ :u (su \ LF:Cl \JR: Se)Ua et Cluuru•. lruA"i-diu en cinr arles. Dinna BrmHl. Howard Crook. R1u·lwl \uku t·. Cutlwrine DubnsC'. Cor Monto'l't'nli. Solisleb Borrut·• Au¡,:h·~o•. Dir.: J ohn Gunlint••·. (lïOm) . Eliol a E .... -~ 20.00 SELECCIÓ DE JA7.Z a Pro¡rmmn di'<Üt'at a la mú,ica d" jou amh f:,'liÍÓ d' \lb;orl \fallofrío. ;i' ~' 137 :!2.00 CO'<CERT DL\Cll\ARI Guió i ,cit•ceió: Raimon Colomt•t· i .loun \lv!'s. 2:uo NOCTURN Mú •i<·o per acabar· !'I clin. Prt''l'nlnrió o càrrec do• '1aró Jun~. 00.:~0 REPERTORJ DE '\IT f'n-qüt·n•·i~ ... tir Catalunya ~1ú!"iea pt"r .-oma.rqu~ (F.ll). Bai~ Ebre. )(ontótilÏ i RiJ,..ra ,rt:lu"t': lll2.S. T~rra Alta: 9;,3, Priorat: 't.!.:! . \h Carnp , Bah Carn('. BaU Pc-nt>tfM. C:tnlrJ ,J,. Hurh•·rà i Tarrn~onh: 105.l. Bui\ Pt·rwdi••: lfl:t.Q. Carrigue... "\ottla"ru· Piu tl'l"r¡c:•·IJ. St"garra. Segrià i t""r-t;:.-11: t)l .Il. Garr~ef: f)l,tJ • .\h Prnrtlf... Anoia. Ra~t""' i llt'r¡ru.-r1ò· 10::!. l. Bub Ll(lbn.·KUI, Burn•l•mf·ot. 'nlli·11 OrdJPJJlal i ,~aDri" Orit·ntol: 101.5. \J¡¡n,.rnr: t'J(I. J/101.5. o"Qnu: 100.~. Snl"'nll~ll~ fr).7. (;trnnt-... 1 PIA dt" r E.dAn~~: %. 7. L\ 1 ~tl"'' 'ltt.7/Ull.7.13aix Empnnlú: 117.11/%.7, .\lt Ernt•Hrdti o Ro..cOó: 90.8/87.6193.7/96.7. Gurrnt"o: 17.1. RopuUo'o: 100.51105.8. Co•nlunyu; Ull. I. \Jtl'.,.U: 88.6. p.,u ..... ju..u i l'oll11r• Snhirü: 88.6. Ynt d'Aran: <)2.8/101.2. CONCERTS 1 MARÇ 2 MARÇ ~zy: t-ert 24. ulr i dl Repo•tio·ió dt>l pro¡,'l·ama l'mi•s Uu prn{\rttmu d'Àlcx Gorina. Míosi<·u p1·r acabar l'i dia. de -ba 10.00 PENTAGRAMA 20.00 L'ÀUDJOVISUAL :!:Uo NOCTURN 'Ira. m. CATAL\.'\'ES: L'hct·eu Riera. El mariner. Rumím Pla, tenora. Cohlu lluro·!'lonu. (Sm). CO~CEHT :rbr e; t'i tlill. Ho•<"ull d'ui,..,,, hreus prcocnlad••• IH'r Pilar Suhirà. PUPl L.\HS 22.05 ELS :'iOSTRES CEHTS DE 30 DISSABTE, MARÇ DE 1996 3 MARÇ 21 h. 21 h. 19 h. 21 h. 11 h. 12,30 h. 18 h. Palau Cl'nlrc Cultural Fundació ~la Cai.'l.a" Palau Centre Cnllllral Fuodaeió ''la Cai"a" Llui~ Oaret. violoncel. Dir.: \ladí mir\ alck D\·orñk. Quartet Endt>llion. B eethoHm. (Funtl:u·ió ..la Caixa"). OBC. ORC. (St•gonn audició). Quua·tt'l EndPIUon. Be<'thovt•n. (Fnnrl!u·ió. "la Caixa'"). Palau OBC. (Tt>rcrt·a audició). Ct'nlre Cultural Quurlt•l Endt>llion. Joan Em·ic Llunn, rlarim·t. (Concerts fami- Fundació "la Caixa" liar~. Palau Fundació "la Caixa"). '\fa¡ttlult>nu :ll artint'z, flauta. :\1. Lluï•u Cortada , da' icèmhal. '\1ur çul Cea·wra, violoncl'l. Hiiml!·l. C. Ph. E. Bach. Scarlatti. Tt•lt•numn. \'haldi. Rameau. Guiujnan . Guinova rt. Vi.Lla-Lobo,;. (El, diumengt·s al P a lau). 13 CONCERTS 4 MARÇ 21 h. Palau Orqut•sl!·a i Cor cid Teatre Kirov dc Sant Petersburg. Dir.: \ult>ry Gt•t·git•v. Rt~quiem, dc Verdi. (Jber·camera). 6 MARÇ 19,30 h. Aula dl' em·da dc Joan Pàmies. Dir.: J oan Pàmies. 21 h. Comcnatori )lunicipal Palau 20 h. Saló de Cent 20 h. Teatre Eixamplt> Magdalt•na \1nrtíru•z, flautn. Angel Jesús García, violí. David B. Runnion, , iolonet•l. Bnrh. (Solistes de l'O BC al Saló de Cent). On¡ut'M tr·a tl!' Cnmhra tll'l CEM d<' Terrassa. Dir.: Ramon Rius. 8 MARÇ 20 h. 21 h. Teatre Eixample Palau Grup Diapn~on. Àr·i!'h d' è1pt>ra. OBC. Ruftwl Oroz<'o, piano. Oir·.: Ronald Zollman. Chades, Bct•thovt• n, Fr·nu t·k. 9 MARÇ 12,30 h. 19 h. Ceutr·e Cultural Fundació ''la Coixa,. Palau Gnrp dt• ve us i inMlnrnwnts el e L'Arc-Música. (Concerts familiars. Fundació " In Cu h. u''). OBC. (Segona nudirió). 10 MARÇ 11 h. Palau OBC. (Tt•r·c«>rfl uudició). 11 MARÇ 21 h. Palau Mitridate, Re di Ponto (ver·,.ió concert). de Mozart. Dir.: Da,id 7 MARÇ Barbara llendrit•ks, (l bt•rramt'ra). !>Oprano. Staffan Scheja. piano. Roberl~on. =s ¡¡;:;- 12 MARÇ 21 h. Palau \ ladimir \shl..t•noz). piano. Beetho,eo. Chopin. (Ibrreamera). 13 MARÇ 19,30 h. Conservatori )1unicipal Grup dt• ~iolonccl• de l' .\ulo dc "iolouceL Dir.: ~1anuel lglesia'>. Tomas-\1ifum·, Lat'hner, Flt'ta Polo, Bach. Popper. 14 MARÇ 20 h. Saló de Cent 20 h. 21 h. Teatre Eixample Palau Quintet dl' t•ordu dt• Bnrrelona. Brut'kocr, Dvorak. tSoliste' dt J'OBC al Saló dt• Ct>nt). Eslher \1arlriñit. piano. .lfitriclate, R<• di Ponto (H•r•ió cont't'rt). de :\Iozart. Dir.: David Robt•rt-on. 15 MARÇ 20 h. 21 h. Teatre Eixample Palau Grup Pok 'u·it•, tl'è)pt•r·u. 013C. Bor·ry Dougln~. piano. Dir.: Lihor· Pcsek. Brnhrm, Bet•thovt•n, DH>rók. 16 MARÇ 12,30 h. Centre Cultu r al Fundació ·'la Coi~a ·· Palau Orqu('!llrn dt• Camhra dt> Ct'nt•ra. Dir.: Manuel Valdivieso. (Cnu!•t•rtR familiar~. Fundarió "lo CaixH"). OBC. (St•gonu oudirió). 18 h. 11 h. Palau Palau 18, 30 h. Conservatori OBC. (Tt•r·rt•ru outlirió). On¡ut•ntru Simf!'rnico drl Vallt-s. Sergi Mateu. narrador. Dir.: J ordi Moru. Fuurt'-, Prokofil'v, Rimsky-Korsakov. (Els diumeogeH ui Paluu). J ost•p CHivo. violí. Santiago Vilu-Ptúg, viola. Antoni Figueras, violonet'l. Enl'it• SuM, prano. l\lt'ndt>lssohn, l\Iahlt>r. Pere Serro. ~iolí. LluíH St•tló. violonc·t•l. :\1. Rosa Llorros. piano. Brolon,, Sc·huht•rt. ( \~~oriac·ió \l a•,ia-Corbonell. Coocrrt núm. 500). 18 MARÇ 21 h. Palau Orque,tru tlt•l 'l'ld«' \.YOJ. '!'derlands Kamt"rkoor. Soli~tc• 'ocuk Dir.: Frau" Briiggt·n. Pa~$ÏÓ segorrs Sant .llaceu. de Bach. (FundoriÍl "lo Cuixa''). 19 MARÇ 21 h. Palau n = = ";:; a S!i' ~- 137 19 h. 17 MARÇ Grordinu Armunit-o . .\torta Almajano, oopraoo. Guillemettr c·ont rull. Enw dr \latteo. boix. S tabac .llacer, La serra padrona (wr~ió I'SI't-.nit·a), dt> Pergole,;i. /Euroroncert). Luuren~. 20 MARÇ 21 h. Palau \ïrtuo~i tlt• Praga. Cor dt• Camhra de Praga. Dir.: Wolfgang Goont'nwl'in. RosHini. (JIJ!'rl'amrru). 21 MARÇ 20 h. Saló de Cent 20 h. 21 h. Teatre Eixample Palau 2 1 h. Institut Frant•ès Rusurin flt•rnúndt•z, \ iolí. A nu Gnlan, violí. Susnnne Mugousson, Yiola. Núr·ia Calvo, violoncel. H aydn, Wolf, Mt:nd•·l~sohn. (SrJiiM teH dt· I'OBC ui Sa16 de Cen t). Akiko Nmrwto, piano Jean Pit'r'l't: Rumpcrl, flonto . Cla udi Arimany, flauta . John Stt·rl Uitto·r, piuno. Tt•lt·rnnnn , Bach, Mozart, Kuhlou, Dopplt•r. (J>alu IJC'Cnt) . Maud Torlt•liPI', violonrel. Marçal Cervl'ra , violoncel. Mar·ia de In Puu Tor·tt•li«>r, piann. Barh, Sebumaon, Falla, Tortclicr. 20 h. 21 h. Teatre Eixample )lt:rcat de leb Flors 22 MARÇ 14 Grup Diupuson. 1\rir•s d'òpr•a·a. 7'/¡p lightltou.,t•, dt' Pt•trr Maxwell Davies. La uoix lwmaine. de Poulrnc·. Dir.: .l o~cp Ponb. CONCERTS 23 MARÇ 12,30 h. 19 h. 24 MARÇ fi. es. Cenlnl dc Cultura Contemporània 11 h. 12 h. Palau Centre de Cultura Contemporània \lcrcat de les Flor. OBC. (Segona audició). Orqut·~trn dc Cambra Catalana. Oir.: Joan Pànúes. Bac·h, '\Iontsalvatge. Tlte ligluhouse, de P. )faxwciJ Da,•ict-. La t•oix humaine, dc Poul<•nt•. Dir.: Josep Pons. 19 h. 25 MARÇ 19 h. 21 h. Palau Conservatori l\hmieipal L11 Lot•omotora Negra. (Con!'er·t dc tonia ui Palau). Edith Fi8cher, piano. fn tc¡,,..·a l tlt· lt•N Honutes de Bcethovt!n. (uÍlm~. 9, 16, 15 Pastoral i 30). 27 MARÇ 21 h. Mercat de les Flors Tlte lighllwu~e, dc P. Maxwell Poult•m,. Dir.: Josep Pons. 28 MARÇ 20 h. Saló de Cent 20 h. 21 h. Teatt·e Palau An~el .Tt•!.Úb García, violi. Albert 1\tt•nt•llt>. piano. Benejam. Broton~. CcncUó. )fontsava!f,<c. (Solistcij tlc l'OBC al Saló de Cent). Núria Canals. soprano. Natàlia Cutman, ,.;oloncel. Eli¡,o \ïr&uludzt•, piano. Beethoven. (I ht'rcamct·a). 19,30 h. 20 h. 21 h. Conservatori Municipal T<•utre Eixample Palau 21 h. Mercat de les Flors 30 MARÇ 19 h. Palau OBC. (Segona audició). 31 MARÇ 11 h. 19 h. Palau Palau OBC. (Tt•r rcra autlició). 50è aniv1•rsari de la Colla sardanista Violt·tl"s del Bosc. 20 MARÇ 21,30 h. Audito•; d'Ordino Orquestra Nari<mal de Cambt·u d'Andorra. T. Preibsch, guituJTa. J. Bonet, trompa. Dir.: Ge1'8rtl Clan~t. Fasch, Mozart, Jaeob, St·hubert. {Concert 3r anivt'I'Rat·i). 24 MARÇ 18 h. E~glésia St. EsteYe d' Andort"a la Vella Cor dc Cambra del Palau dc la \l ú~i<·a Catalana. Dir.: Jordi Cu,a~. Has~ler. Costeley, Janncnquin. Flt•!'l.a. Lassns, Isaac. \lorlcy. Dowland. Ravenseroft, Gtwrrt'ro, u .Tcune. 8 MARÇ 22 h. Auditul'i Miquel Pont Em·it• Martínez, haL·iton. David Malli'!. piano. Schumann. Cot· Jove tf,. l'Orfeó Català. Oir.: Cnnxita Gun·ia. Mendl'lssohn, Bruhms, Barber, Gershwin. 15 MARÇ 22 h. Auditori Miquel Pont Cot· dt• Vt>us Blanques dc la Corni Sant Estev«> de Castellar. Bartók. WiiJianu,. Riley. Cor de Noies del Coos!'natori Superior Munit·ipal de l\1ú6ica de Barcelona. Poulenc. Fauré, Rossini, Ïn. cançonet· d'Upsala. Es¡;JI,sia de Mara ta Duniele Hoi, clavkèmbal. Coupl'l·in, Hnlhastre, Cimarosa, Buch . rs. rid Ei~ample ~). lS. JS. Emcmblc lntemational du Ft•,tival. lntt·n·t•ltiquc de Lorienl (Cont•t•t'tH familiars. Fundarió '"In Cnixu "). OBC. Sviatnslav Lips, piano (l't·rmi Mu t·iH Ctmals 199<1). Dir.: F t·unz-Pmtl Decker. Rac hmaninov, Slw~IU kòvitx. Ot·qut•str·a dc Cambra Catalana. Oit·.: JoHn Plunies. Bach, Mon t8nlvutge. 19 h. l O. B. Centre Cultural Fundació '·la Caixa" P alau 29 MARÇ r.: l'O Dll\'Ít"~. La voix humaine, dc Orr¡twstr·a Simfònica del Conservutol'i. Dir.: Albe t·t Argudo. Bt•cthoven, Fallu (commemot·aci6 dt•l Ct'nlemu·i de Falln). Òpt't·a dt• camut·a La ser ua padrona. OHC. Cathcrinc Cho, violí. Dit·.: F muz-Pa ul Decket'. Brahms, Goldmar·k, Liszt. Tlte lightl10use, de P. Ma'IWell Davit·~. Lo uoi.x h.umaine, dc Poulenc. Dir.: Josep Pons. ~ r. la MARÇ 21 h. Co1· de Cumbra del Palau de la \ttísi1•a Catalana (patrocinat per Cuixa Òl' Catalunya). Dir.: Jor1li Casah. Husslrr. Costeley, Janneqnin, Fletxa. Lassos, l•anc. :\Iorlt~). Dowland. Ra,enscroft. GnctTct·o, L.~ Jt'une. 15 CONCERTS 23 MAR~ 15 MAR~ 28 MAR~ 30 MAR~ 8 MAR~ 22 MAR~ 29 MAR~ 3 MAR~ 16 Teatre )lonumental Lo' An¡(dt•s Juhilt•t• ~<ingt••·-,. Dir.: AJbt>rt ;\il-1\cil. nt>¡rre,. gnl¡wl. foll..lure' uf1·icà i afro-americà. Teatre La Faràndula Orqul'~tu Simfònit•u dd \ullh. Cors tlt• Sabadell. Di1·.: Jordi Mora. llaytln, FnurÍ'. Dt•husS), Rimsky-Kot·sakoY. 21 , 30 h. Teatrf' La Faràndula On¡tH'htJ·a Simfl>nit•n dt•l Vulli"s. Cm· Licdcr Càme•·a. Dir.: Huffut.'lt•l\upuli. Bnu·knt·•-. Clwrubini. (Com:c•·t d(• Pàsqua). 21,30 h. Teatre La Furànrlula ~1. LluïM• 20 h. Cenll·e Cultm·uJ La 'l'rat•iuw, ell' \el'tli. Dir.: Salvador Brotons. (V1Il Cidt• d'Ò. llt'l'a u Cutaluya). 21 , 45 h. Con•enatori \fònira Pon,, pinnn. Clara\\ it•t•k-Sehumann. Fannr i\lt•ndel"obn. 21,45 h. Con:;enatori Jo•t•p Fu~tt·r, t•larint>l. \ngd Pujg. piano. Cahayc. von 'irt'bt>r. Brutous. 22 h. Muntudu. snpruno . .Jost•p M. Sau ret, piano. Gt•rhard, Motupou, Wo lf, Stn111~s. lkq~. \ït•l'n~ Prun~•. 19, 30 h. Teatre .MNropol E~ pi ritual< piano. Bat·h. Bartók. Kodíil~. Villn-Lobo~. Orqm•ntra Nnriunul dr Cnmhra d'Andon·u. Du·.: Gt>t·anJ Claret. Toldrà, '\1mw.uhutgt•, St·hulwrt. Ca,als. 3 MAR~ 1 8,30 h. Con;;cnntori .I t'liti 9 MAR~ 21 h. Centre Cultural Caixa de Terra•sa Pluwuix Dnnt·t• Cumpun). Dir.: Murgar·et MotTÍJ:;. (Fumlario Cai'u tlt' Tt•rra~sn ). 1 8 h. Ct-ntre Cultural Caixa de Tcrra~-a Phnt'nix Dunt•t• Cnmpuny. Dir.: )fot·gart't :\torri:~. (Funclat·ié• Cuixa clt• Tt·rro~-n). Dt•t·ruu~. vinlotfl•t•l. Dnnif'h• Dt•ebrnm•, piano. Boel'herim. Bcethuwn. St·hutnnnn, Chopin. 10 MAR~ 17 MAR~ 22 MAR~ 21 h. Centre Cultural Caixa de Tf'rra•'a \ïrtun•Í tlt• Pro~n i {.;¡)r dt• Camhra de Praga. Oir.: \\olf~tan¡: Ciinnt•lfwt•Íif. Ru•,ini. (Funrlarió Cuh:a de Terra•sa). 23 MAR~ 22 h. Esglé-ia romànira de St. Pere Cor tlt• Cambra tlt·l Palau dc In :\!(,,ira Catalana (patrorinut¡wr Fundat•iÍI Cui'a th· Catalunya). Dir.: Jordi Casa•. Ha.o,.lt·r, Cost t'li'\ • •Junnt•t¡tlin, Plel\a , La~sus, J¡;aac. :\1orley. Do,.Jund. Ro,·•·ust•roft. (;¡wrn•ru. L~ Jt•nnt•. 24 MAR~ 1 8,30 h. .\mic~ dc les Arts i J.J .M).f ~~~~dalt•na 29 MAR~ 21 ,30 h. Casa Musen Alt'gre rle Sn¡rrcrn Marju \aiMt•l, piunn. Mo:r.nrt. (Les l\Onalf•s pt•r piuno de Mo7,ort). c\1amwl Gouzúlt•z. ¡:uitarra. Bw·h. AlhÍ'niz, Ruiz· Pipó. Martmt·:r., flauta. Eric Koontz. \iola. :\1agdalrnn Barrt•rn. arpa. ('\nl'\11 tl!! Clà•~ira u Cutalunya). F TEM A 1als >rdí El cost del materia l: instrum ents, partitu res i llibres lir.: rd. ret. ini. lll'r lrr. o d. per MÒNICA MONTORIOL P ee tal de tenir una visió gen eral del cost dels estudis musicals, cal aproximar-se a un dels aspectes que els encareixen notablement: els instruments. Per oferir-ne una mostra representativa , hem tl"iat els instruments més comuns i sol·licitats: el piano. el violi, la viola, el violonceL el contt·abaix, el clarinet i la flauta travessera. I com a material imprescindible. s'hi afegeh:en les partitur·es i els llibres d"estudi. A pat·tir de la conversa amb difet·cnts responsables dc botigues, es pot dir, a tall d ' introducció, que s'apliquen diferents criteris segons les característiques do cada instrument, l'edat en què es comença a tocar, la mida o les exigències sonor es que es pretenen aconseguir. Tots, però, aconsellen la màxima rendibilitat, amb despeses al m ~s ajustades possible, per tal de garantir una bona n ' ladó qualitat-preu . En el cas de la corda, segons les argumentacions de Ramon Pintó, d e la casa Panamon. cal consirlf'rar la mida de l'instrument: pel que fa als petits, com el violí i Ja viola , r ecomana compt·ar un instnnnenL senzill i barat, i canviar-lo cada dos o tres anys; en d cas dels grans, com el violoncel o el con tt·ahaix , proposa una inve1·sió més gran, perquè hi ha la possibilitat de ]a r evenda. Contràriament al que passa amh el "iolí o la viola, el piano es regeix: pc•r una fórmula inversa, segons Josep Andenis: Cal comprar un instrument d 'una certa qualitat, resistent, p erquè pugui durar el màxim (una inver sió quantiosa amb un màxim de rendiment). El vent, concretament el rlarinet i la flauta travessera, estat·ia en una situac:ió intermèdia entre eJ piano i la corda: una certa despesa , no tant fet· c·anvis en poc temps, sinó un pa1·ell d ' instruments per poder fer una canera. Sempre parlem de preus minims, però suficients per fer una carrera. De tota manera. cal tenir present les fa cilitats que algunes escoles i conservator is donen als alumnes, gràcies a un banc d'instruments: suposa un estalvi pe1· als pares en els prirnct·s anys d'aprenentatge. En el cas del piano hi ha també la possibilitat del lloguer. La majoria de botigues preveuen la possibilitat d ' un finançament a terminis, gestionat per una entitat bancària. La corda Entrant ja en el terreny dc>ls preus, Ramon Pintó aconsella per al violi una d <'spesa mínima: un instnuncnt senzill d 'origen xinès, d"unes 10.000 ptes . És un primer violí petit, pet· a un nen o nena de 5 anys d ' edat, i que haurà dc Ca11viar cada dos anys per raons òbvies: una limitada qualilat (instrument pet· iniciar -s•hi) i el ('I'('ÍXt'men l físic de l' infant. Tots i cadascnn d'aquests instruments han estat prèYiament arregla li;: St' 'n canüa el pont i Ja cot·da dd cordal. es posen afinadors a cadascuna dc les <·ordes i es repassen l'ls un·s. P er tau t. la des- TEM A pesa fi n¡; als 1 l anys d'edat, arriba a unes 30.000 ples. Dc tota manera, Pintó destaca que hi ha profcssm·s que t~xigch.en un segon o tercer instrument tk m~s qualilal, i que val 18.800ptes. El quartinstrument, mida d'adult, arr·iha als 12 o 14 anys d'edat: està al voltant de les 60.000 ptes. És un instrument acceptable i suficient per acabar la carrera. Quant a reeanvis, Pintó aconsella dos jocs de cordes coda any (3.000 ptes. cada joc). Pe·r al músic d 'orqueslJ'H simfònica, el preu del violí és de 200.000 o 300.000 pics. L'estudi d c la viola costa a Ja butxaca dels pares un JH'«'U més t·lc~vul. q ue en el cas del violí. El preu scmpl't' l'~tà condicionat segons l 'edat am]l què comenci el nen o la nena a tocar. La viola més pelita, de 13 polzades (equi\al a 36 centímetres) és per a un n en o una nena de 10-12 anys. Si comencen més petits, aprofiten trn ,;oH tamany 3/4 amb cordes de 'iola. dc• J2.000 ptes. Després d'aquesta vindr·à la de 13 polzades. Ja de 14 i. finalment. la de 15, la mida m(•s gran. amb la qual pot acabar la <·arrera. El pn•u {>¡,im ariahle per a les tres mides: 53.000 ples. Les cordes tenen un preu mitjà de 4.000 ptes. na viola per a professional costa entre 200.000 i 300.000 ptes. E l violom·el m~¡, barat que bi ha al mercat, d'una Ct'rta qualitat, l-s d'origen coreà: 108.000 ptes., lanl Ri fs de mida 1/8. 1/4. l/2 o 3/4. Un alun1ne de violonc-el haurà df• f'anviat· quatre vegades d'inst rum<'nl: el 4/4 (mida d'adult) li permetrà acabar la caJTeru. Però ]'avantatge que tenen els violoncels i C'ls contrabaixos respecte dels violins. tal com assenyala Pintó, és que són recuperables: el poden vendre d'ocasió en w1 mercat de segona mà i en poden rec:upPrur una tercera part. Un violoncel professional, de luthiet-. fet eu un taller. val a pat·tir del mig milió de pessetes. El contrahaix. cie la mateixa manera que el violoncel, entt·a dins del mercat de segona mà. El preu f.s imal'iahl<', independentment de la mida: des dd més petit fins a un 4/4 va1240.000 ptes. Pintó t·ecomana agafar un instrument de mida gran. perquè ja serveix per a Lola la carrera. De tota manera. i pet· suplir la manca d'instrument en els primers anys d'aprenentatge, i tal com preveu la LOGSE. els conservatoris estaran ohHgats a tenir un banc dïnstTumc•nls, fN que- suposar·à un estalvi considerahlf'. El vent 32 152 La flauta travessera i el clat;net estan en consonància q uan t als preus: 70.000 ptes. per un primer iuHtt·tuncnt, q ue segons AJbert Arb6s, de la botiga Tr·es x 4, seJ'vei.x fins a sisè cw·11. Au de nis comparteix aquest criteri, tot afirmant que són suficients un parell d'instruments d'entre 80.000 i 100.000 ptes. per fer una carrera. El piano L'opinió dí' Josep Audenis és comprar un piant1 mínimament ho, sobre les 400.000 ptes., perquè con. sidC'ra qnt> és suf1Cient per fer tota la carrera. A mé, a més. apunta l'avantatgi' de ser un tipus d'instru. ment recuperable, és a dit·, que es pot revendre¡ entrar al mercat de segona mà. En aquest sentit, desaprova comprar u.n piano d'entre 150.000 i 200.000 pl<'s., pcl'(¡uè al cap de dos anys l'haurà de canviar i no li 'n donaran res. Una altra }JOssillilital més c<·onòmica és el lloguer: costa entre 4 . 000 i 7.000 ptt•s. uwns t~als, st'nsc comptar les despeses de transport. Material bibliogràfic llf•m n•collü t'ls pt·eus segons el temat'i i els {'Uf· sos del Con~t·rvalori Superior Municipal de Música cie Bat-ec·lona: des de grau elemental fins al prinwr cu1·s dt' b't'au mitjà. Entrt' la gran varietat dïnstrumenlh. hem escollit t>ls més habituals: el piano. ri \'iolí, el clal'inct i la flauta travessera. Els preu• han estat fa c·iHtals per la casa Audenis. E l p1·imcr cnrs de piano* costa unes 7.000 pte,,, el segon està al 'ol tant dt> les 8.000 ptes. i a tc>n·er hi ha una ('('J'LH davallada, 6.800 ptes. A quart, l'últim cm·s de grau elementa1, el preu puja fins a les 10 .000 ptcs. A cinq uè cu t·s, ja dins del grau mitjà, t•l salt Í's f~onsiderable: 14-.000 ptes. Si fem la mitjum1, d JJl't'u és de 9.160 ptes. el cut·s . E l c•stuclis de violí costen , a primer i segon 6.500 ptes. cadascun, i a LCJ'CeJ· la xift'a puja fins a ll's 7.000 plt•s. A quart, l'increment és considcrabk 10.000 ptes., i a cinquè (grau mitjà) val8.000 ptrs. E l pn•u mitjà, dones. (>s de 7.600 ptes. Per un prinu•t· curs de flauta travessera r~ pagut•n al \Ollanl de lc~ 8.500 ptes.: a segon. t'I pn•u t•s 1·edueix a 5.000 ptes. i es manté pràclit·a· ment igual fins a tercer (5.500 ptes.) A quat·t au!!· menta fins a les 8.500 ptes., i a cinquè el material hibliogràfi<' està per sobre de les 10.000 ptes. El pr·eu és de 7.500 ptes. el cut·s. Pel clar·inet ca l fer una pl'imera despe,a d'll.500 ptt's.; a segon i a tercer la rebaixa{>¡; d~ gair<'hl> la nwitat (6.500 ptes.). A primer cur' dE' grau miljà. a quart, el preu s'enfila fins a lt's 10.000 ptt•s. El preu mitjà és de 8.625 ptes. A toll! aquests preus, cal sumar-hi els possibles cur· sos paral·lt>ls d<• solfeig (5.000 ptes. per <'nrs) i bru·monia (nn<•s 2.000 plt<>s.). Altt·cs preus d 'algtmes de Je,; assigna tun~s s6n: Formes (1.500 ptes.), Història de In Músif·a (7 .000 ptcs. ), Estètica (1.000 ptes. ), Acústit•n (2.000 ptes.) i Acompanyament (3.000 ptes.). • Xifra qut• rorre.,pon al resultat de la sumo dt'l~ prru, llibt·l·~ d·c,tudi i le~ put·titure~. Són pr·eus uju•tah i mínims. tlf'l,, p \ r TEM A •iano con. • lUé& stru. :lre i :ntit, 00 I ·à de ilitat ·.ooo ·ans- cur- isica i:mrr Miquel Farré Agustln Le6n Ara Vlcen, Aguilar D'alum nes a profess ors: la veu de l'exper iència ¡tru- o,rl reus tes .. :re er lart. .ns a grau mia .500 3 Je• tble: ~tes. per M.M. es de la seva pcrspcrtiva de la docència, i com a alumnes CfU<' van ser. hem r ecollit les impt·essions 1 experièn cies de tres professors: el pianista Miquel Farré. el violinista Agustín León Ara i el professor de trompa Vicenç Aguilar. Tres camps dc> treball centrats en dift>rcnts inst1·uments. D Miquel Farré: 115i es vol fer una carrera professional de música, s'ha de fer una inversi6, com en qualsevol altra carrera" a e> 1. PI tica- augerial ;. El pe~a ~sdr cur· 3 le· cnrrmoe let" :le ]n s tira vliquel Farré, que es dedica al món de l'ensenyamrnt, al Conser vatori Superior Mtmicipal de Barrelona, des de fa vint-i-sis anys, considera que el factot· ec·onòmic és un concUcionanl en els estudis musícals, pct·ò que no en determina Iu possibilitat de trenramenl. A tall d'exemple, esmenta els comentaris que va fet· Pablo Picasso sobre l'es<·tulor Manolo Hugué: "et·a un miracle que hagués fc·t al~:,rtma cosa sent tan pobr<> com et·a. però així i tol ho \a podet· fer'". Farré. J><'rò. planteja que la qüt>stió t•ssenrial í de fons és sabet· quin és el paper que ha de jugar i com ha de set· l'educació musical d 'un infant. Pt·oposa plantejar obertament w1a polí tira musical que hauria de passar per una formació musical absolutameut imprescindible i que l'alumne poclria reiH'r u la mateixa escola de formació general, mentre qur el conservatori estaria destinat a J'enseuyament supcriot·. Dt>staca. per tant, que cal impulsar l'ensenyament musical des del primer moment i destinar al conservatori la funció específica per a la professionalització. D'aquesta manera, segons Farré es canalitzarien les expectatives dels pares que volen que el.s seus fills estudiïn música com w1 complement cultural i les d'aquells que volen que s 'hi dediqtàn com a professionals. Quant als mètodes d'e¡;tudi o pat·titures. Farré ronsidera que ha de ser· tm a de¡;pesa com en qualsevol altra cart·era: Generalment recomano les millors edicions, perquè crec que l'alumne s'ha de fer un fons bihliogràfte important. Sobr·e el cost dels instntments, afirma que un alumne pot fer tota la cOt-rera fins a grau. mitjà amb un sol píano, d•una certa qualitat. A partir d'acrursta primera inversió, pt·opo!:!a un segon piano de rnilja r ua. Admet, però. que això no deixa de ser una aproximació teòt·ica i que sempre cal tenir en compte el nivell de l ' alumne i les possibilitats econòmiq1Jes. Des de la seva pròpia vivè-ncia c·om a estudiant d e piano, •·ecorda la n ecessitat df' les concessions dc hequc>s: Gràcies a aquests ajuts ·vaig poder estu- diar a l'estrcmger, a França, Bèlgica. i Itàlia.. De tola manera. en relativitza la importància quan afirma que per acceptar una beca s'hct de demanar w1 crèdit. perquè l'import no cobreix ellOO% de la despesa i cal tenir un fons de maniobra. Agustin Le6n Ara: 11Amb talent sempre es tira endavant" Agustín León Ara és violinista i exerceix com a professor invitat al Conservatori Supedot· Mlmicipal de Barcelona des de l'any 1986. Anteriorment, a partir del cm·s 1961 -1962, va començar a impartir classes al Conscrvatot·i dc Brut-sel -les. La seva carrera com a docent sempre ha estat en centres oficial..,, dels quals és un gran partidari. Fill de les liles Canàricl', de pares músic·s, In ~t'' a pròpia t:rajectò- 137 TEM A 137 t·ia musica] ha seguit nua <'volució cut·iosa i fms i tot anecdòtica : distintes moneres d ' anar salvant t'ls esculls econòmics i una nbnudant dosi de talent. León At·a va estudiar a l Conser vatori dc Tenct·if<' f'ls 8 cursos que JlavcH·s s'impartien , i als 13- 14 anys va marxar a Anglatena. a ampliaT els estudis: al College of Music dt' Londres. un conservatori pt"ivat, pagat t>ntre els seu s pares i una beca que cobria la cinquena o $iseun part del que necessitn.va. Va r ehrt> també a ltt·es ajudes de pat'lÍ<'ulan;, com la beca que li va concedir un capità general d e les liles Canà1·ies: /~ra Ltn gran melòman. D' Anglaterra salta a 13t·usseJ ·Les. a un conservatori s uperior. Les despeses d 'allotjament i manteniment les sufraga aml1 t-ls h'nanys que li propot·c~io­ nen premis internac-ionals i concer·ts. Quan es pt·es<>n la a unes oposicions pf'r enll."ar a la capella musical Reina Isabel dc Bèlgica, una residèn cia d"estucliants construïda pel comte deLaunoil.té 23 an ys. Guanya la pla~a, i dut·ant tres anys rep unu formació completíssi.ma: Fèiem classes d'instrument (tres hores setmanals), mú.sica de cambra, història de la literatura francesa o flanumca. història de l'n rt universal, història de la música, harmonin, contrapunt i fuga, i fins i tol gimnàstica. Per· això. i des dc la sc' a c:\.-perièneia. defensa el talent i les capacitat~> perloonals per damunt de les dificultats econòmique-.: Anti dia és difícil que una carrera a nivell professional s 'estronqui si una pPT·sona val i té tale11l. Df' tola manera, afirma qtw actualment no és necessari sortir a estudiar a l'estranger, perquè a l'Estat espanyol el nivell és equiparable a Europa. Reconeix, però, que és una experiència humanament enriquidora, i sobretot pet·què es pren consciència del gran esforç econòmic que fan els pares. Sobre el cost del material. León Ara ,_-adht>reix a la proposta dels con!'C'n a toris de terur un hanc· d'instrmnen ts, p erquè neu que és una manero d'iniciar-se, de començar, i Yeore si aquell nen o nena té aptituds per a la música. Amb Lot, i a JH.It"Lir del moment en què l'alumne té el sen p t·opi instrument, recomana ran' iar-lo segons la constitució física i segons la seva pr·òpia evolució mwücal. Finalment, quant aJ pr·eu dc les partitures. afirma que són cares. però és conscient que s"ha de trcballal· amb edicions bones. Vicenf Aguilar: "Catalunya '-aleix una situaci6 iliscriminatòria a nivell musical" 34 Vicenç Aguilar és catedr·àtic de trompa al Conser·vatori Superior Murucipal de BaJ:celona. Amar·at i format musicaln1ent dc la tradició de les bandes valencianes, viu a CataiUJtya des de l'any 1964. on va ardbar amb la majoóa d 'edat. Aquell mateix any 1u ingressar a l'OrqLtt>sLr·a Simfònica del Liet'U. Als anys 70 va comen ~ar a impartir classes al Conset·vatori Superior dc Música de Barcelona, tot i qur ja havia fet elasscs a València. als seus mateixos com. panys de classe. D'aquella experiència, n 'extt't'U conclusions: Aprens wm cosa bàsica: veure el que 110 has de fer, i buscaria manera de resoldre-ho. Per acar·ar de ple la temàtica, Aguilar sempre tícom a r eferència la seva pròpia formació: va estudiar en una socif'tal privada de la qual els seus pares eren membt·es i on va t·ebre els esLudis dt·· mentals de músiea ; el preu de la matrí.cula equivnüa a la quota de soci. Despt·és va fer tota Ja eatTt'· t'a cie trompa al c•onst>l"Vatori de Valèneia, qut• depèn del Ministeri dt• Cultura. amb una matrÍI'U· la molt barata. Des d'aquesta pen.pectiva, i obserYant la situació de Catalunya, apunta que la carrera nwsical surt molt cara. I en destaca raons diverses: una can·era molt llarga, s 'inicia als 8 anys d'edat; In situació discriminatòria que patei.x Catalunya pr·r què no pertany al ·•t PtTitori MEC" (Ministt•t·i d'Educació i Cièm·ia), preus de les matrícules el11 vats; un ensenyament musical paral·lel als estudi, obligatoris i l"elcvat COSl del material (inslt"lllllCill. accessoris. partiturcs i llibres d"estudi). Per resoldre una par·t d" aquests problemes, Abruilar propoRa algunf's solucions, tot i manift·stur que el tema musical és molt complex i de diflcil solució . Per pa1·1iar f'n part el cost dels instruments, defensa i avala la política dels bancs d'ins· truments: És una bona manera cie posposar durant els dos primers anys una despesa impor· tant. lJna pro po<; ta mfs ambiciosa, però que ju s. apuntava ra ny 1985 amb el nou "Mapa Escolar dr Catalunya, és. segons .\guiJar, la creació d'unn xarxa pública d'ensenyCLment musical català. art i c·ulada al voltant del govrm tle la GE-neralitat. Però sobretot reclama qu<' fi. abarateixin els pt·eus dt• Jt·, matrícuJes, que es pOIC'nciïn decisivament les novt•ò f01·macions musicals o lc·s ja existents, t¡uf' s 'r·stimuli la cr·eació dc bandes musieals, i que Cfl cortrt'· deixin i es donin mfs b('(ptes o ajuts econòmit·s. Entrant en el ramp dt·l material. considc·ra <¡UI' amh una trompa de més de 300.000 pessetes es pot fer tota la carrera. I\ ra hé, apunta que la majorin dels alumnes es compren un segon instrument aJ)ro· :\;madarnent a la meitat dc• la can·era: el cwwi estim.ula l'estudi. Quant a les partitures, es guia setnprt• pel cr·iteri de Ia qualitat. Sobre el fet d'estudiar o Pestt·anger, dcslac·a qut· no cal, tot qualificant t'I nivell del profesborat umb un excel-lent. Df' Lolll manera, apunta que l'ambient de tr·ehaJl semprt• r• més favorable a l 'estrang('r: Aquí, a causa del sen· sacional clima que tenim, a l'entorn familiar. a te~ amistats, etc., tot plegat treu lwres d'estudi. TEM A La de músic • I cara llarga carrera 'YYa Ah Con- i que COUJ- :treu te no p er TERESA MARTiNEZ re té ~s tu- seu. elr- aiva- t rr~- que ·íru- .tu a- sicai una t; la per- ; teri eleu di,; .en t. nes. ·star ifícil ..ms- lru· Jsar por- e ja Tdf' 'una lrti- >erò e les JVr> csti· nc e· que pot oria oro- !!Sti- tpre u· u .t el tota e é• sen- ties n petit repàs de les ('arreres de tres músics ens ajudaran a tenir una petita, p erò cr eiem que pt·ou exacta, apro~ima­ ció del crue compot·ta econòmicament desenvolupar una canera musical p rofessional, tant p<'r part delafamüia rom d'ells mateixos. Els tres músics -el violinista J o1·di Salicrú i la fiau tista Magdalena Martínez, ambdós membres de l'Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya (OBC); i la pianista Cat·me Mal·rincztenen ex-periències diferents, però aporten els ingredients suficients per esbossar, si més no, el tema que ens ocupa . Una de les pl'imer es coses q ue veLu·em és com la voluntat d'arribar a ser aUò que es vol guanya contra les dificultats econòmiques, malgrat que hi ha una situació de dos contt·a un a l'hor·a d'opinar si Ja falta dc diners arriba o no a frustrar carreres profrssionals. Una altra realitat que es palesa és la qualificació de la carrera musical com una caLTera llru·ga -i per tant, cara-, que es cUspara econòmicament quan toca perfeccionar o postgr aduar-se (malgrat po(lcr aconseguir alguna beca), nonnalment a l'estranger, cosa d'altra banda gai rebé necessària i d el tol n:comanable. Pel que fa a la rompra de l'instrument, aquest ha de ser Lllla bona inversió. Finalment, si hom es plan teja els estudis musicals com una afició. aquests poden resultar tan cars com un altre hobby, malgrat que els instrum<'n ls, normalment, encareixen aquesta afició arustica que mereix una mica més d'atenció. U La tenacitat scdva le s dificultats econòmiques Jonli Salicrú és membr·e dc L'OBC des dels 19 anys. Ara en té 29 i va com<'nçar el solfeig als 8 anys amb la seva mare. Als LO anys comença els rstudis de violi al Consen·atori Municipal de Bat·rdona amb el mestre Saínz de la Maza . Als 14 anys eomcnça a estudiar amb Gonçal Comellas. I aleshores és quan començo o viatJar, perquè Comellas no sempre vivia n Barcelona. Primer, el.s diss(Lbtes a Figueres. Després va estar dos anys o Barcelona al Conservatori Municipal. I després a Madrid, amb el canvi del tren per l'al/iÓ quan vaig ingressar a l'OBC, ens explica J ordi Salicrú. Així. CJLt.e a la llarga la carrera em va resultar bastant Jordi Sallcrú cara, perquè segurament no vaig aprofitar el que hi ha via aquí, perquè em sembla va que no m 'interessava. Però, d'altra banda, tampoc no vaig sortir a estudiar a l'estranger, per les raons que siguin, i en aquest aspecte fiO em va sortir tan car. És a partir d els 19 anys, q ua n t-ntra a l'OBC, qu.- SaJicrú assumeix les seves p1·òpies d espeses . Les despeses antet·iors van sc•· sufr agades pels seus pares. Realment, els va sortir cara, la meva carrera, reconeb: el músic. -Els teus pares et van pressionar per cam'iar de carret·a? -No, perquè la meva mare havia estudiat música i hi estava encantada. Tots hi estaven d'acord . Crec que si algun familiar és músic o aficionat a la música. aquest factor incita més els jms perquè estudiïn música. -Pt'r sonalmen t, però, t' has sc•ntit obligat, d'alguna manera, ver s els leus pares per demostrar qurl<-om a canvi dels diners invertits en els teus E'studis musicals? -No. En tot cas, m'he sentit amb una direcció marcada. Vaig fer el BUP nocturn, el COU .. . i la selectivitat ja no la vaig fer perquè coinci~í amb les oposicions a l'orquestra. Després em va saber grett no .f'e1·- la. Als 16 anys. més o menys, j a sabia que voli.a ser músic, ho tenia prou clar. Jordi Salicrú ha estat membre d'una orqu estra de <'amhra i és membre també del Trio Bartholdy. Tamhé fou membre de la J O.:\DE. gr àcie.s a una he<-a. -C•·cus que realment estudiat· música és cru·? TEM A 137 36 156 -Si l'estudies com un hobby. no crec que resulti car. Però quall t'hi dediques requereix molt cie temps, molts anys ... i\ o hi ha cap carrera que duri el que d u ret aquesta. ~'o s 'acaba mai. La comencen pagant els pares i l'acabes pagant tu mateix. Entre cursos, instruments. sortides a l'estranger -cosa que no vaig fer, però que crec que s'ha de .fer-, etc., són coses que encareixen molt els estudis. Passa en moltes carreres, sí, però no totes les carren•¡; comencen al,<i 8 anys d'edat. Des d'aquest aspecte, és car. Ara bé, els qui s 'ho preguin com un hobhy 110 tindran tantes despeses. Un d els apartats que innueixcn en l'en cariment dels t'sludis music-als és l'inst•·ument. P el que fa al violi, .Jordi Salicrú diu que sempre és difícil compt·at· un inslrum<"nt. ELs preus són molt cdeatoris, diu. Et pot agradar tm instrument i et poden dir que el preu no correspon al que demanen, perquè tam bP es paga el fet que sigui antic o el prestigi del luthier. Es prou difícil. ]o vaig canviar de riolí quan era a la )0\DE. quan tenia uns lï anys. i és el violí que he fet servir fins fa poc. Aleshores ua costar mig milió de pessetes. Salicrú continua dit>nt qui' és Ull problema. Ara voldria compar-me"n un altre i el que m ·agrada eal més d'un milió. És la teva eina de treball i et fa il-lusió. però també fa por gastar-se tants diners, perquè mai no saps si t 'estan enganyant. Malgnt l tol. Salici'Ú afir·ma qu e, en principi, un instrument !ta de ser una bona inversió. -Creus que s ' h an fru strat carreres professionals de músii's pt•r· la qüestió dels diners? -No ho crec. Són coses que et vas trobant de mica en mica, problemes que es t:an resolenL. No crec que els diners siguin una causa imporlcmt d'abandonament. Dt>l mateix pa r·N· és la nauta solista de fOB C Magdalena Mar·tínez. Ella manifesta rotundament que si vols alg una cosa. l'aconsegueixes com sigui, tinguis o no ting uis diners de la família. Magdalena Mat·tínez té 32 anys i Ya néi.xer en un poble a p•·op de Yalèn cia. Començà a estudiar músi(·a als 8 anys. En aquella època no hi hcwia res més a fer al poble que anar a so~feig cada dia, {Jj u. Les classes. gratuj"tes . les feien els pagesos del poble, que a lh or a eren els membres de la banda (recordem Iu gra n tradició q ue tenen les bandes al Prus VaJe1wià). De sempre, de ben petita que uolia ser músic professional. Mai no he tingut dubtes respecte d'oixò ni respecte del meu instrunumt, ens explica. Magdalena Martínez acabà els estudis musicals ui Conservatori de Val ència. Després estudià trl's anys a París. De tornada, guanyà una plaça a l'Orquestra Simfònica de Madrid. on s'estigué tres an ys més . Des de fa 10 an ys que és memh•·e d c I'OBC. Tamh~ es dedica a l"ensenyament en un centre pri vat. De família molt modesta -el seu pare et'a manobre-. Magdal<'na '\fat·tinez recorda la seya primera flauta. Ue la ea comprar el meu pare i ralia l.J.OOO pessetes. Ja 2.J anys. El mateix model quP ara t•al llites 70.000 pessetes. Mentre estucüa' a. anava tocanl amb altres músics en celehraeion' 1 f~nl pelilH concerts . .\ls 18 anys se'n va a Parí~ a ampliar els r-;eu" eHludis musicals. El primer any fou impossible aconseguir una beca i el viatge el van pagar els meus pares. Aquell any vaig subsistir compaginant els es tudis amb unafeina que c011 si.~tia IL netejar un restaurant. r ecorda. El segon any 'a guanyar una beca en un concurs que c·on· voeava la Diptllaf·ió dc Valèn cia i amb un crèdit que li va n dt'ixar al seu poble va poder estar do> an ys mfs a la !'apital francesa . -T' has sentit moralmt>nt en deute amb els teu· part•s? - ;\o, perquè ells sempre han confiat en mi. llni no m'han retret res. ni a mi ni al.s meus germam (un dds st•us g!•rman,. Damià. és solista de Yioloncel dc l'Orquestra de RTVE de Madrid). -Cn•us que éc; car e,tudi at' música. o depf.n dr l't>nfotamenl qu<' hi 'ulguis donar? -En el terreny de l'afició avui dia qualserol hobhy és car. Per exemple. ningú no té objecciom c1 comprar-.~e una bona bicicleta cle muntanya que val 100.000 pessetes i que agafarà un parell d~ dium enges, o a comprar-se una videocOrLsola. En can vi, comprar un instntment sembla ca.r íssÍJn. 1 pots tenir inst.nunents, sobretot per a principiant.~. p er 11Hmys rliuers que la bicicleta. Sembla que l'art és més Ntr, i quaLsevol altra cosa ho pot ser mh. A m bé. de l'ara a ser professional, la cosa canvia, adrncl Mugda l!' na Martínez. La nautista diu que s'ha de tenir en compte qu~ la mÚhica no ~" una carrera universitària i q1.1t' d r e , s 11 d ( 11 fi fl e e ~ d d r (' L TEM A .., Carme Martinez anoncra 1alia q11e .a~a. m:-1 rís a any ~e el bsi.~­ con· .egon con- ·è-dit doo ten· Mai tam ,Jon- o de ·et:ol ·iom que 'l de . En m. I mt-/i. l'art més. ~t,iu. consc•·vatot·i resulta més barat. Però, per contra, en no ser t¿niversitària, si vols perfeccionar realment, has d'anar a l'estranger. Aleshores sí que surt caríssim. Magdalena Martinez creu que és nccc>ssari perfeccionar els estudis musicals. cosa qur passa en gairebé totes les carreres. Megeix que sembla que es valora més tcuir un màster o un Cill'S de perfeccionament d'una un.Ï\ ersilat estrangera. Una matrícula en una universitat dels Estats Units val més d'un milió i mig. Si aquí hi hagués unct universitCLt musical que costés això, tindríem una .fonoteca increïble, uns ordinndors amb els millors programes de mú.sica del món, wt gran anditori, etc. Allà les universitats són al-lucinants, perquè els estudiants paguen molts diners. Magdalena \lartínez ho va poder comprovar dm·ant dos anys d'rxcrdència de rOBC. -Cn•u~; que els instruments encarei.."en els estudis musicals? -Si ¡mrlem del meu instrument , la flauta, si la compares amb un piano excel·leut que et pot costar tres o quatre milions, o amb w1 violoncel de col·leccionista que val molts milions, aleshores és bamt. Magdalena Martinez ens l'xplica que ara pe1· ara té el millor instrument que hi ha. També. tal com es pot desprendre de l<'s pat·aules que acaba de dir. és una enamorada dc le:; flautes. He encarr·egat una flauta de fusta quP val molts diners . Pt•rò tom que el seu hobby coineidcíx amb la seva pt·ofessió, tot SLLrt econòmic. Vignem que repercuteix en ln meva economia familiar de manera positiva. Per la ¡;eva banda, la nostra tcrcet·a interlocutora. la pianista Carme Ma•·tínt>z, n~corda que el piano Yamaha vertical que li ~ an comprar els seus pares als 9 anys d'edat va nllrt· 120.000 pessetes. Carme Martínez té 30 any$ i centn una 'bbil'a part del seu ofici en la pNiagobria en un centre privat d'ensen yament musit'a l. A easu dels seus avis, on vivia, hi havia u11 piano vc•·Liral. Així comc>nçà a tocar pel seu compte. >\ls 8 anys d'edat, els seus pat·cs la matt-iculen en una escola de música d<'l ban·i. Després ingressa al Conser·nllori del Lic<'u fins gaü·ebé acabar el grau mitjà. Dc contenta d'aquest centt·e, el deixa i com<'nça a tt·cballar amb el mt'liti·e Manuel Carra, a Mad•·id, amb qui prepara Lot el grau supedor. Sempre ha residit a Bar cel ona i és titulada pel Conset·valori rlrl Liceu. De petita Ja t('nÍn clar que volia fer música. Però cornpagi11W" e.st.Lulis i música sign~ficCLva, entre altres coses, no tenir caps de setmana lliures i molt poque.s vacances. ex'])lica la pianista. Tot estava tan mal organitzat , tant a l'escola com al conservatori, i amb tan poca consideració ent'ers els altres estudis. que havia d.e fer molts sacrificis. faltar molt a l'escola i esperar que ho acceptessi11. Tot a favor del piano, és clar. Als 18 anys va haver d<' tl'Ía t· ser·iosament entre la música i la universitat (després d 'aprovar la se-lectivitat). A par·tir d 'a ques ta edat, Canne Martínez f'sdeYé econòmicament indep endent pel t¡ ue respecta a sufragar e ls seus estudis musicals. Al principi d'anar a Madrid a les classes de Carra. els meus pares em pagaven els viatges. Eren molts diners, recorda. Fent classes particulars i treballant de valent, la pianista surt endava nt. Després de tres anys amb el mestre Carr a, Carme Martínez esdevé de i xt~ bla de Lujz dc Mom·a Castro, al qual segueix per· tot Europa duran t els mesos que eU treba lla al nostre continent. Mentl·e Moura Castro et·a als Estats Units. Ca rme Mat·tínez est11diava amb Carles Marquès. Si tu vols fer el que desitges i treballar amb el professor que t'interessa e11 unes bones condicions, en general, en aquest país. has de pagar. No hi ha prou beques per a tothom i encara que sembli increi'ble, és molt més fàcil que et bequi una LLniversitat ameri ca na que 110 qualsevol institució d'aquí. ]o poclrict haver anat aJ.s Estats Units com a mínim mig becada. amb Luiz de Mou ra , però vaig decidir no desarrelar-me seguir-lo quan ell vingués a Europa. -Què en pensaven. de tol això. el teus pares? -Crec que no van captar la importància. que no ho van entendre. Segur que m'haguessin pagat una carrera unit•ersitiiria, però al piano ja no arribaven. Un.a carrera universitària no costa ni de llarg el q11e valen les classes privades de música. Fa 10 anys algunes classes ja valien 8.000 pessetes l'hora. Afegeix-hi viatges. llibres, partitures. etc. Crec que no toles les famílies poden pagar aquest tipus de coses. i menys amb dit•ersos fill.s -jo sóc filla única- i has d'anar a 137 37 15~ TEM A l'ensenyament oficial. que no sempre és de qualitat. El fel d ' impartir classt>s li treia hores per dedica r-Ics a l'inslrumf'n t, per·ò no dóna el temps per pf'rdut prn¡uè la pedagogia -amb 12 anys d 'expedi-nria r·cal- li agrada molt i li h a proporcionat un a sot·tirla professionaL en la qual ha destacat en l'especialitat de formació tècnica del piano. - P a rl ant del piano. Què et va costar el piano que ten s? - És el segon piano que tinc, sense comptar el del m ert avi. 1!:1 'Vaig pagar jo mateixa fa 8 anys, quan t.enia 22 ctn)IS, i em va costar exactament 1.370.000 pessetes. Ma,i no oblidctré aques ta. x~fra. Carme Martínez manifesta que r·ebre una bona formació musical costa realment molts diners , perquè pensa que t>n aquest país els millors professors continur n rslanl en l'àmbit de l'ensenyament privat. Molts de nosaltres ens sentim molt més a. gust i creiem treballar amb més eficàcia en centres pri- vats, que són estructures més lliures i mill.or orga. nitzacles c¡ue els conservatoris. Malauradament, L'alumne ha de sostenir econòmicament aquest.1 centres al 100 %. Rarament les institucions els concedeixen subvencions -tot i que fa molts anys que demostren la seva eficàcia, especialment a Catalunya-, i s 'estimen més continuar .finançant estructrLres obsoletes. Crec que seria més útil becar l'ctlumne, i que ell amb els seus diners uagi allà 011 cregui qne rebrà un ensenyament millor. Una mena de xec escolar. La dau, si més no, és sab11r inverti1· bé els diners , saber qu.è estas pagant, tant en professors com en instrument;s, saber què et co11·vé segons el nivell que tens, i saber quin profit en treurlis de tot plegat. -Cr cns qu~ la criiestió econòmica ha fru stt·at professionals en potència? -Sí qttP ho crec. i certs centres d'ensenyament encara n 'hanjnLStrat més. Crec que els de la meva generació vam ser uns heroi.s en poder acabar la carrera. La càrrega econòmica 137 d'un fill . estudiant de mUSICa ~ ' I a per T.M. ua ntificar els costos que representen els estudis musicals per a les famílies amb fill s estudiants de música entre els lO i 18 anys, a proximadament. és l'objectiu d" aquest article . Però no parlarem sempre de :Uft·es exac·tes, sinó que donarem pistes i idees respecte del sarrifici econòmic que s uposen els estudis musicals dels fills . Hem volgut parlar amh famílies qm·, en principi, responen al qualificatiu d e m itjanes, pnqu~ creiem que són el prototip més comú d c nuclis familiars amb fills estudiants d e música. El q ue és una a<•tiv.itat extraescolar, pels motius que siguin , tard o d'hora acaba convertint-se en una d espesa destacad a que fa t-rontollar, en major o menor grau, l'estructura econòmica familiar. Una des pesa impot-tant que acostuma a ser motivada pel canvi d 'i nstrument a mesura quer estudiant evoluciona. I c¡ue s'incn·menta quan aquests estu- Q 38 158 dis s'orit>nlen a la professionalitat: quan arriba ri moment de perfeccionar o amp1iar estudis, el prr,s upost l'S dispara. Tl1•m parlat a mb tr·es famílies amb fiJ ls que> r~tu· dií'n mú1oica i. tol i que potser no són totalmrnt representatives, la seva expet-ièocia ens ajudarà. -.i més no, a obtenir informació i unes quantes pistr· sobre el tema que ens ocupa . Sense oblidar q11t' cada fam íli a és un món, i <¡ue qui més q ui mrn)> s'hi sentit·à identificat, h em parlat amb w1a •·família de vent", una " família de corda" i una "família de tec·lat". At¡uesta clan-era, però, és un cas excepcional, f:om ja veu rem. Ahans dc• t·cs podem apuntar un parell dc dades que creiem que cot..-esponen a una paula molt • gener al: els n ois i les noies q ue estudien música acostumen a fW r persones responsables que compnginen la m(Js.ira i l'escola sense problemes i amh bons resultats, i que pet· als pares, primer és l'rs· cola i des prés la música - si la prirnet·a falla. la s<>gona es pot ucahar·. a I ( I i TEM A ~ga ­ ent. .ests els !ll)"S tt a ¡ant ?Car i on Una lber tant è et ro.fit pro- 1en1 tel!O r la Malra Rlaño (quarta, de dreta a esqerra, primera fila, amb la Banda de l'Associació Musical del Prat al Palau de la Música ••Primer són els estudis, després la música'' à. ri Fernando Riaño i Dol ors Canalias, ambdós administratius, tenen dos fill s, la Maira, de 16 anys, qu<' toca l'oboè des de fa dos anys, i el Ferran, d'll a n ys, qu<· toca el clarinet des de fa tres i el piano des de fa dos. Els dos germans estudien música a l'Associa ció Musical del Prat de Llobregat. pohht<•ió on t·esideixen, i formen part, per tant, de la banda de l'associació que dirigeix iste; Adolf Cloquell . qnr eny> fes música pet·què tenia problemes a l'escola. La ta el ores- :stu- nenl amí- nília cep- adrs molt tsica apa- arob l'es· la 1, (;n psicòleg els va recomanar que el petit Ferran causa dels problemt•s no e t·a res més que, sense arribar a ser un superdotat. tenir un coeficient intel-lertual prou superior a la mitjana. E l psicòleg no es va eq uivocar. La Mair·a , que ja sabia tocar la flauta dolça des de petita (dc manera autodidàctica amb un mè tode), ta mbé s' apuntà a Paventura musical. La Maira diu que, a més a més de tocar el piano lamhé d c m a n era autodidàctica (li n'ensenya, en part, el seu germ à), també li agradaria tocat· el violí. Ara, pe1·ò, tora <:anviar- E'l s instt·uments. El Ferran IP un clarinet que val 60.000 pessetes i el que li demanen, val120.000, i en dos anys li quedarà petit. Per tant, seria con venient comprar-ne un de millor que costa unes 380.000 pessetes . Aleshores, què fas?, t'S pregunta el parc. T amb l 'oboè de la Mairn passa el matei.:c Si ens gastem 300.000 o 400.000 pessetes per un oboè que s 'haurà de canviar aviat , que? La Maira afegei.'l: : O que jo no vulgui continuar... , perqttè entre el BUP, COU, el solfeig i l'instrument, no sé si podré arribar a tot. Per arwr bé, el dia hauria de tenir 48 hores! L'Associadó Mu sical , p erò , dóna facilita ts als pares i final1ÇU e l 40 o/o d el. valor de l'ins trument, sen se inte ressos . /És l'únic ajut que te nim. Fcrnando Riaño confessa que en aquest tema estan molt dt~s orie11tnts. Vam comprar aquest piano vertical fa un any i vaig recórrer totes les botigues de Barcelona. No tenia ni idea del preu d 'un piano. Preguntant i preguntant em van recomanar aquest que val mig milió, i em van assegurar que el noi podrà acabar La carrera amb ell. Tamhf es van plantejar mirar en el mercat de segona mà, però no et pots refiar, diu. El matrimo•ú r econeix que els estudis musicals dels seu s fills estan agafant unes dimen sions que sobrepassen els seus llmits eeonòmics. Van mirar de lloga r el piano , p e r ò ho van desestimar. Encara, l'estem pagant. Vam demanar un préstec al banc if(trem el mateix amb els nous instruments. Això o hipotecar el pis, perquè de passada l'arreglaríem twa mica. A més, els préstecs hipotecaris desgra·v en a hisenda. A tol això s'han d'afegir les d esp eses d e llibres, pat·titures. el vestit de la banda ... Els vestits i les sabates de la banda ho proporciona I.a mateixa Associació, respon Dolors Canalías. Ara bé, la resta ... és espantós, la. despesa que comporta. La mare ens explica què valen l es classes a l'Associació. Cada mes són 2.000 pessetes de solfeig, 2.800 de l'instrument, més la quota de soci. Quan pertanyen a la banda d'adults, l'instrument ja no es paga. La Maira pertany a la banda d·adults (la banda té una seixantena de músics -el més jove té 12 a n ys i el més gran 58-. amb una m itjana d'edat ent•·c <'ls 18 i 24 anys), i el Ferran a la de joves. encara que moltes vegades el reclamen per a la d'adults . En Ff'rran no té clar què vol ser de gran. Diu que li agr ada la biologia i que no sap si voldria ser nn músic pt·ofessional, malgra t que el seu professo r-, JoAl' p Fuster (clarinet de l'OBC) li augura un hon futur com a músic. A tot això, la mat·r comen la: Per Ltn cantó, et diuen que fan falta músics, que La música té futur, p erò mires Les orquestres i veus que la majoria de músics són estrangers. Què passlt, aleshores? És que la míLSicu és només per a uns privilegiats? Suposo que a altres països europeu$ han de tenir més 137 39 ]51) TEM A 137 facilitats u l'hora de poder desenvolupar una carrera musical. amb tot el que comporta. 'Vlalgr·at que no s' han informat sobre beques i ajuts ofi eia ls. diuen que altres pares que l10 han intentat no han t·ehut mai cap resposta. La Mait·a cn•u que la rnan<·a de diners pot arribar a frustt·ar una cat·r·et·a pt·ofessionaJ. La Ma ira i d Fen an són dos joves molt responsables . Encar·a que compaginar la música i els estudis els suposa un gran esforç i estar p t·àcticament ocupats tot el elia , i sense possibilitat d e dt><Hcar·-st' a altres activitats, treuen bones notes a l'esco la. La Mait·a confessa, però, que si no fes m tísic u, podria. t renre millors notes . E lla vold da ser m(rsic pr·ofcssional , encara que la medicina tamhé l'atra u molL Si et dediques a la música, no saps del cert si arribaràs lluny, reflexiona. Malgrat tot. haur·à de decidir, perquè tot plegat és molt diñdJ de compaginar amb bons resultats . També diu que la direcció i l'ensenyament musical són aspectes que li agraden. La gran majol'ia d els seus amics són els companys de l'Associació. Am.b els omics de lïnstitut no puc quedar. no tinc temps, diu. Què en pensen, els amics de lïnslitut d'estudiar música? li pregunto. Diuen que estic com una cabra. I també em diuen: "però tu ets pija ?" l si saben que tens un piano a casa diuen. ·'de què treballa el teu pare?" Em miren com un cas estrany. Molts em diuen que estic tocctda del bolet , que no visc, que no di.sfruto ... T'asseguro que s'equivoquen . Per acaba r·, t'i seu pue afirma que mai els pressionen , però sempre els diem que primer són els eswdis i després la miísica. Malgrat tot. la Mait·a cliu q ue el seu amor propi r obliga a demostrar-se a si mateixa que pol fer les dues coses, ser tan bona en la músira com en els estudis. El Ferran de moment no hada boca. Ell és feliç amb el seu clarinet i enrara no pensa en el seu futur. Ja en tindrà temps, però. És una satisfacció per a nosaltres" 11 40 160 Francesr Puche. vrofessor de Bl..i-.P i COU a un escola r·eligiosa privada. i Conxita Soler. mestressa de casa, te· nen tr·es fills. El més petit, Francesc. de 15 anys, fa 5è de violi, 2n d'harmonia, h de pia110 i fa un any ctue és membre del Cor Jove de l'Orfeó Ca tal u (prèviament va estar durant cinc anys al Cor infantil Ul ). També fa 2n de BUP, i estudia música a l'Escola de Música Virtèlia. Va comença r· runb e] violí als 7 ~mys d'edat a l'Estudi Mestre CoiJ. El pr·imer· violí que va tenir l'hi va deixar la mateixa escola. El segon va costar 32.000 pessetes. I el tercer·, l'actual. li ha sortit més barat del que costa rcalmt>nl. El vaig can vior l'any passat, rn, comen ta el noi. El vam comprar a Txèquin. Bé. ra ser el meu professor, que és txec, qui m'ho t•tf proposar. t1llà són més barats i va sortir pl'r 90.000 pessetes. 1lquí ens hagués costat com a mínim 200.000 pessetes. El piano vertical r¡ur tenen a cat~a éR cic lloguer i surt a unes 6.000 pes~e­ tcs al mes. més una fiança de 25.000 que van drpnsitar al principi del lloguer. Franct>SC Pn(• he Soler estudia va a r escola tiP l!·eballa t•l sc· u pare. El cw·s passat van de(·i dir cam iar·-lo a l'eM·ola Virtèlia perquè era l'únit'! escola que ofer·ia el batxillerat musical. _\ra. però. aque¡.ta escola ha plegat veles (la institurtó CIC-Thau ba adquirit redifici) i el noi ha de com· paginar· dues CSt'OlC"s. Ja normal i la de mú~ira. amb t'I ecmst'güent increment econòmic que ahi su posa r·cspecte de la situació anterior. Vam canv iar-lo precisament per la música. Després del sacrifici econòmic que implicava, perquè 011 jo treballo sortia més econòmic per ser fill de professor, no he pogut trobar res de semblant i IHI hi ha cap escola ni a nivell experimental a l'abast geogruJic de Barcelona que .faci el ba txil/erot artí.stic tal i com preveu la LOGSE. De fet. aqttests començaran l'any 1998 i ell ja haurà aco· b(Lt el bMxillernt. A toL això. la mare afcgei" qur malgrat eslar al mateix edifici. als nois que Jnn música no els clonen massa facilitats per compo· é J TEM A dició, 110 interessa perdre cursos. diu el part". La música que la vagifenl, però en primer lloc està el BUP. Els pat·es del Franccse tliut•n n o t'star assabentats dc com funciona c•J ¡;istt•ma dc beques i ajuls p C'r· als estudiru1ts d e mÍlsi(·a i q ue els alumnt's tampoc no n'estan ni infor·ma ts ni orie ntat ~>. Francesc Puche Soler. a mf-; d<' participar a l'or qut•:-;t r a dc l'escola dt' músi(•a i dc set· cantaire del Cor· Jo\ e de l'Orfeó Català, s'ac·aba d'incorporar a la no\ a Ot·quesh·a SimfòniC'a eh• IC's Corts, el seu barri. Un cas excepcional Francesc Puche Soler , rn• é. ea o ra per •m a qul' essc- leplla on cirur inirn .Ara. tució com· ,sicjj, a is i• can· s del m jo pro· nolrí Jbasl [eral Jet. a ca· [ qur ~Jan mpa- ginar-la amb les altres classes. Abans la música formava part de l"horari escolar. A més a més, és clar, s'hi han d'afegir les dcsJWSCS dc Jlibres, partitures i al tres materials, i Ics colònies musicals a qui' cluoi va assistir l'estiu passat a Lleida. Malgrat qut' mai no han demana t un préstec ham·ari per sufragar els ratud is musicals del seu fil l, ri matrimoni PucheSolt•t· r·econeix que compot·ta un sacrifici; per exemple, fa molts anys que no sortim de vacances, diu la mat·e. A la qual ('Osa afegeix el pare c¡uf• malgrat toL estem contents, perqiLè ho va snperan t, ho porta bé, i és una sMisfacció per a nosalfl·e.s. Fr·ancesc Puche SoiN· és tumbí- UJ1 noi molt I'espnnsable. Li pregunto com valora aquest sacrifici rcunòmic dels seus par·es prls seus e!1tudis musicals i ;.i es 'eu obligat a demostrar-los alguna cosa . Ell rt'spon amb tota sinceritat qut• veig que sí. que hi posen diners, però tampoc no vaig escanyat per ftprovar ni m'hi obsessiono. De moment no ern veig oiJligat a res. La seva mar·e a l'cgc• ix que, en realitat, compftginar els estudis normals i la música n.o li suposa massa esforç, perquè arriba a tot sense problemes. No ha perdllt cap curs. 1 encara pot donar més de si. El noi confl'ssa que li agradaria llt•r· mtísic p r·ofessional. però <>I seu pare r·eplica que t>nc•anr és molt d'hora prr saht•r· ben b~ què vol fer· d'aquí a uns anys. Sempre li he posat aquesta con- Franeesc Ventura i Jos!'fina Cnrz són els pares d<' l'Alba Ventura. jov<• pianista de 17 anys, coneguda i reconeguda. que ha dt>moatrat sobradament damunt ds escenaris el seu c' tr·aorclinari talent davant el teclat. D 'entrada, els par·es ens aYisen quf> el cas de l'Alba t>s, C'n l'I srntit més ampli de la J.H.lr·unla , un cas excepcional. La noia no és pt·escnt a Iu ('OilV!'l'Sa. Està estudia nt a Iu Pm·ccll School or Music dc Londres, gràc·ics a la gt'stió de Vladinti•· Ashkenaz). En Francesc i la Josefina LC'Ilt'n un petit herbolari al Poble Sec dc Barcelona. on viu la família. L'Alba és filla única. Ambdó:. ~>Ó n un11 grans melòmans. La noia començà a estudiar· música als 5 anys amb classes particultu·s de solfeig i piano impar·tides per Sílvia Llauas. Poste r·iorment ha c•sta t a lumna de Car·lota Ga rriga, a l'Escola Marshall, i de Dimüri Bushkit·ov, a l 'Escola Sop<'rior de M(tsica .Rt•i n u Sofi a de Madrid. \rtu alment rep el mestr atge J ' lr·ina Zaritskaya a l'Escola Purcell. Com pagi nà la música amb l'educa<'iÓ general bàsica a l'Escola del Bosc. Als lO an) s acabà el solfeig i als 13 la bàsica i també el 8è dc piano. Entt·e els 12 i 14 anys anava tres eops a l mes a Madrid per n·ln·e les classes dc Bashkirov. La noia sempre havia scnlit m(rsica a casa seva i de segLtida els seus pnn's van aJonar-se del seu gran talen t musical. Així. i amb una gran visió de fu tm-. els seus pares s'hi van abocar per desenvolupat· tol el talent de la S!'\'U fiUa. r no es van ohlidar de res. perquè. entrr nltn·s coses. i també amb pr·of'cssors particnlat·s, als 12 anys l'Alba pada\a 1w r-fcctamen t l"àngles i l' alc·rnany. Per a ella la músira sempre Jw estat tmct cosc1 natural. L'ha viscuda com una alegria, com una diversió, sense pressions ni angoixes. La música mai no ha estat en segon terme i ella sempre lw tingut ela r què t•olia ser. Mai no ha estat obligada a res , e~'])liquen el:. pares. Tot això suposa un esfot·ç t•eonònric molt gr an <Jil<' han anat superant amb préstecs, uèdils. TEM A Alba Ventura 137 al gun ajut institucional i di,•ersos ajuts puticular·s. L'any 1994 \an comptar amb un ajut de l a Generalitat, i des de fa dos anys, coincidint amh eJ seu pdmcr any a Londres (ara estudia l'equivalent al COU espanyol). rep un ajut econòmic d e la Fundació de l 'Agrupació Mútua del Comerç i la Indústria. E ntre aquest ajut i la beca de la mateixa Escola Pm·cell, l 'Alba té s ufragada un a part dels seus estudis. La resta, la ¡JOsen els seus pares. Quan acabi a la Put·cell podl"à con ti nuar quatre anys més al Royal ColJege of Music compaginant-ho amb la vida pt·ofessionaL s i s'escau. A tol això raJ afegir viatges i altres despeses. I l'instrument, el piano. Quan t·am ·veure la sensibilitat musical de l"Alba, ja li vaig comprar un piano als 4 anys d'edat, a terminis, explica en Francesc. Ja va valer 120.000 pessetes, de tercera o quarta mc't. I l'hem anat canviat conforme ha evolucionat. El piano que tenim ara, un Steinway comprat a Londres, val més de 5 milions. A més a més. cal que l'habitació estigui condiciorwdet amb el grau d'humitat justa. La marc afegeix que, sense desmerèixer ningú, si l'esftLdiont de música és un fora de sèrie, l'illstrnmenL que necessiw costa milions . Aleshores. ja no és que els estudis siguin cars, sinó que si no es té wt nju,t, és impossible. Per això call'ajnt de l'Estat o de qui sigui, perquè si no et pots trobar com nosaltres, hipotecats de per vida. Per això sc>mpre dic que més que els diners, el que falla és la sensibilitat per diferenciar els casos. La seva tenacitat ha arribat a bon port i clesta- quf'n, f>ntre altr·es coses, que perquè l'Alba p ogu~s cstudia1· música sense angoixes van aconseguir que I'Escola del Bosc-Forestier -muni<·ipa l- canviés l'horat·i escolar: jorna da iutensi'a de 9 a 14 h. (un horari similat· al d'escoles d·allrf'S països, rom per exemple l 'Escola AJemnnya ). Cal asscnya lm· que aquest horari es mant~ avu i dia amb èxit i bons r esultats . També ca.l afe- gir quP l'Escola del Bosc i el seu professorat són modèlics, diut'n l'ls parcs. Amb tot això no sabem si hem donat una idra d 'aquest cas que. com hem dit. és excepcional. La J osefi na ho c·orrobora dient que el cas de l~tlba surt del normal i ja no petrlo d'ella com a nuísir. sinó perquè les despeses que l'han envoltat són enormes. \osaltres hem lluitat molt per la sera carrera, contin ua. i hem trobat moltíssims entre bancs, però també hem trobat persones a·una grandiositat immensa. L'Alba és descrita pels seus pares com una JtOid responsable, a l cg~·c i natural. Ha actuat ja en divc>r·sos escena r·is, ha tocat amb destacade, or·questr·•·s i ha estat dirigida per directors de recon egu t pr(~stigi. E ls resultats q ue obté a l'Escola Purce1J són cxcel· lenls . Nosaltres vam poder vcurl' les dancrcs qualificacions. Tots els comentari' eren molts hons i els adjectius més emprats cre11rl~ dc progrés i evolu ció positiva. Destacava, però, ri comcn tar·i d el din~ctor, q ue deia q ue l'Alba (os no d els pilars tÜ• la comu nitat de l'escola. -Si l'Alha no hagués estat filla única, tot aixo s 'hau1·ia JJOgut fe1·? -No ho sé. Segurament no -respon la mare. p .. d a i e )1 q f t' h <i e s (' n MUSICALIA RETRAT MANUEL OLTRA Fa prop de 50 anys que Manuel Oltra es dedica incansablement a la docència i la composició. El reconeixement a la impressionant trajectòria professional i a la qualitat humana d'aquest músic que ha jugat un paper tan important en el món musical català dels darrers anys, li va arribar durant el mes d'octubre de 1994. En menys de 15 dies el mestre Manuel O ltra va rebre de la Generalitat de Catalunya el Premi Nacional de Música en l'apartat de composició -per la seva tasca creativai el Premi Nacional de Cultura Popular i Tradicional en l'apartat de Música. Esperonat per aquests guardons, la seva feina, lluny d'aturar-se, continua. Alba COD· nici· 1siva d'alema,anté :aje- t són idea La música s'ha de viure d'una manera constant'' 11 per DAVID PUERTAS lLa 'Alba ús ic. ~ són se ro ntre!'uno noia a en :ade• recoscola •eurr 1tari• •n els ~ò. el un ~s això M anue l Oltt·a i Fen·er· va néixct· a Valè11cia el 8 dt' febrer de 1922, per· bé que, des d'aquell mateix any, resideix a Barcelona. Ac·llJalment. amb ï3 anys acabats de fC't·. continua treballant sense pat·ar-. Ens r ep a casa seva , un sisè pis prop dc ]a plaça de Lesseps, i es p•·cocupa quan ve la mà4t.Lina dc fotogr·afia t·: M'agaft>u mig engr~Jat i vaig fet nn desastre... Es un home nerviós, n o pol estar-se qtúet ni tm moment'. Gesticul a contínuament mt'lltn~ pa.-lcm, S'a ixeca del sofà, pos a un disc, treu 11n àlbum dc fotos i ens ensenya cada una d e Ics imatges mentt·e les comenta. S'apropa al piar1o. comen~a a Locar una sonata de Bt>cthoven i, després de 8 compassos, s'atura p e r explicar-nos la forma interna dc la primera frase. Al fotògt·af se li fa difícil enfocar-lo per trrure · n una imatge que no surti moguda. Reprèn el relat dels records de joventut mentre tornem a sem·e al sofà. Repassa l'època de catedràtic al Conser vatori de Barcelona i recorda l'estr<'na d'algunes de les seves obr·es. Dc tot plegat, n'hem extret la conversa següent i una ela sc magistt·al fora d e p1·ograma. -Els PreiilÍs Nacionals que li van concedir l'any 1994 devien encoratjar-lo a continua1· treballant ... -Doncs, sí. Suposo que me'ls van donar perquè he fet molta feina. També és curiós que me 'ls donessin l'un al costat de l'altre, però suposo que això ua com va ... A mi m'agrada treballar. he treba.llant nwlt i treballo encara a ra. No em deixen descansar. Aquestes distincions i reconeixements a la meva feina em reconforten i no els puc agrair d'altra manera que contirwant-la. -En el seu historial. no hi h em pogut n·obar gair es premis ... -La veritat és que, de premis, no me n'han donat gaires. p erò la raó és ben senzilla: no m 'he presentat mai a cap concurs. ELs que he rebut sempre han esta 1 sense necessitat de presentar-m'hi. Una vegada, per exemple, em van donar el Premi de la Crítica per la sardana Solitud, i encara vaig trigar uns dies a assabentar-me'n! En realitat , no és del Lot cert que no m'hagi presentat mai a cap concurs. Una vegada, de jovenet, em vaig presentar a un certa- ... a= @ 3 s;;' ~- 137 MUSICALIA RE TRAT 137 44 161 men d'ftarmonitzarions de cançons populars que uct organitzar l 'Orfeó Català. No uaig guanyar res i., quan vcLig cuutr a sentir les obres g unn ya.dores, com que no uaig compartir gens /"opinió del jurat, em vaig enfadar i uaig decidir uo presentarme mai més a cap concurs. Re tingut sort que les meues obres les han anndes estrenat uns o a !tres i no m'ha calgut cap certamen que em servís de plataforma. No et pensis r¡ne estic en contra dels coTtettrsos, més aviat al contrari. Precisament. en els do rrer anys, no paro de formar part de tribunctls de diferents concursos de composició. -Decidir quina obra guanya i qu.ino no, tampoc deu . t't' fàcil ... -Gens fàcil. t 'ho asseguro. has d'invertir moltes hores per poder dedicar a cada abret el temps que es mereix. tl més, segons el tribunal en què estàs, els criteris són uns o altres i t'has de saber adaptar a cada circumstància. El que no pnc tolerar és que hi hagi partidismes dintre d'un tribunal. L mat he sospitat la més petita irregularitat en un concurs, sempre he protestat. No m'hi trobareu, en el jurat d'un concurs falsejat! -A l'bora dc cornpond1·e o de fer una instrumf'nlació. també c·al adaptat·-se? -Sí, i tant! Quan treballes per encàrrec t'has d'emmotllar a les necessitctts del "client··. El que passa és que, els que em. fan encàrrecs, ja saben com treballo i com sona la meua nuí.sica. Si volguessin una cosa molt diferent, ja no m'ho dirien a mi. ]o el que vull és que la música que escric agradi a qui l'escoltrt . .tll llarg de la meva vida he escrit més de 500 títols, entre ballets. cançon.s, sardanes, obres per a orquestra, obres per fL grups eli versos ... Són moltes obres, p erò és que porto molts anys fent música. -Des dels 14 anys, si no anem cn·ats ... -Exacte. Vaig començar a estudiar música bastant tard, perquè crec que s 'ha de co- mençar aba11s. Jo als 14 anys vaig comen{·a r a anar a classes amb un de/.s te11ores de la Cobla Barcelona. El que passa és que ja hauia estudiat una mica de música als 8 anys. Vaig estltdiar-ne durant uns dos mesos, però el m.e u pare deia que si feia músicct no estudiava a l'escola i em va treure de les classes. Així, quan l'octubre de 1936 vaig reemprendre els estudis de música. ·u a resultar que no havia oblicla.t res d'allò que ja havia començat 11/I.S anys abans. En quatre mesos vaig fer el solfeig i el dia 1 cle febrer de 1937 -ara fa .59 anys- uaig començar les classes de piano. La gana de música que te11ia era ferotge . ...1 casa van comprar un piano que els va costar 150 pessetes. Aquell piano em un acompanyar du- Un piano de 1 50 pessetes, company durant molts anys rant molts anys. tenia un bon so. però estcn·u mig lo baix i mai t:an acon.~eguir posar-lo a to. Durant la guerra vaig continuar estudiant, amb els entrebancs propis d 'nna situació bèl·lica. En acabar la guerra , l'any 39, l 'empresa on treballaea el meu pa re el ua destinar a Lleida i allà ens hi uam estar 3 anys. Jo baixava a Barcelona cada 1.5 dies amb el tren per seguir els estudis de música. Naturalment, el viatge no era el matei.:t que a ra, que surten trens a cada moment i en dues hores ja hi ets. ~Pe•·ò aleshores el set·vei m.iJjtar s 'inLPrpos¡, en els seus estudis ... -Doncs per Ufla banda sí, però per l'altra, grà.cies a la música vaig passar una bona mili. Em va tocar al Marroc i 111 meva lleva s'hi va estor .33 mesos . Explicat així sembla que hauilt de ser d esastrós , per(¡ 'Uaig tenir sort. Gairebé no vaig fer instrucció, ja que, als poc¡ dies d'arribar, em van venir n buscar -jo hauia dit que era pianista- per preparar w1 feslitral de música, cançons i danses . .4 partir d'aquí, la resta del sen·ei, la vaig dedicar pràcticament dP manera exclusiva a la música ..¡ Tet.nan hi havia un general, el general Orgaz, que era molll{{i· cianat a la música. Va form~~r un sextet instrumental -f:Los l'iolins, viola, viol~ncel, contrabai.r i piano- i ens va encomanar In creació d'un conservatori ¡/p música. -Però vostès estaven f<"nl ~1 ser vei! - Doncs ell ens va "rebaixar" de totes les obligacions, em pagaven 500 pessetes al mes r 1·iuíem en un hotel, res de quar· ter. 1lquells sis mtí.sics vam crear el Conserva tori Hispano-llu rroquí de Tetuan, amb el suporr d 'aquell general, i ens vam pal· sar dos anys fent-hi classes. 11 conservatori hi havia dues ser· cians: nosaltres ens encarregri· uem del costat "hispànic", i un altre grup, format per músic1 del país, s 'encarregava del res· sant '·marroquí". Durant le1 vacances acadèmiques podia estar-me a casa, Cl Barcelona. durant tres mesos, jo que el crm no començava .fins al setembn·. Quan uam acabar la mili, el desPmbre de .1945, ens hi uom c¡uedar Ji.ns a acabar el curs, h a dir, que vam ser a TettW11 }im al juny de 1946. Ens uau oferir quedar-nos tt treballar allà 4>11! doblaven el sou!-. però jo 110 vaig voler. El que desitja va era continuar estudiant músicet. - Com van ser el inicis cl1· la seva vida professional a Barcí" lona ? - /)on es no massa fàcils, la veritat. En tornar del seruei, ri meu pare ua uoler que entrés o treballar a l'empresa oTL ell esta· va, però li vaig dir que no. ori que em vaig posar tossut. per· Ut 111 d CI el P• M 111 ci ¡,, Sc m (lJ se eh M Iu ni eh fe e!l (jl jo MUSICALIA RETRAT >ci la ~r 33 a que però 'vaig pocs nir o '1 piastit:al ;es. .-t ervei. mtde ica_,¡ al, el lt aji- ormar S l'ÍO- abau .ar la ri de ~nt el ixar· em mes 1 guarcrear arro!1porr g ¡;;;- = ._9 a B;' ;;r 137 , pas· ~-Al ' sec- regelt 1111 IÚSÍCS ll'eS· l leJ wdio lona. ! curs nb re. li, el l'OID rs, éJ 1[m~ iferir -em o no 1 era de la arce- s, la ei, el rés o esta· Sort per· què, si no, no crec que hagués fet res de bo en la música. ta música s'ha de ·vittre intensament i d'una manera constant, si no tot queda a mitges i no pots aprojLLndir. Jo volia fer mzí.~ica im 'hi vaig dedicar de ple. ili començament ·va ser dlll; per·ò al cap d'un parell d'anys la cosa va començar a funcionar: unes classes per aquí, quatre estrenes per allà (el Cor Madrigal d'en .l1anuel Cabero em va estrenar moltes obres), unes harmonitzacions, quatre eucà rrecs ... Aleshores jo estudiava amb el mestre Sabater; que em ua ensenyar moltíssim. Després vaig estudiar amb molts d'altres, però ell va ser el meu primer tnestre . Un dia em va fer anar a l 'Esbart Montserrat. Resulta. que li havien encctrregat u na ha rm.onització del Contrapàs de Palan de Noguera i no tenia ternps cie fer-La. Hi vaig anar jo i ern vcw explicar què hauia de fer. Com, ?ue no se'n fiaven massa , d'un JOVe com jo, el dia que els vaig portar la feina van fer-hi anar en joaquim Serra perquè s 'ho escoltés. Gracies a Déu, el mes ~ n·e Serra hi va donar el vist-iplau sense cap problema. Aquella va ser la meva primera instrumentació per a cobla d'un ballet. Des d'aleshores n'he fetes més de cent! -Encara ara con tinua fent harmonitzacions i instt·umcn ta· cio os per a esbarts ... -I tant, no em deixen descansar! Quan portava jo mateix La direcció musical dels esbarts -n'he dirigit molts i, a vegades, dos alhora-, 1n'agradavajerles instrumentacions de les danses en Junció de la coreografia. És lògic que, si només balla wta parella , no pots posa.r tm tutt.i a la cobla, i si està tothom salt.ant dalt l'escenari, tampoc no és el més adequat ~eixar que el.flctbiol toqtti sol. Es molt important que les instrumentacions segueixin la coreografi(L, perquè si no es produeixen desequilibris. Ara ja no vaig tant a veure les co- reograjïes dels encàrrecs que [Jerò moltes vegades me les porten enregistrades en vídeo i m'ho miro a casa. - Expliqui 'ns e] seu mètode d e treball, que no ho cürem a 111 'e ncon1,et11ert, ning6. -Amb això sí que no hi ha cap secret: treballar i treballar. Des de sempre que utilitzo el mateix sistema. però la veritat és que, amb l'edat, es perd bastant. Abans era capç d'harmonit;;;ar de memòria. Ho feia al cap i després ho escrivia. Ara em costa molt més, ja no puc fer-ho directament al cap i recordarho. A part d'això, continuo treballant com sempre: després d'escriure alguna cosa, guardo els papers dins un calaix. Ilo deixo reposar i després. al cap d'unes setmanes, m'ho torno a mirar en fred. Sempre ho poso tot al calaix. Si és curt, s'hi està 1wa setmana, i. si és llarg, pot estar-s 'hi bastant de temps. La Rapsòd ia per a piano i cobla, 45 165 MUSI CALIA RETRAT s'hi t•a estar un any, dintre el cala ix! Quan La vaig treure, la uaig rc•t'isar i només en 1mig modificar .~etze compassos, abans de donar-la per enllestida. El cas d'aquesta obra va ser curiós. La vaig escriure durant u11 a nit de . ant Jo a n. Ja la lenin al cap i. en una sola nit, la vaig passar al paper. Ara seria absolutament incapaç clefer-lw. A més, jo sóc cle la vella escola, i això té roses bones, com per e.\:emple la capacitat de sentir la mlÍ.sica quan la veus escrit.a, saber com sonarà allò que hi hct al paper. Actualment aquesta capacitat es perd, perquè 110 s'exercita. perquè hi ha ordinadors que et fan sentir allò que escriu.s i t 'estalt•ien hat·er-t "ho dïmagina r. '1 mi. per sort. encara no em cal una màquina que faci sonar allò que escric. Amb el piano en tinc prou. -En què C'slà treballant. ara mat<'ix? 137 -Doncs mira. estic fent unes peces per CI flabiol i piano. 'l hmbé estic ctcabant l"harmonitzució d'unes cançons i tinc pendent una cantata per a nens. Veus? ll.q uesUt f>s la lletra. M'han donat aquest text i jo hi he de posar mtÍsica. En casos com aquest, el mètode de treball és sempre el mateix: aquest text me l'haig cle fer meu. 1'/wig clïnterioritzar totalment. segurament me l'aprendré de memòria; quan ja sigui ww cosa pròpia i ho vegi tot molt clar, aleshores la música sortirà sola, IlO hi ha cap misteri. Mai no escric res que no ho hagi vist clar abans, que no ho tingui al cap i que no hagi sentit din- Temporada caa•• r¡¡r1 j •• ._. .......... u.. ; de febre r 46 166 tre meu abans. D'idees. en té totlwm, perquè, segurament. les idees vénen de elalt, allò que en diem "la inspiració", però la mà de l'artista només es pot reconèixer en la realització, en el treball final . -Com s'ho fa p<'r con t•·olat· tota la seva obra"? -Amb la meua producció sóc una mica ordenat. Tinc ww llibreta on vaig apuntant tot el que faig, encara que hi moltes obres que no les tinc, sobrPtot les obres d'encàrrec. Dono el mcwu,~crit i ja l'he v ista prou, aquPifu obra, encara que sé on localitzar-la. Algunes, però, s 'han perdut. Per exemple, l'única obrCI que he escrit per a cor d'homes. basada en un text d'Apel-les Mestres , no tinc ni idea d'on deu ser. Això ja ho pots posar ben clar. u veure si algzí. me'n dóna notícia! F:n aquesta llibreta. veu.$. hi tinr apuntat el títol de l'obra. la data en què la vaig fer, la instrttmentació -veu i piano, piano sol. cobla, conjunt dP cambm, cor, dues cobles. orques f ra. cor dc> nens ... Els discos també és una cosa complicada de controleu·. EnregistramPnts amb obres meves, n'hi ha piles i piles. Moltíssims. 1'hi ha dos , però, que me 'ls estimo especialment. Tots dos són harmonitzacions de cançons catalanes. Un és amb la Carme Bustamante i l'altre amb la Montserrat Martorell. -Però no e:. dt'u pa:.sa•· tot t'I dia fent mús ica .. -So, tot el dia no. però La música t'absorbeix; com ja he dit abans. s 'ha de t•iu re d'una nwrwra intensa i constant. A mi Utmbé !lúsica de :~ ambra a l'llnstitut fD rancès lnlormaLió lric Le lage, piano ln~ti_rut l'ran~ai• C9bres de:' khubert i tkhumann dc Barcclonc M o1h 8 l eli:lon 109 5'1 11 I NS TrTUl F 8AN Ç.U S Dl a A. Cf\.O N I m'agrada molt llegir i veure bones pel·l-ícules. Això vol dir qUP la televisió, la miro ben poc. per. què les pel·lícules que hi progru men habitualment són un desas. tre! Els escacs també em tenen ben '·enganxat". Tinc alguns /li. bres sobre escacs. un d'ells precisament me'L va regalar el pianiJ. ta Miquel Farré, que és un gran jugador d'escacs. Quan jugo 11 rasa ho faig contra w1 petit ordi. nador que tinc. Fem pctrtides nwlt interessants i a vegades proposo a la màquina que resolgui els problemes d'escacs que vénen al diari i n'hi ha alguns que l'ordinador 110 ha pogut resoldre. uposo que aquestes màquines són molt bones en matemàtique~. però els falta imaginJU:ió i no accepten el factor sort. -Parli' ns dels seus gustos mu,i('als: compositors. obres ... -Jo també crec. com ua dir algú. que només hi ha mú,~ira bona i música dolenta. Com qut és molt subjectiu determinar qu1 és bo i què és dolent, potser cal· dria dir que hi ha dos tipus de música: la que t'entra i la que no. Per això a cadascú li agrada ww cosa diferent i el que t'entra a tu pot ser que a mi em deixi irulife· rellt. La música de Mozart, con· cretament el Rèquiem, és tma J, les obres que més m'importa quan l'escolto. Encara ara. des· prés d'haver-la sentida mil re· gades, m'esborrona sentir el Lacl'imosa... Mozart. l'admiro especialment. Crec que aquP\1 compositor és molt visceralsembla mentida que algú. hali pogut arribar a fer una música així. Hi ha mol-ta gent que no arriba a ualorar la gran profun· ditat de la mzísica. de Mozart. e' queden en la superficialitat de la .fanw. qu-e tenen les seves obres i 110 aprofundeixen. És una llà.~ti· rna, perquè potser descobririen coses qne mai no haurien sospi· tat. A més de Mozart, hi ha moltl altres compositors i obres com·retes c¡ue em meravellen. M'agrada molt el folklore i tot allò que tr arrel$ en el folklnre. El ja::.::., SJ està ben fet, també m'agrado molt... El que m 'apassi.ona h ld n 11 e p h e p s LI n 11 u Sl h St ll e: p n. e: 11. E r, h fi 11 Ct 11 Z1 Sl lc e¡ b Q u fc p tt S( a Jl v. e Ct MUSICALIA RETRAT ueure ;r que , perogralesa~ tenen 'IS 1/j. :Jreci- ianisgran tgo a ordi- rtide~ s pro- wlgui Dénen ~ l'or­ >ldre. 'Ulne$ 'que~. i 110 musi- a dir :1Ísica n que r què r calus de Le no. a una IU/U 'l.dife- ' con- na de !Jacta • des· il reir el fmira .quest :eral: lwgi rúsica J.e no ·ofonrt.~ de la bres i llàstir·irien sospr- molt.t mcrerrada rue té ) zz. ~~ ~ra do és la música en general, sense determinar gèneres ni estils. l-li ha concerts simfònics que no es poden aguantar: a vegades n'hi ha per adormir-se o per sortir corrent, però com que tenen el prestigi del simfonisme, la gent s 'ho empassa tot. - I la música c atalan;:~ ? -lJí ha obres absolutament impressionants. La Sardana Amical de Ricard Lamote de Grígon, el poema simfònic Puigsoliu de ) ocu¡u im Se rra ... Segurament, com qne són obres per a cob/et, els g m ns savis deuen pensar que és música popular, facileta i sense contingut artístic. És !W CL llàstima. Per altra banda. està el cas d 'liduard Toldrà. La sevcL músicu és un misteri: tothom diu que és molt nostra. molt de casa. Però, què rol dir això? Ell posava notes sobre el pentagranw com tolhom. i en can vi, Iu seva mús ica sona realment "molt llostra'' . ,.lixò 110 es compra ni es ven. O bé es té o no es té. És i111ítil analitza r profundament les .~eues obres per mirar de trobar d 'on surt aquest esperit tan "de casn " . Era el mode hipoji-ig i, sense la sensible? Eren CICJLLests t,ipns de fómlllles rítmiques que utilitzava ? Non 'hi ha proLL, de f er-ne nna cmc'ilisi formal. Aquestct qualitat de la música de Toldrà que la defineix com a "molt nostra"' és una cosa immaterial que no es pot analit:::ar en la superficie. L'any 1944 vostè va csCI'iure la seva primct·a sardana. Des d" aleshores b a fet mé-s d e cen t cinquanta obres pet· a cobla entt·e ballets, sanlanes, obrc1:1 lliures ... Què s'ba de fcr pet· do minar la instrumentació pe t' a cobla? -En el meu cas, no sé si domino o no la cobla, en tot cas és una formació instrumental que conec profimclament i amb la qual em trobo bé a l'hora d 'esc riure. Jo mateix vaig estar impctrtint classes cl'instrwnentació p er a cobla al Conservatori de Barcelona, però em sembla que, des que ho vaig deLrat; no .se n 'han .fet més. Crec qtLe, per rom pondre, primer cal conèixer els instruments que Manuel Oltra amb qui signa l'e ntrevista, Davlcl Puertas interpretaran aUò que escrius. Els instruments de la cobla són nwlt peculiars i cal saber-los utilitzar ailequadament perquè no cridin quan no h o vols. Si els coneixes bé, no hi ha cap problema, però si no, et pots trobar amb sorpreses: timbres que no esperaves, tessitures forçades, plans sonors incontrolats ... El tema dels regi.stre.s és molt important, perquè si no el resultatjinal pot ser a l'inrevés del que busques. El timbre de la cobla és tan punyent que les dissonàncies suaus pensades per a instruments de corda., per exemple, en la cobla no resulten tan suaus, necessàriament sonen més punyents. Aquella primera sardana de l'any 19-1-J -per cert , La vaig instrumentar per a cobla a Tetuan obligat per un amic meu que m'ho va demanar, ja que. en principi, era per a piano i cor- es titula Campanetes i no he tingut ocasió de sentir-La mai. Després en vaig fer una versió p er a cor i cobl.(L que està a la l-lista d'obres encara no estrenades. -Vostè sempre ha volgut expet·imentat· nous camins en la insLr·umenta ció p er a cobla ... -Sí. aquesta és una qüestió que sempre m 'ha interessat molt: la combinació cle la cobla amb instruments que no li són propis. A part de la Rapsòdia per a piano i cobla i de diverses obres p er CL urw o dues cobles i timbales (La fiJad01·a , L'alimara ... ), també he escrit per a cobla aug mentada amb clos clarinets i percussió (Suite P r imàr·ia). o czmb v ioloncel i flauta ... La qüestió és utilit:;;ar els instruments lliurement quan els necessites. Quan vaig estrenar l 'ob ra simfònico-coral Psalmus Brevis . hi va haver gent que no va entendre per què no hi 47 167 MUSI CALIA RETRAT 137 48 168 vaig po.wr violins. en:;illament, no els vaig necessitar. Hi havia una gran orquestra completa i 1w cor enorme, però si no em feien falta els violins, doncs no calia posar-11 'hi. Amb la cobla passa el mateix: has d 'utilit:;ar tots els recursos que tens a Cabast i fer-los sermr quan els necessites . El problema principal és que l1'S cobles acostumen a tocar amb ILna aJi na,ció rnolt alto. Quan la Cobla Barcelona cctp als nnys 50 v a decidir tocar a 4Lf.O 1/;:;, vaig ·veure la gran. ocasió per escriure una obra per a pir1110 i cobla. Crec que s'hauria de tendir CI utilit:;ar el Lafl40 11:;. Quan s 'aconsegueixi , s 'obrirem molts cumins per als instruments de la cobla. Un altre tema interessant és el de les transcripcions per a cobla de tmísica original per a altres instruments o formacions. He tingut ocasió de dirigir alguna cobla interpretant música de Debussy o Bach. transcrita - naturalme nt-, i l'experiència ha estat apassiona nt. - Pt-r altra band a, les versions o r it,r inals dt• mús ica clàssica o barroca no li d iuen gran cosa ... - La veritat és que amb això de les versions originals no sóc gens museístic. 1/i lw alg unes sonorita t.s que em ca useu , i com que no sóc gens purità , no em fet res que es facin versions actuals amb instruments tnés moderns . ]a que els tenim. val la pena aprofitarlos. Segons el que s 'interpreta. val la pena intentar ser al tnés fidel possible a l 'original, però tampoc ca l exagerar. Per exemple, per què no es fan versions en català de Ú>s gra ns obres corals o dels lieder alemanys? El famós " /Jimne a l'Alegria. , de la Novena de Beethoven compta amb una versió preciosa en català de Maragall que no s'ha de justificar per res: és u na versió rítmicarneut i musicalment perfecta. Per quf> fJ IL<Ln es canta aquí, en comptes de f er-ho eu anglès o en alema ny, no es fa en català? Els alemany.s amb això són mé.s pràctics: consideren. que la lletra que acompauya qualsevol mÍLSica s 'ha d 'entendre i porta part del missatge de l'obra, com és lògic. Donc.s no tenen manies: ho tradueixen i ho canten en alemany S i la traducció està ben feta i s 'adapta bé a la nuí.~ ica. és molt millor que la gent enteugui el que s 'està cantant. -Parlem, Sl li SE'mhJa, dE' la seva època com a eated ràlic dt>l Conservatori Superior dc MCtsica de Bucelona . Du t·anl 18 anys va ser titular dc Ics cà ted res d'l farmonia , Con trapu nt, Puga i Formes .. . -Bé, en realitat , al paper que em van donar qunu vaig gua11 yar la plaça de catedràtic l'any 1969, només hi deia "Cateclrótico de Conservatorio". sense esp ecificar res de res. De seguida em vaig témer que em toca ria fer de tot, com així va ser. Uauy 1957. quan tenia 35 anys, em vaig "En l'època de Zamacois, ell ho feia tot al Conservatori dedicar a oficialitzar eL'$ meus estudis de música, ja que, fins aleshores, d'estudis n 'ha via fet molts. però cle títol. no en tenia cap. En un a ny -<le setembre a setembre- em vaig treure el títol de piano. Això vol dir que. a més dels cur.sos de Piano, em t•aig examinar de olfeig, Harmonia, Formes. Fuga, Acompanyament, etcètera . R ecordo nna setmana d'exàmens espantosa: aleshores no hi havia exàmens de suficiència i, per tant, vaig haver d 'exominar-me fins i tot de primer cle Solfeig i de primer rle Piauo! l!:n una mateixa tarda vaig fer la lectura de .sisè de Solfeig i el Dictat de quart, l 'excunen de cinquè de Piano i l'exercici de tercer d 'Harmonia. Una cosa espantosa! Després d'oficialitzar els m eus estudis. el mestre Zamacois em va proposar d 'entrar a treballar al Conservatori com a aju. dant seu, i, naturalment. vaig acceptar. Primera ment vais estar 10 anys contractat. Duranr aquests anys vaig ser l'últim mico a l Conservatori i em tocava fer de tot. El mestre Zamacois, jo quan vaig entrar d'ajudant, m 'enviava a su.bstituir un professor o altre que estigués mcdalt j tant h av ia de fer classes de Solfeig, com de Piano o d'Harmonia,... Em sembla que v aig f er rle tot. -A partir de 1969, p erò. lr~ coses van canviar. .. -Doncs van millorar a11a nuca, però no massa. El 1969 van con vocar la plaça de catedràtic d'Harmonia i la t•ais guanyar. Així i tot. vaig hat·er dl' continuar fent de tot unn mica. De catedràtic, hi vaig estar el~ segiients ..J anys. fins que l'any 1973 es va convocar la plaça dl' subdirector. També la vaig gua· nyar, sense oblidar, però. les meues obligacions com a catedrà· I i e, que vaig mantenir fins a l'any 1987, en què em vaig jubilar. Per compromís amb el mes· 1re Pich Sa.ntasusana, que aleshores era el director, vaig fer de cap d 'Est1Ldis. Em va tocar orgctnit:::ar totes les cla.sses. Era la primera vegada que hi havia cap d'Estudis, ja que en l'època dl' Zumacois, ell ho feia tot. De subdirector, hi vaig estar 8 anys i al final ho vaig deixar. Després de tants anys ja n'estava una micCI cansat i les coses tw es Jeien ben bé com jo creia que s 'ha vien de fer, així que era millor deixar el camí a altres persones. Des del punt de vista d'ensenyar, encarn seguiria ara, però des del punt de vista d'organització i planificació, no ens enteníent gaire bé. -Aquesta, p erò, va ser uoa èpo('a d 'or per al Conservatori ... -Es podria dir que sí. Durant el període en què jo vaig .ser sub· director (1973-1981), en algunes assignatures els alumnes es van multiplicar p er 10. Tot això ua suposar una infinitat de canvis. A mé.s, va coincidir amb l'època en què van prohibir fer cfassl'.l (> ,. e (J r. ¡. j¡ f ¡; e o q IJ ç t l MUSICALIA RETRAT ebaaju- vaig vaig ram nico ~fer 'ja ant. Jfesalt i de 1ar- ~fer • les una (969 de 2:aig rde !lea. - els 'any :1 de $1W· Les :Irà•.s a "lLbines- 1les,. de rga1 la cap rde subi al s de niea ben 1 de tr el del ·ara mnt nifibé. una n ... -ant wbmes van , t:a ~vis. •OCU sse.1 els dissabtes, així que l 'estructura qu.e teníem muntada basada en dilluns-dimecres-divendres i dimarts-dijous-dissabte, es va trencar del tot. Jo havia d"organitzar totes les closses. preveure els canvis cl"aules, les sales amb piano per als exà mens ... i a més de tot això, continuar fent les classes que em corresponien corn a catedrutic íferlafeina de subdirector. Acftbava els CtLrsos pesant 3 o 4 quilos menys! -Vostè sempre ha dit crue una de les assignalureR q ue més li agraJa impa r·lir ét> la de Formes Musicals ... -Així és. Les Formes són molt importants. Si no s 'eswclien profundament, els com positors s 'exposen a descobrir la sopa d'all i els intèrprets a 110 entendre res del que estan tocant. No cal dir que el que compta sempre és la nuísica. però per interpretar cal saber Formes, i a ixò és important que tots els estudiants ho tinguin clar. Estudiar Formes no serveix només per compondre. Les indicacions que posa Beethoven en les seves Sonates estan molt ben posades, i si entens per què les hi va poi:iar, pols in terpretar molt millor a,quella música. La intetpretes millor perquè l'entens. Hi ha accents rít.mics, accents mètrics i accents expressius i cal saber d(/èrenciar-los i col·locar-los en els llocs apropiats. Normalment, la mLÍ.sica mateixa el portct a descobrir-los: els punts de màxima tensió tenen accents i això ajuda nwlt a l"hora d'i nterpret ar. Beeth oven, amb les indicacions dinàmiques. no enganya mai. És molt clar. i no saps aquestes coses, no pots entendre altres autors no tan clars i que amaguen més les pantes per interpretar la seva música. També és molt important saber descobrir el ritme vet·ilable de les peces. Els sc·hm·zj d.e Beethoven, per exemple, tenen wt compà.s que moltes vegades no coincideix amb el que està escrit a, l'i11ici: potser diu 3/8 i en realitat és un 1218, ja que el.s accents greus estan cada qtwtre compassos, o coses així. També crec que és més bona la terminologia alemanya a l 'hora de classificar els temps d 'un compàs: aquí diem fort i dèbil, mentre que a i\ [emanya diuen greu i lleu, cosa que em sembla més exacta. Els que només pretenen interpretar, tot això també ho han de saber. No és matèria exclusiva dels compositors. Mentre ens cxphcava Lot això. i abans d ' acomiadar-nos, el mestre Oltra h a estat interpretant al piano díver sos fragments d ' algun es So nates d e Beethove11 i Mozart i de l'Àlbum de joventut de Schuma.rm. -Aquesta música sempt·e V<' d<' gust ... -En aquestes petites peces hi ha tota z~ música del món: fra ses, temes, contratemes, accents desplaçat~, amalgames, modulacions, cad~ncies ... És un tip u$ de música ideal p er iniciar-se en l'anàli~i musical. És innegable que el piano és un instrument que dóna una visió molt àmplia de la mrísica. ]o sempre recomano q11e tothom faci alguns cursos d e piano, perquè crec que la música s "entén millor. es tendeix a entendre-la globalment. :Vo és que m'ho sembli, és que ho estic experimentcwt: darrerament només faig classes dels ú1tims cursos d"Harmonia. de Con trapunt, d e For mes ... , els prolegòmens de la composició, i m 'adono que als alumnes que no toquen el piano els costa més veure les cadències, com estem treballats el.s motius , el joc ele les veus ... No ca.l dir qtte tot plegat ha d 'anar acompan yctt dP tots eL-; alt res estudis teòrics, però saber tocar el piano et dóna molts recursos. M'agradaria transmetre als meus alumnes el convenciment que la música és una fo rma de vida que t'exigeix constantm ent la plena dedicació i que per tirar endavcwt només hi ha dues coses a fer: estudiar molt i treballar molt. La resta vindrà sol i és conseqiiencia d'això. 137 u LNILAI\C CEMENTERA ~~~~~ /o;l;~~o e~~~~ ' 'ur ~\"7 Continuem d'acord. L'acord dc col-laboració que en el seu dia van signar UnilRnd i la Fundació Orfeó Caralà · Palau de Ja Música. ha estat renovat per a la temporada 1995-1996. 49 169 MUSICALIA PRE-CRITICA 11 Liceu programa 1he Lighthouse i La Voix Humaine per FRANCESC TAVERNA·BECH ue d Liceu prob'l'utui unes obres líriq li t'S t•r·Pudt·R dins J els dan·r l's t'im¡ uantu anys pol co n s ic.lt·r·ur·-¡,t•. certament. com un esd e \ r nimt'n t , ja que rn lt•s seves tc mpor·ad t•s, mÍ'R a\ iat Í's rostum no so rtir-~<· d 'un t't' p r r·tor·i d e pe rfil tradi c·ional. Ai,í, r is upcròfils podr·an l'Scoltut· Lo veu htll1wnrL de Franc·is P oult•rw, òpcr·a qut•, a Barcelona , <·s t't·¡n·t>st•ntu p er· pl'imcnt vcgad:l en f'l s anys seixa nta , quan el Liceu e r·a regt•ntut per J.A. Piimics, època veritablt•nwnt tlifít·il tm Iu quaJ , malgrat Iu guin·ht:· absrnC'ia de patrocinis ofit·inls, aques t empresari mai no , .u dl'i,ur e n les SI'Vt'S temporades Ull e~ p a i a f" Òpera d<' la ceotúr·ia a ctual. Deixant ja aqut• lla qiiesti{, i CC' nll'a nt-nos en Fr am· i ~ P o ulf'n c ( P a rís, 1899-1963). podt m elit· qu e t•l compositor· qur nt illt)l' sïd e ntifil'u amb l'es p el'it dc l'h t• teroge ni i cèlc bn• Grup dels Sis (els a ltres ÏJitegntnts e 1·en: Auric, llom ·gger. Milhull(l , Taillcfc l're i Dun·y). <¡ur. sota la inspiració de Coc·tcuu i dc· ntic. ¡(oposaven a la grancliloqii l•ncia, i a tot el que supos¿;s la dc·pt• nd rncia umb l'acadèmia i el con~cn a tori. tol deft•n sant , CD CU ll\ i, J' t>, JH't'~'liÓ melòdi ca i hannòn i<·a ~;i mple i espontània. Així, Iu música de P ou1cnc s'estru cturo pt' l' un sentit intuïtiu d e l a c r eació qu e r eb utja l'especulació i qu f• busc·a Iu naturaLitat cxpeessiva. D 'aqu rsta manc r·a Ics obr·es d e P onlcnt tts fan admirar pel sentit a rtesanal fttt <· r·e., pircn. tant e n rharmonia com e n el joc ronlJ·apnntís ti c . alh ot·a qu r la rolor·uc ió ins trume ntal é~ ml• ra\ c llo;;ame nl diàfana. En dc·finiti\ a. les obres dc Pou1cnl" , i molt e~prrial­ ment e n aque Ues e n què inh•né la veu , hi destaca la quafjtal lídca d e s ubtil emotivitat i la virtut d. un rnelodisme qu e d e{inii'Íe m c·om a scnlíme ntul. La vett humana és la tct·cet·a i ]a darTet·a de les ll'CS òpct·e~ qu e va compondre . Es basa cn un dels fumosos monò legs d e Jenn Cocteau qu r, amb el mateix títol. 'a escriure cntt·r el 1929 i 1930. Cal de-,tarar. també, que r òper·a d e Poulr n c. escr·i ta el 1958, en part clt>u la ;,e\ a eJ.i stèneia a D en ise Duvu l, una de Ics gr·ans s opranos ft·an c·cses. Amb uql test a òpe r·a i amb l'a nll'rior, Diàlegs de CarmelitPs ( 19S6, amb text d e B er·unanos), P oult·nc incor·pora a la seva m(ts i<·a un impr·ess ionaot sentit dramàtit·, que p o t f'On side rat·-se com una Vt'ritable upot·tació a rarl líric drl nostre lt' mps . na dona qu e mant~ una conversa telefònica amb el seu amant que Q rs 50 170 l' ha abandonat JJC'I' tmil·-se amb una rutr·a és l ' ar·gumf'n l dc l'obra j també el fil c·oncluctur p erqu è s'exposin una àmp lia ga mma dc sentiments g r·àcies a un diàlt•g clcl qual solament s·escolta unu pur·t. Des de la ser·e nitat o la r t>signa ció aparent d e Iu d o na. fins a la seva d esesp t> t·a ció da va nt la Ro lr dat. l'obra constituei.x un Vt'I'Ïta hle crescendo e mocional , procés en c·l qual , l'escriptura d e P ou1 t>nc - nut gistntl e n la utilització dels I'I'CIII'SWl VQCII fs- a ssoft>ix U 11 des ¡Jiega mPn t cie mn 1isos crno c i ona l~; extr·aonliJwri i que , si m és no, p e r·metl'n p Prwlnll· en la mateixa consc ièo cia del <lr·uma que viu la protagonista. Drama també p!>il'olò;,;i c i que en s pa da dc la pl'oblcmàtica d e la comunicació huma na. el tema amb què P e le t' Ma."Yt>ll Otn irs dóna f01·ma a una d e les srvcs òp e r·cs qu e integr eu e1 st• u notlr·it <·a t ulcg d e composiclons . ra scuL a .Mnndtes lc r·l'an y 1934 . i després el<' s(•gui1· la s cvu fom1ació mus ical al Royul College of Music i a la Uuhe t·situl d c Iu seva ciutat oatal. Ma~wrll Davies guanya d 195ï una he<·u per· unar a Rom a, on amplia d-. 'l' liS ront• ixemt>nts amb Petr~i. 1.: Hil)' ~l'~'Ücnl hi guanya el Premi Olh l'lli amb r o l>L·a simfònica Prolation , qur R'cs trenat'ia eu el Fe,thal d c In J ''~C dc 1959 celebra t prel'i.5arnc·nt t·n aqursta ciulaL italiana. Es l'ini ci d ' una r!IITera que situarà Muxwrll Davit;·s c o un llot· preemine nt dc· Iu mús icu actual , s iLuació lflll' t umb{· ve donada p <·t· [' ev o lm· ió el •U fi U l'Sl COmpos itOt', t·emarcabl!•nu•nt constant i segu¡·a. allunyada d·c·~p<·c·u l acions poc fonamt>ntadt>~ o tlir·igidc!> a impt·essionar d púhli('. AJ t'OII Irai'Ï, la seva basc.> estètica e fonamenta en r a nàlisi elf' la música nwdit•vul i la hjndú. així com tamhr r i d<· lrs o bres d c fj gttres tan ca hdui R ('0111 Schi)nberg, Messiaeu i Bahhit. D. aquPstcs illvestiga<·ions, Maxwell Da ,if's t•n Lt'I'U la concJusió que el can t pla dl' l c~ músiqu es ¡wimitives i eh, si~ te m es ;,et·ials d e la música aclual tf'ncn mí•;. punts en contaete dels que h om :.uposa . Igualment. con lata que Jt•.., inoníLmies mcrlievrus ~ón tom p ulihfc, amb la complexa organitzaciél r·ítmira d e les raguc•s índies. '\lla'\.wcll Dtt vies aplica rigor osament. i SP n sc· ea p mena d e coucessió, aqueRII's I'X fH'I'iènl'ies, i a ssoleix unu ti'c·nic·u dc: t·ompos ició molt sòlida que li p t t·rnc t afr·ontar amb èxit gè nen•s mus i<·als molt clife¡·r n ciats. D c la ~<t'va p t·odu cció ~s especialm ent rt>marcahh' la d edicada a l"f'scena. ja bÏf,'UÍ e n l'ltcJTeny de ròpt•ra com en el dt• la músi ca te atraL r ò pe ra Ta verner i El martiri de rs Sani Magnus en só n dos exentplt·s r erix ils . Tlte f..iglttlwuse (El far) va ésst•r com posta l' an y 1979 i sembla qut· ebLÒ basada en un f et r·cal sut•ct•ït l' an y 1900, q uan els 11·es vigilant, dt•l fa t· d e lïlla de Flannan (u l'oc•t dt• les illes H èbrides i en pit> Mat· del o n l) 'an df's aparè ixe t· mis ter·io.,a. nwnt i de forma so btada. L' olu·a s'i11icia quan els trc~ ofi l'iuls lflll' fliTiben al fur per relft~,ur e u t'f SCI'VCi clc guàrcUa els llC IIS 1'11111· pun ys, tr·o hf'n les ins tnJ ·lncirms aband onades, p erò fuucionanl p~t·· ft•etnnwnt. Aquest miste ri dónu llot• a u un invrstigació per udal'ir t•lqu¡• hu su cceït. D es d. aqu es t punt, racció ,,., drscnYolupa e n dos plan.,, en el;, quals. prr una ba11da. eh; rantants r n caruen els oficials qut• n•,. punrn u la investigació sobt·e la dc•,. UfHH·it•iú, m e ntr·e que p e r l'ahru inlt' l'¡ll't• lrn ris m om ents f¡li C supo· ~e n que <'ls seu s companys hun 1•is· t ul ahuns d c Iu seva Jcsaput'it·ió t'li una inacabable es p er·a d el d esitjut r e llc>n. Ct•rtum e nL. achuir· el mi ~:~ te l'i no és t'I motiu d e l'òpera. ja qu e l'i final -('Oill , u rrerix també <' n La t'PII lrum ana d e Poulenc- és obert. \ra ht\ t• l que s í intcr·cssu d' aqur-1 drumn és r anàlisi de la co ncltti'IJ humana. com els tt·t>s pro lagonislt••. u mes u r a que es r e l unia t'i M'li I'{'IIPtt van deixant dc bunda Iu rnn· tlu!'ltt N lu cudu, p er donar· llibertul i sot·titf U als ins tin LS m rs pr i I llit iu~. t• um sc s¡•ntcn incapaços dc· bttpt·t·ur In por· u la incomunicaci ó, u troh:1r· ¡,p aba nd o n a ts : c om, en dt·fiuitilll, l'S HHI e nYWnt fins a rautodt••· trueriú. Lu música es basa. scn!>l' t'UI' m t•na cir prejudicis. f' n planl<•ja· m t• nt.. c-ompositius m o lt difc·n·n· l'iul'l. Ai,í • ..\IaX\vc U Davíc•s pn•'~l st•n ;,c ollstal"le d e l'ato nalisnw a l'ílh dl' I folklm·c, o fi ns i tot a rem¡·m hrun cea d e la mús ira nPLamt~n l ¡·fiJ,. sk a d ' l~lga r ; naturalment uqtH•sl(•s trans icio n s podeu s ueceir· tamhí· u la invct'lHl. L'òpera impressiona p<•r Iu c·ohrn'·nria cic la tr·ama - un prot·r• magnífi came nt estt·u cturat dt· tt·n•ÍÓ c· t·t'i,c•nl- i p er l a força del bi'U e,til <'' JH't·~~ i o ni sta. ligltlhotL.~e (el far), tle l't·U·r 1\)a,\\ f•ll Da' Íf's. ChrisLopht•r LitH'oln. Lluís ' iute~. Stf'faoo J'alntt·hi. J,u vuix /rumuine (La ueu luww11o). dt• , l~r·urH·i¡, Pouleu c. R ll natu St·ol!n. Din'<'f'Íc'l mu8Í!'al: J osl'p Pons. J)in'l'· ,.¡(, tl'c•sct·na: ChrisLoph ~1t')t·r. Mt•t·t·ut tle les Flors. 22 (21 h). 21 (19 h). 27 (2 1 h) i 29 (21 h) rle mur~ T••mpor;uJa 1995-96 dd Gran Tt•utn rlc•l Li•·•·u. Tire pt j gt Lr d· tL jc ili d. fc p: el (j1 rt p el ti N CI CI p n: S! fE gi d St Jr s p [¡ p v a d 1 MUSICALIA PRE-CRITICA ne Mitridate, re di Ponto o la recuperació nples d'un títol primerenc de Mozart é ser que IC('CÏt Janb . oest .r del ·iosa- ; ofi- levar com. ::ions pert llor ] l[UC l'acs. en canre..desaltra atpG- l \15· ió eu 5itjat ci no final veu Ara [UU>t lucia ,s tes. Sl' U conrtat i .tius. 1(~1"81" rbartiva, 1dr.l· cap teja·ren· la:.sa , rú, uemdà•- e~ I e> ~a la er la ·océ> :.osió estil eter oln. L!J , dr , •tLQ. rec· yer. (19 arç. atre per J.C.C. a progr amació de l'òpet·a Mitriclate, re di Ponto per pat·t del Teatre del Liceu en la seva probr¡·arnació d 'en,..uauy pot sor·pt·endt·c més d'un. E s "tracta d'un títol que no ¡·onna pat·t del conjunt dels més coneguts i habituals, Ullll obra més que uo pas de joventut , d'udoleserncia, fet q11e no impcdeLx que al mateix temps sigui d'una considera ble covc rgadura de format. L'intet·ès dc la seva presència, en tot cas, rau en el fet q ur t'n el ctu·s dels darrers anys ha anat ad qu h·int un protagonisme força arusat, i aLxi, apareix dc manet·a si no habi tua l, sí força sovintejada a les ctu·telleres més prestigioses. El Liceu, doncs, no fa altra cosa. en aquest cas, q ue set· sensible a aquest corrent dc vindicació del títol. Con ·ent que pet· altra part resnlta ria ociós si no lti bab'llés. danera dc la partitura mozat·tiana que ens ocupa, un s ubstr·at d ' interès t·emarcahle. Els orígens dc Mitl"iclate, re di Ponto se situen eu el pl"imer viatge efectu<H pet· Mouu·t a Itàlia. Va sot·tir de Sulzburg pocs dies abans de Nadal dc 1769, amb eatot·ze anys no complerts, i al seu pas p er Milà , on coneixeria Piccini i Sa mmarti ni , li L és encarregada aques ta òpct·a, en la qual va treballar jusl al llat·g dc l ' any que va ocupar-li el viatge en qüestió. R ecordem que dcsp t·és dc Milà va viatjar a Bolonya, on es VIl trobar per primera vegada amh el pat·c Martini, que va ofcrir·-li unes transcendents lliçons, que cl cspt·és va conèixet· PaisicUo a 1àpols, que va ser condecorat pel papa a Roma i que va ingt cssa r a l' Acadè\mia Fill1armònjca de Bolonya. Tot això vjsc ut enu·e cls catot·ze i els quinze an ys d 'edat 110 ben compJm·ts . Finalment, el 26 de desembre es prodtó·a l'estrena deMitridate , r e rli Ponto aJ Teatre Regio Ducalc cic ]\.filà, amb un èxit espectacular· gràcies a un públic entusiasta que durant la representació no pat·ava d e cridar ··visca el jove mestre!"' . Mozart va basat·-se pet· a aquesta p dmer a òpet·a seriosa seva en un llibret de Cignasantc inspirat en una tragèdja d e Racine, que nan·a la poc menys que inversemblant his tòria de les relacions entre un pat·e i els seus fills per ca usa dc la pt·omcsa d ' aquell i les pretensions envet·¡; aquesta dels mateixos fill s. Ò~ct·a amb una clara fidelitat als modrls metastasians (això vol elit· també amb u.na acció molt estàtica), t·esnlta esp ecialment indicada pet· a set· oferta en versió de concer t , com Música per al pollle••. per F.T.•B. S hostakòvitx va compondt·e la seva onzena simfonia per honomr Ics víctimes inuocents dc la r evolució avot·tada que s'ha via s uscitat a causa dc la misèria i la fam que patien les classes obreres i campt't·olcs. Una manifestació, del tot pacilï<·a, que es dirigia cap al Palau d ' Hivcm va ésset· dissolta a trets per· la gu àrdia reial sense cap mena d ' avis, i hi va n morir molts dels manifestants . Una vegada més, l' humanis me de Shostakòvitx, ve ritablement equiparable al dr Decthoven , C!! manifesta en aquesta oht·a en totn la seva plenitud pet· lluitat· contJ-u ci mal la violència i la injus tícin en el ~és ampli sentit de la par·aula pet· a la defensa dc la dignitat d l' home. La simfonia va ésset· composta el 1945 amb motiu dc la commemora- ció del quarantè aniversat·i d ' aquest dramàtic episodi. E stà esn·uctm·ad a en quatre moviments i cadascun porta un títol evocadot· del fet. Així. l'adagio i.niciaJ. titulat ··La p laça del Palau". descriu l'ambient de l'esct'nru·i on tindrà lloc la t·ept·essió dels manifestan ts. SegueLx un "AJlrgt·o'" en el qual es desct-iu la manifestació, amll el caos crue provoca i la desolació que s uscita. La tet·cet·a pat·t porta el títol hen C).1 llici t de " In memot·iam". Es tt·acta d ' mul or ació i el1·ecorcl de les víctimes. Quant al quart i daner movimen t -" El Tocsin"- és un allegro que s'e•·ig<·ix com tma crida a les armes miljançant l'ús de can ts rcvolu c iomu~is, com poden ser· Lo varsoviana o hé Tremoleu tirans. La música d 'aquesta simfonia és veritablement espcctaculat· i està djri{;ida a les grans masses. aspecte que Sbostakòvitx assoleix a mb una st•rà r i ras que en ocupa. Tot r·epoa sobr·e les espatUes de les fa cultats i el ' it·tuosisme dels iotèr·prets. Les seves extenses àries, amb un sol duo i el cot· fimtl , atorb•uco a la propos ta un cat·àcter rl e gntn festa de la veu , llUC p er això mateix exigeix un " e1111ip vocal" d ' u na hrran categoria . I ai xí scrnblu que serà ara e11 la pt·opns ta CJlH! se'ns presenta. En aquest. sen tit, Ja presència de Rockwell Olake, un dels tenor s lleugers més vu lonlts del moment , r esul ta poc mt>nys crue idònia. Al seu costal, Luba Orgonosova , que s 'ha convet·tit r n una destacada esp ecialista en (') molt difícil paper d 'Aspasia, i de Bf'l"l1ade tte Manca di Nissa -ambducs debutants a Barcelona-, i tamb~ el nos tre J oan Cab e ro i d ·sJtres alor·guen un camp de garanties ben important per assegurar una ve rsió d c categoria. La batuta de David Robertson és un altre atot t¡uc serveix per afet·mar el que s'acaba d'exposm·. Jllitridate. re di Ponto (versió dc cont"l'l"L), dc• W. A. Mozm·t. Rockwell Blake. Lubo Orgonosovo, Bemadctle Maneu rli Ni.o;u, J m111 Cabet·o. Direcció: David Hohc•·tson. 'remporada del Gran Teall"e dd Lic·cu. PuJau de la Música CataJana. li i 14 de mm·ç, 2 Lh. 137 colo mc ió d ' a bruts conn·astos sonor s j el c~inamis me titmic que aplica al discm·s . Ara bé, la tensió èpica amb la qua l el compositor narra els fets, pod ria induir- nos a considerar q ue en l'obra hi ha tma tendència a la manifestal'ÏÓ grandiloqüent - més pensada per colpir la fibra sensible el<• !"oient. que n o pas a p r ovocar una t·eflexió profunda sobr·e els fets. Amb tot , el mestr·a tge de S bostakòvilx, així com també el seu conV<'ncim!'nl, sincer i apassionat. en favot· d els ideals de la solidaritat humana , li ¡·viten el perill d e ca ure en l'exp t·essió propera al pamflet musical. Ot·quc,$11·n Simfònica de Barcelouu i cwiouol dc Cutulnuya. Svia toslav Lips, piuno. Fnmz-Paul Decker, cHt·N·cib. Concert per a piano i orquestra ruím. 3, op. 30 de Ra chruàniuov. Simfonia mím. 11. op. 103. "L"a ny 1905'" dc Sho•takòviLx. PuJau de Iu Mú•ic·u CotaJaua. 23 i 24 de març. 51 171 MUSICALIA P R E - CRITICA Estrena barcelonina de Dobles variacions d'Agustl Citaries per F.T.-B. c·r·tamf'nl. la tò nica d c la p r ocl<•ls roncrr·ts barcelonins no rs dist.ingrix prl seu irr tl-' r·l·s Vl't'b la nova música , i espeda lrrw rr t pt'l' flt(IH'llrt C( Ut' Cl'f'CU l'ls nnstr·<·s c·ompositu r·s. s inó q1.re mfs av ia t s'irrsist(•ix en ni r·cpcrtot·i més c:u ltivul. i a clot;o:c•nttl ( Passions pc•r Setmann Santa, Messies i oratoris de ada I i nntlnles lll'l dc•scmbre ... ). Pt>t' aq ut>slu r·uó f' a l n·marcar· r estrrna cl' unu ohm orqucstnLI del manresà Agus tí Chal'lc•a (36 any~ fe ts o a punt clr fer), ja que fets d 'aquesta m ena , c•n "<·am·n·· poc·s dur·nnt l'an y. Cllar·les Í's urr eompositot· c¡ue. amb lc·::. SC\ r:. pat·tinu·e:. i any rera an). llu ana l ap lc•garrl una mé;; que eom.idrr·ablr quantita t cir primer'S p r e mb. \mh to l , fin~ a l moment, la mú-.ic-a el' \:,'lr~lÍ C harlt>s Pnrara n o ¡;'lla Cbcoltal a l P alau d c la ~fúsica Catalana. Un cop mÍ's. gràcie:~ als p rogr·amudor·s dc I'OBC . aquesta mancan ça q1.r cdat·à resolta a mb la in lt' r'(ll'f'lar iÓ CJUC ('OI'ffll f'Stra fa1·à, dll'igidu pet· Ronald ZoUman. d e l~s C b'l'U rnu<·iú 137 seves Dobles variacions, ohr·a Hrmbé d oblt>ment b'llardonarla t'li l'an ) 199·1 (2o premi en e l Con <·rrn; l ntpr·na C'ional d e TatTagona i l r·. JH'crni clc·l Joaquín Tul'ina de Sevilla). En cl('fïnitiva. la client<·la IHLIJitunl dd nos tr·c pr·imer conjunt s irufc'ln ie t indrà l'avi nentPsa d'f•seoltat·lu rnús it·a ci ' :HJIH'~I autor, ben valorat p<'ls f'on ei'<t~clcws i els estudiosos dc Iu rrova músic·n. Un crite r·i indepen dent, així ('0111 també l'intcri'•s uec·cllluuclíssim per· saber· quines són IPs darTt' l'l'l; tror·iP!l i idees que es pt·oduciM•n r rr t• l camp d e la rr·carió són IPs línic•s nw~tr·t·s amb què C harlrs ct·cu el st>u pcr·onal m ón sonor·. Així. sense· pr·pjudiris enven1 lc Lt·adi<·ion-. lo11all'l dà~,.i­ ques. i sí amb la pn·orupnrió ron ..tant pet· exposar amb la m à '\ima c·lar edat i coht>t·è neia la ~;eva idea mrr::ical. A{,'ltstí Chad<'~ rscriu um·~ ptll'lillJres que atrpuen pt'l h(' ll arur·nt d e tallisme -<'n diria u r·t<·::.anal- j l'c·qujlibri qur l:tiiSlf'llla la M'Ht for·ma. Dobles varia('ÍOIIS Í's una ohm estructur·ada a partir· de tlos lt' lll t's. El primer està cxtn•t de La Crl'ació de Ha yd n, c·o nc•t'f•tumrlll dc• Iu sc•ec·ió que fa r eferència aJ caos, mf'nlrr qu~ el segon prové d e la seeció lenta d~ l'obertm·a d e la Suite rriÍm. 2 per 0 orqnestra dt> J. S . Bach. Aqm•sts d0 , lrnws s 'exlJosen i són elaborats rn lr, p r·inwres quatr·e variacions i desl)rf.. rs contr·aposen rn la cinquena i sisena, essent aques ta dan·era la ((lll' cons titueix la cadència Jïnal de l'u. bnt. Un aspecte interessant que c·nl l '{' llHH'Cat' de r obra cle Clwdcs és que c•h¡ tt•rnes ol'Ïginals st·mpr·e són pn·srnlals a posteriori, o sigui , quan ja han estat tre ballats. Així, t'i d~ llaydn no s 'escolta fins a la conrlusió dc la segon a variació . m eutrc quc·l'l d c Barh n o s ' exposa fins al fmaJ de la quarta. Orqut•stra Sinúòniea dl' BatTc•lona r :\aciüoal de Catalunya. Rafael Ornz· co. piano. R onald Zollman. dit·c-rrió. Pr·ograma: Dobles rariacions d'Agu.-tt Charh.·~. Concert núm, 1 per a piannt ort¡ut>.Hru dc Ludwig ' 'an Bc:ethuwn i Simfonia en re menor dr Cr'ar Franc:k. P a lau de la Mú sica Cnta lunu. tlie• 8. 9 i 10 cic mat·ç dr 1996. I pe j ta gr su R pt l' G p• UI l'l pr ('( ar V( ,.~ 111 IJ( dt 111 Una altra veu romàntica pr /e 111 SE per F.T.-8. <·r·itahlc nH' tll, e l programa qu e ofcrir·à I'OBC ro el tlarl't' r r ap dc ;;elm a na d'aCJ UI';.t mes dP març , podria qualifiC'ar-sc d'hf'te•·odox. però al h o1·a hus tanl c·ar·acterL<,tic del ~ crilci"Ïb q ue a n•gadc•:. ¡,ol aplicar en Ja progntmació d dir·cctcH· Franz-Paul De <·ker. Una p iigina d e joventut de Br·ahms, una dl' lt•s figu r es qu e culm inut·ia c•l r·omanticisme, dues p eces cmhlt•ruàlif)ut·s i dïnn e~a hl e popularitat com s ón Ics obr·es rl e Liszt i Bcr·Lioz, i e ntr·r cllt's col-Joca els pentagra mes d r Kud Gulclmark, tot ofer·i nt UlllO Uf)IIPSLCR mÚRiQUC!I una vis ió f•c• r·tunwn t inèdita del petiode romà n tic·. ~: 1 curs d el temps ens fa reflexionar, u vcgatlcs, so bre Pis eanvis qu e t•xpcr·inwnta la sensibilitat hw11ana p e r· valorar· u n¡, fe ls i unes p e rsonaLitats . Ant e ns pregunte m: quj va ésser· Karl Coldmark? Quina serà la V 52 172 impressió q u t• t•ns fH'oduir ·à la sevn música? a lwm que melllt'\' \isqué i dc:.prés d'una rtapa inic•ial difíeil i extremament dnr·a -nm.cu l l'n l') .,i d'una familia humil. "a u prc·llrl n· de tocar e l dolí a b a n b l(ll(' !'~c ritH·c­ va és,er n~conegul !'0111 una dc• ({'., per~onalitat~ il·ltl'•ll'!:> de Iu Vic•nu finhecular. on laJJÚlt' 'n ,er· c·ct~r'oi­ dcrat rom un rlel~ ~ra n ~ OJH' t'i!>h';. del seu temp.,. Al marg<· cic· ~oiÍ'~ c<·t·L que c1 temps e n r. fa o blidar· c•l qu r s 'ha d'oblidat· o b(· el c·as Goldrmrr·k és una d e IPs mo lt es inju ... tíc·it•s c'n què incorre la hiHlÒt·ia , c•srolt a r· ara una músira silt>nciacln d<·s de molt temps . com e l Concert p er (t violí d c Goldrnark, potajudur·- nos a l'l't' on slruil·. amb noves pt·r·s ¡H·c•t i vell. un trmps 4uc a vu i erwanr t' li S pot semblar prop e r. per·ò qu e f'n r·c·u litul ja és b en distant. En to l cas. c·om a t·c·fc•t·r nC'Íf's a la traject ò ria dc la v icln d e Goldmark. p odf'm indi ca r· que la srva millor òpe r a éb ~ot•gur·anrerrl La reina de SCJba. la qual va éo;r•r esci'Ï la en la mateixa època que tl Concert per a violi que· ens oft•rirun l'O BC. Cath r r·in e C ho i Franz· P aul Dcrkcr. També se sap qut• u formar part de jurats amb Brahm· i lfanü,ck, que juntament amb Rírhar·d trauss \ ' U ésser· inH•lil mt·m b rc numerat·i de l' Aradrmia de Santa Cecília d e Roma i qur durant un temps va ser e l mr.trr d e J an . ibelius . do CI li, do B Orqucf\tru Simfònica tlt> Ban·r lonu i l'ioc·ionaJ de Caurlunya. Catlwrirn Cho, violí. Fnmz-Panl Deckt·t·. djrrt•· tm·. Pro¡;t·ama: Serena/a núm. I op. ll cir .Johnnnes Br·ahms. Concr•rl pt>r n triolí i orqueMr a dc Kal'l Coldwnrk. 1/t>phisto Wa.lt.:: dr Ft·anz Li.•zl J " Mnn.a hongaresa·· dr Ja Comlt•m nació de Faust d'H èctor Bcrlioz. Palau dr la M:úbica Catalana, 29. 3ll. :n d e rnat·t¡ dc' 1996. 11• ci I, MUSICALIA BALLET El Trànsit de Maria Rovira: més de deu anys ·e qu, tta dl' per a ts do; en le, ~prr· i sise. 1 qur per JOAQUIM VILÀ I FOLCH .e l'o- es d'aquell llunyà Novembre, peça per· a s is ballarins que Maria Rovira cr<•ava a Mataró (1985) pf'r a l seu incipient !!rup de dansa Trànsit, han pas~at més de UE'U anys. T Maria Rovira ho ha cc•l(')n·at amb una prograrnarió de dt_rcs ~e~manes a !"Espai de Dan ·a t Mus1ca dc la Generalit at dE' Ca talunya. El programa cruc va presenta r és una antologia dC' tol el treball realitzat i respectadot· pol comprovar f'l proci-s de maduració coreo!!ràfica q ue aquests deu anys ~omporlen . Maria Rovira venia d'un període dc set anys residint o l'estranger, especialment a França, i després cl'haver viscut l'eferuescèncin d e la dansa contemporània allà, i l'única cosa que sabia era que no podia atlLrar-rne. La necessitat i les circwnstà ttcies un ren fer qne m'iniciés com a coreògrafa sense una voluntat explícita. Sense una volun tat explicita , doncs. Mat·ia Rovi r·a es va veure en la necf'ssitat de f<'r cOJ·cogt·afies i només néixer· com a ct·eadora ja va set· presen t a la J Biennal de l'Eu ropa M€'diterrània. Ben a' iat, amb Funcions complexes ohtenia t'l segon P-remi del Co nt· ur Con•ogràfic Oscat· l ..ópcz. L'<·spcct acle segiient. Trastom, marca més o menys una mena dc majoria d'edat Trànsit. Estn·na l al Mercat de lrs Flors, és tamh(~ pr·esent a divcts('s ciutats pcnins ul a r·s, fora de Ca talun ya, i a Mulbouse, amh motiu d(•l Festiva] Etu·odance. Aq uesta rorcogr·afia neix amb un " bullit" de tècniques diverses: hom hi pol C'nd cvioar una influèn<·ia dc lt'ndèncics amet'Íranes i un CC'rt r·eorus l o exp res~; ioni s ta. A IEntN• ase.sinos, fan un cxer. . sis 1 pt>r·sonal"l'!:! r"> ~tct so >n' la JWr·repeió de l'espai t del temps. D Ie ral !s que t pretan ja el d~ elusió :¡ue el ldela >na i }roz- ·ccirí .gu.tí anoi tO\en :é-sar !ana. ésorr ¡ue ri oferi· ranz· ue ra ahnt· amh "e,tiJ I emia i qnt restre ma i erien lir~r· p.JJ •er 11 1ark, ;zt i dem· ·lioz. . 30. 1 La pols de l'à ngel marca una a lt1·a fita en el treball que Maria Rovira realitza a mb Tn1nsi t.. Estrenat per a l ' Olimpíada Cultural, és una cot·eogr afia d ' una bellesa singular, tot un j oe t'teri , gairebé alat; la cond ició d els àngels és femenina. A partir d'aquest espectacle Maria Rovira tr·ebailarà, a Trànsit , només amb elements femen ins. La p t·oducció següent és compa rtida amb E l Teatro Frontet"izo, i Benvingudes par·teix d'una proposta teatral de J osé San ehis Sinisterra. Presentada a la Sala Beckett, és un magnífic exercici que pretén unir délllsa i paraula. Possiblement els dos llf'ngtla tges conserven encara un a excessiva separació , però el que semblava un inici de camí, un a n ova f01.· ma per investigar, n o ha tingut, de moment, con t inuïtat. El tt·eball de M aria R ovi ra sempre ha estat a prop del llenguatge més estrictament teatt·al i ja havia col-laborat amb noms com Sergi B elbel o amb Luis Miguel Climent. Benvingudes, però, no h a estat inclosa en la mostra antològica de l"Espai. En Amunt i avall, Maria Rovit·a realitzà un altr·e exercici sobre moviments ascendents i descendeuts: una altra 'egada l'espai és motiu de reflexió cot·eogràfica. El znmL de la memòria és un altre espectacle gr an , estt·enat al Mercat de les Flors. Parteix de temes medievals i és un hon treball sobre compos icions estètiques, a la t·ecerca d'una gestualitat concreta i , ós clar, sobr e la condició de la dona. Maria Rovit·a consl'rul'ix tm joc entreteixi t en e l quall 'or·dit i la trama cotTespon en a la contempo raneïtat i l'espe rit medieval. Hi h a sensualit at p erò també hi ha violència, i un bon treball gestual amb les mans i. encara , un cert acostamen t a la dansa popula r. Amb tot. hi ha una t·ccerca de formes dm·t•s. seques. un j oc de tipu s ñsic. St'nst• massa concessions. Finalment cal C'S mE'ntar El joc, coreogt·afia a la qu al un j ur·a t fot·mat per Bà.t·ba t·a Kuspt·owicz, "\ gustí. Ros . Mont e G. O lz<"t. Josep E scudero i Gilbcrlo Ruiz Lang atorgà el Premi Rica t·d Moragas 1995 de coreografies de da nsa, i que fou cs lr!'natla en l 'acte de lliurament dt' ls Pre mis de l' Ins titut tkl Tea tre. En a questa obra Maria Rovit·a lot·na a " juga t·" amb la gcstuaHtat i l'espai. E ltr·oha11 d 'a quests clett anys, vis t des de la pet·spectiva que ofcr·cix un a contemplació antològica , és molt positiu. Es pot w·ttt·e, se nse entrebancs, una clata progressió , una cada vegada més n e ta i concisa clareda t expositiva, un treball de temes i vat·iacions. de sobreposicion s i fugues, un goig p er la dansa pu r·a ...• p erò també queden al dcscobet·t uns certs temes -recur·sos gestu als, diria jo- que són excessivament r eincidents . Acrnests recut·sos són, pot ser , allò Cfll C dóna unitat a la feina feta , pet·ò, a la lla rga indi qu en un cert estaticism e i una certa inf.rcia creativa . És clar que la visió ren exiva i serena d ' aquests deu a nys de cm·eografia l1a d e portar Mal"ia Rovira nesessàriamcnt a un t·eplant ejament de la seva activitat cr eati va . Un r t>plantej am ent , sen s dubte , vers l 'cxpl01·ació d~ nous camins i nous r·ecm·sos . E s el que d es d'aquestes planes d esitjo a una co rcògt·af a que ha d emost1·at tenir un a sen sibilitat especial pel tt·chall ben fet. Que sigui p er molts an ys. 137 Coreografies cie Maria Rovira per a Trànsit 1985: Novembre Variació 2 x 4 Zeichcn 1987: Funcions complexes 1988: 1\·ustorn 1989: Enh·c asesi:nos 1991: El pols de l'imgel 1993: Benvi1 tgudes 1994: Amunt i avall 1995: El plllll de la memòria 1996: El joc 53 SCHERZANDO Rf~CrrïAL A .BENEFICI PEL A BENEFICI pa KECI1AL · A BENEF~IYEL ÍSICEtJ LaPel}ice TEATRDRE4L .f\ECLTAL (/àmpara) All v 1( {IJ6!lúk 4· I (_ AFJ\,(14/ ÍJ· { (fi R¡2.C,C~ < 11 Jt. fl A i/ J fln ' (if1f)f1k/ 1, _ Pu.V' t' {¡¡, ( ·' (A.() ¡)f1?-tj t • -1\}.' .U I • ¡--- - --· -- 1--- {A. l/ - ..__ -- --- t. d?711-l{ , I ,f;f/JKJ)ft po J..JI . .- 'I" •. '•., ~ ·· •.t n • .---\- ..._ 55 l iS DISCOS LLUIS DEL MILA: Fantasies~ Pavanes & Gallardes ·\ndrew Luwn~nc·c·-~in¡.¡ (arpa), Set·gi Cu,;mlc•rmrnt, Eunic·e Brunduo. Lor c•m: Duft-cbmid i Jordi Su1 all (l·iolt•:- de ¡mmbu) \•tn~t· \ 111 itü, ·E 85:i5 luís del Milà. c·omposit?r valencià del_ Renarxemeot, a qtu sovi.n t s'an omena Luis Mila n, Í's esprcialmenl COIICb'ltl per· la seva música ver· a viola ell· mà. Potser no c·altldu l'l'eOt·dar UC[UÍ tfUI' l'n Ulfllt'JI per·íode històr ic lola Iu mús ica s 'escr ivia rmpranl el llenguatge a d ivcr·:-e~ 1 t'U propi d e la poüfonia. Fim i Lot les ob res per a oq;ue o viola de mà er·en col4~lr'lrï­ d cs a veus, una carat trr·ística que sovint queda diHsimu]ada per la tcx t ur·a homofònica del tnt('Lamcnt. An bé, l'anàlisi dPI malcl'i.al escrit ens pct·mct d'exlrcm·c·u habitualment ~ 'eus separades qu~' (per· t¡n.: no?) es poden interprt•lar amb tota tranquil·litat amb qualsevol dels in;,tt·uments melòdics p ropis de I'Ppoea, ja que, sense cap nH'r1a dc duhtc, era tm a pnll'l ica comuna a l'època. I això és pret·isamt>u t el que f'ns proposa Jor·di Savall: la separa<'ió cir lr., veus de la textur·a polifònica amb què estan coustniide:. Ics pavanes, gaJJarde.~ i fantasíes que s 'inclou<· u en l'I Uibt·c per a viola dl' mò. El maestro dl' Milà, publit·n t PI 1536, i la po:steriot· intequ·<·llte:ió d 'aquestes vc>us amb rm consort de violes de gu mba, al qual s'ha afc•¡,rit uua ar·pa renaixentista i pcnu'!s-ionista (de <¡ui, pet· c·t·rt, no s· esmenta d nom en cap t·aró del llibret que uc·ompaoya r curegistnment ). L 56 176 Enca1·a que no c·al justi ficatió per a w1u pt·opot.ta d'aquestes caraclt'r'Í!.tiques, la pod e m Lrobm· 1m rlos ur·guments: pr·ime r·nrm·nl. rom ja hem cUl, era una pràctica pt·òpia de l'rpo<·H, i dcspr·és, amb la mall(·a de rcpct·tori pc1· a eoujtmt im.tru mental conscr·val del R cnai.xcmeot ihèr-i<·. E ls resu ltat és. ct•r·tnmcnt, atractiu. La m{rsica fie Lhús del Milà, que d ' ur·igen ja és att·a<·Livu i molt repre..sentativa de la snrroi'Ïlal de ]a músic-a 1lc•l IWII temps i del seu errlom, dl'iipt·és de l a instt·tuu<·ntudú 1n·cn una nova f01·ça r n la quaJ no es perd l'('~ d e r esper it origi.naJ i !>Í qm• t':. guanya en riquesa Lí.mhl'iea. Possiblement. inti'Odnint-hi PncaJ·a més iosu·w1wnts (cic vent. .. ), com Savall ja havín fc·l e n al t res en r·c·giRt t·urncnls anteriors, t'I r l'sultal encara hauria rstat mÍ'il <'s¡.rcctacular. Mal¡;ntt tot, t'I consort de violes ;., d'uno sonoritat molt compurta i de gran for·~a expr·e:.,.h n. Una proposta atra<·ti, a i dt' qualitat en el més pur ''l'sLil Savall''. e Joan V. Bellnltn Missa de Barcelona. /El cant de la Sibil·la Gi.-ela Bell•olà. Oh·itlio•nm·. Emma.nocl Bonnanlnt. din~·tor. Ü}JO· lll. OPS 30-122. a ~ns t~r a.nl;; anp¡ vll.lg abl>tslrr a una missa del ga ll u Palma de Malloreu i u Iu representació dt>l c·ant ell· la íhil·la: xoc dc la tt·ndi<'ÏÓ. xoc retrobut arnh Gi~ela BeUsolà per la ¡.,f'' a manet·a de cantar i de f(•r· 'mre aquest le\.t. Mt•nLrestant. la lcctur·a dc la Missa de Bnrcelonu amh Obsidienne ens féu dt•twob r·ir els fastos de la c·orl d els papes d'Avinyó i t'Hiltar aquestes l't•splendcnt¡., melodies gòtiques altf•t·nad es amb el cant pla. Tot f'ra a punt . amb el tr·io d<• cornamuses. p<·r t•t·t·ar· un wograma dc :\'ada! odginal que engat.gét> t'I pt·ofà i F t'I sagrat, el trudic-ionnl i el ml"dieval" . Amh aquestes Jmr·aull·s, Ernmanu!'l Bonnunlol (un d e ls dit·eclor·s cul·lq.,•i<r ls eloi Centt·e dt' Mus iqu e Médiévale d e Pm·ís) eunwtel'ilza adicnltuenl t'I í·on1ingut d ·aquest enregi~tra­ mcnt. ft·uit dc la voluntat selt•cliva pròpia dt•l c·atàleg d"Opus lll. Unu pr·odurció, a més, crut• ineidci.x: en l('s mos t r·t•s més sugger·enls del rc pcrtor·i t·ata]à de l'edat mitjnna , f'll l'aspecte tntdit•iouul i rulle. El cant de l(l Sibil· la -una de l es manife!'Lu('Ïonl; dramàti.co-litúr¡;iqur~ val, to t ]lOs a n l en 1 alor, amb una impeeahle aliun. r:ió natural, el mng t'SRt·n. cial J e les t•o nsouiinc•it•1 fís iqnes en e l <'fiiH·cplr musical du l'èpoc·a, i oft·· I'Ïnl una iuHclgt• sonora compacta i tt·anspan·nt al. hol'll. Cal dir. frnalmeut. qn• aquest disc c·r·ea una aLmosfer·a, surt df' la rctli· na de tantes mistel·lnni¡•, superficials i, c·n pro¡w>ar un reper toi'Ï n lla ment earacter·ístic del noslr·r pati'Ímoui mus ica l, ofcr·t•ix un contingut parliculur. ment inte t·essanl. e Lluí, :\1illet e: l o d a s q d L mr" intel'essants dC' l' àntlJiL eatalà m edieval- e;; beneficia, en aqw•sta 'l'r~:>iÓ, el(' l'empremta expn•s:.ivu tan e loqüent i perscma l clt• Gisela Bellso l ~c. L'anomenada Mi~;sa de Barcelona. prn¡ui'· r::. conserva en un mauusc..-it clt• la Biblioteca dr Catalunya. proccdc·L'\. '<'t·,rmhlantmenl de la cap!'llu de la casa ¡·rial cutalano-aragoncsu, confir·mu lf•¡., ~~"' rs r!'lacions amh d r·t·prrloi'Í litúrgíc d e la cor·t papal d'Avinyó i il·lu ~ tra l'ls ric les polifòni<'s d r la mi.~Aa t¡ur sorgiren, amh l' \r·, Nova. en e l segle• \I\. \ part d'una indiscutihlc entitat estèti<·a -qur rn" suggereix una M'n~ihilitat curiosament moclt·r·na- . tenim una preeiosa anlfllogia de formes, estils i pr·ocediments: contr·apunt homòfon, mote t isor·ítrni c, clwson polifònica, prof'r•diments tropals, PI!'. A més, alterna leb cint' pN·<·~ polifòniques de Iu Missa de Barcelona amlJ t'ls fr·agmcn Ls !'ot·re¡,pmwnls dc• eanl pla, amb la qual eo,.,u r OÍ<'lll pot copsar Iu globalitat d el seu sentit !ll'ib'Ínal'i ]lf' r mitjà del I'OIItl'lliit entre les scvet·es polifonirR gc\tifJues í la inefable· i nua expl'Cssivitat de la lít1iu melòdica del c·anl pla. Els cantors del ennjunt OhHidirnne r esti tue ixen umh tot rigor r alll!teritut pc·rnliar de r empt·rmta sonor· u del repertori votul nwclic- 11 A L fi I e r a C. MONTEVERDI: MadriJJali guerr.eri et amorosi p n F e La Cape·lla H1·jul tlt• f:ntuhmya. Dir·. .fllrdi Sll\nll \Ktt'~!! Auvidi~ · E fl5 U1 E n e ls madr·igals eh• \lon· d tevenü sótt ;,¡•mprt ben,"ingut.s. t.ohn·to~ e si la \'er~ió propo~a1l1 mere Lx unes garantit'" pn· vies... I no cal dir· 1¡br Savall les ofert>i\., t'•llt'· c ialmenl tractant-Hf' tir música escrita ahunH 1ll'l 1720-4,0 aproxinrnchcuwnl. És a dir, Jonli Savullt•orn a gambista o bé· dirigin t t•l seu mítie Hesppr·icm \\ r· va fer cèlchn• intrqm" Lant. gairebé com niugú nu ha\-;a fet aham,. In rnú•it3 del segle \.\11 i unt<•riw··· I creiem que aquest rrprr· tori continua essent d •t'U ·'punt fort". Són inohlirlo· hles les seves w•r·sions drl' gambistes fr·am·psos drl srgle },"Y ll (p rittf•ipi 1kl \.VI 11 ) o de la mÍt¡.ÏI'a espanyola del Sf'gh• ti'Or. Ara ha toeat f'l torn ui r·ccull mé~> c•..,pt:etac·ulnr dc mad t·igal~ rnontell'r dians.... e ls qur ,ïn n r n n b o l' 1 DISCOS valor. afina- essen. ànrie. n cepl!' i ofe. ;o nora ent alL, qar una a ruti·lànic~ 1posar amc' nt nostre 1fereh culartU!lli Altri canti d 'a mor, Cira il nemico. I olgend o il ciel, Mtri canti di U a rte, LCl mento della n infa. I fmalment. r i mo ntJm<·ntul Hor che ï cie/ e la terra tDI: ! clouen dins d t· l vuitè llibre. pu.hlieat pr r aqu e~t autor sota el nom gl' nl·l'ie dt• Jladrig ali g uerrieri et amorosi. \ ques t cop J orrli Sa\'aU i t·l~ sc• ut. col ·la h oradors e~ pt·rsenle n t•om la Capella RPial d e Ca tahw ya . La prop osta és ct·t·turnent att·ucth u, comtm ç:wt ja pet· la si'IN·eió d e ls madrigals . Enctat·u qm• r is que som molt naonlt·vc•t·diuns st•nap•·t• Jlllh'lH'fll trobar a faltu1· alg un títo l concn·t, cal nt> ohlidar qt•e un dis<· c·onté un es puí limitat dt• temps i qu1·. pe •· tanl, sempre {•s impossible dc col-locar -hi tot a llò qu e potser dcsitjHírm . A qtti podem scnti•·-bi un a llis ta antològica fo nna da p t> r· i\Jon· empr~ •brttot osada •s prior qbr e-pe- se d~ lS deJ un eot. 11 com ¡.,rinL ff ~xe-- ~rprt>- 1gú no oÍisira iors.l reper· eJ bCU blidaJS deb s del ,j drl Júsira l'Or. ) l'U a( JC lllnr te~·er· sïn· C'cril bOU!'(' u n pt>l'ma d t> Pett·arca. U n a .simfonia a 5. una altt·a u 6 ( fch1 a partit· de l Cc111tate Domino) i un Ciacrona rlt• Falconic i'O , fan les fun cions d ' inte rmedis ins trumental. Conscic nLIJIIt' ús mús ic-u csc ri la e n un nt ( ltlH' n l d ' intensa t·rr(· r NI dl' f"t,x pressió dels nfetti , S a vn ll l'S lira la clinw n sió t'X pn~s­ sh·a p orta nt-Iu t'n alguns momr nts a l delit·i. Gail'(•bé un no u eonecpte cfp •·omao tiei.me, e n e l miiJot· dels sent its. En gen t• t·a l, t enim la imp re,.,~ió C(l i C a q11 t>~t e n registrament, fC'I a f" t•sgll·bia pt·otr~ La nt de Ri brau\ ili(. el 1991. Sl'b'urumrnl a lr, ' ·ta ntes'' dt• la matina tlu sr¡.,'ll inl el M'U hàbit. f:1 una ¡.,.,·un ju~LÍt' i a al doble vrssant plàstic· i cx-pt·es&iu de la músir·a dl'l g•·un Montt•vt•nli . Una au cür ió a tenta d ' nqul'sl diHc· {aprofitant fn in!'lu~iú alllibrrt qu e l'm·omp11nya d c· LolJI ris tt·xtos dels nwrl.-igals . La·aduïts cfp 1'1Laliu al frao crs, anglt'·~ i rt~ st ('llu ) c•ns pot ajudar o t·stimar j l alorar més l'o iJJ"a d 'uqur&t italià pionc•t· cl(•l la u·roc·. Ex-c·c·l·lent. J, V.B. e Andn·as Seholl (conll'aleoor) Ensem!Jie ·.115 · Dir. Cbiara B1111C'lúui. Ff a nu onia M'un di Fnmc~ · Hi\fC 901571 D esprÍ's de lïnter essant 1·ep às discogràfic que rEnsemble 41 5 va prop osar d ' una b o n a par·L d e la pr·odu ceió de cambra d e B occ-he,·ini. incloent-hi sovin t obr·es amb caràcter· inèdit. aquest gr up r e to r na ara . p e r cert, d e forma hrilla nt. a la música d ' Antonio Vivaldi. E s trac ta d ' un enrcgistt·ame nl d e gran alractiu , !'entrat en l'e nto l'n del Su,bat Mater RV 62 1, p e t· a contr·alt i eo njunt ol'qucstraJ. d el comp osi lo t· ban·oc ven e cià, i amanit amb altres obt·es d e l matei x anto r , amJ} una c an1c terís tic a comltna: la seva brillantor, no n o mé-s p er l 'esp erit intrínsec de les partitures prop osades, sinó també p e r l a fo ¡·~ a i la con tundè nc ia expr essh •a de la 1e r ió . La ¡;ravació, feta el jlllly d e 1995. inclou també el Concerto ripieno Rl~ ll..J i la sonata a quatro Al san to sepolcro RT: 130 per· a conjunt orquestral sense par·t eonc-ertanl. a part d e la canta ta Cessate, omai cessaLe RV. 68..J i la introdu- al m1serere Filíae Mnestae Jerusalem R V. Z /OII e 638. Aq ucstc~s ducs úJ times, com també el Staba.t iHater , eomplcn am la partidpadó d el contTatr n or A ndn•as Sch oll, un alumne d e Heni' Ja<·ol•s a qui ja lwru fJO{:,'Ul seutil· en di ver·ses oca sions amb alu·es t•nt•t•gistntments a l costa t d e Lt•s Arts Flol'i~!:>u nt s . Con cer·to \ o<·nlt• o ~ot u Ju rurec<·i6 de Cartlinr r. llt·r·r cwcgb<·. Rooll') i tl'ahr·r-.. Ccrwment. Iu ;,e, u pn·~(·n ­ d a {•s t·elfc, a nt. La ;,um u d'una intcr¡wetud ó ac• ut·uda i una gra n dosi ell' tc•atmIHa t, n ·fm·ren IH impt·e,.~ i ó d ' un Vi valdi s u1·n •... ma non ta nta, allwr·u q ue• don en tc mpc•t' ument a Iu cantata , (mica m oAira vot·al dt· te muti!·a pi'Ufttnll. Un dt·ls ~··uns l'isros d'inLc •·pt·eutJ· un't~i<·u sut• t·n d ' a <[llesta mena rs, () Iu'- I'Xa gerar la dimt·nsi6 místi c-a , o bé COilVe l'lÍ t·-fa ('Jl Una fllll'U emuJ ueió d 'C:.pt•t·u amb le \.l Uati . El cct·t {os qtu•, 1'11 a questa ¡ll'oposta, ha n sab ut eCJlliliJw~w en la nH'!.Ur a preci;.a fc,. duc¡, línies, i t·t•suJta l a con seguir· nn Òptim: un a bo n a cnlt>sa entre els plan<, Jll'ofà i clh í. eu els quals cada olwa t·espir·a l'esp erit q ue li pt• r·to<·u. En r e:.1m1. la impre~~ió és moll bona . Un !' lll'l'{;Ï!>ln rmenl de gl'8n alJ·uttiu i frt'Scor, tant per In intc t·pt·ctució com prl rr pr rlol'i. I tl(' propina, fins i tot el so d<' l'c•nreho . Rt·('ogis lrament manat csprriaiJJu•nt si ¡¡ou bons vivalrlians . j. V.B. rs e JOSEP SOLER: Maltler-Lieder/ Concert de Cambra \ it·òoinia PuJTanmn. soprano: Lluí, \i rial. piuno. Or·t¡tH'~lru eh• Camhra Tt•lttro• Lliure·. .low p Puu11, diro·nor. llur·mnnio Munrli. 9052:~1 A qu esta Í's la da l' t't'l'U dc· Ics prodtJ c•eio n~ anuals tlt· l'Orquestra Teatre Llinrr p r r a lhll'mo nia Mundi. l~n <H(IIf'l'l t ~ ca , -cl e~>p•·r, tft• Falla. Ccrhtu·tl i "\lompou- . J o- sep 'olc r es <·onCirma fot·ma lnwnt . i d e maner a m er·t•seud a . e n r i ¡·ang d e compos itm· r eprc,cntatiu dd no:< Lrc r ntorn mu~> ícal. La distribució internacion al cl·ac¡nest CD r·cpresrota. d o ncs, pt'r al n ostl'e compos itot·. un e le ment t·c llevanl d e pt·oj ecció qut• t'OtTob om el pr·esligi d e qu~ gaudeix entre nosaltn•s. Les du cs obt·es d c l'c ol' t>gi s lramen t incideixen l'n I' oriPntació es tè tic a i Ics c ons tants ps ico lògiqu es l(Ue S ole t· exhih t'ix de mane ra pràcticament inamovil,le t'n tota la seva cxt(•nsu pr·oducció i amb fe;. quals . al marge d e les bCVt·~ con egudes afinitats estè tiques, s 'ba f o l'jal UJla p e r sonalitat innegable . En els Jlahle r- Lied er (1992). un a hipe r e:\.- pressi' ila l t·omàntica es fiJtra a tra vÉ's d'un a adient conjunció d c la veu s olis ta amb un conjtmt ins trum e nta l d e ns . p e r ò al m utcix te mps, s à via m e nt e quilibt·at i. fin s i lo t. tt·ans pare nt. e n virtut d'twa o rques traci ó d csll'iada i molt inte l·Ligent. El Concert de cambra (1989), en canvi , és m és contemplatiu i p e ns arós, amb la qual cosa els valot·s comunic atius semblen prevaler sobre els esp ecu latius o estruc turals . En to l cas, el tractame nt d e l piano solis ta , amh freqiie nls monòlegs intt·o p t>c lius . contribuei,x a donat· aquesta imatge. L'Orqucsll·a d e Cambt·a Teatre Lliut·e (OCTL). pt·epara da pe r J osep Pons . conflnna la seva coneguda qualitat. h omo logable . e n termes gen e rals. amb e ls millo r·s coujuuts esp rcialitz~lls del seu gè ner e . Figures dt·stucadt>s, en els MahlerLiedel· i el Concert de cambro , r esp ectiv ament, són Virgíniu PutTamon i Llnís Vidal. col-laboradot·s babituuJs d e l' O CTL. els quals a p o rten un a partic ipació digna i imperahle . tant en la dime nsió individual com en r a sp ecte courer tant. e U. M. 137 57 1-- " DISCOS ANDRÉS SEGOVIA: Mis meiores lnterpretaclones St~rie Ma~tro. \la~tro. :\TC,\ 'lusie Entertaimt>nt. S. \. E Q so- c ·=s e;' ~f 137 58 178 l doble CD Andrés Sego~ia: Jlis m e~o­ res rnterpretacrones és u:ua po siblc opc10 en t1·e les antologies qur t•s podien fer amb Ics gn•vucions del guitatTi!lla •·<·alilzades p er al segell discogràfic Decca entre el 1944 i 1968. E n qualse\OI cas, es tracta d'un t·ccuJI que ens mos tl·a no tan l>OI, una manera d'entendre l'instrument i de sentir la música per part d e lïntèr·pret, sinó també les srvcs pt·eferències estèliques en el conreu d'un repf' r·toi'Ï , que en el cas de egO\ i a alternava l'obra d el¡, c-làssics de la guitarTa com Aguado. Sors. Tàn·cga i Llobet. amb Jes transcripcions de la música pi:uústica d'Albéniz, Gmnados i Malats, i les obres nascudes per eucàn·ec del mateix intèrpret (tasca •·calment lloable i em·iquidor·a p er al r eperlo•·i d e la h'llitat-ra), d 'autors <'Om Fed erico Mor·eno-To rroba. Antonlo Lauro, Manuel María Ponce i Joaquín Rodl'igo , amb Ja popular· Fantasía para un gentillwmbre, per a gujta1-ra i OI'CJUeStt·a. Amb la perspectiva que dóna el temps, Iu lïgu1·a d ' Andrés Segovia es va sit11ant a poc a poc en el Uoc que realment li COITPSpon. La seva tasca com a concc•·tista , pedagog, tTansc•·iptor d' obres. etc., irradià , gràcies al seu talent i <'ari ~ ma. una aura qur avui p erdura amb força i de la t¡ual la guitar ra i els guitarrísles són deutors. Tanmateix , aques t fet no ha d'impedir una anàljsi obj t><·tiva de le:; sevrs interpretacions . Andrés egovia fou un intèr·pret dotal d ' una tècnica admirable (en ca ra que a\rui superada), pm·ò les seves ''ersions són plenes de ' ·tics., i manct·es de f('t' que avui rua es poden comentar sense qu r això suposi un pe<'al mortal. Srgovia. en la major part de les obres que r ecull aquesta antologia , ml."sura mal ament, així dc dui', i aquest fet no té res a veu•·c amh una suposada Hibcrtal iuteqwetativa u la qual tol intèrpret té dret. implement, camia els valor·s de les n otes. i lle~ tos. QuantalrubaW. ~I." mpmt la maj or part dc lc \ cgades en fun ció d·un color instrumental. i no del propi moment mubical que ve conilicional per altres qüestions harmòniques o formals , per postu· un exemple. Les ~evcs fr·ases estan plenes d' acct•nts que voleu ser expres&iu • tot i q ue en uua frase musical no calen tants punt:. àlgid <~. El" baixos són també tr·actats amb exageracions constants . accentuats dc manera excessiva. mét. pel plaer sensual que ator·gu In seva pulsació cruc JJ4' 1 •·ol que els toca reprf'st:ntu•· en cada cas. D'altra banda. l'anomena t ..so Sego\ i a., en¡, arriba diferent en funció de la data dr lea gra vacion o de l'ed at de lïntèrpret, és a dir, desigual. En els seus millors aJl YS Andrés Segovia era posseïdor· d'un so beUíssim i molt personal. Tot això no pri va qur quan s· escolta qualsevol de les peces d ' aquf'sla antologia, sempre es r eroneix la personalitat de l' intèrpret. es nota l'I sc- gell Scgovia , i tot el conjunt té "una unitat Segovia". Amb tot, reconHJnem l'auilició de la Fantasín para W l gentilh ombre, pern guitarra i or·q uest•·a, de Joaquín Rodrigo, en la qual la Symphony of thc Ait'. dirigida pel mcstr<' Enrique Jot·dú ens ofe•·eLx una de les millors -Q la miUo1-, aJ meu enteii(IJ·eversions o1·questrals d'aquesta refinada , elegant i intel-ligeot obra. També són especialment 1'4' 1'ixides les versions que Segovia l'u de les p eccs de MorenoTon·oba, Lauro i Poncc, que potser e n ca~e n més p el seu caràc te r· amll les maneres de fer d'Ancl~, Sego via. Els comentar·is inclos01 a la car peta , de la ploma cl'Augel CatTascosa Aitna. ziin , con tenen al¡,'l•ns tò. pics i en·ors, com, prr exentple, atl'ibuir· Iu com. posició de l'Hommage a Debussy de Manuel dP Falla a un encànec d' \n. drés Segovia , quan tothom sap que l'obra va néÏ\4•r Jler· iniciativa de MitiUt•l Llobet, uu dels rncntor1 més decisius en l' iniei dc la carrer a concct·tística d'no jove guitan ·ista que és, ja per dret pt·opi , uo "e panyol universal'' . e Jonli Codina o• Schk Gil Sl &1022 La música oblidada de La Patum en CD caba d e sortit· al me•·cat discogràfic , rn una pt·imera edi ció a càtTec del Dep a t·tnment de CuJttu·a d e la C cncr alüat i Edicions Tra m (amb el suport de l' Escola Municipal d e :\-1úsir a i l'Ajuntament de Berga ). uu disc compacte.> titulat La Patum. Música oblidada. Es tracta dc Iu recupe•·a<·ió de 21 composicions de pri· mers de segle que han rs tal instrumentades pet· Rirord Cuadra, di•·cclor de la Banda de l'E scola Municipal dr Música de Ber·ga , i pr l músic Joan Baptista Lambert. re·· ponsable de ilivcrl>t'l> harmonitzacions i instrumentarion· de peces patume que., al ~ a nys vint, i que signen. u mr• dr les qualificades com a popuJars. J oan Soler, Mn. Mana Miró. Jaume Sala . Lluís ScUart, i Joaquim erra i Fa•·riols. Ricard Cuad•·a r xplica al llibret del CD corn rs van recuperar aquestes peccs . Anys enrera vaig voler org11· nitzar totes les particel-les que en algun moment PJ podien interpretar a les f estes de La Patum i ajndar (IUÍ els joves estudiants cie música de l'Escola Municipal per tal que no tinguessin cap tipus de problema a l'hora d'oc· cedir a aquest material. Mirant les còpies de principis d~ segle de Joan S oler. Just Lacau i Lluís ellart o les últi mes que havíem utilitzat de Francesc Garcia i Carretero. va ser fàcil comprovar que una gran part de músira era completament desconegnda., sobretot p els joves patumni· res, encara qtte, d 'algunes peces, se sabia qu~ existien i fins i tot s 'havien interpretat en algun tTIOIIUillt a la plaça . D' aqucstu munc•·n neix la volun tat de donar n conèixet· aquest material en forma de disc, desp•·és d'unn recerca de rlos anys. Els enregistramr nts es van fer el 1993 , en un (·onrert organitzat el disbabte abans dels Quatre Fuet!;. i el 1995. amb més matcr·ial nou , al Tcatr·e Municipal de B erga prl• alumnes de l'Escola Municipal de .Música de la <'apitol dd B erguedà. e RR...ltC A Mou Brnh Nt LaWr Mark )allll Albe Rem ChOJ Ovot )all· I ll¡¡ Poui ~ Dl Beel OCT"B~I Diss. ~ 1 ~on pju. 22 <flomer, director F~a: 1-lom\na¡es Pl:drell: El dnt de la mununp (t$renaj Schlomo ~!lntz, riola I director GU Sharon, t•lolf Consagració d~ b Prim:J.\'H!l Slrivlnsky; c:1. Obenura Mozan: Slinfoni3 ctjOçen.am pt.'f 3 violí i ,;o K 365 Brahms; Woni.3 rJltn I, op. 98 Moznru 1.3 fbuu m Div.3 Diss. 4 Diu. 5 1.1Wren~ Foster, din-ctor A12rk K2pbn, t'iol/ psòdi:J IOO)Jncs;r núm. 2. op. li lbnók: CQncen pd3 vrolí i orque'ilra núm 1, op. pòStum Encscu: R!psòcli~ «;~rnanc.o;:1 núm. I, op. 11 B:lnók: C~ncen pc!'3 Violi i orq. núm. 2 ~: Div. 1O Di~s. 11 Diu. 12 jamcs LOugbra.n, tlttor:Jor 1\Jbert Gu1nov:1n, fJ/Illlo :le pri:l.icard paJ de ·t. resacion~ mésdr Marià erra i ::s van orga· ent es lrai.rÍ •al per zd'acipisdt lS úiri· ·ete ro, ca era wmai· '.stiell i t a la mar a d'una Diss. 13 Diu. 14 Franz-Paul Oecker, directori 6ary Karr, controba(-.: NOVEMBRE llernaolll: Vlllancsc:~ ChOJlln: Conccn per a piano I orquc~tr-J núm. 2, op. 21 D\'Onik: Simfonia nGm. 7, up. 'tO Diss. 18 Diu. 19 eouccn Diss. 20 Diu. 21 Frnnz-Paul Oecku, director Jordi ';ibrriny6. pia11o S<:h bcrt; RO\il~nda. Oben Ta · na: Au~ns, per a pian1 i orq. (estka> Bn cknet: Simfonia núm. 4 j1 Diu. 28 Fronz-Pllul DLocker, directa Albcn Attenclle, pta11o Coral Cànnina (Cor col·la1Mor de I'OBC) Salvado~ Brotont, drrt?Gtor Bruoo Ll:onardo' Gelber, plano Mools3lv:ugc ~oruk'j¡l> Schunwm: &ínc.,n per 3 puno i orqu~tra, op. 5-I lkbussy: ~emps J':aikovskl: ~jomco ijul~tU Obenura. F:lma.< Gef}ulrd: Gerlw!d: CQncen per a pi:lno i !:ordes Gerhrud: s¡J, cançons popubr.;ptalan~ Gerilnrèl: s.ydana núm. 1 Gerhard: L't ita naixença del R Enjaunle FEBRER Diss. 10 Diu. 11 Ellahu !nba!, dJroctor Diss. 25 Jan-Lalham K~lg, dfn.>Cior lllqud Bofill. saxòfon PocJJem, l,e,. Rrchc:,. Suue Bmtj:un: ~t:n per a >3~òfon 1or<¡ue.'>l!:l T:u.IJrovskl: Simfonia núm 4, op. 64 Div. 16 Diss. 17 Dvoník: Simfonia núm. 9, op. 95, ·Noo \lón· Diss. 9 Diu. 10 Ro nald Zollmnn, el/rector R:úacl Orozco, pía11o Ch:u-lcs: Variacion.< per a orqut!'U:I Ce-.tren.,) llccthovcn: Coo<:ért per a puno i orque:otrJ núm. I, op. IS l'ranck: SimfoniJ en re menor Diss. 16 Div. 15 Diu. 17 Bnrry DougL,s, plano Drahms: Obenum Ac:•dèmic:•, op. 80 Beethoven: Conccn per" plnno I orquc.\tm, núm. 2, op. I9 Dvorilk: Simfonia n(un. 6, op. 60 Diu. 24 Sviatos Lw Ups, pln11o (l'remi Marb Cmal> 1994) •L'3ny I 905- Diu. 31 Brahms: Serenata núm. I, op. li Goldmark: Concen per a violi i orq , op. 28 Cbtlstian Z:lcbarias, piano Us1;t: Meph~>to 2cf.i)~ Div. 1 DISS. 2 Amoni Ros Mnrtlà, dr'r,-.:tur Josep M. Colom, plcmo Diu. 3 Wahz Rccth~ven: Concen per u plano 1or(¡ucstm num. •I, op. 58 Beethoven: Slmfonin núm. 3, op. SS ABRIL Diss. 13 Diu. 14 Edmon Colomer, dl/t'ClOr Swlnglc Slngc:rs llccthovcn: Shnfonl;t nOm. 7, op. 92 Berlo: Simfonia Diss.27 Diss. 28 Wagnt>r: Ricnzi ObenurJ Conct-n pera ,·iolí 1 nntll<'>lrJ . M~dclssohn: op.&í Sh05l:lkòvitx: Simfoni;J núm 6. op. ~-~ MAIG Div. 3 Diss. 4 Diu. 5 Klengcl: Hymnus per a 12 vlolontvls Cer-vell6: Canra Puu C:J.,als C.'l..~als: Sardana pern orq. ue vlolnnrch Brioen: Conren pera violí i !>n¡.. up. IS St.r:mss: Així parlà Z:tmthu,tr-J. np. ;o Diss. 11 Diu. 12 Joaquín Acbúcarro, platlu Rachmlllllnov: Conren per a prano i orqu<><o~r.~ mim. 3. op. 30 Shost:lkòvltx: ~imfoniJ núm. I I, op. 103, Diss. 30 Div. 26 Vbdimir Fedossdev, dim:tor Alyssa Park, t'foli Fra.nz-Paul Oecktt, dln'Ctor Ellahu lnb:U, director Mablci: Sfr&onia núm. 1 Mom pou: Cinc melodies dc 1'-Jul \ Jl'"' Stravinsky: l'ocell de foc Div. 10 l'ranz-Paul Dec.ku. dm-ctor Mozru-t; Concen per a piano ï.otl:¡_uesrrn núm. DESEMBRE Str:wlnsky: Pulclneii:J. Suue Ocbussy: lbeti.3 Franz·Pllul Dccker, din.octur Ida Hacodcl, ¡•lo/i Ubor Pesck, dl1~-ctor Fra.o z·Paul Oecker, dln.-ctor Cnlherlnc: Cho, tofoli Diu. 18 Ernest Marúnez Jzqulerdo, tl/n.:wr Mru-la Uuisa Mumnd.-., S()/JnJJW op.IO.i Div. 29 Strauss: )iacbelb, op. 23 Strauss: Simfonia Alpin:J., op. 6-1 Diu. 26 t1olOIICCI Diss. 23 üies de Barcelon:l Div. 9 Uuís Clnrcl, Div. 8 'I'X;úko"l!ki: Capnci italià, op, -i) per a con~ i OIQI!eslr.l Schlúin: f)lPnlni: Fant•<il ·.Moi.sèsRespi3hJ: Pins deRoma .eeru,..':JlatLRoben Gerhard· Div. 17 Diu. 3 Dvoník: Otc:lo. Ohenura op. 93 Dvoník: Conccn per • '1oloncd i orquewa, GENER Div. 12 Diss. 2 Vladlmlr Valck, dln-ctur Schumann: Obenura, Schl'l"l.ll i FinJk up. 52 Coo<:ért per 3 pi;1no I Olljll<'>lr.l núm. 3. op. 37 Wagner: l'Or dd Rlun; Entrada cJel, tiet.- :11 Wa.lhalla BcethO\'efl: Wagner: Sigfñed: Remor» dd lxhc W:¡gner: El rnp,<!Spre ddsdl-u" \'iatl(l' cJe Sigfricd pel Rhin. Mana fúnehn• Div. 17 Diss. 18 Diu. 19 l.awrcnce FOSler, dirrKior Rudoll Buchbinder, pltwo Beethoven: Concert per a pbnn i on:¡u.:,tr:l núm. 5, op. 73 Ravcl: lbpsòdla Espanyola Ravel: l'awna para una inronta difunta Rnvcl: Alborada del grncioso Ravel: lmlero Singular P LUR I La Pedrera ha estat, des de sempre, un edifici singular. Únie. Però des de fa uns anys és un dels més plurals del món . "Y .... .. . ..- - ._. -.._ ._ , • ~ ~~ . Perquè és Patrimoni de la ~ Hu,manitat. De tothom . ie I a Caixa de Catalunya, que estem t:reballant per a la seva restauració, això ens omple de satisfacció. Perquè serà un èxit de tots. Per a tothom . Lu Pt,drt,ra (1906-1912), nhra d'Anluni CuUtlí. Dt•.t:lurudu hí· dd Patrimoni MuotHalp.,r Iu UNESCO ( 19M). Pnopio·tul tlt! Caixa tlt· Catalunya. •