Revista Musical Catalana. Núm. 139 Maig 1996
Editorial: Un nou posicionament / PANORAMA La Scala tancarà les portes durant dos anys. Àlex Colàs / Mn. Valentí Miserachs. El repte de recuperar el prestigi de la música religiosa. Teresa Martínez / Mikrokosmos: Una fita crucial. Pere Artís / Tangents: El Kirov. Jordi Maluquer / Del seu affm.: Vladimir Ashkenazy. Jaume Comellas / Barcelona acull el Congrés Internacional de Luthiers. Mònica Montoriol / Contemporaneïtat ben entesa des del Liceu. Jaume Comellas / El gran recital d'Ashkenazy. Josep Casanovas / Un Brüggen antiBarraban Xavier Casanovas-Danés / Gutman-Virsaladze o la perfecció. Lluís Trullén / XV Festival de Jazz de Terrassa. Triomf del trio de Ray Brown. Albert Suñé / Falla, protagonista del 45è Festival de Granada. Jaume Comellas / TEMA Reivindicació de la Música de Cambra / Defensa i il·lustració de la Música de Cambra. Lluís Millet / La música de cambra a Barcelona (1885-1968). Cèsar Alcalà / Quin lloc ocupa la música de cambra en el panorama català? Mònica Montoriol / MUSICALIA Eugene Istomin. La memòria d'un temps gloriós. Carme Martínez / Nick Havana, la fidelitat a la nova música. F. Taverna-Bech / Elies, un oratori romànic gran. F. Taverna-Bech / Esforços en camí. Joaquim Vilà i Folch / SCHERZANDO Cesc / LLIBRES / DISCOS
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
~ , . LA MUSICA DE CAMBRA, i MARGINADA EUGENI ISTOMIN El mite que no ha arribat a ser . LA SCALA TANCARÀ DURANT DOS ANYS BARCELONA Muntaner, 300, Xanlrà Lalorja Tel. 200 81 00 CENTRE COMERCIAL GLORIES Avda. Diagonal, 200, local 8228 Tel. 486 01 87 BARBERÀ DEL VALLÈS BARICENTRO - Tel. 718 97 51 MADRID Hermosilla, 75, Esq. Gral. Pardli'las Tel. 435 89 89 MAORID-2 LA VAGUADA · Tel. 730 48 82 SUMARI revista musical catalana EDITORIAL PANORAMA Ma. v.a..H M IM-m •o o •• •• Un nou posiciono ment La Scalatancorò.les portes durant dos anys per Àlex Colàs M11. Valentí Miseraclrs. El repte de recuperar el prestigi de In música. religiosa per Teresa Martínez Mikrol•·osrJIO$: Unajilll crucial per Pe re Artís Tangents: El Kirov per Jordi Maluquer Del seu offin.: Vladimir Ashkena::.y per Jaume Comellas Barcelona acull el Congrés Internacional de Lutlriers per Mònica Montoriol Contemporaneïtat ben entesa des del Liceu per Jaume Comellas Elgrun recital d'Ashkenazy per Josep Casanovas Un Briiggen "anti8arrabam" pe r X .C.-D. Cw.man-Virsalacke o la perfecció per LL.T. XV fi'esti11a.l de ./a.zz de Terrassa. Triomf clel trio de Ray Brown per Albert Suñé Falla. protagonista del45è Festival de Granada perJ.C.C . TEMA Reiuindicació de la Música de Cambra Defensa i il·lustració de la il1úsica de Cambra per Lluís Millet La miisicu de cambra a Barcelona (1885-1968) per Cèsar Alcalà SCHERZANDO LLIBRES DISCOS •• •• •• • Quin lloc ocupa la música de cambra en el panorcwrct català.? pe r Mònica Montoriol Eugene Tstomin. La memòria d'un temps gloriós per Carme Martínez Nici• 1-/avanna. la fidelitat et la nova miisica per F.T.-8 . EIics, tw oratori r·omàn tic gran per F. T.-B . Esfor·ços en camí per Joaquim Vilà i Folch per Cesc Generalitat de Catalunya 'Ü u (f) oo_ xw sant PATRÓ DE CATALUNYA i la seva projecció universal SALÓ DEL TINELL del Museu d'Història de la Ciutat PLAÇA DEL REl · BARCELONA Entrada lli ure Del 19 d'abril al 15 de maig 1996 'ant Jordi i la JIP.grndu. La don?ellu i t>l drac. Sant Jordi a Cawlun~ a. de:. dc l'època medie,·a] Íins a' ui. Sam Jordi al món: patró d'ultres pubos . ~filers Escoles, col·lectius i grups especials: Reserves de visita al telèfon 93 · 402 47 96 d'indret:.. arreu d<'lmón. dcdirar;, a Sant Jordi: a Roma. \ rnè¡·ia. ~ l ilà. \t cne:-. P1·aga. Londres. \Yind,or. Er:limburg. York. La Co run ya . .laca. Salzhurg:, Colònia ... Represen1acions a rtÍ!>t iqu ~s de Sant Jo rdi: Imatges, oLjf'rte¡, i rcpr ucluccious de diversos orígens. Sant JorcJj t'fl la vida quo tidiuna. Roses i llibres. Testimonis rlr la irnplunt¡H·ió dc Sant .Tonli a Catalu n r::L A més d'una ¡;eJecció d'obrrn d'art. un audiovisual. una ambientació music·al d'innpiració jordiana i un es pectacle teaLral i dr panicipa<·ió. Dimarts a dissa bte: d c 1 O a 14 i de 16 a 20 h. • EDITORIAL 'un temps ençà, assistim a una mutació notòria en el comportament d'alguns dels diversos factors que entren en joc en el món musical. Concretament, els econòmics, inherents a l'organització de cicles estables de concerts, sèries d'audicions més o menys estructurades, festivals d 'estiu, etc. En un pretèrit no llunyà, el capteniment funcional era ben definit: per un cantó, la línia que recolzava en un suport institucional exclusiu; per un altre, la que t enia per premissa la iniciativa privada , en la forma més escaient a cada cas (associacionisme privat, entitats culturals o, excepcionalment, la figura del mecenes) . Més ençà, i com a conseqüència d ' una demanda cultural creixent per part del cos social (demanda, tanmateix, sovintejadament forçada per instàncies altres que les estrictament musicals) , s'implantà la col·laboració conjunta de la societat civil i de l'Administració; amb el corol·lari previsible d 'una aportació creixent de diner públic en l ' organització de les manifestacions més diver ses i d'un nombre també creixent dels beneficiaris. Així, als darrers temps, ha estat pràcticament impossible de constatar l'existència d ' una temporada musical, d ' un festival d'estiu o -fins i tot- d'una audició aïllada sense que s ' hi fes menció (amb una fórmula esdevinguda estereotip) de "la col·laboració de .. . " o "el patrocini de ... "; i en els punts su spensius, la inclusió de l' organisme oficial que hi prestava suport. El mecanisme operatiu ha conduït sovint a un plantejament que ha capgirat l ' antiga responsabilitat organitzativa; fins al punt que si hom no ha tingut la certesa d'una assignació segura, un projecte (el que fos) ha quedat en su sp ens. Amb què , de facto I' aportació de fons públics ha esdevingut en molts casos factor determinant, no pas complementari. Això ha estat així perquè, n1entalment - i en termes generals-, s 'ha instaurat el convenciment que l'ajuda només podia provenir de les instàncies oficials .. . Actitud, òbviament, errònia, que ha esmu ssat la capacitat d 'iniciativa privada. I aquest esmu ssament s ' ha fet més colpidor quan les circumstàncies socioeconòmiques i polítiques han portat a una reducció de la despesa pública, amb la repercussió corresponent en tots els àmbit. També en el cultural i , doncs, en el musical. És hora , per tant, de r eplantejaments en profunditat. De r eivindicar el valor de les propostes particulars; de mesurar una opció (per ideal que sigui) en funció d'unes expectatives assenyades; d e r esituar la funció r espectiva de l'Administració i de la societat civil; de recuperar les velles il·lusions, que aportaven camins plurals per escometre un projecte; de comprendre i fer comprendre a qui sigui- que els temps han canviat i que ha d 'imperar el r ealisme (amb barems agos~rats, si cal, però realisme). Es l'hora, en definitiva, d 'un nou posicionament global. I indefugible! Un nou posici onament J s 2-15 PANORAMA La Scala tancar à les portes durant dos anys per ÀUX COLÀS E 6 216 l Tea tre alia Scala, el símbol màxim dc la lírica italiana , veu rà el traspàs del seglt' amb les portes tancades. Otu·ant dos anys, des de finals de 1999 a finals del 2001 es rra litzaran obres de millot·a de les st·ves instal·lacions, esp ecialment pel que fa a ínfTaest ructura eseènica. Mentrestant les srvcs activítats n o r estaran at-urades, j a que es t:raslladat·an ínt egt·ament a tm nou Leatt·e que és pt·cvist de r ealitza r en el si d'un pt·ojec te uJ'banís tic de gran ab ast. l'anomenat Projecte Bieorca. que p1·etén constituü·-se en un nou eix d e centralitat urbana d e Milà . L'alcalde de la ciut a t. Marco Formentini, l'intend~n t dc] Teatre alla Scala, Cario Fon tana, i el p resident de l 'empt·esa Milano Centr ale que promou l'esmentada iniciativa m·banís tira. Marco Tronchetti, van convocar una important confer èn cia de premsa, a la qual vam poder assistir. i van donar w1a d etallada ÍJJforma ció sobre alruests plan s l{Ue en els pròxims anys han de significar una convulsió pt·ofunda en l'àmbit cultural d c la capital de la Llombardia. El nou teatr·e tindrà una cap acitat pet· a uns 2 .300 esp ectadors i compta t·à amb les instal·lacions tècniques capaces d 'acolfu· els muntatges escènics més complexos. E n cara que pagat p el que fa a la seva inft·aestructura per l'esmentada empresa Milano Centrale, propietat en el100 o/o del seu capital del Grup Pirelli. pos teriorment passarà a ser propieta t municipaL i constituirà la in tal·lació cultural m és impor· tant d 'on complex urbà que c·omprèn 680.000 mett·cs quadr ats i que constit uci.x l'act uació mbanística més imtJOJ'l<111t del país. És tm pla integral que acollirà indústria -amh una ocupació previs ta de 12.000 treballadors- , el segon po] universitat·i pet· a WJ S 30.000 estudiants , dels quals 800 ja hi es tudien Ciències Ambientals i Ciències d els Materials- i residènóes per a 4 .000 babitrulls en 1.200 hahitatges-, segon s que va informar el president del Milano Centrale eu l'esmentat acle informatiu. Aquest va recordar que l a col·laboració entre l'empt·csa que presideix i la Scala ve de lluny, j a que el 1884 va set· cUa qui va fer possible la in tal·lació elèctrica del teatt·e. Hi h a aprovat un projecte de realitzadó d ' un metro-tranJvia ràpid per tal d 'afa vodr l'accés còmode a attW'Sla zona urbarústica des del c:<•ntrc històric de la ciutat i que és previst que comenci a fun cionar· el mes d 'octubt·e dell998. Aquest projecte urbanís tic, obr a del gahinet d 'arquitectes Gregotti, 'a ser objecte d'Wl concurs internacional en el qual van prendre part 18 oficines d'arquitectura més. El mateix Gregotti dissenyarà el nou teatre, encat·a sense nom, i és qui també ha signat el p1·ojecte df' l'auditori dc Belem. a Lisboa. La inversió per a la infraesti'Uctura és d 'aproximadament uns 2.500 milions de pessetes, i n~s ta per avaluar l'equipament així: com també Ja forma de fin ança r-l o. Un cop passat el pcriode en què se1·à ocupat per la Sra la, h a urà de tenir una activitat ohf'rta a tota mena d"espectacles teatr als. en tre els quals també l'òper·a. Podria set·, per tant. un segon teatre d'òpera per a Milà i d ' una forma genèrica h a de con tribuir d'una manet·a s ubs tancial a millorar l'of<'t'lo artís tica de la ciutat. Reconlrm, en aquest sentit, que Milà no lé cap a ucli tori unpot·tan t p er a con. cct·ts concebut originalment pN· 11 at[llè La fi i que, de fet, la Sruln concentra de forma massiva lo tdple activitat lír ica, conrertÍ;,lica i de ballet. E ls terminis previsto del procés de r ealització d ' aquest teatn• són: mes d e març de 1997, init·i dc les obr es, amb una durada p revista de 20 mesos; novcmbrt• d e l 998, lliurament de l a supor· estructura del teatre; entre d1·· semb1·e dc 1998 i setembre cir 1999. r ealització de l'equipament del tea tre; desembre de 1999, inaugut·ació. Mentrestant, el mes dc desem· brc dc 1999 comença r au Ics obres de reforma de la Scula, t¡tW h an d 'acabar el setembre del 2001. La inaugUl'a('ió d'a· ques tes obres es preveu que es t pt·odueixi el dia 7 df' df'scmbrr del 2001. amb obertura de l'an) del centenari de l a mort dr Giuseppe Verdi . Pel que fa a les r·cfot·mrs del Tea LJ·e a lia Scala se cc nlrcn sobreto t, tal com s'h a apunl al. en l 'equipa ment d e L'escenari. que mai no h a estat obj ecte tir rap r etoc des de la seva fund ació. La sala sí que va ser recon•· tt· uïda després de Ics d cs lros~c·> soferte s durant l a U Guerra Mundial. Hom atendrà d 'una man era esp ecial les exigènl'iP> tec:nològíques pròpies del moviment escenogràfic m és sofisli· cat. Això h a de suposa r un in· ct·cment substancial de la rapaci Lat d 'ac tuació de l tea tre, o sigu i, un major nombre dc .ses· si o ns anu als. També s · am pliarà el nombr·c d'espectadors de la sala. PANOR AMA cantant de la talla de Carn•ras esdevé intens i cn'ihle, el nivell és alt". " Jl Messa¡;cro" r ema1·c·a va en un subtítol els cal01·o íssims aplaucümcn ts per al ten or català sobretot despr és dl' les àrif:'s Jlmor ti vieta i Vedi io pia11go. mcntt·e que ·'L'Eco cü Bc•·gamo" es n •fcria al fet que després de la primera d 'aquestes àl'ies es produí l"únic aplaudimen t a escena oberta de la •·epresentari ó. Els matisos et·ítics fan t·eferènria a la fatiga de la veu -com a imatge d'w1a cet·ta enyot·ança d ' anteriot·s ac tuacions- i a dificultats vocals qur en algun cas se situen en els aguts i en UJl altre a les crue imposa el predomini de les notes crnlraJs d'aquesta òpera. s .CI'il :rta em. ) té :on- ~ ~·a :ala la isti- 1 1ro- ti:J'{' nici ada bre >Cl'· El Teatre de la Scala de Milà dcdr El públic de la Scala ofèreix una càlida acollida a Josep .cnt '99, Caweras ~lli- Je, ua, brc r a- . e, bre J 3ll) de del ren :at. tn. de da- 11~- se~ rra wa ·ies tVl· sti· in· pa· o ' es· Hà la ... Josep Carreras va ser saludat d'w1a manera molt càlida després d'interpr etar el p aper d e L01·is l panoff de l a versió de Fedora que s'ha ofert aquest m es de ma1·ç. Aquest mateix títol es reposarà el mes de juny amb Phícido Domingo. La vet·sió escènica era la mateixa presentada el 1993 i que va significar el retorn de Carreras a La ScaJa després de la seva malaltia. Aquesta h a estat una producció marcada per u11a munió dc problemes sorgits a darrera hora i que en bona mesw·a han condicionat els resultats utístics finals. En primer lloc va ser la mort del veterà director Giannadrea Gavazzeni que h avia dirigir l'obra. Va ser substituït per Armando Gauo, un director b en conegut pels afeccion ats lireistes però que aquí tlirigeix bàsicament ballet i poques vegades òpera. A dan·era hora , Mirella Freni -qoe havia d 'interpretat· la protagonist a pdncipal- va haver de ser substi- tuïda per la russa Calina Kalinina. Finalment, es va produir ttna vaga que va impedir que tingués lloc una de les representacions previstes. Les critiques han parlat d 'una ver sió no històrica , condicionad a pt>r les cit·cwnstànçies descrites. En gen eral, han salvat la .1.\,0UJ·a del tenor barceloní per damunt d c tot, i es mostraven entre dures i condescend ents amb Gatto i amb la Kalinna. Del dil·cctor h an destacat més l'ofici que el geni i gairebé cap cdtic no ha deixat df' t·ecórrer a la comparació amb el difunt Gavazzexri . P et· la seva part, Galina Kalinina, una cantrull que ba actoat als teatres d 'òpera alemanys més prestigiosos -Bayerisehc . Deutscher· Oper de Berlín , Òperes de F ra' nkfurt i Colònia, i també a les Operes de Viena i Zm·ic- ha estat tt·actada amh una certa duresa. J osep Carrcras ha estat objecte d·una superior consideració , no exempta, p erò. cie matisos crítics. " TI Corriere delia Sera" destacava la " força de persuasió del gran tenor que ha estat", mcnt1·e que '' li Giorno" deia que el tercer acte '·esdevé intens i cre'Lble i quan un Carrera s anuncia un magne esdeven iment televisi u a Roma a benefic i de la seva fundaci ó @ ¡;¡a ·~ 53 ~' ~;r Dura nt la confer ènc ia de prem sa de la pt·esentació de Fedorct, Can·er as va informar que el mes d e maig. en nata encar·a n o determinad a, pt·otagonitzat·à un esd(•venime nt televisi u a Roma a benefici de la fundació que presideix p er a la lluita contra la l eu cèmia. Després d ' assenyala r que ofet·eix de 12 a 15 r ecitals cada any a benefici d 'aqu esta inicia ti va. no va clonar més detalls sobre l'esm entat esdevenim ent, tot al -Jega n t que enc·at"a no é oficial . Sí que va parlar també de la gir a que r ept·cn drà a final s de jun y amh Plaeicio Domingo i L uciau o Pavat·olti. dirigits per J ames Levine, en la qt1al els " tres tenor s'' actu aran a Tòquio , Londres, Viena , Munic i tambt> en una ciuta t no deter minada d'Austràlia . Les tr·ansmissions televisives, en aquest cas , st•ran d 'abast local i sense interfrrènc ies pnblicità l'i cs . Carrer as va destucar l' amis tat que l' uneix amb els seus dos col·legu cs i com són d e d ivertides, per a ells . atruestes ac'tuacions. 139 PANORAM A Mn. Valentí Miserac hs, nou director de l'Institu t Pontific i de Música Sacra El repte de recu pera r el pres tigi de la músi ca relig iosa Mn. Valentí Miserachs {Sant Martí Sesgueioles, 1943), destacat compositor de música religiosa i organista, i mestre de capella de la basílica romana de Santa Maria la Major des del 1972, va ser nomenat recentment nou director de l'Institut Pontifici de Música Sacra de Roma. Mn. Miserachs per TER.SA MARTINE% ' Institut Pontifici de Música Sacra, màxim organisme mundial en aquest terreny, va ser f unda t el 1911 pel papa Sant Pius X amb el nom de Scuola Superiore d i Musica Sacra , mentre que el nom actual va ser adoptat a partit d e l'any 1933. Mn. Miserachs, que resideix a Roma des de fa 33 anys, ens n 'explica b1·eument els orígens. Sant Pius X creà la institució recollint l'esperit recuperador que sorgí a instàncies de la reforma de la música sacra a principis de segle, després d'un llarg període de decadència. Se sentia la necessitat de tornar al cant gregorià, a la polifonia sagrada... L'Institut Pontifici és, a tots els efectes, la facultat universitària de l'Església Catòlica especialitzada en música sagrada. Per tant, els títols acadèmics que atorga -batxillerat, llicenciatura, magister·i i doctorat- tenen el necessad rang universitari . Aquesta faculta t d epèn estatutàriament de la Con gregació de l' Educació Catò- és, doncs, el tercer director català d'aquesta institució, que ha estat regida, entre d'al· tres, per l'abat Gregori M. Suñol i Mn. Higini Anglès. Amb ell coneixerem breument què és i com funciona aquest centre musical, repassarem l'estat de la música religiosa i el coneixerem professionalment. lica i econòmicament dc l'Administra<'ió del Patrimoni de la Santa Seu (no pas de l'E tat vaticà). En aquest centre, que compta amb uns 70 alumnes i 14 professors, s ' imparteixen cin c cm·sos: cant gregorià, ot·gue, direcció coral,_musicologia i composició. Per accedir-hi s'ha de passar una selectivitat e tricta. Es tracta d'un centre elitista que no es pot comparar amb la universitat gregoriana, qne t.é uns tres mil alumnes, ens explica Mn. Miseracbs. Però, rnalgrat tot, continua , Ja falta fer una certa propaganda, perquè la música religiosa està en crisi, després de tots aquests anys del postconcili; tenim poca. representació d'alumnes d'arreu del món. En aquests moments no hi cap alumne procedent dc l'Estat espanyol. En canvi, en destaquen uns grups de ~èxic i Corea del Sud. El Pontifici té una sèrie d'escoles afiliades per tot el món i amb la de Mèxic hi ha u11 contacte molt estret. Però amb l.a majoria hem perdut el contacte en aquests anys de crisi. Per això, Wl dels meus objectius és tornar a restablir-hi les relacions. El Pontifici ocupa actualment un vell convent benedictí fundat pel papa Pius XI l'any 1933. La majol'ia dels alumnes i professors són laics, a diferència de la direcció del centre . La m atèria més sol-li citada , rnalgnt que les pref<'rències estan pt·ou equilibt·ades, és el cant gr egorià. perquè ha estat molt promocionat ' pels altres directors, diu Mn. Mi erachs. Diguem que cada director ha tingut let seva inclinació particular per una branca determinada. ]o, personalment. sóc més compositor i músic en actiu que no pas musicòleg. -AJcsbores, el que vostè imposarà més és ... - La. música! (riu). No ·vu.ll deixar ni oblidar cap aspecte de la música. -El fet que vostè sigui el primer di1·ector n o musicòleg, o no gregorianista, és un incovcnient? -Sincerament, no ho crec. -Què ha heretat del seu antecessor? -Molts problemes!, de tots tipus: administratius, d'infraestructura... Malgrat tot, gaudim d'un magnifica biblioteca que cal, però, posar al dia. PANORAM A I8 2 I :!S- al- \n. ~u­ tre ca 'fn. Valcn lí )li serachs fou t. alumne dPl Pontifici a l final del s anys seixa nta , so ta t>ls ~Dl JJigini Anglès . Paral·lelam cnl, 1at La també estudià c·omposició amb Armando Renzi al Con servato1·i de Roma i a Ba1·i amb Nino I darrers anys dc direcció de M n. es- la ria les ili- er- rat ln. da ;li.ca nt, en )0- el- lo te- >lS '!S- im ue Rota. -Amb qui nu iJ ·lusió assumeix la direcció del Pont ifici i qui11 és l'objectiu m rs immedjat? -Amb la il·lusió de tornar a la meva vella escola de música i amb el repte de tornar-Li de nou el prestigi que hauia tingut abans. Mn. Valentí Miscrachs és l 'a utor d'u11a extensa obra en tre misses, oratoris, concet·ts per a oq~ue i sa1·dam•s. Una part d'aft·uil de la seva lJUE'sta obra lasra com a mestre de capella dc Santa Ma1·ia Iu Majo•·· De totc>s Ics seves obt·cs, n' assenyalem tt·es que tenen unes arrels catalanes: El Pessebre vivent dels Prats de Rei. poema !:timfònico-coral per a ~>oio, cor i o•·qucstr·a: l a S uite manresana; i l'Esclat bergu.edii, fantasia cor·al i cm¡uestl·al b asada en La Patum. -Aqu ests tipu s d 'obres més t•atalanes són lt>s que més s'esLilna? -Diguem que si. El sentiment espontem i va perla catalan itat ... rs És un sentiment de base, català , jins i tot tècnicament. -Podria dir-nos com és, hàsicament, Factual embolcall coneeptual deJ cant g1·egorià? - Tot el recull cie cant gregorià és un patrimoni riquíssim que el mateix Concili ha establert com a repertori oficial de l 'Església catòlica, i que es canta exclusivament en llatí. Però a. la prlictica el cant g regorià. s'ha, abcmdonat potser per aquesta raó. Els intent-S que s 'han fet per adaptar el gregorià a alt res Llengües lw fracassat. El llatí és imprescindible . D'altra banda, continua , la polifonia clàssica va néixer com una definició del mateix cant gregorià, prenent-lo com a tema. -I pel que fa al tetTeny t ècnic? -Pel que fa a característiques, és una nuísica notable, melòdica , basada en la modalit·at antiga que expressa la varietat d 'esta.ts d'ànim d'una manera rica, i 110 gens esquemàtica. 1 també té elements de sobrieta t. El Concili assenyala que s 'admeten les noves formes de música mentre aqu.est:es esdevinguin autèntiques .formes d 'art. -Dar rer·amcnt s 'ha notat una volWJtat més frrma per aconseguÍ!· quelcom m~;; que una comp osició senzilla. Es així? - Moltes ca.nç·ons de caire reli- giós han decaigut pel text , és n dir, els textos s ïwn desactu ulit;:;at. Tot i ser autèntiques joie!! poètiques no resistei:t:en el pa.-; del temps, a diferència de la música, que sí. -És a dir, que vostè a torga a la b ase liter àt·ia un u gran ilnportància . - Sí. lli ha moltes poesies de primers de segl.e que contenen unes imatges que esdevenen pura teologia , d'una gran bellesa , però que a l'hom de musicar-les, els argum.e11/S literaris no aguau ten. - Amb aqut>sts ptmls de vi sta , podem dir q11c Ics seves comp osicion s van pe t· alruesta linia r enovadora? -Sí, però sense deixar d'estroncar amb ta tradició, com he procurat .fer amb el Pessebn· vivent dels P1·ats dc Rei. R epr enem la línia engrgada amb l' Institut P ontifici i Jj pregunto sj és coincidència que tres dels seu s vuit di 1·ectors s iguiu ca talans. Mn. Miscr ach s r espon que sí, és una coincidència, però alguna cosn hi deu haver... Actualment som quatre cataúms i un valenci¡, els que estem al capdava.nt de d iversos ateneus pontificis , a Roma. Crec que és Wl percentatge prou elevat entre la vintena d'ateneus que hi ha a la ciutat. -Com veu la relació entr·e el sacerdoci i la mítsica en el SC\1 cas? Es con~;i fl era un mús ir. capellà o un capt•Uà músic? -Certament, no puc separar les dues coses, una implica l'altra i per a mi és unafusió per}ècta. És unn sorl... Gràcies als consells de Mn. Higini Anglès ·vaig estudictr al Pontifici i, qua11 vaig acabar 110 em van dei..-car tornar a Catalunya. Em volien d'organista CL la basílica de Semi Pere!, i el bisbe cie Vic no m 'ho va negar. La rmí.sica que jo faig i que sento. si no .fos capeU.à, segrtrament no la podria fer. Finalment , Mn. Valentí Mist•rachs acaba la nostt·a conversa amb una petit a t·eivindicació: n~cuperar la litúq,,ria en llatí, amb cant gregorià inclòs. s §t ;i 139 PANORAMA Premis discogràfics per a Jordi Savall MIKROKOSMOS Una fito crucial Els dies 18, 20 i 26 de maig de 1946 tingué lloc al Palau de la -· Música Catalana -després del llarg silenci de la ~s~uerro- la represo d'activitats púbhsues de l'Orfeó Català, de mà d un nou director: Uuís M. Millet. Transcric del Diari de Joaquim Renart, president de l'Orfeó de 1939 o 1950: "17 de mai!:] de 7946.- Darrers tocs a /'orgamfzació derivada del concert de élemà... Neteja, precaucions, obres generals, etc. Fms hem arreglat les parets del vestíbul, traient-li aquell aspecte de cosa morta o abandonada que fenia d'ençà de /'entrada dels nacionals, i que nosaltres, expressament, no feníem pressa o arr~lar (.. .). No PÇJSsarà res. Sí passam: l'explosió cf'un sentiment popular, resp<?nsable, que trobarà en l'Orfeó Coto/à el seu màxim exponent. 18 de maig.- Estem davant l'emoció del concert d'avui de reaparició de l'Orfeó Català. Totes les mides han estat preses (... )perquè el més Pf31Ït deto/1 no ens desllueixi /'èxit to tol 'de lo solemnitat. 19 de maig.- Gran emoció 1a del concert de la nit ppssada de l'Orfeó Català. Concert éle reaP.Orició entre els seus socis, després de quasi deu anyades de silenct públic i 'deu anys llargs d'angoixes i temences, d'enfórtiment de l'esperit, de perills i envestides enemigues, de situacions difícils, de mirallets per ensibornar-nos. No havíem de claudicar ni un sol moment. Ens hem aguantat purs i ferms i això és la nostra Força. La gent ho ha comprès així. El públic s'ha pçrtat dignament, amb correcció i èducació extremes i amb un formidable entusiasme..." 27 de maig.- El diari de la Falan~e~ 5olíélaridad Nacional", que es ta FAI actual, no ha volgut publicar la ressenya del concert éle l'Orfeó Català. El crític musical1 l'amic Monreal, en feia grans elogis, del dit concert, i era el primer indignat. "Soli", "Soli no fens perdó. Ets la veritable sepa_rotisfo..." D'això, ara fa cinquanta anys... Enrera quedaven l'últim concert, no pas de l'Orfeó Català, sinó de I'"Orfeón que dirige el maestro Mi llet'' (1939), clos amb el Cara al sol; la mort del fundador de l'enfito! 11?41/ i del seu successor, Francesc Pu¡ol. 1945); el ~ilenci imP,Osot; les p~~ss1ons de canv1 de nom; les P.rohibiCIOns de tot ordre; l'intent èl'adscripció o "Educació y Descanso" ... D'això, aro fa cmquonto anys... l'Orfeó hauria pogut sucumbir; però ldot fo u superat gràcies o lo tenacitat e 1a gent d'aquella època, emPE:sa P!'l! r un idealisme a ultrança, gracies a q~all' avui d' aquesfo Caso és una realitat que hauria pogut no ser... D'aixe, ara fa cinquanta anys... Pere Artís 11 11 , ot·di Savall, junlrunenl amh la seva fot·mació La Capella Reial e CatallUlya, hn r e but el premi a la Millor Producció d e J' An y 1995, en la calegol'ia vocal, que a lorga la Fundació Gi01·gio Cini d e Venècia, pel disc com pacte titulat Madrigali guerrieri i amorosí, Livro Vlll de Claudio Monlcverdi. Aquesl e nregislranumt va tïer realitzat a.mh la col-lnbot'8ciÓ de la Genm·alitat de Cnlaluuyu. D' altra banda, amh la fol'luació Hespèriou XX també hn •·cbot e l Premi Cécilia , que ntorga eJ col·lectiu de la ci'Íticu musical belga, pel compacte Fantasies per a violes d e Henr y Purcell. Aquest guardó li fon lliural el passat 20 de març a la l\Jaison Communale de Brussel-les. Les dues formacions de Jordi l Savall, La Capella R eial de Calalunya i Hespèrion XX, vau realitzar una gira per Aus tràlia i Nova Zelanda els mesos de febrer i m arç , i vru1 acluar a diferents ciuLats, com Sydney, Adelaide, 1\tclbouroe, Canberra i Welliugton. • Ha mort el director d 'orquestra Eru-ique Jordà cabo de morir a Brussel-les el director d'orquestra A Enriç¡ue Jordà, a r'edat de 84 anys. donos~arra Al llar9 de la seva llarga carrera va ser d1rector de la Simfònica de Madrid, la Simfònica de Ciutat del Cap i la Filharmònica d'Anvers. Especialment important va ser la seva etapa com a director de la Simfònica de San Francisco (19541963). Músic de grdn prestigi internacional, la seva carrera va estar molt inAuïda per les seves idees polítiques. Refusà col-laborar amb er fran~uis­ me, motiu pel qual desf?rés de la guerra civil es refugià a París, d'on partí com a conseqüència de l'ocu- poció nazi, per tornar a Espanya, on va ser titular de la Simtònica de Madrid( que considerava una formació independent _però mai no va col-laborar amb ('Orquesta Nacional de España, ~r la seva condició d'institucional. De manera semblant, va renunciar a la titularitat de la simfònica de Ciutat del Cap, P,er raó del règim segregacionista suCI-africà del govern d'aquell país aleshores ... Malgrat que tenia la nacionalitat nord-americana, els darrers anys va residir a Brussel-les, on s'ha produït el seu trasP,às. Quan es va crear la Simfònica d'Euskadi a instàncies del govern autonòmic del País Basc, hi va col-laborar molt estretament. • Josep M. Guix, guanyador del Premi de Composició Ciutat d'Alcoi E L composilor reusenc Josep M. Guix, de 27 anys, ha eslat el guanyador del X Pn•mi Internacional de Composició Ciutat d"Alcoi per a Música de Cambr·a. dotat amb un milió i m ig de pessetes, amh l'obra Canvas (pe•· a clarinet, violí, violoncel i piano). El jove composi to•· cattllà és Uicenciat en Història de l'Art pet· la UAB, ha estudia t al Conset·vutol'i de la Diputació de Tarragona i ha estat alumne de Liliana Mnfliotte, Gabriel Brncic, David Padrós, Benet Casablancas i Miquel Roger·. Ha estrenat diverses obres a la Fundació Miró, al Círculo de BeUas ArLes i a diversos festivals. Actualmcnl compagina l'es- tudi, la composrcw i la docència a Reus i Ba•·celona. També Tealitza conferènric ·. En aquesta edició del Premi Ciutat d"Aicoi, s1u pr·esentareo 34 obt·es, pro<.'edents d 'Espanya, Alemanya i I'A•·gentina. Formaren part del ju•·at: Ramón Barce, Livi u Danccamu, Guillcrmo García-AJcaldc, Tom!Ís Mut·co i Albert Sar·dà. Cal destaca r també la menció qur t·ebé l'oh•·a finali sta del compositot· Carlos Su lué {un concet·t per· a clavicèmbal). L"obt·a Canvas ser·à estrenada el proper mes dc setembre dins el Festival dc Mú:.ica Contempot·ània d 'Alacant. • PANORAM A TANGENTS El Kirov Si comparem la visita a Barcelona de l'orquestra, cor i solistes del teatre Kirov ¡:¡er interpretar uno vegada més el Rèquiem de Verdi, amb l'oferta que el prestigiós teatre feia en lo seva giro actual, és un fet que fo reAexionar. Vaig tenir ocasió de sentir l'esplèñdido OfC!uestro del Kirov, en el nivell més alt que li recordo, gràcies a la direcció de Volery Gergiev, o finals de febrer o Montpeller. Allí van representar dues òperes: El jugador de Prokofiev i El príncep lgorde Barodin i, al mig -en lo giro alternen òpera i concert-, lo simfonia dromò~ca Romeo et Juliefte de Berlioz. Va ésser una trio intel-ligent. L'òpera de Prokofiev, basaé:la en l'obra de Dostoievski, va ésser uno meravello. Orquestralment perfecta, escènicament discreta -era un decorat transportable- i interpreto~vament impressionant totes les vint+~uatre veus solistes van contar molt bé. Després van triar Berlioz, compositor que vivia a França gairebé en la misèria i q_ue va fer fortuna o Rússia, on va inHuenciar el Grup dels Cinc i on es va "fabricar" una manera d'interpretar Berlioz amb criteris diferents de com es fo a França. Era explicable I/interès a Montpeller èle sen~r el ' Berlioz rus". Finalment van donar un clàssic, en una versió escènica, perÒ que era pura nahalino, i amb uno revisió orquestral no jus~ficodo, jo que era més brillant lo de Rimski, Glozunov i com¡xmyio. Davant de tot això la pregunta és lo ~esbrinar què devia dur els or~onitzodors d1ac¡uí a triar el R(} qutem de Verdi. En segon lloc, la comf?C!roció de lo presència del Maniski de Sant Petersburg -Q el Kirov de leningrad com es va dir del 1935 al 1988- a Mon~ler, a Rotterdom o a París amb la de Barcelona, denota el buit d'un empresari amb prou pit com per donar una temporada olterna~va d'òpera, més necessària precisoment ara1 c¡uan el Liceu funciono a mig gas. El Mariinski Teotr (Teatre Maria, simplementt lo Glyndeboume Touring DP.era/ la Welsh Na~onal Opera i VOpera North són companyies d'ÒP.9ra excellents que fon gires anuals i que P,er· metrien un interès i una qualitat que precisament no donen altres companyies molt barates i amb moltes mancances que acostumen a circular per altres poblacions catalanes. 1 1 Jordi Maluquer Home natge a Manue l A usen sl Immaculada Sampedro gua11ya el Concurs Eugeni.o Marco a sopt·ano d'Alzixa .M aria Immaculada Sampedro ha rrsullal guanyado•·u de la sisena f>dic·ió del Concul's Eugt>uio Ma•·co per a cantauls cl'òprra o•·ganitzat Jll'l' l'Associació d'Amics dt> l'Opera dc SabadeU. \quest concurs. com és sabul. no fa distincions de catego.-ic, per exc<-. El ~egou classificat va set· el baix madrileny Felipe Jiménrz Bou. el len·cr fou Ja mezzo-sop•·ano gironina Susuna Santiago. el quat·l premi va sc•· per aJ tenor bacclorú Vicenç Esteve i el cinquè pm· a la soprano d'.\.lbaeete Muríu dc los Llanol> \1arl.Ínez. El bah. J osep Pierf'~ i la soprano ;\[aria Ten~sa Pampano van aconse:,.'ltir premis especials. El jurat estava presidit pet· Mil·na Lacambru i cu fot·maven parl, també, Manuel Aust>nsi. Dalmau Gouzúlt>z, .\lbert Argudo i Pau de Xadal. mentre qne actuà com a secrt'lari Antoni Quintana. Joan .\fanau i H elena Bayo van ~t·r í'ls piani!.le~ acompanyants. L HomeiiiCIIge a Mcmuel Ausensi La eclcb•·ació d'aquest concm·s es va r loun· amb tm acte d 'homí•nalge a qui va l:i('l' il·lustre hal'Ílon, Manuel Ausensi. Després de llegir-s ' hi lc, nombrosíssimes adhesions, entre lc< quals lr~ drls reis. el pn•sirlcnl de la Geueralilal. el conseller dc Cultura i del., ~>t'US col·legues Carrci'Bs, Domjngo, Kraus, Tebaldi, Lavi•·grn, Lorcnguc·, F'ruhbeck dc But·gos. Carme• Bustaruente, Joan Llovcras. Enl'ique Tarrés. Dalmau ConziÍlez. Enric erra. Carme Ilernandez. Eduard Gin1énez. Fram·esc Lazaro. etc·èlera. es \""a oferiJ: un concert. Hi ,.an intenenir Rosa Maria Conesa. Pilar Torn•blanca, Lluís Sintea, Ro.a M¡tteu, Ramon de Andrét., María José Riñón, Jgnasi Gamar. Sí.lvia Tro. Cor d'Antics de l'Opera de Sabadell i. finalmE"nt. el matei..x Manuel Aubcn•L que 'a inlcrpretar sengles àries dt> Le no::::e di Figaro de ;\lozat'l. dc I puritani de Bellini i. per últim, la can~.¿ ··fcatt>ig" d'Eduaxd Toldt·à. • Jaume Torrent transcriu Manuel de Falla mb motiu del cinquantè aniverA sari de lo mort éle Manuel de Follo i continuant la recuperació de les obres que va publicar en diferents editorials estrangeres, les Edicions Manuel de Follo, S.L. acaben d'incorporar en el seu catàleg fes Set cançons populars espanyoles en uno fronscnpció per o gu1torro de lo part pianística Feta per Jaume Torrent. Aquesta transcripció s'adapto o les quatre versions històriques reconegudes pel mateix autor: lo de veu mitjana, la de veu ogudo, lo de violí de Kochanski i fo ae violoncel de Maréchol. A més a més, s~ons que exP./ico Jaume Torrent, s'ho tingut molt en compte la versió per a guitarra de Miquel Llobet revisada per Emili Pujol i pvblicodo el 1957 per Max Eschig. Tot i que la solució a alguns passatges que proRosa Llobet no s'ajusten a les possibilitats de l1ins· lrument, tal com les entenem actuaallment, s'ha optat per respectar u màxim els Fragments que des deJ seu punt de vista són immillorables, i limitar-se o buscar una solució més eficaç des de la perspectivo instrumental per tol de facilitar una execució correcta i respectuosa de la ideo musical de Fallo. Es tracto, doncs, d'uno versió perfectament adaptada o les passi· bilitots guitarrístiques, que no des· dibuixo en cop moment els dissenys que des del p1ono creo /'autor i qoe permet uno adaptació senzilla o qualsevol de les c¡¡uatre versions més divulgades de I obra. • r PANORAMA Gira asiàtica de Josep Henríquez l guitarri.sta cot~là Josep H~n­ ríquez ha realttznt una gtra qt{e L'ha portat a diversos pni~os de l'Asia extrema. amb actuactOIIS a Djakarta ( Indonèsia ), Peqttín (Xina) i les Filipi11es. A la capital xinesa aprofità la seva p t·esència per oferir una intensa i densa classe magistral davant de quatre dels seus antics deixebles i d'ruw seixantena d'oients. ;l les Filipines esmerçèt quatre dies per impartir clas.~e.~. ultra nn concert celebrat et l'aire lliure nmb tw a g r·a.n expectació. Com es vn informar en el seu elia, ja fa w1 cert temps qtte Henríquez 11a. posar en marxa una escola. de gu.itarra. espanyola a Pequín, escola que per diverses raons derivades de Les díficnltnts de relació amb les autoritats institucionals xineses. no lw pogut desenrotUar-se. Tanmateix, hi ha restat 1111 ambient guitarrístic molt uiu que s 'lta posat en evidència en aquesta nova estada del guitarrista granollerí. En els seus concerts. Josep Henríquez va interpretar obres de Gaspar San z, Bach, Eduardo Sainz de la Mazct, Valetín Bielsa, Albéniz i obres pròpies. Durant aquest febrer. fJenríquez realitza una gira per diversos pai:~os europeus i el pròxim abril ho farà al continent cunericà. • E nsi •es Je a nel les les :la -ai )o- en, os, 11- , ez. ez. ro. Hi sa, )Sl! , , Lawrence Foster qirigeix Edip d'Enescu a l'Opera de Berlín awrence Foster, el n ou titular· de l'OBC ha aconseguit un reLmarcable èxit eu la versió dc t' tutica òpera de George Eocscn, Edip. Es tracta d' una p1·oducció de In Deutsche Oper de Ber·lút que lm comptat mub la dir·ecci6 escènica d e Gotz Friedrich , wt dels t•e¡tlitzndors alemanys més pr·esligiosos, i un r epartiinent encapçalat pel baJ·Íton Monte Pederson en el papm· cic dóna títol a l 'olJI'a, i pet· Kal'lln A.t·msll:ong en el dc Toc:m;tu. La crítica h a •·ema1·cnt la impol·tànc ia arústicu assolida pc•r· aquest espectacle opct·ístic i, també, el treball de Fostet·, clireclor· nord-amedcà d 'or·igen romanès considerat wt especialista en l'ohr·n d 'Enescn. En aquest seutil hom hu recordat que quan va se1· titular de la Filharmònica de .Monte-Carlo 'a elll'egistrar la major p art dc l'ofJIIS simfònic d ' aquest compo!'itor. Aquesta era, la prime1·a vegada que s'oferia Edip d 'Enescu a la Deutsche Oper de Berlín i l'esd eveniment havia cau sat una g rrut expectació. • Concerts als EUA de J oan Pere Gil i Emili Blasco l duo format pel clarinetista ampostí Joan Pere Gil i el piaE nista barceloní Emili Blasco ofenren el passat febrer dos concerts o lo ciutat de Novo York, concretament a l'Institut Espanyol i o l'auditori Bruna Walter del Lincoln Center. En ambdós concerts, el duo interpretà peces de Salvador Brotons, Sonata op. 46 eer a clarinet i piano; Josep Soler, Escenes amb cranis P,er a clarinet; Antoni Besses, Treball per a clarinet i piano; Enric Granados, Valsos poetics per a piano, i Manuel éle Falla, Set cançons populars espanyoles, versionades per a clarinet i piano pel mateix Joan Pere Gil. Aquests concerts van formar part del cicle de concerts de música i dansa espanyola que s'organitzà en aquesta ciutat. les actuacions del duo van ser P?Ssibles gràcies al Consolat General d'Espanya a Nova York i a la Direccio General de Relacions Culturals i Científiques del Ministeri d'Afers Estrangers d' Espanya. Aquestes actuacions han SUf>?SOI el debut de Joan Pere Gil i Emil1 Blasco ols Estats Units. • ría ro. Oi. lSL Le tn- lÇÓ Joan Grimolt nou director o Volskoper assistent en 1 de Viena ~ ~ I dit·ector terrassenc J oau E Grimalt. rrsidrnt a Vit>na des de l'any ) 983, ser à a partir· de la ax ms no '}S- olOl 1eJ es, :ió va no de ;ió si- ~- 'ys ue o 1{)5 propera temporada el nou director assistent del titular· dc la Volskoper· dc Viena, lïs r·aelià Ash er Fiscb. Joan GrimaJt, nascut l'any 1960, ja \'8 dirigit· en aquest tPatt·e en dues ocasions, amb el music·al My fair lady, del vienès Fr·pder·ick Loewe, i l'opereta d'Emmcrieh Kalmm1 Oie Csardasfürstin. Gl'imalt, ja instal·lat a Viena, va c•·car la Wiencr· Tascltcnopor l'any 1989, una companyia d'òpera dc butxaca qu e ta 111bé ha estrenat obres del segl(! xx. L'u ny 1993 va set· nome na t dir·ecto.•· d ui Tiroler Landesthcatet· dc Iu f'iutnt d' ln ebrw:k. i també é-s litular òe la formació espcciulitznda en músiCt'l del segle xx Camerata Oiugo nal Wiener·Ba¡·celona. • Continuem d'acord. L'acord de col-laboracló que en el seu dia van ::;ignar El Corte lnglés i la Fundació Orfeó Català· Palau de la Música, ha estat renovat per a la temporada 1995·1996. PANORAMA L'Orquestra i el Cor Mundial de Joventuts Musicals, ambaixadors de bona vohmtat de Ja UNESCO / Orquestra i el Cor Mundial de iFormacions Joventuts Musicals, uno de les musicals integrades per joves més antigues que existeixen, acaben de ser nomenats per lo UNESCO ambaixadors de bono voluntat. Per al nostre P.aís és una notícia doblement agraé/able, ja que fou a Girona, l'any 1992, on totes dues formacions actuaren [untes per primer cop en lo seva h1stòrio. A més, després tingueren la responsabilitat de participar en lo Gola Olímpica celebrada just abans de la inauguració dels Jocs Olímpics de Barcelona 92. L'Orquestro Mundial de Joventuts Musicals és la més antiga del seu gènere i l'única que integra músics Cie/s S continents. Fou creada el 1941 per lgor Markievitx i el 1969 reestructurada en la seva formo actual. Ha estat dirigida per noms ton prestigiosos com Paul Hindemith, Hermonn Scherchen, Hans Swarowsky, Serge Baudo, Zubin Metha {que primer n'havia estat controbai- xista}, Eduordo Moto, Leonord Bernstein, Karel Ancerl, Jean Mortinon, Jeffrey_ Tate, Sixten Ehr/ing, Charles Dutoit, Cristobal Holffter i Antoni Ros Marbà. La sessió de juliol i agost d'aquest any, que vis1t"!rà el Fe_stival ~e Verbier ~ Suissa, d1verses CIUtats d Alemanya 1 el Concertgebouw d'Amsterdam, estarà dirigida per Dmitry Sitkovetsky, Yuri Temirkonov, Antonio Pappano i Kent Nogano. Anualment, músics guardonats amb els premis de Joventuts Musicols s'integren a aquesta orquestro. En9uony hi participaran el contraboix Francesc Català i el clarinetista Salvador Salvador. El Cor Mundiat un projecte conjunt amb lo Federació Internacional per a la Música Coral, es fundà més tord, el 1988, animat pel mateix esperit, i aple9a anualment 100 joves entre 17 1 24 anys per trebo1/or plegats amb directors com Eric Ericson, Frieder Bernius o Ward Swingle, en un repertori original atractiu. • ®PIONEER: 7ñe Art ot Entertainment Continuem d'acord. !.'acord de col-Jaboració que en el seu dia van 1>ignar Pionecr í la Fundació Orfeó Català- Palau de la Música, ha estat renovat per a la temporada 1995·1996. El Conservatori del Liceu i el Col·legi Major Universitari La SaUe signen un acord de col·laboració E l pt·.esident ~el. Conser~atori upcnor de Mustca del Liceu , Manu<'! Vnllribera. i el din•ctor dc•! Col·lcgi Major La Salle, Josrp \1. imón , ban signat un acord cic col·lahoració amb la finalitat d'organitza •· i promocionar actes cultunds, en t'i camp de Ja música , drstinats principalment al m6n univcr~i­ IHJ·i. Fmit d ' aquest acord és el Cur' d'Iniciació a l'Audició Musical (ja començat i que acaba· aquf>st muig. al t'<'Cent inaugurat auditori c¡uc el Col·lcgi Major té al carrer dc Reu,. 20). S'han programat un total dc sctu conr<'t·ts amb un variat reperlod rn els quals intet·venen alumnes, dr difct·cnts agrupacions musicals, dt•l Conscc·vatm·i del Liceu i que l 'Ull prrccdüs d'un col·loqui. La direcció del ctn·s és a r-ànw del Ot·. Roger ,Alier, profrssor d'llistbria de l'Opera a la Universitat de Barcelona i crítir rnu•i<'al. i compta amb la participació dt•l director del Conservatori del Liceu. .l aum e Ton-ent, i el professor,: E' elio Tieles. r esponsable d~' r àrt·a df• cot·da i de música de cambru; Jot·di Comcllas. viola dc ga mba: Lluía Caso, flauta de he<· i Peter Tlrit>mann, violoncel. D'altt·a banda, dins l'at'L<' ot·ganitzat pet· l'Associació de Coml'r· rianls i Veïns del bard dt• Sunl Gervasi. de Barcelona. va tenir llcw n l't>sglésia parroquial dl' No1.tru Sl!n)ot·a de la Bonanova, un conrrrt a càrrec de l'Orquestra Sirnfbnit'a dt•l Conservatori del Liceu. que ~.ota la dirt'cció del mest•·c Gonçal Coml'llcs va interpretar I'Oberlrtra Eg mont dc L.V. Beelhoven. t'~ Concert per a clarinet m'im. 2 "" 111 b. Major de C.M.V. Weber i In Sill!(onia Júpiter de W.A. Mozurt. Amb aquest concert el Cousrrvotcwi del Liceu, que des dc fu dos Ull) S té obet·t un nou centre al pus~d~ dl' la Bonanova, 35. on s'imparh•ixt•n cur,;os d'iniciació i grau elcmt•utal. manifesta la seva voluntat de participat· t'n la 'ida associativa dd barri i <'Onlr·ibuir a potenciar la prl'~i·nc·ia d(• la música en les clivet·Mes aetil itab quc> l'S puguin organitzar. L' Ot·qucstra Sinúbnica dc•l Co~: Sf'c·vntot·i del J.-iceu, sota la direN·tO dd nccstr·c Gouçal Comcllas. tacnhr oferí un concert a la sala d' actt's drl Coi·IMi d'Advocats dc Bun·cluua o . amb el mateix programu antl•t·tor-. Finalment. el tenor Plac·ido Domingo ha entrat a formar part dr~ Con~cll Assessot· del Con sen atorc drl Liceu. • l PANORAM A eu Nova edició de les cançons de Joan Llongueres romoguda per l'equip directiu de 1'InstitlJt J oan Llonguer·es, i amb Ja col·lahon ció de l 'Editorial Bolleau de Barcelona , s ' ha inicia t la publicació actualitzada de les cançons per a infants d e l ' iJ.Jus trc pedagog, compositor i poeta : els ,tres primer s volums de la qual Ja son a la disposició del públic . La figur a de J oan Llonguer as (1880-1953) -àdh uc fent abstracció de les seves a ltíssimes qualitats htwJanes, del seu elevat idealisme i d'un comportament cívic exemplar compta com un exponent important dels corrents renovadors de la pedagogia musical catalana de comença- P Su- Mad~l .li. de orJtu- !Sti- :rsi- :urs Qa ments del nostre segle. Diplomat a l' Institut J acques-Dalcroze de Gineb ra, n 'inn·oduí el mètode a Catalunya a través de l'Institut Català de Rítmica i Plàstica per· ell fLWdat, que sensibilitzà musicalment tota una genel·ació de nois i noies del país. Al mateix temps, les cançons ar·a publicades -entre les quals algunes de molt pop ulars. com "Les figur es del p essebre"- , a més de ser· destinades, en paraules del mateix mestr·e Llongueres, "a] desenvolupament en els infants de l'eUJ·ítmia, de la gràcia , d e l'expl·essió i dc l'harmonia musical dels moviments, són un preciós complement ar·tístic dels estudis de música , del moviment i de la d ansa" j són susceptibles de proporciona r· un material ple de recursos als mestres actuals, complementari, p el seu mateix caràcter, a les tonades populars. P er completar el p erfil de Joau Llonguer es, cRI di1· que fou també un poeta ple de sensiliilitat i m1 notable compositor, particularment de música coral. Amic per sonal del me tre Lluís Millet i completament identificat anili l' ideari de l'Orfeó Català , tanilié sobresorti com a crític i assagista musical , pi'Ïncipalment des de les pàgines clc la " Revista Musical Catalana" i de " La Veu de CatAlwiya" . e LI. M. aig. ee! ~us. Del seu affm. etze Sr. Vladimh• Ashkenazy 1 1m de del ' 'an Extraordinari pianista i director d'orque11tra rus Estimat amic: ·rec ;sor Juiusidel :cu, )rs: .rea •ra: ba; ~ter ·ga· •er· ant Uoc rtra :ert úca ota IÇaJ ur a el Jli Ja t. ;erdo, ;eig !\CD tal. jci- ri i ,cia :al• on·ció 1br del )08 )er del ori " M'avanço a dfi'larar-me adrniraclo1· incondicional dels sens mèrit;¡ artístics, els quals feliçment he tingut oportLUlÍtat de guudir defonna relutivarneut sovintejada, atesa la intensitat de la vida musical del mt'u entorn. Mèrits que per a mi són rellf'vants no sols en la faceta de virtuós del piano, sinó també en la de conductor musical. que em consta que no convenç tothom. Però r estima personal no es circumscriu individuaützadament al músic sinó també a la persona. I ja em perdonar·à l'agosarament d'aquesta declaració en certa mesura íntima. Perquè, de fet, la relació directa quo hi ha hagut entre noscltt·es dos ha estat tan mínima com la que deriva d'una estona de conversa -més grata per a mi que no extensa-. de la qual sortí una entrevista publicada a aquestes mateixes pàgines ja fa força temps. Ili ba. és clar, altres elements qtw ajuden a enriquir ac¡uesta parcel·la, si vostè vol, molt subjectius, molt poc constatables objectivament, fms i tot perif~ric1s -la imatge dc naturalitat, bonhomia i senzillesa que ofereix damlmt l'e6cenari, el fet que mui no saluda damunt del podi dc dirt>ctor sinó ben hat·n•jat amb els membres de rorqut>stra ("'com que ¡¡Óc· baixet necessito enfilar-mc allà perquè els músics em vegin quan dirigeixo. però aeabat el concert no hi tinc res a fer" em Ya dir}-, que confirmen actituds més sòlides. Hi ha també, és clat·, les declaracions que ha fet a altres col·legues, els Reus posicionaments públics davant de determinats fets -musicals o no-, i a la fi un tot que quan es mou de forma unid.ireceicmal va perfilant una visió plenamt·nt satisfactòtia. Tinc molt prc~sent d. aquella entrevista que li vaig fer ale;;hores la serietat amb què responia tota mena ~e temes, i com quan vam abordar ds de tipus polític referits al seu país d'origen, em va demostr·ar que la seva actitud es trobava a molta distància pel que fa a rigor, profunditat i serietat, de la d'un col·l~ga seu també del mateix origt>n nacional, no p~e~lSament pianista. amb qui abanH havia parlat d arxò matcix i que m'havia ofert una tipologia de ~espo.stes ab11olutament decebt>dora i en les quals va mstsbr fa poc en el curs d'una estucla a Barcelona i de les quals s 'ha convertit gairebé en un profesional. Ara vostè ha tornat a casa nostra per actuar en solitari en un concert del cicle lhercamera i a instàncies de eol·legues meus ha tornat a parlar del seu país. i no d ' una forma genèrica sinó que fins i tot no defugint fer-ho d'un tema tan complex, almenys \ist des d'aquí, com és el conflicte de Txetxènia. I les seves paraules novament m'han sonat a conseqüència, o el que és t'l mateix, a reforçament de la meva admir·ac~ió personal. Hi ha hagut un pJU1t, però, que m'ha presentat un núnim d'ombra. Es quan s'ha referit al perill per al continent europeu d'un excés d'immigració. Aquest és un tema molt delicat i la seva expressió, tan directa sobre el paper d'un diari, penso que podria afavotir interpretacions esbiaixades. Si a això, s 'hi afegeix el fet que vostl- mateix no deixa de ser un immigt·ant d'aquest continent, això sí, mqlt Jlrivilegiat, la cosa adquiriria un perfil més agut. Es molt possible que entre el seu pensament i les seves puaules i la traslació a paper imprès lú hagi alguna distància o algun problema de contextualització, perquè en prindpi -insisteixo en aix&-, m'han resultat dissonants en el si del discurs ampli que li conec. Vull cn•ure que és així i apel·lo al tot per minimitza•· eJ que vull pensar que només és un detall sense més transcendència. O en tot cas lm pensament que desenvolupat de forma més completa pot oferir resultats finals molt més rigoros i vàlids. Però per damunt d'ombres dc consistència gens confirmada, per a mi el seu recent pas pel Palau quedarà a la memòria per la categoria extraordinària de la seva interrelació de tot el programa i d'una manera molt especial de la Sonata número 17, "La tempesta" dc Beethoven. Aquí tot va resultar d'una eloqüència i d 'una claredat absoluta. El seu discurs bo contenia absolutament tot. Del seu affm. 1aume Comellas e 139 ____ ___ //// OPERA A CATALUNYA • 1111 AMICS DE L'OPERA DE SABADELL 1111 '$' IPURIT ANI V. Bell ini Elvira Valton Enrichetta di Francia Lord Arturo Talbo Sir Riccardo Forth Sir Giorgio Sir Bruno Roberto Lord Gualtiero Valton Sung-Eun Kim Rosa Nonell José Sempere Ra món de Andrés Juan P. García Marqués Vicenç Esteve Jr. Josep Pieres Direcció musical Direcció del cor Direcció d'escena Escenografia i vestuari fl·luminació Miquel Ortega Josep Ferré Jaume Martorell Patricio Lobos Albert Faura COR DELS AMICS DE L'QPE RA DE SABAD~LL ORQUESTRA SIMFONICA DEL VALLES SABADELL, Teatre La Faràndula. Tel. (93) 725 83 16 SANT CUGAT, Dimecres 15 de maig, a les 9 del vespre REUS, Centre Cultural. Tel. (93) 589 22 88 Divendres 17 de maig, a les 9 del vespre Teatre Fortuny. Tel (977) 31 50 59 Divendres 10 de maig, a les 10 de la nit Diumenge 19 de maig, a les 6 de la tarda Dimarts 21 de maig, a les 9 del vespre Amb el patrocini de RTm W Generalitat de Catalunya Departamen t de Cultura @ Banc ~badell FUNDAC IÓ Ajuntament tft..,de Sabadell CONVENI ENTRE LA FUNDACIÓ BANC SABADELL I ELS AMICS DE L'ÒPERA DE SABADELL PER L'ANY 1996 El Conveni fou signat a la seu del banc pel President de la Fundació Banc Sabadell, Sr. Joan Oliu i Pich i la Presidenta de l'Associació d'Amics de l'Òpera de Sabadell, Sra. Mima Lacambra i Doménech, document que estableix la col.laboració econòmica anyal de l'entitat bancària per la realització dels cicles ÒPERA A CATALUNYA . E n el present any els títols son: LA TRAVIATA deG. Verdi, I PURITANlde V.Bellini i LENOZZEDI FIGARO de W. A. Mozart. U na vegada més hem d'agraïr la sensibilitat artística i generositat que mostra el Banc Sabadell envers la cultura en general i l'òpera en particular. PANORAMA Barcelona acull el Congrés Internaciona l de Lutltiers per MÒNICA MONTORIOL a r celona acoUit·à el dissabte 25 de maig el Congrés dc l'Associació Internacional de mestres Luthiers i Arqueter s, en una jornada rle treball que estudiarà per pdmera vegada "l'escola espan yola" . L' Associadó , integrada per 110 m<'mhr·es de 21 països, es reun<'ix amb una pel"ioclicitat biennal. La històl'ia de la lutherie espanyola es remunta al l700 amb Bar celona i Madrid com a cen tr es més importants. Es té constàn cia del primer exemplar·, fa brica t concretament el 1706. B 59 1espre :tdell La jornada d e treball , en un acte estrictamen t privat, s'i niciarà amh 1m a confer ència a càrr ec de R amon Pinto (únic mem- br·~ ~ espa nyol d e l' Associa ció), cent rad a en el vessant histò ric d c la lutherie es pa ny o la . E l progr ama d ' actes es comp lemen tarà amb u n a segona coofe•·ència , on s' estudia r a n les característiques con cr etes d els inst r uments i d el s difer ents cons tr uctors, amh l a mostra d 'exem ples . L'Associació va ser cr eada el 1950 , i en formen part paj·sos com AJ emanya , Fran ça i els Estats Units (en majo1· rep r·esentació), o Isr ael , Àustria, el Canadà , Irlanda , Portugal, Suècia , Holanda , etc . Recen tment s'hi ha n incorporat el J apó, la Xina i Txèquia. El Museu de la Música de Barcelona celebra els 50 anys de la fundació amb una exposició d'instruments de lulftiers D'altra handa , el Mu seu d e la Música d e Bar·cclona, i d ins d el ma r c festiu de celeb ració d el cinquanteua t·i de la seva creació. presenta una mostra evolutiva d ' i nstr umen ts hispànics, d es d el segle \. VIl al XX . L'exposició, sota el títol "Els n ostr·<'s luthiers. E scultors d el so" aplega una extensa col· lecció d e violins, violes i violoncels d els segles xvm i XIX , d el s m estres J . Guillamí , J . C on tn~ t·a s i V. Asensio, en tre d ' altres. La mostr·a Lamllé acollirà altres inst r umen ts fabricats per hahiers, com guitar r es , o el primer clavicèmbal signa t i constt·uït a Catalunya, d a tat el 174·3 i dc Salvarlor Bofill. Un a última part és d edicada a Lres lu.thiers ba1·celonins d el p r esent segle . L'exposició, uLicad a a la Capella de Santa Àga ta (a la plaça del Rei), esta r à ober ta d es clel 8 d e ma ig fin s a l 7 d c juliol . Par al·lelamen t, i com a activitats com plementàries, es faran visites comentades pe•· a gr·ups, confer è ncies i un concer t. PANORAMA Cinc p reguntes a ... ANTONI SÀBAT Director d'Euroconcert Sota l'empara d'Eu.roconcert, es va presentar oficialment, el mes de juliol passat, un nou segell discogràfic: Discant. per MÒNICA MONTORIOL 139 -Què l'ba empès a cr·ear w1 RegeU discogràfic? - Enteníetn que el remet de la discogràfu:a era una cosa necessà ria i interessant, però 110 es v a tirar endavant fins que el cicle d'Eu roconcert ting ués WL f uncionament p er ell mateix -aquesta és ja la seua onzena temporada. Es va plantejar que Euroconcert podia ser més qu.e una entitat organitza.clora de concerts: també podia ser una promotora discogràfica. -Quines caracte t1s titrues distintives destacaria del uou segell discogràfic? - Vol seguir la línia d'Euroconcert: la recuperació d'un d eterminat patrimoni, bàsicament català però no exclusivament, i sabent perfectament que això té uns condicionaments; uns condicionaments, sobretot , d e tendència minontana. El.s quatre primers títol.s em sembla que ja. ho indiquen. El primer disc: L' orgue cie la catedral de Barcelona conté obres de compositors catalans deL5 segles XVI-X.'( ; el segon és u na selecció de cants gregorians de la Schola Gregoriana de Barcelona; el tercer i el quart giren entorn de l'escola de música de .l1ontserrat , un d 'ells amb la figura del pare Soler. -Quan ts discos s ' ban proposat de t-reW"e al mercat cada any? -Nosaltres ens hem compromès o seguir twa línia de dos discs l'any. Ell995 en van sortir quatre, per Luut qüestió de retard, però van ser tarnbé una imatge de Llançament. Aquest any 1996 en traurem dos: un concert del pare Viola i un altre disc d'un instrument històric, un pianoforte, propietat del Mu$eu de Música de Barcelona. Els nous di.scos estan previstos p er a la tardor, abans de Nada.l. -Quin és el camp específic dels seus productes discogràfics? - Potser pretenem anar una mica contret corrent, perquè intentem crear un producte d 'una determinada qualitat, de categoria i especialitzat. I presentar coses que no són conegudes és anar contra corrent ja d 'entraela. Sabem que no tenim la receptivitat o l 'interès majoritari, però són uns productes que s 'han de fer, i saps que tindràs l'interès cl 'w1 ptíblic minoritari, que és bona pm·t. del públic que va. al concert. Amb tot, la clistl'ibnció la porta Harmonia Mundi. -La col·lecció pre tén seb"lUJ' tuta Lútia comercial o és JU~8 aviat w1a qüestió de pr·estigi? - Més aviat pretenem que els p roductes tinguin un cert interès per la seua pròpia qualitat. Si després es venen, a nosaltres ja ens va bé, perquè també ens interessa m.olt que es venguin; entre d 'altres raons, per un problenw definam:;ament. Un disc que d'entrada és minoritari està abocat al fracàs. Per ta nt, hi ha d'haver uns suports, o uns ajuts institucionals. Per als tres primers discs hem tingut un suport genèric de la Generalitat. ]o crec que p er a les institucicns públiques aquesta és u11a de les vies que tenen per fer conèixer la música d 'a.q uí a ·'mer· C(ltS" estrcmgers. ""·-·-··- &· CONCERT DE TARDA qf l.J /. q ql.i Palau de la Mú ica Catalana Els dilluns a les 19 h . Concert núm. 3 Concct·t núm. 4 6 dc m aig, 1996 1 3 de maig, 1996 L 'orquestra d e cambra banda La Lit·a Ampostina. Dir.: Octavi Ruiz. SouLullo, Giménez, Turina, Ca•·cía-Gago, Toldrà. Van d e Rosst. ÚJ. 18 258 Orquestm Vh·tèlia Sinforuetta. Sergi Alpis tc, violí Dir.: Francesc Llon~1er·es . Vivaldi , Dvorak. Preus: de 600 a 800 ptes. e els na znna ?o- :ar és ·a?pri, an ·ès és al ~ió :W· tés els ~ès Si Ja te- !re na m- al leT w;cs la les és rer ?T- PANORAMA T R e A Contemporaneïtat IJen entesa des del Liceu Temporada dl'l Liceu. 22, 21, 27 i 29 de març de 1996. Mt>rcnt dc te" Flon;. 'ffrp Ligluhou.se. de Peter MaxweU Da~ies. La 11oix /wmaine, dc Fr·un!'Ís Pouleoc. Dir. musical: Josep Pous. per JAUME COMELLA$ amí tlcl Mercat de Ics Flot·s on havia d'uss is tiJ· u la doble r·cprcscntació clc Tir e lightJr.ouse i La uoi~· lumwine , em preguntava , i no t• t·u la pdmera vegada que ho friu , quins rl'itei'Ïs havien ¡Jot·tat a pt·ogt·aJnat· una proposta com aquesta en uns moments tan pcculiat·s com els que viu el Liceu. En el context dl' l'escassa proclivitat lústòrica a "mullat·-sc·· rn U\'Cntures formals massa an·iscades, i amb l'afegitó. per altra par·t tan cabdal, de l'excepcionaütal apuntada abans del moment, resulta col¡Jidor L'ofN·ta que ara ens ocupa. Tanmateix, confesso c1ue els mèrits I a n i nd isc u Li bles del doble pn>ductc -ulcshot·es se'm fpien impensables els brauo! que van saluda t· met·csr.uda ment la fi de cadasru na dc les obres- van signifitut· un alleujament dr Ics meves preocupacions, sens<' que, però , s'hagi dissipat d el lot el fons més nuclrut· dels meus dubl<'s. En tol cas ens movem <'11 un pla dc consideració que no afecta allò que ara importa. EIA resultats at·Lístics d'un doble pt·ograma d'una alta qualitat i d'un intet·ès musical notable. Les dues olll'es del programa configu n•n un tot d'una rcmat·cahle c:onscqüèocia. El nucli vct·tcbradot· és PI mot "solitud'', enteRa des de rlurs òptiques circumstancia lment molt distunt s pct·ò, tanmateix, molt pt·opr•·es en el seu fons mí·s nu!'lea t'. Entre els tt·cs fa t·onct'l:! de The ligltthouse i la dissor·tada )ll'olagonisla cic La voix humaine hi ha molts C punts de contacte, ja que tots ells viuen d'una manera tràgica el mateix context. L'aïllament, la manca de comunicació, la solitud. Ens tl'Obem en el si d'un dels trets tràgics -no cm dol emprar aquest mot tan dtll'- que més caractedtzcn la civilització conlempOt·ània. La societat massificada esdevé l'humus més l'ic i més apte per alimentar l'isolament personal, la mru1ca de relació, la reclosa hermètica en els murs ofegadors del joc més cstJ·ictc. Allò que en }laxwell Da vies és metàfot·a grotesca, amb uns trets expressionistes molt deliberats. en Poulenc és brasa somorta d'una tensió crispada i punyent. P erò, a la fi, tots els protagonistes no són aJtt·a cosa que nàuft·ags tl'una civilització que atia el fantasma esfereïdor fie l'anoneament humà, de la incomunicació i de la jnsolidari tat co1wet·tits en pous sense fons tÚ sortida, on l'home modern clama desesperadament sense resposta. Ja sigui agafat a un glacial auricular d'un apru·cll telefòni c de disseny, ja sigui cercant debades un vaixell que arribarà mexorablement tard. The lighthouse ens ha per·mès d'entrar en con tacte amb la música de Maxwell Davies, pt·obablemcnl el compositor britànic contemponuú més valot·at del moment. Ignoro fins a quin punt aquesta obra és r epresentativa de tot el seu credo formal. Sovint els imperatius morfològics tan acusats del gènere opedstic imposen uns concücionaments no sempt·e obviables. El fet que el llibret sigtú del mateix compositor segurament té molt a veure amb Renata ScoHo la potència exp t·cssiva dc ]'obt·a. Tot és mou en un context d 'absolutu exactitud cntrt' l't'Clll'SOS i tTsultats. La històl'ia op•·essiva es desenrotlla en un procés d'una gr·an pt·ecisió. Els pe•· onatges <'S van construint a tt·avé:> dc Iu seva peripèc-ia amb una gran cohrt·i-ncia intema. Tot es dcscm·otlla com empès pet· un pla rstratègic molt ben estudiat, amb una gradació molt t•laboraòa d'efectes, de tensions, dc dinàmiL¡ucs. El llenguatge musical no aporta gra ns sorpreses . The lig hthouse és sobretot una òpet·a, un discur s musical dramàtic. Hi hu àries, hi ha conjunts, hi ha temes. I hi ha sobretot un llengua tge formalment obert -si es vol, fins i tot, eclèctic- cruc, movent-se en un context d c paleta cr·omàtica, t·ítmica i melòdica, contcmpot·ània , es manté ñdel te les l'Xigències d'un discur·s musical dramàtic -en el sentit també dr l' espeetaeleperfectament cr·cïb lc cohet·ent. El tenor Cluistopher Lincoln, d har·íton mcnot·Cflt.Í Lluís Sint1•s i d baix David IUbbar·d van oferir una actuadó important. La seva, era tr tH« Iasc a molt poc furil, Hmb tessitures situades molt en el l.ímit, que van t·eso ldr·e amb Ltn notable nutot·ital i amb una gt·an '·onvirdó. Factor, aquest, qur va tenir molt a veure també amb la S<'Va tasca actornl tampoc fàcil i a la fi molt i molt reeixida. J\l èl'it, aquest, que cal atribltlt\ lantbé amb molta probabiLitat, al cfu·cctor d'e.;;cena Chl'istoph Meyer. Des del punt dc vista local bem dc mostr·a r-nos partícula r·mcnt satisfets per la tasca de Lluís Sin tes, que ct·ec que amb ac[uesta intet·pt·ctació ha donat u.n pas endavant força marcat a la seva carrera. Esplèndüla , per imposant, la producció de l'Òpera de Colònia, i elogis sense reserva per al treball de J osep Pons al davant del reduït conjLUlt instrumental de l ' Orquestra del Teatre del Liceu. Aquest va ser· sens dubte un factot· decisiu en el res ultat fwaJ d e la proposta. La versió de La voix humaine em va semblar que t·ecarregava més del compte els trets cr·ispats del contingut de r obra. Un ct·ispaeió que p enso que la pat·titnra destaca d ' una manera excessiva, ja que mostra u.na voluntat potser exager ada de t·cssaltHr els trets més pun yents, crue no ban d.e ser necessàriament els més p r ofund s, del drama tlc la -protagonista. Hom corre el risc de dibuixar un personatge més neuròtic que no essencialment solitari; més víctima de si mateixa que no d'un coutext. Si aquesta era la voluntat explicita d e l'autor, la cosa r esultaria aleshores beu coherent. P erò això llevaria grandesa a l'obra. Rcnata Scotto és una artista intrínsecament gran. capaç de trasbalsar l'ànim de r espectador amb la t•iqttesa d e matisos que infon a la seva interpretació. Paraula i gest es fonen en una unitat absoluta, sense fissures. Unes capacitats vocals que encara es mantenen prou vives serveixen i són servides alhora pet· LLoa e>rpressivitat cot·poraJ -un rostre menut i projector de veritat dramàtica única- que atorguen una enorme autmitat a la seva interpretació. e PANORAM A T e A R El gran recital d'Asltlcenazy Ibt'rcamt•ra. 12 de març dc 1996. Palau dc la Mú•ica Calnlnnu. \ ladimir Ashkt•ouz), piano. Beethoven, Chopin. per JOSEP CASANOVAS bct'C'I.l lncra va p r esentar aJ Palau un fastuós r ecital d e Vlaclimir· Ashkenazy integral per· dues sonates de B eethoven i un breu r c>pertori ontològic de Chopin. Va ser· un concert dels que, per· als habituals . esde venen memorables: nn esdeveniment llar·gam enl n•cOJ·dat com una fita per a un bon afeccionat. Exet·cir de comentarista musical amb un pianista h a esdevingut avui dia una tasca fra nra mr nt t·cvessa. com p<·r· posar a pro' a tan t un aspirant com també l'especialista més exp er·imcntat. El cas éA que actualment n 'hi ha tants dc b ons . tots ells amb tècniques absolu tes i escole~ rcfinadíssimes. que sovint r·csulta dificilissim , per no dir· impossible . estai3Li r e ri Lc•r·is definitoris i valonttius . Sobretot quan e n l'estol de joves pianistes l(U C tarda r era ta rda i nil rera n.it fa j a fot·ça an y¡, q ue anem escolta nt n o r esultar à estran y c¡uc en la m aj oria d e les vegades ens limiten a llegit· simples ressen)es sense m és t1·anscendència. P et·ò du vant del cas d'As hkenU7.) la dificulta t s . ori~:,.; na Jll'l' r extraordinà ria dimensió diferencial i , pet· tant, grau de complexitat de Iu seva p er·son alitat. I just acabat d 'escr·iur·(• "complexitat" ens adonem que en pdmrr terme e~ tt·acta de tot el contrari, d'una simplicitat en la intcr·p1·ctació de les parti tut·cs. De simplicitat i de ela rr rlu L suhlJ1ns. Ashkeuazy és actualment d ' una t'ara nissaga que nomé hem retrobat dan·crament en escasses ocasions, rom per exemple en el Richtet· dc les grans vetLlades. No !'S tracta del I Rampal i Arimany, virtuosistics PALAU 100. 21 de mut·ç d•• 1996. Palau de In Música Cntalnnu. Jeon Pien·e Rrunpul, flauta. Claudi Arimuny. flouta. John Stec·le Ritter. piano. 'rl·ll:'rnann. Bach. Dopplr r. Vt•nli. per LLUIS TRULLÉN D 20 260 rsprés d 'e.~co. ltar el llautlsta Jeun P icrre Rampa! r n el recital d el PaJau, queda'a un cop m és corToborat que el seu model ha marcat decisivam eni les noves generacions d ' intèr prets de l'instrument. Resulta ja habitual la pr·osi-nria al costat del mestre. dc Claudi Arimany. i de r acompan yamcmt pianístic o clavicembal·lístic d 'un intèr·pret idènlir·ament preuat com és John Stccle Ritter. Entre els tt·es van propiciar una 11it màgica en què pe•· sobre de tot va triomfar· la música. amb obres d'una exigència més exp r·essiva , com Sonates de Pla , Tclemann o Bach , o d ' altr·es en què la caractel'Ísticu pr·imor·dial desenvolupava as pectes de caire mer·ament virtuosístic. Rampa! i Arimany van enlluer·nur·, sobretot, per la seva uhsolu ta facilitat amJ3 què s'endinsaven en els exq uisits ft·aseigs del r ep et·tod ban·oc, amb una comunió d' idees musicals basada en l' atenta disposició de les t·cspit·acions i en l'ús constant d 'efectes de clarobscur· tan idonis per a aquestes o br·e~ . Un a fa cilitat absoluta per trobar la conjw1ció més exacta. per produir una simbiosi artística ha assolit entr·e els intèrpret!> una perfecció tècnica i r xprcso.iva pràcticament total. El ma XJm lliuram ent en obres enlluernadot·c·s per la scva vistositat tècnica, com la Gran Fantasia de Concert de H uges. ba ada r n temes de l'òper a verdiana Un ballo in moschero. com el Duettino basat en temes hon ga re o de Doppler o l ' últim movimcul del Gran trio op. 119 del com po i lot· d' or·igcn alemany Friedrich ~uhlau. 'an ser els moments de més inter ès interpt·Natiu del concert. RampaJ i A.limany. ¡:cmpr·e sota l'exacte ar·ompanyament harmònic de Rittcr. van expo~ar· el M' U fraseig amb una perfecció encisadora. amh una elegància musical que malgrat 1\·xcés de virtuo~i¡,.mr de Ics obres sempt·e es nurniff'sta va amb La seva màxima cümensió. P er u na nit, r extr·oversió de les partitures \'Ïrtuosístique va deixar en un destarat ~cgon pla les obres més refmades d el barroc i d<·1 classicisme. t·rfinament i la bOiisticació o de la rar·a pcrfec· ció inassolible d 'altres. No es tracta del pianistn Iem· pcramental, èpic o híper· sensible. És el cas elet pia· nisla de tècn.i<·a total dc primera marca però que -;embla pt·eocuput tothora per dissimular-la , pudot·ós. Tot moslt·u en cadu im¡tant la mà.xima c¡uolitol ma terial. però això no té per a ell la mr nor importància. Fins i tol epot pem1etre al Llarg d'un rc·ritaJ p úblic incól'l'cr en algun p etit erTor infinitesi· mal. Allò que en prinripi impor·ta és la nova rN·n·a· ci6 - una i altra vc·gada- dc l'obra tal com sorgí drl geni del compositor i r n el seu instant precí~. No ar·ri· b a ni a ésser lecttu·a lút·ida d ' un a partitura , per·c¡u i: l' única evidt\ neia qno r·chem del pianista és la justificació total dc la seva raó de set·. És aquesta una evid ència qu<· . t•frc tiva· ment, h em sentit present en molt p ocrues s olr m· nitats musicals . Sobtada· ment, comprenem tol el joc motívic d ' un Bec· thoven en cr isi existencial i a cavall de dos st•glrs que el d eslí ba p osat u la sr\ a disp osició. De cop deixa de trnir sentit la dialrctira ('ntre d'uns e ca ció CC· No :m· ~r­ •Íade rue )ra :lotda tat té l Of es un en ~­ ipi ea· de :Iel el •a· ml m· lael ~e. . iai Uf ~a Jir :re classicisme i romanticisme perquè Ashkenazy estableLx modèlica la genuïna transcendència d'aquestes sonates de l'op . 31. I sempre, més que en ver·sions rnn¡,'ilplCS O magnètiques, en intensíssimes elaboracions mentals. É s el resultat dc posar a contribució de la tècnica perfecta una anàlisi fenomenològica superior. Les cstruetm·es i l' at·quitectul·a de les obres es fan paleses i comprenem la relació íntima i sec1:eta d'aquells motius que esmentàvem amb totes les seves successives transfot·marions i integracions. ¿Per què Beethoven ens arriba a rep etir aparentment fins aJ cansament les quatre notes del darrer temps de l'op. 31 .2. i, en c1mvi , amb aquest pianista tot sorgeix precís , rodó, matemàticament perfecte? Encara la segona part del recital reservava noves orprcses, amb mitja dotzena d'obres de Chopin , un Chopin literalment inèdit, mai no escoltat fins ara. Un compositor per fi exactament inserit en el seu temps històric que, en dcfinüiva , superà poc més d' unu vintena d'anys el dc lo mort dc Beetl10ven. Del Chopin exclusivament lineal, melòdicament excessiu tom em a aquesta concepció d'Ashkenazy que molts van trobar injustificadament freda. Aquí, naturalment, el pinnista es féu , pet· força , més sensible a la melodia, p erò sempre amh quina rura més exquisida , amb quina contenció més "clàssiru" ! Fou un Chopin inrdjt, efectivament. bastit a vegades amb una Unia sonora diamantina, purissima com només Ja seva tècnica pot fornir. I n ovament aquella mateixa CIIIHtcitnt de ct·ear, la t·aó d'existit· de la par·titura. Nocturns i masurques esdevenen r ealitats sonoces dc màxima abstracció i una Barcarola i una Balada apareixen com unes p eces futuristes, premonitòries dc Debussy, i qui sap si de Scdabin. PANORAMA T R e A Un Brüggen ''anfi8arra1Jam'' FnndaC"iÓ "la Caixa". 18 dc nuu·ç dt• 1996. Palau de la Mú8ÍI'II Catalana. Ot·queslra del Segle XVIII. Solistes vocals i Nedot·lands KammerKoor. Di't·.: Fr·uns Br·üggen. Passió segons solfl Mateu, de J. S. Bach. per X.CASANOVAS-DANÉS havia una gran expectació p er e~~oltar la Passw segons sant Mateu dirigida p er Frans Bdiggeo. Potser massa , en el sentit que la majoria potser esp erava veure-hi l'cfl ecticla la versió pròpia , aquella que sembla definjtiva i, p et· tant, unívoca , quelcom impossible en el cas d ' un n obra d ' abast univer sal. Hi ha tantes versions ideals com oients amb un mínim de sensibilita t. i cap director, tot i el seu cr èdit. no les pot aplegat· alhora. BrUggen , que enregistrat·à la Passié amb els mateixos artistes que la va n interpretar a Barcelona (en l'inici d'una gir·a de rodatge}, li ator ga un enfocament basat en la primacia dels corals i de la contribució instrmnenta], fin s ol punt dc cer car la col·laboració de cantants dc segon ordre ; alguns - fin s i tot- insuficients . En el seu concepte llllÏtari , pc1· exemple, el fil conductor de l' E vangelista no és més important que el baix continu. Les àries emanen drl cOt·als i, en consc- H qüènriu, s ' han d 'interp¡·etar sense un r·elleu esp ecial, sense un timbre massa individualitzat ni afany agògic, cedint a l'orquestra el pmtagonisme absolut, com si es cantessin amh la veu anònima d ' un membre del cor. La seva és tma ver sió que comença i acaba sense contw1dència. que s'infiltt·a en J' àoim i l' abandona a mb subtilesa. Creix com si hi afegíssim llevat i es deixondeix fomentant la p au espiritual en una da vallada que culmina en la tJ·an,sfiguració del cor· final. E s una ver sió qur s' haul'ia d 'escoltar sense intcn·upció , perquè la mitja part aniba justament en el moment àlgid cic la corba dramàtica , a la crua! uns aplaudiments dc cor te ia (r ebuts amb hostilita t per Brüggen ) trenquen La tensió de fot·ma itTemissible. És Jògic que, en genet·al, els comentaris fossin més favorables al final que a la mitja put. perquè no s'entra fàcilment en una versió r·efinada , tan intima i sadoiJada d e sobt·ictnt pit·tisla, que fuig d e l 'esp~>rtacularitat i basa la :.C\ a força a magnificar el p ap<'r de J esús . a rcfocil·la J·-se en el b ellíssim timhn· dels instruments i a potenciar les microclinàmiques i el joc estel·eofc'lnic de la doble l'Ot·qucst,·n. E l resultat és d ' una gran bellesa que m ' aiJ·eveLxo a qualificar de molt fonog1·àfica. Eott·c els cantants, lots j oves i amb curricula inc·o m prensib Iemen t im portants en a4,"1lns casos, van d estuc:u el tenor anglès l11n Bost1·idge en les ul'ics i l' holandès Nico van de1· Meel com a Evangelista, un cantant perfeccionista que canta habitualment per a El'icsson , Kuijken , Cardiner , CUJ"tis i el mateix Bt·üggen. Una indisposició ens va privar d · rscoltllt' una cantant de b en guan yat prestigi , la mezzo Claudia Schubert, i va cong1·egar totes les àries i ariosos en una m ecJjoc1·e Patrícia Spence. Anodines lc>. sopranos Von Evera i 1aruek:i i estentori segons prescripció el baix Kristinn Sigmundson. omés es pot lloar la fl'ina d e l' Orqltestr·a del Segle xvm , crue concr·etaJ·é t' n In persona de la violinista Lucy van Dael, conductora del primer bloc onruestral i autèntica protagonista en les inter vencions individuals, enteses, Ics d'ella i les dels altres solistes. com quelcom supr rior a un acompanyament, espet·onats pel director· per tocar amb la mà."; _ mn creativitat. Exccl·lents nautistcs, oboistes, viol o n c~ l·lis tes, gambistes, etr. 'Es una orquestra amb In qual es complau de col·laborar, des del més absolut anonimat, tot un at'lista com el violinista Emilio Moreno. El pt·es tigiós Ned c r lands K ammerkoor c m vu se mblar simpleme nt cor·rectc, equilibrat , pcJ'Ò poc plural en els registres dramà tics . Però és guit·cb é segur que aqu esta linealitat , com la seva deficiència de veus substancio ament greu , era un tret volgut p er Brüggco. ¡:;;¡ E: ~ a ei' ¡;¡· 139 e La part com a tot Un rèquiem no emotiu lbt•rcanwrn. 6 dt• morç d1• 1996. Palau de la :\lósica Catalana. Jlo rbora llendrick... soprano. Stt>ffan Scheja, piano . Srhubert, Wolf, Dt•bu~~y. l'tfonL~al\· a4;e. Fauré. Delibes. lhet·c·nnwt'tl. ~ ell' Dlllt·ç de 1996. Palau de ]a 1\tús:ica Catalana. Orqur•tr·u i Cor de l'Òpera rlel Teatre Kirov 1\farinski de Sant Pt>tt•n>hur¡;. Val!'ry (',.,rgiev. wrector. Missa de Rèquiem, de Verdi. per X.C.-D. L 139 22 262 PANORAMA T e A R a visita dc Barba- t'u Hcndricks a llar·rclonn ha confit·mat per a uns cruunts - enll·o els qunls cm compto- Iu impressió suscitada pel seu recital de pt·csl·ntul'ió a fhcrcamera ara fa tres anys: una veu petita, p er·ò agradablement timbr:adu i homogènia , hen suportada pel fiato , una dicció molt ela nt , dosis considet·ables d' uttcl·ügència, elegància , exquisidesa i pluralisme estilístic i encan més de star system i dc màrqueting amb l' ajut mediàtic. I. no em puc estar de dirbo, d'esnobisme en aquells que gairebé no aplaudeixen la pat·t substa ntiva d('l pr·ogra ma - per tant, més exigent per a qui escolta- i perden la xaveta per tmes cançons que coneixen com les de Montsalvatge o, a l'hot·a concessiva dc les propines, siguin un espiritual negre o LUta cançó dc hit parade lied erísti c; aquest cop, l'A-ve Maria dc Schubet·L. La mutució de qualitutiva a quuntitativu dc l' aplaudiment és tal que sembla dedicat a una altra cantant, no la que, amb els mateixos mèrits i limitacions, s'esfor ça va en un progr a ma conff.'git al voltant de Schubert, Wolf. Debussy i les Canciones negras de Xavier Montsalvatge -que està més que bé que cunti arreu del m ón , per ò que es p ot estalviar a casa nostt·a. Com Hot·ne en el mateix cas, o Norman i el seu Falla , coincidents a exorcitzar la natural cuutela en la pronunciació i l'estil per la via d ' w1a exageració amb r·ibcts d'espantà. S'ha de dit· que H endricks h u estu t la més conscienciosa clc les Lrcs, la menys estrmnbòticn, l a menys metliutitzada per rcsuJtar simpàtica o espectucular; lòbricament, més preocupaclu per· una pt·onunciació crue sc li escapa (p oliglota com és) que p er una cadenciositut r·ítmica al ser vei de la sensualita t d 'unes paraules p oètiques. No debades, i amb diferència , la més ben interpretada del i·ecull va ser la cançó dc bresso]. En r esum , meritori esforç d 'una artista que es vol eclèctica , cosa qne li ser à ideal per captivar quulsevol públic forà. H enc:L:icks v a cantar en la primera part les Can çons de Mignon <rue sobt·e els mateixos textos de Goethe van compondre Schubert i Wolf. Si estup endes són les del primer, encara bo són més p el seu pathos les del segon, particularment el suprem KennsL du das Land. que no va sobresortir del bloc en la interpretació d e la soprano nord-amel'icana. Despr és vindrien les Ariettes oubliées (sob r e poemes d e Verlaine) d e Debussy, extraordinàriament ben cantades, i les can çons antillanes d e Montsalvatge. que van dur el recital al punt de màxima acceptació per part del públic. Era evident que el públic trobava una major complaença en les cançons que en l'esforç de la interpretació. Ap rês un rêve de F aur é, la Chanson espag nole (Les filles de Ca dix) de Léo Délibes . un a Aue Maria plena d e recoUiment i l'espiritual He's g ot all lhe tcorld in his hands cantat about de souffle van posar el punt final al r ecital d'una cantan t b en tractad a pels periodistes que. en el punt àlgid de l a carrer a, ha can via t els perruaments subtilissims d e la gran Schwarzkopf (ab , els seus Wolfl) pel pr eciosisme més confortable d ' una Amelling. P enso que no és molt demanar a Ibercamera que empri per als pro~·a­ mes de mà un papet· que t·esulti menys sorollós a l' hora de passar els fulls per seguir els textos can tats . També que tingui una cura extrema en la tnducció de poetes tau idiomàtics con Vedaine. per LLT. es dimensions musicals del RèquÚ?m dc Vct·di són prou conegudes, d ' una bunda com a rcJ]cx dc la més t·efinadn sensibilitat i intimitat, i d ' una altru com u pot·tudcJI' dc Iu màxima majestuositat i al mateix temps tenebrositat d ' alguns dc>ls seus passatges, com el cas dc Iu seqüència del " Dies lr·uf.'". E l Rèquiem vcrdià cal considera•·-lo com una partitura d ' una gr andiosita t inqüestiona ble que mai no ha de caure en una artifid osa grandiloqüència interpretati va. llom pot endinsar-se en l'essència de la pa t·titura d ' una man et·a viscer al i •·otunda , com ho va fet· Karaj an ; busca nt la més preciosista ullunitut, t•om ha demostt·ut Giulini , o buscant el màxim equilibri possible entre les set ptu·ts de la pat·titnra, en ltna con cepció més propera u l'esti l de Sit· Ct>orgn Solti. Són tres vies, cadascuna compatible i punt dc t•efr rència obljgat abans d'entt·ar· en la versió <fU <' un dels directors amb més fa ma de r actualjtat, com és Gergiev. ha via de dur u tl'rme al P ulau. Efectivament, una de le or qucs tt·es i cors més p rPstigiosos del panorama m usical. els d <'l són del Kirov de ant Petc r·~b urg, i el eu cJjrerto•· musical Val<'r·y Cergicv, que amb les seves gra vacions d'òperes del r·cpertori musical rus i en les seves antct·ior s visites al Paluu s'ha guanyu t do mancnr unànime l' ovació del melòman. Cm·gil'v va volf••· potenciar· el màxim dr sonor·ituts de Iu pa rtitu r·a , e n una dt' mostració palpable de les capacitats musicals cic la SCV!l OI'C[U<'S tra i dominnnt un cot· que éii capaç de n ·ulitzar Ics entrades L amb una seguretat tècnica idènticament impecalllr; demostració de tècnica i segtuetat, però, que en molts casos no va tenir el seu 1:eflex en la sensihilitat que met:ei.x una partitm·a de la transcendència del Rèquiem. Certament, el " Dies [rae" va r esultar impressionant, per la se1·a artificiositat de sonot·itats, pet· l 'elecció d'un tempo que semblava traspassar per la seva for ça i decisió la velocitat de l'"Allegro agi· tato" amb blanca marcada u 80, que assenyala la partitura. P er ò fins i tot l'excés d e grandiloqüència amagava bona p art de le, terribles amenaces del text. Les refinades entrades del cor en el ''luceut eis'' buscant la m àxima sensibilitat possible en el ñ·aseig i r ecolzant-se en la manera cristal·lina d'en· trar en els pianissimo que car·actel'Ítza el passatge, LLU equip d e solistes en el~ quals van sobresortir In veu del tenor VJadunir Grishko {encru·a que amb algtm que altre probh·ma en la part aguda de la se1u tessitura: les notes en tona· litat dc Do major de la complexa entrada dd pasatge de r ofertori ' ·Hostias" no van obt!'nir la sonoritat crista1·üno d esitjada) i la del b aix Sergei Alexashk:in (im peca· ble en cadascuna de lr. seves intervencions, bu•· cant sempr e lu proporció de m àxim equilibd de sonoritat amb l'orquestra) van ser els punts cabdal~ d'un R èquiem que vn p ecat· d'excés de grandilo· qüèn cia . La manifestació de vi.rtnosisme, de ped ecta sincronització d ' una or· questra que no té fissures en cap de les seccions, rl'un cor extraordillati, no ' 'all ser suficients p er aconse· gujr el grau d 'emotivitat que reclama cimés operís· tic dels rèquiems. e la. mt di. rica >le: a i en :el i tat nru del el tar eva 3ts, 1po sar 51a 3gi- :~da arex.cia les del ;ra- ·eat ma el • la en:¡ue un els la nir mh ma eva nala del ori nir in a aix cales us·ció de ra) lais va iloció eta or- res 'un ran ,se- ital rís- PANORAMA T R e A Gutman-Virsaladze o la perfecció Transgressions lbrrcamrra. 28 dc març de 1996. Palau de la }Júsica Catalana. atòlia Gutman. violo o rel. Eliso Virsa1adze. piano. Beetho•·rn, Bruhrns. L'Espai dr Dansn i 'lit~i ca dt•lu Ccncmlitat òc Catalunya. Del 14 al 17 c:le ma•·ç dt• 1996 ~.lr u'ainw pas Ito rock''. Albert Guinovar·L Ensemhle. per U..T. p e r X.C.•D. i aquesta temporada, musicalment parlant, romandrà en la mcmòl'iu del melòman, bona pm·t d'a(fUl~St fet sct·à gt·àcics u la suhlim qualita t ussolida t>n conc:erls de mC. siea dc cambra. Aquest va se1· c•l c:as d'un autèntic esdeveniment musical dc dues m·tistes assídues als nostres escenaris, pC!·ò cruc:- mai no han fet ostentació d'un dhisme cnUuer-nador. La ,;olom:cl-üsta Natàlia Gutman i la pianista Eüsco Virsaladze van impar·tir· una classe magistral obre la interpt·etació d'obres camhrístiques dr Beethoven i Brahms. Només un detaU, que pet· la seva infreqüència cal assenyalar: Gutn1nn vu intcrpt·ctm· sense partitur·a la complexíssima Sonata en Fet major opu.s 99 de Bruhms. La música dc cambra no exigeix cap tipus dr. cüvisme; només uns intèq n·ets que s'aboqLtin plenament a les obres que estru1 oferint. El respecte a l'obr·a, la més absoluta pct·fecció que pu¡,rui exigit·-se en la unificació de criteris cxpr·essius, d'equilibri dc sonoritat i de diàleg entre els component11 són part dt>ls aspectes que cal demanar· a artistes d'una quaütat musical contrastada. Però si, a més, intèrpret¡, com VirsaJadze o Gutman apor·tcn la màxima intel·ligència en l' estntcturació del fraseig, legatos refinats, articulats diàfans, el més suhlim drls diàlegs que pot demanar-sc entt·e tm violoncel i un piano, Ja l~ctura resulta paradigmàtica i inohlidablc. U:l seu Bectl1oven culuúnat per la Sonuta nrím. 3 en Lct major opu.s 69, va tenir· en la seva dimensió r·omàntica el scgeU pcr·sonal de la interpretació. Cap sonor·itat sot·tia, però, cl'uns mar·- A S Na tàlia Gutman ges cstnblerts i tot nw·a sota una aparent facilitat que, certament, només pot aconseguir-se quan els intèrprets són veritables mestTes. Una lliçó de com afrontar els passatges vit·tuosistics del piano -mai desbocats quant a ampul·lositat sonora-. de com assofu· tot el sentit que pot tenir la paraula cantabile encnrn que [onn:i part d'un "Allegro", en definitiva, dc com dues artistes portadores ambdues de la tracüció musical russa (Richter, Neuhaus, Rostròpovitx) saben fer prevaler· el missatge de1'obra nbans que el seu talent personal. El seu va se1· LLU Beethoven amb càr·rega emotiva, amb pu]cdtud de so, i d'un lirisme exquisidament o·a~at. Com era d'esperar, el seu pas per Brahms va estar regit per uns passatges de qualitat musical idèntics. Tot el simfonisme que concentra aquesta segona Sonata de l'opus 99. contemp01·ània de la Quarla simfonia, tot el sentit que reculi melangiós l 044Adagio affetuoso'· (deliciós el fraseig de Gutman!), l'extroversió manifestada en l"'Allegro apassionato", en una versió carregada de vehemència i temper·ament, van quedar rcilectides al llarg d'una lectura sublim. Virsaladze i Gutman vnn tornar a triomfar al .l'alau jugant només la cat·ta dc la música més pura. Corm~ lhr rt Guincwart és pr·ou ronegut rom a pianista i com a rompositor i pet· això hi havia curiositut , no ja pet· VCUI'C f'l St'll l'SJli'GtUcle " J e n 'a i me pus Ie r·ock", sinó per conc'-Lxm· I'Enscmble (]U C lta cr·eut i que va lH·esc•tllat· amb una gran acceptació al Mercat musical dc Vic. Es tr·acta rl 'u n grup obcr·t que en aquesta vr·esentació inlegt·aven Olvido Lanza al violi, Montsen·at Vallvé a la viohr, Lito lglt'sias al ,;oloncel i Guiller·mo Prats al contrabaix. Com es veu. noms d'intèrprets joves i ben acreditat entt·e nosaiLr·es, de rigorosa fot·mació clàssica, però amb una personaütnt at·tística prou clàstica pet· integrar-se en una iniciativu que, com en una nvenllll'a, té clar el punt dc partida, però ha d'anar· Pl'r-lilant els punts d 'an·ibadu. Aquests punts poden set· divet·sos segons aquest " J e n'aime pas lc r·oek", volgudament mediatitzat pet· la lirica d'lsidr·c Vallès, Carmc Rovira, Gloria Fuer·tes i Josep Palau i Fabre, l'esplèncüda contribució \'Ocal dc la cantant Car·me CaneJa - un gr·an èxit pct·sonal- i la r·otunditat d'alguns dels millors temes dels musicals Flor de Nit i Mar i cel (textos de Vazquez Montalban i Bru dc Sala) i de In pcl·lícula El llarg hivern, èxits sonats del mateix Guinovart. La sonata Austràlia pm· a piano sol és el cor· de l'espectacle. La seva r·otunditat temàlicu i una sonor·itat vistosamen t r·omnntica (neoromanticisme, en cüucn) certifiquen el gnst de Guinovart per la síntesi i l'eclecticisme i el seu instint per una clr·amatúq,ria musical. Va set· composta arran d'una git·a n•ccnt a CaneJa. •cu. Albert Guinovart aquell continent i certifica l'habilitat de Guinovart per transgt·edit· normes i pet· pouar en totes ]es fonts possibles. L'iconoclasta Desconcerto Grosso (sobt·e El cant dels ocells) d 'Isabel Sor·iano va posar un punt hilarant a on espectacle que ser·à impecnble quan es desempallegui de les contingències de tota estrena, és a dir, una coUa d'amics i cone¡,ruts a la platea amb els quals es pot tenir· un tracte difet·encial, pet·ò que no són r·epresentatius d 'un p C.hlic genèric. La idea és francamen t bona, nova. L'espectacle (una hora i quart) és distret i captiva tant per· la paraula poètica com per una música ben escrita crue pol desorientar un instant, pet·ò que acaba posant còmode l'espectador '·clàssic'', un cop enteses les regles del joc. M'atreveLxo a pensar que GuinoYart podria sofisticar encara més la funció. Per exemple, alguru; mutis són innecessaris, o aprofitar més la relació que la cantant pot tenir amb els instruments, pnrticularmenl el piano. Ct·ec que beneficiat·ia l'espectacle fer·-lo més tens, menys ú·agmentat i aplicar-lú una utilització gairebé d.t·amàtica (tant com els canvis de llum) de les pauses i els silencis a putir d ' Ulla dependència menor de les inter-rupcions que, inevitablement. suposen els aplaudiments que coronen cada número. e PANORAMA T e A R Música al voltant de fa morf Mefodisme sense ambició 23 rll' mur~ ric 1996. E,glé~oia de Sant Felip ~ed. Coral Contigu. BC ' Mc·tall Quor·tet. Dir: Jo¡,ep Prats. Danses de la lht·•·t·urnera. :!0 dt' JORI'Ç de 1996. Palau de la l\Iíuilca Cutulunu. \ï•·tun.,i tlt• Pr·agu. Rns~ini. Mort, ohrl'~ tir· Purcell i Di~tler. per x.c.-D. bert a mera vu por·tar u Bm·crlona els Vit·tuosi d e P 1·aga i c>l Cor Ot' Cambra d<' la mutcha1 ci utat l'!ll'on,:at amb u•c mlH·cs del iiddeutschc Madrigal Chor per a un prognmHt Rossini sota la clin·cviú d<•l prestigiós Wolfgung Gonncuwei n. Es van intcqll'etar l'obt>t'llii'U cie l'èpo<·a Semi ramide, In eon ta ta } O(UI(I d'A re c•n YCI'SiÓ on¡uE>s tt·al (p•·og•·amació oportuna en pt·cscntar d LicE>u fa poc l' òpet·a homònima dr Vt•rdi) i ri Stabat .l1ater. ~i l'on¡ueslra, ni el COt\ ni rl:. ~olis te~o. ni la concertació 'an destacar en sentit ¡JOsiúu. En la cantutn, la mezzo-soprano Marta Bcnackovà aportava una veu tan csplrndida des del punt dc vistu elf' p•·imer·a mati-ria t'Om desagradable per l'ú~> qut' en fe ia, parúculUI'IlH'nt quan la melo- I Jo sep Prats per x.c.-D. ony passat la Co•·ul Cantign dels Llu:isos de Gràcia que clil'igei.x J osep P•·uts p•·esentava aq uest programa Pu•·reiJ-Distler amb tanta acceptació que enguany el t·eprèn en el Ft'sú val de Música Religiosa de Concu i en algunes ciutats cus telinne s. Pe•· tant, et·n lògic fer-ne urut ¡·ecupcració u eusa ( ant Felip Neri , 23 dc març). En la pdrucra part Iu Can tiga in teqJI'eta la imp•·essionant Música per al funeral de la reina Maria de Purrell amb el supo•·t instrumental del BC Metall Qum·tet (dues tr·omJH'trs i dos tt·ombons), timbales, violoncel i l'orgue (p ortàlil) de eil Cowley. La versió de Prats és austera en el detall, pet·ò solf'mnr rn la globalitat, abocada al conh·ast entre el hieratisme i la cel'imònia. pe•·ò subratlla la malrnconia d'alguns passatgt'S corals acompanyats pel continu de violoncel i teclat. L'aprofitament de la bellesa de la veu de soprano va ser òptim i •·ema reable el ca•·àcter nn lifonal intt·oduït per· Iu ubicació distant -en el cor·- dels metalls i la percussió. La segona pat·t l'ocupa la Totentattz ( Dansa dels morts) d'Hugo Distler, segon númet·o de la col· lecció "Música Cor uI Sacr·a", Op. 12. El compositor aie- E 24 264 many (1908-1942), organista de Lübeck i p¡·off'ssor a Stuttgart i Berlín , és conegut per la seva dedicació a la littírgia i a la música r eligiosa. Aquesta Dansa s· articula en catorze sentències entonades per la )lor·L (l'actriu Pepa Lópt'z). la rèplica de )' escollü per participar a la t·onda i una glossa coral. '}ú afegeix una dramatúr·gia (dc Josep M. Mestres) que empra amb eficàcia un pocs elements malel'ials (espelmes, ca rraques) i ltn moviment escènic que coordina l'obra en miniescenes i convoca a l'escenari els cantants com si sortissin d'enh·e el públic. Els membres del cor -vestits amb roba de carrer- personifiquen un poble del qual sorgiran arquetips com r emperador. el bisbe. el noble. r home ric (tots ells incriminats per Ja ~fort), el mege. el mercader. el soldat. el pagès, l'home pietós ... , l'ancià (que és queixen del seu desti). La seqüència final és com una cançó de bressol amarada de consolació que contrasta amh el sever caràcter pietista de l'ebra. La Cantiga va revaJidaJ' l'èxit de Ja temporada anterior amb una actuació entusiasta. Cal encoratjar p •·opostes arriscades com aquesta que sumen innovació a una tradició de Uarga tt·ajectòria. dia sor gei.x dc Ja Ünin vocal. El quartet dc soli,;. tes en el Stabat Mater 4'n el qual, pe•· cert , la mateixa Benackovà e•·a. amb difer ència, Ja millo1· en una comesa menys p•·otagonista- es va desecruilibr ar per la inccrh~sa clel baix (el romanès Cr·asna•·u), la tosqut:dat dt'l tenor (el l'US Grivnov, un soJjsta del Bolshoi) i l'nspr·or en l'ajut de la soprano (la russo-israeliana Daviclov). Em ''a deceh•·e la concertació poc ambiciosa dr Gonnenwein ancorada t'n el doll melòdic ros~;inià. Digna p er a un bolo, però impt·òpia de la fama que li han reportat els enregb· traments. L'orque tra no va destacar en l'obertura. certament difícil de tocar i, per a ella, r Obt·a C'OW· promesa del programa. Tampoc del Cot·, per ln seva discreció, se'n t'On· servarà un record indeleble. SinfJezv, fa gran descoberta 211 de març dt• 1996. MaR Sam de Sant Celoni. Leonicl Siutsotn, piano (r•utt•dr·àtic de piano d!!l Con•en a tori Rirruslci-Korsako• tle Sunt Pt•h·r~hurg). P.A. Soler. Beethoven, Chopin, Li~zl. per LLT. eonid int.~cz,. nas<'Ul l'any 1944, va st'gui •· els ,cus estudis musicals a I'Eseola c·Rprt'ial per a genis del Conservatol'i Rimski-Korsakov de Sant Pctrr·shuq;, i als deu anys ja oferia c·onc·crts en públic. Lcouid Sintst•zv, ac~tua1 C'a tedràlic· cJe piano del Conscr valoi'Ï, ha tingut eles du l'any 1992, qua n va impartir· unes classes magistrals a To•·r·oc•llu dc Montgrí, una <'Riimació e>¡¡perial pc•l no~;trc país. T per això no Í:R ~¡,lrany t~ u c dc• M'guit acceptés l'ofcr·ta de duc¡; f'~c·olc•s dc músira, L ubicades a Premià dc "\lar i Sant Celoni. per impartir classes de piano. tol altt.'r· nanl el seu treball amb estances de dos meso:. al Conservatori de Sant Petersburg. Lconld Sintsezv. un ~!<ipe· cialista en programe¡, ,;r. tuosístics, va oferir un recital organitzat per l'E>· cola de Música G•·au al Mas Sans de Sant Celoni. davant d'on púhlie majoritàriament i ntegra t per pianistes i eoneixedor de les dificultats que el piani•· ta havia d'afrontar. Si bé al Uarg de la p•;mera part va endinsar-bc en llJl repertori "accessible" (Sonates del pa•·c Antoni. Solrr, la e nia ·lis-en teimb ro lla- cilidel ·asdel un ·as·ra- Uia <ln- dr en úà. erò .e li gís00 ra. car >ru- na. la on- de- - 0\ ari rtir :er- mh aJ Pepe- rir· un :&;- al mi. !joper de :ús- hf art ·errus ]a Sonata mím. 22 de Be<'thovcn i va cntt·ar d<' manrra magistt·al eu eJ rnón oníric del Scher;;o ensi menor de Chopin). va rescn·ar la ~cgona pa r·t monogràficament dedicada a Liszt, Ics obres "pr·olúhides'' dc la litcratu r·a per a piano, dc la magnitud tlel Vals Mefisto, del Libselierl -adapllrció listziuna d'tul lied dc Schumann- del cclcbèrTim esturü segons Puganini La Campanella, per clour·e amb la Rapsodia núm. 6. amb el pr·ou roncgut passatge d'oc ta ves amb què es clou la partitura. Només pianistes amb una tècnica por·tentosa poden trcu1·c tol r i valor· de partitm·cs corn La Campanella, a mb r is pr·ou coneguts tr·inats a la ptH't ~"'lda del teclat, amb els prou conc¡,ruts tl'inats a la part aguda del teclat, amb els temiblrs salts d'ambdues mans, amb la precaució d'oferir un articulat precís i acm·at per· a!ïsolir la màxima transpar·ència dc l'obra. Sintsezv va oferil· una veritable classe magistral de tècnica pianística al servei dc la música amb obres de Liszt exe<:utades sota una òp tica romàntica, jugant amb els extrems d'atacs d 'acords projectats amh una for ça dr1:.Lo rdant i el lirisme poètic idènticunwnl característic de l'estil del compositor hongat·ès. Un Lislz romàntic, dc tècnica impecable. hrillanl, rxtrr·ioritzat, però sempre guardant un espai perquè sm·gís r atmo fcr·a reflrxiva i delicada del llenguatge dc rautor. Com a rúbr·ica del c·oncert, cinc obr·cs for·a de programa, quatre de les l(Uals dc Chopin, cnll·e les quals no van fult.ar tres del seus estudis dc l'opus JO. . Només cal esper ar que Srnts(~zv, i encara més després drl recital escoltat, continuï molt temps al nostTe país per poder· rxplicar· els serrets del sru talent a Jes nostl'es j oves pr·omeses musicals. PANORAMA R e A T Metaclones interpreta Medea lledeo-.:Uix. Sala Becket. 13 de mar~-7 d'abril. Metadonl's: Txiqui Berraondo. )fary Da,ison , )font-e E-.te\c, Grnrielu Gil. Anahl'Dioreno i Anna Suhirana. Direcció: '1ngd:r Pu)o. per DAVID PICÓ S- E èxit va sorprendre Metadones amb l'espectacle La Bernarda es Ca.lva fa un par·cll de tem pOI·ades . Aq·uest grup teatral, encapçalat p er Txiki Berraondo. Graciela Gil i Magda Puyo, absot·bcix nn argument dt·amàtic i hi aplica el seu particular mètode de treball: desarticular l'obra , fer-la miques, alliberar-la del discurs de la lògica nar r·ativa, i •·eestructurar-Ja des de r òptica de la ú·agmentació. en un intent d'accedir simbòlicament a aquells elements prelògics, originals. que el llenguatge convencional ens escatima. En aquest joc, els conceptes perden l'uutol'itnt i pr·en la paraula el gest, la ve u , el moviment, la il·onin , la músicn. Medea -Mix. el seu daHel· esp ectacle , CS el r etaule cubistn del mite dc Medea. Les s is actl'ius inIcs di veL·ses I er·pr·cten identitats que• confluci.xcn en el nom de Medea: Medea marc, amant, venjativa, drsl'spcrada, tl'iomd o na. Medea fanl... Aquesta esceniJïració m(dtipJc demanava un r·itme àgil, lleuger· i cam i unt. Aquí és on la mús ira adquircLx tot el eu protagonisme. Les components de Metadones -diverses de les quals són ex-membres del grup vocal Stupendams- canten, a cappella , jazz, música disco. ra nt coral , blues ... per cxpres- sar· amb desimboltura els pensaments i sentiments més 1ntims de ~1ed ea . La dir ecció musical de Lau¡·a Ter·uel impr·imci.x a l'obru agilitat i dinamisme. i dóna pas a escenes -sobretot Ics hun10l'Ístiques- tan bd.Uanls com insubstancials. Aquesta és La manrunçn d e Medea-Mix. E ls moments dramàtics n o el els fer eixen l'ànima h umorístics es dissolen en J'unècdota. Potser Metadones Ho vd] anat· més enllà, cosa poc probahle teni t cu compte els temes escollits i la capacitat que ha demostrat p er cr ear· espectacles singulars. Un exemple d'això és la sàvia utiljtzació de la música, rld dtme, de Ja dansa. de Ja veu i del so, per d:ihuixar una Medea inèdita. L'espontaneïtat organitzada. irònica i musical de Metadones és. per a la colt·ura dels nostres rlies, tot un r·espir -que esperem que no s'esgoti en un sospir. 139 èi!i ~· El Caos salva Joltn Zorn Sala Apolo de Barcelona, 18 marl.'. J ohn Zoru, Mikc• Putton. lkue ~{ori. Orquestra del Caos. The art of memory, Cobru. per D-P.S. J ohn Zorn és l'excepció, la sorpr esa, la patacada, l 'enginy... Amb el seu sofert saxo, dinamita Jes fronteres estilístiques des de fa més de quinze anys. Ni fetiqueta d'avantguardista li escau. Trànsfuga musical, fa i desfà tothora, sovintejant - i vulner·ant- el jazz, el free-jazz, la mttsica contemporània, el jazz-corc, el rock alter·natiu ... El concert de Ja Sala ApoJo va començar malament, amb l' absència -per pncwnònia- del gnital'rista Ft·ed Frith, músic subve•·sia com Zorn. I no va continuar gaire n1mor. ] f.l hn Zorn {sa..xo), acompanyat de Mike Patton (crits, gemecs i ordinador) i Ja pet·cussionistu lkue Mori (la nola lccno-folklòrica de la nit) vau desplegar totes Ics sevrs habilitats provocatives: sotr·ars, brogits . esll·èpit. cridòria , fru-fru , tl'is-tras i aJtr·e aldarulls sonor , u un volum inhumà. Amb un resulta t rlesconre r·tant: ningú no va sentir·-se provocat. Al contar·i, el públic, cada cop menys capaç de con cent•·ar-sc. no va deixar dc xen·al· ni un instan t. Ni un. S'rntén que cada vegada calgui una música més t~xcita nt i sorollosa per reclamar· la seva atenció. Però alhora, com més soroll , més xerrum eca. Només de tant en ta11t, quan Zot·n ens colpejava Ja cnmponela d c l'or ella amb nlg111la explosió sonora , una part del públic reaccionava utnb 1.ma l'ialla hrcu , sorda , seca. A la se~ona part tot va canviat·. Es UJl luxe, w1a sort, W1 plaer, tenir a casa nostra una formació tan oberta, dinàmica, versàtil imprevisible i professional com l' Orquestra del Caos. Zorn va proposar un joc: aleatòriament assignar unes paules musicals per tal de s ubmergir l ' Orquestra en nna mena d'improvisació or ganitzada. El r·esultat del joc. anomenat Cobra, va ser brillant. intens . sorpren ent, d e vegades irregular. p erò infinitament més interesSllilt que la primera part. El públic, ara sí, va gaudir. i encar·a més els tretze músics de l'Orc[UeSLra , tot seguint les instl'uccions de J ol-..n Zorn, que feia dc mestre de cerimònies. Coordinat per Xavier Maristany, el concer·t de Zot·n, finalmen t , va esdevcni~- un èxit. I després del Caos, la xerrameca va tornar a omplir la sala. ¡;;; e g; ~ e PANORAMA T e A R XV FESTIVAL DE JAZZ DE TERRASSA 'J'riomf del trio de Ray Brown per ALBERT SUÑt E 26 l cpainzè Festi val de Jazz dc Ter- r·assn Cll va havr r d 'rstr·èn)cr· el cintur·ó. Lu Nova Jazz cava clt•l pu¡,¡¡¡rtge de Caudí, llor on es va n celebrar tol l-I els c·onc·rrts Ro ta cobPrt, rs tii passant per· moments nu guire frH ços. I. això c•s notñ en la prO{,'l·amució, que no va tenir, globalment parl ant , la q u uli tat que hom ct>pcrava. Oc tota moner·a, el Fcs tivul fou pr·ou cUgne i això és el que <·ompta . Dels conccrtq a què us!listír em. cal dir· qur el qur ens va fr r vibra r· més -i no és pas una novetatfou el protagonitzat pel trio d e Ra y Br·own. El contrabaix dc Piltsburgh, que aqu rsl ot'luhre acomplirà setunla anys, continuu sent una figura. Els terncR qur van ana r desgr·anant el seu combo ga udiren sempre d ' una qualitut altís ima. Fossin estàndurds o bé temes d cJ be-bop. No hi fei a r·es que gu irebr tots ens haguessin sonut u Ics or·cllc~s més de cent vegades. El combo de Hrown els interpr·eta va d'una rmtnet·a absolutament enriquidora, els donava la volta com un mitjó i e:' ls ofer·ia al púbüc en una barreja altament estimulant de swing. precisió. harmonia i tonalitats. Ra y Brown mai no ha e;,ta l un home a qui agradi el soroll. I això es va tornar a fer palès. La seva ve n·a deLxa a nar. això sí, un so pod<"rÓs, bellutat, que cons titueix una autèntica columna vct·tebral. on es gt·onxe u alegremen1 els seus dos jovrs uròlits, el pianis ta Brnny C reen i el batet·ia Crcgot·y Hutchioson, a ls quals ri líder dc~ixa un ampli espai pct·què tarnbé hi di b'Liin la seva. Per·ò els tres homes actuen sempre com un bloc. Ningú no fuig mai de Un tancament temporal L a Nova Jazz Cava de Terra¡,sa obrí lrs scn•s por·tes l ' abril de ) 994. E ls t·csponsublt•¡,, g<" nl amb 1n·ou experiència en la m atèria, va n ser· c•xressivument optimistes pel que fa a la progr·arnarió q ue s'havia d·oferir. És a dit·, van pc•nsu r· que pcH·tant-hi b'T ups forans de categoria -ui co~ta t d'ultr·<'s d ' aquí-, la cosa funciona1·ia pr·ou hP. No és que el públic deixés d ' assis tir uls concN·ts . Va passar que no lú va am11· en s ufir iNrt nombre com perquè, amb els runers que ha via dipot~ ilnl sobt·c la taula l'Ajuntament de la ciutat i els dc·ls pors espònsors privats que es van parler fet-, es co bris~in les depeses. P er tot això, després del Fes tival d 'enguany la Nova J azz Cava tancà Ics seves porlt'S. P<"rÒ hau r à estat un tancament temporal. j a que a primers d 'aques t mes d e m aig és pn:' is t que es tor·nin a obdr· i s ï nic"ú altre cop la programació. Però ar a es tindran en conr pl<' algun:; factors bà ics : els responsable (r:s manté c•l mateix rqrLip dc ge:otió) seran més cautelosos a rhot·a dc contractar figures for·anes. Pc:'rÒ ah.ò no vol dir· q ue e¡,tiguin vetades a partir d'ara. E l que l:iÍ es durà a lc•·me serà tma programació catalana i estatal dr rategoria. l a put la programació. es potendanm a -per tes com la formació j r ensenyament, a part d'altrrs tipus d 'activitats. I és que un Club de Jazz no solament són concerts en directe. e A. S. mare. Els paràmetres estan perfectament marcats pel mestre. I els tres músics s'bj mouen com p eixos dins l ' aigua. T~t està planificat al detall. Es a dir. hi ha hores d'assaig. I l'oferta. per tot això. é" realment engrescadora. La tècnica i sensibilitat de Ra} Brown li p ermeten. a més. oferir solo no gens feLxucs. Sembla mentida les coses que es poden <lir des d·un contrabaix! Però els seus dos companys no es queden enrer a. Benny Green va tornar a demostrar que és un pianista fresc com una rosa, un pianista d'idees en forma de cascada per·ò que nueixen serenes, plenes de Jeeling , no genys atropellades. Demostra, a més. una tècnica magnífica. Aspecte que també es pot apuntar pel que fa a Gt·egory Hutchin¡,on , un drummer que mar·ca, controla , vigila . accelera, afluixa i escomet p erfecta- ment segons qui.r1 sigui el passalge e¡ uf• s 'interpr eta . Un nu tèntit ba l<" t·ia d"acompanyamcn l. Un hatc.-ia que eslava -ja ho c1·ec que· sí- totalment fusionat am b PI grup. L'aparició del iau:-for,a Per la SC"va banda. el jazz-força va tenir la seva oportunilnt en doc•s nits diferents: Ics q ue omplirrn els combos del saxo tenor Ah ra ham Burton i el trompeta ic-holas Pe)ton , do!> jove~ que desp unten am b braó i que foren ac-ompan yats p<'l seu r·espectiu tr·io rítmic. Tant BUt·ton c-om Pcyton drmostr nren que els joves dc les noves fornades ac- umult>n u na tèc:nic:a enorrnr, pc•·ò que els ma n ca !H'nhihilita t. Or notet.. en vun fc·r moltíssimes. I <"n diver¡,cs oca¡,ions -din¡, rl<"l ron tc>xt po3tbop Pn qu e'- e•!! movien- aquell- tes notes ardharen r laramcnt al personal p<'r la seva puixança i claredat d ' idees. especialment Pe~­ ton. P erò també van existir estones un bon x:ie grat ui~ les, en què l 'ona de l'avi). rrimcnt va planar pel local. Els seus acòlits es van tnolU·e també en m1 con· text semblant. No hi ha r es a dir r especte dels sem coneixements , pcr·ò van ser· escornb•·ats, a estone~. per la seva poca substància. F in alm ent, cal parlar del concert ofer·t pel sa.'\o tenor i flauta tra vessera Oave Newman -substitut del malalt J ohnny Griffin-. acompanya t pel trio de Kenny B an ·on , amb rll mateLx al piano. Ray Drummond (contrahahl i Ben Riley (bateria). Fou un concert força engre ca· dor i ewman , no pa' conegut per aquí - nomf• l' havíem vist p er Iu tele en un anunci d'una marca dt cervesa- demostrà un enginy més que suficit>nl amb els dos instrnnH•nb com per fe r-se seu ri públic sense com qui diu despentinar-se. Es a dir, sense ser gen• espectacula r, va n demotrar que se sabia Uarga· ment l'ofici: fraseig regular. bon so i bones id~­ Els altres tres element~ d... grup -<le fet. un romb que fa temps que actuapalesaren un domini ab:èsegador de cadascun dd:seus instruments. Barnlll estigué molt disrur,irr però no gens embafador En Drummond brillà , seu potent so i b on tempo mentre que Riley df'mostrà un cop més qui' r• un bateria esplèndid. col·loca t als antípodes dd· drwnmers mutussers. [I;¡ temes que eixiren de re~ cenari vnn ser estàndard.• i blues , però també \"llll vorejar l'ona bop. I malgrat la llargada, a vegade; excessiva dels solo~o . tol· hom eixi al carTer amb d 1\0mr-iurC' a la cara. ' PANORAM A Falla , prot agon ista del 4 Sè Fest ival de Gran ada :Ira- - la •dat >ey- istir lllÜ- lVo- .cal. Yan :onha ;eus Yan ne$. tàn- rlar ;axll ;era :itut : riftrio Jcll Ray ix) i Fou scapa. m~ e en a de un ieot en~ _ el diu ~n· oo,- rga- egoe~. ;dd mho :ua- b:c- del> 'TOD r;;iu dor. i ... lpo. deet-o di d. ild< Ef,. l'e:,- ) ;ml¡. per J.c.c. anuf'l de Falla serà el gran protagonista de la quaranta-cinquena edició del Festival de ?116sica i Dansa de Granada. La figura dd músic gadità, fincat durant uns anys importants per a la seva catTcr a a la cinta t d <l l' Alhamhra , set·à gairebé onmipresent al llarg d e la trentena de manifesta cio ns program ades. fet justificat pe t· commemorar-se en guan y, com és b en sabut, el cinqu antenari de la seva mort. Ell serà protagonista d 'una vintena dels vint-i-set concerts ~n algun cas. monogràfic- i de tres de les sis sessions de ballet. Ben altrament, Robet·t Ge1·hard, de qui enguany es compleix el centenari del naixement, passa desapercebut. amb la interpretació de dues obres. Danzas de Don Quijote i Pedrelliana. L'edició d ' enguany -que novament dirigeix el compositor Alfredo .Araci!- sembla tt·encar la inflexió manifestada a l'anterior. pt·esidida per uns criteris d ' esp ecialització en el món musical i dansant més autòcton. més andalusista i, per tant, matisadors o ponderadors dels postuJats eclèctics, oberts i proclius al gran espectacle que l' havien presidit gairebé des de sempre. I que, de fet. l'han convet·tit en la manifestació institucional d ' aquesta indole més important de tot l' Estat espanyol. En tot cas, aquest retorn a la línia habitual té el contrapès d ' w1a aparent r etallada de recursos, significada pel fet que els grans noms de la música universal - tant individuaJs com formacions- restin molt més M A dalt, Manuel de Falla, l'autor protagonista d'aquest Festival, i Victòria dels Àngels. A sota: Joaquin Ach6carro (esquerra) i Dimitri Bashkirov. absents del cicle granadí del que ho eren habitu alment. La presèn cia de Falla s'articula, per una part, en una munió d ' obres que s'inseriran en nombrosos progJ'íHnes, i en una sèrie de programes. o, si es vol, produccions , mon ogr àfiques o que li són dedicats dc forma especial. El cas més evident és el dei muntatge de L'Atlàntida, (Jue s'oferirà els dies 24, 26 i 27 de juny en una ver sió escènica del peculiar conjunt barceloní La Fura dels Baus i amb interpt·etació musical de l' 01·questra Simfònica de Bru·celona i N acional de Catalunya, d Cor de València , el Coro de la Presentación dc Granada i direcció musical dc Josep Pons. Les rept·esentacions tindran lloc a la plaça de las Pasicgas, i tot sembla indicar que sct·à la manifestació estrella del fcstivul. També ti ndrà caràcter monogràfic el concl:'rl que oferirà la il-lustre soprano barcelonina Victòria dels Àngels acompanyada al piano pel també barceloní Albert Guinova1·t i per solistes de l' Orquesta Ciudad de Granada. Serà un r ecital de lied totalment dedicat a Falla. que se celebrar·à en el marc tan pdvilegiat i sdectiu del Patio do los Arrayanes , al b ell :ru:ig d el cor del palau de 1'Alhrunhra. Juntament amb ai..xò s'oferirà un minicicle titu.lat " El món pianfstic de Manuel de Falla", integt·at per cruatr·c concerts a càrrec de Dmitri Bashkirov, Ca rles Santos, llan Rogoff i Joaquín Achúcarro que comprèn obres dc compositors que tinguin tma certa familiaritat. estili tica o històrica , amb Falla: de Buch a Nin-CulmeiJ passant p et· Debussy, Beethoven, PANORAMA R. Halff.ter, Gdeg, Pou lenc , Ricard Viñes, D. Scadatti i Ravel. Del compositor gadità, només s'inclou les Cnatro piezns espatïolas. També s'ofereix un concet·t amb d títol de " El món guitarrístic de Manuel dc Falla" a càrr-ec de Gabriel Estarellas i amb obres de Barios, Turina , Falla , Miquel Uobet i Bach. CaJ destacar també, en aquest món dedicat a Falla, la ver sió escenificada de El retablo de Maese Pedra a càr-.:ec de l'Or·lJUCSta Ciudad de Granada dirigida pet· José Ramón E ncinat-, amb les veus del barceloní J osep Ruiz , d ' Emique Baquerizo i del nen David Arl'edondo, amb dir·ecció escènica d 'Ariel Gat·cía Valdé i escenografia i vestmu·i de Javier Mariscal. Al llarg del festival s'oferiran a ltres obres del compositot· gadità, com Noches en los jardines de Espaiia amb el piani<lta Claudio Martínez Mehnct·, l' Orquesta Sinfónica de Madrid i direcció d'Antoni Ros Marbà, les Suites 1 i 2 de El sombrero de fres picos, i l'interlucli de La vida breve amb l'ONE dirigida per Gómez Martínez, la Suite homenajes amb la Symphonier orchester· de Viena dirigida p er Arttu·o Tamayo , Balada a Mallorca a càn·ec de The Sixteen i també la COI.'eogr·afia d e Leonid Masine de El sombrero de tres picos a càrrec d el Ballet de l' Òpet·a de Niça. Tot això sense ser exhaustiu. De la r esta , i pel que fa a obr es, no hi ha t·es espccialmcn t destacable. Sense pt·ocluccions operístiques. excepte El retablo ... , i sense massa noms d<' gran r·elleu, taJ com s'ha apuntat abans, cal destacar les vet·sions de la Cinquena i d e la Sisena Simfoni~ dc Beethoven , La Mer de Debu ssy, El cant de la term de Mahler·, La consagració de la primavera de Stravinsk y i l'estrena de Música sobre un p oema de Ignacio Llamas dc M. Hidalgo, encàrrec + Port de Barcelona Aucorlta& Portullr ho el<: ll:lrttiona Continuem d'acord. L'acord de coHabo ració que e n el seu dia van signar el Port dc Barcelo na i la Fundació Orfeó Català - Palau de la Música, ba estat re novat per a la te mporada 1995· J 996. 28 268 del F estival i de Sinfonietta Homenaje de Manuel CasliJJo, cnc::à tTec de la Junta de Andalucía en homenatge a Falla. Pel que fa a noms, ja s'han esmentat les formacions espanyoles, a les quals s'ha d ' afegir també la Simfònica de Viena, sense que al capdavant d'elles fit,ruri cap batuta estt·angera ni tampoc hi col·labori cap solista excepcionalment destacat. En tot cas, cal advet·tir la presència de Rafael 'F'riíhheck de Burgos al capdavun1 de la ja esmentada on¡ucsla Sinfónica de Madrid, on¡uestra que, d' aquesta manet·a , obrirà i clom·à el F estiv al. Amb The SThteen , el conjunt que dirigrix H an -y Christophers, que oferirà do con cer·ts, els pianistes ja citats Bashkirov i AchúcatTO i tamué Pascal Rogé, que interpretat·à el Concert en sol major de Uavel amb Ja Nacional d e España , Victòd a dels Àngels, que retorna a un escen ari on ell964 va oferir un mcmot·able r ecital, i el guitart·ista Gabriel Estarellas esdeH'nen així columnes p restihrioscs massa solitàries en aquesta mani· festació. En el camp de la música antiga o d ' investigació etnomusical s' han dc citar els dos r ecitals ric grup Discantus que di d geix Brigitlc Lessne, el d e l'Ensemb le d e rinstitut Supérieur de Musi que de Tunis i el del Cor Biza ntí d e l'arqu ebis b a t dc if'òsia . P el que fa a ballet, i ultra la citada companyia de l' Òpera dc Niçu , d estaquen el Ballet tic Cristina Hoyos, que oferiru un prot,•Tama titulat "Caminos andaluces". I' actuació de Ja bailaora BeJén Maya. i esp ecialment la compan yia de José Antonio. Hom manté la tcndi-ncia a diversificar els marcs de ccl(>hrució del Festival a diversos indrets dc la ciutat: plaça de las P asicgus, Monestir de San Jcrónimo, Catedt·aJ , Hospital Real i Pati dc l'Ajuntam ent, mentre que s' ha prescindit del tol dc l'Auditori Manuel de F alla. Lc dates de celebració seran del 21 d<> juny al 7 de juliol. TEM A ltta An- :Jan .yo- nhé :ple cap hi Jalcal fael anl :sta •tra ~à i rhe ;ei:< ·irà :ats :ilié i el .vel veses lDl- Jti- cal de eix ~n- de ]a de de Wl ~a- la a raets 'a- tre de _.es 21 tenim un gran cicle regular i consolidat, per exemple, de quartets de corda que complementi les grans temporades simfòniques o líriques? En la vida musical n1és autòctona, la que configura una xarxa d'activitats aparentment menors, do1ninades pels intèrprets radicats al país, ja hem dit que existeixen indicis esperançadors, però persisteixen alguns mals endèmics, entre els quals la manca de continuïtat, n1otivada per la precarietat del mercat musical i la dificultat de conrear un gènere que no admet dedicacions ocasionals sinó un procés de maduració aprofundit (d'aquí el seu inigualable valor formatiu), i la insuficiència de suports pedagògics estables, parcialment contrarestada per diverses iniciatives tan útils com lloables. En tot cas, la viabilitat funcional dels nostres conjunts de cambra -i l'existència d'una vida musical més rica i diversificada- ha de sorgir del suport explícit d'un públic musical suficient. Caldria, doncs, que els nostres no pocs melòmans entusiastes d'aquest gènere musical, reivindiquessin per tots els mitjans la presència normalitzadora de la música de cambra en les nostres sales de concerts. Rei · dicació de la música de cambra ña, ma :rir ar- rótl i o ens han mancat precedents il·lustres i realitats d'una qualitat indiscutible , des de l'exemple emblemàtic de Pau Casals i el Quartet Renaixement d'Eduard Toldrà fins al Trio de Barcelona de Gerard i Lluís Claret i Albert Attenelle, sense voler ser exhaustius ni obviar el clar i esperançador revival del conreu de la música de cambra entre els nostres instrumentistes joves. Malgrat això, i des de molts · punts de mira, la música de cambra continua sent una assignatura pendent de la nostra vida musical. En la vida concertística, perquè no existeix una oferta, ni la corresponent demanda del públic, equiparable a la d'altres modalitats -la música simfònica amb grans conjunts i directors- no diríem multidinàries en termes absoluts però sí capaç d'atraure el gran públic fins al punt d'omplir una sala de dos mil espectadors, malgrat el cost elevat de les localitats, quan es tracta de les grans orquestres internacionals. És cert que, de tant en tant, podem assistir a certes manifestacions puntuals de música de cambra seguides per un públic fervorós encara que comparativament minoritari. Però , per què no N Ilo, • TEM A Defen sa I• il•lus traci6 cie la mUSICa cie camb ra ~ . _., per LLUIS MILUT s una obvietat afirm81' que ]a m.ú sica de. cambra és la modalitat musical més autèntica i menys permeable a q ualsevol rlcmenl extern que sigui aliè als valors més essenei.als de l'art dels sons. Els seus beneficis -si se'm permet el terme- són extensius a tots els estaments humans d'alguna manera relacionats amh el fet musical: compositor·s. músics professionals, estudiants en formac ió, instnunentistes amatettrs i melòmans en general. I no voldria fer distincions qualitatives entre uqucsts grups, ja que, tradicionulmen t, rma part substancial de la música de conjunt er·a destinada a l'ús dels afeccionats. És sabut que. a l segle xnu. en no existir organitzacions qnt' \etUessiu pels drets d ·autor, una de les fonts d'i11gressos dels compositors era la Hnda de les seves partittu·es als melòmans de la burgesia o de l'aristocràcia, per tal que les interpretcssi n ells mateixos en vetllades de música domèstica. Cap classe social no era exclosa d'aquest ritual. Així. per exemple. quan Carl Philipp Emanuel Bach va estar al servei del rei Frederic de Prússia. una de les seves funcions era la d'acompanyar-lo al clavicèmbal mentre tocava la flauta (i la condició de músic pt·ofessional inflexil>lc solia prevaler sobre el seu estatus jeràrquic. ja que -segons que es contano dissimulava les mancances musicals de] monarca. sinó que les posava en e'idència de maner·a puntual amb una ganyota inoportuna, actitud que de vegades resultà negativa per a l'assoliment de les seves t·eiv'indicacions econòmiques, ben al <·ontrari d 'allò que succe'ia amb un altre músic de la cort, el compositor Johann J oachim Quantz. que adaptava el seu acompanyament a les ir-regularitats rítmiques del rei flautista i l'adulava ostensiblement si, per casualitat, •·eeixia a fer una f•·a ~oe bonka). Tornant al tema central , podem dir que no existeix millor escola pet• a Un compositor que }" (~D­ f rontamenl amh aquest gènere musical. particularment quan es tracta de la seva modalitat més químicament pura, el quartet de corda, que no admet cap recut·s ni artifici que emmascari els trets més exclusius del llenguatge musicaL En aquest sf'ntit, hem de remarcar el fet que el conreu del gènere quartetístic representà pet· a Haydn rm formidable laboratori , un banc de proves privilegiat per a rassoliment posterior de la perfecció fOL·mal pat·adigmàtica de les seves danef'es simfonies; i Lambé E caldria esmentar el paper determinant d e l'obra quartctística de Beethoven en l'evolució del seu pensament musical, fms al punt que els quartets de la darrera etapa pertanyen al grup de les obre¡¡ més adultes de tota la història dc la música, que només tingueren una autèntica continuació històrica. al nostre segle, en els sis quartets de Béla .Bat·tók, lot i qne la sC'va empremta fou tlelem:únant per a tota la immensa literatura cambrística del romanticisme. Tot això sense comptat· el saludable exercici que repr·t>senta per a un compositor contemporani -destre en totes les sofisticacions souores que li ofereixen les il·limitades possibilüats de l'era de la tècni<·a- l'impet·atiu de cenyir-se a la disciplinu creativa més abstracta, rebutjant la possibilitat dc servir-se dels elements més accessoris. Pet· als il1strumentistes immergits en la rutina i en els problemes sovint enutjosos de la professió, el conreu de la música dc cambra r·epresenta una avinentesa única per recuperar la dimensió vo(~acio­ nal que és a l' origen de l'ofici de mttsic. Josf'p M. Corredor. en la seva biografia de Casals. explica com l"il ·lustre violoncel-lisla, després d'una esgotadora temporada de concerts, solia reunir-Sl' amb els amics -al domicili parisenc de Jacques Thiband o a la n :sidència estiuenca d'Eugène Ysayr, a Bèlgica- p<'l plaer de fer música en comú fora dc les preocupacions de ractivitat professional: «¿És possible imaginu-se -va escriure rma vegada Howard Taubman al '·='Jew )ork Times"'- aUò que devia ser un quintet formal per Ferruccio Busoni, piano, Fritz Kreisler, prim er violí, Jacques Thihaud , segon violí, Eugènc Ysaye, viola, i Pau CasaJs, violoncel?». De fet. aquest exemple emblemàtic no constitueix un cas aïllat, sinó t¡ne és seguit d"alguna manera p er no pocs músics professional¡¡ que, posem per c·a¡,;, es guanyen la vida en una orquestra, però que no renuncien a la possiuílitat d ' nu contacte més cspoutani, lliot·e i p4"rsonal amb la música, ja sigui com a activitat pública complem<•ntàl-ia o com a modalitat de lleure. I. quin director no voldria per· a la seva orquestra rma transparència, una precisió, una unitat de fraseig o una concentració similars a les que exhibeix un hon conjunt de música d e cambra? Amh això entrem ja en la dimensió formativa dc la praxi cambrística, fonamentada en l'espectre tan complet i plural de fa cultats musicals que aquesta modalitat és susceptible de desenvolupar. fins i lot fent abstracció de les dificultats tèc·niques. I aqtú eaJ mentalitzar els nóst•·es joves instnunen- 1 CATALUNYA MÚSICA Programaci6 mes de maig DIU.UNS, 6 DE MAIG DE 1996 SAE:\S. GABRIEL FAlJRf: I ELS SEt:S DEIXEBLES. EL 07.00 L'OllERTl RA diocop-àfiquc;,, eoncerts i notícif';; quP fan reft>rència al món ~fú,ira p~r !'OIIWIIÇIIr ..J din. Rl.'('ull trohr~' hrt'u' pro••t•nl:l de• p~r Joun \In.... lnrlou hut- llrtin• informntiu' i a¡;endt·~ muo;Ï(•al."!. >ra ¡eu 09.00 BUTLLETÍ DE i'<OT Í- de 1és 1és al CIES 09.08 TEMPS DE LES 1\tl:SES Una l10ra do• rno'oNio·u hutTtll'll prt•so•ntodu pow .Jou u Vivt•:.. tot Jta 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- erES :is;ici 10.08 CAPSA DE l 1ÚSJCA lni HOFF\1.\.\""': 1\fist•ro•rt• ¡wt· o fe- lll't[lll''lra. llildt•¡¡nrtl Laurirh. Cwl'ndol) n J\tllt·hrt'l\. '\ikoluu' Baldin. AJdo RiUebrantl. Cor i Orqut•blru Simfòniro de lo Ràdio dl' Colònia. Dir.: Rolond Budt>r. t39m). C.Ph.E.B.\Cil: l;tmuta 70 n. 6. J ut'<l"''" per a or¡:uc (16m). Oortmrr"t'n. 1an ~RAF1': Cont·rrt pt•r n 'iolmwt•l op. I. Annrr ll)lsmu. ÜrtfU<'Sira Tafplmu,ik. Dir.: J<'un l.amon. (20m). BRAHMS: Vol•n• op. ;{9 Gerhurtl Oppitz, piono. (20m). d'cto~iu. \t••pt·t· KODALr: Philhnrmonin Onht••tr·u. Dir.: Yondotu Butt. (16m). TOHHES: "Al rlomor". AJ Ayr<• Espuñol. Dir.: Eduordo U>¡wz Bunzo. (7m), ;\I.HAYDN: Cnn<wtino de la Simfonia P 52. Milun Turkl>\ it•, fagut. Or<¡U<'"tru dt• ComLra dt• Stullgurt. Oit·.: ror Kri;zlinn Loki. ;oolistr;;, Ja na de a1 . el vii o- "'q M. ca ~o- nb ud a les ~s da ue Martio Sicghat·t. (Rm). RIMSKI h.ORSAJ\OV: El Contt· drl1\or Sahan. •uitP op. 57. Orqut••tra ni. es au 1le és dr la c;¡ui.-e Roman<lt•. Dir.: ErnN \n•ernwt. (20m). :\L\HCELLO: Sonntn pt'r n Oautu i tont.inu Uf>. 2 n. 10. \n¡;t•ln P,•r·irhilli. '1ariulinu Ut· Ito b~rti•. Jodie Bt•H•r,. (12m). ~s- en )Í- 13.00 GHA.'\S 11\TEGRAI.S tal EL<; Qú·\RTETS DE CORD\ DE DYOIUK. \.ipr•·r~. B. 1:i2. Quartt•t dc rord:1 <h• Pt'Of(tl. (39m). Quortct dt• ¡·urda n. 12, ca .1, ra ·ai:Lx de re op. 96 ''Anwrkò" (B.I79). Quarlt'l dr cut·du tlt• Prugu. (25tn). • H.OO llUTI.LETf DE NOTÍCIES l ACENOA l\lllSJCAL ue l-1.20 LA CA!'iTA'l'-\ DEL CAFÈ tr, Programa dt· mú~i1·a rorol. SPie"ció, ¡:uiú i po·¡·~<·nwri(l: \1 1-x :s. n- Rol.lr•. CUULLE S\.INT- RIT"E DEL COR: '\o,·etat~ ro ral. lú.OO CAPSA DE ~JtsrCA TLRI:"\.\: Simfonia Sevillana. op. 23. On¡uestra Simfònica de Bamherg. Dir.: Antonio de Alrm~ida. (23m). ARRUGA: Quurtl't dP rorda n. 1. Quao·tet de t•ot·da Sine Nomini". (Nm). E:\celsior, STENHAJ\IMAR: olwrlnra op. 13. Orquestra Simfònicu dc Gi.itehorg. Dir.: Nccmc J!ini. (13m). HAYDN: Conce<·t pl·r a piano i ol'(¡ucsu·a, Hob. Kissio. Evgeor XYlll:ll. Virtuosi de Mosrou. Oir.: (20m). Vladimir Spivakov. \ 1VALOI: Concert per a 'iolon· et'l, IH 407. Ofra Harnoy. de Cambra de Orqut>~tra Torontn. Dir.: Pnul Robin..-oo. (10m). ALULJO: Lamentació de JE"rt>nues. Conjunt Elyma. La 'faitri't.> Borénle. Dir.: Gahrit>l Carrido. (12m). SL~ Oberturn dramàtica op. 4. Orque>tra Simfòni<'a dl' Praga. Oir.: Petr Altrichw.r. (13m). DAXZI: Quinti'! de 1ent op. 68 n. 2. Quintet de '""nt Acndèrnia. (17m). MOZART: Sinúonia n. 25. h.'V 183. Tbc .\.cadem) of .~cient Music. Dir.: Chri;¡topher Hogwood. (28m). 19.00 AUL\NAC Un espai cle8tinal a evocar i l'tlVi u re els fl'ls més ~·epresenta­ tius del pas•at musical. Guió i •elecció d'ÀlcJo. Hobles. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA liUSICAL 20.13 SELECCIÓ DE NOVETATS Prt>,t'Dlarió de les últime-.; nowdi•cogràfiques aparcgudc, ol mcn.·a t. Es pui patroeinal per Di•co• Ca•t<>lló. tat~ 22.00 AGE."'OA :\lt:SICAL 22.05 TIDIPORADA DE L'O BC COI\CEHT enregistrat pt>r Catalunya ~Iúoieu el dia 3 de maig de 1996 al Palau de la Mít&i¡•a Catalana dc Barcelona. 1\.LE~C EL: Hymnus per a 12 1·iulonrel.s. CERVELLO: Cant a Pou Ca8nk C\SALS: Surduoa pt!r 11 ot·que:<lra de violoncel;;. BRITTEN: Concert pern l'iolí i orqm·stt·o. op. 15. R.STRAUSS: Així vn parlar Zarnthtl.~tra, op. :~o. !do Haendel. violi. Orqul·~tra Simfònicu de Bart•elona i urional dc Catalunya. Dir.: Frunz-Paul Oecker. 23.30 !'ïOCTL'Rl'\ 1-!.25 :\10:\I.ENTS ÚRICS 'T(t•iro p<'r m·uhur l'I diu. Prl'·wntndú n t•àrn•r 11' Alfred CII F.:RL'Bl:\'T: Le,. Dem. Jour·- Cclaya. 00.30 REPERTOIU DE '\ IT DIMARTS, 7 DE MAIG DE 1996 Oi.OO l.'OBERTL'R.\ .\f(t,il'o pN· t·utnt'o('ur t•l diu. Ht>t·ull d'ub•·•·• hn•th prcso·nUtd!'s (lt'l' Junn \'ivt••. ltH'IIlu IJutllrtins infnrmol iu s i u¡;mulo·~ IIIURi~aJij. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCI ES 09.08 TEMPS DE LES .\lliSES Uno hora de mÚNit·u lmtTOt·a presentada per .Jonn \h1•s. 10.00 B\J'TLLETÍ DE 1\0TÍCIES 10.08 CAPSA DE \I(SJC.\ J..\.BE:\1) \: Concert per a l'la,it·èmbult cordu "" Do \1. Jo•t>f Húla. \¡·, Rt•dhhu Eri't•mbll'. (15m). RAKH\1.\1\T\0\: Sim fonia n. 1, Op. 13. Ort¡ut>"•tra dP Filndèlfio. Dir.: Eu~t·uc Or· HOSSINI: (<11m). mnutly. Gio1 anou d' An·o, t•onlnta. 'fl'n'ija B!'rgnnzo, mt•zzosopt·ano. Onpu•stro dr Cnmlom Anglrsa. l>ir.: Mnt·r..Ilo Vinili. (16m). PLA'I'Tl: Snnnlo pt•r u Ouuta i continu op. 3 n. 3. Huint•t· Bohm. Brr·nhord Zipp1•r·(jng. Glen \Vil•1>n. (!lm). F'IBIC H: Lo ~oiguda d'Arknno, obertura op. 60. Ot·qnestru Sinúòni<•a de Prngo. Dir.: \ladimir Volt•k. (13m). CEl\ll::\~'\1: Concl'rto p-o"o op. 2 n. 6. La Petilt' Bandt'. Oir. S. Kuijkt·n. (Sm). F\LRE: Pel.lpe.; i \fdiM1ntla. '"ili' op. 80 (orqnl'l>lrol pt•r Kot•t•hlin). On¡ut'•lro Filhurmtmirn dt> la ciutnt 1!<' \fhic. Dir.: Enri<fU<' Batiz. (19m). FI EU): Cunr.-rt per n piano i or<¡ur,lro n. 3. John O'Conor. !'io\'a Ort¡ut•,tru de Cambra ll'!ondt•,u. Dir.: Janos Für,t. (32m) . 13.00 CRANS l NTECRALS ELS QUARTETS DE CORDA DE DVOR. \f\. Qunrtt•l dt• rordu n. 13. op. !Oií, (B. I92). Quut·tt•l Òt• cordu dt· Po·ngo. {37m). Quartet dtHonlo n. 1 I, up. 105, (8.193). Qunt·tt•t dc corda dt• Pt·ogo. (32m). H.OO Bt.'TLLETÍ D E 1\0TÍCIES I AGEJ\ 0 .\ Ml SlCAL ""'''· òpt'ra còmirn E"n lrt.., at'lt'•. Pierre Giunotti. Janine .\lichrau. Char)e, Paul. Eugene Rl'¡!l\Ïer. :\Iarion Oa,ie... BBC Tlwatr.. Chorus. Royal Philharmonic Orcbestra. Dir.: Thomos B~echom. (9lm). 16.00 CAPSA DE J\JtSICA PO'iCE: l nstontàoie• mexiroPhilltarmonir Royal ncs. Ür!'hestt·a. Dir.: Etmque B:ítiz. (llm). llAl~DEL: Conc,•rl per u urgul' op. 7 n. 5, HW\ 310. Ilcrbcrt Tach!'zi. Conccntus Oit·.: de Viroa. Mubit·u~ Nikolaus lloi'Donconrt. (12m). HAYON: Simfonia n. 26 ''Lnmentatione". La Prtite Bumk Dir.: Sigiswald Kuijkt•n. (15m). RUBINSTEIN: Sonata prr a \iola i piano. op. 49. Fedor Druzhinin. Lorisa Ponteleye,·a. piano. (30m). FUX: Se•·enata a 8. Conccntus llusicus de \iena. Oir.: :\ikolull!> Harnoneourt. (31m). lRELA.'\l>: Tbcsl' Things ~boll Be. per u baríton, cor i orque~tro. Br} n Tcd'cl. Cor i Orque.strn Simfònica de Londrt••. Dir.: Richard Hickox. (22m). DONIZETTI: Quartet de curda n. 8. The Revolutionnry (16m). Room. Orawing SCHEIN: Bancheuo Musical!' u. 16, Suite a 5. Hesp~rion XX. Dir.: Jordi Savnll. (llm). SARASATE: Aires bohemis, op. 20. Nieola Hali, guitarra. Lundon Mozart P loy<'rs. Dir.: Andr.-w Li tton. (8m). 19.00 GRAVACIONS HJST ÒRIQI:ES DE ENRECISTRA.\IE;'IiTS 1960 BERLIOZ: Romeu .lulietu, op. 1ï (extractes). Orquestra Simfònica de Torí dt> lo RAI. Oir.: Scrgiu CeliIJidache. (15m). CDL\ROS.\: ll mar>tro di cappella. intennezzo. Fernando Corcna. Orque..,tra de la Royal 0pl'rn Hou;;.e, CoH·nt Carden. Dir.: Argeo Quadri. (18m). STR.\YJ:'\SKI: Concert l'O Re per o ..iolí i orquestra. !sane Stern. Orquestra Simfòni<'a de Colúmbia. Oir.: lgor Stt•uvimkí. (21m). 20.00 BUTLLETÍ D E NOTÍCIES l AGENDA :\IUSlCAL 22.00 AGENDA .liUSlCAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS ÀI\RXA DE CLÀSSTCA A C\TALL'l\'YA. CONCERT enregi!.trnl per Cotnlunya Mítsira el din 21 de març de 1996 ol Soló 1 d'Or tk SitJ!t'•· Olm•" dt' \JOZ,\HT. SCII \FF\ ER U \\I D. Quurli•t Goliurd. 23.:!0 "<Of.T LH"< ;\lú•it·u ¡wr u¡·uhur t•l diu. Prt·•¡•ntnt·iú o l'itrrt•e tl' \lfn~tl Ct•luyo. OO.:iO HF.I'EitTORI DE l\IT DIMECRES, 8 DE MAIG DE 1996 07.00 L'OHERTlfHA Músit•n pt••· t'illlll'll~Ut' PI dia. Ht•t·ull rl'oht'I'H hrt·u~ p•···~t·ntn­ tlt·• ¡H•t· .J onn Vivt•H. lndou bu tllt•tinx infut·mo tiu k i ngt•ndt•s lllUMit•tdH, 09.00 UI ITLt.ETÍ UE "íOTÍCIES 09.08 TE\li'S DE LI!:.\\ l\lt:SE."i L un horu tlt• mn•wu bnrrot·a prt'wntmln p1•r Joun \'ht•,, 10.00 BlTLU.,'Í DE :\OTÍCI ES 10.08 CAI'M DE \IÍ:S IC..\ XOST\1\.0\ IT\.: ~imfonin n. 3. Op. 20, .. Primt•r tlt• '1ui¡¡". Orquc~tt·n Filhormònicn dt> Mo,tnu. Dir : Kirill Kontlro•ltin. (26m). k.L IIL:\l': Conct·rtino pt•r u dni'~ trompes i ort¡ui'Mm, op. 15. lh LanzkyOuo. FroydiH Rt•t• Wt~kre. On¡ut•wtru Simft'111irn Oth·n~l'. Dit·.: Othmnt· Magn. (23m). SC II UB I~RT: Tn•• marxes ht'roiqm·• ¡••·r 11 pinno o quutrl' ntonH, f) 602. Yaoru Tol i Andrt•u• Grtwlhuy"t•n. (21m). BONPOHTI: C:onrt•t'ltl u •¡unttro op. li n. I. I \'irtuol'i tlrll' \rrodl'mio. (12m). STR \\ [\511.1: Odu. I'Dnt t•lt•¡¡íoc en lrt•, pnrt.. Orque~lro \ocjonol E•cocc•o. Dir.: \lt•:\ancl•·r Gib~on. (lOm). SPOHR: Conct>rt ¡wr u 'iolí n. 9, op. 55. \.¡lf lloi'IM•ht•r. Or1¡ue•tru Simfòniru d1• Iu Rudio de Berlín. Dir.· Cbri•tiun Friíhlit·h. (27m). D. P UHCELL: \\ítltin u \t•rdont Grtl\t', cuntota Jll'r 11 •oprono i t'ontinu. Lr• Trí-•nr¡¡ ti'Or¡.thí-e. (9m). BR\11\15: St•t'l'nota n. 2, up. Hi. Ort¡ul'•tr·n Simft'.nicn ell' Sant Lflui~. Dir.: Lt•t,nord S lutkin. (:i2m) . .1 .•\.ll i~NDA: Conrt• t'l 111'1' u r lu virl•mhn l i rordu t'li Do M . .l oMl'f Húla. Àrs HPtlivivu EnHcmblr•. (15m). 2 Academr of Ancient}fusic. Dir.: Christophl'r llogwood. (27m). Rornan\'U per a 'ioli i orquo••tr·a n. 2. op. 50. Itzhok Pcrlman. Orquestra Fübarmòni•·u tlt' IJt'rlín. Dir.: Daniel Ba~nboim. (9m). 14.00 BLTLLETÍ DE :'\OTÍClES I AGE!\'DA ~n:siCAL 14.13 EL GRAN SEGLE Programa dc rnúsil'a anti¡ta. Selecció, ¡,'llió i pt'!!bt•ntul'iú 11 t'àl't'CI' de Joan \'ht••· ELS ÚLTIMS ANYS DE TELEMANN. EL PARNÀS. 16.00 CAPSA D E ~IÚSICA SCHARWENKA: Quatre danst•s polonl'se~. op. 58. Seta Tnnyt•l. piano. (21m). BOMTEMPO: Simfonia n. 1. op. 11. ~ovu Filharmonia Portug~,a. Oir.: ~haro ca~,;uto. (28m). HAYD'(: SL, minut'~>. Hob. I'\:16 (19 o 2·1). CnpeUu lz.tropolitana. Dir.: Peter Guth. (14m). \10:\lUSZKO: ]a\\nutu, obertura. Filharmonia Pomonoka Bydgoszcz. Dir.: Rohl'rl Satanow•ki. (5m). TELE'l\..'>-:'<1: Obertura pern 3 oboi-•. corda i continu en He \t. Orqnc.•trn Barroca dl' Frt>ihur11. Dir.: Gottfried Yon Der Goltz. (22m). BEETUO\'El'\: Trio dr corda op. 3. Anne-Soplút• \1utter. Bnmo Giuronna. MñtislaY Ho•lropO\;l'<. (39m). 1\'IELSEi': Concert per a flnutn i orqul',lrn. Palrirk Galloift. Orque.tra Simfònica dl' Gotht'ohurg. Dir.: 1\l}UD~­ Wbun Cbung. t18m). BERT0'\'1: \'toni Creator. per o dut'• 8oprnno•. cor i orqul',tra. Pa tricia Schuman. \largarita Zimmennann. Cor de la Rut.lio d-E,tocolm. I SoiL•ti YPneti. Dir.: Ooudio Scimonl'. (16m). I9.oo ~ocs C\TÈRPRETS YSAYE: Sonata pe-r a ~;oií n. !!. op. 27. Yul.ari Cou,ineou. (13m). \lOZART: Quarl<-l d•• corda 11.."\' 387. r-ar CIÍmara. (28m). FR.A.,CK: P~ludi. fuf.r'.l i variacion~. op. 18. EnrP¡ci•trament f~t per Catalunya 'lúsica. Jo•f'p \ïcPnt Gim·r Reu~. orgue. (10m). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGEl''I'DA ~lUSICAL 13.00 GllANS ll'iTEGHAlA'i 20.13 SELECCIÓ DE NOVETATS BEBTHO't EN: MÚSICA ORQUESTH \L Conl't'l't per u piano i orqut'"lrn n. 2, op. 19. Steven Lubin. pinnofm·tt•. Thr Pre>.Pntució de Je,¡ últimes non·tuts discogràfique• apore¡.,'lldt•• ol mercat. Espai pnlrorinat pt>r Di>;co, CaoteUó. 22.00 AGEMH rm ;stCAL 22.0:1 E IS CERTS '\OSTRES COl'I- àries. Claudio Gavina, cootrat ..... nor. Cont·erto dt'Ue Yiol~. Dir.: Robcrto Gini. (10m). 13.00 GRANS 1!\"TEGR.ALS CO'\CEHT t•nn·¡ri,trut pt•r <.utalnn)u 'l("iro PI din 19 dt> ,,.tt·mht·•· 1lt· 199 I o l' \uditori '\ut·ionul d. \ndm-ru. \.li FESTl\ \L l'>TERi\ \CIO'\.\L DE \1Í'~ICA IYOHDI~O. li\\ D'.: Trio amh piu nu lluh. ~ \:27. HEETIIO\ Ei\: Trio umh piuno op. J n. 2. Cll \L:SSON: Tl"io umb piuno op. 3. Trio \Vundt•t•t•t·. (88m). 2::UO NOCTURN BEETHOYE\1: 'IÚSICA ORQuESTRAL. Concert pt•r 8 piano i orquc~tra o. 1. op. 15. Sten•n Lubin. pinnoforte. The \1·atlem) of Ancient.\llll'ir. Dir.: Christopher Hogwood. (33m). 14.00 BUTLLETÍ D E NOTÍCIES I AGENDA ~n:SICAL 14·.13 ;\JÜSICS DE CATAJ,UNYA ~10ZART: Sonnta p~•· o piuno, mu"'i~al~. KV 28,1. Alícia de Lan·ochu. (25m). SORS: •lariettos. Murt11 Almajann. sopruno. Jos~ Mib'ltcl 'lorcno, guita l'l'a. ( J-J,m). BROTO .'IS: Sonata per o nnutu i piano. op. 21. Xo~;er Rt•lnt•. Jordi l\Iasó. piano. (1 lm). A.SOLER.: ConcPrt en la m. n. 2. 'lontserrnt Torrent. or¡tu~. Maria Uuï•a Cortoda. l'la• iri-rubal. (17m). DIVERSOS C0\1POSITOR.S: Sis runçon' nhlh text d'.kgPI Guimt•rà. Joan Cahero. tenor. Joan Ruhinat, piano. (15m). FALRE: Barcarola n. !!. en Sol Sofia PudJI•. piano. l8m). 09.00 Bl TLLETl DE NOTÍ- 16.00 CAPSA DE :'lfl:SICA CIES TXAIKOVSKJ: Simfonia n. I, np. 36. Orqui'•Lra tiri Con>ervotori de \1ú"il-o dr Quéhec·. Dir.: JacqucH LocomLt•. ( Um). SALIER I: Conr1•rt pt•r u pianoforte en Do M. Andr~oi Staicr. Com:erto Kolu. (22ru). SCl!UM.:\N.'I: Quartrt d" t•onla n. 3. op. 41. Quartt't Viu 'ima. (30m). YnALDl: Conrrrt per a fugot i orqu~lra n. 25. H\ ~91. Dnnit>l Smith. Orqut••lru d• Cumhra Angbu. Dir.: Pbilí¡• l.l'd~l'r. 18m). DVORAK: l.u Lrui-.a deltni~dia. po«'ma -imfònu· op. 108. Orquestro Narional E•rurP,a. Dir.: \eemt' Jan·i. (13m). BOTTESf\1: Duo cftOcertant •obre temi'~ cie -¡ Puritani- de Bdlini. per a •i•.. loucel. contrabaix i piano. :\1o~-imo Polidorí. 'ioi•Jnrel. Ezio Bo""· contrahah. I.ur& Brnncaleon. pi;~no. (13rn). IL\..'\'DL-GALLlS: \forulío, op. post. :\fusiru AnlÏIJUU \ïrrur. Prn¡,'lll' i\faddgul Singrr~. Dir.: MirosJa,· Venhoda. (2·1rn). J.Ch.BACH: Simfonia op. 6 n. 6. Orquestra tle Carubru Tlolanrll.'sa. Dir.: Duvid ï.inrndfl· (9rn). Mttsku p<•t' uc·uhor o•l diu. Pt·t••t•ntudú 11 t•ut•t•t•r d' \lft·rtl CPio~u. 00.30 ltEI•E HTOIU DE "'i iT DUOUS, 9 DE MAIG DE 1996 07.00 L'OBERTUIL\ :\lít•i••u per t·umt•nçur t'I diu. Rl.'t'UU tl'uhrt•• brrus vrt'•o•ntndt•, 111'1- Joan lnrlou hutllt•luh infurmutiu• i u¡¡t•mlt'-. v; ...,. 09.08 TEU PS DE LES \1\;SES Lmt hnt·o dt• IHÚ><it·u bun·nro prt'l>l'llllltlu ¡u•r .lmtn vivt,8. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.01! C.\I'S \ llF: lJÚSICA J\IEHtiL: Simfuniu 11. I. Or<JUt'•II'U <lt• la Fumlot•i(, Gulhl'nkiun. Oir.· \lidu•l Swit·r•·zt·,.,,ki (26m). I>El.I(.,li: \p¡,alurhiot rap-otlín onll'drnna. Cor i On¡ut••tru dl' I'Ò¡krn i'lia•·ional Gul·l•••a. Dir.: Churl~- .\101•hrra•. (38m). SCIIL'BERT: Trio tlt• l'ortiu. D ~71 (frn¡onl'nt). L' \rrhíhutll'lli. 116m). \1YSI.J\'ECEK: Cunt·t·rt ¡wr o 'iolí i ortiUt'"tru t•n Lu ,\1. Shiznkn l.hil..uwu. Orqut••lru dt• Cnmhra lhurnk. Dit· : Líbor PcM•k. (18m). I! \UI: Purtitu n. 1, R\\ V 825. ~koll Ho~'• !•ln\icèmhul. (19m). I:IENNETT: Sírnfuníu t•n Hui 111, Ort¡ut•stt·u tl!' Cumhrn Milton Kt') ne~. I)ir.: Hilnt'} Duvun Wt•ttun. (22m). COPLAJ\D: Quiet City. ( \dupl.: Donul1l llun~hc•t'l(l'r). Wyntnn '\1nrMiiM, tnnn¡wtu. Phillip Knt•h. trnmpu. Cunjnnt de vo•nl hustmnn. Dir.: DorHtltl l·hrnslwr~o·r. (I lm). KRIEt;Eit: Tt't'' "t. 19.00 PEI\TAGRA.\t<\ Pro~ama dc t.livulgació UIU>I· col. Guió i reolilzat·ió: Pt•ro• Burés i \te).. Roble•. EL PODER DEL CANT: El hon cnçorlor. Ble- tir.: ··EL RETRAT DE.. :' Frt·dt•ri<' \lootpou. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES J AGE.'iD\ \IUSICAI. R- - a 20.13"A LA )!ANEll \ DE...." 15. rhe ir.: Un con' itlnt t•n• pt·opo•n i comento In música <¡uc li ngx-udn. Guió i pt·e,rntnció dc J on n \ïv.-s. Producci6 dt• Dolot'ó Busquel!l. TÍ. 22.00 AGENDA MUSICAL lYA no. ~a. 1rtn ¡nrl iQ. ;a i ~t•• m). o. 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT cnt·c¡,,-istt·Rt pt·•· Catalwt)'ll Mú•ica t'I diu 21 tll' gener dc 1996 u l' 1\uditot·i Pou Cn•oh d'El Vrndrrll. MAPA CO RAL D'AMÈHICA. Cor·o Poblo Ca•nl• d ' \rgrnlinu. (56m). rue. ~ F >an b. 23.30 NOCTI:RN ~lúhlt•a pl.'r nrohnr t•l dia. Pre-entació n t"àrrl't' ci'Alfrt•d Cria) n. 00.30 \ftSICA DEL SEGLE XX 6a -l, i!el de •r a 91. de ílip LI tfo- nal ·\-i. on· ~r ¡j¡r no. tel. ~en u). DP· na. ¡r.: n). n. Ira an. JOI.lYET: Simfonia pt'r o corda. Orqur.,tru clt• Sa\OÍII. Oir.: \l11rk Fo,Lt•t·. (22m). LE\ I l'í \: Concer·t per o piu no i Boris 2. n. orqut••Lra Petntshan~ky. Ortrue~tnt Sim· !ònicu dt• MoM·ou. Dk.: VN·o· nikn Dudor·ovu. ( 19m). BEIUO: OpuK numhe•· Zoo. Quintt•t dt> \Cnt Harmonia. (8m). FOSS: Càntic tlt·l~ Cònti.-~, t•antutn híbUr·a. J~nnic Tom·cl. rnt·nosopranu. Orqut"RlJ•u Filhurm<\uira dc Novu Ynrk. Dir.: Ll•onurd BcrnRtrin. (26m). WJ-:l'IEH: Stmatinn pc•r u vinlí i guitnr.·u op. 12ï. Kh11111rinu llt•mpl'l. Stanl~) ~t·int•r. (9m). 13.00 GRA...~S L'ïEGRALS BEETHOVEN: )IÚSICJ. ORQt.:ESTRA.L. Simfonia n. 1. op. 21. Orque<~tra Revolucionària i Romàntica. Dir.: John Eliot Gnrdiner. (25m). Concert per 11 piano i orquestra n. 3, op. 37. Stcv~n Luhin, pianoforte. Th" Aradrmy of Andent MoRir. Dk.: Chrislopher Hogwood. {34m). 14.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I ACENDA )illSICAL 14.13 EL DIA DE L'OIENT Pr·ofll·amació realitzada a partir dr lt'S peticions que els nostres oients hnn feL ol rontestador de Catalunya Música. tel. 202 35 35. 19.00 GRANS Il'ïÈRPR.ETS 02.00 REPERTORI DE NIT DIVENDRES, 1 O DE MAIG DE 1996 07.00 L'OBERTURA .'.[úsira per comt·n~llr t•l tliu. RrruD d'ohn·• brt•u• prt·~t·ntu­ dP• pt•r Joan \h t>;. Inclou lmt· Uctin~ infonnnliu" i agendt·~ musical•. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 TEMPS DE LES \ nJSES Unn hnra de mít~ic·u burroru prt·•cntndu llt•r Joan Vi~t·•· 10.00 8 {;TLLETÍ DE NOTÍ- or. 10.08 CAPSA DE :UÚSICA STEF\..'1: Concert per a pianofortl' ~~ Si b ~1. Andreas Staier. Conct>rto Koln. (2ïm). S.W..\G"\ER: "Tota la cu lpa é' dl.' Hütchen.., preludi.. valsi escena del bosc. Orquestra Sinúònica Rhrinlnnd-Pfalz. Dir.: Wemcr Andrcns Albert. (28m). STALDER: Simfonia n. 5. Orquestra dl' Cambra Anglesa. Dir.: (10m). Griffiths. Howard R. STRAUSS: Suite pe r a 13 instruments dc vent op. 4. London \Vinrls. Dir.: Mkhael Collins. Duo GIULik~I: (23m). Conre1·Lant per a violí i ¡;uilarra, up. 25 . .]omes Calway. Ka1.uhito Yumushitu. {33m). RAMEAU: Néléc et ~yrthls. J\,~TJ~ès Mellon. J éròme Corréus. Françoise Scmt'Uaz. Donntienne J\ficheiDansnc. Caroüne Pelon. Cor i Orquestra Les Arts Florissants. Dir.: William Christie. (35m) RI\fSKl-KORSAKOV: Jliit de mai¡;, obertura. Orquestro Simfònic~ de Bolxoi. Dir.: Ah•xandcr LnzareY. (7m). CIES THE.\ ~G. STASFORD: Conct>rt per a clarinet op. 80. Philbarmonic Orcbe._«tra. Dir.: Alun Francis. (22m). BRAmiS: Trio amb dnrinet. op. ll4. Karina Georgian. Yioloncel. Cüfford Benson, piano. (26m). FERGUSO:\: Qu11tre peces curtt•• prr 11 darinel i piano, op. 6. Clifford Bl'nson. (Sm). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCI ES I AGENDA ~fiJSICAL 20.13 CONCERTS QUE HAN FET rnSTÒRIA Fe~tival Stravimlki al Grau Tea tre tlrJ Liceu, l'any 1936. STRAVTNSKI: Divcrtimento (El prLÒ de Iu fada). (24m). STIUVfNSKI: Ca¡>ricdo per a piano i orqur•trn. (17m). STRAVli\'S- Kl: Simfonia dt'ls ~ulms . (20m). STJU\ JXSKI: L'ot•t•ll dc for, stútc. (26m). STR \\!"~ S l>. I: Apol.lo, extrarl!•s rlt•l bnllt>t. (13m). 22.00 AGEl'iOA ;\ILSICAL 22.05 ELS !\OSTRES CONCERTS CONCERT r nregí•t•·ut pl'r Catulunya Mít~it·n t•l clin 5 dc setcmbr·e dr ] 991 ni'Esgl~siu Pal'l·oquinl dr 1\luludt·rwc·u. Xl tle lntcrnnricmal Festival Músiru. Obt·rs cir J .M.lHCH, .l.Ch.BACJI, MOZAH'I' i MENDELSSOHN. Núria Cordt·ros, soprano. Uno llt•t·Llllyt•, Nn¡wuno. Liedrr Cnnwra. Dir.: .lowp Vila. (55m). 20.00 L'ÀCDI0\1SUAL Ln programa d'.t\lex Corino. 22.00 GR.\..'\'S OBRES \fOZART: Zaide tEl Serrnll). Sin&--piel olemun} en dos actt-, KY Ul. Jodith Blegen. \"{erner HoU" eg. Wolfgang Schonc. l'homas \toser. Robert HoU. Orque,... tra dt·l Mozartetun de Snlzhnr¡;. Dir.: Leopold Rager. (87m). 23..15 NOCTURN Músit·a per acubar el diu. Pn•srnl!tcíó a còrrec dt> Mnró Jané. 00.30 REP ERTORI DE NIT DIUMENGE, 12 DE MAIG DE 1996 23.30 NOCTUHN 07.00 L'OBEllTURA MúHira JWr ut·ahar .,¡ diu. Pro.-~entadó u ròrn•t• d'Alfred Ct>loyn. Músira per començar el dia. Recull d'obre• breus presenta· dc., per Pilar Suhirà. 00.30 REPERTORI DE 1\lT 09.00 lÚ;SIQUES ~ÚSTIQt:ES DE 11 DISSABTE, MAIG DE 1996 Oï.OO L'OBERTURA Mú.ica per ronwu~or el din. Rrcull d'obrrs brt>u> pt·r•enlaclr~ p!'r Pilat· Suhirà. 09.00 MÚSICA PER A COBlA CASSÚ: Cl'nl n t•t•nt, HIIJ'dunu. Cohlo Iu Prineipul tlt• J.u Bisbal. Dir.: J oan Lluí" Montlt·cln. (8m). JOSEP SERRA: Lu C'iml11 , mas11rcn. El culifu, schottish. Cobla M<"dh<"rr·òniu. Dir.: .Jordi León. (7m). SAllAT~;: Somni~ d'amor, per u t•obln i mezzo.,oprano. Gemma Coma. Cobla Lo Principal dt' L. Bi•bal. Dir.: l\fun·cl Snbatt:. (7m). GIL: "L. ntln de Sant Salvador d'Ht~rto ··, ":\fonL•n¡tn•". •nrtlnnt''· Cobla (9m). D \:\fSES ~1ontgrin~. CAT\L\:\ES: Rull pla dl' en, oDeL•. dt• St. Fe-liu cic Pullurol•. La mori,cu. tlt> Gt•rri de Iu Sal. Cobla La Prindpul dc la Bi•bal. Dir.: Pcrt• BurÍ'•. (8m). TOLDRA: L'ho~tal dc• lo Pcir11, El bar dc le• gine.,lt'rt••. ourtlllnes. Cobla Sant Jordi. Dir.: Jordi I ..etí n. (9m). 10.00 PENTAGllAJ\1A Rept>tició del JII'Ogt·omu (lijou~. cm(\~ \fOZART: Re,"Ïnn coeli. KY 108. Cbarlotte :\-Iargiooo. Cor Arnold Scbonberg. Concentu• mu•it•w; Viena. Dir.: 10\ikolaus llurnoncourt. (15m). LEOPOLD I: "Regina Coelt', canta· tu. Henri Ledroit. Riccrcar Co nsort. (7m). HASSE: Regina codi. Andreu Ihle. Brigitte Pfnltzsclwcr. Armin Ude. Cor de noi~ de D1·esden. Memhres de In Staatskopclle de Dresden. Dit-.: Konrad Wagner. (13m). MORALES: Rrgino coeli, moteL Cor de In Catedral de l ames Dir.: Wcs Lminsler·. O'Donnell. (3m). HANDEL: Laudnte pueri, Salm 112. Rosemary Hardy, soprano. DelJpr Consort. DeDer Cboir. Dir: Mark DeUer. (21m). CASA'iO\"ES: Salm Laudate Pueri. EJ>colania de ,\fonL•errat. Cor i Orquestra d'Antics Escolans. Grr~ori Estrada. orgue. Dir.: Ireneu Se~arra. (8m). LULLY: Luudate Pueri. petit motet. Les Artb Florn~ants. Dir: William \ITALDI: (8m). Chri.~tie. Laudnte pueri. L)nne D11wson. Tbc King's Consort. Dir.: Rohrrt King. (25m). ~ ;¡¡¡;- .!;¡! e f;' ;r 139 11.00 TRANS:\IISSIÓ EN DlltECTE DE LA 1\-I ISSA CONVENTUAL DES DEL MONEST m D E l\-10NTSERRAT el 11.00 EL OIA DE L'OIENT Programació realitzada u partir de les pt'tirion~ quo t'L~ noslt'c.:l oiNJIA han frt ol ctmtt•Rltttlor dt' Catolunyn \fú•icn , tel. 202 35 35. 12.30 DIVERT~ffiNT Un utigtüu musical on es eombinn la música nmb la informndó i la partit"ipació dels nostres oit>nts. BLOC DE NOTES. EL TRESCACLOSQUES. SAC DE DUBTES. 3 15.00 "\ 1,..\ \l.\:\EllA HE ...." ltepctil·iú tl1•l prugrumn l'mi•, t'I 11ijuu• ol vt••prt•. 17.00 TE'JJ>OR \DA D'ÒPERA DE C \T\l.l .\Jl:siCA "1 \ \\ \G'\ ER: Un, Lit•ht••vt-rhot. gruu OJW~"Jt t·bmit'tl t•n do~ ut·tt~.,. Suhin1• IJn,,, Pom..lu Cohurn. Rolwrl St•hunk. Ht•nuunn Prt')· Kil•th Eng;•n. Cu•· i Urqnl'•lrn de !'Òpt•ru dt• Bu' it•ru. Oir.: Wolf¡;ung SUimlli~•·h. (155m). 13.00 CRA.'XS 1:\"''EGR\LS BEETHOYE~: 'tLSICA URQLESTRAL. Le" criaturl'~ dr Prom<'len. op. 43. On)lll'>tro Fílharmònicn ¡J,. Hochc•¡,t('J'. Oir.: Da,-id Zinman. (59rn). 20.00 SELECCIÓ I>E JAZZ Pt·o¡c•·omu d;·¡lkut u ln mtu.it·u dt· jun 1111tlt ¡..•uiú d' t\lh1·•·t Mnllnfrí-. 14.13 LA CANTATA DEL w\FÈ I ~L\(;11\AIH Guió i sl'lt•t•l'ib: Ruimuu Colnmt•r i .J oun \'iw•. 23.30 NOCTL.RN \ft't•irn pt'l' uc·nhnr c>l tliu. u t·à•·nc· ,1,• .\lnn'• Programa de rnÍt•icu c·m·al. Selecció. guió i pre.•entactó: Alt•x Rohles. C \MILLE S.\1'/T- SAE~S. G.\BRIEL F-\LRf: J ELS SEUS DEL\.EBLES. EL RJT\IE DEL COR: '\oH•tnl' di•co¡;ràfi<JU~<. t'oncert>- i nutíal món r!'f~rf.nria Jnní•. rie' qu ... fan ro ral. 00.30 REPERTOR I UE ~IT 16.00 CAPSA DE \fÍSICA Prc•~n tm•iu DILLUNS, 13 DE MAIG DE 1996 07.00 L'OBERTl ltA \lú•ic·u IH'I' •·nrnt'nçor t•l din. R1·<·ull •l'obrt•, hrt•u' prl'•t•ntudt•s pt•t• .l uun \í\1''· lnrluu hutllf•tins informatius i ng••nde• mu•irut.. OIJ.OO HlTLLI<:T Í DE NOTÍCLEH Uuu huru dc• lllÍI•ii'O harrtlt'O pt't'st•ntuolu Jif'l' .l oun Vh'''· 10.00 BLTU .ETÍ DE 1\0TÍCIES 10.08 CAPSA OE .\J(SICA D.\\ 10: ).,• L)¡.,.,rt, odn simfòni"" 1'11 trt•• part•. Olh icr Pn•l'ulin. rt·ritodor. Bruno Lazzut·t'lll, tc·n.,r. Cor dt· la Cntt'drul 'il. H1•th•i¡:• dc• Bt•rlín. Orqu•·~tro Sintfònit•n dt' la Ràdio dt· B•·rlín. Dir.: Guidn Mnriu Guidu. (SSm). 'IOZ.\RT: Quurtt'l dr f'lordu en Si h M, ~\ 1S8 "Lo Cut·•·rn". Quurtct Mt'1os. (2·1111). W\1,1'01\í: Snitt' d ' ll,.ru·) V. On¡ut••tr·n Filhurmbnirn de Floridu. Dit·.: Jnmt·• Jutlcl. (16m). CORHETT E: Ï.onrt•t·t JH'I' u m¡¡uc• i nt·qnr•ll·u "JI· 26 n. 3. Rc·ní• Sunt·gin. En~t·rnhlt• Bnroc ¡u•· dr• Ni~ o. Oio·: Cillwrl BPt.zinn. (lOm). GADE: Simfoniu n. 1. op. 5. CoUc~,rium MusÏI'um. Copt'n hugeu. Oir.: Mit•hud 4 Thc U.OO Bl"''LLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA :\HJSlCAL 22.00 CONCEHT 139 PrinCI''> Tht'alt>r John \lcGlinn. (6rnl. SCHL\1.\.'i:\: Set pt•cc• ... n frmna de fu,.."lletlu. op. 126. Mrl Engt'l. piano. (15m!. ra. Orche~tra. Dir: Sc•honwurult. (36m). GERSH" li\: Pr·imru.e, obf'rtu- GL\Zl....,O\': Quint~t JH'r a do•iolín~. 'iola i do. violonc·el•. op. 39. .-\ndrt>i Shi•hl(l\, \Jnlí. Ah•,andl'r Bala•bo,-, 'iolí. -\lr·'Candrr Galktn ,k). viola. -\l¡•xantler Korrha¡!in. ,;.,JonN'I. Ale,ando·r Ko\·ale\. viulonrt·l. (29m). CLE.\fE:'I"''I: Simfuniu n . I. Philharmonia On·hc>•lt'O. Oir.: Claudio ~cimont•. ¡26m). F.COUPERL'i: Conrert Rt·iul n. 3. The Smith.onian Cbamlll'r Playt>rR. Dir.: lvnnelh Slowik. (18m). CRLTSELL: Simfonia conrt>Hanl pE'r a rlarinPl. Lrf101· pa. fagot i urc¡uf"'tra. op. 3. .-\nna-:\luija Kor-imua-Hur-ti. U-.zló Hara. lh Laruk~ -Ollu. Tapiulo SinfonÍt'lla. Dir.: 0-mo \'an.kii. (28mt. 8_\CH: -Jrh líelw den Hoch-tPn '"" gan.u·m Gi'müte-. cantata BUY 17·L Chri-tian JJUmlt>r. Kurt Equiluz. Robt·rt HoU. Cor dr nen- d .. Bad Tülz. Concentu • .\fu-irn• •1.\lena. Dir.: i.\ïkolau!> Harnonroort. 121m). LISZT- Gran duo COnCPl'lallt pPr 0 no)Í i piano •obrP la romanço .. ~.,. Murin-. S 128. Gidon Krr>mer. Olc>g .\faí-t>nhe,...~. (15m) . .\UI,.. lL\L'D: Conl't'rt prr o urpa i orque;,tru. op. 323. "ilt'na Spl'rlo\ a. Orque-tru f'ílharmònit·a Estatal de Brno. Dir.: FranliHc>k Jílek. (22m). Rlí'\. TElilTDE: -Nuo loh mt'iu Scd•• tlen Herren". corul BuxWv 212. René Saorgin. orgut'. (-lm). 19.00 AL:\IA."íAC Ln ebp1li de><tinot " e•·o•·ur i re\iure el~ ff'b més rrprl'-t'nlutiw. del pa""' mu~irul. Guió i sclt'Crió d'3J~>x Robi"'· 20.00 Ut:TLLETÍ OE NOTÍCIES I \(;E:\IH ~ll S I CAL 20.13 SELECCIÓ OE r\0\ ETAT S l'rt'""'4'ntarit) dt• lt·~ últiml-.~ ntn·c- tat• cli ..•·n¡:rilli•¡uo•, apnrt'f.,'Udt•, ulmt'l'f'Ut. E•pai patrof'inat pl'r o;..,.,,. cu,lt·ll6. 22.05 TF.~Jr'OH \DA Orqu~~lra Simfònica d~ Londre.-.. Dir.: Colin Da,; •. (16m). KR..-\LS: Quartet dr corda n. 5. Quartet L) -.•11. (15m¡. PALESTRII\A: :\fn¡¡ni· fil'at. Cor del ~n¡(• Coll~~e. Camhridgl'. Dir.: Du,id "illcuck>. 16m¡. DE L'OBC 13.00 GR..>\NS INTEGRALS COI\CEHT ··nt·<·gi,tr·ot P•'r Cutulnnyn Mt'l,ic-a r·l diu 10 eh• muig dt• I 9% al Pal un tlt• la ~Jtí,if•u Cu tulnuu dc• But·t•t•lunu. SCIIU:\1 \NN: Oht•t·tnr·a. Srhct·- zu i Finnlt•, op. 52. BEETHO\ Ei'l: Cnm·c't'l pet· u piano i fii'IJIII'•It'll u. ;~, np. 37. \'Ç \G'\EH: Frn¡tmo•nt, d'El Or del Hhin, Sit•¡:frit•d i El .:apH•,pre dt•l' •li•u• . .Jo;u¡uín ,\rhúrarro. pinnn. Oro¡uc·-tru <:;¡mfúrÚI'U dt• Hurrt'lnnu \ac·iunal dt> Catahtn)a. Oir.: Fraru-Paul Dc>cl..t•r. .\fú,irn l"'r a1·uhur o·l dia. Prt•,t•ntarir't u t'urn'<· d'.\lfrffi Ct•luya. 00.30 UEPERTOIU D E 1\JT DIMARTS, 14 MAIG DE 1996 Dü·.: William Boughton. (l8m¡. RÜ'iTGE:\: Sonata per u ohor;i piano n. l. Peter Br{'t'. Paul ~ornen. (15m). BERLIOZ: El Rei Lear. obertura op. -1. DE ~ltí•ic·u pt•r· c·ornt·n~ut· ,.¡ diu. Rt•t•ull d'nbrt•, ltr•·u' pr•·"·nta- ,¡,., 111'1' .I uan \'iv,·~. lndou hui· llt•tiJt• infor·rnutit" i a¡¡l•ndc•s rnu•u·uk ll'J.IJO Bl TLLETÍ D E 1\0TÍCIE.."i Una hm-u oli' mú-it-u barrtwa pr..,.t·nturla ¡wr Joan \Ï\c•. 10.00 BtlTI.LETÍ DE :\OTÍC il~"i BEETHOVEN: MÚSICA OR QIJEf\TRAL. Sirnfonhl u. 2, op. 36. Orqut•¡¡tr·u Re\ olurioniu·in j Romàntica. Dir.: John Eliot Gardint>r. {33m). ftomançu ver a violí i orqul'.'>tt·a, op. 40. Gicluo !\.remer. Orqut>,trn dc Cumhra d'Eurupa. Dir.: Nikolaus Hurnonrourt. {6m). 11.00 BL"''LLEfÍ DE NOTÍCIES I \GE'ilH )ILSIC.-\1. I 1.13 '\lQ)lE.YfS LÍRICS Sll..L[Y\S: Thr Grand Ouke. opt'rela en do~ urtc•. John Rl'ffi. :\Ie•ton Rt>id. Kenneth Stanford. \ficbud Ray m·r. John Ayldon. Jon Elli•on. The D'O)!) Carte Opl'ru Chnrll!l. The Ro) al Philharmouic Orchl',tro. Oir.: Roplon "ía•h. (99m). 16.00 f.APSA DE .\IÚSIC.\ PACHELBEL: Trio Sonata n. ·I Jl"'' n dos violins ~cm·duturu 1 haix. Loodon Buroque. (9mj. .I \.'liACEk: Adagin per n ot·qne~lra. Orque,tra Filbur· mònic·a de Brno. Dir.: Frunti•t·k JílPk. (im). ARi\E: Simfonia n. 3. Cantilena. Dir.: \driun Shrpherd. (11m). 1'\.AIKQ\:,. KI: Sonata per a piano up. 37 ~cran ~onata··. .\lma Pt'trhersky. (33m). \'IO'Iíl. f.1mrE'rt pE'r a \ÏUJí j ort¡Ut••tra n. 13. Ad..!ino 0pn41n. Ontu•··lr.l dc Cambra dl' la Comunitat Eurllpt'a. Oir.: Jiirg FaPrl.er. (22m). \'lVALD I: l>i~it Dominu•. R\' 591. 'Iargan-t \fo.--ball. -oprano. Ann "ur· ruy, 10.08 CAPS.\ UE \JlSICA Un \11\fS: Cmwr·rt po•r u pinnn i tlrtJUP,trn n. I. op. 15. Stt·plwn ~<~'Uf'f'\Í<'h. Ort¡uc••tru SinúònÏI'a tl~ Lnnclr•·•· Dir.: Colin !)¡¡,¡,, (·U!rn). IIAYDN: Tt·iu ¡wr o Ouutu, pinnu i \iolonrr·l n. 28. llolo. XV: 16. Konrud llíintc•lrr. Pnt1·irk í.nll!'n. Chd~tnp lw Coi n. 122m). CI\ RJSSIMI: Jonil,. Guhl'ic•li Cnn~<ort & Plu yl'r•. Dit·.. Paul ~1c·Crc••••h. (20m). '\IE.,OELSSUII'Ii: Simf,nill pt'l' a c·ordn u. 12. Urr¡tw~tt'U dc• Curnhru AngiP~B. mezzn•opranu. ,\nnr Collin'-. rontrult. _\nthom Rolf• Johmon, trnor. Rolll'r¡ llaU. hah. J ohn All•li• Choir. Orque..,tra dl' Cnmhru \n¡;lc•<a. Oir.: Vitturio \t'gri. (30m). POULENC: Concc·rt 1wr u orguo>. G. :\lalcolm. Arud~my uf St. Martin-in- tbe-Fif'ld~. Dir.: lona Bro\\n. (23m). MOZAIIT: St'rénato, KV 37S. CoJtjunt ,¡,. vent Holandès. Dir.t E1lo cir Wuart. (25m). 19.00 GRA\~CIOJ'IS HISTÒ· RIQL"ES ~111). boèi Paul :El .¡, de ni<. de 'l;fll. AAiü- lege, a\id OE E'IREGISTH \MEJ\T~ 195Q. TX \lh.O\'Sh.l: Cnnrt•rt p<>r a \·iolí i orc¡ut••tt·o. op. :!5. J.,eonicl h.o¡:!Un. Ort(Ut'•trn d~ la Soriétt• dt•' Conrt•t·t• du Con'-t'notoire. Dir.: Cun•tanlln :;ihr-tri. (34m). \\ \G'\EH: EJ, mt•:;tre~ cuntair(•~ot.. t•\.trUl'lt""· On¡ut•,tra Sirnrònirn dt• \it'UJ!O. Dir.: Fritz Rdnt·r. (22m). 20.00 Bt'TLLETÍ OE l\OTÍCIES I AGENDA 1\tCSIC \L 22.00 AGEN DA ;\HISICAL ORop. rin i Eliot per idon nbra 22.05 ELS NOSTH ES CONCERTS ~\RXA DE CL,\SSICA A C.\TALL\ \A. CONCERT t•nn· gi;trnt t>l dia 22 d'uiJI'il dt• 1996a dt> Sabotlell. Ulm·s tlt> \JOZAHT. Sara Estt•mieri, 'iolí. Lt•onunlo BartrUoni, piano. l' \uditori dt• la Caixo \Jú.,ira pt•r ¡u·ahal' d dia. Prt"'l'ntariÍ> a t•àrrt•t• tl'.\lfrt•d Cdayn. 00.30 REPERTORI OE \ IT DIMECRES, 1 5 MAIG DE 1996 DE 07.00 VOBERTLRA 9m). a bnr· ri.-el< iu o. 09.00 BUTLLETÍ D E NOTÍCIES nan )\S- 09.08 TE,t PS OE LES :\1LSES n.4 tra i ~ !· 3; Uma Ml: mu•it-ul~. l 'na hora tlt• mlÍ•irn burrut·u pr~·•·ntado per .Joan \1v1·•. mn. 10.00 Bl.'TLI.I:.~IÍ DE :\OTÍ- '•lnl CIES aital ·ber. Do- ¡ant llnrl..nnt ~olfe .full. 10ir. lc.<a. [)m). r u 1yof Dir.: Ul'f: ¡ 13.00 GRAJ'iS 11\IEGRALS BEETllOVE.l'l: ~fÚSICA ORQUESTIUL. Sinúonia n. 3. op. Ot·qucotra "Ht•l'oica·· 55 Rf•\'oluciouàriu i Ronulntirn. Dir.: John Eliot Gat·dinel-. (.j..Jm). 1"-00 BUTLLETÍ D E NOTÍCIES I AGENDA l\TUS ICAL 11.1:i EL GRAN SEGLE Pro¡:rama de mítsicn antiga. Sdecció, guió i prc.•e.ntació a l'tlrret• de Joan Yives. GIROL.\\10 FHESCOB,\LDI: :\lÚSICA PER.\ TECLA. EL PAR.X.\S. 23.30 :\OCTLR\ 'lú,ka pt·r comt•nçnr el tliu. Recull •l'olH·t·s lm•us pn•st•ntutlr• pt•r Joan ViwA. lnt·lou lmtUctins infornllttiuri i u¡wnd<'~ 1 t:!!ím). YSAl"E: Yariacioo- per u do' piano•. op. 10. Daniel Blumenthal. Jean-Claude Yand!'n Eyndeo. (16m). OFFE:\B \CII: La filll.' du tamhour major, obe!'tura. Orque,ll'a Filbo!'mÒnka del Loira. Dir.: \lare Sou,trot. (7rn). dr de 10.08 CAPS.\ O f: 'lt:~ICA BELI.I;\1: :\li••u ,.,, Iu m. Solí,tt•, 'o<"uk Cur• tlt• Iu Hlitho 01't¡ut••tr·u TV T'\1'1'11. Simfòoiru dt· Pt·n¡w. Oir.: Erlnortlo Briziu. (Hm). \\.F. B\CH: Com•t••·t ¡wr 11 ¡·Juvirt\mlrtll i rortlo. F I L Rít·hurd Egurr. L0111lun BurufJUI'. (2·1m). SCIIüBERT: Simfonia n. 10. D 936 A. '\catlf'm) uf St. J\lhu·tin Nt·villt· in-th~ Fi•·ltl~. Ui•·.: ' lun-itu•r. (211m). MONTEt:LATI{: Com•¡•rt pt•t· u lluutn "· :!. lledo~ l•.n-.·rnhlf•. (17m). 11-\.YDN: Cuno•t•rt pt•r u 'iolun· rl'l Hob \ lllr:4. Julian Ll.tl\'d Wt·b~r. Orc¡ue•tl'tl tlt• Curnl;ra Anglt·•o Oir.: Un)cl W..lwr. 20.00 BLTLtETÍ DE \OTÍCIES I ·\ Gf:~D \ '11 SIC.\ t. 20.13 SELECCIÓ OE \0\ ET\TS Pr..-.t•ntat•ió tlt• (,., tiltunt•s 110\1'apart•¡:uofc, ol m~rl'at. E•pai patrorinat pt'r Di•co, Ca-telló. l:ll" di-t•ugriofit¡m·~ 22.00 AGEI\"DA \H SJCAL 22.05 EtS t'íOSTHES <:01\CERTS CO"lCERT tmrt·~i•trnt pt•r Catnlunpl Mú"kn ,.¡ tlin 16 dt• no\emhrf• dt• 1995 11 Iu Cutt•tlt·nl f.ONCI~R'r Darr·t·lnnn. de IIOMEN \TGE \ PAlJL IHNDE:\UTH El\ EL CE"lTP."l \HI DEL SEU~ \I\ F.\rE"lT. Obt•t•s dt• Camlwn t.lt· CULS. J.SOLEH I HIXDF.\l1111. Diwr~u• intt-•·prt•ts. (76m ). 23.31) .1 \0CTLHJ\ 16.00 CAPSA DE :\IÚSI CA :\lú,ira pt•r at·ohor ••I diu. Pn••Pnt:u•iíl o ràrrt•f• d'Alfrt•d 0\ Olt-\A: Simfonia n. 5. op 76. Celu~a. Orqm•,tra :\arional E:<coeesa. Di•·.: "'CI!me Jiirvi. (!Om). BOCCHERP\1: Quartet de corda op. 2 n. 3. G 161. Quartet Sonare. (l3m). Ru'\f'IEL: Trio amh piano op. 96. Trio Parna.:.;.u,. (16m). ZlPOLI: "\fi~sa Sant lgnnri. Cor de N!'ns cantors de Còrdovo. Conjunt Elyma. Oir.: Gnhriel Gunido. (22m). XOSTJ\KO\' ITX: Pirogov, '''itf' op. ï6. Orque•tra Simfònica dc la Bt'lgn. Oir.: Josf Ràtlio St!rcbrier. (17m). SPOHR: Cunt:('rl Jll'r a darinPI i orqul''ltl'n n. l op. 26. Karl LeiJ;tcr. Orquestra Simfònica de lo Ràdio dl' Stuttgarl. Rafad FriihbN•k de Burgo,. (20m). ROSSL\.1: Sonata per a corda n. 1. Orqm••tra dl' Cambra Kremlin. Dir.: '\tisha Rarhil·'·"ky. (13m). R.STRAt:SS: :\laebetb. 23. op. pot•ma ~imfònic Orquestra Filhannònica de \ il'nn. Dir.: Lorin :\taazel. (19m). 19.00 ~OLS Il\IÈRPRbïS SCHLBERT: Sonntina n. 3. O 108. Evu León, v;olí. Dagtnar Muñiz. piano. {12m). C.\8S.\DÓ: Rt•quiebro;;. ROtlolfo Zanui, ,jo)oncel. Jost'p '1' Comujunrosas, piano. (5m). TOSTI i DONIZETTI: 1hs Iu-ics. Feroando Lalorre, baríton. 1\1npnro Garcia. piano. (12m}. FALL.\: FuntaRia b~tit-a. Eml't'!\'Í•ll·nmt'nl fet per Catulunyu 1\fti,ka. J\figlll.'l Angel MuiuJZ, piano. (13m). SI\OTH: Orion '1-12. Robert .'\l'mengo!. perru.-iél. (9rn). piano op. 22. \olker Banfield. (lïm). GLl'\fu\: Dhertimento .obn• tt•me· ,¡., -r..n Sonàmhula~ d .. Bdlini. \lemhn•.< de J'Or<JUI'>"lrn Ftlhanuònica de Lt-ningrad. plm). DEL..\L.A:'\DE: Die• Irat'. S 31. Linda Pct·illo. Patrizia Kwellu. Ho"urti C!'ook. Cor i Orqul'stl'a dc la Cbapdll' Royall'. Dir.: Plúlipp<' HcJTc\\t•gbe. (2ïm). KADER'\L\N I TULOL: l\oclurn per a orpn i flauta. Rohl.'rL .ütken. Erira Gomlman. (1 lm). l:i.OO GRANS fNTEGRALS BEETHOVEN: .\lÚSICA OHQUESTRAL. Concert per· n piano. \'Íolí, Yioloncel i orqul'stru, up. 56 "Trivle Coneert". Lt'ono•·u l\filà. Pedro León. P<'dro Corostola. Orqucst1·n Filhannònica Nacional de Xina. Dir.: Han Zongjie. {38m). OLt>rtura Lcooora o. 2, op. ï2. Or<JUI',tl'a Filhnrmòtúca d'Hamhur¡:. Dir.: Gerd ~\]brecht. (15m). I kOO Bu1LLETÍ D E NOTÍCIES I \ GE.'\l>A )JCSICAt ¡;¡ U.l3 '\IÚRICS OE CATALU1\'1A e= a .. 00.30 REPERTOR I DE '\ IT DUOUS, 16 DE MAIG DE 1996 07.00 L'OBEllTlrJlA 1\l{,.i!'a pt•t· romt>nçur t•l tlia. Ht•cull d'obt·t•i< hn•uJ< ¡u·t•st·ntudr.• pt•r Joan \iv('s. lnt•lun hut lletin~ infomwtius i ugt•ndt•M musieals. 09.00 BUTLLETÍ B E NOTÍCIES O'J.OB TlmPS DE L.E.."' )1LSE5 l'nu hora pre~t·ntadu CEREROLS: \¡o•pl'es. GuilleoOJJrano. Laureo.s. ml'tte Cm·n•ode. Dir.: Edk Van ;'\t'vel. (4Um). HAYD1'1: Trio 111nb piano. llob. XV: H. Fortcpiano Trio dr Ba•·celom•. (23m). .JOSÉ: Sonata. Carles Trepat. g11itart·a. (18m). GR'\NADOS: lntt•r·mezzc• dP Goyt•scas. LLuí~ Clart>t. \'Ïoloned. Violoncel_líslt•s dl' Bnrtelnna. (5m). GERllARD: Alcgrías. divertiment Oumenc pt't' a dos pianos. Amlrew Ball. Julian Jaeob,on. E> ~ i5' 139 (12m). tl~ mÍt,il'n hnrrol'a pcr Jmw \IH•s. 10.00 BLm.LETÍ DE \OTÍCIF.S 10.08 C.u>S \ DE \llSIC. \ TY\.IJ\.0\ Sh.l: Scn•nnta ¡wr or<]ut',tra tlt• !'nl'•ln. Op. 18. Chnrnbt•r \m~l'it·nn 'i't'" Orrlu·~tru. (29m). ROSSI\!: Andante. t\·1na i 'ariut·inn• t•n Fa ~1. \1a,•imo \lt•rrt'lli, nauta . Gít>Htnni Pit•t·inti. dtll"tnt•t. Lut•u Rt•\'t'd>o'l'i, fu~ut. Stt•fono (11m). trompa. Pi~nntl'lli, \'OLJ\.i\1 1\NN: Simfonia u. 2. op. 53. Ot·qu•••trn Filhurmònit'u dt•l Non!ueKt ti'Airrnnnyo. Oh·.: Wr•rner \ntln·nK 1\llwrt. (21m). u 'iuli i KR\US: Com·o·rt nrqut'!>ll'll 1'11 Do \I {•t·¡:nllo 't•t·sió). Edith Prin••mnnn. Or· C(lll'~ll·n dr Cambra tlt· Stuttgut·t. Dir.: 1\lurlin Sit•ghnrt. (27m). SCHl\1\'1'\': Snnotu per a r•·•· 16.00 CAPS\ DE )lÚSlCA B.\.CH: )fu.a en Fa )1, B\l"\ 233. Donna Brown. Ingehorg Sl'hont>. \\olfgan!! Onnz. Güchinger Kantorci Stll1tgart. Orquestra de Cambra Franz Dil'.: Li,zt de Budapest. IMmutb Rillin;!. (24m). Sl:!\.: Quat'tl'l dl' ro!'da n. l. op. 11. Quartet Suk. (26m). \'OGLER: Simfonia (La Scala). Orqut••tra de Cambra olP! )lnsPn i\:ncional, E.•tot:olm. Dir.: Claude Gtnt'tay. (2lm) S .Ul\1-SAENS: Conct•rt pl't' a piano i orqueslt·a n. 2. op. Rn)lll Rogé. Pasca l 22. Philhanuotút: Orchestra. Dü·.: Ch:wJp¡; Dutoit. (25m). H ANDEL: Concerto grosso op. 6, n. 2. Arudem) of St. Martin-in-theFields. Dit·.: lona Brown. (12m). BOCCHERl~l: Simfonia o¡>. 35 n. 6. G 514. Deutscbe Kuml'it.>u,s. mt•rukademic Dir.: (12m). J ohunne~ Goritzki. 5 LISZT: Jlcm~io, pot•mu •imfilnio·. OrtiUl',lru Simf(omru de Buduprol. Oir : \r¡11íd Joío. (22m). D.\:\ZI: Qunrtt•t Jll'r a fa~ot i h·io dt• •·orclo up. oiO n. 2. ries ¡>er Joan \lve.o. lnl'lou bullletin, informatius i agomd .., mu•icaL.. Gi¡.tino 09.00 BUTLLETÍ DE '\'OTÍClES '1u•••tri. \njo,. 1\lfrrdo Rkrcmlt. (20m). 09.08 TE:\fPS DE LES :lrt,;SES ~tuuru Mun¡tu77i. 1\nwnil'liU 19.00 PENTAGR,HIA P rogromu dt• clhulgnt•ifo nm,icol. Guit; i rt•nlitzuc·ió: P1·n· Burf.H i Àlt':. Rohb. LA CLAU DEL PENT\Git\M \: El mo•·· EL PODER DEL CANT: Don Lluís. 20.00 BllTLLETÍ OE NOTÍ- GrES I AGENI)A MUSICAL 20.L3"A LA ~11\NERA Ln •·oel\itlnt l'llb DE.... '' pt·opo~o i coruentu lum(••ico que li ogrndn. Guió i prPRt•utut•ioí tlt• Joan Vhc~. Pr01lur•·i6 de Dolor' Bu•qu••t•. 22.00 ACE!\ DA )tlSICAL 22.05 ELS 1\0STHES CO:\'"- CERTS CO'\CERT c·nregi,n·nt pl'r Cntalunyo \tú~iro ri dia 11 dl' d•·~t·mbrt• dt• 1995 nl Saló dc Cc•nt dt' Bnrc••lono. CICLE SOLISTES DE J:OBC. BE'\F.J 1\111: Quortct dl' c01·do n. I. PU I~RTOLAS: Quu•·tt•t de rordu n. 2. MONTSALVATGE: Qunrtl.' l indiuno. Quue·t!'l dc cor do Gourlí. (51m ). lnu bora dt' música barroca prt>sentacla pt'l' Joan \'i,·e •. 10.00 BL'TLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE ,}fÚSICA M.llAYDN: Simfonia n. 8. P. 38. Orq ueotra de Cambra F:slovo!'u. Dir.: Bohdnn Wa•·chal. (26m). BARGIEL: Octet per a cm·du. Op. lSa. DivE"rtimE"nti. (33m). F.BENDA: Concert pt>r o flauta en In m. Andriís Adorj!Ín. En.<t>mble Ars Rediviva de P roga. Dir.: llilon i\funl'ling..r. (22m). ,ltE:\'DELSSOL:l:'i HE:>;SEL: Orotori sobre Hi•tòrie, de la Bíblia. Soli•te~ vocal•. Cor i Orqui'Strn l:l.urn•ndl' de Colònia. Dir.: Elke 'la•rha Blankenhur". (39m). \'T\ALDI: Concert per a o~. corda i continu. R\ -l-16. Hriuz Holliger. I )lwrici. (9m). "OLF: Pente.ilea. poema bimfònk. Orljllestro de París. Dir.: Dani1•l Barcuhoim. (26m). J .STRAUSS (U): \al' de rEmperador, ~t>n.ió per a quartet de corda, flauta. darint'l i piano de Srhonbcrg. Harnltl Osoberger, piano. Wiener Conrert-\l!rein. Dir.: ~lurtin Sieghart. (6m). 23.30 NOCTURN \1ltHit•n pl'r ucnluu· el di~t. Pn·••·utot·ió u rurn·c· d'AJfn·d Cduyo. 00.30 MÚSICA DEL SEGLE XX LYATOS Hf'{SI\.): Rom•·u i Julit•tu, Swtt• up. 56. Orqur.tra Simf(onic·n E~tutal d'Ucruïna. Dir.: \lotimtir Gm•do•h. (2·1m). HJ'\ DE~llTJJ : Ludn• Tonolis. prinwru port. Sir¡ifrit>d \fatlM'r, pumo. (28m). C \RTeR: Portita . Orclul'•lru Simfcinil"a de Xil"ogo. Dir.: Doni1•l Burt>nboim. (17m). B \1\SJICifiKOV: Concert prr o \iolonl't'l i 11 imtruments, "Duodc•rímrt'' l u ri Ltt•bsky. Solil<ll•&rle I'Orc¡ueHtru Simfòniru de l't HSS. Oir.: Va~ily Sinui~ky. ( l 5m). 02.00 UEPERTORI DE NIT DIVENDRES 17 MAIG DE 1996 DE BEETHOH::\'": :ill;SJCA ORQUESTRAL. Concl!rt per a piano i orqut'•lra n. 4. op. 58. Ste,·en Luhin. pianofortP. Thr \l'ademy of ..\ncient M!Wc. Dir.: Chri.;topher Hogwood. f33m). Obertura Leonoro n. 3, op. 72 a. Philharmonia Orcht"Stro. Dir.: Otto Klempen.-r. (15m). 1-l.OO BliTLLETÍ DE .:\OTÍCIES I AGE.~DA Jll:SICAL H.l3 EL DIA DE L'OIEI\T Programació n.-alitzada u partir de les peticions que t>L, no<,tn., oients han fet al ronte~~todor de Catalunya Músi ..... tt>l. 20'2 35 35. 19.00 GRANS INTÈRPRETS TliEA KING SPORR: Concert per a clarinet n. 4. Orque¡;Lra dc Cumhra AngleRa. Dir.: Alun Francis. (27m ). RO\IBERG : ClES 1 AGEN O.•\ :\JUSICAL 20.13 CO,CERTS QUE H.\1\ FET HISTÒHJA El• Ft••ti' ui, Chopin u \foUorcu. ran) 19:il. L.\M OTE DE GRIG:\0~: Rit•rn U\ ull. (2m). LJ SZ1': Do• t•pi•mli' dt•l Fou't dt• L.. nuu, porm11 'imfònic. (27m). CJJOPr'i : Ctuwrrl pce· o piu no i nrtln<·•lro n. 1, op. l l. (42m). CHOPIN: Snnotn ¡wr o violnm·t•l i piuno, op. 65. (27m). oients ban fet al contestador d~ Catalunya :\fúsica. tl'l. 202 35 35. 20.00 L'ÀUDIOVISt;AL l:n progruma d'1Iex Gorinu. 22.00 GIUi~S OBRES GRA L'I\: La ~!ort de JehÚh, cantata de la Passió. )fúria Zaclori. l\1úrta Fer~. ~furtin Klit'tmann. KlaU> Cor de Cambra Con tam us. Capella So' aria. Dir.: Pal Németh (78m). \II.'J"tens. 23.30 NOCTURN 22.00 AGEI\OA MLSICAL 22.05 ELS NOSTitES CONCERTS CO~CE RT t•nr<•gh.trut per Cotolun)u Mítsiru ¡•l•lin l6 tl'a~n·il dt· I 99:~ u n;,f!¡;.,¡u •I•• Sant Sulvnrlm· clt> Ll~itlo. À \ui- ,¡,. wr•nri Iu Comi "lJum de \¡•u,". Prof(rnmn ROSSJ'{J. Annn 1\J~trc>nll, Mlpruno. Cor Òt' Crunhru òl'l Poluu dc In :\Jú.,jra Cutnlunn. \n~el Sulc•r, piano. Dir.: J01·rli C.u•a.•. (iOm). )lu•ica ¡ll'r orohar ri dia. Pno,t>ntuc·iú u ri'trt't'l' t!',\Jfr..d Cdayo. 00.30 REPERTORI DE 'IJT DISSABTE, 18 MAIG DE 1996 DE 07.00 L'OUEit'J'l!RA Mítsit•o ¡wr ¡·onwnçar t'I dia. ltt•t•uU d'niu·•·~ lu·•·u~ lm·~rnto­ rlt>~ pt-e· Pilur Suhirit. 09.00 MÚSICA PEH A COBLA LLU!\'EI.I.: .\l•·~urulrt•. Cnulu Juvt"nil dt> ll••IJpuip;. Dit·.: Jo-<ep '\1. Bt•rnut. (Sm). GI L: Fum, fum. fum, ¡;lu.,•o ¡~t·r u c·ohla. Cohlo :\l ont~rín,, (Sm). JOI.r- BERT: La \lon• d.- Dí·u. •ardn no. Cobln El• \tontt.trin,, (:im). T.\HRIIHS: J,lu• Canurios, pa...duhh•. Cobla .\lc·1literrònia. Oir.: Jordi l..l'(m. (1m). PHE!'i \ FET\: Lo 'ull clt• \faldunell, suíll' pt•r a durs t•nblr". prrl'us~o;ió i ourrudor. \1ont¡;t·rral Cri,t:ttt , nurrncluru. Cohlr;, Lu 1ll' Lu Hi,bul s..h Ultlllll. u~rnut St•Ut•n ts, prrru•"i6. Dir.: 12·1m). 00.30 REPERTORI DE NIT DIUMENGE, 19 MAIG DE 1996 DE 07.00 L'OBERTURA ~Iú,ica pl'r come nçar el dia. d'obres breus prr~nta­ dt>.., per Pilar Subirà. R~<'ull 09.00 )ti;SlQL'ES ~ÚSTIQLES 23.30 "OC:'ITR:\ Prrut'i¡enl per acabat· el din. Presentació o càrt·c•c de Muró Juné. Mú•ica JoN~·p P r•·nnft•tu. LO.OO PENTAC;JtAMA Rept•til'ió 111-l pt·ogrumo t•mèe el dijous. 1 I .00 El. DlA DE L' OIENT Mú•iro Jll'r •·omt'll\'llr el dia. Quintet pl'r n clarinet, violi. el ueR viole>~ i violoncel, op. 57. Quartet de corda Brillen. Rt"cull d' obrt•• hrt•n• prt>•t>ntn- 123m). de lc•- j)l'tit·ion~ 'I ue> l'I• noo;trt>• 07.00 L'OBERTURA 6 13.00 GRAI\S INTEGRALS 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- Progrumul'ió ro·alit.zodo o partir J.Ch.B\CH: Glòria en Sol )1. Edith Wien.<. Gahrit'lr Sdtrl'n· ckt-nbocb. \daJh¡,rt Krau•. Em<t Gerold Scbran1m. Cor 1l• Corubra RL\S. Sinfoniettu RIAS Berlin. Dir.: L>~e Grono!aoy. (·14m). WALTON: Glòria. Amera! Gunson, t•oulrnll. Xl'il Maclcie. tenor. Stephen Roberts, baix. Coe· Bach. Orquestra Philbormoniu. Dir.: David Willrork~. (18m). MONTEVERDI: Glòria a 7 "eus. Schütz-Akodcmïe. Dir.. Hownnl Arman. (12m). VLY.\1, Dl : Glòria, R\ 589. Jl'nnifer Smith, soprano. .\oncy Ar¡¡t'nto. •oprono. Catht•rine \\ yo Ro¡;l'r&, contralt. Soli•l~"' in•lrumentals. Cor i Ort~m•-tra Tbe En¡¡li,h Concert. Dir.: Trt'\'OJ" Pinnock. (30m). 11.00 TRA.'ISJDSSIÓ E\ Dl· RECTE OE LA m5SA CO:\'· \'E:\TL'AL DES DEL ~10:\E..'­ TIR DE :"1101\TSERRAT 12.30 DfVERTBlENT Un m.igdio mw.icol on e• t·omhí· na lo mti.ira amb lo informarió i Iu participació dds no~trr• oil'nt~. BLOC DE NOTES. EL TRENCACLOSQUES. SAC DE DUBTES. 15.00 ' 'A LA ~fAN ERA DE...." Repetició del prograDIO emès •l dijous al vespre. 17.00 TE:\rPORADA D'ÒPE- RA DE CATALUNYA ~JÜSICA de Í5. li \\DEL: So•nrnw, ètpN'II t'U tn-• ~~te>. \lfn•d Do• Ilo·•·· \\ illuun Herb••rt. '\ant'} E' Ullk. \fur!!llf'rl Ritl'lli<'. Onplt'stru Santa Ctcilia Saint \nthon) .Sm¡:er•. Dir.: Antbony (.¡•wis. ( 1-t()rn). 20.00 SELECCIÓ DE :ta u- ra ta. J \ ZZ F'roj!rnma ¡lrdit·nt u Iu nu:..iru dt• jan mnb ¡:uió d' .\llwrl MnUorrf. 22.00 COt'oCERT 1:\l\GINARI Guió i s~l•••·t'ÏÍ>: Ruinwn Colnrnl'r i Joan Vhcs. n. 23.30 l\OCTliR N ro '1ú,ira p~r ncuhnr !'I elia. F'rr;;rntnció n I'Òrt'l't' dol Mat·ó Jnn~. 00.30 REPERTOlU DE 1\ IT tE DIU.UNS, 20 DE MAIG DE 1996 07.00 L'OBERTl,IL\ t I ~t. Mú<ieu per t•otm•n~nr d din. Rtt·ull d'ohres br"ll' prt'•l'tliU· d~- ¡w-r Joan Yi"''· lnt·lou hutllctin• informatiu' i U¡!l'nclr• mu,iral,, n- lS. ~e 09.00 BUTtU.I Í DE '\OTÍ- CIES :ta 09.08 TE\1PS DE LES \IUSES Gna hora dc múkil'n bnrt·o••n ¡trC>t'ntada pt'l' Joan \hi'K. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES r.: L- 'er t'D 11· h~ II- N- s- )Í· Di el 10.08 CAPSA OF: MÜSICA BERLLOZ: ~its cl'••stiu, ~<is melodic~ op. 7 BrJgill<' RnU••' '· mezzn•oprano. Ort¡llt'"lrn clc·ls Chump< Ely,fes. Oir.: P hilip¡H' Ht-rrl'w..¡:ht•. (30m ). IL\\'0~: Dht·rlimrnto u 8 wu• n . l. lltib. X:2. Rir.·rcar Clm•urt. (19m). Fl C:IK: Ya[, Dunou•o~··n. op. :!33. Ort]Ut•stra l·ïlhurmònio·u Txeru , Dir: \ :u•lu• :\•·umunn. (llm). SCIIllBF.RT: UiHI'Ii · mento a l'hnngur•··u pt•r u piuno a quatr1: mau,, O 818. )unrK Tul i \n1lro•th Grc11·thuy•l'n. (30m). BOI':GIIERI~l: Cunc·t•rt p••r o >iulunr•·l i orqur-trn n. 7. 180. Duvid Gerin~us. Ül'flllt'•tt·u oli' Crunhru dt> Piuluu i tll'! Vò•nl'to. Oir.: Bruno Ciuruunu. f 17m). RIZET: Simfuniu n. I t•u Du M. Orqut·otru dl' Iu Rtlcliu 1J¡. Munic. Oit·.: Lumhrrtc• Gm·.t<•IU. (29m¡. SCIJÜTZ: "Auf clit•h, llcl't', trauc it·h'', SWV 462. CanhtM Colin. Mu~<it·u Fiuto. f:ur dt~ nom• cir Tlannuv1•r. (9m). DITTERSOO RF: Qunru·t d•· cordo n. 6. Qunrtl'l Frnnt. Srhul..,rt. (15m). e 13.00 CRA:.'S 1:\"TEGRALS BEETHO\"EN: )fÍ.'SICA ORQL EST RAL. Concert per a violi i orqnl'>lra. op. 61. Gidon KITrnH. 'iuli. -\t'adt>my of SL Dir: )fnrtin-in-the-Fields. \t•\ille )larriner. (45m). 11.00 BLTLLETÍ DE ~OTÍ­ CI E..'i I AGEl\ DA l\IT."SI CAL 1 tU LA CA1'1"1'AT.-\ DEL CAFÈ Pt·u¡;romn cie mú~ica coral. Sdt•t'!'ilt, ¡,'lLÍÓ i prt'•o.>ntatió: ÀlPx Hobles. CAMILLE SAINTSAENS, G.\BRIEL FAURÉ I ELS SEUS DEIXEBLES. EL RITME DEL COR: Novetats ili~cogràfique•, ~oncerls i notiric& que fan •·rfc>ri>ncia al món ro raL 16.00 CAPSA DE ~fÚSICA 22.00 AGE~D.\ m SIC.'\L 22.05 TE.,tPOR\D \ Ol-: L'OBC COXCERT t•nn·gi,trot pl'r Catalun> a :\lú-irn PI clin 17 el•· mnig dc 1996 al Poluu dt• In :\Ithic-n Cutnlnno el!' Burrelona. BEETIIO' E'\: Cunr¡•rt ¡n·r u piuoo i ortlll'''li'll n. 5. np. 73 "Emp.,nultu···. H.\\ EL: Rap-.<'•· dia "'pnn) oia. Pavnnu po'l' u uun infanta difun ta. •\ lhcwmla dl'l Rn•lolf 11ult•rtl. !l"•·nrio~o. Buchbinclt•t·, piuuo. ())'(l"'''lru Simf(mi•·a oio• Bun·,·lunn i l'incionul dc Catu lunyu . Oit·.: Lawt·rm·e Fo~ll'l'. 23.30 l'iOCTURN Un l'spai de~tinnt a evocar reviurt• el• fets més reprcoentaLtu~ tlel pnssnl musicaL Gnió i Kt•lel'rió rl'Àiex Robleo. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCI ES I AGENDA MUSICAL 20.13 SELECCIÓ DE NOVETATS Pn·~~otarió dl' les ú1timt'il novf'tal!< di>('O¡,oritñques apnrl'gudes ui mt•rl'at. E•pni patr(I('Ínat per DiH·ns CWitelló. 13.00 GIL\."íS 11\IEGRALS BEETHOYEX: MÚSIC.\ ORQl ESTR-\L. Simfooin n. 4, op. 60. Orquc.~Lrn Revolucionàrin i Romi'mtien. Oir.: John Eliol Curdinor. {32m). Obe1·turo Leonora n. I. Op. 138. Orqut•>Lrll Philharmonia. Di1·,: Üllo KJempct·ct:. (10m). 14.00 HUTLLETÍ DE NOTÍ- Mít;.icu per tll'uhnr t•l tÜa. Pre•t>ntarió n cilf'l"c>t· 11' ,\Jrrt>tl Cl'lnyu. CIES I AGENDA MUSICAL 00.30 REPERTORI DE 1\IT Cl ERRERO: La Pam o dl'l Tartanl'rO, ~~~r~ucla. Dolores Cava. 1lanud _\u8t'll'i. Julita Bermejo. Carlos 'luoguiu. Cor Cuntorr~ de )Iadrid. Gran Orqul''tro Simfònica. Dir.: Bt•nito Laurel. (-13m). LECOCQ: U. harbier dc Trou\'illl'. Lina Dar.hary. Moniqul' de Fricdmann. Gérard \\'int. ]Ut'Cilli'S Cill't. Orque,;tra Lírira Jeuo Dir.: l'ORTF. de WOLF: (10m). Dtiussard. Manuel Venegas, frogmeots. Jo-.~>f Shirai. MiL~uko Prolscbka. ComeHus Hauptmann. Cluistoph Spath. Olivet· Widmcr. Kor-Jan Du.sscljcc. \Vürllemher¡,\;scher Kamml'rchot· StuttgarL. Harmnt lloU, piano. (31m). LEHAR: On conto l'alosa (ària). Edita Gt·uhcrova. Orc¡urslra de la Ràdio cir Munic. Dir.: R udolf Bibl. (lm). S \li\T-SAE.'\5: Quintet amb piano. op. H. Eruemhle )fw•ique Oblique. {30m). J.Cb. BACH: _\le"nndro nelflndie. ollt'rtura. Tbe Hano\'er Band. Oir.: -\.ntbon) Habtead. (7m). R.\LAhlRE\": Simfonia n. 2. On¡ue,tr:.J Simfònica de 1'.-\cadt'-mia de l'Estat de l'lRSS. Dir.· E. SH•tlànov. (36m ). '10ZART: Concl'.-t per a ~;oli i ot·c¡ur,tra. h.\' 20ï. flenryk New Orquestra St.Hyng. Philhurmonia. Oir.: Alcxandet· Cibson. {20m). SffiELIUS: Rnkastavu {L'amant). Suite op. [ <1. Ot·questra de Cambra Ciutat d'Espo\l. Dit·.: Juhani LanlmintJtüki. {11m). KROMMER: Quartet amb rlarinet op. 83. Oil'ler KlockPr. Coosortium Clw<icwn. {22m). CARJSSL\fl: Sdolto hawan dnll'altl' sponde. t'lllll:lla pt•r a due;; ~oprano~, baríton i baix continu, Cri;;tinu :lliutdlo. Lu~inia Bertotti. Furio Zaoaot. Le Iostirutioni Harmonirht•. \eronn. Oir.: :lfarco Lnnghini. (15m¡. RHEL\'BERGER: Duo per a do- piano-. op. 15. Thoma• Hitzlherger i Georg "c·bütz. (19m). ll t>rman Jeuri_.;seo. <'t>rdo. \J.nrcnt Holtzel. \tirhal'l Léw,qu~>. Lcnno de Ruytl'r. Conc••rto Rouerdam. Oir.: Heinz Frit·-en. (12m). HA'\OEL: )li palpita ri cor. c-aotntn. Jc•au \irouet. I'Ootralt. 11 Parou.-o Confuso. (}2m). 21 DIMARTS, MAIG DE 1996 DE 07.00 L'OBERTLRA )fú,•ro p<'r rmnl'nçnr l'I din. Recull d'obre' breu' pn·-.t•ntadr• prr Joan \ ÏVI''· fnduu butÜt'lin> informatiu• i ae .. nrlt•• rnu ...icnl .... 09.00 Bt...TLLETÍ DE :\OTÍCIES 09.08 TEMPS DE LES l\1USES Una boru tic nuísiru lmrrul'll pt·rst•nwdo p!·t· .lnun ViVt'a. 10.00 HLILLETÍ DE NOTÍCIES H.l3 MOl\lE!'\'TS LÍRICS 139 10.08 C.\PSA D E \1 (;SICA SffiEliLS: Simfonia n. 1 op. 63. Urc¡ut>•tra Simfòuiru de Bo•ton. Oir.: Colin Dtl\ i •. (37m¡. L\\\; ES: Cun-.ort Sl'lt u 5 en lo m. Fr1•twork. Paul :\ichol-on. nrgue. (Sm). \ R \' I Ch.\: \ü"n t'll \fi h. Jona ]tintí-o' ú. \lul"il' ,\ lra:tovó. \1udimír Doh•znl. Riehurd '\ovak. Cor 1\li,t lo..iíliU. Jnn Hora. orgu•·· Ort¡Ut.',trn dt> Cumhro cie Prugo. (27m). SCIIU\'L\1\'\: Quurtl'l umh piano, op. 17. Jl'on lluht>nu. Quortl'l \iu 1\ovn. 128m). LOCATELLI: Conrt•rt per a violi n. 2, op. 3 '"T; urto· dt>l vioUno''. Oiegti Con ti . 1 \'it·tuo•i cleii'At•t·IHirrnin. (21m). ELG•\Il: lntt·oclucC'i6 i All<·gr·o ¡wr u ol'(JII<'Stru dt• <·nrdo i <¡uurll'l cic rcu·du. op. 11. OriJU<'~ II·u Simft)nirn de lo Riuliu dt' Ba,i!'rn. Dit·.: Ct1lin Oa,is. (15m). L. \10Z.\HT: 'iimfoniu du carl'in pt•r u c1uatrt• lrum¡tt•, i 16.00 CAPSA DE ~rl:SICA RA.\1EAL: Xàis. s-uitl' orqul':\· Barroeo Orquestra trul. Philarmooia. Dir.: Xirhola~ :llcGegan. (37m). .\IOZART: Quartet per a oboè. K"Y 3ï0. )la re St:'hochman. oboè. Quartet At·taria. (15m). ':·UIGHAS \\-lLLl\..\15: Simfonia n. 4 en fa m. Orquestra Sitofònica ell' Londre~. Dir.: Bryden Tbom•on. (33m). YIYALDI: Coorert per a violí. •·violino per eco lontaoo". cord u i continuo, RV 552. U Ciardino Armunico. Dir.: Gio,·onni Aotooini. ( 15m). MENDELSSOHN: Sonata pt•r u piano op. 105. Frederic Chiu, piano. (18m). BACH: "'l'riu nuf die Gluuheosbahn" (Avunça pd t•onú dt• la fi'). cantata BWV 152. Gretu De R~ygbere, soprano. bni.x. 1\iux ,·no Egmond, Rirl't'('ar Con~orl. (19m). PlER'\ E: Peça dr con l'ert per a ttrpn i orqur.. trn. op. 39. Catbl't-ine 7 \1ic•lwl. Orc¡uc••trcc clt• Ruciio Luwrnhurg. Dir.: Loui• dt> Fromc•nt. (l:im). J.Ch.ll \Cif: Símfuniu o¡1. 9 n. 2. Or<¡u~stru tlt! Cumhrn llulunclt•sn. Dir.: Du' id Zinmun. (12m). 19.00 GK.\\ ACIOI\ S HISTÒHIQLES E.i\REGISTR \\1F.I'\TS DE 1%2. POL LE~C: Cmll'c·rt Jlt'r u dn• piuno• t'li rt' 111. Frnnris l'oulc•nc• i Jnc•c¡ut•• Fí•Hil't'. Ür<JIIf'~lrn cic• Iu Sot•ic•lot dr Conn•rl~ do•l Cowwrvulllri dt• Pul'i~. Dir.: e;,.,,.~,·· Prrll·t·. (19m). NOVAK: Dc• profnndis, put•rnu ~imf,',, ;,. p('t' 11 ¡.~nen cu·que~tnc, op. 67. On¡uc~ll·u Filhnt·mònic•u d11 Bruo. Dil-.: .lnru~la' VOI(t'l. (24m). MOZAHT: "Aic·nndro.lo rnnfe~­ Ml ... i\un Nil d'ondc• \Ít•n", àl'ia dt' conrc•rt Jlt'r u hui\. i orques11'0, K\ 512. Bori, Christoff. hni.\. Ort¡uc•stru Simfònit·u dr Iu R.\LDir.: LnHo \on \lutut'Íe. !im). STR \\ J";S"-1: Trt·, pi•'rcpt·r u c·luricwt. Gu) Drplus. (lm). 20.00 Rl I'LU.I'Í DE '1\0TÍCIES I .\GE:\D<\ \1l'SIC.\L 22.00 ,\GEN l>lt \TL.SICAL 22.05 ELS NOSTRES CO.i\CERTS XARXA DE CLÀSSICA A CATALLNYA. ¡wr uruhtll' c·l din. Pn·~c·ntnf'ió u ccirrw· d'Aifc·t>d Cr·lu)o. 00.30 R Er•ERTOIU UE NlT DIMECRES, 22 MAIG DE 1996 DE 07.00 L'OHERTl RA \lú~íco pl'r rnmt>nçar el din. Rerull 41'obrt', hrl'u' pn••entade, pt>r Joan \ht-,. Inclou butlletm~ infurrnntiu• i ogrnde, lllU'Íl'lll~. 09.00 Rt,;TLLETÍ I)E '1\0TÍC IES 09.08 TEMPS DE LES '\RJSES Unu horu dc• mú•i<·a barrneo pn·M•ntudu pc•r .l<lun Vht•o. 10.00 llUTLLETÍ I)E NOTÍCIES 10.08 CAPSA DI<: 1\fÚSICA 8 13.00 GRA.~S 1.:\TEGRAJ..S BEETHO\'E:\": )[Í;SICl ORQLESTR\L. Coriolà. Obertura op. 62. Orque,tra FilbarmÒnit'a el ... Berlín. Dir: Herbert von Karajan. (9m). Concert pt'r u ,;oií i orqu.,..tr<L op. 61. tronst-rit per a piano. \laurizio Pollini. Orque.>tra Simfòniro dc• la R.\1 de }tilà. Dir.: Frunro Carai'ciolo. (4lm). 14.00 BLTLLETÍ DE 1'\0TÍCI ES l AGEl\'DA llt;SICAL 2:i.30 NO CTURN Mú~ic•a (34m). :\t.IL\YDX: Com·ert prr a ,;oií i orquc,tra dl' rortln en Si \1. T. Zeh<'tmoir. Orque,lra de Cambra Franz Liszt. (21m). REI,ECKE: l:ndint>. Sonata ¡wr a Oauta i piano. Susan Milan. Inn Brown. (19m). •\ R.\E: Conct>rt per u O ~'{!Ut' i orqul'~trn n. 6. Roger Revnn ~ÏIIJUms. Cantilena. Dir.: .\drian Sht'plwrd. (13m). 'fE'DELSSOHX: Simfoniu n. 5. op. 107 "La reformo'' On¡ucstt·n Simfbni<-a de Londres. Dir.: Claudio Ahbado . (31m). GE IST: uER wn1· nher... H ··o Trauc·igkeit''. Cloudio Co\inn. t•ontratrnor. Cont·et·lo ddlr Viole. Dir.: Hobrrto Gini. (llrn). MOZART: Serenata KV 388. Hl'inz Ilolligt.'r i Louise PPllc·r·in, oboè.•. Eduard Bnmn!'r i Elmar Sl'lmud. clarinets. Klnu~ Thunernonn i :\Iatthew Wilkie, fal!ob. Hermann Boumann i Radovan \lntko\'k, trompc•. (25m}. IL\MEJUK: Simfonia 4'~opiritunl, op. 311. Cuc· Orqnf'kll'n Simfònit·n dt' Iu Hthlio f\.ul'innol Donf••n. Dir.: Olc Scbmidt. 14.13 EL GRAN SEGLE Pro~rama de mú;,ico antiga. Selecdó, ¡rujó i prc;.entnció a càrrec dt> Joan \'he,.. LE!:l CA.'-· T\TES APÒCRIFES DE J .S.B \CH. EL PAR"\ \S. 16.00 C.-U'SA DE ~lJÚ!:IICA STE:\riA.\Ol-\.R: Stro·nnta. op. 31. Orque-tra Simfònica dl' la Ràdio Sueca. Dir.: E,a-P..kka Salnoen. (36ml. W.F.B.\CH: Sonata a 3. Gny Peo<on. ria\~ d. 113m). CHERl!Br:\1: \narrt'ont. Obertura. Orquc•Lrn Filharmòrñca dP B<'rlín. Dir: Ill'rhert \'on Karajan. (11m¡. HAYD"ò: Sal"~ Regina. Aob. X.Xll 11>:2. :"tfooiqu!' Zam·ui. Jennifl'r Lane. Jrao-Paul Fuuch!'Court. Beroard Delrtré. Lc Pnrl~mcnt de \1uitÍquc. Dir·.: Murtin Cest!'r. (23m). COETZ: Trio amb piano op. I. Trio Alwgg. (32m). HINDE'\11Tll: Conrcrl. Filharmònic: \unacions per a orquestro. Qul'eoslnnd S)mphon} Orcbe•tru Briobane. Dir.: w.. rnl'r Andreru. Albert. (23m). TELE\t\:\':\: ConcE-rt per u flautu d~ bc•t•. nnutu tra~c·,•c•ra. eot·cln i continu t•n mi m. Fran..., Brüg¡;t·n. Frun~ \ t•stc•r. Orquo•strn dt• Cumhrn d' \Ju>lt·rdom. Oir.: \ndrt• Rio'U. (11m). \\ R \'-ITZI\. \: (juodlibe1. ll sumf•r Cnllc•¡:ium. Dir.: .Jo,c•f Ul-unwr. (9rn). 19.00 1'\0lS I Yf~;HPR ETS REETIIO\ E:\: Trin u mit piuno op. 7() u. I "F11ntn•mn" \lumnt'b dl'l Ho) ni Cullc·~c· of \1u•ir d.. Loncln·s. (24m). WIENL\WSK.I: Polont·•u ¡wr 11 'íolí i pinnu n. 1, op. I. Joan Or¡wlla. Mu) u mi i\uknsulo. (5m). T\NEIEV: Tl'io clt• c·oll·clu "" Ht• ;\1. 'll·in Flon•Ntun. (19m). CIIOPIN: Do~ o••tudiH. ·\lhu Vt•ntuc·u. (3m). 20.00 BliTI.LETÍ DE l'tOTÍCIES I ACEi\DA :\ll.S IC.\L 20.13 SELECCI() DE 1\iOVET\TS Prr•,¡•ntnf·ío clt• lt>, úhinll'' IIOH'· lot• di·c·n¡rràlit¡ut>• oparo'f..'lHit·· ui mrrc·ut. f.,pui potrot'innt p<'r Dí-cos Ca•ll'llcí. 22.00 i\GE'-IH m·stC.\L 22.05 F l..S '\OSTRF.S COj\CERTS CO'\ICF.RT c·nr<'¡.<í•lrut p<'r Cutulun)D \IÍI<ÏI'n c•l din 21 tir nowmlm· tl4' I '195 11 In Bo~ílíru clt> Sonin \fo riu cl4• Mut oro. '.IV SETM·\N·\ DE MÚSIC\ AYJ'I. C \. OD \l'EH \LA 'toRT DE \JR. IIEI\'R\ l't RCELL. Olm•,., ric· J>URCELL i 1!1.0\'\'. Trio 10.08 CAPSA DE lrÚSICA CL1: Suitt' op. 43 "In )lodn Populal'i". Orquc'<lr·a Filhar. mònica dc Hong: Kong. Oir.: Kennt'l.h Schermerhoru. (18m). SCHACHT: Concert en Re 'I prr a clarinet i orqul'stra. Di~lt:r 1\..liicker. Orque<tra Simfònira dl.' Bamherg. Dir.: U on' Stadlmuir. (15m). COLO. \l\RK: Prometeu. obertura np 38. Orqurstra Fill ca rmònjco cir Hudapeol. Dir.: Andro' Korodí. (17m¡. DVORAk: Pl'res romòn. tique.. per u 'ioli i piano. op. 75. Josl'f Suk. Alfr~ú llolc•c·t·k. (15m). TRAETTA: Stuhat Mater p4'l' o ~olistes, cor· i corda. SolistrR voral,, Cor Polifònic Farn~oiano dc Piarenza. Enoemblc Cim nnill' Ambrosiuoo . Dir.: halo Lo Vrtl'rl'. (2ïm). SCHUBERT: Simfonia o. 2, D 125. On:¡ue,tro Simfònica d~ lo Radiodifus<ió el!' Colòniu. Dir.: Cünlcr Wund. (28m). GOLD BERG: Concert per o davit't'm bai i orque-tra l!n \ti J. \l \\nlth-rnar Doling. Conjunt de Cambra Soü,te• tlt> Sofia. Dir.: Emil Tabako,. (33m). CH,IEL ZER: ~ooatn TU. Tafelmu•il.. Dir.: Jc'anne l~'lmon. (im). 13.00 GRA."'S r:\TEGRALS HEETHO\'E\: \1ÜICA OR. QCESTRAL Simfoniu n. 5. op. 67. Or·que,lra RI'Voludonàrin i Romlintif'a. Dir.: Jnhn Eliol Gorcliner. (32m). Fanta,io ¡wr o piano, cor i orr1ue., tra op. 80. \lícia dt> Lnr-rochu. Soli•lt'' \Ot·uk Cor dc Camhra el~ Iu RL\S. Orqut>stru S.imfòni4·a de la Ràdio de Berlín. (21m). (I ro o ,\ (li 4fl d; Kl n. 01 Di M I p CI n J) 2 e 2 \J e (, ~~ t nrla \1uris. (fl3m). 23.30 NOCTt R '\ \tú,,..a ¡wr oc·ubur ,.¡ diu. Pn••t>lllut·ió n c·tirn•t• 11'.\lfr..d tayn. c.. 00.3!1 REPEilTOIU l>E '\IT DUOUS, 23 DE MAIG DE 1996 07.(JO L'OBEHTllU \fú,it-a ¡wr· t'UIII4'1lt;nr t•l din. R ..,.,¡J¡ d'olrrc•' hrc·u' prt•-c•ntndP~ rwr Juun \he,. Jnc·lou lmt IINíns infurmntith 1 nl(c•nclr·.• mu•ic•ul>; 09.00 HI''I'LJ.I-; 'J'Í DE NOTÍ- CIES 09.08 TEMPS DE J.ES ~fUSES Uno hc¡c·u dt• míc•iro horrcll'u pt·c••c•nllllln ¡wr Jnon \he·"· 10.00 Bl;TLLE'J'Í DE 1\0TÍCIES I 1.00 Bl'TLLETi UE NOTÍCIES I AGEXOA )1t:S l C..\L ll.13 JJÚSICS DE CATALL-:\1:\ COTÓ: El panlono. ,al•. Orqul'htra de Cambra d• l'Empordà. Dir.: Carie~ CoU. (6m¡. .\.:\IORALEDA: \lio.a Críptica de In Sap-adn Familia. Cor Ric·o>r!'are. Oir.: Cec·ilia \'el•ízquez. (19m). \STORG\: Trio Sonntn n. 1. op. 3. Triu ~onata. (Sm}. SAB.\TER: Souatèlia. "'";er Relat,, nuuttt. Jor·di \fo;,ó, piano. (15m). LLO· BET: Homança i Sch!'rzrJ-val•. 'fureu Socías. ~larru. (9m). 16.00 CAPSA DE 1\fÚSICA ZELENK.\: Rcquiem en re• m. ZWV 48. llc>leno Pellumvcí, Magdnlcna Kuzt>n:Í. Larli~hl~ Riehtt'r. ~fichal Pospisil. Cor el~ Cambra Txec. Conjunt flurTitC 199·1. Dir.: Roman Vólek. f.l2m). RE J:,ECKE: Trt•• Fanto•iP,Lürke per a viola i piano ov. -13. Trio Reiorrkr. "l' e ,D r ~s (16m). BOCCIIEHI~I: !:>imfonia op. 21 n. 2. G 194. h.nmnwrnkadt>mit> Drut.ch~ :\tO'-'· Dir.: .lohnnnt'" Gnritzki {16m). BO"\PORTI: Concerto :t 1¡uauro op. li n. 5. 1 Yi1·tuo•i dril' \{'cademiu. (12m). r>...\f1\0YSKJ: Suitt• rw•· :t orqut•,Lt·a o. .J. op. 61 ..i\Iozo•·tiunu". Orqut•,tra Simfònu-u d•· I'UH!SS. Oir.: E. SH•tlanov. (28m). \IOZAHT: Conrt•rt per u piano i orqur>IJ·n n. 9. I-.V 2í I. •\líriu dt• Lnrrodtn. Onlll''olrn oie Cambru •\ n¡;leon. Dir.: Colin KUJIL.\U: (:Nm). Davi~. Quartet dt• t•urdn op. 122. Quortr1 dt> romln t•SR.-;. (32m). FTI\ZI: Lo, thr full, final Sucrifier. John Rowt•n. Holund Roberu.on. Cu•· tlt·l King'~ C:olh•ge dt• Cnmhrid¡:t·. Hio·honl Farnrs, orgue. Di•··: Stt•plwn Clt'Obnry. (I lm). lD- 19.00 PE.\TAGltA,\1\ èm- EL- Pro¡:rumn dt• di\ ul¡r.Jt•ió mu•iGuió i rt•olitznció: Pt•t'<' Burb.i .\1~'' Roblt'S. FL PODER DEL C \,'\T: Ln prinr•••n \ona \Iaria. •·EL RETRAT DE ..." !ik. Johann Struu". odo ar?ir.: m). • ;\! e ter nica n.• !a LDop. t de odi. làn- 75. ·ek. !bat [d~. ?mt En- In O. m). tir.: ~[. de tir.: .,,1. 20.00 BUTLLETÍ DE '\OTÍCIES I \GE:\ O\ '\llSICAL Rop. iai liot rrn BO. ílr5 la de ri- 20.13"A L\ l\TANEHA DE...." Un com idat """ proposa i Li ugnHin. Guió i lll'I'Krutu1·icí do Joan Vi ..•s. Produ1·ciú dr Dnlot'K Bu;c¡ur•to. rmn~nta la música que 22.00 AGENDA ' 1USICAL 22.05 ELS NOSTRES CON- CERTS L\ CO'iCERT t•m·¡·gi,trnt pt•r Catalunya \1ú•il'n t'I din (J d' :t· go•t dt• 1995 o I'E•J!li·~io Parroquial dl' St. (;l'n" dt· Torrol!'lla de \lont!!l''· .\\' FES- Tr. \L l:'<iTER.'\ \CIO:'\ \L DE .\fÚSlC.\. Olm·• t•oral' de tlht•r•O• cumpo•itoN. Cur A1·utll>míl' d~' I'E,tat d' ,\nn~nia. Dir.: OhannP• T-<t>l.idjian. (i lm ). R: ta. ,o- Js. 23.~0 :\OCTLRN \1úsira p~r B<'abur t•l ¡(iu. Pre,l'utndó o l'iuTo•¡· d' t\lfn•tl C~la)n. 00.30 MÜICA DEL SEGLE XX av de ·oc ·k. MESSL\EN: Conr·•·•·t u quutn•. Cathc•·ine Contin, llnutn. lfl'in:r. Holligt,r, olll>è. Yvnnnol Lm·iutl , pinno. M,tifilav Rn.~lJ'IIJIII'ih,, vinlonct•l. Ortltl!'•tJ·u olt• ¡•()1wro de In Hn,tillu, Dir·.: \f~uu~­ \l:'hun Chubg. (2i111). M.. \TTliEWS: Bt•lwl't'n thc• Wing• uf lhc Enrth. Ort(Ut'~<ll'n ¡Jp Cambra \1anítoba. Dir.: Simon Streutfeild. (19m). SCH:\'lTT1.-..E: Simfonia n. 8. Orquestra Filharmònit:a Reial d'Estocolm. Oir.: Gl'nnadi Rozhdestwmki. (39m). 02.00 REPERTORI DE i'TI DIVENDRES, 24 MAIG DE 1996 DE 07.00 VOBERTURA Músic·u per començar el dia. Recull d'outc~ lu·eus presentadc~ f"''' .Joan Vives. lndou butlktins informatius i agendes lliUSit•aJs. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- CIES 1-t.OO ULTLLETÍ OE i'OTÍCIES I ACE'\'O\ \ IUSJC•.AL J.l.l3 EL Dl\ DE L'OIE:\T Programat·ió rt•olitladn a purtir dt> J¡•, ¡wúrio11• lllll' t•J, um.l,..., oit>nh hun ft•t ui l'tlllll',tndor dt• DE L~ \IÍ'SICA PER A COBLA (]" part). Obre,; de BLA.~C \FORT. \10Ll'X \. BORGL-:\1 O. S.\DERR.\. BER\ \T i CQ;\fL'X. Cobla Srlvatana. Cohln \Jont¡:rio,. Oir.: Je,:ús ,~entura . (Wm). Catahmyn '\Jú,irn. t~l. 202 35 35. 19.00 CRA\S lr\Tf-:RPRETS T[[EA KIXG. Fllf.IIS: Quintt·t per a clnrinl't i qunrtt•t de c·unla. op. 102. Quurtt•t dt• c·onlu Brillt'n. (29m). CHUSELL: Conco.'J'l (lt'l' u durint'l u. 3, np. 11. O•·qur•st•·n Simfimit•u dl' Lt>noiJ'I'M. Dir.: Al un F•·unt·i~. (25m). 20.00 BtTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA '\1llSICAL R!'¡wtictó dd prognuna olijous. em~,; t'I l 1.00 EL DIA DE L'OIEl\T Pm¡,.,·umat:ió realitzada a partit· olP ¡,.,., pcticion,; que eb nostt·•·• oit•ots han fet al conte~tadot· d~ Catalunya Músit·a, tPI. 202 :15 35. 20.00 L'ÀUDIOVISUAL Un pro:,.,·umn d'Àlex Gorina. 22.00 GIL\i'iS OBRES 09.08 TEllPS DE LES :\llJSES l na born de música bnrrora lll'e•entadn pt>r Joan Vn•es. 10.00 Rt.TLLETÍ DE NOTÍ- CIES 10.08 CAPSA DE )ftSICA S.\1:\T-S.\E:\S: La mu•a i l'I po!'la, op. 132. Stepbanie Chu,e. violi. Robert Trnman, 'ioloncel. Orquestra Filharmònicn de Londrl''· Dit.: Gt'offrey Simon. (15m). l\LHAl'DN: Missa "Pro defunetu Archii'pist:opo Sigismundo'' Solistes vocal¡;, Cm· dc la Ràdio Televi,;ió llonp:un·sa. Orquestra Frunz Li~?. I do• Budapest. Dir.: Helmnl Rilling. (32m). GLlNKA: Sl'xtct. Quintet drl Conset·vatori de \1o~çou. Yuri Goluhev. ronu·ahaix. (25m). KRAUS: Sinfonia pt'r la rbü•.sa. Orcbestra of thl' Agc• of Enlightenment. Dir.: AnLon) Hal,to>ad. 18m). LISZT: El c¡uc ;.e· !i<'nt a la muntanyu. poemu oimfònic. Orque~tra Simfònil'a de Budapest. Dir.: Arpad Joó. (30m). BOCCHERI'\1: Trio dc corda op. 4ï n. 6, G 112. Trio l'Europa Galante. (11m). QL.~"'TZ: Conct'rl per a nauta en La \t. Collegium '\1u.irum 90. Dir.: Simon ORTlZ: (12m). Stantlagt·. Rec:t'rcacle., <obn- cJ madrigal O ft•lki ocl'hi miei ('l'ratada de ¡dosab). Lachrimnc Consort. Dir.: Phili¡1pe Foulon. (10m). RAKH MANJNOV: La Primavera, cantato. Nikolay Sukirov, baríton . . OrqueAira dirigida per Andrcy Chikliakov. (16m). 20.13 COl\CEHTS QUE IL\N FET HJSTÒRI \ Expo•iríú lntt·•·ntwional tir l'on) 1929. \lgun~ dt•J, t'<Jil<'t•rt' I(Ul' t>' nu• c·o•lt·bnll'. LALO: U. Hoi d"'l,. obertura. ( lOm). Hl\ISJ-..1KORS.\KO\: Cnprit" r'pnmol, op. 34. (16m). RESPIGIII: Piu, dt> Roma. Poemu •imfònir. (22m). DF.RLSS\: El 'Ior. (2·~m). BLOCH: Conct•rto ~'Tu,su n. 1. (24m). MY\51'..0\SK \: Simfonia n. 6, op. 23. Cor dr Cambra "Anhua'' dr )fo,COIJ. Ot·quc~tra Simfònica de Rú•sia. Dir.: \'eronikn Dudnro\ n. (70m). 23.~0 :\OCTIJ'R."' \lú>ica per acabar el dia. Prt·.>cntarió a càrrec dl' i\larú Jnnt!. 00.30 REPERTORI DE i'1T DIUMENGE, 26 MAIG DE 1996 22.00 AGE!\DA :\llSICAL DE 139 22.05 ELS NOSTHES CONCERTS 07.00 L'OBERTURA CONCERT t•m·••gi~t•·ut peo· Cntalunyo M{t..icu t•l diu ·~ d'u- I' Eo.p:l~~iu Músicu per començar el diu. Hl'cull d'obres breus presenta d•·s per Pilar Subirà. Parruq ui al dc Tonodlu dt· FESTIVAL Xlii Montgi'Í. 09.00 MÚSIQUES MÍ STIQUES J(OSt dr 19Y3 u INTERN ·\CIO"'AL DE )1ÜSIC\. Olll'('' de PLCGII'll, \ EHDI. GlORD \ "10, POi\CHIELLI, \ EHDI, t'lllre d'ol tre,. Juumt• \ru¡,'IIU. ll'nor. \'irt'n, Sardinl'ro. hnríton . Amparo Gurda. piano. (68ml. 23.30 :'iOCTl R:\ '\lú•irn p<'r ot·ahnr t•l diu. Pre-~ntat·ió o riirrc" tl',\lfn·d Celo) a. 00.30 REPEHTOIC I DE l\lT Vl\ALDI: Ni.•i Dominus. Lynnt> Ouw8on. soprano. Christopher contratenor. Thl' Rob•on, Killg·, Con.ort. Dir.: Robert King. (22m). RJG.-\TTI: 'Xi,i Gahrieli salm. Oomiuu,, Con,ort & Players. Dir.: Paul ~lcCr~-e-b. !Sm). HA.,l)EL: :\i>i Oominu~. Cbarle, Brl'tl. Jan Pm·tl'id¡;e. 'lichael George. Cor i Or<¡u<'tra Tbc Si.úecn. Dir.: Chri~tophen,. (12m). Hnr~ \fO~TE\'ERDI: ";\ihl. Dominus aPdifira•erit domum-. Emma Nrkh). 25 DISSABTE, MAIG DE 1996 DE Oí.OO L'OBERTUUA Músku per l'ctlllt'll~UJ' t•l diu. Ro•¡·ull d'obt·t·~ ht'('US prt·~··ntn­ dt•ri pt'J' Pila•· Suhit·ii. 13.00 GUANS INTEGRALS BEETHOVEN: ~rúSICA OR- 09.00 MÚSICA PER A COB!...\ QUESTRAL. Simfonia n. 6, op. (J8 .. Pu~tornl". Orque..Lr" Revolurionàl'io i Romàntica. Dir.: John Eliot Cardincr. (4lm). COJ'IICEHT t•nrt•¡ri•tt·ut pl·r Catolun)a .\ Iú,ito ,.¡ dia26 cl'ol'tubn• clt> 1992 ol Cint•mn \1t•renntil dt• Ban)olt·•· FESTA ~opt·ano. Ian Partidge. lt•nor. David Thomas, baix. Tbe Pnrle) uf ln-trumenl..'l. Dir: Rou Goodmon i P~ter Holman. (7m). MOZART: Land:ttt> Dominum (de Vesper-de de Dominica, KV 321 ). Lucia Popp. soprano. singers. Lcslie Ambn1sinn Peut·son, orgur. Orque;;tra oie Carnbro A.ngle¡,a . Dir: Go•org Fi•cht>r. (6m). CORRET'fE: Lnudatc Bominum. salm 148 a par1ir dl.' "Ln Prirua\'era" dc Yiv ol di. Soli-tes "ocals. Conjunt ,·oca I i in~tntmental de Lió. Dir.: 9 Gu) Cornut. (21m). \10Z.\RT: Latuloll• Dnminum (dl' \r•pt•rue Solem n••• th· Confe•'tlrl'. K \ 339). LUt·iu Pnpp. 'upruno. \mhrn.inn ~in¡u·r,. l.l'•lie Pt•ur·-on, or.,'lll'. Orillll''lro 1l~ Cumbro ,\n¡:lt-.u. Dir: C1•org FiM·Iwr. 15m) \1 \RK\7.10: Lnudut•· Donunum u 8. Cupt•Uu Sum·LJ \11!'hot·li~. Dir.: Erik van 'lt•HI. (lm). \IU'\ TE\ ERO l: Lnudnll• Dununum (pl'Ímo) 11 5. {Sulm "St•lvo \ 1urole l' Spil·i tu uh•''). F:nunn Kir·kh). 1\i¡:d Jlo¡¡o•rs. Dlt\iol Thumas. Tavt·r·ru•r· Con,orl, TnvrrnH Plo yt•rs i Tuvt•r·uc·r· Chnir·. Oir·: ¡\utlr·t•w l'nt'l'nll . {Sm). ,¡,. 11 .00 TRANSMISSIÓ EN Dl- RECTE OE LA MISSA CONVEI\TUAL Df:S DEL '\lONESTIR DE MONTSERRAT 12.30 01\ERTli\JEI\T l,u nu¡:din mn•irnl nn ~'' combiua Iu mÚ•ira omb In informnrió i la portit-ipo••if> tll'l• n<>'lr,·oi••uts. BLOC DF '\OTES. El. THE\<. \CLOSQlES !' \C DE Dl BTES. 15.00 ''A LA \1 \\ERA DE... :· Rr¡wtkiñ d••l programo emè, ..¡ djjous ol wsprt·. 139 17.00 TE.\JPORAIH D'ÒPE- RA DE CATALUJ\lA 1\IÚSICA OONIZE'l.l'l: 11 Dilu\io l..ruvt•r·Molt•, ¡) pt•r·o t'li tr·p~ ot'lt''· [lonuldo Ciujon.i. Yusuko Hn)O· s hi. Mur·tint• Du pn). Ülltwio Got·uvt'nlll. Cor i Orqut'si.J·a dd 'l'toalt·o Comunult· •lt• Cò•nova. Dir·.! .Jan Lathum 1\.linig. (134m). 10.00 BlTLLETÍ DE ~OTÍ­ CIES 10.08 CAPSA DE )IÚIC..\ GLAZU'IOV: Sinúonia n. 7. op. 77. Orqul'stra Simfèrnica dt'i 1\lini,teri de Cultura de l'CRSS. Dir.: C. Rozhd('•t:ven~ky. (35m). HAYD!\: Concert pt'r a Ouuta j oboè Hob. \ 'llli:S "Conrrrl pPr u lim''. RobPrt Dohn. Lujo• L·ne~és. Or·qul'~tra dc Camhi'R Eslovaca. Dit·.: Bohdno Wor••hul. (13m). SCHUMANI\: Cil'lt• de cançons t•spnnyoles, op. 74. M. Shirui. ooprano. M. Li· povsek. con tralt. J. Prot;,chku. tt-nor. l\1. Holle. bab;. H . Denll!l'b. piano. (2lm). R.STR-\.LSS: El ca\aUer de Iu ro;.a, !'ltrite op. 59. Orqul"otru 1\odonal &coceso. Dir.: '<et'rne JiiMi. (25m). GOSSEC: Quartl't amb flauta op. 14 n. 2. Potrif-e Bocquillon. Trio de rordu )lilliiore. (13m). \1\.ALDI: Concert pt>r a gujtarro t>n Re \t. R\' 93 Ednardo Ft'rmíndcz. Orqu.,.tro de Cnmbra ..\nglp-a. Dir.: Gcorg" \falrolm. (11m). \:OSTAKOVITX: Suite n. 1. per a Jazz Bond. Orqu~,tra Simfònka dt' la Ciutat dt' Binningham. Dir.: ~lark EldPr. (9m). E:.\"ESCO; Po.. ma romanès, op. I. Cor• i Or que.tro de la Ràruo i Telf'mió Romanesa. Dir.: Io•if Conta. (30m). 13.00 CRANS 1:\'TEGRALS P rn¡¡rumu dPtlit•nt o In mú<it·u dl' jazz urnb guió d' \Jbrrt \lallofré. BEETHO\"E:\: 'ltSICA ORQlESTR..U. Coo<'Prt per u piano i orquestra o. 5. op. 73. S te• ton Lnhi.n . pianofortP. The 22.00 CO:'ICERT 11\t \Cll\ \RI \clldt'm~ of •.\lleient ~IU!!ÍI'. Dir.: Chri.toph..r Hogwood. (38m) . 20.00 SELECCIÓ DE JAZZ Guió i •clt·cciñ: R aimon ColomPr i Joan \1,,.,, 23.30 14.00 BLTI.LETÍ DE ~OTÍ­ OES J AGE."'DA )lliSICAL OCTl M \1ú•icu ¡wr uc:obor l'I dia. Pl't',t•ntarm u ràrrt'<" dl' \toró Janr. 00.30 REPERTORI DE NIT DIU.UNS, 27 DE MAIG DE 1996 Prop-ama de mú•ica roral. S!'lecció. gujó i pre..eotació: Alt-'\ Robles. CA.\IILLE S.\1:'\TS.-\.E:\S, GABRIEL FAURÉ I ELS SEUS DEL'-.'EBLES. EL R ITUE DEL COR: ~owtat• tJi,rogràfique;., I'ODl·crtA i noticies qup fan referi'nciu ol món 07.00 L'OilEHTURA coral. MúHit•u ¡wr t•omt•nçar t•l dio. R~c uU d'ohn·s breus pn•ot•ntatlt•.• per· Joun Vi VI'R. l ru•lou but- 16.00 CAPSA DE l1ÚSICA llrtinN Jufol'lnutiu• i ngrndt•, mu•it•uk 10 09.08 TDIPS DE LES :U l'SES l na hora de mú~ico barro<"a prt•,t•ntada per .Joan \ l,e,. 09.00 BUTI.LJ:.'TÍ DE NOTÍCIES DVOR-\.K: L'ondí. p<Wma llitnfòn.ic op. 107. Orque,tro r'ial'ionnl Esrocl'oa. Dir.:~- J iiMi. (21m). l\10ZART: Sonata per a piunoforte i •iol.i, }(\' 3ï7 "Opn" !l". Temenuschka \'e.,elinnva. Cbinru Ronc•hini. (21m). Rl..SSO: Strcl'l \lusic·. un conrc•rl dc• bluc·'· Cork} Sit'gel, hu.rmònic•a i piano. Orquc•trn Simfc'mic•u dt• San Froncisro. Dar.: Sc•iJ• o,u-.o. (32m). BACil: 2 ron trapunt' de l' \rt dt• la Fuga. B\\'\ 1080. Quartet .\.rn,tt•rllom Lot·ki Stor•lu,t. (7m). J. \.BEI\1)\: Conrt•rt pc>r o du\ll·t·mlrol 1 t·or·dn t'O R¡• \1. JnM•f ll úln. \r• R••llivÍ\'n En'f•mhll'. (15m). B!ZET: Jo•·• dïufunt.-;. ¡wliln 'uitc• Op. 22. Orcpw•tru dc•l Coawc•rlgt'bnuw tl' \.m~l!·rdotn. T>ir·.: Bcrnnrd lluitink. (1 1m). AHNAUD I) ANI El.: Tr·t•N c·un\'un•. .J,oon Luc Mutlit·a·, rnnt. llc·n~ n t•r·ll•u ux . •·ornum tht'S. l\lnua·ic•l' \Joni'U71'l, nnuh••, '\11'1111111. Pu~çuJ u•ft•U\' 1'('. vic·lla dP rodo. Thomw. Si¡·noht•. Jut·c¡u¡o, Oí·tr·u7.. (8m). \I El\ DELSSOHI\: Simfonin n. :J. Op. 56. "J::,,·oc·l',u" Ur<JIII',tro dt' la r.~wumlhou• dt• l.<•ipzif!. Dir.: Kurl .\la•nr. (311m). Pt.G\ \_\I: Quinll'l n. 2. En,rmble 1.'.\•tr.:.t•. ( llrn). Un t·•pai dc••tinul a "' orur i r.-' i un• ,.¡,. fc·l~ nu;. rt·pn·-t·ntnLiu• tl••l pn--al mu .. icol. Guió i •t>lt·tTiíí d' \J,.~ Hnhl•·•· 20.00 BUTLLETÍ DE :\OTÍ. <.lES I ACE!\ DA MU!;IC.\1.. 20.13 SELl!:CCIÓ HF: N'OYE- TATS Pn·~Nlltte•i6 dt> lrs aíltiml'' uov¡o- tal~ di"·ugrñfi4ut•• ll[llln•gu•lrM ol nto•rt•ut. E,pai pulrm•inol per Di•c·o· Cu•l1•1lñ. 22.00 ACEl\ HA '\tl,SICAL 22.05 El~ '\OS TRES CO:\- CERT!i CO\C:ERT t•nn·gi .. tral pt•r .\1ír•ira ,.¡ tlio 2 dt• juliol dr 1995 a I'E8~1r•ia c\Larial d•• Sonia \1oria d' \ril•,. ~ur·Tt•dJ. F'íCOI'"\ URG \\1ST\. Dt. \10'\T!:iEHH \T. Ubr..,. cir lÓPEZ. \l \RTÍ, C..\S.\\0Cntaluo~u \ ES. RODRÍCl EZ. HR ELL i RO \I>\. \!cull'• I or J.'Ut•. (15m). 09.00 BLTLLETÍ DE '\OTÍ. CIES 09.08 TK'UPS DE LES lft;St;b Bo \r. Gi: o n· 16 CI Lna hora de música burr•~~:• pn·,entada prr Joan \ï,·,.~. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTi. CIES 10.08 CAPSA DE ¡"tfÚSlCA SAINT-SAENS: Conc·ert prr a piano i orquestra n. I . op. ·~1. Pascal Rogé. OrqueMra Philhamtonia. Dir.: C. Dut~it (26m). PROKOFIE": Suitr E•<"ito. Orqut">tra Simfòmra de Mt"ogo. Dir.: Cluudin Ahbnrlu. {22m). :UOZ..\.RT: "Ah. lo prr•i· m". ària K"\' 2ï2. Lucia Popr. Orque;;t:ra del .\Iozarleum de Sohhur¡!. Dir.: Loopold Ham. (13m). LISZT: Glont·- de " 'oronioce. S 2·f9. Lt·•lie Howard. piano. (21m). PURCELL: Sonata n. 9 en ~i m, Z 80::!. Quartet PurN•II. (6m1. F..\URE: Dolly. op. 5h. Orque.,lra Simfòmea de Bowm. D;r.: St'iji Ozowa. (19m). Dll· TERSDORF: Quintet d•· rordQ u. 6. Quartet Franz SrhulwM. Joliu' Bcrger. (1 •1rn). \ \LGli.\i~ WTLLLI\..'\1S: Sinúonin n, 5. Orque8t:rn Simfòuit•a dr Londrf's. Dir.: Bry den 'l'hom· bOO. (39m). 13.00 GRANS ~TEGRALS Fi (i 1.• pi R (r Dl K ll z ~ z R b E 11 UI\ (S• •o¡ lrt BEETIIOVEX: MÚSIC ..\ 011· QGESTRAL. E¡,'lltont, mú•ir.a (.~ P"'r u lo trogèruo tlr Goc:th•·. up. ~~- Rutb Zit•.snk. "oprnnr•. t:lrirh Tukor, rPI'Ítatlnr. Or· qul'~tra Filharmòni¡•n d'Ham· burj!. Dir.: Gerd .\lhrt"C'bl . (·15m). Lea Ruïnf'• d'•.\troe!. oherluro op. 113. Orqtw·Lr• FilharmòniMt dt- \Ït'na. Oir.: Cloudio .\J>bado. (5m). (:I~ Oi lLOO BlTLLETÍ DE :\OTi· CIES I AGE\'DA ~lliSICAI. 11.13 'lO~IEi\'TS LÍRICS GUERRERO: El lluP,pt>d dd \lía•h·u ¡H·r· uc·ul,or l'] dio. Pre•t•utlli'iiÍ o l'ilrr·c·<" d'J\Ifr·••d Cduyu. 00.30 REPERTOIU OE NlT Oi.OO L' OBERTl'R;\ el dia. Rec u U d'obre.; breus pr..-enta. des per J oan \Ives. Inrlou but. llelin, informatiu• i ll!(l'nde¡ music ni•. \1 ort'nn. 2:uo 1\0CTLIU\ DIMARTS, 28 MAIG DE 1996 ~lús.ico per començar DE St'\·illano, sarsuela. Dolort•• Cava. Julita Berm!'jo. Cario' Munguia. Gerurdo MunrrtJ. Cor Cantor"s el,• Maddd. Grun Orqueslru Simfònka. Dír.: Inclolccio Cisneros. ( 16m). ABRAlL\...\1: Viktorio unti ilar llu~ar. e~lructed. \fur~~~ Schramm. Rudolf Srhurk. Fa'rry Cruh~r. Cor GUurbrr Arndt. Orque¡,lro Simfòrucu de ru c. M 2C e on. Berlín. Dir.: "'••rm•r St•hmirltBoelrkr. (21m). li\"' DEL: ,\rirs i frugnwnh d'ò¡lt'rt>•. baríton. Sou¿n), Grrurd Orqut•,trn dt• Cumhru An¡:.lt•,a. Dir.: Ra}mond [,t•ppurd. (26m). 16.00 C\PSA DE \1(SJCA i SES OTi. ¡ OR· r<ica 'op. CHOPI:\': Com•t•r·t per u piano i orquestra n. 2, op. 21. \ lntlirnÍI' A•hkcnnz). Onprt••trn Sirnfbnicn dc Londr·('~. Dir·.: David Zinman. (3lru). KHOMMER: Sextet cic vent t•n "li h M (Sc•trtto PuHtnr·alt•). ConHor·tium Cl n~oi!'llm. (I l m). STHAYINSKl: Snitt• ituHnnu. Muri Fujiwnr·u, 'ioloncul. Jart¡ut·s ( L7nr). piu no. RoUI.;cr, SCIIÜTZ: "LuM~N uns dot•h tlt•n Herren, unot•r·cn Cou, lohcn, SWV 407; Op. 12 n. JO. (Simfonia •ut·ru). SoliMc~ i Cot· de Cumln·a cie Stntt¡.:urt. \1u~iru Fiata. Oir.: Frit•tlrr· Bt•rniuH. (7m). GR \~\DUS: Goy«>srus: Lo< majo' t•namorntlo' (Uibn• \1t•,hnlum. Bt•nitu '~'¡;<In). piano. (19m). 1\.11\TX \Tlhallt•t Spartnru,. RIA'í: (e,trartt••). Or<¡ut•,trn Filhur munira cir \ït•nn. Dir.: A. 1\.hahatúrian. (23m). \ULIL\L"D: Smtr ~uhrt• Cun·t•ltt• per a trio de can)C<. op. 161 b. Zdenek Hcdbn, ohoio. i\rlolf Pavt'l ;\cch\'iitnl, ¡·(orinl'l. Zedník, fagot. (9m). W.F. BACI-l: Cont•t•rt pt•r u rhn it•i'mbal i eorda, F 45. HidJUrd Egorr. London Bur(JI¡UC. (15m). ~1\i'IDEL: "0 ¡·omt·, lct us Hin¡.~ unto Lht' Lord", nntlwm n. U. (Salm 95). Patr~iu Kwl'llu, F.Oprano. Jamrs Bowmu n, t•un tratcnor. Jan Pnrtritl¡tt•, tt•n01·. Cor i Orqm•strn The Sixtt•cn. Dir.: Harry Chri•tophcrs. (30m). ano. Or:am· cbL n•·· 1-tn )ir.· del >res rlos rAl. ·rnn lir.: w). ihr rgit 19.00 GRAHCIO:\'S HISTÒ- RJQLES E\REGISTit \ \IE:\TS DELS .-lWS 1927 I 1928. HOSSl'\I: L'Italiana in Algc•ri. (Fruturrrnlb d~ l'aetP I i 11). Conrbito Sopen i a, •oprnno. \ tnrc•nzc¡ &ttoni, baix. Cario St·nttolu, baix. '\ino Etlrrlt•, tenor. Orque,trn Simfònit'n. Dir.: \. \lbcrgoni. (2:im). DOll\ \.\'Yl : Ruralia Hungariro Jlt'r n violi i piano, op. 32 r. Fritz Krt·i~lt•r. 11. Cori T.nrmon. (12m). STRAUSS: lntenrwzw, inwr·lutll simfònit·, op. 72. Stnnt•ku¡lt'll Ber·lín. Oir.: llit-hnnl Strnu~s. (6m). RAVEL: ChunHons muclúra~I!I'A. Muddinl' Gn•y, HOfH'IUHl. Cunjuut in•trumt•ntul. Dir.: Maurit·e Ravel (piano). (12m). •rk. bcr d~ 20.00 Bf!TLLETÍ D E NOTÍCIES I \CEJ\OA ;\ftSl CAL 22.00 AGENDA ~n;SICAL 22.05 ELS NOSTRES CO!'íCERTS .\ XARXA DE CÜSSJCA C.\T.\LL"\l'A. H.OO BtlfLLETÍ DE '\OTÍCIES I AGE,DA \ll.SICAL 23.30 NOCTCRN Músira per acabar el dia. Presentació o càrrec d'Alfred Celayn. 00.30 REPERTORI DE NIT 29 DIMECRES, MAIG DE 1996 :\Iichd 'Iii-on Thnmu.•. (2·1m). Simfonia n. 7. op. 92. Ort¡ul'~tru Re~oluciomlrin i Rtlmirntit·a. Dir.: John Eliot Ganlitwr. (38m). DE 07.00 L'OBERTURA Música per· ~omençar el dia. !{!'l'ull d'obres breus presentade~> }Jt'l' Joan Vives. Inclou butllt•tim. infonnatius i agendes mu,kak. 09.00 BIJTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 TE:UPS DE LES ~IUSES Lna hora de música barrot·a prt''<'nlnda per Joan "\l,·e¡,. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE )fÚSICA RESPlGHl: La boutique fantasc¡ue, ballet sobre temes de HosKini. Acuderny of St. Martiniu-the-field>~. Dir: Ncvillc Mat·CRUSELL: (20m). l'int•r. Quartet arnb clar·inet n. 3, op. 7. Theo King. Membres del Qnortct dc cordo Allegri. (22m). RODRIGO: Sonata giocosa. Marc Jc=-Bernard. guitarra. (11m). SALIERI: Concert per n piunofm·tr r.n Si b M. Andreas Stoit•r. Concerto Koln. (!!Sm). GRIEG: Presoner de la muntanya. op. 32. Hakan Hagcgard. baríton. Orc¡ncstrn Simfònica de Goteborg. Dir.: ~eeme Jan;. (6m). DELIUS: Suite Florida. OrtTUe&tra Simfònica de Bourm•mouth. Dir.: llichnrd Hickox. (38m). MARAIS: Alcione, tt>rc<'rn Mtitc. Lr Concert des Xo tions. Dir.: Jordi Savall. (8m). SCHU'\1ANN: Gran Sonata per u piano op. l~ ·'Concert -.•nse m·qu~~tru". Volker Banficld. (25m). TRADICIONAL: Cançó df'l lladri'. Montserrat Fígueras. La CapeUo Reial de Catalunya. Dit·.: Dir.: J ordi Savall. (4m). 13.00 GRANS i NTEGRALS BEETHOVEN: MÚSICA ORQUESTitAL. "El Rei Esteve", música d'escena, Op. 117. Ambrosian Singers. Orque•tro Simfònira dc Londres. Dir.: 14.20 EL GRAN SEGLE Programa dt• rníroic·u antiga. Selecció, guió i ¡)r''''l'lll:ll'ÏÚ u t·àrTt'" ri~ Jmtn Vht•h. GESUALDO D \VENOSA. EL PARNÀS. 16.00 CAPSA DE ~1ÚSI CA AHNOLO: The lun uf tlll' Sixth Tinppin~~s, witt• lll'(jueslr•ul. ¡(¡• Simft'rni!·u Orqucstr·u Lundn•t<. Dir·.: Hit·honl llit'kox. (14m). CMfBIN I: Quintt·t t·oncl'rtant op. 4 n. 1. Quintt't Bri<'t"iuldi. (17m). HEHLIOZ: Simfonia fún~brt! i tnumful. np. 15. Cor John \lldiR. Orqu~~ts·a Simfònit•n dc Londn·•· Oit·.: Colin Dn,is. (:~6m). 1~\\ ILL \: Cuntro rnnciom•• 'll'l'a'l. Tt•n••n Burgan1.n. m!'Zzo.;oprunu. Feli' La\illa. piano. (6m). Jl\YD'\: Simfonia n. 18. Phillrannunin Hungarit·u. Dir.: \ntul Uoruti. (16m). PIER.'\E: Ramuntt·lrn, mítsit•n d'!'st·cnu. Suitt• n. I. Plúlharmonic dt• Lort•t!irw. Oir·.: Jocqtrt>s lloutmunn. (20m). SCRL\.Rll'í: Sono tu prr n pi uno n. 3, Op. 23. E~elyntl Duhour~. (20m). RAJI.H:AU: El Tt>mfJle dt~ In Glòr·in, ~uilc ort¡ru•strul. Or•¡ui'Sli'O llntTocn Philurmorlia. Dit·.: NkholuK MrGr•¡:¡un. (34m). 19.00 NOUS I NTÈRPRETS REGONDI i JlROUWJ;;H: Dut.'H peceR pe•· o ¡¡uiturTil. Gonzulo Martín-\1t•nna. (15m¡. S.U'IIT SAE\'S: lntrndurrió i nmtlo raprit'ió:., pc>r n \iolí i piano. Evn L!ón. Oog.nnr \1uñi:t. (9m). BEETllO\'E~: Sonata per o piano n. 5, op. lO n. l. \ler<'è Henadn. (16m). POt LE:\C.: Sunutn p~>r o Ouutu i piano. Adelnido Pun•l'tj, lsnbt•l Fclh lliern. (12m). 20.00 BUTLLETÍ DE \'OTÍCIES 1 ACEr\ DA 'fUSIC.\ L 20.13 SELECCIÓ TATS DJ.: NO VE- Pre;;t'nlnrió dt• (¡•s írltimt•K LliiVC· laltl disrn¡,,rrtlfïqut·~ upnr·t•gwlt·~ al mercat. EHpoi pnI rtrcinut ¡wr Dio<·os Cn~tl'll6 . 22.00 AGENDA ~1USICAL 22.05 ELS NOSTRF.S CONCERTS CO~CEHT t•nrt•¡:i~tr·ut pt•r Cotulun) o \túsira el clin 5 dl' ·~tE>rnhrc ¡J.,. 1995 a l'E"!Pé.:.in d., Sunta Anno. X.'\X JOIL'\'ADES 1'\TERX.\CIO:\ \LS DE CAST COR.\L DE BA.RCELO\.\. Coral de l"E;c:ola de :\Iú-iea dt' Bc>rgu. Gruppo Polifunico F. Coradini d'Arcau. Dir.: Ramon '\ogu.,ra i Fobio Lomhardo. (73m). 23.30 1\!0CTURN Mú'i<"n per acabar c-1 dia. Prrsentució n còrt·t>c d'AJfn•d Ct>luyu. 00.30 REPEUTORI DE l'HT DUOUS, 30 DE MAIG DE 1996 07.00 L'OBERTUHA MúRiru per començar d dia. UecuU d'obre.' breus Jlrcs.-ntadc., p<·r Joan Vhc!i. Jndc¡u lmtUt•tÍils informatiu~ i agc>ndes mu•iruk 09.00 BlJ'TLLETÍ DE l'iOTÍC IES 09.08 TE~lPS DE LES J1USES una hora rlc música barroca pt'Cst'ntada prr Joan ViveR. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCI ES 139 10.08 CAPSA DE MÚSICA JWlTY: Tbc Children of Lir·, poema per· a orquestra. Hcatber Jlm·per. soprano. Orquestro tle l'ÚIKter·. Dir·.: B. Thomson. (32m). MEHUL: Situfouia n. 2. Les Mu~iriens du Lou\Tc. Dir.: Mat·c M.inkowski. (24m). GTUL!ANJ: Concert per a dues mandolines, '~oia i orquestra. Ugo Orlundi i Dorina F rati. mandolinc~. Jodi Levitz. '<iola. I Sofuti "\'t'tlf'li. Dir.: Ooudio Srimonc. (15m). GERSH\TIX: Porgy and Orquestra suite. BeA•. Simfònica de Londred. Dir.: André Pre,in. (18m). BACH: \fusa BWY 236. E 4. Agnès Le¡;ne. Gérard \lt>Oon. ChriMtoph Prégardien. Peter Kooy. Cor i Orquestra del Colleginm \ocall' de Cant. Dir.: P hilippe Hl'rrewegbe. (28m). CLEMENI'I: Sonata per a piano op. 23 n. 3. DonnteUn Fniloni. (15m). DVORAK: El Colom dt'l host', pot.'rna simfònic Op. 110. Orqut'Stra Nacional EscoccNa. Dir·.: N\'etne Jiin•i. (20m). WALTHER: Suite n. 12, d"'Hortnlus cbelicua". François Fernnndt:z, rioli. Ricercar Con~ort. (8m). 13.00 GR..\."i'S INTEGRALS 11 BEETIJO\ Fl\: \I(SIL \ OHQl ESTR \L. Scmfnniu n. 8, op. 93. On¡uc•,h'a Ht••oluc·ioniu;¡¡ i Homicntic·u. Dir.: Juhn Eliot Gurclicwr. (2·1m). Lu Yit·tòriu Òt• \\ t>llin¡(tnn. op. <)I. Ortophoroo. Dit·.: Puul Dnmhrt•t·ht. ( I lm). Fidt'lin. ollt'ctuc·n op. i2 h. Ort¡uc'Hh'U FilhurmÒnÏC'n cic• \'i~nn. Dir.: {.Iu u clin \hbndo. (lim). Zur Nnrnt•c"ft•irr, ulwrturu up. 115. O•·qut·•tc·u Filhnl'lnÒuÏl'u dt' \'it·nu. Dir.: Clmulin \ht.udn. (7m). Lu conRUI(I'IIt'ib clt• In lluc', ohrc·tuc·u op. l2·t. Üt'CIII<'Mh'll Filhurmònicu dt• Vic·nn. Di c'.: Cluuclio Ahbnclo . ( l Om I. l ·UIO R UT LU;T Í OE NOTÍCIES I AGEND \ MlSICAL 11.20 ) J(¡S JC:S DE C.\TALl:NYA F·\UHI~: Bulndn ¡wr n piano i orquc·~Lru, up. 19. Humnn CoU. Ortllll'hlrn Filhurmònit·o de " n,rnu. Dir.: \n.-il} Sinru•k). ( I lm). PI~\: ( .mH·t•rt pt•r u flouto i orqtu••tru dl' rnrdo, t•n Sol \1. Jt•un- Pic•rrc• Rompul. •nli•to i clic·t>c•tur. Ort¡tll'•tt·a el,• Cnmhro Frnm; Li,zt. (15ml. GOC"WD: Dut•• uric·• !Fuu•t i Homc•o i Julietu). Juunw \rugull. t<•nor. On1u•·•tru '"' Iu Ràòio de \fnnic·. Dir: Lnml¡rrtu Gnrcll'lli. (10m). SOllS: HI J\fincll't' op. 11. Tunin Chu~not, guiturra. (2:lm). TUR II\\: Lu Vt•ntu dt· lo~ GotoN, op. il2. As,umpta Mutc·u, •oloi'IIIICJ. Antooniu Sm·ia. piunu. (20m). A.SOLER: Cout·..rt t·n Do M. u. I. J\1outMl't'c·ut 'l'oc·c·t•nt, or¡,'lre. Mnt·ia l.l uïAA Coc·tudn, t•lnvirè·mbal. (12m). 16.00 SELECC IÓ D IGITAL R.STR AlfSS: El lcurg~' gt•ntilhonll'. •nite op. 60. Orqut•,tra de Cambra \n¡:lt••n. Dir.: Jcffr~) Tuli'. (38m). \10l\TI::\"ERDI: Dt· In Bt•Ut•un (hullc·tto). So(i,tc·' \OI'ak Cor \ lontt•H•nli. t(Om). BORT'\1.\ '\S h.): Cont•t•rt n. 3-l. Cor Clinka dc• Sant Pt'l~r-burg. Dir.: vluili•IO\ Txt'rnutxenko. (7m). 1~\LO: Tt;tl amb piu no, n. 3. op. 26. \llicwhnt·r h.ln' il'rti"Ïo. (31m). TX \Jh.OVSKI : Sirnfoniu n. 6, up. 7·1 " Pntc~tica". Philhurmoniu Ot·rhc•Rtru. Dir.: Hkruc-clol\l uti. {4im). lf.\RT'r I H ANDEL: MúHirn uc¡ut'ctit·u, ~uitt·. On¡m•str·u dc I'ÚlsteJ'. Dit·.: Bc·yclt•n Thutm.on. (16m). SANZ: Sniu• t•n Lu. .l or¡(e F1·c•sno, guitUITIL ( 15m). 19.00 PENTAGHM L\ 12 Pro¡(l'amu de divul~odó musicul. Guió i r!'tclitzac·iío: Pt•rt• But·i', i .\In Rohlc·H. LA CLAL DEL PENT.\GR.A)L\.: Conte popular. EL PODER DEL C \.'liT: Joan del riu. 20.00 B l.ITLLETÍ D E l\OTÍClES I AGENDA :m ; S ICAL 20.13 •·A LA :\L\NERA D E...." lo convidat ens proposu i comento la músit'a que li a¡rruda. Guió i presentació d{' Joan Vi,es. Producció dl.' Dolor;, Bu.qucts. 22.00 AGENDA 1\IUSICAL 22.05 E LS NOSTR ES CONCE RTS CONCERT <'lli'Pl:,<Ïstt·ot p<'r Cntnlunyu Música el diu 1 d" novPmbre de 1988 ol Fl'~tivol Internacional Òt' Música eh• GrnnoUerb. Obre• tll' '1LL.\ LOBOS, LAURO. BARIHOS, GRANADOS iALBE'\lZ. Jo,ep Ilenríquez. guitarra. (SOm). i or<¡ut•stru. Vladimir 1\.•hkenuzy. piano. 01'C¡ut•,tra FiJhnrmoniro dc Londrt''· Dir·.: Lorin "aa7c•l. (2im). S·\LIERl: Piecolo '''r!•nutn pet· a in,trun>t>tH• cic• '''ut. 11 Gruppo cli Rom o. I 11\m). \ 11.1.:\-LOBOS: SuiH· popular hruoilera. Turibio San tm., ~uitun·u. (15m). BRTXJ: .\li'"" Ínlt'b'l'a, 'w~. 1146. lholyo \t•rc·hic••. Christc•l Bol'l·hei'S. Srot \\rit·. .luurhim Gt•hhard t. Cor mixt h.iihn. Oc•qtu·stc·n rll' Cumlln1 dc• Pt·n~a. Dir.: llelmuth Hilling. (29m). ALBENIZ: Jt•rt•z, Er·ituñu. Nuvat·c·u (tlt• Iu Sniu• lbò·r·iu). lli~nko ll is11ki, piunn. (22m). TXAIKOVSJ< I : Suih· ,¡,.¡ Lluc· <lds Cignc•s. OrquPslt'n clt• PhilnÒC'Iphiu. Oir.: Eu~t>nt' 01'Uumd). (27m). BOCCHERINI: Quintt't p~r 11 piunufort<•. clo' violin~. 'iola i 'iolom•c•l. op. 56 n. 5, G 111. Gulimuthin• Mu•it'um. (2 1m). 13.00 GltAl\S 23.30 :'\OCTCR.'\ .\Jú,ico pl'r orabar f'l din. Pre•Pntneió o càrrec d'Alfred Celü)a. 00.30 'ti;SICA DEL SEGLE 02.00 REP ERTORI DE t'llT DIVENDRES, 31 MAIG DE 1996 DE Oi.OO L'OBERTLRA .\Jú,ica JM"l' començar el dia . Recull d'obr~ bnou.- prr...,nta· de• per Joan Yiw•. Inclou butll!'lin• informatiu~ i al!t'ndt•> mu'<iC'a1.. 09.00 BUTLLETÍ DE l'iOTÍCIES 09.08 TE:'IJPS D E LES MUSES Uuu hora dt> mii'i<:u barroca pr·esentada pl'r Joan Viw,, 10.00 BUTLL ETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE :\JtSJCA SCRL\BL'\': Concl'rt per a piano pi CO\CEHT Pnregistrat 1•er Catalunya ~lúsica Pl òia 17 d. maig de 1995 a la Catt>dral d• Burcl'lona. CICLE L'ORGLE DE LA CATEDRAL. COLPERIN: Offcrtoir!' sus le• granel• j~u,. FR.,\..~Ch..: Cantabile. SCHLEE: Sept pii>cl'' hlanc·hr•. ~1ESSIAEN: Tres pc•ces dr lel \1editacion~ sur 11· myst\ort• dc In Samte 'I'rinité. Thcunus Danirl S('hlee, or¡,rtte. (53m). 23.30 N O CTURN Música per acubar c•l diu, Prèoentació o càrrec d 'Aifrrcl Crlaya. 00.30 RE P ERTORI DE l\Tr DISSAB11, 1 DE JUNY DE 1996 BEETHO\ E\: \ILSICA OR- 07.00 L'OBERTL' RA Ql FSTH \!.. Simftmiu n. 9, op. :\fúo;ico per rom~oçar ri dia RrcuU d'obre~ breus pr<'-entadeo; pt>r Pilar Suhirà. 125. Or<ptt••trn Rt•Holnrionúria i Romiintic•a . Dir.: John Eliot Gurclint•t·. (f¡{Jm). 1•1.10 BUTL LETÍ DE ~0TÍCIES I .\GE!'ill\ \llSIC.\ L 11.20 E L DIA DE L'OIEl\T Pn>¡,'l'nnuwir. t•t•ulit7tulu o pat1ir clt• lt·~ llt'tic·it~n• c¡ue l'I~ no•t•·•·~ oic•ot~ hun fc•t ui t'lllllt•stndnr clt· Cutnlnnyu ~lí•~il'n, te•I. 202 :i5 35. 19.00 GllANS lNT~;nPtt ETS TIIE\ KING. BRUC II: Conrm ¡wr u c·lllntll'l i •·i11lu up. 88. \nhuko lmai. OrtpH',lrn SitnfionÏI'a tlt• I..ontlrt•,, Dir.: \I un Frunri,, (20m). 'IOZART: Quintet omb clal'int·t h.V 581. Quortt•t tic• t·fJr<ln Gabrit•li. 133m). 20.00 B l TLU:Ti UE '\OTÍCIF-'- I \GE'\ DA \ll !)l CAL 211.13 Co:'\CERTS QlE IL\:-1 FET IHSTÒR I \ L'npt•rn ''Lnn t'coM l'lira" dt.\1urtin i Soler 1 u ,,.,. n·prc•-..•utociu u Burrt·lunn clinH el Dl'lt'" del 111 CongrÍ'~ th• Mn•kologio, l'uny 19a6. M<\RTTN I SOLE ll: Lna c•n,u 1'111'11, IIH•iu ll!'lleza l'el OIII'HtÒ, (st•gon uc·tl'). Mnt·ia 1\n~!'lc•H Pl'l(•r·H. Muntst•c•t·at Figuc•c·us. Cluc·iu FauiJC'l. ErM•to Pulut'iu. I iiuki ft·c~ún. Ft•rnunrlo Brluzu-LC!u;r.. Stc•fano Palutc•hi. Frulll'I'M' GatTi¡{o~u. La Cupl'llo Hc•inl tic• Cotnlunyo. LI.' Corll't'rt clt•• \ot•ions. Dir.: Jorrli S1null. (95m). B 22.05 ELS l\OSTRES CO~­ CERTS H\'TEGRA I~'i XX E.HALFITER: Conct•rt p~r a guitarra i orqu!'strn. lguucio Rod"-'· OrquebLra dt! Catnbro \n!desa. Dir.: Edmon ColomPr. (26m). ZL'\BIER.\1..\Nl\: "Monologul'b ,. • per a do. piano•. Alforu; i Aloys Kontar;:k). (18m). BOIKO: Sirnfonin n. 3, en rt• m. Gostelerntlio Chonts. Orqup,tru Sinúònit·a de l'Estat òe n . RSS. Dir.: E,gen.i S•·etlano•. 123m). TIPPETT: The H{'art\ A•~urunce. :O.lartyn Hill, tl'nor. ..\ndrew Ball. piano. (18m). 22.00 AGENDA :\Jl'SICAL 09.00 'fÍ'SICA PER A COBLA HA\ .\RT: Amieol, fo>.trot. Enamorado. boll'ro. Cobla .Mediterrània. Dit·.: Jordi León (6ml. B.\LL DE GIT 'u\ ES:~ In fr:Ha. Contradansc•s. Cohln Principol dc la Bi~hul. Dir.: Ft·~m·t'st· Cassú. {6m). SEitRA: Mr. Jacques, vak Cohln Meòiterriinl'a. Dir: Jordi Lc•ón. (Sm). SANTL\GO: Pc••cbre' 1 ~ordane.. Cobla Ciurat dt• Gircmu. (Sm). DANSES POPUL\RS: L'rsquerrano, Bull d• faixe.'!. Cobla \[aruvt>lla. Dir.: Lluís Ferrer. (im). DE PEDR\FORCA: Poema tfamur octità. poPIIUI pt'r a cobla. Cohltt Sant Jordi. Dir.: Jordi León. {6ml. GLOSSES POPL'L\RS C ~T.\· LA'\ES: El cant dt'l~ ocdl!, :\funtanye~ regaladt'... Ramí.n Pla. lPoora. Cobla Ban·rlona. (6m). 10.00 PE:\1:1\GRA,L\ Repetició dd pro¡trama t>m~~ ri dijou,, 11.00 EL OIA D E L'OI.Ei' f Programació realitzada u prll'tir dt> ll's pt•tidons que• <·I~ "'"tn·< oients han fPt al c·unll·•tmloc· cir Catalunya Músicu. td. 202 35 35. 20.00 L'ÀUDI OVl SUAL Un proh'J'amn d'Àltox Goriuo. 22.00 GR<\NS O BRES BACH: Vnt·ioeion• Golclh~r~. a .11 O' IJ\VV 988. Tatiana Nikuluicva, piano. (SOm). to~- 23.30 ~QCfURN \lú•ira pt'r ucabur el nia. Pn>>t>ntació a ràr..-ee tlt• \faró Joné. 00.30 REPERTOIU DE NlT 2 DIUMENGE, JUNY DE 1996 DE 07.00 L"OBERTl RA \líhica per ronwn~ru· t'I din. Ret·uU d'obres hr·t•us pr·t·,cntadr~ pt•r Pilar Subir·à. INY dia. 09.00 MÚSIQUES '1ÍSTIQUES ROSEX\tÜLLER: Bt•utu~ vir. Caotus Kòlo. Dir.: Konrad Jun¡iliiincl. (13m). CIIAHPENT!ER: Beatus \ïr, sulm de Du,id. Solistt>s ,.o~nl~. La Sirnphonie du 1\luruis. 8r"cmblc Vocal Cootrepoint. Dit·.: Olivicr Srhol-ebeli. (9m) \1101~ \:Bea tus Vir·. Na lm lll. Escolania clt• Montscrr·ut. Cor· i Orqucstr·u J'Antit•, Es('tllans. Gr·egod Estrada. or¡!ue. Dir.: Ireneu VIYALDl: (Sm). Segar·ra. Bea tus 'ir, R\ 598. ::llnrgart'l 1\Iarshall, floprano; Felicit) Lou, •oprano; Susan Darúel. mezzosopruno; John Alldis Cboir: Orquestra dc Cambra AngleRa. Dir.: \'Juorio Negr·i. (Sm). BF.RTOI\1: Beatus \ïr. per u cor i orqul':>tra. Cor de Iu Ràdio ci"E,toc.-olm. I SoJi,ti \cncti. Oir.: Claudio Scimonc. (7m). MOl\TEVERDI: Beatus vir (pr·imu) u 6. (Salm dr "SC'IYn Mor·nlt• t' Spit·itualc'"). Emmu Kirkhy, Hng~r·• Co\'1'}'-Cnrmnp, Tavcrnt!r Thomas. Da\ id Con,or·t i 'fn\t'rner Player~. Dir: Andrew Parrott. (9m). ST\;'\. FORD: 'la~ifirat i :'lunc Dúnillis. op. 12. Cor del Tdmt} Collf'ge dl! Cambddge. Dir.: Richunl Mur·low. (llru). WAl~ TON: Mu¡;nifical and Nunr OimilliA. Amlrew Lumsden, or·guc. Thc F'inzi Singt•rs. Dir.: Paul Spicer·. (6rn). PLHCELL: Mngnifirat i Nunr Dim.itti.,, Z 230. Solistc. \oral-. Cor del N.ng's Con•ort. Tlw hlng'• Con•ort. Dir.: Rolwrt King. (6m). TAYE:\'ER: '\ln¡ruifit•nt i i'iunc dimittis. Cor tlt•l hlng's Oir.: Camhridgt•. College, Stephrn Cleohm;·. (10m). 11.00 TRA..~S~ITSSIÓ EN DlRECTE DE L\ '\USSA COi'iVE."\TUAL DES DEL '\to~ES­ TIR DE ::llOi'iTSERRAT 12.30 OIVERTL\IENT t•s rombinu la música amb In info..ntució i la participació tlt.'l• no•trt>s oient>. BLOC DE '\JOTES. EL TRE:'IC.\CLOSQLES. S.\C DE DUBTES. Un núgdia mu¡.¡il·nl 17.00 TEMPORADA D'ÒPERA DE C \T\LUNY\ l\I(;Slf:A ROSSl\1: Ciro in Babiloniu. òpcru t•n do, acl~;. Ernt•,tn Pnlario. Cnlt.'rina Cahi. Dnnit•lu De•') Crriuni. Oriana fl'rr·uri,. Cot· Frnnrt'"t'o Cil~n dr Heggio CuJuhr·iu. Ür<JUC-"lra Simft'uoi<-tt de Snn Ht•tuo. Dir.: i\1¡u"inltl SahbaLini. (150m). 20.00 SELECCIÓ DE JAZ/. Pr·ogrumu tlrdicnt a la mú•it•u tlt• jazz amh guió d'Albert )1allofrí•. 22.00 CONCJ.; HT IMAGlNAftl 011 15.00 "A LA MANERA DE ... :• Repetició del progt·uma dijous al \esprC'. ~mès Guiú i sclt•ct·ió: Raimon Colonwr i J oun \ht•H. 23.30 r'IOCTCll~ '\[ú,ira ¡on at·ahar el din. Pn·..·ntut'ÍÓ n càrrec de \laró Jnné. el 00.30 REI'ERTORI DE NIT f'ro,.¡iiòocie< dr Catalun>• "u•i<a (>"r oomarqu•• (F,I). ll•i• Ebre.llontóà i Rilorra d'l'.hre: 102.5. T<rra \ha: 97.3. Prioral: 9'2.2. \h Cump. lla" \.amr. Baix P•nr•i•'•· (:.mea dr Barlk-rà i TarnJ':nor.•: 10.5.4. BaU Penrc-lt .. : IOS.Q. Ga~~. ~o~t'rl. Pla rl"Cr¡:t'lL S~arra~ S...grii 1 l'~tU: 91.9. Garraf: 'Il.'}. \h Pt·offlè<l.,. Anoiil. Da~• i 9(,;; . l.a S.~l'flA: Ht!..t. Bai-< lJulu"'·cot. B;~rcelflni~, YaUr~~~ Urrid.-ntal i Vallb Orirntnl: 101.5. 'laretomt>: 96.-1.'101.5. Q¡¡onu~ 100.5. Sol~toon~"': 89.1. c;;run;.~ i PI• c-Ir rE~t.ttn,·: '•h•: 96.7188.7. Bai' Em¡mrofó, R7.8196.'1. \h Empordà I n ..,,dJó: 90.8187.6/C)J.o/'X> .•• Garrotxa: 9>.1. Ripullr.: 100.51105.8. Cerclo ny a: 88.1. \lllr¡;rll: 88.6. Pu.llar" Ju ..a i Pallan Sobiri: 1111.6. \ni d' \ruu: 92.8/101.2. LA trot. CONCERT S bla 139 >eÓn. Ab ohla ir.: liti: obln 1 MAIG 21 h. Centre Cultural Fumlucíó ·'la Caixa" llopkinson Smith, Uaiil barroc. Weiss. Budr. (X IX Festival de Mú sit·u A.nLiga). 2 MAIG 19,30 h. Con,cn-atori Grup de Saxofon.., dc Burcelona. Dir.: ~1iqu<'l Bofill ón. ~~i dt tPLI. l dr Dir.: ffL\. rilli, ~1unidpal 3 MAIG ~ant 6m). 21 h. Centre Cultural Fundació "la Caixa" Eric Hobarl. 'iolí. Palrick Cohen. piannforte. ::l!ozarL. (XIX Ft·~ti"al de ::11ú.-ica 1\ntiga). 21 h. Palnn 21 h. Ct•ntr·e Cultural Fundació ' ·Ja Caixa" OBC. Ida Hal'dcl, violí. Dir.: Franz-Paul Drcker. Klengcl, Ct•l'velló, Casals, Br·itten, SLram;s . Er·i¡, Hobart, ,;oií. Patt'ick Cohcn. pianofortr. 1\lozat·t. (:\ IX Ft>&lival de Música Anti~a). 1H· <>ll•. mún 4MAIG 19 h. Pal un OBC. (Segona audic.-ió). ona. 5 MAIG 11 h. 17 h. Palau Palau 18,30 h. ·\tt•ncu Barcelonès 19,30 h. Ca~al del OBC. (Tercera audició). Com·ur¡, Internacional d·Execució Music·ul '\'faria CanaJs. Pro\ a Final. Eva Sedó, viulorl('l'l. Imma Vidal, piano. Barh, Beethovt•n, \h·ndelssohn. (As~ot•iurió l\fassià-Car·honcU). Roberto Bravo, piuno. \faria Luz Martírwz, ~oprano. 19 h. Palau 21 h. Ct'ntre CulturaJ Funtlació " la Caixo'' 21 h. '\ick llaYanna 22 h. Palau 6 MAIG Metge La Lira Ampostina. Dir.: Octaü Rui:r i GiJ;bert. Soutullo. Giméncz. Turina, Gurría-Gago. Toldrà. \an dt• Rosst. (Conrcrt dc tarda al P a lau ). Chadcs Brell, coulrutcnor. Ricard B orda~. contra lrnor. ANhlt•) Sololllon , llanta dulçu. Rrhccca Milt•ij , flauta dolça. Jounnu Levine. viola de gamba . .Jan Watcrf'i!'ld, t•lavicèmbal. Pm·ct•ll , Blo". {XIX Fcsti' ol de Música Antiga). Bt·ass Catalonia Quintet. BrotouH, Do¡:oon, Guiujoan, \ton t..~alntge. Plo¡:¡!. R oger. {Xl Cicle dt> mu~icn del segle Y\.). Orquestra :."iaciounl dc Cambr a d'Andorra. Cor de Cambra del Pl\IC (patrorinu t pet· F'undac.-ió Coixa dt• Catalunya). Dir.: C. Clare t. Concert clt>l Diu d'Europa. 13 CONCE RTS 7 MAIG 19, 30 h. 19,30 h. 9 MAIG 21 h. Centre Cultural Fundació "In Caixa.. 21 h. 21 h. ConSt'I'VUiuri Municipal l\'l onestir tlo• Pedrullll's Cor· Rirf'rcare. Dir·.: Cerilla Velazqtwz. Encina, Monteverdi, .Jam•quin, Schubct·t, Tultabull. Mornll'lln. La Po•titl' Bande. Di1·.: Si¡.,riswald Kuijkcn. Haydn, Moza1·t. (XIX Festival de Músit•a Antiga). 20 h. Saló de Ct•nt Alfon• Reverté. t·larint•L Pere Serra, Yiolí. Antooj Peñn. 'ioli Joan '1iró, viola. "lí1rin Cnlvo, violonrel. Enric Ri¡:uu, t•ontra. buix. RosHini, Rruhms. (Soliste~ dt' I'OBC al Saló ric C1•11t). 10 MAIG 21 h. Palau OBC . .Joaqtún At·htll'urro, piano. Dir.: Franz-Paul Derker. St·humann. Becthown, \'(agner. 11 MAIG 19 h. Palau OOC. (St>gona aurlirió). OBC. (Terceru uutlil'ib). Bundo Municipal dt.' Barcelona. Dir.: Josep 'Jut. Uano, Schiimberw'Souhil. Ot·qut>~lra Ciudad cJ¡• Granada. Cor t!t• Cambra dd PMC (putroeinat ¡wr Fundm·tó Co"a de Catalunya). Susan Chilc-ott. soprano. Marina Rodrí¡,'ltt•z, contralt. Franeesc Garrip;o~a. !t'llor. Pt-trt· Mikulas, hiii'ÍIIln. Dir.: Jo~cp Pons. Haydn, Mozurl. (Els dumcnges 1Ll Palau). 1 2 MAIG 13 MAIG 139 1 4 MAIG 15 MAIG 11 h. Palau 11,30 h. L'Aliançu 18 h. dt>l Poblt>MU Palau 19 h. Palau 21 h. Njrk Ha\'nnno 19,30 h. Sala Cultural Caja de :\ludrid 21 , 30 h. Palau 19, 30 h. On¡ut'•lra \'irtèliu Sinfonietta. St•rl{i \lpistt>, violí. Dir.: Franrc>sc Llongucre•. ,ï,uldi. D"orúk. (Concert dt> tarda -al Paluu). \uryn-Quartet. Biula11, .Janúcek, Luto"lawsky. (XI Cit'lt• dt• mú•i· ea dt•l M·gle XX). Cori Co-anova. mo·u:o-.oprano. :\Iont-t•rrat Rio¡;, pumo. Toldrà. 'lnnt•nh·at{(e, Gareía '1orante. Gun-ia Lorca. Falla. Srhubert. Bruhms, Ravt'l. ' 1nmpuu. J11lian Brenrn. gnitunu. Bach, Mompou, Bartbk. Punct, Piuzzolu. (VII Ft'~thul dl' Guitarra tle But·eelona). 20 h. Comen aturi )lunicipal Catedral 21 h. Palau 20, 30 h. CIC 21 h. Palau 17 MAIG 21 h. Palau 18 MAIG 19 h. 21 h. Palau Teatre \lt•tbria 11 h. 18 h. Palau Palau 18,30 h. Ateneu Bart•l'lonès 20 MAIG 21 h. :\ick Havonnu Grup lnsLrumt>ntul dr València. Oir.: Joan Cervl'rÓ. Cano. Gcrhard. \fartínl'z, lzc¡uierdo, RamoA, Snnz. (XI Ciclt• de mú.oica drl ~eglt• XX). 21 MAIG 21 h. Teatre \ 'il'li1ria [,afor::a del destino, dl' Verdi. Dir.: Paulo Olmi. 16 MAIG 19 MAIG 14 Get•r·t 1\.rosenhrik. ,-iolí. Alau Bra111·h, piano. Grit•¡:, Prokofie,, Dt•bu~sv. On¡ru•stra dïnit·iació \ntoni Nirohm, el" estudiant¡¡ cl1• grau mig i dt•nwntal. On¡uf•Hil'n Filharmèmicu de Sant Pt•tc•·sburg. Dir.: Si1· Georg Solli. Beethoven, Xm.takòviL-x. (I br•·t·umrr·a). Ln Colombina. Viln, Guerrero. \ ózquez. Brutlir•u. Fletxa. ("\.L\. Festival dl' Mú•irn Antiga). 21 h. 8 MAIG Sala Cultural Caja de ~laclrid Conset·valor·i Municipal Palau Jordi Codina. l,'liÍtnrra. Josep Julíu , uboè. Jo,t>finu Rius, da\Íl'tombal. Co,;te. Hom~. Soler i Solo·r. Flt.'ta Polo. Joan Puradell. orgut'. Boellrnann. Cip;out, Duhoi~. (l:urbrue a la Cull•tlrul de Barct'lona. Euroconet·rt). Tht> Srnaatiooul Ni¡¡:htin~tull's. Espirituals. gospel. (l'alnucl'nl). Anna Sala, piano. Bruhm.., Ravt>l. \ïllu-Lobos. All1Í'niz, Bartók. Càndid Rodrígut•z, trompl'ta. \Jarco~ Fernúndl'z, piano. Hubeon La Crundc Erurie ¡;t Iu Chamhrl' du Roy. Jamcs Hnwmon, contrutt•nor. Lynn11 Duw~o11, soprano. Dir.: Jt·an-Cioudt• Mol¡;oire. Orfeo ed Euridice (vt•rsió de com·f'rl), dl' Glu<'k. (Eurm·nncert). OBC. Rudolf BUt·hhiuder, piano. Dir.:Lawrenee l•'u,ter. Bet"tboHn. Ravel. OBC. (Segona uudiril.). l-tr for::a del destino, dt• Vl'r·di. Dir.: Paolo Olmi. UBC. (TI'rcera audic·i{,). On¡ue.tra Filharmcinira de Cambra de Ban·t'Lona. Jordi Camell. piuno. Dir.: Erne~t \furtíea-lzquit•rclo. Beethoven, Moznrt. (Eb düunt1nge~ al Palau). Cunrt•rL dc•dicalol'urpu. Divet·soll urliRtCH amb el S1•Mel d'Arpe• Rosa Balcells (AiiHuciurió Massiò-Curhont•U). 24 2f 21 2 3 4 CONCERT S ficv, 21 h. C.:\I.U. Ramon llull 21 h. Con~•·•·vatori J,afor::a del destino, dt• Yct·di. Dir.: P1wlo Ohni. François Leleux, ohoè. Emmanuel Stro~wr. piano. Hiind1•l, Tt>lem::mn, Mozart. Poulem·. Saint-Sai'n~. Orque~lra Simfònit•a E,tl'la. Coral La P<'rla \~Jstinenca. Dir.: Jo•t'p Guinart. Hiinlil•l. C:ohí. Robert. Soto. '\uria Rial. soprano. Bernat \1\·anco~. piuuo. 1\lo:wrt. Schulwrt, Brnhms. Obradors. {J.I I\1M dt> Barct>lonn). Etütl1 Fiscber, piano. Rt•t•thoven. 21,30 h. Municipal Palau Julin 1\figt>nes. 24 MAIG 21 h. Teatre Yictòria La forza del destino. dt• Vt>rdi. Dir.: Paolo Olnú. 26 MAIG 21 h. Palau B<'dincr Bach Akudt•mie. Orfeó Català. ~oli~tt·~ ,·ocaJ~. Dir.: Heribert Breuer. Elies, de :\Iendeh.sohn. {Paluucent). 28 MAIG 19,30 h. Qum·u·t Herman. Hnydn, Schubert. 20 h. 21 h. Sulu CuJtm·al Cnjn Madrid Palau Tt•ntrt' Victòria 29 MAIG 21 h. Palau Dt>t·ek Lee Ragin. C'Onlratenor. Orque.,lra LI' :\1onde Classiqut•. Hündel, Ftn. Biht•r. \haldi. {Euroconct•rt). 30 MAIG 20 h. Solú dl' Cent 21 h. Tentr!' \ïctòria Lan·y Passin. rluri rwt. SUvia Corict•lli, fogot. David U. Thompson, trompo. Àngel J rsús García, 'iolL D:l\'id Ball('slt'roR, violí. Eric Koontz, 'iola. David B. Ruonion, \'ioluncel. Christuph Ralu1, contrabaix. St•huhet·L (Solistes rle l'O BC nJ Saló de C!'nl). l.nforza del destino, dt> Yerdi. Dir.: Paolo Olmi. 21 h. Palau 21 h. Teatn: Vietòt·ia 23 MAIG 21 h. 21 h. Tl'ulre Victò1;a lru.titul Francès pigi 21 h. rdi. i oií. lra- 31 MAIG al 2.1UNY 11,30 h. L'Alian~a clt•l Pohlenou hi- 'XIlè Festival lntt>rnot·innaJ dt> Poesia d<• Ban·t'lona. Laforza del destirto, dt• \t•rdi. Dir.: Paolo Olmi. hoac S tem. ,.;oií. Orque•lra Franz Liszt rlt• Budapest. J nnos Rolla. concertino-tlire¡•tor. Mozart. (Ibet·cnmt•ru). /,a forza del destino, dt- \erdi. Dir.: Paolo Olnü. Banda Municipal dc Barcelona. Orfeó Atlàn tida. Oir.: .Josep 'M ut. Vives, Martínr·z Valls, Solà. Muya/León. Yt•rdi, Pucini/Mut, Hiindel. Laforza del destino. de Verdi. Dir.: Paolo Olmi. La Capella Reial dt• Cntalunya. Dir.: .Jordi Savall. Arnnyrs. Cahanillrs. Cererols, Blas dt> Castro. Du rim. 1-lidalgo, }lachndo. (Els diumenges al Polnu). 17 h. 18 h. Tl'ntre Victòria Pn la u 3.1UNY 19 h. Pulau Cobla Sant Jordi. Cm· .J ove del'Orfl'it Cntnlà (pntrocinal pet· Fumlarió Coca-Cola Espanya). Dirs.: Conxita Gru·cia i J onli U.'Ón. Garreta. Saló, Ventura. Pérez Moyu, Morera, Pujol, Prenafeta. (Conrl'rt de tarda al P alau). 4JUNY 20,30 h. CIC 21 ,30 h. Palau Jordi Gendra, flauta. '\arcís Uon,"llerl's, oboè. Pilar Rico. clarinl't. Arnold. Varè,c. Stravinsky, :Mmgra\e, Hol~t. Orc[Uestra Simfònira di'L Vallès. lchiro Suzuki, guitarra. Dir.: Emesl Martínez-lzquict·do. Hira yoshi, Il nyasb i, Toldrà, Ut·itlen. (VIT Festi\'ul dr Guitana de Bnt·ct•lono). 22 h. Cl'ntre Congressos el' \.ntlorra la Vella r~. t). 4MAIG ee- '\ew York Chamher Soli"tb. .\Iure Cahero i Pilar Subirà. percu~sió. 19 MAIG 22 h. Papt•r· de 'M'úsicu Big Mama en Jazz Quartt•t. 18 h. Pa1wr de l\fú~>icn Bi¡; Mama en J azz Quat·tt'l. Pun·Uó Lluís Barhs Orfeó Català. Dir.: Jordi 10, Cn~;as . Can çonh populurs catalanes. 15 CONCERTS 4 MAIG 22 h. Ba~ílica Sta. 'faria Johannt'' Skutllik, orgtH'. Barh. Gigout, Pt'tt·ali. Lt>féhure-Wél). Guilmant. (lli Ft••tival rntemarional d'Orgue) . 19 MAIG 1 8,30 h. Basílica Sta. ' fario .\Iutti llunnula. ur¡..rue. Bach. Raitio, Kuu:;isto. )fcndei$80hn· Bartholdy. Widor. (UI Fc~ti,•nl lntt>rnacional d'Orgue). 9 MAIG 21,30 h. Auditori E. Granados Rnlwrlo Bravo. piu no. 25 MAIG 21,30 h. Tentt·e .'11.onunwntnl I purituni. dt• Brllini. Dit·.: Miquel Ortega. (Òpera a Catalunya). Teatre Fot·tuny I purituni, dt• BPllini. Oir.: Miquel Ortega. (ÒJ>era a Catalunya). Teatre Fortuny Raimon. La Faràndula I puritnni. dt> Bt>llini. Dir.: :\liquel Ortega. (Òpera a Catalunya). 24 MAIG 22 h. 15 MAIG 17 MAIG 21 h. La Faràndula I purituni, dt> Bt>llini. Oir.: .\liquel Ortega. (Òpera a Catalunya). 19 MAIG 1 8 h. La Faràndula 1 purítam. dt> Bt>llini. Dir.: :\Iiquel Ortl'ga. (Òpera a Cntulunya¡. 31 MAIG 21 ,30 h. La Faràndula Orque•tra Simftmíca dd \allh. Dir.: Salvador 'lt>ndt•l.-.ohn, lla~dn. )la~. li Brnluru, I puritrwi. Òt' Bell ini. Oir.: .\1it[Uel Ortega. (Òpera a Catalunya). <(i 3 MAIG Onrut•stru rlt• Cambra dc Mollet·usMt. Oir.: Carles Comalada. 3 MAIG 21 ,30 h. .\Iu8ea Alegre dt' Sagrera :\lurju Vat-.d. fnrtt•pianu. \lozart. 4 MAIG 21 h. Centre Cultural Caixa de Terra.-a Balit• I i Ortrue•tru cid Tt>att·r 'iarional de Bmo. Oir.: Ztlenrk Prukt·•· ( fundat·ió Ca iu. dl.' Terra~sa). 5 MAIG 1 8 h. Crolre Cultural Caixa dr Terras:.a BaUl'l i Orq~t~.••tru 1lt·l T1·atrt> ~arionnl de Brno. Dir.: Zdenek Prokt·'· (Funda1·ió Caixa de Tt>rra-.a). 19 MAIG 18, 30 h. Centre Cultural Caixa de Terra,<a .\1. Lltü.,a 'luntada, ~oprano. Gt•rhard. Toldra. \1ompou. 23 MAIG 21 h. Centre Cultural Cai'(a dl' Terra ...•a Orque~tra dr Camt.m d'E,-.Jingen. Paul Hatzopoulos. piano. Dir.: Johannn lrm~t·h1•r. SilwliUt;, Gershw:in. El~ar, Grirg. (Fund:H·ió Cuixa dt' Tl'rra~~a). 31 MAIG 21 ,30 h. }lust>u Alegre dt> Sagreru i\farjn Vut~t·l, furlt'piuno. Moznrt. 11 MAIG 21, 1 5 h. Loca] Soci t'tat Trio Srlwrzo. Mozur·t, Fultl·é, Granndos. 18 MAIG 21, 15 h. Local Societat Quurtt·t 1ll• curdu. Hnydn. Turina. Schubet1:. 25 MAIG 21,1 5 h. Local Societat Jo~ep i\1. Sauret. piano. )Jon•ra. ti t( r j (l u o 16 Quiotl't dl' V('IIL ric Forku,, Bhwt. rouc. Ros~ini, Danzi. Ligeti. Brotoll!l. ri t' TEM A ya). yal. ya). IOlS, ya). nek oek rra. mo. 'Ïf'g. )rtll. Frederic el Gran tocant la flauta, amb Cari Phlllpp Emanuel Bach al te clat I Quantz a la seva dreta. Pintura d' Adolf Me nzel (1852 ) Listes per fer-los conscients que a través d'aquest camí tenen oberta una via efi caç d e superació d e les dificultats tantes vegades esmen tades d'integraci6 a la vida professional n orma] d el p a.ís. És cet·t que darrerament s'ha progressat força en aquest sentit. Institucions com la JONDE o la Jove Orquestra Simfònica de Catalunya han comprès <[Ue calia superar el vell sistema d ' un ensen yament basat en la fo r mació d 'hipotètics futut·s solistes C[U e, de fet, ben poques vegades ass_!>lien els objectius pretesos i , entre les seves activitats, progt·amen cursos de música de cambr a , com ho fan també or ganismes com la Fundació <<la Caixa», mitjançant els stages estivals. En consecrüèn cia, estem assistint al naixement d e rno1ts grups d e joves entusiastes, lúcids i intel·ligcn ts, procedents de tota la geografia d e l ' Estat, disposats a afrontar seriosament el seu futur professional. Si bé p er sisteixen les dificultats d ' integració i el mer cat musical és encara limitat , som davant d ' indicis que per meten, a mig termini, de contemplar el fu tur amb un optimisme cautelós. Com ja s'ha dit al prin cipi , però , no solamCJlt els músics p rofessionals són els d ip ositaris del benefici de les vi rtu ts i d els valors impücits en la música de cambra . És sabut que, generalment, els antics escrivien els seus tractats no pas p er als professíoals - q ue coneixien amb esct·eix les convencions del seu ofici- sinó pet· als melò1nans amateurs , conscients q ue, malgr at1.rnes hipotètiques limitacions tècniques, er a més enriquidor Ít'r música que escoltar-la passivament. P er això, la cultura occidental ha desen vol upa t tma ll arga tradició de música domèstica. Només a l'època romàntica -a mh el creixen t inct·cmcnt de les difi~ cuitats tècniques d e la literatura musical i la consolidació de la institució del con cert públic- es va consumar defi nitivament l'esciss ió en tre l a música per a especia listes pr ofessio na ls i música pet· a amateurs vocacionals, d ' una l1a nda , i entre m úsica culta i música popular, d e l'al tra. Tot i això, la pràctica de la Hausmusik va r oma ndre viva, amb més intensita t en els països centreeuropeus que e n els paisos llatins , fins a b en entrat el nostr e segle, i encara es resisteix a desaparèixer del tot , m algrat que les cir cumstàncies de la vida moderna no l' afavoreixen. Finalment, no podem deixar de doldt·e'ns d el fet que, en el conjunt de la vida concertística de Catalunya , les ocasions d 'escoltar autèntica música de cambra siguin percentualment r edtüdtJ¡¡ . Quan tes sessions d e quaxtet de corda o de sonates podem escolt ar en els grans cicles per a cada concert simfònic llampant? Les excepcions -com és el cas recen t de la integral d els quartets de Beethoven que ha progr amat la Fundació «la Caixa»- atreut'n tm públic feevor·ós, però comparativament mi noritari. Caldria que aquests melòmans selectius fessin sentir la seva veu per cr ear 1.m estat d'opinió que incr ementés aquest públic po tencial. R eivindiquem un gt·an d cle de música d e t'ambra , amb els conjunts internacionals més prestigiosos i , parallelament, u.n suport eficaç a les activitats d"agt·upacions locals - formades p els nostres professional¡; més qualificats i pels músics joves sobr e els quals r ecau l'esperança d ' un avenir normalitzat- perquè sigui super ad a aquella pt·eca rietal endèmica i puguin fer front de manet·a r aonable als r eptes de la competitivita t augmentan t la qualitat per mitjà d ' un n·eball aprofundit i con tin uat. 139 TEM A La música de cambra a Barcelona ( 1885-1968) per dSAR ALCALÀ E 32 2i2 ls orígt• ns dr la música de cambra són molt atHics. En un primet· moment estava t·c¡;ervacla a l'íts domèstic, a diferència dc la músira vocal instrUillental. que s'exec·utava a l' l's~lés ia o al teatt·e; d'aqtú el seu nom. Era música per ser interpretada en una habitació pelita pc•t· un grup t·etluït de músics. Són famoses les sessions camhrístiques de Bach amb els seus fills. 1. tamhr. <·u trmps més t·ecents, Pau Casals reunia en prhat, a Sant Salvador. diversos <·ol·lcgucs instrumentistes. pel sol plaer de fer músi<·a. La músiea de cambra és la més alta expressió musical i la forma més culti,·ada. A l'època clàssica es va imposat· el trio -amb piano, 'iolí i violoncel o amb violí, viola i \ioloncel- i el quartet de corda -amb dos violins. 'iola i 'ioloncel. El Trio i el Quartet -<'n el pedode clàssic- representen una ampliació Òl'l Duo que formava la sonata per a piano i un altre instrument. Cal tenir en compt(' que, tant a nivell de compositors com d'intèrprets, el qnnrtcl de corda representa el gènere més difinllt ós i la més alta perfecció musical. La tradició <'ambrística a Barcelona sorgeix a finals del Sl'glr XIX. El marc cultural que en propiria les pt·imct·cs formacions es diu Renai..xt>nça. L'esperit romàntiC' del moment impulsà la re,·alorüzació el<• la llengua catalana i el redescobriment de la nostn història. després d'un llarg període dt• decadència. Els pt·imers intents camhrístics són dl' l'any 1885. T('nim I'Onstància de raparició de dos trios clàssics: Morera-Lapeyra-Tort i Pujol-GaySalvat. Encar·a era aviat i la nova modalitat musical no va arrela t·. Hom ha d'esperar fins al 1896 per clissar un aut~ntic moviment cambríatic. En el període> comprès entre els anys ] 886 i 1900 van veure la Uum 29 formacions. Tinguem en compte que moltes es creaven per oferir repertoris molt concrets i que, despt·és d'ésser interpt·etats, desapareixien. La r·cgularitat, per tant, et·a molt baixa, ja que molt.~ s vegades no dut·aven més enllà de dos o tres coneerts. Ara bé, van haver-hi unes poques que tingueren una certa t'l'gularitat. D'aquestes destaquem: el Trio Cri<'khoom-Casals/Guillet-Granados {l89í}; el Trio Pellirct·-lbarguren-Castro (1893-96); el Quutet Pcllice•·-lbat·guren-Sala-Castro (1894-96): el Quat·tet Crickboom-Rocahruna-Gilvez-Casals ( 1897-99); ri Quintet Sanchez-Segura-GalvezPuigg('ner-Castt·o (1900-03); el Qnintet PelliccrTIJargu ren-Torelló-Sala-Castro (1894-99). Fem Ull petit esment dels músics més rellevants. Joan B. Pcllicer (1862-1930), com a pianista Ya donar a c·onhxet· obres de cambra antigu1•s i mod<·t·nrs. El compositor Enric Granados (18671916) col·lab01·à molt estretament eu la difusió 1le la ru(tsica de cambra a Catalunya. Va fer mÚ!iil'a amb Casals. Crickboom. Costa i :Malats. L'an) 1899 fundà la Sociedad de Conciertos. Pablo Jbargun'n, company i deixeble de Pablo Sat·abatr. 'a ser un br·illant Yiolinista. Mathieu Crickboom (1871-1917). d'or'Ïgl'n belga. va formar part drl Quartet ) l'ayc. L'any 1896 es traslladà a Barct>lona. Durant la seva estada va dei.xar la seva emprenla de bon músic. L'any 1905 va tornar a Bèlgica. Pau Casals (1876-1973) formà diferents trios i quartets amb lbarguren, Armengol. Granados i Ct·ickhoom. Casals va ser un gl'an divulgudor df' la música de cambt·a arreu dr Cutalunyu. Ducs fites musicals van marcar aquell període. EL prinwr. la fundació de l'Orfeó Català (1891). amb tota l'esc·ola musical catalana que es creà al s<·u voltant; el sc'gon, l'arribada de la música dP Riehard Wagnet·. L'A~sodac·ió \1usical de Barcelona -fundada prr Pau Casals, Joan I..amote de Grignon i Joan B. Pc•llic<'r-. impulsà gran part d'aquests concert:; u la Sala Pan~s, la Sala Estela i l'Ateneu Barcelonès. L'èpora més l'Íca en formacions de cambra, arnh un total dc 35, és el període comprès entre ell9011914. La Mancomurútat governa el país. Per definir com <'t'a la Barc<'lona d ·aquest període. hem de citar una pet·sona que va batejar el moment amh el Lernw Nouc<'ntisme, m'estic referint a Eugeni D'Ors. Escrivia en Xènius: " ... la Barcelona immc~nsa, <'Om plcxa, inquieta, prenyada d' avenir... ". Dintre del món musical també van haver-hi renovacions. Els músics cercaven nous camins i gt·àcics a lrll inquietuds del moment, el repertori ('amhrístic· s 'eixamplà i es consolidà. li't>m un petit esmf'nl dels músics més reUevauts. Ednarcl Toldt·à (1895-1962) formà el Quartet R<'nai:xc•mf'nt, que fou la base per a la neació de rAssoc·ia<'ió er Amics d" la Música. Hom ba dc dc·~- v el \ TEM A 96): va es i 36ï- 1 a te, oom del i a ,eva u a ents gol, 780 de ode. 91), à al de 1 per 1 B. •ts a nès. runb 901iefin de th el geni .ona ave:r-hi ]1.'! i ·tori .nts. .l"lt'l S de des- El Quartet Renaixement. D'esquerra a dreta: Toldrà, Planàs, Sérnchez I Recasens tarar el ,-essant pedagògic i compositiu de Toldrà. Enric Casals, germà de Pau Casals (1892-1986), fnndà el Quartet Casals. Cal destacar Ja seva gran tasca com a mestre de ducs generacions de grans violinistes catalans. Francesc Costa (1891-1959), deixehle d'Ibarguren, estudià també al Conservatori de Brussel ·les i fou un vio1inista brillant. A partir del 1922, és nomenat professor de violí del Conservatori :Municipal de Música de Barcelona. Rirard Viñes (1875-1943) és un dels pianistes més importants de ]a seva època. A part de ser un gran intèrpret de la música francesa, pr·opagà arreu la música de Granados, Mompou, Albéniz, Blancafort i Grau. Manuel de Falla li dedicà les Noclres en los ]ardines de Espwia. Dr les formacions que sorgiren en aquest període, drstaquem el Trio Bat·celona, format per VivesP¡•rf•lló-Marès (1913-1929); el Trio Píchot-GayCosta (1910); el Quartet Renaixement, format per Toldrà-Recasens-Sanchez-Pla nas (1911-19129); el Quartet López Naguil-Casals-Rihas-Raven tós (1904-1906) i el Quin tet Ai.naud-Brosa-RihasVilaclara-Viñes (1910). La formació més impot·tant fou, sens dubte, el ja esmentat Quartet Renaixement, funda t l'any 1911; va fet· una gran tasca per difondre la música de cambr·a ¡>f'r' lot Catalunya. L'any 1913 anaren becats a París, Berün i Viena. Allà van tenir· ocasió de conèixer i treballar amb les pcrsonaütats més eminents del món de la música. Per diverses causes, la fo t·mació es va dissoldre l'any 1929. Tot i així, en divuit anys feren 207 concerts i interpretaren 98 obres diferents. Entre les files més ciestacades hi ba l a integral dels Quartets de Beethoven, que van oferir a Barcelona l'any 1916. Recordant el centenari de Robert Gerha1·d. direm que el Trio Barcelona va estrenar el seu Piano Trio l'any 1919. En aquest període s'amplià l'oferta de llocs on poder tocar: Sala Estela, Sala Chassaigne, Círcol Artístic de Sant Lluc, Acadèmia Granados, Teatre Romea, Círcol de Belles Arts, Associació Wagnel·iana; Centre Artístic Musical , Cireol Musical Bohemi, Círcol Barcelonès, Teatre Poliorama i Sala R~>ig. El període entre les dues guenes mtmdials, con cretament fins al començament de la Guerra Civil Espanyola, va ser una època força dificil. Després de la desaparició de la Mancomunitat, la Dictadu ra de Pl"imo de Ribera no va afavorir la cultura catalana. Això donà pas a u n pcdode dc mecenatge, e] qual volia suplir la mancança de suport econòmic prr part del Gover n cent1·al. En aquest període van veure la llum 49 formacions dc cambra. Fem un petit esment dels músics més rellevants. Blai N<'l (1887-1948). brillant pianista i pedagog. ContribtÚ a la formació d'una generació de pianistes . Eduard Bocquet (1907), deixeble d'Em·ic Casals, va fOt·mar part de diferents conjunts dc cambt·a i desen- TEM A 139 34 volupà una gran tasca artística. Gaspat· Cassadò (1897-1966) va estar sempre molt vinculat a la música de cambra, ja que fot·mà W1 lt'Ío amb el seu pare i son germà, ('ntre ds anys 1908 i 1914.. J osep Trotta (19061979), un dels millors violoncel·listes de la seva genel'aCió, va prendre part activament en el moviment cambrísti<· arnh diferents formacions, com el Quintet Català, Qnartct Labor Artis, i, posteriorment, l'agt·upució d(' Música de Crunllra de Barcelona, amb Erluanl Bocquet, Domènec PonsaiMateu Valero, tots eUs membres dc l'Orquestra Pau Casals i, després, de I'On¡uc•stra Mmúripal d'Eduard Toldrà. Dc les formacions que sorgiren en aquest període hom destaca: el TJ<io Costa-Cassadò-Net (]9201921); d Tl'io Bocquet (1936); el Quartet Casals (1923-193 1); el Quartet de Corda de Barcelona, formal per Carbús-Farra:rons-Agell-Sagrera (19331954); el Quartet Ibèric (1927-31). el Quartet Laietà (J 930-32); el Quattet Català (1933-34); el Quintet Català (1930-32); el Quintet Barcelona (1929-36); el Sextet Barcelona (1931-33). També, com passava a tot Europa. els cafès es van convertir t'n lloes on poder interpretar música de cambra, i p et· altra part, això ajudava molts músics a sobr t>viure. Un dels més destacats fou el Saló Doré, on des del 1924 al 1936 va actuar el Sextet Toldrà, integral per 'foldrà-Bocquet-Trotta-SolanaSendra-BuruU. Una fita rcm~u·cable fou la creació de la càtedra de MCtsica de Cambra per part de Joan Massià (l890-1969), al Conservatori Superior de Música de Barcelona. Lu tasca pedagògica de Massià fou extraorcüuària no tan sols en el vessant violin.ístic, sinó en el de cambra. Tinguem en compte una cosa, a Catalunya fins aquell moment no existia cap centre on es pogués treballar aquesta modalitat musical. Van set· alumnes seus: Xavier Turull. Francesc Calvo. Adelina Pittier, Marçal i Montserrat Cervera , Enr-ic Rihó, Mat'Ía Blasco. Jaume Llecha, Montserrat Torrent. i, molts músics i instrumentistes de la generació postet'Íor. com Antoni Ros Marbà, Gonçal Comellas i Josep )1. Alpiste, entre molts d'altt·es. Recordem que Joan Massià va fundar, també, l'Orquestra de Cambra Joan Massià, formada pels seus deixebles més destacats. El prdode comprès entre el 1937 i 1954 va aportar poques for·macions cambristiques, només sis. Les dificultats cconòmjques i el nou règim feixista, sorgit després de la guerra civil, va tenir conseqüències nefastes per a la cultura catalana. Molts músics van enúgrar i, els que quedaven, intentaren reconstr·uit· un panorama musical en decadència. Tot i els esforços, la vida musical va entrar en un impasse a la dècada dels cinquanta. Hi havia molt poca activitat. Això motivà la desaparició, l'any 1954, del Quartet de Corda de Bar·celona. Una lleugera reactivació s'inicià a finals de la dècada dels seixanta. Aquest auge fou paral·lel a la fundació, l'any 1967, de l'Orquestra Ciutat de Barcelona, que substitu:ia l"Orquestra Municipal. f1mdada per Eduard Toldrà l'any 1944. Els músic~ d'aquesta nova formació foren els impulsors del t·cnaixement camhrístic barceloní. E n el breu període del 1965 al 1968 apareixen onze noves fonnacions camhrístiques. Totes amh músics de J'OCB. Cal destacar, per la seva importància posterior, el Quintet de Vent Ciutat dc Barcelona (1968) i el Quartet Sonor (1968). EJ Quat·tet Sonor va ser fundat pel violitústa Jaume Francesc. Gairebé tots els músics que van passar per la formació eren membres de l'OCB. Així Lt·obcm: Ernest Xancó, P ere Busqueta, Joan Coromines, Mercè SeJTat, Pere Carbonell, Miquel Perales i Jost'p Casasús, entJ·e d'altres. Com explicnva el mateix Jaume Francesc: ''l'horari d'assaigs dd quat·Let era des de la mitjanit fins a les 3 de la matinada, després de les actuacions amb l'Orquestra. perquè hi havia tanta feina que no teníem temps per fet· música dc cambra". En tots aquests anys les dones també van tenir ri seu pes especffic dintre del moviment carubrístir barceloní. Hom no pot oblidar noms com les pianistes Carmen Aznar, Carme Montoriol i Rosa BareUa; les violinist~s Mercè Reichard, Pepita Diéguez. Neus Gas, Beneta Crullàs i Jacinta Torner; la viola Fausrina Roura; les violoncel·listes Lluïsa Alsina, Montserrat Cassadò i Encarnació Vives. Un p1mt i a pat·t per als amants de ]es estadisliqucs. Al llaq.; d'aquests vuüanta-tres anys -segons les dades que tenim- es van crear a Barcelona 134 formncionM dt.: cambra. Si ho sudividim per formacions, les xift·es són: 52 tt'Íos, 46 quartets, 30 quintets i 6 sextets. Corn a cloenda d'aquesta Lústòria de la música de cambra a Bai'Celona, em sorgeix una pregunta: prr què no t('nim una agt·upació camhrística estable? M'estic n•ferinl a un grup de músics independent•. sense Uigams amb formacions ot·questrals. És cert que n'hi ha hagut intents, però cap d'estable. Tote, han deixat d'existir quan el membre fundador ha decidit posar fi a Ja seva carrera o a la formació. Prr qu~? Moltes set-ien les respostes: l'intèrpret és l'alma mater; es crearen per cobrir unes progt·amacions molt determinades; dificultats econònúque•. poques sales on tocar, un reduït circuit de concerts. manca dc tr·adició, manca de contractació ... Diguem, pc1·ò, que sis grups han sobreviscut durant un període més o menys llarg de temps: Quintet de Vent Ciutat de Bnt'celona (28 anys), Quartet dc Corda de Barcelona (21 anys), Trio de Barcelona (18 anys), Quartet Renaixement (lO anys), Qtw•·tet Ibèric (lO anys) i Quartet Casals (8 anys). La resta de formacions va tenit· tma existència defuniLada entt·e els cinc· anys i els pocs mesos de vida. p l , TEM A a la de pal. . Quin lloc ocupa la mUSICa ~ de cambra en el ·es del ixen 1mb ·e\'a t de ús ta panorama català? per MÒNICA MONfORIOL ina, ntr e la diversitat de gènexes i estils m usicals, Ja música de cambra sembla q ue encara no té un Jloc clar ament d efi.nit en d panorama català. La seva particularilat. i el scu mar cat caràcter intimista, la fan especialment atractiva per als músics: el treball en equip. la coordinació, el diàleg m usical, l'estudi d'un repertori d'alt nivell, etc. En una flagrant contradicció, però, els músics, tot i la seva profes~ionalita t i dediració, no aconsegueixen el merescu t reconeixement ni l'estímul econòmic necessari. El ptlblic és poc receptiu? Fa falta una xarxa de locals per anat· a tocar? Són necessàries les ajudes institucionals? O privades ... Alguns intèrprets opinen des de la pròpia experiència personal, però al mateix temps fan una reflexió genèrica sobre el paper que juga la música de cambra en l'àmbit musical català. ísti- Trio Bart6k: experiència pionera van oan rel !icadel ¡ aatitra. per ir el istic bs- ~lla; ~ez. iola E Trio Bartók ;ons 134 r,a- um- !i de per ble? nts, cert otes ·ha Per l'al- ma- ues, :rts, sent ups: tys), > de tys). .La liLa- La raó fu ndacional va ser u na invitació per tocar tma obra de Bartók en el concert inan¡,.uural del Curs de Música del Segle XX del Conservatori Municipal de Barcelona . Era l'any 1974. El trio es va constituir de manera no oficial per a aquella primera ocasió: Carme Poch (piano), Pere Serra (violí) i Miqu el Gaspà (clarinet). L'èxit d'aquell primer concert va ser l'estímul necessari per constituir-se en fonnació estable de cambra. I com un merescut homenatge, el grup es va anomenar Trio Bat·tók: per aquell p r·imer concert, i per la figura. personalitat i reivindicació nacionalista del compositor hongar·ès. Durant pràcticament un any el treball del trio va ser el de formar repertori. A partir de rany 1978 la formació es va ampliar i va denominar-se Gn1p Bartók. La seva activitat va durar 14 anys, amb una mitjana de 50 concerts l'any. Carme Poch: Vam ser el producte d'una època, i la nostra professionalitat es definia perquè hi havia una polít.i.ca d'assajos plenament establerta. Sota aquest paramctre rigorós de tL·eball es definia la filosofia exjstencial u«>l Gr up Bat·tók. El que voliem era ser LHI grup estable, i vàrem ser un grup estable. Durant els primers temps l'assaig era principa.l ment per formar el repertori i després per mantenir-lo. En aquell moment no podíetn viure de la música de cambra; ara no ho sé. Però aquest tamp oc no era el Mstre objectiu. Era una altra manera de produir-te com a músic. Pet·e Serra tocava llavor s i encara ho fa a l'Orquestra Ciutat de Barcelona (ara Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya ... h Miquel Gaspà tocava a la Banda Municipal, i Carme Poch es dedicava i encara es dedica a la docència: com a professora de música al Conservatori Municipal de Barcelona. La gran revolució del que és un músic de cambra, des del punt de vista de l'estabilitat i la gestió econòmica és la gent del Teatre Lliure. Han tingut i tenen una mena de fónnula estable, in més tenen un lloc d'assaig. Només és possible guanyar-se la vida com a mÍLSÍ.c de cambra si tens una infraestructura econòmica que et sostingui. Organitzativament, van apostar per delegar a un dels membt·es del grup les tasques que correspondrien a tm mànagc•·: el Miquel portava la. paperassa, i era qui buscava els ll.ocs on fer els concerts. Havíem intentat treballar amb m.ànager però les experiències no van ser gaire bones. Varen actuar principalment a l'Estat espanyol. i a Catalunya, i a causa de la manca d'w1es institucions pròpies, els TEM A cir(~uits er en limitats. A Europa, varen treballar-hi amb menys activi tat, tol i algunes sot·tidrs a Holanda, H ongria o Anglatct'l'a, per exemple. El gl'llp va estar en plen a activita t d nrant uns 14 anys. Va m plegar perquè portàuem molts anys, per·què en certa ma ne ra ja ha.viem acompler·t una funció i perquè el repertori per a una formació d'aquest tipus és, en certa mesura, limitat. També cal dir. però, que van compondre molt per a nosaltres; unes 16 o 17 obres de J oaquim llom s, Carles Guinouart, Albert Sardà, Mü¡uel Roger, entre d'altres. 1 p t>r ar~l b ar, una valoració fin al, drs de la perspectiva dels anys: Hi ha una puix(Lnça de la música de cambra a Cata,lunya. Qui h a fet una feina molt bona són els cursos de la Cai.ta. lli ha moltet més gen t que .fet músicct professionalment, i està molt ben fo rmada. Per exemple, un fenomen com el de lCL !onde no existia en la nostra època. Això ja és significatiu. Angel Soler: pianista itinerant La seva característica dt'finiloria és la ''itinerii nr ia". Té una intensa exped ència amb diversitat de gl'ups, i per això aCit·ma t¡uc h a estat en totes les possibles ua:riacions instrumentals de cambra. El p iarústa Àngel Soler va rornPnçar la seva trajectòria musical en el món de la <'ambra orientat pel mestre Massià. Des de llavors l'activitat ha estat molt p rolífica . De les seves participacions en grups de cambra destaca el Trio Hiindel (amb rls violinistres Josep Muia Alpiste i J aume F t·an cesc), el Trio Ciutat de Bar celon a -quan era membre de l'OCB-, com a col·lab or ador fix al Quar tet Academia, i tamh{· d lU·ant un Uarg temps va formar part del Conjtml de Música Contempor ània (mestre Sivonivich?). Però la seva activitat concertística sempre l'ha compartit amb la docència. la seva al h·a gran passió. Vaig come~ar a fe r classes una mica com tothom, per guanyar alguna cosa, i després perquè em ua agradar molt. Se'm fa mol difícil decantar-me per una co.sa o per una altra. La duplicitat professional no estava influïda per qüestions de tipus econòmic: Jo personalment m'hagués pogut guanyar la. vida amb la cambra, però no vaig voler deixar la docència. Però s 'ha de reconèixer que no deixa de ser una inversif> i un risc. Sempre lri ha el dubte que no surti bé. Cal tenir paciència i una certa ajuda de tipus econòmic -això també influeix. Però el problema de la música de cambr a, acgons Soler, parteix de la manca de tradició: Encara estem molt lluny del$ g retns països, com són Alemanya, Àustria o Anglctterr a . Al nostre p aís no hi ha hagut aquesta tradició a les escoles, ni aL~ conservatoris, i no s 'ha vist l'avantatge que tenia la música de cambra per donar una formació completa al músic. i\osaltres som com Ttàlia: s 'Ir a imposat el cant i l'òpera. Es va arreglant, de mica en mica, però costarà molt per- Trio de Barcelona què han de canviar m.oltes coses. Entre elles -continua Soler-l'oportnnitat. S'hauria de dorwr w t estímul econòmic i valorar la feina que s'està fent.. I p roposa, com a exemplr, dotar els p remis dels con· cursos amb una concessió de concerts, a part d'una compensació econòmica: Perquè no ho oblidem. el músic el que vol és tocar. D'aquest ampli bagatge. Soler n'extreu conclusions, i reconeix en la cambra una dimensió n ecessàl'ia per al músic: el t:rehaU l'n equip. Amb l'entesu entre els músics no he tingut mai cap problema, perquè sé que això no hi és sempre; hi ha moltes susceptibilitats. És difícil[~ cambra, per això, perquè hi ha d'haver una bona entesa, Ull di(tLeg, i per això dic que tot ha de començar per una formació des de petits, a les escoles i conservatoris. l.Jn intercanvi. una romunicació i, sobretot: El so. cuidar molt el so, perquè .~i no xoca amb els altres instruments; l'agilitat t>n la lectura, i I~ ductilitat. perquè en definitiva, el mú.sic cambrístic ha de ser una mica camaleònic. Reflexions amJ) coneixemc•nl de causa. Trio de Barcelona: I 2 anys d'activitat cambristica La formació inic-ial va começar sent un cluo (Lluís Claret i Alher·t Attcnelle), amb tm r ept'rtori clt I. ! Dl sa B 41 dl CI ]I ri ri p l'j Ci , TEM A realment bàsica, té dificultats per sobreviure. Aquests gèneres s'han menjat durant un temps el que pugui ser recital o concerts de grups, i ara s'ha de tornar a crearnna xarxa. Però per a Attenelle la música de cambra és una de /es possibilitats més enriquidores que pot tenir el jove músic i el no tan jove rmísic. Per això incideix en la possibilitat regeneradora de les formacions da van Lla impossibilitat e¡ 11<' un dels memhr<'s continuï: És un problema també de qualsevol for- mació, però passa qzw amb e/.s grups de música de cambra, els grups realment importcLnts, segueixen subsistint com a grup encara que vagin canviant eL~ seus components. I finalrn<'nt, una reflexió avalada per l'experiència: S'aprèn a treballar en conjunt, un equilibri entre diversos músics, qzw aporten les .~eves idees i que van creant un llenguatge que és el d'ells, el de la seva agrupació. Tot això fa que cadet grup pugui tenir una personalitat molt definida. Quartet Athos o la música contemporània ¡;¡ S" ¡;;;- Amb la idea de crear un quat·tel estable, i davant d'un panorama musical format essencialment per trios, 'a néixer el Quartet Athos. Quan vàrem crear el Quartet -l'any 1991-, no ens vàrem planQuartet Athos ]- iÍ- I 13 el e. ·a ll1 l ti ?S t, tt de sonutes, per esdevenir posteriorment, l'any 1981, trio g1:àcies al fitxatge del violinista Gerat·d Claret. Barcelona, la chltat que els va deixar el nom, va ser l'escenari del seu pdmer concert, al Teatre de La Paloma. El grup va iniciar una intensa activitat, amh una important projecció em·opea. \'an apostar per un repertori que incidia tant en els reff'rf'nls clàssics per excel·lència (Beethoven. 81·aluus, :\1ozart, entre d'altres), com en compositors actuals i catalans: Joan Guinj oan (que va escriure una ohra expressa pc1· a ells), o Salvador Brotons. Varen fe1· una mitjana Uj.WOximada d'uns 40 ronccrts anuals. El Trio Ban·elona, en una drfunció oficial i després de 12 anys d'activitat roncertística. va fer l'últim dels seus concerts l'any 1994. A Barcelona. Després d'una dotzena d'anp; recon·ent escenaris. Attenrlle, conscient dels avantatges d'una formació com la seva (perquè eren gent coneguda en l'àmbit musical) reconeix les limitacions del gènere: Pas:JCt, en general, amb Iota la música en viu; eMem patint el desembarcament massiu de grans o ti cunlcm/s i de grans orquestres, que d'alguna manera han creat una dimensió diferent en els p1iblics. I es queixa també de la política dels audito,·is: Són excel·lents per tenir grans orquestres i formacions, però la resta de mtísica. que és també tejar el grup com una manera de guanyar-nos la vida. Tobias Gossmann (violí). Marie Vanier (viola) i Adam Glubinsky (violoncel·lista), tots tres fot·maven part de l'Orquestra del Liceu. Alliert Guinovart (piano) feia col·labonlcions ocasionals en alt res formacions, com en l 'actualitat, o omplia eltt>mps amb Ja composició, que és l'altra activitat que desenvolupa . La dedicació al Quartet els ocupa' a dues tardes la setmana. amb una activitat de mitja dotzena de concet·ts l'any. La vida del Quartet Athos va expirar e11994. Els motius: qüestions pt-rsonals, desavinences internes. Albert Guinovart: Amb la cambra fas música d'una manera molt significativa, perquè així com en una orquestra estàs al ser vei del director i aquest dota l'orquestra de personalitat, amb la cambra tothom té la seva importància i la personalitat és una altra. S'ha de crear aquesta personalitat entre tots els membres del grup. I r assinula a un altre estil musical: És com amb el jazz, perquè hi ha aquesta complicitat amb la resUL de músics que pot portar a Lt.nlL nova interpretació, a nna 1111Ísica viva. I el pí1b1ic? Últimament. hi ha un desinterès per part del públic euvers l'intimisme. Al públic li agraden les orquestres que fan molt soroll. La nuísica que sona forta . De tota manera . reconeix les millores que s'estan produint: A Catalunya la mzísica de cambra ha anat guanyant terreny. Hi ha més interès. Vomés cal aconseguir -~ e ~' ¡;;¡· 139 TEM A Escatir la falta de receptivitat social vers la música de cambra resulta un repte ineludible més concerts i qne est.iguin més ben pagats. Perquè Gui nova rt és un fidel defensor de la diversitat i muJtiplicilat d'experiències musicals: les entén com una man era d ' enriquiment personal i professional. Trio Novalis: la generació futura El Trio Novalis, integrat pel violoncel·lista Lito 38 278 lglesias. la "iolinista Olvido Lanza i el pianista Antonio Ruíz Mellado, es va crear el 1992. Els objectius inicials eren fer un trio estable. passar-bo el m illor possible i fer una bona feina. De moment. des dt> lla' ors porten una mitjana d'un o dos concerts mensuals. Es van conèixer quan estudiaven al Conservatori Municipal de Barcelona. L'Olvido va ampliat· est udis a ls Estats Units il'Antonio va anar a Fr ança. Act ualment l'Antonio i el Lito es dediquen a l 'ensenyament: el primer és professor a l' Escola Lu thiet· dc Barcelona, i el segon fa classes al Consc•·va tori Municipal. L'Olvido treballa com a Ji·ee-laucer. El nom del grup fa referència a un poeta alemany, conside•·at un dels creadors del roman ticisme. J ells, deu tors d 'un repertori al qual són fide ls, li reconcxicn la feina fe ta. Lito lglcsias: La. dedicació a la música de cambra s ·acara a un contrasentit: banda s 'exigeix un La falta de continu'1lat concertística condiciona la dedicació i la vocació de destacats professionals nivell molt alt d'estudi.s i de treball conjunt; un nivell equiparable a l'europeLL, però de l'altra no se'ns dóna l'oportunitat d'una dedicació plena. Lito l glesias és (·onscient que la música de cambra tal i com està al nostre país, no permet una ret,rularital dc tipus econòmic perquè es depèn totalment dels concerts. Per això reclama ajudes institucionals o algun tipus de mecenatge privat, tal com passa amb les g•·ans orquestres o els cors. Perquè. pt>r a t>ll, la música de cambra és una activitat necessà1·ia i bàsica en la vida d"un intèrpret: Ho considero fonamental per ser un bon músic. A mi m'aporta una dimensió que no pot donar la música de solista. El que jo valoro més és la relació humanCt que hi ha dins del grup. És una forma de pensar, la compenetració, en una relació humana molt intensa. Una de les reformes ·que s'aplicaran amb la LOCSE és l'obligatorietat de la música d~ cambra en els plans oficials dels conset·vatods. Amh això la música de cambra guanya protagonisme i s'e<ruipara a la resta d'assignatures. La teoria, dc moment , preveu un canvi important. Davan t d'a({Uesta perspectiva, i sentint-se una mi<·a hel'eus del Jlegat q ue han deixat altres forma· cions camlH·ístiC(l.ICS, el Trio Novalis fa un a clara aposta de Culu r: el desig de fer de la música de camb ra Ja seva principal activitat professional. · V TEMPORADA DE CONCERTS 1995-96 Palau de la Música Catalana 15 MAIG'96 dimecres, 21 h 26 MAIG'96 dimnenge, 21 h THE SENSATlONA L NIGfiTLNG!lL ES. E spirituals i gospel. BERLINER BACH AKADEMTE. ORFEÓ CtiTALÀ. lNGRJD SCHMlTH UESEN, soprano. UR SULA HESS E, contralt. CLEMENS BIEBER, tenor. JAKOB STAMPFLI, bai.x. Dir.: Hl~RIBERT BREUER. Elies, de Memlelssohn . alls un no na. ora Lla- ent :ío- om uè. ttat Ho mi ísició de + lJni versitat d e les Dies Balea rs Cursos d'Estiu. 96 XX CURS INTERNACIONAL DE CANT I DIRECCIÓ CORAL. MALLORCA Dates: del 25 dc juliol al 2 d'agost de 1996. lloc: l'Arenal. Platja de Palma. Cant: L. Climent (cant i interpretació); M. Pueyo (seminari d'oratori, lied i cançó); K. Khan, director assistent de la Metropolitan Opera de Nova York (seminari d'òpera per a cantants i pianistes); I. Furió, M. Pujol (pianistes); Joan Pons (master-class d'òpera). Direcció coral: M. Cabem i J, Vila (nivells elemental i mitjà); A. Eby, professor de direcció coral del Reial Conservatori d'Estocolm (curs dc perfeccionament comi -seminari de música coral nòrdica). Cor pilot: Cor d e Cambra del Reial Conservatori d'Estocolm. Termini d'inscripcions: fins al dia 28 de juny. PaJrocini: Insular Jli!i Consell de Mallorca 'iiDf """ [ili!] Hotels 110 ·an de :is. úseonL ma na- ~ra de TI ACADÈMIA INTERNACIO NAL DE MÚSICA. MENORCA Dates: del 2 al 8 de setembre dl! 1996. Uoc: Ciutadella Curs d'Orgue: M. Torrent (direcció); L. F. Tagliavini i W. Horlin (professors). Curs d'Interpretació i Tècnica Vocal. Curs de Direcció Coral: Mireia Barrera i J oan Company (professors). Organització: Capella Davídica de la Catedral dc Menorca. Col-laboració: Consell Insular de Menorca. Ajuntament de Ciutadella. Fundació Rubió Tudurl-Andrómaco. Informació Aula dc Música/ICE. Edilici Sa Riera. CI de Miquel dels SantS Oliver, 2. 07071 Palma (Balears) Tel.:(9)71- 172406/17 3049/17 3014. Telefax: (9)71 -172401 MUSICALIA RETRAT EUGENI ISTOMIN El pianista de Nova York Eugene lstomin va visitar el Palau de la Música Catalana el passat 22 de gener per oferir un recital en el cicle Palau 100. Avalat per més de cinquanta anys de carrera, precedit per una llegenda de la qual formen part personatges de la categoria de Serkin, Busch, Stern i, molt especialment, Pau Casals (amic íntim des dels any s cinquanta i casat amb la seva vídua, Marta, des del 1975), lstomin inscrivia la seva actuació en el marc d' una gira europea que havia de finalitzar a París. l'esdeveniment reclamava, evidentment, una trobada amb el mític pianista, que va donar com a fruit aquesta conversa. La memòria d'un temps gloriós per CARME S 40 280 MAR11NU: egons que tinc entès, els seus pares eren emi,crrants r ussos. Eren músics p rofessionals? -Bé, diguem, que eren muszcs amateurs que havien esdevingut, per raons de necessitat, mú.sics profe.s.sionals de music hali. El meu pare havia estat un home ric, a Rússia; pertanyia a la classe feudal, a una família que tenia moltes terres, i havia estat educat militarment. Al pare ü agradaven molt les noies, li agradaven les curses de cavalls i li agradava cantar melodies russes ... Admirava molt en Caruso ... Ara bé, m.ai no havia imagi11at que seria cantant professional, igual que la meva mare. Però, amb l'arribada de la revolucw soviètica, el meu pare es va veure obligat a fugir de Rússia. Va sortir pel sud i va passar a Con.~tantinoble, amb amics seus de l 'armada, i allà s'hi va quedar tres a.nys, fins que, l'any 1921, va marxar als EUA. Allà va conèixer la meva mare -a Nova York-, que també havia fugit , per Romania i França. Es van casar l'any 1923 i j o vaig néixer el1925. Aquestes són les rneves arrels ... És clar, els meus pares no tenien res, no parlaven l'anglès i per poder viure ... , no sé exactament com. va anar, però el cas és que molt aviat van començar a canta r, a. tenir bastants contractes .. . Em van explicar que quan Lindbergh, va. travessar l'jtlà.ntic amb el seu petit avw, l any 27, es va fer una. gran. celebracw a prop de Washington, i que ells hi estaven contractats per cantar. Van continuar vivint d'aquesta rnanera, guanyant-se la vida a vodevils, etc., i van parlar l'anglès sempre amb un accent rus terrible, fins al finaL .. Però quan jo vaig demostrar aquest "problema preocupant" que va. ser el meu talent -riu- , el meu pare va decidir que valia la pena sacrificar-ho tot per mi; així que ens vam rnu.d a r a Filadèlfia quan jo tenia. 13 anys perquè pogués anar a estudiar amb Rudolf Serkin al Curtis Institute. Allà no hi havia treball per a eU com a cantant, i va. haver d'acceptar una feina de cambrer en un restaurant... Sap, va ser quelcom molt admirable ... Vull dir que els meus pares mai no van voler explotar el meu talent, i també Siloti, el meu primer mestre, va fomentar això des del començament: la condició per acceptar-me com a alumne era que jo no comencés a fer concerts per tot arreu com un nen prodigi. "lo estic completament contra això -va dir-; cal que aquest nen sigui educat Twrnwlment, atlèti.cament... Cal que creixi bé, també des del punt de vistafisi.c; la disci.plina ja ·vindrà rnés tard". Els meus pares van respectar això escrupolosament, i també vanfer sacrifzcis molt durs. Van pernar que, a tretze anys jo era encara massa jove per viure a Filadelfia tot sol, així que van decidir canviar completament la seva vida. Vam estar a. Filadèlfia tres anys. i després vam tornar a Nova York, on vaig començar la meva carrera a disset anys. -Ha parlat j a dels seus dos me&tres, Siloti i Serkin ... Crec que van ser realment molt diferents; Siloti va ser per a vostè la lliberta t , mentre que Serkin va personificar el rigor... -Sí, però potser jo he exagerat una mica, amb això ... No cal oblidar que Siloti tenia j a gairebé setanta anys ... Tenia una, persa· nalitat p rou excèntr ica; per exemple, parlava. amb Liszt tot et temps ... lli mantenia conversa· cions realment curioses. Hi ha una bona anècdota, sobre això. Siloti va fer el seu darrer concert an Yo tot To bé L ' (L ho ltÍJ /l'li l'o te1 Jo Re to. br llr. te: VO es se ve d~ d~ R, el, sa a pe nc w gi MUSICALIA RETRAT lb 51, el :Je a- tic ;ta ri$ gi. ra en ·ribé CL· ~ls xò 'èr ar ra ~a n- a. ·,i k, ·e- :s- ue ts; :rri- al libé {)- er el a· ¡a ò. rt amb la Filhannònica de Nova York i dirigit per Toscanini; va tocar la Totentanz de Liszt. Toscanini li diLL: "Ha tocat molt bé, el felicito, ha estat excel·lent", i Siloti respon: "Sí, ho sé; ell (Liszt) m'ho ha dit"... Era wt home adorable, disfrutava escenificant situacions còmiques per a mi i aixecava el peu a l'alçada de l'orella per fer-me broma. Jo tenia 6 anys! Era una mena de ... Jo era un nen mimat, a casa seva. Res de disciplina, res d'escales, tocàvem a, quatre mans, jèiem broma ... Vaig estudiar també amb Ú:L sevafúla, que em feia petite.~ classes de franús ... Siloti em va orientar en aquesta direcció més que en la cle "toca, toca, toca; escales, escales, escales ... ". Als set anys va decidir portar-me a veure Rachmaninoff, que era com de la família ... Pensi que a casa de Siloti jo he vist Stravinsky, Raclr.maninoff, KozLSsevitzky, tots els grans mií.sics russos que hi passaven... Bé, un bon dia em porta a Rachmaninoff per tocar-li w1 parell de sonates fàcils per a nens. Raclunaninoff em va fer una carícia, em va felicitar i es girà cap a la .filla de Siloti per dir- li: "Ja li dones tècnica?". Era una altra òptica... "Tota aquesta musicalitat està molt bé, però on són Ze¡- escales ... ?". Fin~lmertt, el mezt pare, que compartia aquest prmt cle vista, va decidir que havia arribat el moment de canviar... Va ser molt dur, marxar de casa.. . L'any 1939 vaig ser acceptat al Curtis lnstitute, a la primera classe de Rudolf Serkin, que vivia encara a Europa, a Suïssa, però que ja havia estat contractat per substituir ]osef Hoffman, qrte era el cap clel departament de piano clel Curris. Quan Serkin va arribar, l'octztb1·e següent, jo em trobava entre els seus sis primers alumnes; era el més jove dels alumnes cle la seva cla$se. -Serkin, segons el seu currículum, li va fer descobl'ir totes les exigències del rigor i el va iniciar en la gran tradició alemanya ... -Sí, em va fer conèixer la gran cultura musical alemanya, eles cle la seva òptica un pèl calvinista ... En aquella època Serkin tenia trenta-sis anys, era rut jove pianista que acaba·va d'alliberar-se de la seva relació artistica amb Adolf Busch. Sap, aqlLÍ, a EtLropa, es considerava una mica Serkin com l'acompanyant de Busch., com w1 excel·lent pianista, però només en el terreny cle la música de cambra. Va ser al$ Estats Units, gràcies a Toscanini, que el va convidar per tocar com a solista amb la Filharmònica de N ova York, que la carrera de Serkin com a solista va començar vertaclerament. Serkin era molt crític amb eU mateix i, naturaLment, també ho era amb els alumnes ... A mi m'exigia una disciplina que no m'era en absolut familiar, en aquella època.. . I va ser perquè jo era el que tenia més talent, qu,e era més dur amb mi que amb els altres. Em cleia: "És perquè tens més talent que has cle treballar més". Un cop, jo li vaig contestar: "És que es pensa que haig cle tocar millor que vostè?". 1 em va respondre: "Sí., perquè tens més talent". Naturalment, no era veritat ! Sí, va ser dur, però vaig aprendre a.mb el/l'essencial de la grctn cultnra, i vam quedar per sempre com bons amics i collegues. Un cop, vaig tenir l'horwr de tocar amb eU i amb Horszowski... L'any 71 es va fer un concert a les Nacions Unides, difós al món sencer per ràdio i MUSICALIA RETRAT televi$ió, en. el qual tots tres pianistes tocàvem el concert de Bach per a tres teclats, i Cnsals dirigia. Va ser en aquella ocasió quan ca.sals es va presentar davant les Nacions Unides dient: " 1 am a ca talan". Sap, a llà davant de tothom... Va ser emocionant. Vostès els catalans han de sen tir-se molt orgullosos, d'això. - Continuant u na mjca amb el tema de Serkin, vrug llegir fa poc una an ècdota, explicada per J orge B olet en una entrevista. Bolet deia que Serkin no sen tia cap estima p er l a mlls.ica de Liszt, que fins i t ot pensava que el pianista que interpretava Liszt no era un músic com cal. Per il·lustrar la seva afu-mació, comentava que, després dels seus estudis. va tomar al Cm·tis i va visitar les a ules, i va veure que un r·ctrat a l'oli de Liszt havia desaparegut. E l va b uscar per tot arreu i, lïn alment, el va trobar guar dat , de cara a la paret , a un armari d'escombres ... Pet· a ell, aquesta era la manera dc Sed a n de posaT Liszt en qüestió. -No voldria. pcr.rlar de col·legu.es que ja no són aquí per respondre, però jo vaig conèixer una mica això ... La veritat és que la relació entre ells mai no va ser ideal, perquè jo crec que realment Serkin va subestimar Bolet en aquella època. No oblidi que Serkin era. wt piani$ta molt jove ... Per a mi era. ·vellet, jo tenia. tretze anys ... Però Bolet tenia ja potser vint-i-un anys, i més tard va ser el seu assistent; jo vaig prendre també algunes llU;ons amb Bolet... I1i havia una gran diferència d'arrels musicals ente ells. Certament , er/,·in més aviat va subestimar les qualitats i el valor de Bolet, però no és en absolut veritat e¡ ne subestimés Liszt, i jo en pu.c donar testimoni, perquè em va forçar a treballar Tem pOrada t Na ¡¡ I de maig , ..Miüs ica de l am bra a 1'1 nstitut J rancès l rançois lleleux, oboè i flmmanuel G trosser, píono lnlormaci6, ln stiwt Français de Barcclone 1'9bres de •.?'f.1endcl, ,Sï'elemann ,._ ffoza rl, itoulcnc, • /.iin!• fàèns i .9'?ailiwoda TdHon 209 59 1 1 \""'l,cul4h.lf'Kiódr- h.Jnnonia mundi iW:ñca ........... .......... ................ aï&D 42 282 Mo.~. 8 unes quantes obres de Liszt ... - L'an y 43, quan encara no havia fet divuit anys, vostè va gua nyar els dos concursos més presligiosos de piano americaus de l'època: el Concu rs clr Filadèlfia i el Concurs Levcntt·iu. La t·ecompeosa va consistit· en do importa ntíssims concet·ts, un amb l'Ot·qucstra de .Filadèlfia i el segou amb la Filharmònica de Nova York , difosos per ràdio a Lots els Esta ts Unjts ... - Sap, Ja exactament 53 anys d 'això ... (riu). Va passar tot. al/tora; només quatre dies van separar tots dos concerts ... Dimecres a la nit tocava el Con cerl de Chopin et Filadèlfia. i diumenge a la tarda tocava el Segon de Brahms a Nova York, amb tots els EUA escoltant per la ràdio ... Aquest era el premi. No hi hu.via diners, no hi havia. contractes ... El premi era ser reconegut, tocar grans obres al costat d'Eugeue Ormandy i l'Orquestra de Filadèlfta. era l'honor... L 1111 jove de disset anys feia el seu debut d'aquesta manera, tot el món musical havia de reconèixer que era realment important. I, efectivament, vaig esdevenir imtnediatament un p ianista conegut a tots els EUA. A ra, guanyes u11 premi i només tens quinze minuts de celebritat. .. - PE'I que diu. em sembla que no sent gaire simpatia pels concur os d'avui rua ... - Allò que han esdevingut en l'actualitat els concursos internacionaL~ és obscè, és immund. A mi m 'ettcanta l'esport, sóc wta. per· sona molt esportiva i sento ccdmiració pels esportistes professionals... Però els joves pianistes d'ara són com jugadors de tennis. recorren el món, com els grans campion,s, tocant l'un cotra l'altre ... És com si els gran,s pianistes... Brendel contra Pollini, Zimmerman contra lstomiu ... Vostè podria imaginar això? Naturalment, cada artista té els seu,s admiradors, n'hi ha que prefereixen Rubinstein a Arrau. Pollini a Brendel... Cadascú té els seus admiradors; i és normal. vostè té el dret de p referir Ull pia- nist par dei ar t. Ma1 artJ el • dim jo e de d'u mol da, con ho tot ma veg del me1 Ma VO-l¡ de. for. per son seu que con pia qUE nat d'il fes: heu lof) tes Jo en Pet ·vai el dir Ka fra grG en 19~ ére est. ma va di!; tio1 mi lat esc qu. MUSICALIA RETRAT nista a l'altre... Però no estem parlant d'un torneig de tennis o degolf. .. NC] som Ballesteros, som artistes! Es una altra cosa! ,\1agnífiqes són les proeses dels artistes, i hi ha un costat atlètic en el que nosaltres fent; però la dime11SiÓ és diferent ... -Avui elia es buscar agradaL·. 1 jo crec que per agradar a u o jurat de quinze persones s'ha de tocar d'una manera que, sobr cLoL, no 111olesti ningú , és a dir, prefabrica- lO ra és os le tt. os ili >n la ·ls )'S da i poc sincera ... o- -Jo he fet de ju,rat en algwtS concursos, .francament, ho haig d'admetre. Fins i tot crec que, si no recordo malament, la darrera vegada jo era el president del jurat ... Va ser a casa meua, a la Universitat de Jlaryland... Ara bé; jo uaig exigir que, si jo havia de ser president, no volia formar part del jurat, però si contractar-lo personalment i fer tocar als seztS membres en recitals que es farien durant el concurs. Jo volia al jurat pianistes que toquessin, que demostressin a l 'escenari la seva ca,tegoria d'intèrprets, 110 volia professors ni críúcs... l-li havia Cherka~sky, Magaloff, Browning... , pianistes que jo respecto molt. Jo no decidia res, excepte en el cas d 'un ex-aequo. Però en la segona edició, uaig exigir que es canviés el nom del concurs per dir-ne Premi William Kapell, que era el meu col·lega fraternal i que va ser el primer gran pianista americà . Va morir en un accident d 'avió l'any 1953 ... Era un gran amic meu, érem rivals, i tot això, però e1tS estinu'ivem molt, érem com germans. Quan el nom del concurs 11a efecti:vament canviar - w·a es ~iu. Willlictm Kupell Competihonr-, vaig comprendre que això m'exigia una gran responsabilitat: la de no perm~t re que fos escollit com a gnanyador ningú que no demostrés un talent a aes :le a ie ds ra li' 1e le m !U el ~r I, 11- !Lt !n ts lO )S ~n 1- '11 r- 1- :r ?S 5. IS 1- 5- i, ? ls ~- z, fs l. t- r l'alçada del n.om d'aqueU gran pianista. No vul dir que el guanyador hagi de ser un altre William Kapell, perquè el potencial d'un pianista és quelcom que es va materialitzant de mica en mica; ara bé, ha de demostrar que té grans possibilitats d 'esdevenir un pianista capaç d'entrctr en la tradició dels més grans. Quan jo vaig gua.tt)'ar els meus concursos als disset anys, no toca.va nwlt bé, però el mett talent cridava a tothom "cttenció: si es desenvolupa., serà un gran pia- nis ta". És per això que me'l vcw donar, no perquè jo no tocava notes falses, sinó perquè... Com uol que un noi de disset Ctn)'S toq11i el Concert en si bemoll de BrahrrtS a la perfecció? Pensi que, després del concert, el meu professor em vet clonar un regal, un disc que va fer a par·tir de la gravació de la ràdio, i em va dir·: vull que escot,... tis això, perquè t'adonis de com era de dolent el que has fet... Em van caldre anys per recuperarme d'això . .. I , en efecte, era dolent... Jo tenia un trac terri- ble ... llaig sortir a l'escenari amb tot de micros allà, sabent que dot::e milions d'americans m'escolta uen per primera vegada ... El director en cap de la Filharmònica, Arthur Ojinsky, un g ran director polonès, tenia un assistent, un jove director amb talent, que es deia Leonard Bemstein (somritt). Quan es va decidir que en el mett debut jo tocaria el Concert en si bemoll de Brahms, Ojinski va dir: "No ho veig clar; un noi tan jove tocant aqttest concert:... ". En fi, va decidir que rn 'escoltaria el primer moviment i que ja veuríem... Bernstein em va dirigir en aquesta prova, i Ojinski va donar finabnent la seva aprovació. S'esperava que fos un debut històric... Però no va ser històric a causa del meu trac: vaig tocar la segona meitat de l'obra prott bé, però el principi rw va ser genial ... Després del concert, Berstein va venir i em va dir: "Ah , estic tan decebut: per què no has tocat corn tu pots tocar?". Però aUà hi era tarnbé Bronislaw HtLbennan; eU i Busch eren els dos grans violinistes alemanys del moment. Va venir i em va dir: "Saps, quan jo era nwlt jove vaig tocar la part solista del Concert de violí de Brahms al mateix Brahms . I vull dir-te que Brahms hauria estat content de tu". Bernsteín va trobar que el costat espectacular no havia estat prou bé, i era cert que en moltes coses jo no havia estat al màxim; però Ruberman va. comprendre ... , va sentir allò que CaseLls va sentir tamhé anys més tard, alguns anys més tard: que jo era un mítSic. -Vostè ha tingut la sol·t de u-obar gt·ans pN·sonalitats musicals quan encara era molt jove ... Suposo que a r a molts joves intenten arribar a vostf. per demanar-li consell... -Sí, els joves vénen a veure 'm contínuament... Ara jo sóc un 139 43 283 vel ho qw d'e ral M O V L N O • E XARXES DIGITALS/ TEU:TREBALL pel no. qu ca ini JlC• ser el' u~ n'E és , B E NV I N GU T S A L F U T U R. et cor pic d'E Ien de q¡¡, niJ de. po na Aq ha T' havies imaginat mai que, via Telefònica, podries comprar entrades des d' un caixer! T' imagines que demà la telefonia mòbil t'indiqui el millor camil T' imagines poder accedir a les majors bases de dades a través de les autopistes de la informació? T' imagines poder treballar des del lloc dels teus somnis! T' imagines poder fer diagnòstics a distància! T' imagines, en fi, una oferta de productes i serveis avançats de telecomunicadons a la mida de les necessitat.s de persones i empreses! Doncs, ja no cal que t' ho imaginis, perquè arreu del món la gent del Grup Telefònica ho ha fet realitat perquè treguis profit des de casa de tot això i més. pe qu sr~, to~ pú qu les MULTIMÈDIA TELEMEDI C I N A m< nu ItO J¡j dü al mi qu ju¡ ha fin sé s'I m, se: al Jo co Telefónica go Bc St MUSI CALIA RETRAT 1. I vell, però he fet una carrera, eUs ¡,0 saben; he gravat més de cinquanta discos, i encara ho faig, d'aquí a algunes setmanes sortiran dos CD... Els joves em vénen a veure i volen tocar per a mi; però el que esperen de mi és el nom d'un mànager, que els expliqui com poden arribar a fer carrera. Rarament tenen un interès real per saber què en penso cle veritat, només busquen ser tranquil·litzats, que jo aprovi elquefan. No m 'enfa.d o pas, per ai.:tò, però tampoc no diré que n'estic encantat... Entenc que no és agradable tocar per a algú que et diu, no, no està bé, IW es així com es fa... Però ara, els joves pianiMes... Entre ells n'hi ha d'excel·lents, sap, pianistes excellents, però no tenen la possibilitat de desenvolupar el seu art, perquè el pianisme modern... El piaTÚ$me modern és un art que es va desenvolupar al segle XIX; era l'època cle les cartes d'amor, de la natura, de les roses, de Chopin ... Aquestes són les coses que el piano ha de cantar. Avui dia manen la percussió i la velocitat, i sembla que la tasca d'un artista quan surt a l'escenari és crear contrastos terribles per enlluernar el públic. Mentre que a l'època en què la música era la. primera cle les a.rts, [!objectiu era crear un món, un món que molt freqüentment acabava en piarússim. Avui, no... -Com veu el futur? Pensa que hi ha possibilitat de sortir d 'això? -Sap, en general evito fer prediccions, però estic segur que som al llindar d'un nou perwde. Per a nú, la qüestió és si d'aquí a cinquanta anys la gran música jugarà en la societat el paper que havia jugat fa cinquanta anys, o fins i tot avui. Això no ho sé; el que sé és que la familiaritat sintàctica s'ha perdZLt. El segle XIX, les masurques, els va.Lsos, les poloneses, els fandangos, eren corrents al carrer. Ara som a Espanya ... Jo em demano si els nens d'avui comprenen el ritme d'un fandango. El folklore d 'avtLi és el.s Beatles, no, això ja ha passat, és Stet~ie 117onder, aquí també , és internacional... És desolador constatar que és això el que la joventut vol a tot arreu: les coses més vulgars i més comunes. El problema és que el costat folklòric del gran repertori pianístic demana una familiaritat... És com el jazz; el jazz ara és molt popular, ara tothom té una reacció, el comprèn... Per tocar un vals, tal com estan les coses, aviat caldrà ésser una mica musicòleg... Quan jo era un nen, però, era encara quelcom corrent; no ens calia un estudi massa sofisticat per tocar un val.s de Chopin... Realment, quan penso en el futur~ em demano què passarà... Jo he tingut familiaritat amb Rachmanino./J, aquella era la meva música, com Brahms, com Txaikovski ... Però, per a un nen d'avui és Bartók, la seva música, i aquesta és una 11 EI pianisme modern és un art que es va desenvolupar al segle XIXu altra llengua. Bartók és percussió, contrastos molt forts, i és magnific, però és completament diferent ... -Jo crec que hi ha també una pèrdua de la tradició interpretativa ... Pocs pianistes joves tenen un coneixement real de com s'ha interpretat Chopin, per exemple, durant el segle xx. I, curiosament, ara disposem de més documents que mai, gràcies a les reedicions en CD ... -Sí, i també li haig de dir que els discos, avui dia, no es compren com es compraven abans ... Jo vaigfer un disc, fa b'hstants anys, cle qual vaig vendre 50.000 exemplars. Això és inimaginable avui dia ... Bé, excepte en els casos més comercials: Domingo, Pavarotti, sí que venen milions de discos .. . És així. - 1 per què aquesta lamentable manca d ' interès dels joves pianistes pels seus avantpassats? - Perquè avui dia només interessa allò que és immediat, i hom és indiferent a tota la resta. Hom diu "ara sóc jo qui compta, jo tinc quelcom a dir i no vull ser influenciat. No volen tenir models, no els interessa conèixer l'estil, les normes d'interpretació que vénen donades per la pròpia música. Tant els fa Mozart; només l'utilitzen com a material per projectar la seva pròp ia p ersonalitat, el seu. ego. . . ] o els diria: de veritat, sincerament, voleu toca.r Chopin? Llavors, escolteu les gravacians que queden de grans pianistes com. Rubinstein, escolteu... Voleu tocar música espanyola? EscoltelL Rubinstein, per l'amor de Déu! EU tocava en aquella època la música espanyola millor que ningú. -Com ha viscut vostè els canvis que s'han prodtiit en la professió des de la seva joven tut? L'acceleració, especialment. .. Crec que vostè té una certa al·lèrgia als viatges "llampec" amb avió; de fet, durant anys, ha fet gires a l'antiga, recorrent els EUA amb un camió que transporta els seus pianos i anuant-se per tocar n o n omés a les grans ciutats, sinó a les més petites, que not'lllalment n o podrien somiar amb la presència d'un pianista de la seva categoria ... -Sí, però miri, ara això .s'ha acabat, el meu camió ... s'ha acabat també aquesta època ... He fet això dlLrant cinc o sis anys, p erò ... ]a no sóc un nadi>, acabo de celebrar ellfl€u setantè aniversari, i ara penso fer com els 45 285 MUSICALIA RETRAT Casals i jo tocant els Trios de fecció freda. En general, avui dia altres. VrLig a gravar w t CD, vaig no hi ha temperament, hi ha Brahms ... Això és lwrriblement et contro/{lr allò que no està prou menys passió, hi ha menys esponiJ.legal, i a més és dolent, des del bé, treure les faltes, els petits meu punt de vista. Això no vol pas taneïtat. Hi ha algunes coses que errors .... si és això el que volen, dir que no tingui el seu interès... passen entre l'intèrpret i el públic els ho donaré. Tinc una bona disÉs quelcom preciós en un cert sen. a la sala, hi ha l'acústica ... I tot coteca, sap? Vaig gravar molt en tit, la gent pot assistir a ur1 gravacions les en desupareix això la meva joventut i, especialment, moment únic de reunió de tres d'avui. quan tenia quaranta-cinc, cinartistes, l'esdeveniment humà és - Prefereix, doncs, les gr,·avaquanta anys, tinc un bon nombre important, tot i que lri de d'enregistraments hagi coses que 1w estan quan estcwa en la millor completament bé. Però les forma. Molts d'ells amb Eugene lstomin és un pianista a qui ha d'ctra. són com gra-vacions Casa,l,s, quan ja no era el tocat viure el segle xx, però que en el asexuades, són fotos, virtuós miraculós que ha estat educat en els valors del segle sentit que la vertadera havia estat en la seva XIX. El P.rimer home important a la emoció no hi és. Els CD joventnt ... Sap, quan teseva viCia el seu pare, pertanyia a com estàtues perfecta· són era anys nia seta.nta-cinc da I i a l'armada blanca classe la maquillades, i escolment ja una altra cosa, era el Alexandre mestre, primer seu el russa; tar la música d'aquesta Moisès, el vell meravellàs; Siloti -que ja tenia setanta anys quan manera és com haver de però, del monstre que eU lstomin el va conèixer- va ser alumne fer un m:uló amb una estàhavia estat , queda made üszt en piano, de Txaikovski en tua... Potser el moment lauradament molt poc, en composició i de Rimski-Korsakov en d'acabar l'entrevista ha disc, mentre que a mi se'm orquestració, així com també profesarribat, perquè em temo pot escoltar, si es vol. Bé, sor de Rachmaninov. Adolf Busch, el que començo a esdevenir lti ha moltes coses que no gran violinista alemany -sogre de groller (riu)... Vull dir són al mercat ara com Rudolf Serkin- el va portar com a també que aquesta asèpara, però quan serè allà a ve amb el consumisme; sia jove, molt era encara solista1 quan baix -assen yala sota hi ha un fals pudor de fer terra-, publicaran una a les llargues gires que feia amb la notes falses . I la realitat pila de CD d'lstomin, ja seva orquestra ae cambra per tots els és que, allà a fora hi lw ho veurà... (riu). En fi; Estats Units; van oferir junts més de sempre, malauradament, com comprendrà, prefedos-cents concerts, i Busch li va fer enemic potencial, algrí un reixo retardar el moment descobrir el gran repertori violí-piano es divertirà caçant que dels homenatges al mài la felicitat de fer musica de cambra. I i imperfeccions; PS errors xim ... suè caldria dir del seu gran amic de que això es tem veritat -Li satisfan els resultats I ànima( Casals, un home que, si bé va Dilluns tindré el sempre. de la gravació sobre CD? viure a llarg del segle xx, ja estava sempre ... Cal tinc el trac, -No, no m 'agraden percom a intèrpret el 1900?... dominar-lo, però és la què és quelcom artificial, Aquest és el món d'lstomin, aquesta és realitat; Casals teni(J el fals. És com els tomàquets la filosofia de vida i d'art que ha fet trac també, tremolava conreats artifteialment; seva i que defe~sarà fidelment fins al abans de sortir, però deJ· són perfectes, però JW final. No és estrany, doncs, que la prés tothom queia dr tenen el mateix gust. Miri, nostàlgia de temps P.CJSSats, que per a les sonoritats que els genolls davant seu.. . sempre seran millors, envaeixi totell enginyers de so consideren -Què ha volgut prhilt'hora er seu relat... lstomin és, probagiar sempre en la seça com les bones ... , és un blement, l'últim dels cavallers de la gust molt especial, el seu. expressió pianística? cort del rei Artús, atrapat sense sorti]o tinc la meva pròpia -He volgut ésser jo ... ianquis dels país al da crec jo que idea sobre el M'agradara mateix... que és una bona sonoritat, molt comfrasejava al violí i tinc molts problemes per Heifetz, jo adorava }aslw fer-ho entendre als enginyers de cions live ... l:Ieifetz. Hom deia que era super· so d'avui elia... 1 trobo que ... fu:ial, que era brülant i tot això, -No, en absolut! Perquè Les M'agrada escoltar els vells enreperò u mi em va emocionar sem· gruvacions en v iu, o bé sónfa/,ses, gistraments, perqu,è la, seva sonopre terriblement, i jo volia emular· perqu.è es refan després en estudi, ritat és per a mi la correctu, i o són realment en viu, i llavors... lo. Hi havia també coses de Casals també m'interessa més el seu conque jo volia incorporar... Amb ell Quan jo toco en concert, prohibeitingut, nwsical, que és en realitat vaig comprendre els límits als xo que em gravin perquè es toca el que compta, i JW la qualitat de quals podia arribar la comunica· sabent que deu anys després ... l-li la presa de so electrònica i la perha discos pirates de Menuhin, ció musical, perquè eU arriba va a leu 139 46 286 em fiu va Lò el /11( ra ca ca 1114 /ll( 1111 es dc 8, sa he l[L q¡, sa 111 fJI cc l'e e' lh 111 "' MUSI CALIA RETRAT de ~Itt del pru ~ ... senUll tres )és !hi ;tan Hes com mel fera CD eta:colesta "de ·stà- 1ent ha emo enir dir sèp- :me; 139 ~fer lital i ha ent, 1lg1Í ;ant ij és tem ·é el Cal : lo 1 el ava des· de vile;eva jo ·ava violí rsha per· :ixò, :em· dar· :sals bell ab ica· 'iaa ( emocionar la gent fins a una profimditat increïble. Gràcies a ell vaig comprendre que aquest és l'objectiu d'un artista, que és això el que cal considera.r com la cosa més important en la nuí.sica, en l'art. en la vida humana. Però em calia fer-ho a la meva manera, calia que ho fes jo a la meva manera -remat·ca-. Ara bé, al mateix temps m 'exigeixo a mi mateix la certesa que allò que faig està d'acord amb el desig del creador. Quan toco una Sonata de Beethoven, jo haig de creure i sabe1~ com Huberman, que ell ho hauria aprovat, que hauria dit " el quefa.s està be". Jo 110 sóc un d 'aquests artistes que volen fer passar pel davant de tot la seva manera de fer, i que IlO tenen cap problema de can viar allò que el compositor ha escrit d'utilitzar {'obrtt com un simple ' vehicle per exhibir la seva personalitat. Jo necessito sentir que l'obra i la mera personalitat van juntes. Si no. no la toco. Potser m 'equivoco, potser Beethoven no aprovaria el que faig, però jo haig de creure, al més profund de mi mateix, que és així. 11ltrament, no tocaria pas. - Ha tingut alumnes, al llarg d'aquests anys? -Sí, he tingut alguns alumnes. El meu alumne preferit, que considero un gran pianista., és ]eanBernard Pommier: el coneix? També dirigeix, és un meravellós director d'orquestra. Va tocar per a mi fa vint-i-cinc nnys ... També hi ha un noi, alumne de Maria Canals, que ha tocat per a mi, Pedro Carbonell, de Saragossa, també molt dotat. Fa poc que l'he escoltat, ha gravat les o_bres d'un compositor... , Esplà., Oscar Espl(i. Però no ensenyo al Conservatori, no sóc pedagog en aquest sentit. Quan w1 jove artista vol tocar per a mi. mai no m'hi nego. trobo sempre temps per escoltarlo. Però la majoria de les vegades, com ja li he dit, només volen consells pràctics, materia.ls. -Abans de posar el punt final. lstomin fa encara un comentari soht·e la importàneia desmesurada del màrqueting en la nostra societat actual: -Amb la publicitat, tot és possible. Quan es Ja una gran exposició sobre l'obra de qualsevol pintor, i es fa u.na gran campanya de promoció per clonar-lo a conèixer, de cop, milions de persones esdevenen experts en art. De manera que vostè va al museu que fa dues setmanes era buit, i no hi pot entrar, ha de fer una cua imponent , com per anar a escoltar Pavarotti i Domingo. Però potser després resulta qne no pot veure l'obra en bones condicions perquè la il-luminació és dolenta, o perquè hi ha tanta gent que ni tan so/.s t'hi pots apropar... Mentre que l.es sales on s 'exposa 1'obra d'un altre gran pintor qtte ningú. no ha pres la molèstia de promocionar són buides ... Hi ha avui dia una necessitat malaltissa d'universalitzar i de popularitzar, és a, dir; una obsessió perla disseminació cult11.ral antielitista, perquè vertaderament la paraula pejorativa per excel·lència d'avui dia és "elitisme". Elitisme... Hi ha quelcom més qtte ai.'l:ò! Hi ha el gust! 47 287 Festival Internacional de ica y Danza de Granada LAS MUSIC E e fall a • VIERNES. 21JUNIO. PALACIO DE CARLOS V, 27'00 H 0 1\QUESTA SINFONICA DE ~IADRID Cloudio Mnrtfncz Mchner, plano Antoni llos Mnrb¡\, ditvl:tor. I. J. CASTRO, F.llltmtt1 dc la.f siorras M. DE FALLA, Nochcs en los Jarclines dc F.sptiiÏII Ls. BEETIIOVEN, Sirifonítln• 6 "Pastorril" • SABADO. 22 JUNIO: SANTA IGLESlA CATEDRAL 12:30 H DISCANTUS Brigil te Lcsne, clircctora. Campu1 Stcllal'. Cantos úel s. Xli ~dos en el Codt'\ Ctlhtinus, de la Catedral de Sant.m.,ao dr Compostrla • sABAoo. 22 JUNIO SANTA ICt.ESlA CATEDRAL. 20'()0 H Adnlbcrto Mnrtínez, 6~0. Ohms dc S. ACUILERA DE I:IEREDIA, P.BRUr\A, S. DURON, J TEIXIDOR. A. VI\'ALDI-T.S.BACll, L VJERNE. U.l. TIIOMAS, J."BONET, CH.M. \\lDO'R • SABADO, 22 JUNIO: PALACIO DE CARLOS V. 22 30 H EL RETABLO DE MAESE PEDRO Jnvier Mariscal, esccrwgrofia IJ tJCStuorio. AriE>I Carcía Vnldés, dirl!ctor etCI!na. OROUESTA CIUDAD DE GRANADA Dovio Arrednndo (Tmjanufn}; José Ruf~ (Macse Pcdro); l!:nrigue Bac¡ucri7.o (Don Quijote); ElisabllttRe IO[rwcku, clave ac o.çé Rnm6n Encínnr, director mr~rlcal {t CEI\lli\H O, Dtmws dc Don Quljote M. DE FALlA. Cm~a'rltlfl(lllJ dJroe 1J F1 RetoJio de M(){..'W !'<tiro Estreuo. Coprodueción Festival [nternaciooalde ~hísletl y Dan7.11 de Cranada, Festival lntemacionnl Castell de Perelada. Fesm'lll lntemacional de St•goviu y Sociedru! Cenernl de Autores y Editores. en el mart'O del Homeoaje lntemae1om11 a Monuel de Falla. • DOMINGO, 23 JUNIO. MONASTERIO DE SAN JERót.'IMO. 12:30 H DISCANTUS Brigittc Lcsne, directora. Coda Los Hudgas. Cantos del manuscrito del s.XIU ronse"':ldO en el Monasterio de las Huelgas. • DOMINGO. 23 JUNIO: JAROINES DEL GENERAUFE. 22:30 H BALLET CRISTINA BOYOS "Camintl.f Ancloluccs". P. ARRit\ CNC. HOYOS, M. MARIN, A. CALLVD. BlANCO, P. FRANCESC! UP. DONIZ OROtJES'll\A SIMFÒNICA DE B.utCELONANACJONAL J)E CATALUNYA COR DE VAI.ÈNCIA <X>RO DE lA PRFSENTAQÓN DE GMNADA Manuel uvm\ ja>e6na Brivio, Vu¡¡¡n~l ~Jrr.un6n, (aua Oiliero, FllllKNxJ VIl<;, A%~ Ockiii:~ E.o;trella &t6{'Z, 111ar lum:h, SiMa Tro, Somp 0~111!5, Mtuia Url'll Moc.-ro, S1lllhm S'acho.11yMCJ!\'eT.ll Tomd1. Josep Pons, cir rector musical. 'Estreno Coproduccíón Festivnllntemacional de Músicu y Danza de Cranada y Sociedad General de Autores y Editores, en el m;u'<.'O del Homenaje Intemaciooru a Manuel de Falla. • LUNES. 24 JUNIO: PATIODE LOSARRAYANES. 2230H El rnundo guitarristico de M. de Falla Ca.briel EstareUas, guittlrra Obrasdei\ BARRIOS. J. TURlNA, M. DE FAllA. ~l. LLOBET y J.S. BACH-A. SECO\'lA. _ ORQUE,STA NACIONAL DE ESPANA Miguel Angel Cómez Mnrtinez, dir.•ctor. M. CUNlV~ 2" Obcrturo Elp(!riOÚI M. DE FALLA, fJ Sombrrro dc Tm PiM L.". BEETHOVEN, Sirifonw n• S • MARTES. 25 JUNIO: PAllO DaAVVNTAMIENTO. 22:30 H Compañia "Jnvier Lntorrc". • MIÉRCOLES, 26 JUNIO: PALACIO DE CARLOS V, 22:30 H _ ORQUESTA NACIONAL DE ESPANA Pascal Rpgé,pltmo Miguel Arigcl Gómez M nrtín~ director. M. DE FAUA,lntcrluc/k¡y il?rll:ll de "!.11 oitfa &rr:oo· M. A. CORIA, Fnlln rt'l..ilitccl M. RAVEL. Corrciertoo1Sol mm¡or M. MUSSORGSKY (orq. M. RAVEL). Ttlbleaux d'rmc e:rposillon • JUEVES. 27 JUNIO: PAllO DE LOS ARRAYANES. 22 30 H Victorin de los Angeles, IOI?.rano Al.bert GuinoYart, piano, IJ Solistas de la OCC Obras deM. DE FALLA. • VIERNES. 28 JUNIO. PAI.ACIO DE CARLOS V 22 30 H ORF SDfi'BONIEORCUESTER, DE VIENA Arturo Trunnyo. director ~i. DE FALLA. Suite Honumo}l'$ C. DE OLAVIDE. Sin(onfa (lromenajc a Fallo) lt CERHARD. PedreOiana C. DEBUSSY. La Mer • VIERNES,28 JUNIO: PAllO Da AVVNTAMJENTO. 22,30 H Cannen Linares, conte • DOMINGO 23, LUNES 24. MIERCOLES 26 Y JUEVES 27 JUNIO: PLAZAPE LAS PASIECAS. 22:30 H ATLANTIDA Cantata cscénica de M. de FALLA. complet por E. HALF'FTER Vorsión esc~uica dc LA FURA DELS BAUS. • sABAoo, 29 JUNIO: SANTA IGLESlA CATEDRAl.. 12'30 H 2JUUO·•20·00 • ot.H Adolfo Gutiérrez Viejo, ÓIJano. DE LA M1.1SICA Closas sobre el Pange Un~!!lla'more. claus tros históricos de A. DE CABEZÓN, S. AC ERA ~'!~'l.l<.fCr.ua:Jilll'On lú·vcntuctes Musicales, el T.B.CABANILLES, J. UD N, N "Victoria Eugenia" H. ESLAVA. yobras pe M. CASTILLO, E. TORRES, N. OTANO y A. GOTIERRfl VIEJO. SANTA IGLESIA CATEDRAL. 20:00 H • SABADO. 29 JUNIO: PALACIO DECARLOS V. 22:30 H ORF SDII'BONIEORCBFSIDI, DE l Ronald Hamilton, tenor Jard van 'es, me;:;;o.wprono A.rturo Trunnyo, director A. \\'EBER...._, P~lia. op. 1 M. HIDALCO. Música sobre un J>c<w i Ignocio Uomas (Estreno absoluto. Eacr; TBE SIXTEEN !J!lrry Christopbcrs, director Obras de A. BRUCKNER, F. POULENC, M. DE FALLA. C. DEBUSSY e I. STRAVINSKY. l!edina Cor:ú Ciudad de Cmnada (Juan Antonio ~. dirrdorl ~telo de \iento dc JJ. MM. de Cranada 1 • DOMJNGO. 30 JUNJO: MONASTERIO DE SAN JERÓN!MO. 1230 f! • 2.MJO ,i!.Q€5 00. GENERALFE. 22 30 H El..U.Or Brujo )k¡.lt~ ~larin, alTwgrofía ~ Megías, uostuarlo lb110lcte, Juan Andrés Mnya, l • -lmtíuent:S·. M. SA.~LUCAB!J. ANTONI O. • DOMlNGO, JOJUNIO: HOSPITAL REAL !PAJJO DE LOS MAAMru5: l('$l!TAI. REAl. <PAllO DE LOS MARMo\.fS), 22.30 H f.l mundo P,ionl3tico de i\1. de Follo IV ]Qac)uín Acbúenrro ¡¡io110 Obrasdf.M DEFALLAyM.RAVEl~ .;.t·¡ts 4 JUUO El mundo pían181ico deM. de Falla I .IIIOIESOELGENERA!JfE 22:30 H Dimitri Bashkirov, piano B.Ul.ET DE LA OPERA DE NIZA Obras de A. MARCELLO, I.S. BACil L1 )~·Albert Cartier diT'I'ctor BEETHO\'E,~. R. SCHUMA~\ YC. • "Sci'nq dtiJOllet ·• ¡' STRA VlNSK\'/ DEBUSSY. "ASHTO~'BEAUREPAIRE. \ 'L'aP.m-mlc/i d'un (ormr", C. DEBUSSY/ • LUNES. I JULIO: ~-'\1¡1\Sio.'YIBAKS't PATIODELOSARRAYANES. 22:30H l l.t\llllt.'tl'.I~IJlrintem¡IS", I. STRAVL'lSKY/ UrúicD andaluaí . · ASSIWJROERJCH ENS&,mLE DE L'INSTJTV'l' !NES. SJUU0 DE MUSIQUE, DE TúNEZ 'ltJ.OO DE CAAl.DS v 22:30 H Mahmoud Cuettat, director ORQUESTA C11JDAD DE GRANADA ~~S. de Çranada (prcp. por M" C. Arroyo) • LUNES, 1 JUUO: """' Omn, yapra11o HOSPITAL REAL !PAllO DE LOS MARMOLfS!;l ~onsj di Ml or El mwulo pícm(stico cieM. de Falla IL Borbt SSdl~o:.~~/·li:!.E FALLA, Oberluro de "El .n . I • e ro r o>HT a I nl'uenCUls Y IOmena]e.J~ · DEBUSSY-M. DE FALLA P I dia a I Citrles San tos, plano rl.:•la de cm fmmo • re u a Con Ji;du~rdo Martínez, oboe,y Santi~ M DE FACLA, E/ Crnn Teatro del Mrmdo fag,ot (Solistas de In OCC) G ~1. CASTILLQ, Sln(unirllo llomeml},ef,F.streno Obras de D. SCARLA'J1T, E. GR1E · W1!11o. EnCIII'f!.O tfr lo {unta dr i\nila ucía) 0 F. POULENC,C.F. MALIPIER ;,R R1, E. F.. DRELLrM, DE f'ALLA, Canción dc la J. NfN-CULMELL. R. HALFFf., . · !lrr11n(&tmlo) t1f> ~-tl JU11T1\ D[ RliDRWCll\ ' M. DE FALLA-E. HALFFTEI\, Sieta cancloncs populores esparïolas AYUNTAMIENTO DE GRANADA 21 DE JUNIO AL 7 DE JULIO DE 1996 JNFORMACION YRESEU VAS Tclf. (958)~218<14, Fax (95/J) 2241 1 L • VIERNES, S JULIO: PAllO DELAYUNTAM!ENTO. 22:30 H Rafael Riqueni, guita ml • SABAOO. 6 JULIO: SANTA IGLESlACATEDRAL. 12,30 H CORO BIZANTINO DEL ARZOBISPADO DE NICOSIA. Músicu de la liturgia bizantina. • SÀBADO. 6 JUUO: JAROINES DEL ~ERAIJFE. 22 30 H BALLET DE LA OPERA DE N1ZA Jenn-Al.bert Cartier, director • "Ei sombrero de tres l'leos-. M. DE FALLAIL. MASSU\FJP. PICASSO. • "Parode", E. SATlEIL. ~IJ\SSlNFJP. PICASSO. • -r.e Beau Danube", 1. STRAUSS/ L. MASSINFJE. BEAUMONT. • DOMINGO. 7 JUUO: THE SIXTEEN [11"LA Yerbagüena" Beo~riz Martín, ~ c~~l¡rs. diT'I'dor 1 Obras de A. , C.l'. DA PALESIT. Comlo de bailè del Albllicín y el Saeromonte T.L. DE \1CTORIA. C. DE MORALE.I llOt FALLA, El amor bmjo (Estreno. ~ut'Ción Festii·Ji lntemacional de Mlisica y y F. GUERRERO. D<llhl de Crunada y Bienol de Flamenro de • DOMINGO, 30 JUNIO: ~illa.¡ JARDINES DEL GENERAUFE, 22,30 H POPULAR-MANOLETE, Flamenoo .wy. JOSÉ ANTONIO Y OlES 3 JUUO· L?S B~TS ESP~OLES IW!lALREJII..(PA11ÒDE LOS MAJ1MOLESl, 22<30H • Aires de urllo 1J corte , El waundo piun(~tico de M. de Falla lli: J.~!ETO!J<?SE ANTONI O... fi Chopin deM. de Falla • f) Cof!!!g1dor IJ /(1 Molirtera (E.Itn:w~ Ibn R oiT iallo ci6n del Festivnllntemaciooal de MÚlii:J Obrud1f'. c!liOPIN. Danza de Granada) M. DE FAL!'NJOSE ANTONlO. UMS.4JUUO: (8¡., MINISTERIO DE CULTURA TrioCuinjoan fdwnl ~lartíne-1, clave tJ)o.1 Jc ¡:uflomJ.S Carmelo Martínez y Gloria F'estil'ai.) C. MAHLER. Das Ucd von drr Errk • MARTES. 25 JUNIO: PAI.ACIO DECAALOS V 22 30 H • SABADO. 29 JUNIO: DEL MONASTERJO DE SAN .IERÓNIMO. 12 30 H CORO DE LA COMUNIDAD DE l\IADRID Miguel Croba, director El mundo coral de M. dc Falla. Obras de T.M. TH OMAS, V, RUIZ AZNAR, R. HALFF'TER. !.A. GARCIA, F. SCHMITI', M. RAVELy M. 'DE FALLA. • DOMINGO, 7 JUUO: PALACJO DE CARLOS V. 2):30 H ORQUESTA SINFONICA DE MADRID Mabel Pertllstcin, mezzosoprano Rafa;¡[ Frühbeck de Burgo~, director M . DE FALLA, El amor bm/o R. WAGNER Prelude tmcl T$oldes Llcbc.ltod (&• Trisflín e Isolcla) I. STRAVISNKY, Le .1acre c/11 ¡>riu temps CAFÉS CONCIERTO • DOMINGO, 23 AL VIEANES, 28 JUNIO: TEATRO DEL HOTEL ALHAMBRA PAI.ACE. 19 30 H En tomo a M. de Fallo María Arn~6n , mc-..zoso¡Jrono Femando Turina piano Cauciones de J. NlN.!. NIN-CULMELL I. BAUTISTA, F. MOMPOU..~, E. HALFFTER, R HALFITER.~ .. CASTRu, C. CUASTA\'INO, RUIZ AZNAR..M. THOM~1 F1.PEDRELL J-RODRJCO, H. lLET yP. GAnGli\ MORALES v: • DOMINGO. 30 JUNIO AL VIERNES. 5 JUUO: TEATRO DEL HOla ALHAMBRA PAI.ACE. 19 30 H Cancionea rmas y e&P!Jriolas (en el 1SO aniversario del vroje de Clinka o &paria) Marina Rodrlgt;Jez, rncz.:.osoprono Jesús Debóo, )liana 'Obras de M. CLL'lKA, DIUBJUK. BULACHOV, PASKOV P.l. CHAJKOVSKY. M. DE FALLA. G. ROSSINI, /11. RAVEL. J. TURINA. E. GRANADOS. TRASNOCBES~COS • SACROMONTE:Ave Maria, Cnsa Madre, 22, 26, 29 de ju!l,io. 3 y6 de julio. • ALBAICIN: Peita "La Platerfa", 24, 27 de junio, J y 4 de julio. DJPUTACION DE GRANADA El 45 Festival lntemacional de M•ísica y Dat'IZ:l de Cranada es posiblc gracias al patrocinio Cie: FUNDACION CAJA DE GRANADA EL CORTE .L'IICLES LOEWE CERVEZAS ALHASI BRA y a numerosos colaborndores. muy especialmcnte SOCIEDAD CENERAL DE AUTORES Y EDITORES (SGAE) y AVIACO (Transportista oficial). de ·ca y Danza de Granada 21 DE JUNIO :A E AL 7 DE JULIO DE 1996 e falla 2JUUO: 20:00 H DE LA MÚSICA dau$tros históricos dc ~~~I!JG,rrumdat'On Tiil•,enhldel Musicales, el ''Victorla Eugenia" M. DE FALLA-E. HALFFTER, Sieta ccmcioncs tJopultlres espariolas PAl lO DEL AYUNTAMIENTO. 22:30 H Rafael Riqueni, guitarra SANTA IGLESIA CATEDRAL 12:30 H CORO BIZANTINO DEL ABZOBISPADO DE NICOSIA. Música de la liturgia bizantina. \!Ulica Rrservata dc Barcelona !Jmr ~letalls TrioGuinjoon Jl,DEI,Eduard Martínez. doll(' ti.J~de gultaiTIJS: Cannelo Martínez y Gloria Medina Coral Ciudad de Granada Ouan Antonio ~ro. dirrdor) ~ Qriinttto de 1iento de JJ. MM. dc Cmn:1da o. Entr. . 2 Jl!.IO: Erdt ,.!,'IHS 00. OOIERAIJfE. 2? 30 H Il Amor Brojo \!l!ltltl ~!wn, cof'l!ogrojfo FmiJ1!e ~legías. cestuorio 'lO li lhnolete, Juan Andrés Maya, E11"La Yerbagüena~, Beahiz Martín Coerpo de baile del Albaicín y el Sacro~oote Y. DE FALLA, El amor brnjo (Estreno. ~ucción Festíl'al Intemnciontll de M úsie~1 y D.1n1a de Gr.rnada v Bienal de Flamenco dc • Seo.illa.) POPULAR-MANOLETE, Flmner1co soy. IWITAL REAt <PAllO DE LOS MMMOLESJ. 22:30 H F1 mumlo pianísllco cieM. de Falla W: ~streoo"" F1 Chopin de M. de Falla - M.. r : lhn Rogoll', plano ~ ill1l1 Ohm.1 de F. CHOPIN. WMS,4JUUO: l«l61'1TAL REAL !PAllO DE LOS MARMOLES> 2?·30 H El mundo P.ianl31ico de 111. de Falla rV r Joaquín Aébúcarro plano Dhras dr M. DE FALLA y M. RAVEL. ~ JJEVEs 4JWO: WlrHS DEl GENERAiJfE. 2?30 H DE~ OP~RA DE N1ZA .ACB.L ~ C. }eau-Albert Cartier drf'l!ctor. ' 'Sànn tkbo/lpt", r: S'l'RA \~li:SKY/ 'v lll.ill.Er ! ~R~ONIBEAUREPAIRE. r1i/t~·~fKstoune", C. DEBUSSY/ .l ;_r-~ÚB~R'{2!f;·l. STRAVINSKY/ ~.SJUUQ Jli5JZ}l fia/lo lJ; lauliJ,m f:.u,oo OE CAAI.OS V 2? 30 H ~RQUESTA ClliDAD DE GRANADA ~= ~ Çranada (prep. por M• C. Arroyo) ran, wprar1o h Pon.1¡ director o•.J.. SSdlN ·M. DE FALLA Obertura dc "El · ""'""ro e Sevilla" ~EJUSSY-M. DE FALLA, Preludio a la t:1f> \! t SABADO. 6 JUUO: JARDINES DEL GENERAI,JFE. 22:30 H BALLET DE IA OPERA DE N1ZA Jean-Aibert Cartier, director • •EJ sombrero de fres picos", M. DE FALLNL. MASSll\'FJP. PICASSO. • "Parode", E. SATIE/L. MASSINEIP. PICASSO. • "Le Beau Donube". !. STRAUSSI I.. MASSINEIE. BEAUMO~!. ,. t DOMINGO. 7 JUUO: MONAS'IERIO DE SAN JEflÓNIMO, 12:30 H CORO DE LA COMUNIDAD DE MADRID Miguel Groba, director El mundo comi de M. de Fa!L'l. ObrdS de [.M. THOMAS. V, RUIZ AZNAR. R. HALFF'TER. T.A. GARCIA, F. SCHM1TI, M. RAVEL yM.DEFALLA. t DOMINGO. 7 JUUO: DEeur~tmo. ~1: CA{A I..'\ f! Grar1 Tenlt'O del Mrmdo lLEC. ab!ólut T~LO. SuJ!onlcllft lfomcntiJ.e (Estmno F,PEÚiillt't]0 :elaJrmta de An(/nfucfa) ), 'ER, lli E!trclla (Estrc~a~· DE •ALLA, Canclór1 dc la tiJ AYU NTAMIENTO DE GRANADA ORQUESTA SINFONICA DE MADRID Mnbel Perelstein, mezzosoprano Rafael Frühbeck de Burgos, director M. DE FALLA, El amnr brnjo H. Wi\GNE~ 1 Prelude und fsoldes Liebestod (dc Tristdn e Iso/Ja) 1. STRA VlS NKY, Le sacf'l! du prinlcmps CAFÉS CONCIERTO t DOMINGO, 23 AL VlERNES. 28 J UNIO: TEATRO Da HIOTEL ALHAMBRA PA.I..Acr. 19:30 H En torno a !tf. de FoUa María Ara~ón, me-..zosoprww Femnndo 1urina, piano Cauciones de J. NL~l. NH\-CULMELL. BAUTISTA; F. ~IOifPOU. E. HALFITER. k .. CASTRO, C. CUASTAVI~O. HALFFfER,~ V. RUIZ AZNAR; .~L THO~iAS. F, PEDRELL. J.RODRIGO. H. UEr yP. GARCIA MORALES t DOMINGO, 30 JUNIO AL VIERNES, 5 JUUO: TEATRO Da HOTEL ALHAMBRA PA.I..Acr. 19-.30 H Cauciones rusas y eBP!Jñolas (en el150 aniversorío del maje de Clinka a &paria) Marina Rodríguez, me-..zosoprono Tesús Debón,yJ.a~ 'Obras deM. CUNKA. Dl UBIUK, BULACHOV. PASKOV, Pl. CBAIKOVSI..'Y. M. DE FALLA. C. ROSSINL M. RAVEL, J. TIJRINA. E. CRANAOOS. TBASNOCHESFLAMENCOS t SACROMONTE:Ave Maria, Casa Madre, 22, 26, 29 de ju!lio. 3 y 6 de julio. t ALBAICIN: Peiia "!..i Platerla•, 24, 27 de junio, I y4 de julio. ¡¡ç,g ** m e ¡¡;m 3 ;¡ IIB'i& DIPUTACION DE GRANADA El 45 Feslivnlln tel11acional de Música y Dan:w dc Cmnada es ppsible gracia.~ al pat:rocinio <le: FUNDACJON CAJA DE GRANADA EL CORT E fNC LES LOEWE CERVEZAS ALHAMBRA y n numerosos colaboradores, muy cspecialmeote SOCIEDAD GENERAL DE AUTORES Y EDITORES (SGAE) AVIACO (T~rtisla oficial). PALACIO DE CARLOS V. 2):30 H J.fRCOLfS. 3JUUO: lNFORMACION YRESERVAS Te/f. (958)2218·14. Fox (958) 224111 t VIERNES. 5 JUUO: t SABADO, 6 JUUO: J. DEL M MUSICA LlA PRE - CRITICA Homenatge a Gabriel Brncic per F. IAVERNA-BACH c.\> paraules de pre~cntació de fhomt>na tge a Guhr-i<·l Bnwic que li ofereix un gmp dl'ls seus alwn nes, són possiblement la millor manera de donar notícia d"aqu rsl con ccr·t que es cclelwa.-à al Centre de Cultu ra Contemporània: '·di ver·sos són els moliuAqu t' 1•ns han impulsat a la t·enlitzució d ' aquest acte, però tun1 uawix tots cUs coincideixen en d desig de r r ivindicar la impor·tància dc Ics tres di mensions dc l'acti vitat cir Gnhriel Bmeil'" i, certament, tant com a compositor· amb tllla obra considc .-abJt~ i vu•·iada , com en el vessant cir pPdagog, mrs dr vint-i-cinc anys dedicats u l'enscnyamrnt musical de~ dc Phonos i pioner· en la introducció de la música d ertroacústica. Brncíc ha tn·baJlat incansablement per·quf> la composirió c.> lcctr·o- L CURSOS DE FORMACIÓ PER A MESTRES I ESPECIALISTES DE MÚSICA 1996-1997 acús tica tingués el seu lloc en la nostn música i assolís unes perspecti v~ dt• futur que d' altra manera no 'haur-ien aconseguit. AJ costa t d e les músiques de Brncic, sempre intet·essants pel que s uposen de r ecet·ca d e n ous camino, podrem escoltar també obr es d'E. dua r do Po1onio, un altre dels nomo il-lustt·es de la música electroacústica. ai..x.í com també de dos reconeguts c•·eadors, com són els argentins Fnmcisco Kr opfi i Ger anlo Candi ni. I Phonos Fu ndació P 1·ivada. Liliann Maffiotle. piano: J oan lzquienlo. Jlautu de bec: Li to lglesias. guitarra, i J osé Ma ría Aparicio. Obres de Brm·it•. P olonio. Ganclini i Kropfl. Ct-ntre tlt• CuJtu ra Contemporània . ï de maig d(' 1996. per 1 CJUCl: • Educació Infantil • Educació Primària Niclc-Havanna, la fidelitat a la nova música pel' F.T.•B. • Educació Secundària • Esco les de Música i Conservatoris • • .¡.. O Cursos monogràfics O Informàtica musical •••• C ursos d 'estiu d ' hivern P untullbnent i tumh{· j a com una 11·adició fprnunn (• nt establerta, clrs fir i di lluns 15 d ' ahdl fins al dilluns 17 de juJJY la rnus•ca conteruporòni u far à ac te d e p t·csèn c,ia al ic-kH avann a (Xl Cicle dr Músieu d c•l Segle xx). La sèrie rompr·èn nou co•wcr·ts, dels quals tres ja s'han c·rlr lwat, ¡u·otagonitzat:. pds <,rrp~> BC"\ axEn,cmhle (d irecció: Miquel Bofill , Barcelona 216 i r Orqut'~ tra Catalana de Cambra (J oan Pàmir::., tli n•ctor ). Per a1 mes de maig f'stan ammciades Lc, af·tu ario m. fl el Brass Catalorua Quintet, amb olm·~ de Brotons . Dog,on . Guinjoun , Montsalvatge. Plogg i Roger (dill uns, 6 dr maig) : rA urrn-Q ua rlN, a mb un programa que inr lou pa rlilurrs dr Bialas. J a nareck i Luto~ lawll k y es pr esenta rà el dia 13 de maig, i r i dia 20, sota la direcció de J oan Cerve•·ó, actuarà el Grup rns tr·umental dr València , intet·pr·etanl un progn1111U amb obr es de Cuno , G1•rhanl. Martí nez-lzquierdo, H.amos i Sanz. Els tres dan-rr s con<·t••·ts sc celebraran durant cluws de juny, amb la presentació del gr up Cantarnen , ínter·pretant un prob'l"amu inlc'l,"'"at pels n oms de Bírtwis tlc, Cr·umh. Schwartz. Soler i Tippct (dia 3 dc r juny): actuació (dia 10 de juny) del ¡,rru p instrumental Sitges 94 que diri· gc·ix Armand Grèbol (programa per dcter·minar ) i el concert dc eloenda ( 1.7 dc juny), pr·otagorutzal pel vio loncel·lista Lluís Claret amb obres d1· Blr usc, Fourés, Garrid o. Gninjoun, Pr nder·ecki, Soler i Zimmermann. La proposta per al cicle conc~rtrl també amb el n om de "l\ll úsica al Nick llavanna., és veritablement interf>· ~ant , tant per la selecció de rompo,i· tors programats com pet· lc!> formacions i els a rtis tes que hl inten enrn. Aj x:í. en r aspeete instrun1ental diríem que la fanúlia de les cordes hi e·là repr·esentada pel violonceL el quartet de corda i r orquestra de ramhru: d vent ofereix dues opcíon,: un conjwrl forma l exclusi vam ent per la nodrida ga mma dels sa.-<òfon s ( BC~ Sax E nsemblc) i el quintet de nlftaU (Brasij Catalonia Quintet). La rr,la de les agrupacions camhrlstiques ~ón aquelles on la corda , la fusl<1. l'i piano, Ja gultarra i la p ci·cussió, hi són presents . Rernal·quem qu1· la nauta i el clar·inet , com també el violi, el violoncel i el p iano, hl fib'lrrrn fll toles; instruments que, for·rnanLquin· lel, integren exclusivament els c·on· junts del BC 216 i Can tamen, !111:'!. t•·e que Sitges 94 inclou la percUS$10· corn ta mbé el Grnp Instrumr ntal de VaJl•ncia, en el qua! figura, a méb. la guita n-a . qual da dc pro¡ mús sit o• E sc J¡ Nn r Cast ció i uno IIIUC Ians lo d estr tam d'Al sile1 T n~ ntO\ en ~ fht de l vat• cen• nie· i tes. con mc• Ics 1 Iu n ver IIIÍI! difí atr; P CI' In(' ¡ I"CC• J1Pl' Ca1 MUSI CALIA PR E - CRIT I CA • 'lC 0511'1! ~s de Música inèdita de Narcís Bonet i Carlos Cruz de Castro 'bau- Cervelló i BriHen motiven records per F.T.B. > de ! que .a na :do. ra. i per F.T.•B. ICic. ~ dr oaig ~· ) del cUriper ~nd a vioclr oan, }S ]. •egut Nirk posi· rma- nen. ríem està 3rt et a: el junt .rida Sa." et all -esta són .. ci ;, hi e la iolí, a eJl lÚfl· connen· ;~ió. 1 dc s. la n la gènesi de la música podem trobar tot un var·iadíssim ventall d e motivacions; d'aquesta nmltipliciltll, sembla que és la memòria la que va inspira r· el contingut de les obres de Cervdló i Britten. Efectivumcut, amb el títol ben cxplicit cl 'Un. cant a Patt Casals, el com¡Josito•· Jonli Cet·veUó ens p r oposa r·ecordar tot l'art i la humanitat del violoncel· lista Pau Ca als. L'obra, cncàr·rec de l'Olimpíada Cultural Bar·celona 92, està concebuda p er a una orquestra de dotze v;oloncels i , segons par·artles de l'autor, hi vol copsar l'evocació, en cada instant, de la sonoritat, la naturalitat i sobretot la E nins. d'F.lollli ústi:onentins Gan- ' Associació Catalana de Compositor$ celebrar·à el darrer dijous del mes de maig un concert de l' Orquestra Catalana de Cambra , en el qual. dirigida pel seu director i fun dador, Joan J. P àmies. oferirà un programa dedicat totalment a la música d'alguns dels nosh·es compositors actuals. En aquest concert ha de destacarsc La presència dc dos compositors, Narcís Bonet i Cad os Cl'llz de Castro, que malgr·at la seva significació i el seu pr·estigi, no han merescut una excessiva atenció en les prog¡·amacions rlels cicles concer·tístics catalans. Les seves ohrf'S, aLxí com també la de Carles Grèbol, constituiran les estrenes d'un concer·t en el qual també s'interpretarà una composició d'Albert Llanas i el cicle Cap al meu silenci dc Salvador Pucyo. Tríptic de Sirena, encàrTCC dc l'Associació, és un fris sonor en tres mo,·iments d ' inspiració espl'iuana en què arcís Bonet ens mostra amb fèrtil in1abrinació la validesa encara de la cr·eació amb clements tan Cltltivats com són el neorlacis is me d ·ascendència stravinskyana i la indefinició de les harmonies impl'essionistes, Un lirisme àgil i elegant, el coneixement d!' l'ar·t dc la instrumentació i la capacitat per limitar les proporcioni! de la fomur , fan que la r~úsica do Narcís Bonet tingui ltn vcr1tahle poder· rormrnicalin. La música dc Cados Ct·u:t. dc Castro difícilment· pol encascllar·-se, el que atrau és que està lliure de pr·ejudicis per busca•· la novetat d e p lantejaments compositius. En aquesta recerca que mui deixa dc costal la perspectiva expressiva, Cruz de Castro hi conjuga n parts iguals la lògica del raonament i la inttiició dc la seva fèrtil imaginació. EL guitarrista i compositor Jordi Codina ha desenvolupat una important tasca en pro de la nova música, per aquesta raó se li concedí r any 1992 el Premi acional de Música en l'especialitat d'intèrpret de la música contemporània. Segur que aquesta dedicació ha infhü't en el vessant compositiu de Jordi Codina, ja que La seva música manifesta un caràcter eclèctic que difícilment trobarem !'n altres dels seus col·legues. D'alguna manera, en la seva trajcctòl'ia com a guitat·rista, Codina ha hagut d'identificar-se amb molt diverses tendènc;.,ies estètiques, cu·cumstància qttO Li ha proporcionat un pòsit ben positiu per a la seva faceta de creador. Així, al marge de la seva fèt·til imaginació, en les obres dc Coclina es produeix constantment una amalgama entre elements d'ascendència popular amb d'altres propis del ncoclacissisme, sense deixar de banda actituds empar entades amb les audàcies d ' un cert avantguardisme. Ai.xí l1o podrem esbrinar amb l'obra que l'Orquestra Catalana de Cambra li interpretarà. El cicle de cançons Cap al meu silenci de Salvador Pueyo, com tan ls altres dels seus títols. l1a merescut una notable difusió, la qual cosa ja ens parla d e la qualitat de la pat·titura, en la qual el compositor s'endinsa en l'emoció íntima d'tu1s sentiments de caire existencial. Orquestra Catalana de Camhn•. Malgot·zata Zygmaniak i Hélune Giruudier, sopranos. Petet· Bacchus, f1autu. Joan Pàmies, dh·ec:ció. Obres de NareíB Bonet, Carlos Cruz de Castro, Jordi Codina i Salvador Pueyo. Centre de Cultura Contempori'1nia. 30 de maig de l 996. a les 9 dc la nit. personalitat humana de Casals. el més elevat de l'art musical. No tan clarament. tamhé el record i la pt·cmonició donen forma i vida al Concert per a violí i orquestra de Benjamin Britten, compost entre 1938 i 1939 i estrenat el 1940 a Nova York, sota la direcció de Sir John Barbir·olli i amb Antoni Brosa com a solista, violinista català que, nascut a la Ca nonja, va conver·tir-se en tw dels intèr·pr·ets més autoritzats de la nova música, havent estrenat no solament aquesta obra de Britten, sinó també el Concert de Gerbard, i tcnütt en el seu r·epet·tod habitual les pà¡,rines concertants de Stravinsky, Bl'ittcn, Berg i. Schonherg. Va ésset· eU <JliÏ, precisament, va estrenar tambr un u obt·a de Britten al Festival dc la SIMC de Barcelona el mes d'abril de l'any 1936. quan la nostra ciutat estava vwmt un clima prebèl·lic. Segons Brosa, a l'aleshores joveníssim compositor anglès aquesta atmosfera va impressionarlo fortament i veritablement Ja música el' aquest concer·t sembla que descl'igui a vegades Ja inquietud i l'angoixa per ttn drama imminent. entiments que al jove Britten el clevieo fer r·eflcx:ionar quan veia com el món i el seu país anaven vers un altr·e gr an conflicte bèl·lic. L'obra ~s dc brillant factura orquestral i la part del violí solista desenvolup a un estil virtuosístic de gran bdlesa i emotivitat. O•·truestra Simfònica dc Barcelona i Nacional de Cotalunya. Ida Haendel, vinlí. Dirrc<"iú: Fr unz-Paul Decker. Pulau dc la Miísica Catalana, 3, 4 i 5 de mRig Uf' 1996. 139 51 291 MUSI CALIA PRE·CRITICA Elies, un oratori romàntic gran per F.T.-8. endelssohll tindrà un Uoc en la històt·ia de la música no solament per In seva olwa , si nó q ue lambé se'l merei.x p<'r l'f·xhumació de la Passió de N.S. Jesucrist segons l'Evangeli de sant Mateu de J . S. Bach. P odem dir que amb aquest r edcscobriment, mitjançant la intet·pretació dil·igida el 1829, Me ndclssohn va obl'ir els ho t·i.tzons a l'oratori romàntic, del qual el sen Elies és una aportació s ign'ific uti va. Compost el 1846 , deu anys després de la ct·cació de Paulus i un any abans de la rnol't del composit01·, el fris sonot· d edicat a nan·nr la vidu del profeta Elies constitueix el punt cuLminant de Iu can·cra del compositor. No direm quer ombt·t• de Bach plani sobre la mú~ita d'aquest oratori. però sí s 'ha de t·eeonèixer que l'estudi dels textos dl· Bueh va constituir una experiència pt·ofitosa pet· a Mendelssohn. Tot i que ell , en esperit i potser per la formació musical rebuda, esta' a més a JH'OP M dels estils dc Haydn i Mozart. qut no pas d'una 7ovena dc B eelholt'n¡ no diguem dels seus coetanis colli Schumann o Weber, la conccprió 1 l'cxp1·essió de Mendelssotu1 té ~n aquest oratori el caràcter plenament romàntic. Així, en les fugu es, admirablement cons truïdes, en el• c01·als, en els recitatlJS i les àries de continguda tensió emotiva d 'Elies hi ha un dramatisme o fin s i lot un ~cn­ lit dc l'acció que ¡·esulta impensubl~ en els oratoris clàssics i ban·ocs. ¿Fins on la mi•sica de J.\llenclrlssolm no és una mena dc novel·lo son01·a? En w1 cert sentit aquestu (·s la novetat que Mendclssohn 1a apot"tar amb el seu Elies. tol innova nt Lm gènel'e que d'alt1·a man«>rn. difícilment hauria inter essat ¡¡ rutrt'< composilo•·s de l'època. com 1 au ésser Bedioz. Schumann i Liszl. Berliner Barb Akademie. Orfeó Català i FOH'ftes vocal,;. H eribert Breuer. <Hrecció . Palau de la ~1úsica Catalana (PaJnu 100). 26 de maig de 1996. nlr· 9 de la nit. perJ 1 ho 1 prer pres Ull t'! sent• Í'S Sl com d'ur mou \'all rne1 o el don. Moll que trcb la in 139 Un Stravinsky infreqüent per F.T.-8. ' te l .3~ 8.08.05 - fax 4 "1 2.05.0~ DIN SIC 52 292 Üt"questl'a dc Cambnt Teatre Lliure bn pt"ogL"amnt pr-t· aquest mes dr maig, ducs obres dt> Stnt vinsky. Es tracta d e Pulcinella. el eèlelwe retorn a P er golesi. i el Concert de Dumbarton Oaks. Si la primera dc les partitures és ben conl'gtJda, no ocorre el mateix amb la ~cgonu, la qual d'alguna ma nf'ra ¡,egucix aquesta ünia de recreació d'un passat més o menys llun) à. Dwnbarton Oaks é& un castell proper a la ci utat de Boston (EUA). el qual va tenir cer·ta r ellevància per ba ver estat, r any 191-.1 ' la &eu d ' una de les reunions preliminars de la constitució de ro 1 U. Amb tol, quan Stravinsky va c&criure aquesta obra (1937-1938), ho va fer prr en càrrec dels propictal'is del rastell , plantejant-se. com u pr·opòsil, la r ecreació d el clima i l'estil dels concerts de Brandebur·g bacc·hiuns. Cer tament, Struvins ky no va ésser un innovado1· en el sentit dr r enovar o establir lm nou sis tema de composició, com és el cas dc Schi:inherg, ni tampoc ho va pretendre mai. P er·ò sí s'ha de reconèixer a Stravinsky com un r·evtrlsiu qnf' amb les seves partitut·cs vu plantej ar sempre la necessitat de r·enovar Ics actituds i els punts dc vista sob!l l'ofici dc compondre, les maoen·, d'escr iur·e la música o b é dc eomi· de rm·-la. Així, molt lluny dc poRnrse perruques, com va dir Schon· berg. el que Stravins ky va fer omb els seus cèlebres retorns \a m esbrinar fliis a quin punt et·a pm"i· ble trobar noves idees amb uns mnl lles llargament utilitzats. En definitiva, aquest conrf'rt ,¡, cambra tracta de retrobar el gu·t per la melodia. una melodia de Líni• • nítides, no excessivament tontra•La· da en canvis d'altura. amb LtnU pul saeió inexorable, com si \'ol~ut· anul ·lar el curs del temps. o pot-rr anar més enllà d 'un espai, evolurío· nant sense fi. Una música que tamk potser vol p osar de manifest rom rUa pol prescindir de continguts ex1lrrv si us. Fins a cer·t punt el Dumbarton Oaks Concerto, compos t el 1938. demostt·a la viabilhat d'uns peotn· g•·ames sense altre fi que el c.le bonur en el temps, dc combinar uns color¡ 1 i unes línies pet" al ga udi puramrnt auditiu. ta r COll ' meo pas mòiJ UCS( COI'f' V<•nt que que! el d Pen ié. forn In O\ tràn ball cab; dir em: lll811 la d IUI(l Llav. mul Lles t¡uc 01(~ 11 On{UClitra dc CUJnb1·a T1•atrc Uiurt'· Direcció: J osep Pons. Obre" dl' Ro' hi ni i Stravinsky. Fundació ''la C11i~o·. 29 dc maig de 1996. Ol lli i e¡ ue allò corn MUSICALIA BALLET Esfor~os en camí an , qut )ven i CODI per JOAQUIM VILÀ I FOLCH pciói té en •ment o és fàcil el creixement N adnri. - el, ies dr !ies hi J srn. LS ab lc :s. 1drls. -vel·lu s ta és nn innonera, altres • ran ;t. • Ca· eofr. llana a le- sobr~ nere. ;onsi- >Osur- ehon· • amb a ol'r pos.Ϸ ;mol- ·rt dt I gu-t link• r~èta· :~pul­ tlgub >ot;er lucio- ambi meUa rpre.- art on 1938, tentnsonar !olorl Lment 1 ct·eatiu d ' un cor eògraf. Sobt·etot quan hi ha poca cosa a dir. Hi ha coreòg•·afs que abans d 'emprendre un trebaU n omés tenen present algunes imatges, o bé tmes sensacions imprecises, o senten alguna men a dc negttit, i és sobre aquesta ambigüitat que comencen a treballar. Altres, d'una mane1·a intuïtiva, fan mow·e les ballar·ines/b allarins i van triant el gra d e la palla a mesura que el joc d ' acció-reacció o el de la improvisació comença a donar elements per aprofitar. jfolt sovint són le mú iques les que ofereixen els mater·ials de trebaU, l'espurna que motivarà la inspiració. I, és clar, cinquanta miJ opcions més, les q uals, convenientment adobades, formen l'acte creatiu. No es tracta pas ara de fer un invental"i dels mòbils crue envolten la gèn esi i el desenvolupament clel treball coreogràfic, sinó dc retr eure el ventall immens de possibilitats que comporta. És darrera d 'aquestes possibilitats q ue <·omença el discurs creatiu del coreògr·af. Perqu è hi ha qui es diu coreògraf i és. només, tm manipulador de formes, o w1 dis tl"ibuïdor d e moviments, o un ordenador del tràn it. Sovint, amb penes i treballs. quan s'h a aconseguit d'acabar un producte -q ue no vol dir haver elabor·at ur1 discu rssen e massa aUargassaments ni mancances ostensibles, comença la dificultat, en haver de pensar una nova pt·oposta. E l coreògr·af, llavors, segons ]'experiència acumulada pot aprofundir les troballes anteriors, seguit· el discurs c¡ue portava o hé canviar radicallllent dc registre p er buscar noves maner·es de treballar·. Tot depèn qu~ tingui clar allò que vol dir, alio que vol comunicar. El fet comença a preo<'upar qua n t'a- dones que, sense r esoldre problem es, sense arrodonir les p ropostes, el coreògraf canvia d'estil , de et-iteri, i -tastaolletes- va fent pinzellades esparses a tort i a dret sense deixar sedhnentar cap inttüció, cap idea, cap con cepte. És per això q ue dic que no és fà cil el creixement cr eatiu d 'un coreògt·af. Sovint els gr aons que porten d\ma composició a l'altr·a són molt prims i l 'ascen sió és molt lenta, o les idees hi són pC'rÒ hi manca un bon plantejament, o una b ona evolució. Totes aquestes consideracions m'han passat p el cap en voler parlar dels últims espectacles de dansa que he vist en els últims temps. El grup lncr epación Danza (Barcel on a, l'Espai, 15 de febrer) presentava dues p ropostes que em van semblar contradictòries o, si més no. diver gents. La primera, Stress-CE. dóna voltes i voltes a una troballa inicial: el joc onomatopeic de les castanyoles; p erò l'espurna creativa ~ acaba de seguida i l a r eiteració es fa pesada. Fins i tot, clavant de segons quin tipus de públic, la proposta ba de resultar demagògica. En canvi a Wad Ras hi ba més i dees, un joc cor eogr àfi c molt més ric amb la voluntat de n o caure ni en la demagògia ni en el tòpic, però a aquestes idees, els manca una coh esió dnmàtica que n'arrodoneixi la u ni ta t. Em va fer 1'efecte de ser només un apunt, una b on a idea per desenvolupar, un intent de creat· un clima progr·essiu que, en créixer , porti al crit, a l 'alliberament d'una lluita inted or; una lluita que no s'ha manifestat amb prou contundència, contrast, enfrontament dramàtic. Satswnas (Barcelona , l'Espai, 7 de març) amb Petúnies aconsegueix moments d'm1a gran bellesa, però juga amb un cert esteticisme en una bona colla d 'estl·u ctures formals i això, a manca d \m tensió dramàtica més prcci- sa , dóna a l'espectacle una sensació fr·à gil d ' ambigüitat. Cades Sala s a Georg, presentat p er Búbulus (Barcelona , l 'E spai, 21 de març), també juga amb l 'esteticisme, però hi dóna un contingut d •·amàlic més pt·ofund, en cara que, potser. es p erd una ~ica en r eiteracions innecessàries i en solucions cor eogràfiques e..xcessivament utilitzades. Gelaber t-Azzopardi (Bar·celona, Teatre Lliure, 21 de març) en Armand Dust 2 i eu Set , posa en tm prunet· pla l'exquisit p erfeccionisme de Cesc Gelabert, tant en el joc con ceptual com en el coreogr·àtïc i l ' intet·pretatin. Gelabert gaudeix del movúnent en els seus minims ma tisos i els fa gaudir mentr·e evoluciona, sense deixar al marge l a teatralitat de cada proposta. En les coreografies de Cesc Gclabert no lli ha r eiteració, lri h a acumulació de moviments i exper-ièn cies, i una manera de fer que als espectadors fidels resulta familiar, j a que el coreògraf-ballarí insisteix en els mateixos temes i és fidel a l'estètica que ba anat configurant amb els temps. Potser, els espectadot·s impacients d esitgen que Cesc Ge1ahet·t es llanci endavant amb Lma passa més llarga, amb més contundència i efectivitat. La minuciositat i l a rigorositat en la preparació, la continui'tat i el desenvolupament de formes i conceptes fan que les propostes de GelaberL-Azzopardi tinguin una gn:m consistèn cia. En el món de la dansa tot depèn de les coses que es vulguin dir. I a l'hora de l'esp ectacle, de les que realment es diuen. 139 53 293 SCHERZANDO 55 295 LLIBRES ................. ···-· Dirigida per t"runçoU.-Rt>n~ Tranrhf'fort. \ rr~ió ~'"l'unyolu i odoptorió dt> Josr l.ui" Gori'Ío tlt•l Bu~to. Alianza Editorial. Cul·lt•t•dó Aliunza Dict•icmaa;o~. H ¡¡ ¡;¡¡;- = = ~ a ~' ¡;¡· 139 eus ncí un llibre que t{· r om a virtut principal el seu cal'ñ ctet' d 'obrn impresc•indiblc. ( t:mpro IH(IH'St mol essent cnn ~ci e nl dol seu pes i tr·ansccndioncin. En Lot cus, i el(~ forma immediata , c·ul pn•gunlnr-se pe•· què i ¡.>el' n qui ho és, d ' impt·e~;c indibl e . D 'aquesta ma nera l'afir·mació r·otunda inicial pot adquirir el seu valoa· mé uutèntic i no quedru·-sc en pua·a rspeculnció subjc·cti va scn¡,c més uutorital ni pes. Ens ta·ob cm d ava nt d ' un u obl'a t (UC en la seva llarga rxtcnsió -gairebé- mil cinc-centes pàgines fa t·cides dc lext- fol"llcix una informació gairebé exhaustiva del conjunt dc les oba·es d e ca rnhr·a m rs 1ranscendeuls rsc rilcs mai. 1\·obcm, doncs, en aquesta r·ealitat un perquè ben poder ós que, a més. s· eni"Íqueix amb altt·es elements. P ca· damunt del valot· qut' tr haver aplegat en un Rol volum l'estudi de cadascuna de les obres de camba·a dels creadors més importants dc la història de la música h.i ha també el fet de com es p1·odueix això. Parlem. doncs, de la dimensió q"Llalitat-iva fon amental, sense la qual aqueU afany completiu o i.nvental'iador adquil"iria tm valor molt menys u·ansceudent. I en aquest sentit l'anàUsi de les obres ob eeix a uns criteris molt en certats, ja que ateny tant la dimensió i el context històric d e les mateixes com també un ap rofundiment formal m olt acurat. I. a més, emprant un llenguatge que pot ser atès tan t per l'esp ecialista com p er l' afeccionat mínimament rigorós. P erquè. en defmitiva . ens trobem da vant d 'una obr a qu e cerca arribar a grans audiències -si se'm permet el símil m usical. I aquí enllacem amb l'altre component justificador de l'axioma o a pri.o- rismc umb què he inicial aquesta re<·en sió : el llibt·e és obet·t a un segment molt ampli de lrc to1·s. P erquè, pels mèrits apuntats del seu contingut, a·esulta mol útil a molts . ls estudiosos en pdmcr Uoc, però també a estudiants de 111úsica, a professionals de la interpr·etació - a aquells que vulguin obrir el seu camp de visió per d amunt de l' ubs01·henl pentagra ma-, i tumhé i en gr·an mesut·a - insisteixo en aix ò- a l' afeccionat at ent i selectiu. A aquell que: v a al concert amb un lwckground ben alimentat , j a sigui p el t·ccut·s a una tliscogntfia escollida o p ea· la lectura dc textos com els que li p ot fornit· aquest llibre. Ambdues, maner es molt enriq uidoa·es d c gaud ir de l concea·t. Com s· assenyala al pt·òleg, "La inten ció ... és ajuda r l'oient q ue no tin¡,rui o mà la partitur a d e l'obra a "seguir-la" en el seu desenvolupament, a comp•·end re la seva organització gcnr r al a ixí com les SPVes estructures elemcntnls, u apr 4'CÍoa·-la, de maner a especia l a qui no es confor·mi solament amb el plaer auditiu: en re. s um , a invitar aquest oient a una escolta activa" . Explicació que em sembla d'una absoluta exactitud. La ver sió espanyola de José Luis García del Busto ba servit també p er enriquir alguns asp ectes de compositor s espanyols presents a la versió original - P. Soler , Gerbat·d, FaUu ¡ Tm·ina- m entre ha deLxat intacte el que es t·efen'ix u Ardaga , alhora que hi ba afegit Carmelo A. Bernaola, Joan Guinjoan, Cristóbal Hàlffter, Tomús Marco . Xavier Monlsu(. vatge, Luis de P ablo i Lluís del Milà. D ' aquesta manera es completa la xifra de cent vuitanta compositot·s l'obra de cambra dels quals és estu· dia da en aquesta obro absolutament cabdal. El llenguatge obeeix a uns criteris de ' ·normalitat" i dc despullament de temp· tacions de saviesa exclusivista q ue s'agraeeixen molt, e] s qu als a rrodoneixen aquesta imatge p otent, fun cional i alhora atractiva que defineix el volum. e Jaume Comellus Mut \IuI Rn~ Orr tJ) llt·r \lm E c¡ur• Hcr trat· !Ion I rad É rnen ell CI Iun t uns va n cl t• " disc• bn•t l'o VI O EL S .... E D I UM E N G E S A L PALAU ······· ·· ... . ... ser I a è1 pari prn ghe \l'li( H IV TEMPORADA 1996 Diumenges a les 18 h. 12 de maig 19 de maig Orquesta Ciudad de Granada. Cor de Cambra del PMC Orquestra Fillwrnwnia de Cambm de Barcelona. (pata·ocinat pea· Fw1dació Caixa de Catalunya). Su.san Chücott, soprano. Marina Rodríguez, contralt. Francesc Garrigosa, tenor. Peter Mikulas , badton. Dir.: Jose p Pons ]ordi Camell, piano. Dir.: El'llest Martínez-.lzquierdo. Beethoven, Mozart. PretLs: de 500 a 1. 700 ptes. l'a\ Iu oie dó pari tan t grur Pm, <Juè Ior· trac mis1 41X4'4 que litul l' Cili rncn pro Haydn, Mozart 11\(U 56 296 Preus: de 800 a 2.300 ptes . Palau de la Música Catalana U!( U nur DISCOS reest ctiem ut a de 1St O lri- de ,t·e- naJ lai xat xa ha cran, 11 as ¡a]. o i Menclelssohn: Paulus ~Munit~ quartet de solistes vocals t·e¡¡seuya t eu la cap çalera d'aquesta nota té exactament el protagonisme en la mesura justa que li escau en aquest cas i la classe necessària p er fer unes intct·vcncions precioses. En conjw1t, cors i orquestt·a segu eixen , p et· altt·a banda, )"òptim ren diment habitual. e Josep Cru~anovas. Oit•m•r, Amlt'tle Markt•rl, JmneR Taylot· i Mnubia~ Gm·nt•. I.n Cha¡u•UH Royalt!, Cullegium Vtwul4! i Ot·t·hl'>tl·e dc~ CJ1umps El~,¡.,.... Dil·t·t·t·ió: Philippc Hi'n'flwt·ghe. Hannunia '1untli 901584.85. i.UIS DE PABLO: Tanle de poeta• LniRn ca~tc·llani, soprano. Jorge Cheminé, baríton. Cor dc> Vali•nc•ia. Orqut•stru del Teatre Lliure. Dir.: Jo~p Pons. Harmonia ~[uudi 901568 2 CD DDD !Sta la o ta de :tu- :> ra El lllS ., i np- Jsi- <en ~o­ tge ora el Uas ns trobem at·a en la que sembla la da rrera aven tut·a d 'aquest grup que c·ncapçala Herreweghc. ja qur es tracta de la gravació del darrer no' embre, cm·egistrada a S LLis sa. És sabut que aqu<•sta meno dc cooper ativa que ell encapçala fa una important producció anyal amb uns membt·es fidds i que van retocan t la partilut·a de ton• Cins a la produc:c·ió discogràfica. Si el catàleg bn1u, però important, que es va creant no deixa d'ésser fins i tot eclèctic qua nt a èpocrues i estils, podem pal'lat· ja dc l'im·onfusihlr per•onaUtat de Jlcr..-eweghe rn totes Ics !>C' es intet·vencions. Recentment vam tcnit· l'avinentr~a de <·omentar la se,·a singular !Hissa Solenmis, modd dr contenció i aprofundiment d'una partitura. Ara ho fem . per tant, rc~pcctc d •aq Ut'Sl gran oratori qur ~s el Paulus mcndclssohnià, en què la signatura del d it·ector queda brn palesa. Es tracta dc l'afi.-mació dt>l ntissatgr antidivista pPt' cxcel·lèncin, que nc> vol dir ~ur. estigui exempt rl e quaUtat snGcic•nt i fïns i tot rcntal'eable. És, simplement, un rebuig de rcr ts protagonismes que í'n aquest món qlHl tra(•tcm aqui haurien dr dcsc•ntonar necessàriament. El E pou. Dc fet, la inter peetació que en fa aqní el pianista Frederic Ciu (sinb'l.tlar casualitat onomàstica) és subtil i noble, amb lcctu•·a singulat·mcnt tendent a I' a trnosfera im pressionista.És, per tant, un altee disc que podem r·ccomanae per la seva solvència i , en especial, el seu cat·àcter· d'antologia p lausible per a l'obra pianística intima dc Pl·okofiev. e J.C.P. PROKOFIEV: Vol. V.- Sarcasms op._ I 7. FugitiYe VIsions op. .2.2• Four pleces op. 3 I op. 4. Jbccata op. I I. Frcclerir Ciu. piano. Harmonia Mundi 90ï 169. s publica ara aquest "volwn V" d' una sèl"ie dedicada a ProkoHev a cura d'aquest pianista americà d'ascendència oriental i de qui només tenim n otícia de ducs trameses més, Ja de la integral de les sonates i la d e reduccions al piano -originals- dels cone.,outs baUets d el mateix compositot·. P ersonalment. ens hem estimat sempre aquestes p eces misterioses dels primers opus de Prokofiev, els d els anys inicials de la scvu cat-rera, llavors netament eueopea i sotmesa a totes les influències. És el compos.itot· en el seu vessant entre místic i esotèric, fins i tot netament sarcàstic (aquests Sarcasms de l'op. 17) i sobt·etot les inimitobles Visions Fugitives dc· l'op. 22. Tampoc no podem deixar de recordar en aquest pe.-íode les afinitats que ma nté amb el nostre Mom- E ls textos poètics són una excusa per a Luis de P ablo per escriure per a l'orcruestra amb la paleta riquíssima que se li coneix, efectista. però mai gr atuïta i amb un sentit del ritme amb la inspiració emanada de la Ieetu ra. En aquesta Tarde de poetas parteix dc Marcial i Ib11 Cabirol, de poetes p er ses, dc Cóngora, de Car] o Porta, dc J uan Larrea , de Viccnte Aleixandrc, però la veu bi és t eactada més com un elf:'mcnt sonor modulable fi ns a l'infinitèsim que no com a ~ortado r d'un missatge. Es suggestiu que les composicions per a veu i diverses combinacions d ' instruments s 'inte•·calin amb obres orquestr·als, pet· cert, bciJíssimcs. Són les E Transiciones instrumentan, III i IV) i la Meditación instrumental, les (I, totes dell986. L a interpretació és estupenda i el mèt·it pr·incipal sc l'endú J osep P on s. El Cm· dc València inte~·vé en dues composicions ("Vuit c!pig•·amcs a Marcittl" i "Como Moisés el viejo", la més II 8J·ga de la col·lecció, clotzc minuts). Els solistes vocals, Castclluni, Ch eminé s'enft·ontcn a moment s de grau comp romís vocal, dels quals surten victoriosos, encara que en el cas dc la sopr an o. el r ecord d'u na Ricci o una Abad qüestioni en certa manera el h'Tan predicament internacional de què gaudeix. É una llàstima que per un qua1·t d'hora de música hagi calgut un segon compacte, però la despesa suplementària no ba d ' acovardir el curiós i encara menys el qui es complau en l es consonàncies de la música atonal (De Pablo és Wl mestre a captivar l'oïda), perquè l' audició és •·eal.ment gratificant. Els com entaris de Ga rcía del Bus to ho volen desmcntiL", però les obt·es. vi nt en total i que alternen els gèner es, s'a1·ticulen com un patchwork heteròclit que serveix perfectament la idea de diversitat que emana del títol. Per cert, el compositor ha fet retirar del seu catàleg una obra ja referenciada (la Glosa a un texto lk Luis de Góngora, del 1961) per tal d'incloure-la en el nou recull que va ser estrenat en el F estival d'Alacant de l'any 1986 p el grup Koan sota la dil'ecció de J .R. Encinar. e X.C.-D. JOAN AUIERT AMARGOS: Concert per a clarinet. Trio per a flauta, clarinet I cor angl••· . ...,.. P!flr a llue• Raute• I ~r a flauta I plano Orquestra dl' Cambra Teatre Uiure. Walter Boeykens, clarinet. Dir.: Josep Pons. Harmonia Mundi 905232 DDD L a multinacion al Harmonia Mundi acaba de treure tres compactes més amb l' Orquestt·a del Lliure, ara dedicats a Joan Albert Amargós, Josep Soler i Luis de Pahlo que incrementen la llista de col·laboeacions fins a un total de n ou. Com sempre, 57 297 DISCOS 58 298 t;Ón edidons imprca bles i molt ulmclivcs pels vistosos collages dr Fn' dcr·ic Amat a lr~ pot·toclrs. En el tl"Amargós hi ligur·a t•l Concert per a clarinet estr·cnat l'un) passat. És unn o!,ru vitulis ta i agt·adosa quc· drnola ri ronrLxPml'nl qtw té t'I compositor òe lrs possihilitnls J ' un ioslnrnwnt que pructica. E l Con ce1·1 lé l' cs tructurn t:anònira en lrt•s moviments (animat, lent i animat) i en el ceutnll í•s el clarinet qui creu i mnn lé la tr nsió. En els ull res dos l'orqtws tra es fu lllPS pn'senl. La influènC'iu dc (Üvcr·sos vessa nts de In mút~ icn amcrÍ<'ana (haladu, m g, jazz) hi é8 evident, com Iu ulilitzndó d'accents magribins en el tercer 111 ovitnC:'Ill. És dcstncable la capacilal del co mpo~ito t· per canviar dc r·rgistre i d"rscr·iur·e per u l'orquestr·a. L'estup endn planificació sonora es beneficia dc l'enregisn·ament per·què potcnr ia la pn'sèneia sonora d ' alu·es instr·um¡•nts. El gr·an chu;"netis ta Walter· Boeykcns hi està pletòric dc fawJtats i dr creativitol , nmb una ijonm·itat densu imbuïda dc protagonU!me, amh una gnn varietat en c·ls uhrcs i un legato sensacional. Els del Uiure, a l 'ul~:ada dc les expectatives. El Trio és de r any 1980 i denota l'admiració d'Amargós per· Hindemith. És una obra fma i r nigmàtica. abstracta malgrat r entitat de l'clement melòdic; l'interpreten magrúfiramrnt Jaume CortadcUas (Oauta), Xavier· Figuer·ola (clarinet) i Philippe VaJJct (cor anglès). Les ducs Sonates són de r any anterior, però paradoxalmenl sonen com tula e!ltilitzadó neoclàssica del Trio , pur·tü·ulm·mrnt l'escrita per a ducs flautes (en la qual també intervé Patriciu Mnzo), en no mout·e 's de l' àmbit dPis instr·uments dc v•' nt. En la que és per a piano i tlauta, Ja comesa del piano assumeix un gran r·cllcu -especialment en !"'Andante"- i hi està magnilic Lltús VidaL P er· últim, cal fer un aclariment sobre un fet que ha estat explicat p er P om; a r opinió pública en ciu u política. No és cert que la Generalitat hagi retirat a aquest inici de col·lecció una subvenció milionàr·ia. Si que h o és que la multinacional DO va fer cas dc r"l'iterats avisos (duran t mesos) d 'estru· fOt·a de termini p et· cobrar-la i que no va pt·esentat· els compactes eu el t emps convingut. D' altr a banda, el català brilla p er la seva absència r n els comentaris que figuren e n el fullet d ' aquest compacte dedicat a liD compositor del país. ex.c.-n. ALBERT MORALEDA: Missa Crlpfica de la Sagrada Familia. Missa del llemel. Pare Nostre, Pater Noster Cor Rirercat·e. Dir.: Ct:t·ilia \ 'elazt]Ut>z. Edici<m• Albert -:\foraleda 9532/l. ODD E l compact e a plega dues misses, amb el complement de dos breus parenostres p er a cor a cappeUa. ob res comp ostes per Albert :\loraleda entre !"hivern de 1992 i la ta rdor de 1993. Són composicions en les quals les limitacions de manca de s ubjecció a un credo estilístic son superades pel m èrit de set· més directes. Són obt·es assequibles, recollides, d ' audlció fà cil. Moralcda comen ta en el fullet de coberta la seva admiració p er Gaudí com a arquitecte, p erò també com a home de fe i per això ha volgut plasmar en la Missa CrípticcLel Temple de la Sagt·ada Famillia , més en la seva part mis teriosa 4ue la pròpiamr nt r s prr tacular. P er contra. la Mi$sa del Remei pr·etén ada pta r·-se a un espai petit, a qualsevol ermita. El seu cant és més rerolüt, més r·elacionat a mb In pt·cgà r·ia i adopta , en ronscqüència , el català per fer· cntcncdor·a la Uetra. Aqu rsta intenció és cons ta nt en Ics quat t·e peces: exaltació de les paraules, ¡Himacia d els textos dc la missa catòlica. Mot·aledn empra pocs clements, per ò els conjumina i t·ritr r·a amb encert (per exemple, els obs tinats sobr·r lrs paraules "Sa nctus" o ''Miscr·cr c" en les divc t·srs srcr ions com a fon s dc la melodia). És una mtr<;ica amb poques complicacions harmòniques. polifòniques o rítmiquc~, més plàstica que cons tru t·liva , mé.~ hiindeliana que bachiana . i sc· m permet ri símiJ. En tol r as, hi ha passatgrs en lfuè el resultat no desmer·eix d ' Ull Bdtten, per posat· un r efer ent menys exager at. El Cot· Rirerrut·c inlc l"prcta 11mb l'cquilibd i el r onvencimrnt adients unes obres escrites amb la sinceritat dc l' home dc [c. e X.C.-0. EDUARD TOLDÜ: Ollra per a collia ï,.,hl;t !'iant .Jm·.li. Dirt·N·iil: .l<mlí Lt•<Ín. Eclkínm \.lu·rl :\l•,rult•du. A mb gairebé tota seguretat aquc¡;t CD ronsli tuc~ un dels millot-s i mél. in1portanl'l homenatges que hom ha dedicat a Eduard Toldrà en l'avinentesa dr complir-se, l' an y passat, el centenari del seu naixrment. .Pr r· damunt de tanta i tanta eelebraeió de naturu més o menys per·durahl•·, ens trobem davant d' una r·ealitat òestinada a deixat· petja, u dona r vivència i permanència rlc la personalitat d 'aqueU a qui és dedlcado. La Cobla Sant Jordi ha aplegat en aquest cm·cgistr·amcnt w1 total de 13 composicions, dotzr de les quals són sudanes i la danera la seva esplèndida glossa Dan. ses de Vúanoua, que com r emuca molt hé Jonü León en el comentari que arom. panya el disc és la composi. ció ··considerada en la història de Ja música per a cobla, com la primera obra de concert que escapa de la forma sardana" . El disc té un caràrl!~r autènticament antològic en recolfu· DO solament do títols més coneguts de la seva p roducció Sltrdanistu -Sol ixent, Campero/¡r, L'hostal de la Peira, El bar de les ginesteres o La fageda d'en Jordà-, sinó tamlw títols que formen part deb racons més amagats i no per això mancats d"ioterès. del seu no massa extens opU$. Es tracta de la primerenra Sol p onent (1917). o bé Jlariona (1921 ). En a\,"'ln. casos bi ha obres '"injustament oblidades'". com remarca també amb encert el director de la Cobla Sani J ordi. i que aquí apareixen enregistrades per primera vegada. És el cas de Gentil Antònia, Puig neulós, El roserar i Salou. E n conjunt, es tracin el' Ull disc indisp ensable per a aquells que vulguin conèi· xer b é l'obra per a cobln d'un dels músics més impur· tants que ha donat el puÍI; una pucel·Ja de r obra m· ativa de Tolclrà que s'in-ereïx m olt exactament en ri conjunt dc tota la seva producció per la seva Uunúno.Ï· ta t. m estria en el tractamcnl compositiu i un sentit irmal de l'elegància i la clistinrió. Afortunadament, hom ha p ogut comptar amb una interpretació modèlica dela Cobla Sant J orcü, formació que sota el guiatge de Jordi León ba fet del culte u Iu música de concert una dil~· sa seguida amb una fidelitat i un rigor importants. Uns comentaris del rnn· t~:ix Jordi León, i tambr d'Alliert Moraleda, moll precisos i molt útils per uju· dar a situu l'abast del con· tingut del disc, acaben d'u· rrodonir el valor i l'intcrè• d ' aques ta producció. f J.C.C. OCT Oiss. Schlomo GUSiurv Div. ~ ~.~~ Albtn Gul BcnliiOia: Cbopln: C núm.. DI'Omk: Si Div. J s~hlldor 1 Bruno l.cc Moi!Mho sd.unun< op ~I Dd>u,,y. I raw,,"!k hrt1• Diss•. j¡o.uiJw ~Bo ~l ~ rl.ÚIII,,.k --....._ DESI Div. MIOnl Ro )llSepM.< lktlhovt r nlirn lkttboven com- po>i- ristò- >hla. con- ·oia, tbac ~"age­ tmbé dels >per ' del opus. enca ' bé guru lSta- com lcert Sant ·ueo nera enril , El OC-TUBR~ Disi.p1 DÍu. 22 Diss. 2 Scblomo ~Untz, t~oltl l dlmtor GU s~n. violi MOW1: 1.:1 nauta m!giC:J. Obenui"J. Mozart: Si1n(oruJ cq~nant per :1 violi i lio!:i K.365 Bnhms: ~onia .-.;m. •1, op. 98 [)jy, 3 Diss. 4 Diu. 5 l1'olmce Foskr, liim:tor JWt lúplan, c-w/f Ene!cu: KipsòdiJ nloUnc:5;1 núm. 2, op. li a.nók: oincen pe/a:v1oli i orqucstr:l núm.J,op ~úm Ene!cu: ~psòdi:l ~c:5;1 mim I, op. li Banók: Cóncen !X'r a \·ioli i orq. num. 2 Div. 10 Diss. 11 Vladlrnlr Valek, dirt!f;tor Uuis Claret, t!{o/ollccl Ovoriik: Otelo. Obenuro op. 93 I)>.'Or:ilc Conren per 3 violoncel i orqu""1r.1, Diss. 13 Diu. 14 FJ';li12·Paul Dccku, directol'! Gary Karr, commbaix NOVEMBRE Diu. 12 )3lllfS LbUgbran. illrtXUJr Txai.k~ki:.,Caprici iJ:Jlià. op. 4? Schlfrin: èoÜèèn per a COillt:lbàix i orquestra Pag:tnlni: F:tnt3~ ·MOisèsRespigbl: Pins de Roma Diss. 20 F~·Paul Diu. 21 Dcckq-, directa~ Scl11íf>b Roslrnunda. Oberlf.V' nwerna: A11¡::uns, pera pian,i orq. (esu~) 8 è:kner:,Simfonia núm. 4 :per >nèiobla porpaís: creïnsemel prooasi- nent onal ció. nba una :le la 18CÏÓ ordi a la divi- :lilal ma· mbr moll aju· con· d'a· Div. 26 Bero.1ola: l'illanesc-J Chopin: Concen per :1piano i orquestra nOm. 2, op, 21 Dmriik: Simfonia núm. 7, Div. 17 nr ..70 Diss. 18 Diu. 19 Salvodor Brotons; drrtXtor Bruno Lconar,do Gclbc:r, plano Moa~:üv:ugc:: jortill'l!i.s Schumann: CX!ctm per a p1.1no I orquo...-.tm, op :,1 ~~l'l:itl<mp!l TDikol-slüi ~~ iJulicl.1 Obenum • F.uw;' op. IO-l o-.·or:ik: Simfonia núm 9. op. 9S, 8ou Món· Div. 8 Diss. 9 Diu. 10 Roruld ZollnWl, director Rafael Orozco, pltmo Charles: Variacion:. per a orqu~a Cè51rcna) Beelho~c:n: Conccn per a piano i orqucsu:~ núm.l,op. IS Frnnck.: Sinúonia en re: menor Jordi Vlbprlny6"pia110 ..lllxn Gu1novart, ji(alt7i acta Diu. 3 Diss. 2j Diu. 28 Frnnz-Paul Decker, directa . Albert Attenelle, pfa!lo . GoJ:a] Càrm.lrul (Cor col-la rador di! I ()fJC) -C(:nt<!IIliÓ Roben Gerhard· Div. 15 Diss. 16 .l>o-btbam Koc:nig, director ltiqud Bofill. .<~IXiJ[orr l'llollcnc l-<51illclte> Suil" ~ eomen pc:f 3 '-lxòfon i orquc'-lra rnn.,~-..kl: SlrAronia núm. 1, op. Ó'l Div. 1 Diss. 2 Antoni Ros Marbà, JJrn tm• Josep M. Colom, Jlitmo Bctth~vtn: Conccn per a pi:mu i orqucM.:I num •I, op. 58 iktthuven: Simfonia núm. j, op. SS Diss. 27 Diss. 28 Al}-ssa Park. <ofoli Wagner: Ri<:nzi. Obffiura Mendelssobn: Concert per a 1 ioh i orqut:..¡r.l op.6i Shostakòvitx: S1mfoni:t núm. 6. op. ~:\ MAIG Div. 3 Diss. 4 Diu. 5 Frnnz-Paul Oecker, dirY'Ciar Braluns: Obenum Ac:Jdèmic:l, op. 80 Bcc:lhovcn: C',onccn pt:l' :1 ptlno i orques1r:1, Klengel: H)'nlnUS pera 12 violonl't'L' CerveUó: C:lnr a l'nu Cusals Casals: Sarda na pera orq. de violoncel> Brltten: Concen flè! n violí i ort¡., op. I 'i Strauss: Així pn ri~ Z1r:llhl.l.'>lr:l. op. 30 Ida Jiaendel, doli núm. 2, up. 19 Dvorak; Slmfo1úU núm 6, op. 60 Diss. 23 Diu. 24 Fr:un-Paul Decker, tllnxtor Svbtoslav Ups, pilli/O (Premi ~faria C:lrob 199-il Frnnz-Paul Occker, din>ctbr Joaquín Achúcarro, pim/0 Rachmaninov: Concen per a piano I Schumann: OlxnurJ, &h.,r-.o 1Fin.1lc. op. FEBRER orque-tm núm. 3, op. 30 Sbostakòvhx: Simfoni:l núm. 11, op. 103, S2 lk.-ethovc:n: Coocen per a piano i on1u<..,¡r,1 núm. 3. op. 3Wagne.r: L'Or del Rbin: Enlr:lda d.:b deu• .11 Walhalla Wagner: Sigfricd.: Remor< dd ho." Wagner: El caP' c••pre dels déu:,:'b1¡:c: tic: Sigfried pel Rhin. ~brxa fúnelw Div. 9 Diss. 10 Diu.n Div. 10 ·L'3n~ 19();. Div. 29 Div. 16 Diss. 17 Diss. 30 Diu. 31 Fr:un-Paul Drtker, din.-ctor Catherine Cho, l'fo/i ·Diu. 18 EUahu Inbal, direcJor Christi:m Z:lc.harias, p1a11o 10, Diu. 3 Div. 26 Vladimir Fcd.osseiev, difl.'l:tor Libor Pcsek, dltt'Ctor Bany Oougl.;s, plliiiO Brahms: s.:renaw mim. I, op. 11 Goldmark: Conren per a 1101í 1 orq., np. 28 J..is7;1, ~leph~>~o W3hz t. ,l6(j Mnhlef. Simfonia núm. I ABRIL Diss. 13 Div. 17 Diss. 11 Diss. 18 Diu. 12 Diu. 19 ~wn:oce Fostu, diroctor Rudolf Buc bbinder, plom> Mozart: ~cc:n pera piano i oil:¡uesrm núm. DESEMBRE Muntada, sci{Jrrmo Gerharo: ~lrées de &lrcelQr1!1 Gerbatd: Conren per a pi:u10,i cordes Gerb:u;d: cançoos popular.; tatalane5 Gerbard! Sardana núm. 1 Gerhard: L'31l:l naixenç:~ del Rd En jaume Strnuss: Macbelh, op. 13 Strnuss: Sunfoni3 Alpill:l, op. 6-t Diu. 26 Uuï.~a Stravinsky: PulcineUa. Suile Dt:bussy: lberia Jllompou: Cinc mdcxhe' de l':!ui \'aler¡ Stravinsky: l'ocell de foc Diu. 17 Eli:lhn Inbal, direcJor Diss. 25 Ernest Martinet !l.quierd.o, tlln.'<.·tor Maria Diu. 14 Edmon Colomer, c/ln.'Cfor Swingle Singers Beethoven: Simfonia núm. 7, op. 92 Be.rlo: Simfoniu lk.-etboven: Conren pera piano i Ortjli'-'"~J núm.;. op. 7.~ R:wcl: R:tpsòdia E.<plnyola Ravel: P:lv:JOa pam uro inf.mta dlfun\J R.~vel: Alhorada del gmcioso Ravel: Bolero Singular P L.U R I La Pedrera ha estat, des de sempre, un edifici singular. Únic. Però des de fa uns anys és un dels m és plurals del ntón . .. JL - '!' ... ..., W1( ... - ~3 -~ Perquè és Patrimoni de la ·\ Humanitat. De tothom. I a Caixa de Catalunya, que estem treballant per a la seva restauració , això ens omple de satisfacció. Perquè serà un èxit de tots. Per a tothom. Lu P.,dr.,ru ( 1906-1912). uhru cl'Antuni Caudí. Oc:c·lunulu lté cid Patrimoni Mundiul1wr Iu UNESCO ( 1!.184). Prupidat cl fl Caixu ell! Catalunya.