Revista Musical Catalana. Núm. 140 Juny 1996
Editorial: Bruce Springsteen / PANORAMA L'escola per a nens dotats de Sant Petersburg. Rafael Salinas Tello / Jordi Giró. Una vida d'òpera. Helena Bayo / Mikrokosmos: Un suport exemplar. Pere Artís / Tangents: La primera òpera del nou Liceu. Jordi Maluquer / Del seu affm.: Sr. Xavier Joaquín. Jaume Comellas / 10è aniversari del Cor Jove de l'Orfeó Català. Deu anys de feina i de compromís artístic. Teresa Martínez / Baryshnikov, Freni i Berganza, figures del Festival de Peralada. RRMC / Validesa de l'òpera en concert. Josep Casanovas / Hayden, el profètic. Xavier Casanovas-Danés / Espectaculars Cuivres Français. Lluís Trullén / TEMA Centenari de Robert Gerhard / Pedrell, Falla i Schönberg en la vida i l'obra de Gerhard. Josep Casanovas / Gerhard escriu a Casals. Montserrat Albet / El llegat no musical de Gerhard a la Cambridge University Library. Margarida Estanyol / Reflexions a l'entorn de les sardanes de Gerhard. Jordi León / MUSICALIA Víctor Pablo Pérez. Una visió del sinfonisme espanyol. Helena Bayo / Una altra òpera de Benjamin Britten. F. Taverna-Bech / SCHERZANDO Cesc / LLIBRES / DISCOS
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
,., ~ l) EN EL CENTENARI GERHAR Wolfgang Sawallisch a Palau 100 BARYSHNIKOV AL FESTIVAL DE PERALADA BARCELONA Muntaner, 300, Xanfrà Lafor¡a Tel. 200 81 00 CENTRE COMERCIAL GLORIES Avda. Diagonal, 200, local 6228 Tel. 486 01 87 BARBERÀ DEL VALLÈS BARICENTRO ·Tel. 718 97 51 f,tADRID Hermosilla, 75, Esq. Gral. Pardir\aS Tel. 435 89 89 MADRIIH LA VAGUADA- Tel. 7304882 SUMARI revista mnsieal eatalana EDITORIAL PANORAMA .._.ow ~ è e2 CorJov•cl•t•om• c.t.l6 TEMA MUSICALIA SCHERZANDO LLIBRES DISCOS •• •• •• • • •• •• •• •• •• • •• • Bruel! SpringstePn l. '<'scola per a nens dotats de Sant Petersburg per Rafael Salinas Tello Jordi Giró. Una vida d'òpera per Helena Bayo Mila·olcosmos: Un suport exemplar per Pere Artis Tangents: l.tL primera òpera del nou Liceu per Jordi Maluquer Del sert a.ffm.: Sr. Xavier Joaquín per Jaume Comellas lOè aniversari del Cor Jove de l'Orfeó Català . Deu anys de feina i de compromís artístic per Teresa Martinez Baryslwikov, Freni i Berganza,figures del Festival de Peralada perRRMC El simfonísnte americà destaca al pròxim Palau 100 perRRMC Validesa de l'òpera en concert per Josep Casanovas Hayrl~t, el profètic perX.C.-D. Es¡Jectacula.rs Cuivres Français perLL.T• CP11tenari de Robert Gerhard Pedrell, FaUa i Schonberg en la vú:la i l'obra de Cerhard per Josep Casanovas Cerhard escriu a Casals per Montserrat Albet El/legat no musical de Ger/tard a la Cambridge U11iversity Library per Margarida Estanyol RejWxio11s a l'e11torn de les sardanes de Cerlwrd per Jordi León Víctor Poblo Pérez. Una visió del simfonisme espa11yol per Helena Bayo Una ahru òpera de Benjamin Britten per F. Taverna•Be<h per Cesc OT ALLÒ QUBUS INTERESSA Més de 70 revistes d ·abast nacional estan associades a l'A PP EC. Per a més informació: APPEC Rambla de Catalunya, 10, 1 er. 08007 Barcelona Tel. 412 76 28 Fax: 317 83 86 ] a en sou subscriptor? INFORMACIÓ: Sant Francesc de Paula, 2- Tel. 268 10 00 - 08003 Barcelona EDITORIAL ls aldarulls esdevinguts amb motiu de la recent actuació del cantant de pop nord-americà Bruce Springsteen al Teatre Tívoli de Barcelona, mereixen una reflexió. L'allau d'expectació per aquesta figura de l'esmentat gènere musical va fer del tot insuficients les poc més de tres mil localitats posades a la venda per als dos concerts que havia d'oferir. D'antuvi ens trobem davant un fet "civil" gens inesperable. El 1nón del pop, o el gran món del pop, es mou en uns paràmetres quantitatius que no tenen res a veure amb els propis de la música clàssica, en els quals un nombre semblant de localitats difícilment hauria arribat a ser exhaurit ni a1nb ]a presència de la figura més excepcional. En intentar encaixonar aquells referents en uns que no són, ni de molt, els seus, l'explosió resultava ineluctable. Situats davant d'aquest fet elemental, hom no pot sinó intentar esbrinar el perquè d'aquesta realitat descordada; per què la música pop mou energies tan rotundament incondicionals, fins al límit gairebé del paroxisme religiós, superant en lm escreix desmesurat el seu estricte i objectiu substrat musical. La resposta, cal trobar-la, consegüentment, en un aplec de raons de tipus divers, entre sociològiques, ideològiques i culturals -aquestes enteses en un sentit molt ampli- que hi tenen tm paper essencial. Però, amb tot, no determinant. El que sí resulta determinant és el concepte estricte de muntatge comercial, endegat amb un sentit molt "científic", molt precís i molt rigorós. Darrera de fets com el que comentem hi ha tota una macpünària molt ben lligada que compta amb tots els ingredients per afavorir-los. Entre els quals, i en un lloc preeminent, els de persuasió via mitjans mediàtics. Encabir el previsible resultat d'una convocàtoria que exigiria un palau d'esports, o fins i tot un estadi obert, en un teatre normal, també forma part dels grans designis "científicament" calculats, i mal amaguen darrera la seva corresponent "operació" comercial. En aquest cas, sembla, un nou enregistrament i un tomb significatiu en la imatge artística del músic. I sense que això pressuposi menystenir els mèrits artístics intrínsecs d'aquest artista tan indiscutible que és Bruce Springsteen . Però per damunt, segurament molt per damunt, hi ha aquest component al·ludit que, a més, compta amb l'avantatge -fet cabdal- d'incidir en un segment social especialment vulnerable, en ser objectivament immadur. Des del món de la música clàssica sembla que comencen a sorgir "intel·ligències" preclares que pretenen actuar més o menys mimèticament i amb objectius semblants . Amb l'afegitó, a més, de suposats designis culturalistes amb l'argument de la divulgació de la música clàssica. Hom constata, en aquest sentit, una cada dia més espessa florida de propostes ben inequívoques. Advertir sobre l'estricta t·ealitat de tot això sembla una obligació prou irrenunciable. I que cadascú actuï segons que li dicti la seva maduresa i sensibilitat. Bruce Springstee n 5 305 PANORAMA Fasana de l'escola, a prop del Teatre KJrov Classe de Slntsev al Conservatori Superior de St. Petersburg. L'alumne és Laia Tor L'escola per a nens dotats de Sant Petersburg per RAFAEL SAUNAS TELLO Doctor· drl Co11~cr·Yatori Supet"ior de Mú~icu de Sunt P,•t¡or·s burg ls anys trenta van ser, a Rússia, temps de cruels con tr astos. El país palia gr ans dificultats ec:onòmiqucs i algunes províncies passaven fa m mentre la gent vivia en el !.er ror. La pat·aul a més i nsignHïcant en contra del poder soviètic menava a la detenció, a l'exter mi ni. Es van construir camps de concentració on s'amu ntegaven els intel·lectuals contrar is a l règim i altt·es presos poütics, com queda reflecti t en el lli- E 6 306 bre Gulag d"A. Solzhenitzin. La mentida s'e tenia r àpida i astuta. Tots els òr gans del poder inculcaven la idea que el patiment cr·a inevitable en el camí vers l'"esplendorós futm·" de la societat comunista, i el poble Lt·ehaHava sense descans nodrint amJ) la seva suor l'ideal d ' una pàtria gloriosa i més justa. Stalin estimava la música i no s'estalviaven diners pe•· pa Lt·ocinar esp ectacles que mostt·essin a la resta del món la pr osper itat cultural soviètica. L'educació musical tenia pressupostos sota garantia del govern, i ben aviat va començar a a mpliar-sc la xarxa d'escoles musicals, en Ir~ quals qualsevol nen p odia estil· diar, fo quin fos el seu niveU social. Així, s'organitzaven con· certs amb els nens més dotal• d'atruestes escoles, els quals, per altra part, rebien un tipus de beca o aj ut econòmic. L' origen qu e motivà aquest tipus d'escoiCJ> r esidia en la reacció con tra la situació que patia el conservatori a p r·incipis de segle, en què, en classes com les de composició, podien coincidir un aòult Myakovsky amb l'adolescent Prokofiev, o tr obar-se als passa· dissos amb un Shostakòvitx de tr·ctze anys. les <S tu- i veU oon· ttats per ; de igen :oles a Ja ttori ,en ició, dull cent tssa· , de Així doncs, quan aquestes primeres escoles preliminars va n comença r· a pr·end r·e forma i donar resultats, es va pensar a formar grups amb els nens més dotats i començar a exper·imentar· una nova metodologia que aprofités al màxim el seu talent. El fet paradoxal, però , és com un país amb tantes di1lcnllats econòmiques podia invertir tants diners en l'educació musieal. Pensar un cas semblant al nostr·e pa-ís només provoca ria tristos somrüu·es . D'aquesta manera es van escollir nens amb oïda absoluta, amb fac ulta Ls especials per tocar algun instrument, o simplement posseïdors d'alguna qualitat sobresortint; i es va formar w1 grup amb edats compreses entre els 6 i els 15 anys. E ntre els components d 'aquest gr-up format el 1934. s'hi trobaven Lazar Berman , D. Tolstoi, D. Shafran, etc. Els professor·s escollits per· encarregar·-se de la seva educació formaven pat·L del cos dc p rofessors del Conservatori Superior dc Sant Peter·sbur·g. Són figw·es com Lconid Nikolaiev, l'alumne de la gran pedagoga A. Esipova, Olga Kalcntarova, l' impulsor i primer dit·ector de l'escola S.l. Savshinsky, el gran pedagog del violí Eydlin, el violonc-C'J.lista A. Mijalev. El 1936, un decret del govern autoritzava la legalització de l'escola que des del 25 d'agost d'aquell mateix any podria començar a funcionar, amb una capacitat màxima de 400 alumnes. dels quals, 50 places serien per a alumnes d 'altr·es ciutats, repúbliques o països . El pr·oblema principal era compaginar les assignatLu·<·s específiques cle música amb les del pla d 'estudis gen eral. Així, Savshinsky va escollit· els millors especialistes de cada disciplina , els quals elaboraren plans especials enfocats a una funcionalitat precisa i tma compatibiJitat amh les matèries musicals. Els pressupost fou gcnf'rós encar a que sense desmesur·a, exactament w1s 1?0.000 rubles per a les reparaClons de l'edifici i 50.000 rubles per a material. Encar·a que al En aquesta foto de grup es pot veure Vladimlr Splvakov (de peu, quart per l'esquerra) principi l'escola era a les dependèn cies de la Ka pella pr·òxima al carrer de Nevsky, aviat va canviar la seva ubicació per traslladar-se no pas lluny del cons<'rvatori, en un lloc espaiós i tranquil. L'edifici tenia dues sales de con certs 4 als tres pisos superior·s, classes de tot tipus. A la planta baixa, s'hi trobaven les depen dències administralivcs i el menjador, on els nens feien tres àpats diaris . El primer pis allotj ava la sala de concerts principal; el segon, les classes de piano i altr·cs instruments; el tercer, Ics classes de les assignatures complementàries (Física i Química, Matemàtiques, Litet·atut·a musica l, etc,), i al quart hi havia les classes de direcció i direcció dc cor·s. Annex a aquest edifici hi h avia el dedicat a acollir els interns, que s'allotjaven en habitacions d obles i eren cuidats i vigilats per personal especialitzat. El programa d 'estudis tenia assignatures d ' humanitats i de cièn cies, dues classes setmanals d'instrument i tres o quatt·c hores diàries d 'estudi individual, així com també teoria de la música, solfeig, h armonia i Üteratur·a musical. Aquí cal ressaltar el paper dels pares en l'educació dels seus ftll s; seguien al de taU l'evolució del seu fill en cada assignattu·a i despr·és de r ebre instntccions del pedagog corresponent, controlaven el treball i est11cli que feia a casa . Era una dedicació completa al nen, tant per part dels pedagogs com dels pat·es . La meva mare va donar la seva vida perquè jo estudiés, din L. Sintsev, un d 'aquells nens d otats, avui catcd•·à- tic del Conserva tori i pianista ; Vladimir Spivakov conta, per exemple, que quan anaven de vacances a l'estiu, el seu pare el tancava per estudiar i quan Vladimir plorava p er anat· a la platja , el seu pare li portava una galleda d'aigua del mar i l' obligava a continuar estudiant. I heus aC'Í que els resultats van demosLt·at· que els nens amb un do especial per a la música mantenien el mateix nivell a les altres assignatm·es. Si a les escoles normals una classe constava de 30 a 35 alumnes, a l' Escola especial eren gr·ups de 12 a 15, cosa que p ermetia als pedagogs de<licar més atenció a cada alumne, controlat· millor la seva evoluéió i fer-los unes explicacions més especiliqu<•s i efectives. Com ja hem dit abans, aquests professors er en especialistes en el seu tetTeny, que a més sentien un interès especial per treballar amb nens. El seu lliurament era absolut, i posaven tota la seva energia i el coneixements al servei de l'escola i, especialment, dels nens. que consideraven com els seus propis fills~ és el cas de Shtr-imier (professor de S . Shaft·an), Savshi.nsky (professor de V. Mar~,'ulis iL. Sintsev), de Zelijman (professor de Sakalov) i de tants i tants d ' altres . No calgu é esperar molt perquè l'escola comen cés a recollir èxits i fama. El l 937 D. Shafrau guanya el primer premi de violoncel en el concur·s ~un]) un abast d e tota la Unió Sovif. lica, i anys m és tard G. Sakalov guanyava amh 16 anys d'edat el primer premi en e] Concur·s Txaikovski d e Moscou , tot comen çant uua traj ectòria PANORAMA ¡;;;¡ s- -= a 5! ei' ¡¡· d ' alumnes prem'Ía ts t[tH• es perLlonga fins als nostres dics . Pe r· accedir a cada p laça hi havia 6 o 7 candidat s t¡ue havien dc supenu· un dur examen a mb tr·es fases: un sor tf•ig, una prova on havien dc tocar l'instt'llnlt'nt. vet·ificació d'oïda, t·itme i memòria, i , fin alme nt, a udic·ió en una sal a d e concerts. També era cnonne la dema nda per t'ntrar com a professor, i això, si. cal , e ncara ora més difícil. Només er en udmcsos els nüUors gradua ts del conservatori, els quals, abans, ja havien completa t un pt't·íode de pràctique com a assistent sota la tutel a d'un profes or expert i e pecialiLzat. És natural q ue en aquesta escola s'exigís aJs alumnes una discipHna i una dedicació cxemplut·s. Un dia corr t>nl lransror t·ia de la manc r·a següe nt : a l matí qu att·e h or es d 'assignatures gene rals. mentr·e qu<' lcb tardes N·en dedicades a lt~s classes d ' ins trume nt s i estudi, amb menys d 'una hora llim·c al dia. E ls professors, dues vegad es cada mes, es t·eurlien separats p er ma tè ries pe r tmctar i discutir dels proble mes o dificultats que haguessin sor git , així com també pe-t· perfeccionar i confeccionar nou¡., p r ogrames. que sovint e r-en adoptats per altres escoles. L'escola for·mava part del conser vatori (a I all dc planter futbo Üstic) i molts pt·ofessors, també hi exet·cien , i ver· bé que al principi els altrrnnes que acabaven l' escola h avien d c fer· una prova d'accés p er entrat· al conservatori de prés. l'cxamrn final de l'escola va set·vir com u n examen d 'ingrés directe. Es va dedica r una aten ció especial a la intcrpri'Laeió amb pú1Jlie i tant els progra mes de cw·s com l'ambient que es vivia a l 'escola potenciaven en t,•l:an manera aquest fet. Eminents p icòlegs inwstigaven sobre el comporta- 140 /..1111111 ~l;;;IC\1\I.\ l l \ 17 1'\1 \l COL·LEGI O'R~GL~YF.RS DE CA.\1JNS Continuem d'acord. L'acord de col·labon•ció que co el seu dia van signar el Col·lt:gi d 'Enginyer~ dc C..amins i la Fundació Orfeó Català· Palau de la Mú~ica, ha estat renova e per a la rem porada 1995·1996. ment de )' intèrpret en escenu, i posaven els res ultats del Sf'u treball al ser vei dels professors d¡• J'escolu , que els utiJjtzavcn prr perfeccionat· aquesta faceta l'll els a lumnes . A més d els exàmen s obligatot·is a nuals, hi havia també dos concerts dc la classe en Ja qual havien de toca1· Lots els alumncb. sense comptar el s que, gràcirs a nn ni vcU més des tacat , ac tuav¡•n t'n sales com Ja Filanno11iu , t apell a o altr es de tota Iu Unió 1 Soviètica . I no és difícil cl'inHtbri· nat· q ue el c lima que es respira a l'eo;cola està can egat de c·ompctí· t ivital i de s uperació, que t'n ser conscien ts de la terrible situaeió f'Conòmica que pateix el país. saben que del seu talent, la se\ll dedicació i el seu esforç drpendrà la seva can era professional i la seva vida. El ritme dt• Ln·lw ll és tan intens que en arri· bar al c-onservatori ja e ·tan assimila dc<~ les qüestions de hasc t m<•eanismes. i es dediquen a la for·mació d e repertori, pel'feccio· na ment d ·e tiJ i prepat·ació es pe· cífil·a per a con cursos, on com tol jove esperen trobat· e l tlcsiljal iniei en la seva carrera interna· c·ional. Actualment la c r isi t'con òmi<'u i sociaJ es nota també al conser va· tori i a re cola. Falten instru· mc•nts, cadit·es, dependènc·ics. i com que el govern no té dinrrpcr ¡.,ufragar l es despeses míni· mes, l'edifici va caien t en una t·uïna tt·ista i p r·ogressiva. Nomrs l'cspc•r·it dc l'escola roman viu , la diAeiplina, els plans d'estudi llar· ganrenl elaborats, l'ambient d'r:1· tudi, l'amor a la música ... Ct·eiem que seria molt conH'· nient l'estudi més profund del fe nomen que s uposa aq ueRtn escola i la seva exp eriència en ri ('a mp de la pedagogia musirul, que ha donat fruits d e la ca tego· ria dc Yuri Temirkanov, VIu· dimir· Spivakov, Lazar Bc r111Ull. Lconid Sintsev, G . Sakalov, G. Shizlin o D. Shafran. e ntt·e d'ni· tt·es. Acruest estudi i l a seva apli· cació al nos tr·e país seria d<'cisiu e n e l dcsenroLllament d e la mÍtoi· ea i e(.,( seu en senyament. PANORAMA m, i JORDI GIRÓ tre- 3 dc pet· en .oris ~on- Una vida d'òpe ra } na! nes. es a tven nia , Jnió .a gi- ra a >etíser ac ió •aÍs. ;eva dr- sio: de n-itssi- Simfonia. El mestre Giró és un dels pianistes més coneguts del nostre entorn operístic. Coneixedor de gran quantitat de repertori, al seu estudi del carrer de Petritxol ha fet i continua fent una gran feina de repassador. Les seves meticulosament ordenades partitures són fruit d'anys d'especialització. Trobar-se que el mestre no coneix una òpera o que no l'hagi repassada mai seria realment ben estrany. per HELENA BAYO AHo primo. Estudis se i 1 la Sc Ptut I. Barcelon a . Una habitació d"un pis antic al canet· de ClO- Pctrilxol d ecorada en l'estil d el rgle \1).. Al fons , una fin <'stra des er on s· escolta el so n ·oll dd c:nrrcr. Una taula amb JJapc t·s de música amuntegats al cen t n l dc l'estança. A mà dreta . un rnoblellílH·e ria ple de llibres i partitures. A la paret de l'esquena, un piano \'crtical. Assegu t altambot'<'l. un noi d" uns dotze anys . A l' ha bitació del costal. un p N it nrgoc·i familia r de joie ria. Vaig come nçar Iu mtísicn com comencem la majoria. Al meu pare li agradava molt Iu música simfònica, i sobrt>tot l'òpera. Jo recordo que quan Pm pPtit ell parlava de molts ccwtcmts d e l 'època i tt>niu molts discos. Jo ja tenia ww nfició que encara tinc ara , ; és que m 'agradcwa m.olt con èixer mt'tsica nova. P er exemple , estava f ent el tercer cu rs dt> pitttto i ja. tenia la música, deL~ cursos següents. No era d'aquells estudiants que sempre toquen el mateix. Jo , sincerament, potser no he estat mai un gran estudiant, però en ccmvi, he tingut sempre força facilitat per n la lectura de la música. lpe- ~om tjat ·na- ca i ·va- tros. 1 rers íniuna més , Ja lar~ es- t\ C· del :sta :~el :go· /] a- an. G. 'al- pli- isiu :ísi- Això és una cosa que m '!ta servit molt tota la vida ; m'ha estat un bé. Vaig comew;ar a estudiar al Conservatori del Liceu fins que em va agafar lo guerrcL per la m.eilltt. Scena 11. La Flot·csta. Moltes famílies es des platcn a clifet·ents cases de la zona. Montserrat Caballé i Rosa Sahalpr·, entre d ' altres, es tt·olH•n també en aquest escen ari. Tnt i els bombardej os a Barce lo na. a la F lo r est a els nens juguen al carrer. Jordi Giró fa vida de camp. Tot i la gu c tTa, ell r ecor da l'èp oca eom una de le ' més felices de l a seva virla. La gu erra ens va f er deixar el carrer de Petritxol i vam anar a viure a la Floresta. Baixav a un cop p er setmana et Barcelona p er continuar estudiant al Conservatori. i hi havia elies en què a mig camí em quedava sense tren p els bomba rdejos. r1l Conservatori estàvem f ent classe al pis de dalt i quuu sonava l 'a.larma de bombardeig e ns .feien baixar a tots corrent per les escales fins al soterrani. Quan havíem arribat a baix ja s'havia acabat l'alarma. Afortunadament , ma i 11 0 va passar res . Va ser en aquests moments i a causa de la dificultat per des- plaçar-me o la ciutat qne el m eu pa re va anar a parlar amb Lamote d e Grignon (en aquells m om ents direct or d el Conser vatori) . Li va demanar si em podien a vançar l'horari d"una d e les assignatures, p erquè jo tenia la classe al vespre i després, de nit , m e n 'havia d 'anar cap a la Floresta, amb tots els perills que ai.:t ò representav a. Però l'altre horari més d 'hora era p er a les noies. Vaig acabar a la classe d e les noies. ]o allà al mig estava estupendament. í, sí, va ser una bona idea, la del m eu pare . Scena 111. Bar·celona. AcalJa la gu e rra. La familia torna a r e prendr·e el n egoci de joicl.'ia. L' antiga mcs lt'a d e piano cie J o rdi Gi r·ó, Concep ció Garncr, se n' h a d 'anar pet· motius polítics. Les titulacions dels e tudis r ealitzat sola govern no r econegut són invalidats i J ordi Git·ó. com tants d ' allJ·es . va haver de r e pe tir cut·s os . Guillem Ga t·ganta i Pct·e VaiJrilJera esdevenen els sens mes tres en els cursos superiors . A cubada la g uerra vaig treballar en la j oieria del m eu pare. Teníem el taller a la mateixu finca. A ca sa es parlcwa de si j o dei.mria la música p erquè no es veia clar que m'hi pogués gua- PANORAMA nya r la vida. Llavors vaig començar a veure quin era el meu problenw, i és que jo estava, fent rwa feina que era antipianí.~tica, perquè encara que no ho sembli, fer de joier sembla una feina molt delicada però has de treballar amb tenalles i fer força amb les mans i jo veia que el que estava guanyant per una banda a.mb els exercicis de dits, ho esta-v a per·dent per un altre costat en la feina, de joieria.. Em anar fent i desfent, fent i desfent. Va arribeu· fins i tot zm moment en què vaig estar a pzmt de deixar el piano. Treballava vuit o nou hores cada dia i ja m 'explicaràs el que podi.a jo estudiar cle piano. Evidentment, tampoc no vaig tenir l'oportunitat d'anar a l'estranger ni res d'això. Cada vegada tenia més tendència a agradar-me la música contemporània. Recordo que en els Lí.ltims cursos al conservatori del Liceu, quan em donaven a escollir entre diferents estil.s als exàmens, sempre em decantava p el que en aque/l.s moments era modenzíssim i ningú no tocava encc.r-ra: 1'urina... NITS MUSICALS D'ESTIU de VALLROMANES· 1987 (3!ediC:ló) AHo Secondo. El Cercle Manuel de Falla Scena 1. Barcelona. La Societat Stravinsky. Quan es va acabar la guerra vaig fer el servei militar aquí, a Barcelona. A la gent de la caserna, lct música no li interessava especialment, però va coincidir que a les oficines hi havia uns soldats a qui agradava molt la mlÍ.sica i de seguida en.s vam fer amics. Un era escriptor, l'altre pintor i tots eren afeccionats al teatre i a la rntísica. Vam formar wt p etit g rup que es va dir Societat Stravinsky. Iii havia un que s 'encarrega·va de fer uns programes amb la silueta de Stra-v insky. Vam fer alguna cosa pública i algun concert a,l Cercle Artístic. Eren els anys quaranta, no hi havia material de música enlloc i a mi m 'agradava tocar coses noves. A la botiga de musrca no trobaves partitures. Jo les aconseguia a llibreries de vell. A cases particulars jèiem, audicions de discos amb programes i tot. El camp de batalle nostre era la Consabrració de Ja Primavera de Straviru;ky, que, és clar, en aquells moments era tota una novetat. Teníem wt disc del meu pare d'aquests de 78 rpm i jo el feia servir als concerts molt sovint. Scena ll. Institut Francès de Barcelona. Cada dissabte es reuneixen els components del Cet·clo Manuel de FaiJa. S'hi fan concerts i s'hi estrenen obres clels membres del Cercle. Aquest dóna vida musi caI en u ns moments en què la postguerra fa diñciJ qualsevol iniciativa cu ltural. No obstant això, i paraJlelament a les activitats de l'Institut Francès i l'AJemany, hi ha l'Orquestra Municipal amh Toldrà al capdavant. El Cercle Manuel de Falla es va començar al.s anys quaranta. Jo era en el grup Stravinsky i sempre pensava que semblaua mentida que no hi hagués ningú que tingués les mateixes idees que nosaltres, en el sentit de fer alguna cosa p er la música contemporània, fins que vaig assaben tar-me per una revi.sta que hi havia un grup que es reunien a l'lnstitnt Francès i que feien música. Els ·vaig conèixer i m'ili vaig presentar com a pictnista. • "Ui, pianistes ens en sobren, però què toca, vostè? Ah! Si toca música contemporània, sí! Ens reunim els dissabtes a l'ln.stitul Francès." Joan Comelles, Josep Cercòs, Manuel Valls, josep Casanoves. Més tard va venir en z es da. 'Y i a·va ngú lees fer :on· ssaehi ·na ~ien n'hi sta. " ·en, oca Ens i tul •sep •s ep ren PANORAMA Mestres Qzwdreny. Mompou i Montsalvatge eren assidus dels concerts i aquest últim en feia les crítiqttes, cosa que estava molt bé. Cada dissabte es feien concerts en què s 'interpretaven composicions dels membres del Cercle. Era una manera de donar a conèixer el que jèiem.. Jo vaig fer tres cançons per a veu i piano amb Uetra francesa, snposo que per influència del marc on ens reuníem. Les lletres estan tretes d'unes cançons popnlars de Poulenc, però la mtÍsica és meva. Moltes obres ja s 'havien estrenat quan jo vaig arribar. Josep Cercòs, en ser pianista, ell mateix tocava la seva pròpia obra, però per exemple, vaig estrenar-hi una sonata de Josep Casanoves i una altra de Manuel Valls . Altres obres de Mompou, o Montsalvatge les vaig treballar amb eUs, però ja estaven estrenades. Aquell grup tenia la particularitat que cadascú tenia la seva personalitat i els seus ideals estètics. Cada membre feia la música segons els seus criteris. Fer un grup, en l'època en què estàvem nosaltres , era una manera de dona.r-nos a, conèixer, perquè aquí estàvem aïllats. Era molt difícil fer alguna cosa individualment. El grup es va dissoldre quan ja no va ser necessari i cadascú. ja va anar pel seu cantó. Al grttp van venir a visitar-nos personatges cèlebres : Olivier Messiaen, Villa-Lobos i Poulenc. Recordo qztan anàvem a espe1·ctr-los n l'estació de França. .. Teníem l'oportunitat de conversar amb eUs i de conèixer la seva nuísica. Respiràvem aire fresc i això era molt important, en aquells moments. Mentre vaig ser al Cercle jo encara no era músic professionnl. Però jn ho tenin al cap. AHo terzo. El Gran Teatre del Liceu Scena I . Jordi Giró continua treballant a l a joieria, per·què es casa i té dos fills. Cada vegada és més complicat fet· d<' mus1c. Quan se separ·a decideix tancar el negoci i dedicar-se plen ament al pia no. Va ser partir de zero. Vaig pCLJ·lar-ne a,l Vnllribera, del meu desig de dedicar-me plenament a la música, perquè jo veia que quan arribavn el diumenge i podia tocnr el piano era totalmentfeliç. Em vn contestnr, rient, que quan estigués tot el dia tocant el pinno ja se'm pnssarin, nqztesta felicitat ... Però al migdia (la, conversn havia estat al matí) em va trucar a casa per oferir-me acompanyar unes classes de dansa clàssica. 1 això vaig fer durant tot un anJ. Scena Il. Mentrestant vnig nna,r al tentre per parlar amb el senyor ?àmies. Em -v an fer LLnct prova. "Vejam, vine amb mL" Llavors el mestre Botino, que era el director del cor, em va posar una òpera força difícil, i a mi, a hores d'nra encara m'agradnrin snber què ern allò, perquè jo, en aquell moment, d'òpera ni idea. "ll'Iira, a mi no m'importa qzte emfallis algttna nota. ]o el que vull és que jo porto el compàs i tu em segtteixis" Vnig tocar. "Tu ets l'home que necessito". Quan deia n la gent que estava al Liceu tocant el piano, ningú. no m'entenia. Es pensaven que estava tocant a l'orquestra, perquè rw sabien com funciona un tentre. Vnig estarm'hi més de ·vint-i-dos anys, que es diu, avint. Scena III. Gt·an Teatre del Liceu . Comencen el assajos d'una òpera. El mestt·e intern . Jordi Giró. assaja musicalment amb els cantants. També r anomenen mestre substitut, perquè en un teatr e ba d'haver-hi a lgú q ue es pugui fer càrrec de la direcció orquestral si aJ dü·ector li succeeix q uelcom. Després vénen els assajos d'esrena. Quan tot està treballa! per epar at, intervé l'orquestra. El fet d'haver llegit molta música des de molt jovenet em va ser un ajut molt gran i un gran què quan vaig entrar a treballar al teatre, perquè s'havia de tocar molta mtísica sense tenir temps per estudiar-la. Sense aquesta facilitat que havia adquirit, segurament no hauria pogut fer-ho. Llavors la temporada del Liceu només durava quatre mesos i la resta treballa va CI Snragossn i València. ) o començava la temporada gairebé sempre sol i després potser nrribava algun altre pia,nista de .fora. No tenia horari¡-,.· i teníem. funció dimarts, dijous i dissabtes a la nit i la tarda del diumenge. Tot això amb dos títols diferents intercalats. Una vegada em vaig trobar que al tauler on posaven els horaris d'assaig, jo estnua npuntat n la mateixa horn en dos assajos diferents, amb directors d~fe­ rents. Els directors: què passa aquí. Chè cosa sucede? És que era una èpocn diferent de la d'ara. Tot ern més imprevist. També el que cobrava per ln feina. Recordo que a l'època Pàmies pujaven la caixa de la recaptació després d'una funció i allà mateix em pagaven. 140 AHo quarto. Òpera a Catalunya Jordi Giró, als inicis d'Amics de I" Òper·a dc Sabadell simultaniejava el treball entre aquests i el Teatre del Liceu. Jo no sé com vaig fer-ho. No vaig fallar rna.i ni en ttn lloc ni a l'altre, però em feia tips d'anctr amLLnt i nvall. A Sabadell llavors encnra no existin la Simfònicn del Vallès i es muntnven les òperes amb l'Orquestra del Liceu . Suposo qtte també per això es combinaven bé els hornris. Poc temps després el mestre es va r etirar del Liceu i es va dedica:r, fins m·a, a Òpet·a a Ca talunya. Alho1·a ha continuat fent peti ts L"ecitals com a pianista acompanyant i impartint classes de repertor i dc manera particular. E ls cantan ts saben que poden repassar amb ell. L" avala 1ma Uar·ga expel"iència. 11 311 PANORAMA MIKROKOSMOS Un suport exemplar 140 12 312 Referències de primera mà -complementades amb uno exhaustiva informació periodística- m'han reportat allò esdevingut o uno de les formacions simfòniques de l'Estat espanyol més dinàmiques i de plantejaments operatius rigorosos: l'Orquesta Ciudad de Granada. Concretament: arran d'uno dràstica retallada en l'assignació pressupostària municipal, els màxims responsables de l'esmentat conjunt simfònic -el director, el cotolò Josep Pons, i el gerent, Enrique Gómezdimitiren el còrrec, com o resposta o un capteniment oficial arbitrari. Fins ací, lo constatació d'un gest de dignitat professional que honoro qui el féu (ols antípodes d'allò que denoto el contingut d'unes declaracions o lo premso de l'alcalde de lo ciutat de I'Aihombro, demostratives -si més no- d'uno notòria falto de sensibilitat o l'hora de valorar els fers culturals... ). Allò que oci m'importo destacar, però, és lo reacció de les associacions musicals granadines, de diversos estaments culturals i de l'o~ció en general. Uno reacció que, entre múltiples iniciatives, es concretà en uno profusió de cortes ols mitjons de comunicació, en l'obtenció de l'adhesió de nombroses personolitos del món musical europeu, en lo recollida de 15.000 signatures en suport de l'Orquestro i dels seus representants, en lo visualització d'uno protesto pocí~­ co materialitzada amb l'ostentació d'un llace! groc en l'abillament personal. .. Quinze mil signatures! Aviat és dit! Tot un exemple! Això significo, de manera fefaent, que el conjunt simfònic de Granada és assumit per l'entorn social com un bé cultural que no solament col preservar, sinó que col potenciar. Això vol dir que els fruits de lo tosco artística de Josep Pons són valorats; tol com ho és, igualment, lo tosco gerencial d'Enrique Gómez. Això vol dir, encaro, uno dinàmica iniciativa per traduir els sentiments en fets. Uno traducció que ho donat per resultat -en el moment d'escriure aquesta columna- lo reconsideroció de lo posició consistorial, o fi de possibilitar que l'Orquestro prossegueixi el seu comí ascendent. Quinze mil signatures ... ! Aviat és dit...! Jo les voldríem ací, en lo nostro sovint desorientada Barcelona postolímpico, per fer falco en tantes opcions com lo necessiten... Pere Artís L'Orfeó Català i la Berliner Bach Akademie interpreten lfies de Mendelssohn a Berlin i Barcelona l passat 21 dt> maig a Berlín i el 26 del matcLx mes al Palau dc la Música Catalana en la temporada Palau 100 (concct·t de cloenda) rOrfeó Catal à, acompan ya t dr la Berlin e t· Bach A kadcmie que dir·igeix H eribert Brcuer, interpretà l'oratot·i Elies dc Fèlix Mcndclssohn , amb la participació del Cot· Infuntil m de l'Orft~Ó Català , ()UC dirigeix Lhús Vilamajó (a Berlín, hi purtjcipà el cor infanlil Clara Schumann). Aquesta col·laborarió entre Ics dues formacions va gesta t·-sc fa temps quan el director· alemany Heribert Breuet· assUití a un assaig de la Passió segons sant Mateu de rorfeó. Alcsores Brt>UCI" va descobrir un cor amb una pronunciació moll bona de la Uenbrua alemanya. Elies é.s una obra menys famosa que altres oratoris, molt alemanya i tenia moltes ganes de fer-la, explicà Breuer en un pel"fecte castellà. Per la seva banda. Jorcli Casas. dircctot· de l'Orfeó Català manifestà que malgrat no ser una obra gaire COIIeguda, és molt apropiada per CI cor. molt "operística" en certs moments, perquè conté grans dosis cle dramatisme en la part solista. l.a massa coral treballa molt, continu à Casas, té una gran cora fitat, és molt tensa., dramàtica i en occuion.~ molt dura, perquè Elies és un personMge molt temperamental. Per això, el paper· protagonista d'Elies necessita un cantant amb molta expet-iència. tal com assenyalà Brener·. No és w1 ro/ apropiat per a un cantant jove. Elies és un home madur, per això l'ha interpretat el baix de 60 anys,¡ gran intèrpret d'aquest personatge, J acob Stampjli. La Berliner Bach Akademic rs una formació que nasqué l'any 1991 de la mà d 'H eribert Breuer , desta· cat organista, gran divulgador de l'obt·a de Bach i directot· del Frstival Bach de Berlín, que l'S nodreix dels principals faristol~ de les orquestres més destacades de Berlín i les ciutats properes atenent a les necessitats de cada pt·ojecte. La for·mació també compta runb un ror de 40 membres, i conrea bàsicament ds oratoris de Bach. Handd i ~1<>­ zarl. Per la seva banda, amb aquesta interpretació d'Elies l'Orfeó Català ,.¡ it.à Bedín per primera vegada i fou la primera vegada. també. qur actuava a la sala gran dc la seu de In Filharmònica de Berlín. Ha estat una oportuTlitat i experiència fantà.stiques, assenyalà el mcstt·c Casas. Malgrat tot, aquesta no és la pr·imera vegada que Jordi Casas i Heribert Breuer treballen junts. perquè j a bo havien fet amb el Cnr de Cambra del Palau de la Músioa Catalana durant la Setmana Bach a Bedín ara fa dos anys. • La Capella Reial de Catalunya a Israel Gira de la Coral Cantiga E L a Capella Reial de Catalunya, 'formació que dirigeix Jordi SauaU. oferí el passat abril dos concerts a Israel -concretament a TelAviv i Jerusalem- que van formar part de la primera sèrie de concerts de música antiga del cicle iluthentica Mucis Series, organitzau per MuJti-,l fedia. Aquests concerts ua11 comptar amb la soprano Jl1ontserrat Figueres, el contratenor Car/os Mena, els tenors Lambert Climent i Frcmcesc Garrigosa, i el baix DaniR/e Camovich com a cantants solistes. Cal assenyalar el gran èxit cle públic qu-e va tenir la formació de Savall, així com el reconeixement unànime de la crítica musical israeliana. Aquests concert.~ de prese11tació de La Capella Rei(l/ de Catalunya a. Israel han estat possibles griicies a la Generalitat de Catalunya, amb la. col-laboració en els viatges dels ministeris espanyols d'Afprs Estmngers i de Cultura. • urant la Setmana Santa d'enguany, la Coral Cantiga va ar· tuar a les poblacions d ' Hondnrribia (País Basc) i Segòvia, en el marc de la XIV Semana de Mú.•ica y Polifonía Sacra d e Segov-ia, i a Conca en el curs de la XXXV Semana de Música R eligiosa. En aquestes actuacions, la CoraJ Cantiga, sota la direcció del seu tituJar, Josep Prats, va inter· pretar: Música per als funerals tft lfl reina Maria, de Henry Purcell. col-laborant a:mh e l conjunt BCI'í Barcelona Metall Quat·tel, Iu violoncellista Laura Folch, el per· cussionista Marc Cabero i l'or· gunista Neil Cowley, i TotenttW,, d ' Hugo Dis tler (1908-1942), obra en què van participar Josep Maria Mestres com a rurcclor escènic i Pepa López com a reci· tadora, i on s'incorporà la declnm ació de textos i el moviJUent escènic n càrrec d els mat ei~o· cantaires. • D PANORAMA Albert Guinovart enregistra amb la Cobla Mediterrània 11 un tal rol IUe. tixò tS. i tge, és 991 stade del es tols l de aeni . La cor tent Mo- esta talà la i ' particular. s a punt de sortir al me~cat un .dis.c Els rnnc1· E eals són, en el pla mterpretahu, la prot~gon1stes Cobla Mediterrània i el pianista i també compositor Albert Guinovart i, en el pla creatiu, George Gershwin i el Aautista i flabiolista sabadellenc Bernat Castillejo. En el si d'una producció especialment ambiciosa, hi destaca la versió per a cobla i piano solista de la tomasa Rapsòdia in blue de l'esmentat George Gershwin~ en versió feta en el seu dia pel també esmentat Bernat Castillejo. Una versió realment reeixida i que ara queda historiada en forma sonora en aquest CD que pot arribar a ser tan important. El disc inclou altres obres d'envergadura del camp de Ja música concertant per a cobla. Es el cas de la bellíssima Rapsòdia per a piano i cobla de Manuel Oltra, del Nocturn Mediterrani de Joan Uuís Moraleda, igualment per a cobla i piano, una suite de Mar i cel amb la cobla acompanyant el piano de Guinovart, ell mateix autor de l'obra, i finalment una altra composició concertant de cobla i piano, titulada Coratge de Manuel Camp, que interpreta la part solista, En con¡·unt, és un producte discowàfic insà it, totalment dedicat a la musica concertant per a cobla i piano; una combinació de resultats esplèndids. Totes les composicions seran dirigi· des pel titular de la cobla, Jesús Ventura, excepte la d'Oitra, que ho farà ell mateix. A~uest disc ha estat enregistrat a l'Auditori de Sant Cugat i el programa s'oferirà en directe a diversos indrets del país. • que .e la Resultats del 45è Concurs Permanent de JJMM d'Espanya sta! '"an- Ca- s la as i ll iS. 4 5a convocatòria del Con cur·s L Permanent de Joves lntè1·prets que organitza Joventuts Musicals a Cor :sic a :ba _ , 'en- ac· arri· 1 d sic a i a Se- la del ter· s de !ell. scK la per· 'or· llllf, ~2 ), tsep ~tor ·eci· cln· tent is OS Daniel Ligorio, guanyador de la Beca Yamaha A l . Conservatori Supe.-ior· Municapal de .Música cie Bar·celona tingué llor, el pr·oppassat mes d ' abril, l'acte de lljUt·ament de la beca concedida per· la Fundació Yamaha, a Daniel Ligorio. Aquest jove intèrpret, s'ha situat en poc trmps en lloc p~eferent rn trc el vanor·ama dc piarusl~s rellevants dc les dar-reres promocions. Així ho teslimonit·¡·¡ les múltiples actuacions efectuades, la darr·era de les quals - com a coro l·lari dc l'obtenció de la Beca Yamabatingué lloc el diu 15 dr mairr a la botLga . Audcnis, inclosa en et>•l cicle que ha organit:tat aquest any l'esmen tat establiment amb motiu d.els actes comm cmor·atius del cmquantenari de Iu mort dt>l fundador. • d'Espanya i que es va celehl·ru· el passat mes d'abril a Valladolid, va tenir com a guanyado1·s els següents joves músics. A la fase d'acordió: primer premi ex-aequo per u lñigo Aizpiolea i lñaki Alherdi (ruubdós d 'Irun); el segon premi es va d eclarar desert; s'atorgà tma beca n Gorka Hermosa. En la fase de clavecí i orgue: primer p1·emi, per u Silvia ~Iarquez (Saragossa); segon premi, per a Alfonso Sebast:i!íu Alegre (Saragossa). P el que fa a la fase de piano: primer prenú per al barceloní Daniel Ligorio; segon premi ex-aequo per a José ~fenor (Sabadell) i Carlos ~larquez (MitJaga); rebé una menció especial del jurat la barcelonina Katia Michel; s'atorgareu dues beques a Jose¡> M. Comajwtcosa (Gelida) i M. d el Pila1· Rodríguez (Madrid). El jurat, el formaven Xuv.ier Moutsalvage, Alfredo Arucil, Delfi Colomé, Esteban Sanchez, Antoruo Baciero, Genoveva Gúlvez, Eleulerio Domíngnez, Pedro Zulougu, Nekane lturrioz i Nona At·olu, que actuà com a secretària. D ' altra banda, Xuvie r l\lontsalvatge ha estat nomenat president d'Bonot· d el Concw-s Pet·mancnt de Joves Intèrprets de Joventuts Musicals d 'Espanya. • Masferrer deixa la gerència de /'OBC Jaume na nota tramesa pel depat·taU ment de premsa de rOrquestra Simfònica de Bat·celona i Nacion al de Catalunya, OBC , informa que el gerent d·aqllcsta institució, Jaume MasferrCl·, ha demanat el r elleu del càrrec, atès que -tm cop finalitzat el pr·océs cie transfonnació d e I" antiga Orquestra Ciutat de Barcelona en Orquestra Simfònica de Barcelona i acional de Catalunya- considera que queda coberta tina noYa fase qur ralclr·à gestionar de forma dife1·ent a l'actual, an1h més motiu, si hom té pr·esent la creació d el Consoni de l'Auditori i l' Orquestra. St>gons que sembla , el nou grrent sct·à Víetor Blanes, p ersona que porta temps Ol(upant-se de tascrues d o gc~s tió a J'Ar:ea dc Cultl.ll:a de l'Ajuntament de Barcelona. La nova situarió, segons que ha transcendit informalment, i p et· tant sense confirm ació oficial, podria significar que Ics funcions d e gestió artística -a cà rrec d 'Ahili For·t-, i les administr·atives, a partir d 'ara podrien queda1· més clü'er encíades. • ...a ....,, ~- 140 Guanyadors del Concurs Massià de piano Associació d'Amics i Deixebles L de Joan Massià i Maria Corbo· nell, entitat organitzadora del Con· I curs Joan Massià per a piano, va atoraar els seus premis en la 27a edic1ó, celebrada el passat abril, a: Lluís Rodríguez Salva !Premi Generalitat de Catalunya), Isabel Fèlix Riera !Premi Associació Massià· Carbonell) i lnès Borràs Beltran (Premi Núria Borés a la millor interpretació de l'obra de Massià). També va rebre una Menció Hono· rífica Marta Ruiz Giménez. El Jurat va ser integrat per Salvador Pueyo, Maria Rosa Llorens, Miquel Farré, Joan Massià i Montserrat Albet com a presidenta en funcions. • 13 313 PANORAMA TANGENTS La primera òpera del nou Liceu 140 14 Malgrat que els diaris parlen de retard en la data prevista per o la reobertura del Gran Teatre dèl üceu, vull amorar-me de l'optimisme de la Coordinadora d'Entitats que cada dis· sobte recorda que cal reconstruir el Liceu i monten1r·ne l'esperit. Amb oq_uest esperit positiu vull ajudar o lo reHexió sObre quin títol operístic hauria d'inaugurar el nou Liceu. Com se sap, el primer Liceu, el del carrer de Montsió, es va inaugurar amb la Normo de Bellini - just feia dos anys que el compositor havia mort- i en l'emplaçament actual, la primera òpera que s'hi va representar l'any 1847 va ésser l'Anna Bo/ena de Donizetli, que encaro vivia. t'esperit del teatre en les seves inauguracions havia estat, doncs, el de la contempo· rone'1lol. Coldria, doncs, uno òpera contemporània. Un altre criteri serio el d'accentuar la catalanitat del teatre, vist que oro es trodorio d'un teatre públic i podria, cimen~ en el seu gest inicial, imposar uno pOlítica determinada prenent ris· cos més enllà de les estrictes preferències del públic. En no haver-hi cop òpera catolano indiscutible, es podria apostar per un encàrrec o un compositor del ~ís o bé estrenar alguna de les òperes de compositors cotolans que esperen torn: Bolado, Guin¡oon, Pueyo o Mestres Quodreny. S'unino així calo· lanital i contemporonè1lot. Quon es pensava que les obres del teatre es limitarien o l'ampliació de l'escenari i al reforçoment de les estruc· tures de seguretat -encaro no hi havia hagut l'incendi- i, per tant, es compta· va amb un tancament només de vint mesos, es va considerar la personalitat del teatre en els darrers temps i es veia que un autor del nostre segle, molt ben acceptat i pr~rornot gairebé codo temporada, Ricfiord Strouss, era el que corresponia. Es va pensar o reoOrir amb El covoller de la Roso. Reforçava la trio el fet que el director d' escmo, Johonnes Sdioof, que havia fet el meravellós Copriccío, estava disposo! o fer uno novo producció per ol liceu. Uno altra opció, doncs. Rellegint, però, un dels escrits que vaig fer quan l'incendi del Liceu, deia que s'hi estovo representant Mathis der Mahler, que, juntament amb Moses und Aron, eren les dues grans òperes del segle xx. !.:argument de Mathis és noble. La música, merove· llosa. La interpretació, dirigida per Mund o la batuta i per Frièderich o l'escena(¡ va ser òptima. Com el cant d'un ve I cigne que no podia deixar millor record en morir. De les cinc representacions se'n van poder fer només tres. En inougu· rar el Liceu, jo en ferio les dues que falten i, després, escolliria uno òpera contemporània cotalono. DicebOmus heslerno die... Jordi Maluquer Un col·loqui mostra el desconeixement del liecl català n col·loqui que vn tenir lloc al Conservntori S uperior del liceu U sobre el temo "El /iee/ catali1 " va posar en evidència In problemòti<-n que envolta aquesta mfmijf>stnció musical pel qut> fo al IIO.,tre país. lli van intervenir el musicòleg Xose Aviñoa, el tenor ]omt Cabero, el compositor Snlvador l,ueyo, l'editora. Yolmula Grwsch i Enric Carnpos en represe11ta.ció dc SGAECatalunya. Joan Cabero, arompany M per Mamrel Cabera, 1111 oj't>rir 1m p eti! programa a tnll fl'il· lustrn· ció amb quatre composicion.~: dP S. Brotort.~, Morera , Toldrir i Pahisscr. Una de les con clusions més importants d'aqnestn interessant sessió és lct constatació dP l'escèts coneixement que h om té del material compost anteriomumt a la b'7Jerra civil. També es posa en evidència la dificultat d 'accés al material existent, per causa de ln sel'a clispersió. manca de catalogació i desconnexió entre la informació teòrica i el material escrit acu.~sible. De manera derivada , es cou.~tnta Utmbé la manca de refPrellts sonors e11 el repertori a11terior a la guerra civil, amb el que suposa cl'incapacitat de constatació cl 'escoiPs interpretatives. També queda clara [(r n ecessita t d'utilització d 'a quest rep ertori e11 l'ensenyament ( esp ecialme11t f"rt el del cant). Les diflcullclts tècnicovocals derivades cle /.a. fo nètica. catalana, en molts casos sobredimen sionades, són lllt>llys importants en els primers anys d 'estudi que no els avantatges de la utilitz ació d'una lleng11n mater11a ( catolà) o vebiculor (castellà), ¡Jer a rma comprensió més ràpida i profunda de les obres musical.s que s 'interpreten. Guanyadors del con curs internacional d e piano de Pescara l passat març es va celebrar a la c1utat italiana de Pescara la ter· E cera edició del concurs internacio· noi de piano Nova Música per a Nous Pianistes. El resultat d'aquesta competició fou aquest: primer premi per a l'italià Fabio Locatelli; segon premi per al xinès Ya Ou Xir; tercer premi per al nord-americà Guy Livingstone; i el premi especial de jurat al jaP,onès Hiroaki Ooi. El ¡urat o'aquest concurs el forma· ren Marco di Bari i Bernardino Beggio, d'Itàlia; Mireille Gleizes i Lul<, oe Bèlgica; i loshiko Okada, del Japó. • En wt altre ordre de coses, hom acusa els problemes de tipus administratiu -quant als drets d'cmtorper utilit::mr el text literari o un fragment d 'aquest per a la composició d'una obra. També s'adverteix de la necessitat d 'ajuts per a In rendibilització de les noves edirions o reedicions , compromú aquest ja obert per l.a SGAE. En una lú1ia jiTLS a cert punt semblant hi ha la necessitat de cercar fónnules p er f er conèixer millor els catàlegs editorials i es recrimúw que el preu d'ús o d'adqui,sició de moltet partitures és molt elevat, cosa que nfecta, sobretot, el sector de l'ensenyament. També es posa en relleu el mal hàbit de no considerar la partilura com el Uibre de text en altres tipus d 'eshtdi. Seguint en bona mesura en aquestn linia, sembla convenient la disposició de material de les editorials per a consulta i informació, i eu aquest sentit es demana l'edició del catàleg dl' la SGAE i la possibilitat de consulta del seu fons per part dels interessats. Un punt important és la neCI!$· sitat de trobar fónnules que possibilitin la difusió de la. mlÍsica catalann fora cie l 'àmbit català tant en l'aspecte concertístic com. en l'editorial. Hom pot resumir tota aquesta realitat deixant constància del gran lllllor que té ellied català, tant dl'6 del punt de vista estrictament orLÍ&· tic com des del pedagògic. Pertmtl, es fa w1 toc d'atenció als con,sen'll· toris amb vista o incloure 'n l'eslluÜ en els seus programes. FinalmenJ hom insisteix a demanar el suport illstih1cional pel que fa n edició dl' partitures i a la difusió i a la pronwció d 'aquest tipus cie música. I Nova ¡unta directiva de I'ACO T'Associació Catalana de L'Or¡,'llt U (ACO), que presideix Bernal Bailhé, celebrà la seva assemble• gener·al o r·dinà r·ja el passat mes de mat·ç, dc la qual sortí la nova junt• diJ·cetiva , que ha quedat formada pel11 organistes Be rnat Bailhé (prr-ident), J ordi Vergés (vice-p resident). Fram·esc j)j (secretari), J osep Pl'líl (treHor e r), Xavier Massaguer, \'ei! Cowlcy, Jose¡J Mata i l'orguener Antun Llauradó (voral11). • r PANORAMA rr CO~CUit DE CANT LUIS I NTER~ACIONAL ~IARL\NO. Orga- CONVOCATÒRIES nitzat per I'Ajunlnmcnt d'Irun, tindrà Uoc t>ntrc els dics 11 i l ~dc juliol, i hi rom !mi:orun 0111· 'ad. era edi- ~tnís En lmrt mu- ntà- .e el •Ites que 'enlleu r1a ; en ea em- de ;on- sen- ~de !Sid· nte- ces- posata· ten 'edi- esta pYI1I des rtís- am, n·a· tudi !U!Df porl ) de pro.I rgnt rnat ble• s de un1a 1ada resi- ~nt). Petit Xeli entr polleu parlicipnr tots el!, cnn lanls rutl'C el, 16 i 30 any~ per u veus femenines. i entr•• el~ 20 i 30 llD)'S per n 'estnhiPi~cu una ,eus mnsculincs. ,èric d'ajut ~ en couccpte de tlc~pcscs do dcspluçnmcn l i aUotjnmenl. S'atorgaran tres pn•mi, per u 'cus fe meninc~: 500.000, 250.000 i 100.000 pcssch•s, i ttuubé pe.- n ' ' l'US masculines. Ln •lnln límil d 'insnip(•ió és el dia 8 de juny. P•·r· a més iufot•mació: Concu.-s [nternuciounl tl e Cant Luis Mnriuno. Plnçu d 'Urduniuin, 6 (untic host•ital). 20304 lr·un. Tel. : (943) 62 55 00. Fnx: (943) 62 60 07. SHOWMARKET 96. Els propers dies 14, 15 i 16 de novembre se celebrarà al Palau Sant Jordi de Barcelona la Rra internacional de l'espectacle Showmarket 96. Aquest saló reuneix diFerents proFes· sionals de la indústria de l'espectacle i de lo música entorn de diferents activitats, com debats, contactes, negocis i exposicions, així com també demostracions dels darrers avenços tecnològics. lo Rra aplegarà 160 estonds de productores artístiques, Rrmes de monogement, productores teatrals i musicals, i d'empreses de serveis omb les novetats per ol proper any 1997. Per o més informació col telefonar al347 51 99 o ol-443 Ol 34. lli CONCURS DE MÚS ICA DE CA.,ffiRA PER A JOVES. Or·gnnitzat ¡>er l'Escola de !Ht'rsicn de CusteUterçol, lú poden ¡>ur·ticipar· toll¡ els gm[l~ de camJwn (duo, h·io, qum·tet, quintet, sextt'l, se ptet i orteL) que realitzin estudi~ dc~ música u Cntnhmyn. Amb referència aJ diu 9 de jw1y dc 1996, s'estnhlf•i;"en tres cou•gories: gnrps runb membres de 12 nnys d'edul com a núljann (màxim 14 anys); fins n tmu tuitjana de }8 UJ1)'8 (20 ti.II)S CO DI 1\ màxim); i rms a Ulla mitjana dl' 2 J, nnys (26 nnys com n màxim). S'ntorgarnn dos premi~ per a cada cal~orin, els quals oscil·len I'Dlre IC>l 150.000 i Je, 25.000 pessetes. Lo data lúnit d'inscripció és cl diu 3 de jnn). Per a rn é., informació: Ajunlrunl.'nl dc Cn..tclhcrçol. Pinça VeUa, 3. 08183 Cn•tcUterçol. Tel.: 866 61 88. Fax: 866 62 68. CURS INTERNACIONAL DE MÚSICA. Organitzat pel Servei de Música de lo Fundoci6 "lo Coixa", tindrà lloc entre els dies 4 i 14 de setembre o I':A.uditori i Centre de Congressos de lo ~ 1utot de Múrcia. Aquest curs, que mclou concerts, xerrades i conferències, desenvolupo les seves octivitots solo el tern? "l<:' ~,eu i els instruments ol llarg de 1~ h1stòno . Els temes seroh impartits per ~1nt professors solo lo coordinació artística de Carles Riera. lo doto límit d'ins· ~r~ció é~, el di o 15 de juliol. Per o més In !'~mocro, col odreçor·se o: Servei de Mus1co de lo Fundació "lo Caixo" Passeig de Sant Joan, 108. 0803l Barcelona. Tel.: 207 7 4 75 (de dilluns o divendres, de 1O o 14 i de 16 o 20 h) o bé o l'Auditori i Centre de Congres· sos de lo Regió de Múrcia. Av. 1r de Maig, s/n. 30006 Múrcia. Tel.: (968) 34 10 60. Fox: (968) 34 29 68. rr CURS lNTERNACJO ' AL OE MÚSTCA DE VILALLER. Orgnnitzul per l'Escola de JUúsica J 01m Pedro Cm·t·ero, tindrà lloe a Vilaller· (AIIu Ribagorça) entre el~ dil's 8 i 1 9 d(• juliol, i hi poden pal'licipnr csludimtLs de gr·au elemental, mitjò i supcr·ior segons lustrunreuts i pr·oressor·s. El ¡u-ofessorat el for·nwn: Ilz•• Gr·uuhin, Stanislav Pochckin, Luiz Mourn Cnsll·o, David Westfnll i Carme 1\'lnriÍncz (piano); Jordi Rcguanl (cl~nicèmL.uJ); Eva GraulJin i )1.ichnel Burtn (violí); Paul Cortcse (violn); Peter Thiemwm, ~farçal Ccn-era i !\laud Tortdicr· (violoncel); ~ficbel Sadano"al..")' i Carie~ Trepat (guitarra); i Sah•ndor Grutncós (flauta). Per a més uúonnuc·ió: E.~colu de )lúsica Joan Pcdro Cnrrero. J>u11or FortlUly, 18, prui. la. 08001 Burceloua. Tel.: 301 07 18. Xlii CURSOS INTERNACIONALS D'INTERPRETACIÓ MUSICAL. Orgo· nitzots per Joventuts Musicals de Torroe· Ilo de Montgrí, tindran lloc en aquesta vila empordanesa entre els dies 16 de juliol i 24 d'agost. El professorat, el for· men: Vicenç Prats, Joan Enric Lluna, Jon Gruithuyen, Jaume Aragall, Xavier Joaquín, Joaquín Achúcorro, Félix Ayo, Enrique Santiago, Rodu Aldulescu i Alvoro Pierri. lo Fundació Caixo de Catalunya atorgo diverses beques de participació. lo doto límit d'inscripció és el dio 15 de juny. Per o més infor· moció: Joventuts Musicals. Aportat de correus 70. 17257 Torroella de Montgrí. Tel.: (972) 76 06 05. Fox (972) 76 06 48. lli CURS INTERNACIONAL OE COliPOSl CIÓ. Se cel ebrarà entre et~ dic:! 26 i 30 d'agost al )lona!'tcrio dc Veruela, Saragossa., i serò in1partit per Yizhak Sadai, Guy Reibcl, Lcon Schidlowsk·y i la Logos En!!emblc, ()U C farà els concer~. El nombre mÒ"\.im d'ullliDlles actius és de 15. La data límit d'inscripció és el din 20 dr jwt). Per a ntés informació: Dipulució ProvinciuJ de Sar ugossu. Sen·ei dc Cultura. P laça d'E!iptmyu, 2. 5007 1 Saragossa. Tel.: (976) 28 88 80/ 28 88 81. Fax: (976) 28 88 83. COM ESCOLTAR MÚSICA Conferències organitzades per Poper de Música de Capellades, tanco el tercer cicle el temo "Música catalana (2o port). Nacionalisme i segle xx" o càrrec d'Albert Gumí. Aquesta conferència tindrà lloc el dio 8 de juny o les 19 h. Per poder-hi assistir, col pagar uno inscrip· ció. Per o més informació: Gemma Romonyà. Tel.: 801 20 11 (Feiners de 12 o 14hide 16o 18h). CERTAJIEN MCSlC.-\L DE Cmt PO lClÓ PER A COBL\. Dotzè Premi dc les Vile!- dc Ceret i Banyoles. Or¡nmi tznt pel Foment de In Sardana de Ban)olcl'. lú t}(){lcn participar tots el'! compositors. lllDl de l'Estat com d'ullrt'a piÜ!!o.~. amb un nombre ruñ.xim dc duc, oure« que no 1>i¡;uin sardaues, sinó ohrcs per a cobla. S'cstahleLxen Lrcs Jli'Cntis: 600.000, 400.000 i 200.000 pessetes, amb UJln menció especiuJ de 200.000 pessetes 1>er a llJ'la obra d'un uulor menor dc 30 tmys. entre nltr·es inc·entim; cspcciuls. El premi serà fnllut el 2 1 d 'octubre i Iu fiaLa líntit de tweSt>ul nció d ' obt•es és el elia 31 d'agost. Pet· u rués itúor·mució: Foment de In Sm·dtmu. Apurlat de Co r·rc us 125. L7820 Bunyolcs . IV PREMI INTERNACIONAL DE COMOSICIÓ MUSICAL CIUTAT DE TARRAGONA Hi poden participar tots els compositors, sense límit d'edat, i poden presentar-hi obres de composició simfònica, omb o sense solistes i omb o sense mi~ons electroacústics, inèdites i moi no estrenades ni premiades. S'atorgaran dos premis: 1.000.000 i 500.000 pessetes. I.:'obro guonyodoro del primer premi serà estrenoao o Torrogono l'ony següent ol del Concurs. Els premis seran fets públics el dio 15 de desembre. lo doto límit de presentació d'originals és el dio 15 de novembre. Per o més infor· moció: Registre general de l'Ajuntament de Tarragona. Plaço de lo Font, 1. 43003 Tarragona. Aquest premi acaba de ser admès a la Federació Mundial de Concursos Internacionals de Música. XXV CURS INTERNACIONAL DE GU ITARRA JOSÉ LUIS LOPATEGUI. 0 (•1 J 9 al 27 d e j uüol al Centl'e Borjn cie Sani Cugat del Vallès, és organil!.~:nl ¡Jet· l'Associació Pro MlÍsica Arsis i coordinul per Aula de Música 7. E l curs és impartit pel guitarrista J osé tuiA Lopategui i compta amb la collubornció especiuJ de Narciso Yepcs. La data líruiL d'inscripció és el dia 10 de juliol. Per a més infor mació: Aula dc i\lúsicu 7. OingonaJ, 327, 2n la. 08009 Burceloua. Tel.: 207 40 22. Fax: 301 34 19. Xl CURS INTERNACIONAl D'ESTIU "COS I MÚSICA". Organitzat per l'Escolo de Treballs Corporals i Artístics de Barcelona, i dirigit per Assunto Nese, sota lo direcció artística ae Y"I)'O Díaz. El curs és destinat o músics, estudiants, pedagogs i professionals, actors, ballarins i persones omb dolències o molèsties funcionals. El proFessorat el Formen Yiyo Díaz, María Z. Belizón, Carme Bustamonte i M. Carme Valls, els quals impartiran les matèries del Mètode Cos-Art i Cos-Art i Vida Quotidiana, piano i altres instruments, i cant. El curs tindrà lloc del 7 ol 14 de juliol ol Palau Moricel de Sitges, i col inscriure-s'hi abans del dio 20 de juny. Per o més informació: Escolo de Treballs Corporals i Artístics de Barcelona. e/ Martí, 76, en~. 2o. 08024 Barcelona. Tel. i fax: 21 O 18 30 (dimarts i dijous, de 17 o 21 h. Contestador les 24 h). 15 .315 PANORAM A Torna el cicle Clàssica als Parcs u: n to tal dc 43 conccr·ts integren la segona edició d e l c il'le Clàssiru als Pnt·cs, c:rue r•·omou el Se~·ve i del Pa1·cs i Jm·clins dc l'Ajwatumc nt dc Btll'cclmw i que es d escnrotlla•·à al llarg d cltl mesos de juny i juliol d 'enguany. Es tracta d e la segona edk ió, després cic la que va tenir lloc l'any passut i que té com a objectiu of'c•·ir· nous nl·licients per gaudit· dc' ls p tu·cs ba •·celoninll, e n aquest cus com a mn•·c dc ctm certs de nuísicu clàssica. Ma•·rs, ve•· a ltrn [llll't, d e característiques peculiars i alhora absolutament privil('gindes en molts as pecte&. Els espais que acollir an aquest cicle t;Ón fo•·ça diversos c nlt·e ells i això els confereix tm a traetiu espec ial. E nc a•·a que cs¡>nrsos geogràficament, de fet se situen a la zona méH numtanyosa de In ciutat, cir cwnstància que, en tot cus. r espon només a les condicions específiqu es d ' idoneïtat per r ealitzar-hi un u manifestació de música clàssica. Condicions que exigeixen , ¡Hll' exemple, absència dc SOI'OIIs urnbientals exteri01·s, espai recollit umh capacitat pe•· n tul nomlwe significatiu d 'espectador,, possibilitats d ' atendre w1a logística ade<tunda, etcètera. Els ciuc espais que seran !'eu de CJàssirn uls Parcs són In Sala Hipòstila d els jardins d e Can Ah.imil·n, a la ct·uïlla dels carrers de Manda·i i l\:laó; J ardins dc l a Tamarila, ctiilla passeig de Sant Gervasi amb avinguda del Tihidabo; Sala Hipòr.tila d el Parc Güell: Jardins d el Laberint d ' Horta i l:livcrnucle d el Parc d e Iu Ciutad e lla. A la Tamar·itu, laberint d ' Horta i llivet'llacle d e Parc de la Ciutadella, els conccr·ts tindran lloc tots els dissabtes d els mesos de juny i juliol -de 1'1 de jwry al 27 d e juliol ; en to tal nou con cer ts, mentre que a Can Altimira i al P arc Giiell els concerts se celebraran tots els di vendres dels mesos esme ntats, o sigui d el 7 d c juny al 16 .316 Joan Pere Gil Mireia Hernandez 26 d e juliol amb nn total d e vuit concerts u cadascun d 'tu¡uests espais. El cicle és dil'igit pel lluutista bm·ccloJLÍ Anton Set'l·a, que h a p1·ogramut tlll aplec d e con cf'l'ts, gait·cbr tots ells cambrístics, que tenen com u protagonistes conjunts barcelonins d'un r emarcable uh' ell d e qualitat. Esmentem Estro Vocalc dirigit per Sergi Rie r a; Quartet Glinka; duo Joan Bosch -violí- i .Josep Corominas -guitarra ; Duet d c Marimha i Vill•·ilfou, integrat per Neus Fe•·na ndez i l\'líriam López; Orquesll·a dc guitru·r es Jua n Francisco Gn•·rido; duo Anton erra -flauta-, Levon Galstian -viola-; Quartet Se(•retum )fusarmu; Ot·questra Filharrnouia de Cam bra; Gt·up Dia tesstu·ou; duo Anton Se•·r a -Montsl'l·r·nt Cusabó -piuno-; duo Alhert .Mora -flauta- Ahigrul Prat -arpa-; trio Anton erra -flauta-, Jorut P e re Gil -clarinet- i Uuís Avemlaño -piano-; Tercet Pleyel -flauta, 'iolí i violo-; Septet l\ledite l'l'ània, d irigit pPr J oan Grimuh ; trio Anton e rr·a, Albert Mora - Hautes- i Mireia He maodez -clavecí-; duo Ala Voronkova -violí-, Guerasim Voronkov -piano-; duo )lireia fl ernaodez i Albert Romaní -elavecí. I també concert de clarinet sol a càrrec de Joan Pere Gil; d e piano sol a càrrec dc> i\fac 1\-lc. Clure i Joan Amils; i ti'Ot'iol Romaní -clavecí- i fmalme nt recital d 'Olga Serra -soprano-, i Antoni ConrtlS -tenor-, acompanyats al piano pe•· Mac l\fc Clnre. Cal t'S¡.tcr·ar· que aqnc~st cide aconsegueixi nn èxit •·cmar caiJie. Així ho l'u e;,;perar la bona ncollida aconseguida a la primern etUció, fet que confrrmaria la bondat deb seus p•·essupòsits, la seva originalitat i el seu atractiu. • La Fundació Conservatori del Liceu institueix els Premis Jo ves Promeses SEUR mmorcat en el programo de po· lrocini i mecenatge cultural que E womou la Conselleria de Cultura de la Generalitat de Cotolunxo tingué lloc, el passat dia 12 d'abril, a fo seu de la Conselleria, lo signatura d'un conveni de patrocini entre SEUR Barcelona, SA, representada pel vice-president, Sr. Froncisco Bernal, i lo Fundació Conservatori del Liceu, representada pel presi· dent del Patronat, Sr. Manuel Vollribero. L'acte va ser r,residit per I'Hano· rabie Conseller de Cultura( Sr. Joan Guitort, i va comP,tor amb 'ossistèn· cio, entre altres, de les següents Po/' sonolitots: president del Cercle del Liceu i Patró de la Fundació Con· servotori del Liceu , Sr. Carles Cuatrecasas(· P,resident del Conseil lnternotiono Cie la Musique de lo UNESCO i Patró de lo Fundaci6 Conservatori del Liceu, Sr. Jord' Roch; Sr. Joaquim Garrigosa en representació de lo Conselleria d'Ensenyament de la Generalitat de Catalunya; i el director general de SEUR Barcelona, SA, Sr. Luis f Martí n. En virtut d'aquest acord s'instituei· xen dos Premis Joves Promeses SEUR, dirigits o estudiants de música, queel estaran dotats amb 250.000 ptes. primer i amb 100.000 ptes. el s~~· Les bases del concurs es faran pubil· gues o primers dels curs acadèmics 1996-97. • PANORAMA L'Hospitalet homenat¡a Manuel Ausensi ls Amics de rÒpera de /"Hospitalet han volgut suma r-se a la sèrie d'homenatges que per tot Catalunya s ·estan tributa nt des de f a ba ríton Mcuwel 1111 s mesos al ¡lusetu i en dedicar-li el recital de Sant Jordi , que tingué lloc el passat 26 d'abril a l'tl uditori Barra das de /'Hospiwlet de Llobregat. El tenor .Josep Ruiz i lcL sopratw Rosa Maria Conesa. acompanyats al pi(mO per /lelena Bayo. van oferir rtn recital amb peces de Montsa1rJllt,ge, Martín ez Valls , Caballero, So fo zñbal, Vi ves , Poulenc , Ci/ea, Gounod, Cn,çtaúlon i Doni:elli, davant 1111 nombrós auditori que va gaudir de la jovialita,t i el E ~ci­ bon humor de ,l1anuel Au.~e n si. D'aquesta manera , el baríton , al final del recital. va of erir un altre recital, i va mostrar la se va bona f orma amb dues p eces de sarsuela dels mestres Pérez oriano i fllon .~o (El gtútarrico i La linda Lapadlt); l'ària "Alt! p er sempre" de I pur-itani de Bellini, i la cançó d el M rs tr-c Jan i M enta i farigola de Toldrà. Paral·lelament, una hora abon.~ d 'aquest homenatge s'ina.ugurà al vestíbul del Barraclas l'exposició fotogràfica "30 anys de gram veus al Liceu", qne mostra, el u·eba/1 dAis fotògrcffs ilntoni Ras Rigau i Antoni Bofill. Un total de 80 instantànies mostren dues etapes de treball foto- gràfic. El blanc i negre de Ras Riga u , en el qual es pot vettre un jo"veníssim Josep Carreras a Elretable d e Maese Pedr·o, Mima, Lacambra a li Lrovator<• o Rcmata Teba/,di en la seva"darrera. aparició a.l Li.ceu, en contrast amb el col.or de Bofill, que ofereix un ventall cl'expressions en els rostres dets gran divos de la lírica. • !\1¡. •al; icic Jle. Del seu affm. Sr. Xavi.er Joaqtún jda :ió .. Figura de la percussió eata1ana I els aliDistingit amic: s po· que \Ira tin· il, o :~tu· ntre :~da isco ttori ·esJ· .Itri- >nooon tèn· 7ei :on· clos ,seil lo :! ::JCÍÓ ordi en e ria 1f de I de Luis !uei· :UR, que :s. el ~ Confc,,o tJUC hi ha mt·~os que em co~ta trobar personatgt>s adequats per int·loul't' eu at¡uf'sta ~ecció i, fins i tot. ~nu­ na Vt'{¡acla no se m¡• n 'hu fet pr-esent cap <rue sigui prou estimulant i ht• optat ¡wl silenc-i abans dr recórrer a tm més o nii'llYf· '·parlat· per pm·lar'" (tau Rovint parent de la pèrdua fm¡;trant dt• temps: t'n ucruesl cas sobretot del Jector). Aqut>sla vegada no ha estat així, ja que a1menys dos personatges em motivuvrn prou i havif'u tingut un protagonisme ben rernarcahlt' t•n t'la últims ¡)ics <[UC justificav~>.n l a meva prntliar· "cot·n:~poJ](Iènriu ". Es el cas de Josep Carreras, Jlt"'' qui sento una grau Ps lima personal, Jlf'rÒ a qui havia de tliK!'uti.· U() h!lVI'J' Ruhut rnsenyat• a al¡:,'ltn dels seus col·laboradorA que Barcf'lonu potsr.1· met·eixia un u·acta.n'lent particulal"itznt, o ~Ïb'lti, menys f'StrÏI'l~> del que va obsequiar per Clwmplt> als mitjanA ri~· cmmmicació. També m'au-eia demallar a Joan Manuel St'rrat qur m't-"l'liqués amb arguments cominccntA t•l pen¡ul> dc la beva gran rloblf' festa nostàlgica de la CançÍI oficiada uJ PaJau Sant Jon.li. ja que els que sc m'acudt>ixc-n, no \1111 mf.., eullà dt'l simple negoci. I que em disp<·nsi si no en 1-é H'Urf' d'aJtres "rné.s enllà", més seriosos. Pt•rò a la n m'he dedd.it per \Ostè. I ho faig de manera conwnçudu i, u mí·s, iJ.Iruilonada. I bo faig també perqui• vo>tè està vhint uns moments d"una gran transcendènria. com són ds conse{.rüt-nts a la eortida d'nu període molt dur dc Ja se\ u vida, centrat en una greu maJaltia 1¡uc ~itua la ::.c'a hi.~tòria aquests mesos de manem paml·lt·lu u Iu sofe1·ta an}s l'ndarrera pel gran cantant bareeloní t•smf•ntat. P!•r a \OSlè hi ha, indf{t•t·liblement, un '·abans·· i un '"dt!!<p•·í·~·· d 'n<[ue.•t~> me"os molt marcat, molt definit. Un .. u?~~ s" qtu• r~ vu t•srupçm· de mane•·a abrupta i un ''desp~es quP H'nhrt• bnti-.furtori -amb Iu ¡;atisfacció pròpia d ha_wr supPI'Ol un e.ruiJ molt i molt problemàtic-, sense p_artt•· llf• zt•t·o, p<•rò ~tm~ dubte am1J unes fites de referènCia rn mo]t~ a~prcte¡; nous. VostP matrix em Ya dir en el curs d'una ti'Obatlu pt•r~:~onal que no sap com li agt·aeixo rpte t•rn vagi d!•fliem·. f¡uc el malson d'aquests mesos llargs Uhan coruportnt tnmbr u u~ ul·liC'ients renovats i ha estat enmig d~·l <h·nma intrínsec, font d'un l'nríqui.ment ínlh~ molt substanciós. Ptli'Jl!f'ti <ttte Halutli aquest u hora del nou moment amb unu 8all~facció profunda i autèntica. Vost.è ja coneix hi', J~rr~onulm_ent, finH u quin punt le~ meves paraules són s•nct•t'l'ij, En tol cas, lwr· damunt de la dimensió subjectiva, p<••·sonal i íntimu !I!' l'afi•·mució -que només ens íntere~sa a noNahrt·~ do~ ert'<' <[Ull hi ha una realitat objectiva molt explícita i inqiit•$tiona1Jle. E l seu retorn a l'activi- tal nm·malitzuda él!', per <lumunt tl" a~>pectcs persona1s, unn gran notída pe•· u la música dd país. I això en el doble vc.. ~ant pt·ort·,sioual l•fl què es manire;;ta. Ho és perquè significa r·¡•cu¡.¡crur un drl" arriste~; de la música més soln,u t,; dd país, un soli~ta d 'una c·at(•goria el~::vada: i bo és, sobretot, pt•r Iu tt·uus.·endència I[Ue ha adquirit la st>va tasca pedugògiea. I pe•·mt>ti que m 'estt'nhrui una mica sobre: uqlii'St apartat. Df's de la rull'dra del Consf'rvatori Superior de Música dc Bat·rt•lona I( UC c-lirigPix, porta anys creant la que cal consirlet'IIJ" In prinwrn f>Rcola de percussió gf>müna sor gida mai a Ban:f•loua. Aquest és u u mèrit seu, personal, individualitzat i 1ld tot indiscutible, que ha llllal forjant dia rera ¡Jia, nm ju fa w ts quants 1wys, projectant damunt una muniú clt• tlrixc-blcs, no sols la se,ra mestria d'artista i pcda¡rog pr·hilt•giut, sinó tanthé -fet molt important- tm entusiasme g<•nrró~ i twa eneq;ia extraordinaris. Puc donar r1•, pe1·què O "be t'Sl UI testimoni directe, de ]a satisfacciÓ amb q11è ¡.¡ada dels se>us dehebles. dels èxits que aconsegueixen, de com van avantant, dc com es manifesten aneu. Vostè bu crt'at aq111'~ta iniciati,•a tan única que és rl Grup Pert• ussions de Barcelona. dipositari ide.al del ..eu deler per projectar la bcva ob ra pedagògica. i fer qu e els seus dcix!•blcs t•omptin amb un mitjà idoni per manifestar-sc artístif•umt>nl. i\o fa gaire comentàvem amb un amic que :.i (•ada~<·una de Je, b r anques de rensenyameut musical qtu• !4"impat·tt•i,en a cu&a nostra tingués la fortuna de comptar amh una pt't·sona com Yostè,lliurada tan geuerosarul'nl i cntusiàstieamt'nt a ]u seva tasca, Sênsc resen·e5 i amb la M'Va forta i ('lll"Íbma, el nosll-e món musica1 lluiria amb tm ai'!Jlt'l'te hen difen.•nt. Vull parint· encu ra dt: la seva categoria com a músic. com a artista, i rt•mur c·ur, en una pinzellada fina], la Sl' Va benèfica influèm·ia (~om u in!!Ligador de la vena creativa dels nostres comptlsitors, els c¡u als han tr ob at en vostè no sols el d 1•stinatad de lht rs in4uirtuds, sinó també l'incitado•· de ]u seva r miosita t vet·s nous horitzons creatius, en una inll'tTolnt:iÍI hcni'fit•a qu<' h a servit també per eixamplar l'ho•·itzú dc la nostra vida concertística. Pet· IOt pl!•gat , prrnwti que saludi aml1 la satisfacció màxima d HCtt rctot·n a Iu \'Ïda p r ofessional activa; a títo] personal i, d'una ntnw•ra a pa 1"t, en e] de la música del pub. 140 Dd St'U affm. J am nt• Comcllus e 17 PANORAMA lOè aniversari del Cor Jove de l~Orfeó Català Deu anys de feina i de compromís artístic Aquest 8 de juny el Palau de la Música Catalana serà l'escenari de la celebració dels 1O anys del Cor Jove de l'Orfeó Català, que dirigeix Conxita Garcia. Són 1O anys de feina vertebrada des de la pedagogia al concert, des de la il·lusió al compromís artístic. Un compromís que, en aquesta ocasió, afronta el conegut Rèquiem de Mozart, obra que ja ha estat "estrenada" pel Cor Jove a Argentona (el 13 d'abril) i a l'església de la Bona nova de Barcelona (el 13 de maig). per TERISA MARTINU: omen~·aot pel p rincipi. cal dir c¡ue el Cot· J ove de r Orfeó Català es fu ndà l'any 1986. aleshot·es com a Cot· J uvcnil, sota els cl'i tcl'is del me tre Simon J ohn on, q ue tot j ust agafava les n~gncs dc l'Or·ft>ó Català. També t·enaixien les fo r·macions infantils d c l'Orfeó, que compten amb una dilatada tradició, com a resposta a la fil osofia del mestre Johnson: cantant. musH:a aprendre L'umbriom11·i Cor J uvenil es desdoblà a l cap <.l' uns anys amb l a finalita t de repartir· ]a disciplina dc I re baU. Així, actualment el Cot· J u venil -ilel qual també és res ponsable Con xila Garcia-. am b ca ntaires entre els 16 i 18 anys aproxim adament, desenvolupa u na La ca bà icament pedagògica, mentt·e que el Cor J o ve, amb cantaires entr·e els 18 i 26 an ys apr·oximadament, reparteix la seva activitat entre l a form ació i el concet·t. M~s d' un centenar de concerts - recordem la celebració del concet·t númer o ] 00 el mes d e maig dc 1994- amb el Glòria, en re major, KY, 589 de Vlvaldi- confirm en la trajectòria d'aquesta fo rmació, qu e per ]es mu·actei'Ístiq ues d els seus membres palt'ix UJ1a sèd e d ' inconvenients (val a 1lit· que són comuns a la majoria de c·ors juvenils), que es van supera nt amb la seva p ròpia evolució. Es tracta d el desequilibri dc tessitur·cs i el flux constant C 140 18 318 de gent c¡ue cn n·a i surt. El Cor Jove varia constantment, en s comenta Conx:ita Garcia. Cada cert temps i, sobretot, quan comença el curs o després de Sant Esteve, perquè ens veuen per la televisió, és quan hi ha més demanda dïngrés a la fo rmació. Per exemple. el curs passat vam tenir, entre cantaires que pugen del Cor Juvenil o que tornen després d'un temps d'haver-ho deixat o que no poden continuar pels estudis, 32 nous cantaires. Tot aquest flux fa qu.e moltes vegades les tessitu res estigtún desequilibrades, é.s a, dir, que, per exemple, hi h agi un excés de sopranos i una manen de tenors i de contralts. Aquest problema. pr rò, l'n aquests momen ts està més o menys solucionat. Així, amo una plantilla de 94 cantair es. xifra que suposa el punt màxim rn aque t deu anys, que es r·t>parteixen entre 23 baixos (la majm·ia barítons), 20 tenors. 28 soprano~ i 23 contralts, les cordes e tan p rou equilibrades malgrat que falten contralts i baixos baixos. assenyala Conxita Garcia. Amb aquesta base, el Cor Jove ha au.:,<TJnentat el seu repertori (basat en la cançó t r·acücional catalana i en obres del repertoti in ternacional) i la clificnltat de les obres. Ara podem fer obres a 8 veus pe1·què hi ha més cantaires i perquè la qualitat també ha augmentat, ens diu Ja seva directora. Així, com a obr es a cappella mé, destacade treballad es darrera· ment i que h an don at un bon t·esu1tat, hi fioaur a el motet dr Mendelssohn Richte m ich Gott a 8 veus mixtes. Per arribar aqur hem seguit un procés: treballar motets de Mendelssohn a 4 t•eus mixtes i peces de Brahm<i a 6 ve~ü mixtes, entre altres obres: litania<' de vener ablis altaris de Mozart. r el psalm O Sing unto The Lord tk 1-Jêindel, e~-plica Conxita Gat·cia.l com a obra instrumental, la qut més destaca és el R èquiem dl' Mozart, estr·ella de l'aniver~>ari del Cor J o ve. I tot repassant d seu re pet· tori, volem r·ecor dar le· altres ¡,•Tans obres que ha ioter· pt·cta t el Cor Jove: la Missa bretis KV 192 de MozaL'l, el Glòria dt Vivaldi , i també la seva participa· l'ió ('n I'Pstrena de la can tala Fills del segle d'Alber t Guinovart. amb tcxlos de Miquel Desclot. PANORAMA .a' en gut 5tat (el )VO ifra en Jar- :>ria IDOS ;tan que :ws. fontori mal tOlÍ ~ les aB ··est wgora. més era- bon de taS zquí !llar !}eu5 !ieus niae rt. i ddR ia.l qur , de -sari tt el rles ater·eris zdt ·i pa- Fills amb ( Aquc t tipus de repcrtot·i, tal com manifesta Conx:ita Garcia, fa créixer el cor tant en el terreny pedagògic. comptant amb formació instrumental. com a la pràctica d'una disciplina concreta. Els cantaires afronten aquests reptes amb molta il·LILsió.fent un treball interessant, di.~ciplinat i de manem ràpidct. Si més no , el Cor Jove és una formació amb molLa activitat concertística, a mL una mitjana dc 20 concerts l' any. 1!:1 Cor Jove també vractica lïntercanvi amh altres fonllacions estrangeres, cosu que els permet de viatjar a altres països amb llrtes condicions econòmiques més assequibles. D ' aquesta manera , la passada Setmana Santa el Cor Jove va viatjar a Holanda com a re posta dc la \'Ïsita de la Fry k J eugdorkest (Jove Orquest ra cie Frísia) el maig de 199-1.. formació amfitriona en la intct·pt·etació del Glòria vivaldià amb motiu del con cert núm. 100 del Cm· Jove -<!on cer·t que e completà amb peces d e Lassus. Bach, Mendelssohn, Morricone. Mozart, E lga r·, Handel i Webbc•r·- i que dirigei-x Gerard van der Weerò. La visita a l.l olanòa se saldà amb un tracte excel·lent i amb molt bones crítiques a la premsa local, diu Conxila GarC'ia. Un dels titulars deia " Mom ents d'inspiració'', assenyala amb satisfacció. Aixl. el Cor Jove oferí quatt·c concerts. a les univer·sitats de Groningen i Lecuwar·den i a esglé ies d c Dokkun i Lceu warden, interpretant novament el Glòria de Vivaldi, i també un •·epertori de polifonia divct·sa i cançó tradicional C'atalana. D'altra banda, és el segon any que el Cor· Jo ve p ~on·ticipa al cicle C.onccr·t de Tat·da al Palau, orgarutzat pet· la Fundació Orfeó Català-Palau de la Mús ica Catalana. Con¡•retamcnt, en el cinquè concert, aquest 3 de juny, amb la Cobla Sant .Jordi , oferint la Suite cata.I.ana , per a cor i cobla, de Pnmafe1a ; dos poemes corals de Pujol , Vent fresquet de tramuntana i Sant Jordi triom.fant (peça q"trc fa molts an ys que el mateix Or·fcó Català no intcr- preta); i les sardanes Marinada. dc P érez l\Ioya, La font de l'albera. de Morera. i Ma ria de les t renes , de Saderr a. 1 com a proj ectes dc futur· immediat, el C01· Jove ja treballa el Magnificat de Bach , peça que és previst "estrenar'' dtll·ant la jornada tradicional dc Sant Esteve. Per la primaven1 de l' any que ve la fon:nació també ofet·irà , a l't•sglés.ia de Collbató, un t·cpcr·tm·i per a cor i orgue, essent la primera vegada que ho fa. Ja el liles tic setembre, també de l'any que ve, participarà a l'Eurotreff. trobada de gent jove que conrea la mírsiea , amh concer ts a les ciutats alemanyes de Singen i Stuttgart. I parlant d'enguany, a l'ago 't el Cor Jove ha estat convidat a participar a les jornades dc treball coral c¡ue tindran lloc durant una setmana a Ochsenhausen , Alemanya . .Així, tma vintena de cantaires de Ja for·mació viatjaran a aquest país, on compartiran ex-periències amb joves cantaíres de formacions del País de Gal·les, la Llombardia, P olònia, Baden- \'\' ürttemberg, Flandes i axònia, per oferir concet·ts a difcr· •nis cintats. Finalment. i tornant a la celeb ració del lOè an.h·er ari del Cor· J ove de l'Orfeó Català aquest 8 de juny -rom h em dit-, al Palau de la M(rsieu, la formació dedica la pdment pat·t del concert a repassar les cançons més emb1emàti.qu.es que ha cantant durant aques ts unys, ~·u companyia de l a majol'i~l d 'ex-cantaires, que ltan estat convidats a la cl"lebr·ació. La segona pat·t és dedicaria al Rèquiem mozurtià. en companyia de POrques Lt·a del Conset·vatori Superior· dc Música del Liceu cruc dil'ig(•i.x Conxita Garcia. Acabem aquest article amb dues dades a tall d ' itúormació més formal i estadística: el Cor J ove ba estt·cnat nou uniforme i continua tenint p er segon any consecutiu el patt·ocini de la Fundación CoC"a-Cola E spaña. P er això i per lot el que h em explicat: moltes felicitats! .~ .¡ I /.' gas Natural Continuem d'acord. L'acord dc col·laboració que e n el seu dia v:m signar Gas Natural soG i la Fundació Orfeó Català· Palau de la Música, ha estat renovat per a la temporada 1995·1996. J SEMPRE TROBARA EN NOSALTRES UN INSTRUMENT DE SUPORT Central Hispano PANORA MA Joan Pons actua per a la Fundaci6 Orfe 6 Cata là-P alau de la Música Cata lana per RRMC l gran baríton menorquí .Joan Pons serà el gran protagonista del concert amb el qual es posarà fi a la tempOt·ada 1995-96 de la Fundació Odeó Català-Palau de la Música Catalana i que tindrà lloc el dia 5 de jtmy. Una vegada més aquest acte serà una important manifestació social, que aplegar·à al voltant d' un concert de gran r·elleu els membres d e la Fundació OCPMC, a més dels seus màxims responsables de gestió , a mb el seu president Fèlix Millet al capdavant, els patrons, memlH·es d 'honor, membres protectors, amics del Palau i patrocinadot·s de concerts, agrupacions artístiques i activitats ocasionals. Una familia àmplia que abasta un total de més de vuü-cents membres i que amb la seva col·laboració generosa i decisiva ha fet possible, un any més, un gruix d ' activitat d 'una gran h·anscendència per a la vida musical del país. En aquest sentit, resulten significatius els guarismes següents, com a testimoni d'aquesta realitat que acabem d 'exposa r. Al Uarg de la tempot·ada 199596 la F undació Od"eó CatalàPalau de la Música Catalana ha promo¡,rut 70 concerts en quatre cic1es. Aquests concerts han p ortat al Palau 135.000 espectadors i han propor cionat 2. 700 abonats. Això significa una progr essió notable respecte de l'an y anterior, manifestada per la consolidació plena dels cicles amb més anys de vida - Palau 100, Les Escoles al Palau- i també dels més r ecents, com Els Diuruenges ni Palau i Concert de Tarda ru Palau, que en la seva segona edició ha ratificat amb escreix les esperances ?berte en la inicial. Com a proJectes ~lc futur, s' estan preparant ~ous ~1cl cs : EJ PriJnm· Palau, que ~a esta en marxa i que s'adreça a JOves intèrprets que no han actuat E mai en aquest escenari; Clàssics al Palau, organitzat conjuntament amb l'Orquestt·a Simfònica del Vallès; Lied al Palau, amb la participació de grans noms dc la lírica internacional ; i el Festi,•al de Flamenc al Palau. Com s'ha indicat abans, el concert de cloenda de la temporada 1995-96 tindrà com a centre el baríton menorquí Joan Pon , que alhor·a és patró de la Fundació i que en aquesta ocasió col·labora desinter essadament. Amb ell actuarà l' Od"có Català, dirigit pel seu titular·, J ordi Casas, i el Cor de Cambra de Ciutadella (que dirigeix Gahd el Bar·celó), formació múda entranyableme nt a la vida de Joan P ons, perquè es va formar a iniciativa del mateix baríton el dcsemb r·e de l 993 . La formació na què com a resposta a la mancança d ' un grup c01·al que po¡,rués cotll"eat· un det<'rmi:nat tipus de música vocal oblidada al poble de Ciutadella. Joan Pon és tm dels barí tons més cotizats del món. Membr·e del Cor del Gran Teatre del Liceu en els sens primers temps barcelonins, aviat li van ser confïats paper s de solista en dife•·ents pro- durcions liceístiques, en Ics qual posà a prova lt' eves aptituds. Sí bé els seus inicis van ser com a baix , la intu'ició genial d e Montserrat Caballé vau fer-li prendre consciència qne la seva autèntica te situra era la de baríton, com despt·és s'ha confil·mat prou palesament. Ona versió memorale d e l•'a.lstafJ u la Scala de Milà , preced iu a d ' un meticulós i profund tt·cbaU artoral amb el gran drama tur·g • ita lià Giorgio Str·ehler, va constitu i•· la seva autèntica expl<1sió en el gran món d e Ja lírica intemacio nal. El panx ut p er sonatge cr·eat per Giu epe Verdi a pa•·tir dc l' obra de Shakesp ear e' Les aleg res coma res de Windsor ha estat des d ' aleshores una dc Ics gr ans cr eacions d ' aquest artista , que a més dc er un cantant exr epcional està d ota t també d ' unes extraor·dinàr·ies aptituds actorals i també d ' un elevat sentit del rigor i de l'autoexigència . Joan Pons es mou en el ni veU màxim de pr otagonisme en els teatres oper ístics més .impor-tants d el món: Scala de Milà, Mctropolitan Opera House de Nova )'ork, Staatsoper d e Viena , Opera d e La Bastille de Paris, Royal Covent Guden de Londe , i en les pr oduccions més ambicioses i sota la direcció de les més il ·lustres batutes del moment, des de James Levine a Riccat'do Muti. Per això la eva presència , junt amb l'Orfeó Català i el Cor d e Cambra de Ciutadella, ha d e constituir un esd eveniment •·ema r cable en aquest ac te de cloenda de la temporada 199596 d e la Fundació Orfeó CatalàPa lau de la Música Catalana , q ue després d el concert r eunit·à al Foyer del Palau , en el ja tradicional sopar de cloenda , els amics col·l abora d or s i em¡n·escs, així com també a per sonalitats del món polític i cultural i a simpatitzants d ' aquesta F undació. 140 PANORAMA Baryshnikov, Freni i Berganza, figures del Festival de Peralada per RRMC l hullarí rus Mik11ail Baryshnikov, la mezzosop•·ano espanyola Teresa Berganza i l a sopnmo ituliana Mirella Freni cons titucix<'n ll:'s figur es més destacao(' de la pr·òxima edició del Festival dc Prralada que se celebrarà entre els die· 14 de juliol i 20 d 'agost. En commt-morar-sc enguany la desena edició d ·aquest esdeveniment, els organitzadors han fet un esforç per oferir la que, amh tota segun' Lat , serà una de les edicions de m(•s envergadura de la seva ttis tòr.ia. En aquest sentit, d 'antuvi cal fer esment que a més d 'aquest ll·io de gra ns {ïgures del baUet i la lí1·ica internacional, s'hi afegeixen d'altres d ' w1 niveU també privilegiat; és el cas d el ballarí argentí .)ulio Bocca , de la mezzosopt·ano Dolora Zajik , l'OI'feón Donostian·a, Cot· de Cambra del Palau de Ja Mú ira Catalana. els directors 1cviUe Marriner i Víctot· Pahlo P érez, el b aix barceloní tefano Palatchi i la j ove i cada dia més encimbellada soprano Ain hoa A.l·teta. Pel qu<' fa a produccions. també ·o fer(' ix un ventall d 'un elevat interès, ja sigui per la seva qualitat intt·ínseca com també per la seva novetat. Obres com els Rèquiem dt> Mozart i de Verdi o l' òpera La Truviata tenen m1 aLracliu tan rceoncgut com indiscutible . I també hi ha el rmmtal go d'òperes de compositors esi:Janyols que s'oferiran en versió cscèni<'a, sobre el paper prometedores . Es tracta del doble programa Falla amb El retablo de maese Peclro i El anwr brujo , coproduït amb els festivals E ¡;;;¡ ¡¡¡& = a... 5I ~' §' 140 22 Mlkhall Baryshnlkov Mlrella Freni de Granada , Segòvia, Srvilla , la SGAE i l a Mae tranza de Sevilla , amh munta tge escènir d 'Ariel García VaJdés, di•·ecció musiral de José Ramón E ncinat· i animació i vestuari de Xa, ier Marí eaJ. El suport instrumental ser·à de l'Orquestra de Cadaqué , una vegada més titular del festival. i les veus de J osep Ruiz, Enrique Baquerizo, David Arredonclo i la cantaora Mayte Martín . En aquesta línia ' insrriu també la presentació de r Òp<'t·a ri ' lsaaf• Albéniz Pepita .liménez, en la revisió feta recentment per J osep Soler, i en una coproducció amh el Festival Radio Fr·anceMontpeller, q11e dirigeix esc:rnicament Lluís Homar·, rmrsiealment J osep Pons, amb figurin ~; df• Frederic Amat, a mL J'Orquesl ra Tea tre Lliur·e, el Cor Licd et· Carnera, el Cor Infantil rlcl Conset·vatori de ViJa-s(•c·a i Ics veus d e J oan Cabero. AJfomw Echevarr-ía. Àngel Ódena , María Jo é Montiel i Soraya Cha,·es. Finalment. en la cloenda del fe•tival s'oferirà una versió a!Jsolulamenl nova del mite de Carmen r·ealitzada p el grup La Cuadra dt Se\•illa que dirigeix Salvador Tavora i que, ben al marge del món musical de George Bizet. IH'Ctén oferir nua imatge mé, arTelada i implicada en el conte-..;t antropològic real d'aquesta cabdal ftgtLra literàrja. El festival r obrirà el dia 14 dr j uJ iol un reci ta I a cà n ec de Mirella Freni amb la Simfònica del Vallès dirigida per Romaoo Gandolfi. El dia 14 de juliol i el dia 19 l'Orfeón Donostiarra i la Simfònica del Teall·e del Licru interpretaran un progr ama de cors d 'òpera i sa rsuela. El Rèqu iem, de Verdi serà ofert lot Sf'f,'Uit amh la m ateixa formació e~ tahl <' lic•~is ta, tam b ~ rorfeón Donostiana , La batuta d~ PANORAMA JÍa ·es- •tu- zen de l or drl :et. né5 .ext ah- de de ica LDO i el i la r:eu de ·ert na- ~­ de Víctor Pablo Phc-z i les n•us d'Ana María an<'hez. Dolora Zajick, Walter Fraccat·o i tefano Palatclü. El 27 d e juliol tindrà lloc la t·epresentació de Pepita }iméne;;; i e l 28 d'aquest matci..x mes el concert amh el Rèquiem dc Mozart amb l'Orquestra dc Cadaqués. la batu ta de Nrville M.unine r, e l Cor de Cambra del Palau dc la Música Catala11a i les vells d e Montserr·at Ma r tí:, Ttxar o Men chaca, Fnmcesc· Garrigosa i li'i.aki Fresan. El dia 2 d'agost s'oferirà la primer a de les dues ¡·epresentacions d e La Tra viat a, que comptarà amb el suport de l' Orquestra dc Cadaqué , la producció del Tea tro Arriaga de Bilbao, la dir ecció mu ical de .llarco Armiliato. i les veus d.Ainboa At·teta, Walter Fraccaro. Ca rlo Ah arez i Francesca Roig en e l papers principal . Un recital de la pianista bat·celonina E ulàlia Solé . amb les Variacions Goldberg de J. S. Bach , deixarà pas a la segona representació de I' òpera de Verdi esmen tada i un a a1tra a cà.r r ec de l 'a rpis ta Abigail Prat, amb el Quarte t de Viena , farà el mateix amb e l doble programa FaHa esmentat. que s'ofel'irà el dia 7 d 'agost. Els dies ll i 12 d. agost tindran lloc les actuacions St;,"Ut·ament més esperades del festival , les de Mikhail Baryslmikov am b el White Oak Oauce Projecl i el dia 14 la de Julio Bocca i el Balle t Argentino. que inte t·pr ctaran la cot·eografia del Concerto breve de Xavier ~ontsalvatge. L'actuació de Tere ' a Berganza a mb el Grupo Zarahanda i la ja indicada versió de Carmen a càn ec de La Cuadra dc Sevilla posaran fi al festiva l. Un festival que compta a1nh el suport de dive rses ins titucions públiques del país -con selleries de Cult ur a i Turisme, Diputació dc Girona- i també amb espons01·itzacions diverses . El pressupos t és de 180 milions, e~ 45 o/o del qual , segons que s assenyala, é~o cohe1·t mitjançant taquillatge. CONCURS MARIA CANALS El 1r premi de piano, desert per M. LLUÏSA MORAN el23 cl·abril al í dc maig va tenir lloc la celeb•·ació del Concurs fntc rnacional Maria Canals de Ba•·celonu. El cer·tamen es va drsetwolupu•· amb l"habitnal assistència massiva de concur sants en la bt·anca pcnuanent de piano, i en la modaJitul dc duo sonata (per a piano i violí o bé piano i violoncel). Amb n n nombre d' inscripcions de 225 persones, finalment. el concuJ's va comptar amb la presència de 101 participants en la branca de piano i de 21 brrups en raportat de duo sonata . La representació e--pan)Oia va ser ben escassa, i tot i que hj havia més inscripcions. van comparri.xer quatre p ersones, aparellats en dos grups, competint en la modalital de duo sonata. Un d·aquest duos espanyols, integrat per· Eladj Dalmau (piano) i Nabí CaLestany (violoncel) va aconseguir passm· a la segona prova eliminatòria i li va ésser concedit un Diploma. En el cas de la branca de ¡;iano, segons M. Raquel Millàs (membre del jurat del concm·s), la imp1·cssió d'aquesta convocatòria del concm·s va ser la següent: El nivell del,s concursants ha estat molt all, però 110 hi ha hag ut una figura preponderant du.rant totes les proves. Aquesta frase va quedar r etr·atada en les qualificacions definitives. confo"lldes després de la prova fin al celebrada el diumenge S de maig al Palau de la Música Catalana. E l Primer Premi (atot·gat p er Joies i Perles :Majòrica) va ser declarat desert, fet que no succeïa des de l'any 198ï. L'alemany Jan Gottlieb Jiracek (22 anys) obtingué el Segon Premi (amb una dotació de 300.000 pessetes) i el Premi especial a la millor· interpretació d'una obra ci 'Olivier Messiaen (prenú cle 150.000 pessetes, cedit p et· Yv01mo LododMessiaen). Aq uest Premi especial li fou ofert gràcies a )a seva lu·iUant interpretació del Regard de l'esprit de ]oie (núm. l O de Vingt Regards sur l'enfant )ésu.s) a la prova final. L'israelià Saar Ahuvia (21 anys) j la japonesa Kiyo Wada (23 anys) van D <'ompat·tit· d Tcrct>t· prenú (dotat umb 150.000 pesseles). La casa Rolcx oft'reix un reUotge. com a Premi esvecial a tLD candidat finalisla: en aquest t'as l'aforttmat va ser el ter·cet· guanlona t, l'is raelià uar Alw via. Ai.x:í match, a l' altra finalis ta, la japonesa J trnko Holma-Mizuoo (32 anys) li fou concedic.hl la Prim er a Medalla per unanimitat. E ls quatre finalistes van inlcrcanviar posicions du rant la competició, però a cap li concedin:n el Primer Premi. En aquesta decisió suposem que intervingué la intcqn·etació r ealitzada a la final , pt·ova d 'un cet·t pes específic i definitori en l'últim t·esultat. E l concursants van demostrar millor les seves qualitats a les primeres elimioatòt·ies. Malgr at tot semblen estar contents amb r organització del <·oncurs i amb l'important r esultat obtingut. En la modalitat de duo sonata, la classificació va ser la següent: el duo de piano i violoncel format p et· les germanes nord-americanes Avi Downes (23 anys) i Sbana Downes (25 anys} van obtenir el Primer Premi (600.000 pessetes), el duo de piano i violí integr at per· les japoneses Aya Yosbii (21 anys) i Yoko Yoshih ara (20 anys) van rebre el Segon Premi (300.000 pessetes) i el ter cer guardó va r ecaure en el duo de piano i violoncel format per Ja russa Maria Beloussova (30 anys) i la polonesa Katarzyna Ewald (24 anys). La trajectòria d ' aquestes finalistes va ésser m és regular dt~~·ant les diferents proves del concurs, en mantenir-se sempt·e en primera posició les dues germanes not·d-americanes. un cluo amb una pl-'rfccta compenetració, una personalitat pr òpia i una mateixa genètica intet·pretativa . El dimat·ts 7 de maig es va dur a ter me l'acte de clausm·a del Concurs al Saló de Cent de l'Aj un tament de Barcelona. L'acte va ser presidit pel regidor president de la Comissió dc Política Cultural i Presidèn cia, el Sr. Joaquim de Nadal. Després del lliurament dels premis, els guardonats ens va.tl obsequiar amb nna breu interpretació. PANORAMA Substanciós col•loqui internacional Fonts Musicals a fa Peninsufa l•èrica per MONTSERRAT COMELLAS E 140 ls dif's 1, 2 i 3 d ' abril .· d ' enguany es va celebrar a la seu de l'lnstitut ò' Estudis llerdencs de Lleida un ce~l ·loqui internacional monogràfic sohre les Fonts Musicals a la Península Ibèrica (ca. 1250-ru. 1550), dirigit per Marirarmcn Gómez Muntané (Unive:>r·sital Autònoma de Barcelona) i coordinat p er M.àt·iu Bemardó (Univer itat de Lleida). Aque I col-loqui va ser· un esdeveniment d ' un extraor·dinari nivell científic, dcmo trat en la majoria dc conferències, intens de calendar·i , amb r·ics debats després d' un bon nombre de ponències i amb una notabiJíssima pr esència de musicòlegs d ' aneu del món (Estats Units, Austr·àlia, Suïssa ... ), aix:í com també de molts diversos punts de l'Estat espanyol. Sempre dins l' àmbit de les fonts musicals cic la P enínsula Thèrica entre t'ls an ys 1250 i 1550, s'han aplt>gat al Col·loqui musicòlegs estudiosos de fonts de molt diversa nalurale:>sa. per enriquir, així, la visió resultant de les qüestions plantejades. Així clones, lú ha hagut un grup dc ponènries i comunicacions que han tractat monogràficament de qüestions r·clacionades amb manuscrits musicals, entr·e les Tconporadn quals cald t·ia des tacar la d c Ken neth J r eitner· entorn del cançoner de la Colombina , i la de Bernarclctte Nelson entorn d' un llibre de cor dc Fcnan d'Aragó , duc de Calàbr ia, juntament amb altres interven cions igualment meritòries de Màrius Bcr nardó, Nicolas Bell , .)uan C. Asf•nsio , P edro Calahm·ra , Manu<'l Pedro elson , F en eira , Ka thleen Roberta Freund i Ro a Condc. Un altt·e apartat dc dissertadons se centt·à en el Lema de l'or·ganoJogia, i comptà amb una comwlicació inter es ant de Cr·istina Bordas sobre la tipologia, conser va<'iÓ i procedèn cia d"instruments espanyols medievals i renaixentistes conset·vats, i amb una partictLiaríssima xerrada de NciJy van R e«:> Bernard. que explicà el pt·orés de reproducció de sahet·is mecUevals seguint els models de les <"antigues. Un altre bloc de ponències i comunicacions va vct·sar sob re temes de teoria musica] , i acrtú es van poder escoltar inte:>nencions erudites i complementà ries entre si d ' Antonio Mor en o, Àlva r o Zaldívar. Paloma Otaola i Luis Robledo. Finalment, unes altres inte-rvencions van afTontar teme mé esp ecífic , com el ca os següents: Dorothea Baumann , que tractà de qüestions d'acústica; Jordi ' llúsica de :Jambra a l'Institut rDrancès !INI Ilo~.. Centre dc Cultura Contemporània dc llan:c:luna ...-----.¡ fii' ID dc¡uny 24 32·1 I • ean-rfierre llrouet, percussions _("f}a/'COff/\1', espectacle de teatre musical. /vlúsita dc .v~orgcs , {pergh Js, apareiJç de Gfaudlne .c:8rahem Y.?rouet .................... ....... ......... aiDI •·•.....,, .,.4... •....,,... J , .,. . ... -c ..... .. , l nfonnJ< H~ . ln• tihtJ França!• d e Barc clune Mn <à, 8 Tcld o n 211') 59 I 1 I N STITU T fiiiAH Ç "IS D f I AIII CI\.O N I Ballester, que demostrà a par·lir d 'exemples concrets com l'estudi de la iconografia musical pot aportar impot·tants informacions sobre els instruments , grups d ' iustnunentistes i idees entortt de Ja funció social de la música en èpoques determinades; Maricarmen Gómez, que va analitzar magistralment les fonts en llatí, català i castellà conservades del cant de la Sihil·la ; i , Melena Kuss. que va fer una aproximació al tema de r etnohistòria musical a p ar·tir d'una revisió de les cròniques espanyoles dels segle :>.\1 sobr·e temes arnet·icans. moltes de les quals contenen controvet·tides r efet·èn cies de tipus musical. Tot i que aquesta ha estat la primera ocasió que s ' ha celebrat a Espanya nn congrés de música medieval i del Renaixement d' a· questes característiques, l'èxit rll presagiar que els desitjos expresr sats púMicament p er Maricarmen Gómez durant l' acte oficial de t·ecep ció celebr·at a la Universitat de Lleida, puguin esdevenir una •·ealital. Aquests desitjos eren, per una banda, aconseguir que aquest col-loqui tingués contintiitat en el futur, i per altra banda que esdevingués un instrument capaç de col-lab orar a la millora del ni\'eU de la musicologia a Espanya. P er acabar aque La brevíssima clescl"ipció del col-loqui caldria afegir que els vespres dels dies 1 i 2 van culminar amb un parell de concerts estretament lligats amb el tema del congrés: el pt·imer -celebrat al Saló Víctor Siuramt de la Univer sitat- va auar n càrrec del gnrp Segréis de Lisboa. que va interpretar cançons del repertori ibèric dels segles XV i xvt, i , el segon, celebrat a l'esglr· sia de Sant Lloren ç, ya set· pro la· gonitzat p el grup AJfonso X el Sabio interpretant p eces del canl pla del ritu toledà. r PANORAM A El simfonisme americà destaca al pròxim Palau 1 00 perRRMC rtir u di pot ons ups orn aen :ar.zar atí, del J SS, t al a u )ni>..li ; de ides pri- lt a s ica d'at fa res:nen de ;:itat una per uest ·n el sde- ' de inll ;ima dria s ]j 1 dt> :unh mer ·ana .r a boa, ( del )-.'V i 5glé- ·ota· { el cant es actu acions d e dues de les més impor ta n ts orq uestres sinúòniques no •·d-aru eri canes -Filharmònica de Los AngeJes i l' Orquestra d e Philadelphiaronstitueixen les notes m és de tacades de la p r ogr·amació d e la sisena edició d ('l cide Palau 100 crue acaba dl' presentar-se. Eu el si d ' una oferta en la qual una vegada més el pes principal recau en el capítol simfònic i imfònico-cOt·al, les esmentades formacions emergeixen de forma notable. Oimés f'n actuar sota la batuta dels seus respectius titulars. El jove Esa P ckka Salonen pel que fa a la Filharmònica de Los Angeles i el veter à i U-lustre director a]('many Wolfgang Sawallisch pel que respecta a la de Philadelph.ia . Dins d' aquest mateix bloc: simfònic cal fer esment també de la nova presència al cicle del gran director indi Zuhin Mehta, aquesta vegada al capdavant de l'Orquestl·a del Maggio :Musicalc Fiorentino, dc la qual és titular, que actualment és, amb tota seguretat, l'orquestra simfònica més destacada d' ltàüa. Entre els directors estrelles també s'ha d ' esmentar el zamm·à J esús López Cobos, que retorna a Barcelona després d' una dilatada aLsència i ho fa al capdavant tic l' Orquestra de Cambra de Lausana ; i d ' u m1 manera especial l' italià llicardo Chailly, que dil'igirà la London Symphon y Orchestm en un programa que inclou el primer acte de La Walkiria , amb un repat·timent vocal de gran ('a tcgm·ia. Palau 100 començar à el dia 15 d'octubre amb un concert a C"àn ec de La PetiLe Bande. el ~t·es tigiós conjunt belga especiallt~at en música antiga, que di rigelX Siegiswa ld Kuijken i c¡ut• L actua a mb el Cor de Cambra del Palau d e la Música Ca ta lana amb un p rogra ma integr at per obres d e H aydn. P er la seva part, l'Orfeó Català actuar à amb l'Orquestt·a Simfònica cle Lituània en un concert especialmen t r ellevant i en el q ual d estaca la in terpr·etació de la b C'Ilissima parlitu t·a Glòria de Fr ancis Poulenc. El mateix Orf('ó Ca talà clourà el capítol de p r ogramació simfònico-coral amb el Rèquiem d e Fauré amb la Simfònica d c Tenerife dil'igida pel seu titulat·, Víctor Pablo P érez . Un altre dels fronts tradicionals de Palau 100 és el dels r ecitals vocals, cobert aquest any amb la figura de t·ang inigualable de la sopr ano sueca F r eder ika von Sta de i pel noslt'f' Jawne Aragall -que compartit·à la seva actuació amb el baix barceloní Stefano P alatch.i- i comptant amb l'acompanyament orquestral d e la Simfònica de Balears. Un esment especial me•·eix el progr·ama del ash conjunt b t·itànic The comú, poc interès EnsembJe, cl·un encara que no multitudinar-i, que commemorar à el cinqnantenat·i de la mort dt' Manuel de Falla i el cen ten ari del naixement de Rober t Gel'lutrd , figm·a cabdal dc la música catalana dels anys p revis a la guerra civil i molt estimat a Anglaterra , on, com és ben sabut, es va exiliat· i hi va morir. Cal r emarcar, tmnhé, la p•·csència p er p riJnc•·a veg••da a Palau 100 d'un dels grans noms actuals de) món de la intcr.p•·ct.ació d e m úsica antiga , .J ordi Savall, en u n monogr·àfic amb les qua tr e suites orquestr als d e Bach , al capd avant del seu conj u n t d'instt·uments d 'època Le Concert des Nations. Dos pian is tes d estacats oferiran sengles ac tuacions juntament amb ot·questres simfòniques . E s tt·acta d e Dmi tri Bashkirov, qut> ac tuarà amb l'esmen tada Sim fònica de Lituània inteq l •·etanl Scriabin , i d ' E ldar Nebolsi n - r us, com l'anterior-, qu e no farà amb la Filhar mònica d e Gran Canària . En el c:apí tol de grans soli tes s'ha d e fe r· esmen t també de Pinchas Zukf' t·man , un dels violinistes més importants del momen t, que actuar à en la doble condició de director i solista amb l' Orquestr a de la Ràdio de Frankfurt. n· altra banda , l'èxit aconsegrrit la tf'mporada última d el gtritru..-ista d ' origen ma lagueny P cpe Rome•·o, fa opot·tú qu e aquest gran ar tista torni a Palau 100 amb el quru·tet Los Romeros que forma amb altres membres d 'aqu esta tan t·econeguda nissaga dc gr·ans virtuosos de la guitarra, en el que ser à un esdeveniment de car act erístiques tan insòlites C'Om atractives. Després d ' un curt període destinat a la t·enovació d" abonaments, les loca litats es posaran a la venda a par tir del p r òxim dia 'JO d e j uliol. 140 PANORAMA Cine pr egu nli'S a ... XAVIER JOAQUIN Percussionista i cated ràtic del Conservatori Superior de Música de Barcelona L'agost de 1994 els metges van pronosüear a Xavier Joaquín una lcu('(>mia de mecl ul ·la òssia. Després d ' u na vintena de mesos allunya l dc la seva activitat profoss.i ona l, JoaqllÏnt aposta novament - i fort - per In seva p ropera t·•·incorpor aC'iÓ. per MÒNICA MONTORIOL 140 - Costa, tornar a l'activitat artística després de tants mesos d 'absència? -Encara no m'hi he incorporat. Al principi de temporada iniciaré l'activitat concertística, i per l'estiu la meva activitat pedagògica als cursos de Torroella de Montgrí. Però, sí. costa tornar. per la gran incògnita que suposa, la p1·eparació, estar a punt. Es una gran incògnita però també és ww gran il·lusió. -Com enfocarà at·a la seva vida professional? -No es pot eviltlr de fer una reflexió de l'abans i del després, cleljittur, quant a les perspectives artístiques. L'acord que he pres amb eLs rnetges és de no preocupar-me pel futur, sinó pel que es pot fer en el moment present, a.ssegurant, una vida professional wnb un 100 % d.e qualitat. Això vol dir que tol el que fins ara eren compromisos, exigències d'estrenes d'obres, peces que no fan el pes, etc., queda eliminat per prescripció mèdica. He de treballar sense angoixes ni esforços, portar una vida artística qualitativa i efectiva intel·lectualment. Fí.sicament, tinc limitacions: la percussió requereix de vegades un important esforç per a un rendiment simplement correcte. - Una e~:pm·iència com aquesta pot comportat· aspectes positius? -Un mateix ha d'adoptar una actitud positiva, i costa menta li t;;;ar-se, però he tingut una influència molt bona del meu entorn. Aprens a valorar la vida, a veure les coses amb una altra dimen.sió: es veu tot de manera simple i senzilla. Es produeix una selecció natural del Leu entorn: les ueritables amistats es conserven. i les altres es perden. Elfactor humà lw estat una de l~s coses més importants que valoro. i no solament de les amistats sinó també del col·lectiu de metges. Durant la malaltia cal tenir una moral molt altct, molta cpncentració i una gran vitalitat. Es una lluita contra la malaltia i a favor de la vida. I penso que la professió cle músic comporta molt de rigor, ordre i programació; això és molt eficaç per afrontar una malaltia com aquesta. - Pedagogia i concertism e, hi ba prinlacia d'alguna cl'aqucstcs d edicacions? -Vaig fer el meu primer concert professional a I'OCB l'any 1973. Dos anys més tard em vaig iniciar en la pedagogia. Per a mi, l'activitat professional com a concertista dóna una cult.ura musical i tot el que comporta estar en una orquestra de primera línia. L'ensenyantent és 1111a vocnció innata, de dedicació, eu què el mestre ha de dona.r més coses que una formació tècnica: ha de ser un tutor, ha d'orientar, aconsellar, etc. Sempre he tingUI una gran satisfacció d~ dedicarme a la pedagogia. L'ensenyament musical ha tingut més força que l'escenari. -Reptes que e planteja en un futur immediat? -Dues línies de fu-tur: l'una com a intèrpret i l'altra com a pedagog. La primera és la de continuar segons una linia molt clara i definida: fer obres de qualitat per aconseguir una màxima qualitat interpretativa. Com a pedagog, continuar amb la meva tasca al Conservatori Superior de Música de Barcelona i amb la voluntat de tirar endavant el nott projecte del Conservatori Superior d.e M1ísica de Catalunya. Es un gran reptP per a la música i per a l'ensenyament musical. PANORAM A Dolgut adéu a Rafae l Orozco per CARME MARriNEZ aig r a 1!(1 :Lra •rta •ne- Jna en nés :ca: tar, gut :ar- .yarça l ln .w.a na de •wlt de .t-na :va. tmb tori rce:rar del sica ~pte :ya· l matí del passat 26 d ' abril vaig r ebre la n·ista notícia d e llavis d ·tm company de feina, el viola PauJ Cortese . Un parell d'hores més tat·d , Jaume Comellas me'n donava confirmació i, de passada. em demana va unes línies de rcrot·d d'homenatge a aquest extraordinari artista, orgull del pianjsme espanyo) de les daner es d ècades. Vaig conèixer Orozco durant una de les seves freqüents visi tes a Barcelona: havia d ' actuar, en aquella ocasió. com a solista a la temporada d e l'OBC. En un moment de l'agradable conver sa que vam mantenir, li vaig preguntar si, als seus quat·anta-itants anys, tenia la sensació d e dominar completament l' instmment. Després d ·un llarg silenci, em va J'espondre. " Sí. Ara ja si. .. " . El to d'Orozco en pronunciar aquestes paraules no suggeria cap mena d c sentiment proper a l' orgu U o a l' ostentació , ben a] contra l'i, r<'flectia la seguretat assossegada d ' aquell que se sent embolcaiJat per a tma maduresa llargament cercada, profundament desitjada, dolorosament, per fi , assolida. La memòria d ' aquest episodi em fa , més penosa , la mort d·Orozco: no puc evitar lamentar que aquest home ens hagi deixat en el moment més dolç dc la seva vitla artística , quan el seu magnífic talent començava a donar els fr·uits més saborosos, quan encara li cruedava tant per· dir. La d a rrera Yegada qu e Orozco va tocat· a Barcelona , al Palau de la Música Catalana ' va . mter_Pretar la in tcgral de Ja suite lbe~w, d ' Isaae Albéniz, qu e havia ~~regist rat recentment per a Anvi<lis-Valois -gravació que li va valer 1'elogi unà1úme d e la críti~a i el Granel Prix du Disquc de l'any 1993. Jo vaig tenil· la sott de ser-hi pr·esent, acompanyada dels meus alumnes, als E quals havia pt·oposat, amb motiu d ' aquell concert, una de les nostres sot·tides col·lectives. Recordo molt bé la pt·ofunda impressió crue va deixar en tots nosaltres la magistral interpretació de Rafael Orozco. La lberia d ' Orozco era la més dura i dxamàtica de totes les que poden considerat·-se, avm rua, ver sions d e r·efer ència , la més. dü·ia jo, masculina , especial ment si la comparem amb la d ' Alícia de Larrocha , més coqueta , més festiva, més "en colors". La lberia d ' Orozco er·a l'evocació d ' una E spanya més austera , més quaresmal, més n egra; un cert "sentiJniento tnigico de la vida" era el leitmotiv que tenyia la seva interpretació , f] ns i tot en els passatges més lluminosos. La lberia d ' Orozco és la de Goya a Los Capric hos . la de L01·ca a Yerma o a Bodas de Sangre; té el t·ostre torturat d c Ja imatgeria r eligiosa del XYH i la veu rogallosa i alhora punye•lt de la saeta. Rafael Orozco passarà sense cap dubte a la història del pianisme d el segle \:.\. com un dels seus exponents de " grande classe". Nascut a Còrdova fa cinquanta anys, en el si d ' una família de músics - va ser la seva mare, bona pianista , qui va guiar els seus inicis- , va començar la seva br·illant ca n-er a internacional clespr·és de gu an yar el prestigiós Concut·s Interna cional de Leeds (Anglaterra). E l gran Carlo Giulini va apadrinar els seus primer s passos pels cu·cuils internacionals. dirigint-lo en nombrosos co ncer·ts an1h les millors orquestres - Londres, París, Chicago, Filadèlfia, N ova York, B erlín , Festival d'Edinburg, etc.-, que aviat van contribuir a fer d 'ell un artista r econegut an·eu del món. Entre alLres importants directors i orquestres amb els quals Orozco va col·lahorar al llarg de la seva vida, podríem citar Lorin Maazel, Daniel Ba- renhoim. Riccar·do Muti. Anclr·é Previn. Cha des Dutoit, Ser giu Comissiona , Ft·ühheck de Burgos ... ; la London Simphony, la Royal Philannonic, les filharmònlques d c ova York i Bedín. les simfòniqucb de París, Cleveland , Los Angeles . Washington ... També va r ealitzar n ombroses tournées per I 'Extr·em Orient i el Japó, i participà c u els festivals de Praga , Granada , Osaka , Sa ntander , Aldeburgh, etc. Orozco ha deixat testimoni d el seu art en un important catàleg discogràfic del qual cal destacar, a més de la ja esmentada /beria, la integral d els Concerts d e Rachmaninov amb Ja Royal Philarmonic Ot·ch estra i Edo de Waart, els compactes dedica ts a Schubert i Liszt, i el seu daner enregistrament, que inclou Ics Noches en los jardines cle España. i J'our·a completa per a piano sol de Manuel de Falla . Orozco tenia previst to•·nat· al Palau d e la Música Catalana de Bar celona el passat 8 de mar·ç per inter·pretar , al costat d c l'OBC, el Primer Concert de Beethoven, per ò va haver dc~ cancel·lar la seva actuació pet· l'empitjot·ament d el seu esta t tlc salut. Rafael Orozco p assarà també, malauradament, a engrossir la ja esgan-ifosa llista de grans ar tistes d esapareguts, molts d'ells en plena joventut , p<'r causa de la malaltia més cruelm ent inexorable d e la fi de l mil·lenni: la ida. Subscric des d ' aquí d e tot cor r encertada iruciativa -de l'escriptora Louise L. Hay-, d 'escriure la paraula sida amb minúscules; estie d ' acord amb eUa que aquest és uu primer pas ¡Jet· fer minva t· el poder d e la p araula , i. p er tant, de la malaltia. El nostre condol més sincer a familiars, am irs i admiradors cn general de .l' art de Rafael Orozco. 140 e PANORAMA R T e A Validesa de f 1 òpera en concert Tt•mpm·nclo ell'! l.irru. 25 fl'ubril de 1996. Palau dc la Música Cu tola no. Die·. nm~icu l: Da\ iel Robrrtson. TrÏ$tan u nd /solde (' e•rsió elt• t•onrt•rt). rl e Wngner. per JOSEP CASANOVAS N ince ndis lt>olrols els c¡ne: han fomen - ta t les euda dia fn•qiienls vce·sions roncue·tuu t~ dt:l e·cpllt'lrwi opci'Ístic, sinó m(·s d ' un fet sociològic evident, com és el pe·cu de l'òpce·a, r·HnsidtH'ndn dae·e·ce·umcnt l'Olll un {,'1'1111 especiod c d ' un Jli'CSbt tpost desmcsut·ut, o l'n bsunl divi~me qu<· hnn impluntut els mateixos t·u ntunts amb la complicitut del sectoe· d 'afeccionuts fanòtics i dc Ics compuuyich muhinn rionu ls rlrl disr·. Les rcrrn t~ r¡..ecu(·ions del Tristany ui Pulau cir la ~1 úsit·u, putt·orinadrs pd Gnen Tcu ln~ dd Li('eu i Palau 100, nntuntlment eu aqueste.q H·rsinns de conrt•rt, hun ft· t t't•nrixt'r els i•w,•itables co mcntn•·is a l vo ltant d'uqucst fet qu e, en pt·int•ipi. scmblu qu (• hauda tl 'utcmpl!u· co ntrn l'rssènl'iu mateixa del gè nc•·r~ dc l'òpera c:oosidenuiu co m a llò qu r és, llll csp cc:tadc teat e·ul. (D 'aquí els int<•nts, pots<·•· d cscs penets, dc ~·olf••·-ne salvar sob t·ctot d c:oa tat t•s<·ènic amb vc•·sion¡, dt• lu xe.) La I'Palitat t>Villrnt. pe1·ò, és que, poli'-mir·a u part. una ve rs i() dl'l 'l'ristany com aquesta a In t¡uul vam assisteix el diu 25 d'abril dat-rer, li'n StOC U -i r~pet•t•m C[UC positi vament- no tan ~ol~ les regles ciri joc opt· rístic. sinó fins i tot r is pat·àmctres audititts com tambr r is estètics. El ¡n·otagonisme d c les veus cons idcrudeb instrumentalment es r·<·fo•·ça, mcnlrt' q ue Iu pt·csènda de l' oe·quesll·a passa u una ult•·c· primer pla intliscutiblt!. S'eRcoltu músicu dc ccH IC<'I"t , s imfò n ica . S'csroh n rom una gnm ca ntatu ubs~J iu tamcnl plausible pce·què tot el púiJiir comparteix t· l Rcc r·c•t rl'unn acció d•·nmuticu t¡uc tampoc no es pol dit· que Ri¡,rui d ' una b'l'an complicueió. Sobretot quan escoltem una òpt•e·a com el 'l'ristarty sotu aquesta òptica és quan t•l protagonistn rn·incipal pasnu u t!s~c r· el direcm{·~ 28 o són solament els tot·. o almenys es fa així JJa lès en dei..xar les mitges llums del vell fo SUI' amagut del pati dc butaques. La seva tuscu. tan difícil i esfor çada, pa~:~sa a un primer terme en ass umir La elara responsabilitat de la vàlua de la " t·e¡n·esenta ció" . D ' aquí l 'èxit evident dc David Rohertson. LLD mús ic encara jove que sorpt·èn ¡.~el coneixement profund que t~ de les obres en qu è intet·vé com a responsable musieal. És del tipus d e direeció intensa, acti\'a. potst'l' una mica so roUosa j tal \'egada mancada de respiració. pl'L'Ò d'lllla efectivitat total. empr e en aqucstu r epresentació 'arn gaudir del protagoni~me de Sabin e Ha!òS. acompanyada per la suïs a J ulia Juon. ambdues triades de conjunt per fer-ho així a I"Òpct·a d'Hamblll·g. Eren les p r otagonistes indisc u tibles d'unes versions de ;olidesa inqüestionable. seguretat espectacnJar·. impactant, amb tendència a una r missió lleuger ament for çada. Ela hom es. com ja és nonnal avui dia. d· excel·lent fuctu•·a interpt•etativa però cenyits u unes condicions vocals més discretes, cotTecte.. i fins i tot bo-ues. El Tristany de Niskanen era d·aquesta factura, cosa que fa diJ· ub e;,pecialiste" que ja no hi ha tenor~ wagnerians com els d'abans. però. amh tot. hi ret>i.xí del tot, amh certs intent.> d'una versió E:A'Pre:.sioemta. Els més entona IS en un pla convencional foren el Kurwenal de Wilm Schuhe i el rei .\Iarke de Tschamer. Rauch, Coma!. i Garrido, precisos en la resta de papers, com uns cor!! episòdics no massa r eebcits. En canvi. força bona factura de l' Orquestra del Liceu, o la qual, sincerament, no pensàvem trobar aquí en bones comlicions de conjunt i indi' 'idualitat¡¡ com hrm sentit. Sobretot amh excel·lent es¡.~e­ rit visible de dedicació personal de tots els seus components . En resum: 1.m notuble Tristany. un impot·tant TristaTty, que al Teatrr hauria pogut ésser una representació estei·La r. La intef·figència de Josep Carreras Palau 100. 22 d'ahril dt• 1996. P ala u de la )fúsira Catalana. .l o'lt'p Cat' I'I'I'U•. tenor. Lot·enzo Ba,•aj . piano. BizN. 'la·,~nrt. \ t•rdi, Zamlouui. l..t-oncavallo. Pucrini. per LLUIS TRULLÍN C a ~T<·ra s ha csd evm gut un cantan t <·stimut, vulora l j Hmh 1111!1 aurèola d e prestigi n•·tístic i humà que li a to e·gu 1111 ¡¡egeU elisli nti u resp ec te d ' altt·es mites d<• la lírit:a. F<·iu m(•s de dos anys qu t> Cul'rf'l'a!l no ofc t·ia un t·rt•ita l a But·crlonu, i el públi<·. el "st•u" públic. no va vo ler peni l'(·'s I' oportunitat pPr· gaud ir rl el cant rnclodio~ament tt·açat per wt tl<·ls a rtistc., de qui ja no l'al dc.-c:obrh· la ne,·a perfeeta r la r·edat ('11 la dicció i aqtw l centt·c voea l de la tcs&itm·a d'una bcllc~u i personulit ul indubtable. .:\o hi ha dubte qu e Cu r·¡·t>r a!! a l'hol'll de confrrc ionar· t• l prog•·anu1 va husea r o bre" que no •·esrlltcssin comprome&cs ¡w•· a la s1•va lt~HSiliii'H i ai xÍ potl r t· polf'nCÍar en la seva màxima plenit ud I' Hbuns t•anwntat rcnt •·r d{' Iu veu. P er q·uè sempre hem d ' assoeia•· u n t·rc·itu l d ' un n entan l operís ti c amh una co ns tant m()stnl d c vir·t11os is nw vorul , a m b una pcrmanc:nl mostra de plt•tee!l facultats Lècniqut•& t•n la r·ea litznció dPI &i o d el d o n a tm·al. en un joc grattüt de tècnku i espectacularitat? Carrera' va optar per un recital d'autors op erístics. pPrÒ sense inclour e-hi àries d'òp er a, cap à ria d'òpera ni tan sols en Ics vuit ca nçons intcrpt·e tades l'o •·a d c pro· grama. La seva veu va fer lluir amb d el:icad esa i tendrrsa d'expressió l es melodies dr Bize t, Massenct, Zandonai, i el •·seu " públic podia gaudit· de les qualitats mé\ dest acad es del seu trnor. La seva dicció del be llís~im Sole e amore de Puctini i dc la Declaration df' Leon· cavallo ,.a palesar que la seva veu manté la qualitat d e sempr e. la claredat i transparència líri!'a. la realització de piani.~simi subtils i sàviament projcetats e n e] seu p e r so nal es til. Ca n·et·as va jugar fent ús de les seves millors car· tes, mitjançant unes ohrt·~ d'm1a tessitur a d'u na rxte n sió poc àmplia, i si s'ampliava et·a en el r C{,ri>· tre més gr e u, obviant tol agttt compromès i fent gala d 'aquest ccn tr·e vocal de Iu !!eva tessitura que r ecolza en l'exp r essió t·om àntira 4ue sempn;: ha caracteritzat el seu cant. e PANORA MA T e A R Hayefn, el profètic PuJau 100. L6 d'abril de 1996. Palau de la Música Cutn lnnu . Carnwn Fu¡;gis, Markn~ Müller i Marco~ FiJik. Miuelcleuts(•htw Rundfunk Kammerphilhn•·monie. Orfèó Cutalà (dir.: .lorcli Casas). Dir.: Günter Thclll·ing. Les estacions, de Haycln. Copa, cigarrete s i bona música X.Iè Ch·h• de Música del St>¡;le XX. MúAicu u! irk lla,nn n u. BC Sax Ensemhle (15 d'abril). Barrt'lnnu 216 (22 d'nl11·il). Onruestnt de Caruht·a Catalana (29 d'uhril). per X.C.•D. e pet X. CASANOYAS·DANÉS L no. :e t ~ cu i e ra~ :ital Jerò d'ò· 3DJ :orb )l'O· Juir re.• a s de rdo)(Lin .més nor. :sim ini i ! Oil· e la litat al i la ;imi jrr· mal fent car· Jr~ exi oi :gi•· tol ~ala .e la olza tira !Ót· a tr·ajectòria de Cüotcr· Theu•·ing en el camp s im fònico-vocal és dc les que inspit·a r espec te; i val a dir que el plantPjamcot que vn fer de Les estacwns dc Haydn ho c·onfirma, scr·virles ad maiorem gloriam d 'un instrumt•n t idiosincràtic com l'Orft·ó Català. Aquest va tenir una actuació impecable en vcm·p respectada la seva " mall(.'ra" i el ~cu eahal amb u nu suggestiva textut·ació de les veus masntlines. L" orque;,tm aleman) u 'a complil· umb sol vènria les incitacions a la hipc •·sooitat i màxim contr·ast rn els tem pi. Entre els solistes destacaven la veu nohlc i poderosa dc 1\Jlarcos F ink, mal,"Tat que les agilitats no són el seu fort i el c uriós eofocanll'n l -gaiJ·ebé d 'Evangelista d'una Passiódel lcnot· .Mat·kus M üJicr-, que força~a la veu més enllà d'uns ünúts molt cundicionat¡¡ p er l'edat. Aqucst(•s Estacion.s -amb un tall tan minim com absm·d- van sona t· més com un oratori gr·andiós que no c·om una canta t a seculur· fat·cida d c rcfcr(mcies ]Jalcsumcnt maçòniques en l'exaltació d e ls valor·,. humans i el mal!·nconiós "Ubi sunt" del cor· final. El text lloa la vid u senzilla !'Om a aurèola d e l'ordrnnriú divina d c la 1 atura i cJ cicle an yal hf'r- f vcix dc metàfora a les etapes de la vida. Per· aprofitar la potència de I"Or·feó, Thcuring va assi mila •· l'obra a un concepte gc nèr-ican1ent filoeomàntit i obviant el mocld d'un Gardiner que defuig lllla graJl{Üositat ban·oca. sol amrnt episòdica en l'obra, i no en confonna ht globalitat ullà on Theuring instaura la ver sió en l' impacte i [(•s macroclimensions. És només a partir d 'acrucst bastiment que d avalla ui pJa de l clet a Il. La seva Jcr.tunr va palesar ('l do profèlic dc Haydn en matèr·ia dïnstrumentad ó i, pet· t11nl, de sonof"itat. Aques tes Estacions tendien p ont¡¡ cap a l t·omanticisme fins a Wagnf't". La sot·tida del Sol entrom·a amb el despet·tar de Bntnilda en el Sigfried; les filoses t.lc llaydo es reclamen compan yc's d e Senta, els càntics cl1•ls caçado•·s i ve•·emadors p odrien ser els dels meslt·es cantaiJ·es i la desolada introductió a l"'Hi ve r·n" e ntronca a mb el tercer ac te del Tristr111 y. També s 'ha de dir que. en mans de Theuring, la tempesta C!>Lival de Haydn no descntonurin tt·ansferid n al Macbeth dc Vet·di. Aq uest aspecte rf'frr·eociador va ser un t ret rt estacable d'una vet'SÏÓ q ue va desintct·<•ssar els histor if·istes. Apla nd ci:<O l'estupe nda h·a ducrió ell- Fctiu f<'ormusa. Quinn dPiir-ia afegida a u ns ]>Cn tagra nw.s geniaiR! up so•·prcsa (•n l'entusiasta ncollida a l '·Música al Nick H avanna". No p ot se•· d 'altr·u maner·a quan la fól'mula aplega una tr·aject(}r·ia avalada pels anys. bonu música, bons intèrpr·e ts. entt·ada Llitu·e i un entorn pollvul c nt que és un emblema d e la modernitat que d esbarata pet· s i mateix - llevat de la del sile nci- moltes dc les c·onve ncions que en cotill un el concer·t entès a la ma ncr·u tradicionaL També enguany, si jutgem pels tn·s concer·ts r·calitza ts du ntnl el mes d ' abL"il. el Cicle de Músitu dc-I Segle XX sedi un èx-i t que cal atribuir·, en primera instànria. nJs qui l'o r·ga nitze n (Fundació Música Contemporània), coordineu (el compositor A lbert Sa t·dà) i fan p ossi ble (Gcnet·alitut, Ajuntament. instituts •\lcmuny i Britànic. etc.). D el pr·imer concert. l'al d estaca t· la fenome nal preaòn c i11 s onora d e l BCN Sax Ense?mble que dirigeix ~1iquel Bofill . En solitari, a qu est b r·Lilant artista va inte rpretar Tre pezzi dc Giacinto Scc>ls i , música lwJlíssimu aml1 un moviment central impr·cguat d'una malenconia ti'Ístanyesca. i. en qua r lt't, la Serenata de Gabriel Br·nf'il', una obnr que recorda les cassacions òel set- cen ts i que és molt més complexa del que sembla. Despt·és d'una primera alcnnda seeial rapta l'aten11ió pet· l'o•·ganització de plans sonor·s en què u.n instnrment agafa cmbt·anzida fins que és r·elegat al fons sonor pf' r· un altre. A Iu segon a pm·t Ics obr·cs clc 131ay {llltroclucció, recitatiu i fuget), Vcutas (Miniatura ), Ca d o- sema (Azu lejos) i Pnulcnko (Concert o Breve) vu n t•vid encim· Luts tre ts comtms dc ''istositat que lt•s fun atr acth rs. però adotzenades. La in tenció é-s S\' llliH'C més n ntTutiva que fo rm uli toles s\·sgotcn am b l'esp ech·e d 'efectes lÍmbrirs. E n tot t'US. ct·en clars cltl'ibut a la teatralitat ~o tnt­ vinskyn n a en l'obt·u d'Adolf Vrntas i una apologia de l' ubs u•·ditat e n l't,strit.lènC'in dc la d c P a ulenko. Del segon concl'rt, a càrrer d c membt·cs d el g•·up Ba r cclona 216, etd destacut· Iu Història d'un soldat d e Slravin sk) i el b cllissim Trio t.le .Joaquim R o ms d c l 974 en vet·sió de Queralt Roca (clnr·inct), Víctor Pnrra (violí) i E111ili Brugnlln (piano). EI Noctnrn de Ta' t•t·nuBeclt ccntnlVa com a obr a més clabor·ada el t c·t·cer concer·t, aquest co p umb I'Ot·C( IICS tra d c Cnm ln·a Catalana (que dirigeix J oan P àmies), que va teni•· unu actuació a t·dida. p erò mancada de r·t·lïn ument. Les altres palesaven un frr·mcnt d'idees i la seva r·esoluc ió pt·incipal p et· la via d c Ja juxtaposició: el Divertiment d e Bolü11·t, la Dansa IIWcctbl·a d P Grèhol i Iu Polifonia de cambra d e Llanas rn què la viola i el contt·abah. principals fan d e pr·otngonistes. Les Noces de Cadrnos i flo.rmonia dc Rodríb'llcz-Pir·ó. tan cssent·ialment tl"ibHtàries dels ballets ncoc:làssícs dr t•·avinsky i pt·otagonitzades per la g uit a na de Jonli Codina, ta nmr vu un pr·ogt·uma fortam e nt aplaudit, com e ls antct·ior·s. i que cectificavl! un h edonis111e relacionat amb el retorn uts proccdirnrHts tradicionals i l'atenuutió del nf'guit p er r esultat· original. e PANORA MA R T e A Espectacu lars Cuivres ,ranfais l•; m·nrJonrct·t. IU d'ohril dc 1996. Polnu dc In ~·l~;ica Cutuluna. L!'s Cuivn•5 F'r·an,.ui•. Uit·ector: Thif'rTy Cd!'ns. F'n•al·obaldi, Gt•r·vuib!', Banehi¡;ri. Kuhnau, Dr·leure. Bt•r n,tein, Legrand, Gr•rsltwin. per LL.T. L a temporada Enr oconrer·t no va desapr·ofilnr r ocasió d'incloure dins Iu prograrnució, l'actuació del conjunt Les Cu ivres Fmnçais, que dirigrix Thierry Carns, tres unys després del seu menwrable debut al nostTe país, esdevingut dins l'esmt'ntat cicle de concer·ts tres anys em·era. El conjunt, integral per deu instr·umeuti Les dc metall, ht•r·eus de la gJ'Illl tradició fr·anccsa en a<ruesta disciplina intc•·pr·etntiva, hun conobor·at dur·ant set anys d'intensa cat-rl'r·a una brilhmL activitat en la interpretació d'lln umplissim r·epcrtori que inclou des dc pàgines del Renaixement fins a composicions avantguardistes. V espectacula t·ita t p odria definí •· l'actuació d 'aquest conjunt en el seu concert al Palau ; una tècnica immaculada. una dcpm·ada con- junció en la rcalitzució dels plans sonors i un color br iUnntment proj rclut van ca ractct·itzar el E'u pas per un ampli ventall d'obres, que incloi·a títols pertanyents a autors fn111cCsos, italians i alemun ys dels segles x \l1 i X'Yln i a ad apturions de celebènimes partitu r·cs de Be rn s L~>in , Deleu r·c, Lcgrand o Gcr·shwin, tot emmarcant la delicadíssima meloclia de Pau Casals O vos Omnes. en r ada ptació realitzada per a instmments de metall del Llegendari Leo1.w ld Stokowski. El \'Írtuosismc. Iu t·esohlció dr complc.x:itats tècrurrue ' amb una facilitat i una claredat summament t·emru·cables, la matisució dc sonol'itals bé majestuouses i penetrants. bé car actet·itzades per la méb refinada subtile a, van embolcaUar cadascuna de les interpretadons d'una riqtrcsa timht·ica i de color· acuradament mesurada. Espectaculars en les cèlebre Alyssa Parle, una gran a rtista Tr mponda OBC. 26, 27 i 28 d'abril de 1996. Palnu de la M(•sica Catalana. Vladirnir Fedos8cirv, director. Aly&ijll Park, violi. Wagner, Mendelssohn, Sbostukòvitx. per LL.T. A ls setze anys la violinistA Alyssa Park havia aconseguit el Premi T xai kovski; poc despr és artuava sota la clir·ccdó de Sit· Colin Davis i ofer·ia r ecitals de música dc cambru al costat dc Marta Ar gel"ich. Ccr·tament, Aly&sa Park, a més de posseir el més absolut domini de la complexa tècnica violinística , irradia en les seves intet·prelaeions una lluminosi- tal, una musicalitat i senibilitat pròpies d'una artista amb dècades de carrera. Doncs bé. Alyssa Park és nascuda l'any 1974 i després d'escoltar la seva interpretació del Concert per a violi de Mendelssohn, només eaJ corrohor·a•: que som davan t d'una artista que ja ocupa un lloc dins I' elit violinística. Al costat d'una OBC dirigida en aqueRta avinenLesa per· :Fedosseiev, Park va ofcrit·-nos una intet·pretació del Collcert de Mcndelssohn caracteritza- El grup de metall Les Culvres Fran~als ofe rire n un r e p ertori ampli Interpr etat amb v irtuosisme I bona resolució .. batalles" pet·tnnycnts a Frescobaldi, Gcr·vai<; o Bnnchieri (realització de clnrobscttrs sonorl:!, c-onstant joc de dinàmique . miss<~ tge netamcol descriptiu), el conjunt ft·ancès va mostt·ar tota la seva delicadesa musical en UJlll segona part inobl:idable per la subLilesa d'interpretació. fins i tot en les parts dc més complexitat harmònica. El beU melodisme romàntic del West side Story (deliciosa inter pretació de '"Maria" i pet-fccta matisac-ió l"Íllniea de "Tonight'') i l'et.pectacular inler·prela- ció d'Un ameridi a Paris de Ger·sbwin van srr prova e\idcnt de l'amplíssim joc i vu r·ietat de recur·sos que poden assolir aquests mestrel:! d e la inte•·p•·etació dïns truments dc metall. capacitats igua lnwnt per assunúr tota Iu solemnitat i pr·ofunditat musi<·ul de la ja esmentada fJ<li"Lil"tu·a de Pau Casals. Ya ser un concert brilla nt, que va culminar am b la celcbètTimn banda sonot'll de Niuo Rota Fellini 8 e 112. rúbrica a un programa deliciosament interprelllt. da per· la seva extrov<'rsió, per la claredat de les frabl.'h, per un e 'PCI'Ïl que si b é assolia un cant íntimament t·omàntíc en el srgon moviment, tt·ansmetia l'esperit obert rlel Mendclssohn de la imfonia italiana o del dc Rienzi i una Sl'gona part que va dedicar a la Sisena dr hostakÒ\'Ílx. La batuta de Vladirnir Ferlosseiev va submergirnos en l'univers lent i tenebrós. barmònieamcnt tau complex de re»oldr·e amb equ ilibri de plans per encaminar-se a poc a poc ca¡J a les sonoritats sarcàstiques, rítluicamenl inccsSIInts i bullicioses rn color·ihme dels dos suggestius moviments amb què es clou la Sisena. L'Or·questra va r·espondr·e amb notòria solvència davant d'una pat·títura complexa. però és que tenia davant seu un direct(H" capaç de destiJ·Inr amh refinada subtile¡¡a d meticulós missatgf' de Shostakò,,itx. omni d'una nit d'estiu. Par·k és una artisto que sap fer· "cantar" el seu violi, sap atorgar sentiment, allar·gar amb un rubato meticulós una nota projectada umh la més s ubti l djafanitat. EI gust exquisit, la JH·oporció exart11 c•n la r·ealització del meloclisme d'tm concer·t üricament tan pur. tingueren com a complement una dcmoslt·ació Lècnka mostra del més depm·at virtuosisme: una majestuosa interpt·ctació de la celeb èn ·irna Obertura CATALUNYA MÚSICA Programació mes de iuny DIU.UNS, 3 DE JUNY DE 1996 07.00 L'OBERTL RA ~lú·ira prr ronwnçar c•l din. RecuU d'ohr"' brec" prr•rntaolr. per Joan \h""· lnl'lnu butlletit~> informatiu~ i ngc·ndt'b mu;iruk 09.00 BVTLLI'.~rÍ DE NOTÍ- CIES 09.08 TE)IPS DE LES MUSES Unu hO!' a de mí1~io·u bo l'l'li<' U prrJirntlttla ¡w•· .Joan Vivo•M. 10.00 IJl'TLLETÍ DE NOTÍ- CIES 10.08 CAPSA DE MÜSICA rrís JVa Jci JUt' tes- dó ill. Jer ~t i la de ![)• tar .da )ta 1 a ;a- - 3rt na :rir ;irle· an nb er GADE: Simfonia n. 6, np. 32. Sinfoni~tta cJ'E,toc·olm. Dir. ~. Jan;, (24m}. li \YD\: Cn.-ari<l per a Uaüt i eordu. Hoh. Ill:6 (op. I n. 6). Jukoh Lindlwr¡¡, llaüt. 'i ib- Erik Spnrf. 'iolí. Lar- Brolin. 'iola. Olof Lar••on. ,;olonrd. (16m). Tl RI:\.\: La pr(l(•t•,ióu dd Rorío. op. 9. Ort{U~tru Simfònit-a clt• Rumberg. Dir.: \ntunin el.- Almo•idu. (8m). S!\1'\T-S.\El\S: Sonata prr a obol> i piano, op. 166. Pit•tt·o Borgonovo. Pietro Spadn, piaun. (12m). U•\HSANTI: Couerrtu Cro•~o. op. 3 n. 10. Muurirc Andr(o, lrumpt•ta. Würllrmhcrgi~rhc•n hummo'I'OI'· chc~lt·r Hcllbronn. J)j,·,: .liir¡; Fmber. (llm}. J .STRAUSS(I): Schwurl~ch Hull-Tünzt•, op. 32. Gidun Krt•mrr i P••to•r Guth, violins. Kirn KuHhka,hiun, vinla. Georg Hiirtnngc•l, rontrnhnh:. (llm). BEETHOVEI'I: \ti.-u t•n Do ,f, op. 86. Emilija \fnrko' a. Llijana Pnrat·hikm u. Chri.,to Kamrnl'\. han Petro\. Cor• Rudion. Orque,lru Filh<~rmòni ~a de I'E,tot dc· Sofia. Dir: Con.•lantin llir,, ( t8m). UOHODI:'i: Qunrll't <11' c·orda n. 2. QuartPt Romdin. (29m). 13.00 CRA1\S INTE{;RAI~'i o oc is- ':S· lo-us ou ·!1- SCHL~f-\'X\: L\ i\llSIC\ PER \PlA "'O. 8 Polnm•ses pc·r a piano a r¡untro· mans. Ht>c·tor ~lort•no i :'olnrht•rlo Cn¡wlli. (31m). \'ntinl'ion~ ·\BEGG. op. I. Kurl En¡.wl, piano. (llm). 11.00 llUTLLETÍ DE NOTÍCLES l AGENHA MUSICAL ~ia ra ue ~c- ab ri- •S· ques. concerts i notícies que fan rrfo•rènria al mÍin coral. DIMARTS, 4 DE JUNY DE 1996 16.00 CAPSA DE )OCSICA Oi.OO L'OBERTl RA DUSSEK: Conrert ¡>t>r a piano i orquestra en l\Ii b )1. Jan \o,·otny. On¡ue>oLrn de Cambra cir Pnrduhire. Dir.: Libor Peock. (22m}. SffiELTUS: Ln dríada, op. 45 o. l. Orquestra Dir: Escocesa. Naeional Alt>xnncler Gibson. (6m). TELEMANN: Quartet per u nauta, ducs violes dc gamba i continu en Sol M. Ba•·thold Ktújken, nauta. SigiRwald Kuijken i Wiclund Ku.ijken. violes de ~umha. Hobrrt Kohncn, clav.-.cí. (15m). D'INDY: Wallenstein. t•·ilogia op. 12. Orquestra Filharmòniea del Paí.s de Loit·e. Dir. Pierre Den aJD:. (33m). DAl 1YERC~E: Concert de simfonies op. 3 n. 2. Cappclla William Dir.: Coloni('n~is. Christie. (21m). OFFENBACH: Gnitt- Parisirnne. ballet. Orqm•,tra Simfònica de \loutrl'al. Dir.: Charles Dutoit. (42m). H\.'iDEL: Tolomeo. (ària de l'òpera). Da~;d Thomas. baix. Philhannonia Baroque Orche,. Ira. Oil·.: :'iicbolas \lcCegan. (3m). )(ú,ic·a pt•r ronlt'n<;ar l'I dia. Recull tl' obri'' hrl'u• pn•,f'ntades per Joan ''''~'· lndou bulllctin> informatius i ugc•mll', mu,it-ak 19.00 AL~1ANAC e~pai de;tinut a evocar ¡ols frt.'l més representa· tius del passat musical. Guió i bl'ieteió ti'À.Iex Roblcs. Lo •·e~itu·e 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCI ES 1 AGENDA ~IUSICAL 20.13 SELECClÓ DE NOVETATS Prt'•entació de les últimes no,·etal' di~co¡,"Tàfiqu~ aparegudes al mero:•at. E~pai patrocinat per Disco~ Ca~teUó. 22.00 AGENDA )I{;SICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CO'iCERT enregi•trat per Catalunya )lú•ica el dia 21 dc fdm•r de 1996 al Saló de Cent de l'Ajuntament de Barcelona. CICLE SOLISTES DE L'OBC. CERilARO: Capriccio per n nautn sola. Chacoone pe•· a violí ~ol. Qutu·tet de rorda n. L \fònirn Ruga, flauta. Àngel .lt•sÚK Gu rd<l , violí. Quartet dP col'tln de Barcelona. (54m). 09.00 BUTLLETÍ OE NOTÍCIES 09.08 TEMPS DE LES MUSES Unn ho•·n ,¡,. rnú ~it•n hnl'l·ocu prescntudu ¡n'l' .loun Viv<'~. 10.00 IHJTLLETÍ DE NOTÍCLES 10.08 CA PSA OE \1LSICA IIOLST: Els plom·tc·s. Orc¡ut·•· Ira Fillllli'Otònil.'u dl' \)l'nu. Dir.: H. \Oil harajan. (50m). \ \ LE:\'Tr\'1: Sonula ò I. \1u•icali,ehl' Compagnt')· (6rn). T:\AlhO\SIJ. llimne, ,ugrats. Cor de Caml¡ru tlt· \Jo,rou. Oir: )ouri Oukho,, (17m). BERde ''El Obertura LIOZ: Corsari", op. 21. Orc¡ut·~lru Dir: E''-'"''"~a. :'lacional Alt'xand!'r Gib,on. (9m). SEt :\AS: Concert pc•r a c·laviri'mbal i c01·da. Júno' St•ht•ot)~n. OrqtJt•,trn dl' Cnmhru Ft·nnz Li~zt. Dir.: .lúnos Rolla. {Bm). GERVAISE: Dun•t•• fruru·e~~'~ Quurh•t rrnnixc•mf'nt. rlrl Mundd. (Sm). GHANADOS: El Amor y In Munte (Goycst'Uk). Jordi Camell, piunn. {14m). VAliCil\N WILLI \MS: Sim· fonia n. 6. Nc•w J'hilhnrmonia Orrhr>lrn. Dir.: Adriun Boult. (37m). 1\IOZ,\RT: 1\li-.n ¡,,.,.,¡,, KV 220 ··Spnl~o·nmr"e". Solislt'' vocal,, Pl'tit. c·unlor• de \ïena. Choru' \ lt'nncn•i<. Orque,tra Simfònira dl' \! .. na. Dir.: l\\e Chri,lian llurrt•r. (Jim). 13.00 CRANS li"íTEGRALS SCffi'\1 \1\'\: L\ '\rL'SICA PER \ Pl.\.l\0. PupiUon•, op. 2. Karl En~t·l, piano. {15m). Sis estudi' ,ohrl' capnr.- dt• Paganini, op. 3. l\.nrl En¡¡cl, piano. (17m). Jnlt>rml'ni, op. I. Karl En~el, piano. (21m). lUO BUTLLETÍ DE NOTÍCI ES I AGENUA 1\ftrSICAL Pro¡truma clt> mt'•~ic·o torni. Sell'l'<·ioí, g11ió i Jll'l'"'nlu<·iÍI: \)ex Rohle~. CES,\J{ Jo'HANCK I Ell'lEST CIL\USSON. RJT)-1E DEL COR: \oH•tnl• tli,rogràfi- 2:3.30 NOCTL'RN Mú.,ira per acabar el dia. Presentarjó a 1.:àrrec d'Alfred Celayu. 00.30 REPERTORI DE NIT 16.00 CAPSA DE MÚSICA REINECKE: Rei Mnnf1·cd, mt1sira dc l'òpera, o¡}. 93. OrquPAll'll Filharmònica R(•nann Dk: Alfred Walter. (26m). FIALA: Concert pe•· a ohol> i on¡tH'"tra en Si h M. Ini(o Gol'ilzki, oiJoè. Orquestra Filhnrmònira dc Cambra polonesa. Dir.: \\ojcicch Rajski . (20m). CIL\l"SSON: QuartPL pt>r a piano. ,-ioli, ,;oia i '<iolon,.et, op. 30. Le.• l\1usirieo •. (38m). HA.-\l)EL: Silete 'enti, motel HW'\ 242. Jcnnifer Smith. oopraoo. The Eng:Ji,b Conc¡•rt. Dir.: Trc.-or Pinnork. (28m). \\ESLEY: Simfonia n. -~. Orqneslra de Cambra )tillon Ke) "~'"· Dir.: Hilary Da \'a o \'V¡•Iton. (13m). LISZT: ll.lu~trn­ rion:< de l'òpera L·Africana, S 415. Leslie Howard. piano. Cl9m). vn-;.\LDI: Concert per a flauta de bec. HV 108. Musica Antiqua de Toulon. Solista i clirPctor: Christiao Mcntloze. (7m). GLAZUNOV: Pol'ma líric. op. 12. 0l'l¡ucslra Simfòoitu de la Rihlio dc l'URSS. Dir. C. Rozhdeslvtmski. (11m). 19.00 GRAVACIONS HISTÒRIQUES Ei\ REGJST~\JEr•;TS DE 1968. BEETHOYE~: Cran Fuga, op. 133. Orquestra New Philharmonia. Dir.: Adrian Boult. (20m). CATAL-\.:\!: -wall)! WaUy ... )f'hai salvalo~ de La \\all). Renata Tebaldi. Cario Bergonzi. Orquestra dirigida per Fau.•to Clcva. (7m). RAKII\1 \.'\DiOY: Soonta per a piano n. 2, op. 36. \ladirnir Horo\\ilz. (20m). \lCTORIA; Ave Maria. Cor del St John ·s College. Cambridge. Dir.: George Guest. (6m). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES r AGENDA MUSICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCEHTS 1'1.13 MOMENTS LÍRICS H.l3 LA CANTATA DEL CAFÈ znhal. (70m) . ..\RIES D'OPERETES \l.E:\ESES. d'Stolz. Lehur i Suppé. Lucia Popp. soprano. _\mbrosian Opera Choru.< ..-\radcmy of St.)lartinin-lhe-Fiehk Dir.: t'ic,ille \larrinl'r. (15m). H:\:\DEL: Ezin (Si- àrie,. dc ròp.,ra). Oa,id Thoma,. baix. PhiUtarnwnin Baroque Orcheolra. Oir.: r\il'hola~ McGt>gan. (15m). SOHOZ,\n.-\L: Ln t't<·•·nu c·un ciÍio, SUI',tlt'ln. Tt•n•,a Tom·né. Anu Higut'rlh. PNiro Lnvirf(Cil. Hrnato Ct••nri. Cm· Cunlm't'" <I<' \luclrid. Ort1UI'stru dt• Cnnet>rl~ dt• \ladtid. Dir.: Pnhlo Soro- XARXA DE CLASS JCA CATALUl\ï'A. A 23.30NO~ '\1ú«ica per acabar el din. Prr~entaeió n càrrec d".llired Cl'laya. 1 00.30 REJ>EllTOIU DE NIT DIMECRES, 5 DE JUNY DE 1996 Oi.OO I.'OBEJtTtRA \1ío~icn 1wr t•onu•uçur d din. Rt•cull 11' olm•, lm• u• prt•-.•nladc• pl'r Jouu \'iH•s. lowlou lmtllt'lin~ inftll'lllllliU~ i ug¡•nclco nuo&it·nls. 09.00 UllTLLETÍ DE NOTÍ- CIES 09.08 T EMPS DE LES MUSES Unn huo·u dt• ouíosit•u bu..rot·o po·eHt·nlu<lu 1wr .Jou u \'ives. 10.00 BUTLLETÍ DE NOT ÍCIES 10.08 CAPS \ DE 1\tÍ'SICA 14 0 ARE:\SKJ: Contwt ¡x•r u üolí i orquo•,tru up. Sl. :-t•rgej Stodl<"r. Orqul•,trn Filhurnoúni•·a dl' Lt·nin~'l·ud. Djr,: \ luolli<lu' Txernuht>nco. (23m). RIJUI \: Trt-.. romont't"' ¡wr u tluc' fiuutr-. op. 21. 1\l••mbn•• d..t Quorll•t h.uhluu. (7m). F•\l HE: \l~··c Ba~•l', pH o 'opranu, ¡•or de done• i or¡,'\11'. 'lolnnde Purt•nl. La Chopt•llf.' dt• Quí•lwr. Richard Pur;.. Dil·.: Bt•t·nnrd Lubudie. (9m). J. V.STAM ITZ: Simfon; u t'li Snl. Oo·quektrn dt• Cumbra .lnnucck d'Ostr·uvu. Dir.: Zdt•npk Dejm~k. (7m). CIIERLBINI: Lodoi~ku. (Oht•o·t uru do•l'tlpt•ru). Ot'tJlll'ftli'U Simfc'onio·u de Iu F ilhurmt"mit·n dt• Bnt·uu. Dir.: Silvuno Fo·ontulinj. (12m). MENDELSSOIIN: 0t'IN po·o· u corda, Op. 20. Arotlt>my of St. '\lartinin-thr-Fio•ld~. (Conjunt dt• l'lnnbru). (30m). GEHSIIW I ~: S••g()no rap•ooin pt·o· n piono i or<¡ue,tra. Cri,tinu Ortiz. Orqu~'tr" Simfònko d<> Lundn·'· Dir.: \ndré Pre,in. (15m) . .L\.~Zf."T­ T I: Sono ta ¡><'r a \ iolonct>l i bai~ t•ontinu op. I. n. 8. Claudio Honco. ~tefono '*'-AAI'Iti. Diono PetN·h. Jooc•him lldd. (9m). CRlEC: Oo\ant un ronwnl d~l oud, op. 20. Borburo Bonncy, ~oprano. Rundi Stt•nt•. nwl.ZO'()prnno. Vc·nA frmrnme~ dl'l Cor Sin1fòrúc dt• Giitt'l10q;. Ort[UI.'tilru Simfbnit:u de Ciltl.'Lor¡;. Oir.: Nrrm1· J iil·vi. (9m). M.IIAYDN: Simfonia n. 18, P. 10. Orquc•stra tll' Co mln·n Eslovnc·u. Oir.: llohclnn Wnn·hnl. (il6m). 13.00 GRANS INTEGUALS 2 SC II UMANN: LA MÚS ICA PER A P IANO. Impr omptu• sobre un temn dP Cloro Wic•ek. op. 5. Karl Engt>l, piano. (16m). Dovid•bündlertürlZt', op. 6. Karl Engel, piuno. (38m). 11.00 BUfLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA ;\tUSICAL 14.13 EL GRA..., SEGLE Progromo dc mú,ico nntigo. Sde~dó. guió i preseolat·io a t•àrrec· de Joan \1ws. ELS \1RG[1\.\LJSTES ~'lGLESOS. EL P\R.'l\S. 16.00 CAPSA DE :u ÚSICA ELGAR: NurAt'ry !mil<'. On¡ut>~­ lrn tlt• I'Úister. Dir. B. Thomson. (25m). PLATTI: Sonutu pN· u Oaulu i continu op. 3 n. 1. llcmhurd Bühm. Rainer Zipperling. Glc:o Wiloon. (llm). FIBICH: Crepusrl!'. pol'mn oimfòuic. Orquestra Sintfclniro dc Ràdjo Prup:a. Dir.: Franl.ÍS<•k Yajnnr. (16m). MOLL..,O: Conrert per a guitarra i orque~to·u. op. 56. Pepe Romcro. \coolemy of St. :\fartin-in-the-Field,, Dir.: lona Brown. (24m). GL\ASTERA: Pampeana n. 2. rop.iulia ¡>~•r o ~ioloncel i piano op. 21. Aurora :'iutola-Gioaslt'ra. \1berto Portugheis. (10m I. BACH: BWY 23-1-. Cor i ~fusa, Orque<tra del Colleg;hun Yot·nle dc Cant. Dir.: Phi.lippe Ht>rrt•we¡doe. (32m). FISCHER: Prarluruum & Chnconoc \UT. Andreos SchoU. conlniiPnllr. \tnrkus ~Jürkl. clavecí. Karl Ernst Schroder, llaüt. ,\lix \'erzier, 'ioloncel. (6m). BRJTTEN: Variacions sobre un temn dl' Fraock Bridge. op. 10. I \lw;jci de Monlréal. Dir.: Yuli Turovsky. (30m). ~ALTBER: Sonata imitació dd cucú. FrançoiK Feroondt>z, ,;oli. Philippe PierloL bai>. de viola. Pierre Hanuú. dn•·eci. (8m). 19.00 :\Ot:S L"TÈRPRETS CO:'iCERT enregi-tral ~r \.ataJunyo ;\fú.9ca el dia 4 dr fl'bn-r de 1996 a rAuditori Pou Co.-ul. d'El Vendrell. CICLE D'ID\'ER.'. JOVES I\TÈRPHETS. Obre,. de L~IOTE DE GRJ G:'iO:'i, :\IO~IPOU. RODRIGO. GR..\SADOS i TOLDR~. :\Jargarido Bueodia. <oprano. Carie,; Puig. pmno. (45m). 20.00 Bl JTLLETÍ DE NOTÍCI ES I AGENDA MUSI CAL 20.13 SELECCI Ó DE NOVETATS Preseotadó de lt>s últimt'A oovt'101~ djacogriofiques npan•gli(IPs al mt>rcat. Ebpai patrocinat prr Discos Castr.lló. 22.00 AGENDA ~IUSICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCEHT eurt•¡..j~<tr·ut pe•· Catalunpo \ loí,iru t•l din 10 de rnnr'\ dt' I 1)1)(, a l'E•glÍ'•io Santa To•re•o do• Bur·cclonn. B \CH: J>orúto BW\ 1001. \LBÉ:\lZ: l\loouel t••pnnyola. Suitt• Gonzúlt·1, fllliturru. (6im). :!:!.:10 l.'IOCTl rtl\ 1\l{o.icn pt•r orobor t•l dta. Prt'M'nlni'Ïú u ciirrl't' d'Alfred Ct•lnyo. 00.:!0 R EPEIIT OH l HE NIT DUOUS, 6 DE JUNY DE 1996 07.00 IJ O BEilTli HA Múai<'n IH'I' I'Oillf'nçar t•l din. Hl'cull rl'ohrt'' hn•u• JH't'!Willulll•¡, Jll'l' .lnan \1\l''· lndou butllt•tin• informatiu' i ago•ndl'' mu ...iral~. 09.00 Bt;TI.LETÍ DE "iOTÍ- cn::..o; 09.08 TE\lPS DE LF.S ' IL'SES Unu horo olc• mú•iro barroca prl'-.('lltadn pt•r Jnon \ ¡, ¡•;. 10.00 fJLTLLETÍ OE "iOTÍCIES 10.08 CA PSA ll i<: MliSICA SIBELllJS: Simfunin n. 2. op. 43 . Orr¡uo·~u·n Simftlnit•u d1• lo ciutat tlt• Birmiughnn. Dir: Sinwn HuttiP (lSm). I:IOCCIIEIHN I: Quinlt•l omb piano n. 3, Op. 57. G 115. Putoit·k Cnlwn, pianofor·1<'. Quarti'! Mn•nïquP~. (I ~m). E.\'ESCO: Rup,;llliu o·omaow"o n. 2, op. Il. Ort¡u•••troo Simfbniru dP Buhimort•. Dir: Sc•r¡:iu Comi.,.. •iono. (12m). SUIOHERT: Loot-ert l"'r u rluwd n hwnm.,rflü¡:..) i onpw,tru. F S••llll'ím. CoUt~ ¡óum ,\ort'nm. lJir.: 1-: \leier. (2im). HOFFMEISTER: Diwrtim .. nto n. •\. Cun•ortium Clu.••it·um. (10m). 1-;;'\(;[\A: \:ou 'oño~o porfío. llt·,pt'-riun '\.:\. Dir.: Jonli Sn•ull. (im). HOSSI ~J: Quortl'llll'r a nauta, darinPt, trompa i fogot n. 2. Cono;<•rtiUJD Cln.••it•um. (12m). C.Ph.E. BACil: Simfonia n. 2. Wq 1112 o. 2. wSimfonit•!> 1l'Jlu.mlmrl(". Orqul'.<trn dt· Cumhr·o Frnnz Lixzt. lJir: .l onu~ Hulla. (12m). GLIERE: f.u rost• llu vt•nowllu, KnitP op. 70. BBC Philhurmnni•·· Dir.: Eflwnrcl Dowm·~. (26m). I:i.OO GHANS JNTEG itALS SCH UMANN: LA MÚS ICA PElt A P IANO. To1·catu, op. 7. h.orl Enp:c•l, piunn. (11m). Allt•gro t'O •i m, op. 8. Karl EnJ~el. piu no. ( lOm). Curnu,al, op. 9. Nirl Eng..I, piuno. (21Jm). 14.00 BUTLLETÍ DE NoTICI ES I AGE!\'DA ~J\:SICAL 14.13 ~IÚSICS DE CATALL"\r\ SORS: Les Arueux. op. 21. Eduardo Fermíndez, guilarru. (Sm). CH.ARPENTlER: Cunticum ud Bralam Virginrm :vloriam (prinit'ro part}. El Concert de lc~ Nncion•. Dir.: J orru Savall. (34m). t\LBEN1Z: Pnvann cupril~. Op. 12. Alida dc Larrocbu, piano. (•lm). DEV I EN!\'E: ConcerlJwr a nau la i orquesll·o n. 5. Cl~udi Arirnnny. Orquestra Simfònic"' Grlsunk. Dir.: J anusz PrZ)· hylsky. (lf>m). GARC IA MQ. RANTE: Cinc r·nntun• M•fnrÒi· teb. Anna lucn. mt•zzo;,opo·ano. .lorru Rossinyol. h'UÍiarra i rürnbib. Bernat Castillejo. nauta. Jou me Bragulnl, prrcn,qó, (13m). D\ OR.-\K: Sereno ta op. 22. Ort¡ut'~tra de Cambra drl Pulau <le la \ l ú-ira Catalana. Dir.: Gooçol ComeUa,, {27m). 16.00 CAPSA DE ~ti;SIC.\ D.\RGO\IIZHSKI: Sc~ote· dt Sant Petel'Wurg. Cor de In Ru<liu i TeJe,i,.ió de Lcningrod. Dir.: Grigory Sundler. (2-lm). \10Z\RT: Atlog.io i Rondo 1wr a harmònica de ~idrt!. nauta, ol~ i 'ioloncel, K\ 6lï. Dro111i< Jorn,·~. :\lare Go·auweb. Jon, \an Der Hanwe. Luc Dewo·~. (13m). LIPll'iSKI: Concl'rt [lf'r o \Ïolí i orquestra o. 2, op. :!1 ''l\Hiitur". Igor Iwanuw. Orr¡u~.­ trn Sinúònica Nacionul Polonr•u n vorsòviu. D;r.: Stanisluw Wiolocki. (2ïml. STRA\lNSKI: El Rei de li"' est1·eli!'H. Cor i Orquebtrn Simfòrt.ica dl.' la Ròrtiu tlt> Bt•rlío. Dir: Ricrnrdo Cbailly. (5m). \\.F.BACH.: Duo·t dt• nau· tc>s o. 4. Aurèle :'\irolet. Chri~ tiane :\icoleL (11m). :\'EDB \L: El conte de Houzu, .uite dr ballrt. Orqnestra dr Cambra Dvorak. Dir.: :\tiro-lov Homolka. (38m). PO:\CE: "CoudPrto tM •ur" ptT a guitarra i ontn""tra. Eduardo Ft>mandez. Orqut'-lnl de Cambro Angl,.a. Dir.: f.nri que Gorda ..\.•cn,jo, (2·1m). CHARPENTIER: \ lotet prr a una Uarga ofrena, H. ·lJ.l. I. Poulenard. A. Melloo. H. u~ droit. W. Keodall. P. Kooy. CoJ'or orqnestra de la Chopc:Ue Hnynl•. Dir.: P. Herrewe~e. (2·1m). 19.00 PENTAG RA;\tA Programa tle rlivulgaeió mu<Í· eni. Guió j realitzat:iú: Pt•rr Burés i .Àiex Rohlcs. AUDICIÓ COMENTADA: Petita mú•ir• nocturna de ,\fozort. 20.00 BliTLLETÍ DE NOTÍ· CIES I AGENDA ;\{l:SICAL rí. ¡n. 21. :!O.I3 ·•A L\ ~tA"' EllA UF. ...." 10.08 CAPSA DE )rfSICA LO COO\Írfat l'li' prnpu'n j rornrntu la mtí~oira I( Ut' li a~<rada. Guió ¡ pn·-.·ntació tl•• Juun \ï,rs. P1·otlur.-io tlf.' Dolor' FIELD: Com·ert per a piano i OI'IJU<'stru n. 5 .. L'ln('endie par l'Orage". John O'Conor. ~o'a Orquestra de Cambra lrland~'"· Dir.: Janus Für<t. (28m). H \\Dl'\: Simfonia n. 5. Cantilcnn. Dir.: .\drian Sbephenl. (llm). DVOR\.K: Canta mora,¡,, op. 32. Cor }1ixl Kühu. Dir .: Pavt'l Kiihn. Stani•lav Boguuia, piano. (28m). KALUWOD ·\.: Concertino per a oboè i o•·quc~tL·o, op. 100. lngo Gol'itzki, oboè. Or·q u!'slra Filharmòni('n rho Cambra polonesa. Di1·.: Wojciech Raj,ki. (16m). BEETliOVEN: Septet, op. :!0. Wo•mhl'l's del Nou OctN d" Viena. (.J..lm). LEKEU: P 1·ime•· Estudi Simfònic. Orquestra F ilbarmòoka de Lieja. Dir.: ra. atiem El ir.: Bu>IJUI't-. IZ: i<'ia CEilTS CONCERT m). au- odi pro 'Z)• 10- rw· .no. ~- 22.00 AGEt'\OA m .· SIC,\L 2:!.05 ELS !'\OSTRES CO~­ t•m·••¡d~ tt·nt pt•r Catalunyn ~ÚhÍI'U ,.¡ tliu 9 de maig dc 1993 R l' E•l(lé•in cid Cnr de Murin tlt· Sol•onn. "DEU POETES A CAPELLA". DVOHAII.: A In •uallu·u, op. 6:t I IINDEMJTII: Six daan~oos. R. HALFFTER: Tr1•• t•pitufio.,. TAJ,TABUI L: Quutn• ¡•unçon,, sió. p. BRJTTEN: Fhe nowt•rA Mill~·· Cor dr Cambra d!'l Pulau dr• la "ú<iea Catnluno. Dir.: Jonli del Ca.•a;. (5im ). lla. lna. 23.30 :\OCTFR"' pt•r III'Uhal' t•i t!ia. Prf><·ntacii> 11 r:irr.-c ,1',\lfrt•d Cela)U. 'JÚ•Íra l!: >ir.: .ro. 00.30 'fÚIIG\ DEL SEGLE X.'\. CH \MOL \RD: Simfonia n. 2, -sarajrvo". Dori, Lamprt·<·ht, mt•zzo,opruno. Or1¡m•stru Ht• giooal de Ba) onm~Ciitt• BuM( UI'. Oir.: Robt·rt Dt•krui~. (35m). n pinno pre· CAGE: Bura nu l parat. Mkhd Ll'grund. (8m). RUCCLES: Mt•n unti Mountain~. Ü J'<]llt't>ll'n do Clev¡•lnnd. Dir.: Ciuiqtoph von Dohuíínyi. (9m). !'r1ARTINU: Sonntu 1w•· u flonto i piano. Su•a n Milun. l un BroWJI. (19m). KOH .... GOLD: ConrPrt pt•r u \iolont·('(, up. :n. 01'1(11!''1ro r~t·r. Jolius Filharmòni•·n del i\urdm••t d'Aiemunya. Dir.: \\¡•rner t\ndrPa' \lht>rt. (13m). r•·•· ues- ~eoa •law H~I: ~r i àdio ¡j])>· ]au- :ui.~ :..U.: de abra ,(ka, a.. 02.00 REPERT ORI DE i\ IT del 7 ;t:ra. DIVENDRES, "Ira JUNY DE 1996 :mi· lm). ~r a Oj.OO L'OBERTI RA ,, I. Le- orsi ¡-aie. DE Múoiru po•r romt•nçur t•l oliu. RPcuU d'obn·~ hn•u• pra•-.mtn de• p(·r Joun Vive~. l nt•lou lmt IIPtin, inforrnuliuA i n¡t!'ndo•• musirnk Pil'l'o·~ (9m). llU"-\.S: \'illant-11!' prr a trompa i piano. Franli•ek Supin. Júlia Bartholomee. Supíno,ú. (ïm). FALCOXI.ERI: Batto¡:lia de Burbaso )emo de Satan"" i Passàcalle à 3. :\fu•i<'alisdu' Comp~e). (8rn). LA \l'\ ER: ~ou Landler de \'it'na. op. l. Conjunt Bella :\fu,ira de Viena. (5m}. SCHDL\I\'N: LA 1\IÍ:STCA PER A PIANO. Sis è.Studis de eonl't'rt, op. LO. Karl Engrl, piano. (26m). Sonata per a piano n. 1, op. }1. Karl Engel, piuno. (36m). 14.07 BUTLLETÍ DE NOTÍ- Pt'rf CIÓ 09.08 T EMPS DE 1aica Uno hora dc mÍIKÍc·o hn r rnrn P''~''rntada pt>r J oun Vivt•s. )TÍ· 10.00 UUTLU:ri D E NOTÍ- L CIES prl T~u •·, olwriUru. (!lm). Mú•irn per ut·uhur· t•l tlia. Prt''>l'llluriú u du·rt•t• tl' Alfn·d Ct'layu. OO.i!O H.EPERTOlU 1)1<; NIT Rct·ull trulll't'h brt•us dl'~ r··~M·nta­ per Pilar Subiru. 09.00 "(SIC.\ PER \ COBLA del Conccrtgeboow d. Amsterdom. Dir.: Josbua Rifkin. a tres t'obh·~. Enrcgi,trurnl'nl f¡•t per Cotulunyn \lú•ira. Cobla La WIDOR, VIER'\E, ALAlN: 3 obres romàntique~ p,;nripul dt> La Bi•hul. Cobla St'hatuna. Cobla 1\lontgrin~. Dir.: J oan LluL' Mnrnll'du. "L'últ im BERNAT : (17m). udéu", •·Vnllornau'', " MNli tet·rimia", sanlum•8. Cobln Mediterrània. DiJ·.: J•·~ú~ Vt•n tu r·n. (16m). DA M A HJ~: Lc FET IIISTÒRIA F;l 2:i dl' mart; dc 1930 l' Orfeó Cotulu vo actuar al P alau Nut"ionul de Barcelona JW I' homenoljor als intel·lertna ls t•ru.teUunH. \fiLLET: El eont dl' lo So•nyo•J·a. (4m). TRADICIO- pt>r nt'abar el Pt·~>sentució a càn·e(' tHu. dc Maró DIUMENGE, 9 JUNY DE 1996 DE Oi.OO L' OBERT L RA } l ú•it·a t>er començar t-1 diu. Rrt·ull d'obres Lr !'ns prcwntodt•, per Pilar Subirà. 09.00 !\Ú:SIQUES lÚSTIQt.:ES 23.30 l'íOCTl RN Coral per u orgue n. 3. (13m). R A:\ DEL: Co01•ert per a orgue op. j n. 4. Orquestra de Crunbrn 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- ocmoulh Symphony Orchc~LJ·u. (i lm). 00.30 REPERTO RI DE NlT t•nt't•gist rut JH'I' Catnlunya \ fú•it·a ,.¡diu 2-l ol' ubri! d¡• 1993 ni Tl'alrt• \llimtidu de \lr. CEHEHOLS: "i"o Ilo· "EES: \ l agnifit•nt. Gli>riu. "n~tnifirut. \Iurtn Cluriana i Anna \r¡:t•nu. sop•·uo11s. Coral Canigó. Cor .\fonht•rrot. Lluí• Hera~. continu. Or¡::m• i dit·l.'t'· ~ió: Jos!'p Bmu•t•ll~o, .I nou Cu~uls i Xu,it•r Sulà. ( Uhu). OOS.\ I GE.'l'ER: \lnnl{!l'Í hlul's. Cobla ' 1ont¡::rin,. Sonti \risn i Lakalnn,, Oir.: \fartí Cumó,, (8m). '10R \LEO:\: En Joan dl' Serrullonga. p<K'm:l •irnfñnic per per u orgue. (15m). B ACH: \1 \liLER: Dos klagende Lil'd. Joan Rod¡;c•r,, Lindo Finnü•. ll aus Pell'r Blorhwitz. Robert Hnyward. Cors ¡Jel Festi,al tlr• Bath. Wu)n llNc Singl'r~. Bnur- CO\'CERT Mí1sira pt•r t•onu·n~u•· t'I dia. Toccutu i fuga eo rem. (9m). 22.00 GR..\t'\S OB RES Jané. 07.00 L'OBERTllllA (17m). Un pro¡;ruma d' ..\1!''1. Gorina. MúMit·u P rogramació realitzada a pa.rtir de le, pl'tidons que eL• no;tres oients ban fet al t•ontestador dc Catalunya :\1Ú1iit'~. tel. 202 35 35. PETER Hl"RFORD. FRA.'\CK: :!0.00 L' \ l DlOVI.St A.L 22.05 ELS NOSTit ES CONCERTS 14.20 EL DL\ D E L'OIE!'I--r 19.00 CRAI~S Il'iTÈRPRETS Pro¡,tramat•íó rt'nlitznda u partir dt' Jo•, pPLieions que el• no<lrt'"' oi!'nb han fet al <'tmtestadur de Catalunya :\1Ú1iit·u. tel. 202 35 35. 2;{.30 NOCTUR t'\ 22.00 AGENlM ~1USI CAL DISSABTE, 8 DE JUNY DE 1996 20.13 CONCERTS QUE HAN u:.c; MUSES (20m). G I, \.ZLNOV: Olw•·tu•·u Solcmm•, Op. 73. (10m). GL:\ZUKO\: Eoltll Mitjnnn, Sui1t• op. 79. (2ilm). (;L! NKA: Ln dolu CIES I AGENDA MUSICAL CIES I AGENDA MUSICAL JllriÍ· Gluzuno' \A nrluor ol Grun Tt>atre dd Lirt•n. umh un ¡n·o· f!rama olt•tlwnt a Iu rní"icu ru"n i t'~perinlmt·nt o Iu "'''u obro. GLAZLl\0\: Cono·c•·t pt•r o piano i OI'tJU~sll'U u. !!, up. 100. 13.00 CRAJ._,S ll'iT ECRALS 09.00 BUTLLETÍ DE NOT Í- CIES ~ \L: El cnnl ¡Jrl~ ot•t•ll,, ( lm). TR.<\D IC IO'I \1./'\lCOL\U: La :\fan• tlt• o¡.u, (6rn). \ 1\ ES: I~-. Rulnngu!'rn. (.lm). ~ICO!..,\U: Dhemlrt•' Snnt. (6m). F.lmt•, dt• 192i .\h•,andt•r de mar~ IU !' d c hlanc. polku. Colliu Su ut J o•·• li. D ir.: J nroli [ ,¡•(m . (Sm}. MENDELSSOIIN: "Laudo Sion", up. 73. Evd)ne Rrunncr. Nuoko lbura. Alcja ndro Ramir!'z. Phi lippt• Hullt>nlorher. Cor Simfònir i Orquestro Gulhcukia n . Dir.: Michel Co•·hoz. (28m). F.COUPElUN: Lauda Sion Ro lvato ro:m . .Till Felrlm an i JsabcUc P oul enard. sopranos. Ct'<'!(Otl' Reinhar l, barilon. Jaap 'l'l'l' Lindeo. baix de viola. Ou\'ill Moroney. orgue. (6m). LASSLS: Landa Sion Salvn- torl'm . motet. 140 Regcnsbnr¡;er Dornchor. Conjunt Instrumental d'Archh Produktion. Dir.: Iluru. Sl'hreou.. (16m). :\I.PUCCT'\ 1: Kyril'. }faurizio Fru,oni. L<'nor. Cappella :\1u•icule dc Santa Cecilio de la Catedral de Lul'ca. Orque., tra Lirico Simfònica del Tl'atre tlel Cigl.io dl' Lurca. D ir.: Gianfrooco Co;;nü. (lim). :\tEXOELSSOHN: K)rit· pl'r a cor i orquestra. Eosemhll' dc in,tnnnent al i , ocaJ Lau•nnni'. Oir .: Micbd Corboz. (8m).l\10ZART: K)rie, KV 311 . Solis tes Montevcr cli. Cor B orrors Anglesos. Di r .: J o hn E lio t Go r cl iner. (8m). CANT CR EGORlÀ: Kyrie I. Kyl'ie Il. Kyl'ie 111. Cor dc M o njos d!' l'Abadia de Santo Domingo dc Silo•. Dir.: Ismael F ernú.nclcz d<• 10.00 PENTAC RA..'\IA lo Cuestu. (6m). Ht•petirió tld pro¡;rmuu ¡•mi'~ <'I dijow.. franriscnns del~ ,t·gll'd XVU i :\.'\111): Krrie dci•on. En~emhle Organwn. Dir.: )1arct'1 Pérès. (Sm). 11.00 EL UlA ni•: L'O IENT C~~T CORS (munu~crit;, 3 lLOO TIIANS)IISSIÓ EN Dl- RECTE DE LA \USS\ CON\ El\TlAL DES DEL .\IOt\ ESTIR DE \10!\TSERR.AT 12.:~0 OIYEHTDIE;\T Un migdia mn•u·al on ,., combina Iu rut'.-irn nm!. Iu iufonnurió i Iu pnrtirrpuriú rlt•J, nostn•s oit•ntH. IILOC DE NOTE~. EL TRE1'iC:\CLOSQlJES. S\C DE DUBTES. 15.00"A LA MANEitA DE .... " Ht·¡trtio·iú tlt·l ¡tr·o¡:r·umu t•mi·~ t•l tlijon• ol v~Kpr·~. l7.00 TE\JI'OitADA ll'ÒPEHA DE CATALlJl'iYA \IÚSICA NJCOJ..A I: "Lt's \h•¡:rt!s Comnl'('-" dc• Wirul•or", iipo·r·u r·n tn·• nrl!·•. Gottloh Fr·ir·k. Ern•t Gut,trin. h.i~th En¡..'fn. Frit7. \\unrlr•rlkh. Rutlr \tur¡:rt•t Pütt. Gi•t•lu Litz. Erlith \lnthï.. Cor Bn\·nr~' dtl'ir¡wru rlc rF.,tnt dr \lunic. Orr¡ur•trn rlt• J'E,tut rlt> Blni.. ra. Oir.: Holwrt llt•gt•r. (ll:lm). ¡;,¡ ¡;¡o -= ~ a ~' ;¡· 140 20.00 SELECCIÓ DE JAZZ Pnr¡:mmu dt•dir-ut nIu rnú•i<-n ell' jnn nnrb gui{r ri' \ll)('rt \lallofrr'. 22.00 CONCEHT 1\L\G lNAIU Guió i •cl•·•·eiér: Hnimon Colomt'r i .Jorrn Vivt'H. 2:uo NOCTUHN M(r ~it·n pt•r· ut·uhur t•l rliu. Pr·~~•·ntut·ió u t'IJrJ't•t· de Mur·ó .lauÍ'. 00.30 REPERTORI DE NIT DIU.UNS, 1 O DE JUNY DE 1996 Tolosa. Dir.: Mi<"hel Plas•on. (28m). J.Cb.BACH: Simfonia concertant per a violí. violoncel i orquestra. E. Turov•ky. Y. Turo•·sky. J Musici de Montréal. Dir.: Y. Turovhky. (14m). "\I ELSE~: El somni, op. 18. Cor i On¡uestra ~imfònko dí' lo Ràclio :'íacional Danesa. Dir.: Ll'if Se~cr6tum. (19m). BRAHMS: Quartet de corda op. Sl n. 2. Quartet Alhan Berg. (35m). BOCCHERJJ\'1: Simfonia l'n Do M. op. 37 n. I G SIS. Orquc•tra lírico-simfònicn dd Teatre dc Gii(Ho. Dir.: Gianfranco Cosrni. (17m). PFJTZNER: f'antusiu op. 56. Walt!'r Forclwrt, 'ilolí. Orquestra Simfònica dP Bomh~>rg. Dir.: Wt>rnt"r Andreoh AUwrt. (13m). Bt.:XTEHUDE: "'Alies, wos ihr tut'', runtatu. Collegium mtll'icurn Plagcnw. Orquestra Barroca Heilij!Prtber~. Dir.: Rupert Gotúried Frieherger. (14m). L n l's po i dt>•tinnt a C\ orar i re\ i un• t•ls Íl'tl. mi•• repn·-eotntiu• del po,.ut mu•icol. Guió i •l'I t'<'<' iÓ d · ,\.]"' Roblcs. 20.00 Bt ' fLLETÍ DE 1\0TÍCJES l AGENDA i'llllSlCAL !!O.J:~ SELECCIÓ DE "iOVETATS Prt'Rt'ntar·ió tlt• ll's últuuo:os nowtats di"·u~r·t'rfit¡m•.s apurqrudcs ul rrtl'I'I'Ut. EHpni patrot·inut per DiRcos C:aMtt'IJú. 22.00 AGENr>A MUSICAL 22.05 ELS NOSTHES CONCEUTS CONC:EHT t•nrel(i~tr·ut ¡wr Catalunya l\1 {rsit·a l'I dia 29 d!' uut~·ç tlt• l 991 a I'E•gJí-,in tle Sant Fr•lip "'t•ri dt• Barcelona. \IÚiiCA DEL SEGLE '\ \11. Cor del Putriurt•ut tir• :\lo•cou. Dir.: \nntoli Grinclt'nko. (60m). 13.00 GR.\.."'S Il'iTEGRALS SCHL1Lo\.XX: L\ .\rl'SIC.\ PER \ PI.-\:"íO. Phonta>ie•türkP. op. 12. Karl Engel. piano. (30m). Dotu Pstudi" •inúòrúrs. op. 13. Karl En!!<'~. piano. (25m). 23.30 \1(r,it•a JH'r couu·n~ur ri dia. Rl'rnll d'obro•, lm•t" prt'.;t'ntadt•• pr•r Jonn \ l\1'•. Im·lou butUetin• informatiu' i ag¡ondP, rnu•it·nl•. DIMAR1'5, 11 DE JUNY DE 1996 14.13 LA CAI\TATA DEL r. AF'È 07.00 L'OBERTURA O'J.OO Rl'TLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 TEJ\ti'S DE LES 1\fUSES Unn laor·u rlt• rníi~it·o hurror·o prt•sr•ntndu per· .I nan Vivt•R. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CA PSA llE MÚSICA 4 DEVJENNF.: Conr·t·r·t pr•t· u fa¡;ot n. 4. Ec·kun Ilílhnt'r. Orque•tru rlt• Cumhru E8IO\O<'U. Dir.: Bohrlun Wan·hul. (20m). GOLIIJOO: Simfonia n. 1. Ur<¡ut',trn dPI Capitoli de B.\LAKIREV: Simfonia n. 1. The Philhnrmonia. Dir.: fl',g<>D) S.-Ptlanov. (-l-lmj LECL\JR: Con<"ert per a ,;oli op. 10 n. I. CoUeginm .\lusiemn 90. Soli•tn i director: Simon Standage. (14m). .\IOZART: Quartet amh piano. h.\ -178. Paul Badnra-Skodn. Quartet fE'oletics. {26m). Hf.\'OEMJTH: Concert per a orqut>s· tra. op. 38. Orque5tra Simfi'mira de Xicago. Dir.: Netme Jan;. (13m). IL,\YDN: Simfonia n. 32. The Academy of Ancicnl Mu•ic. Dir.: Christopcr Ilobowood. (19m). RAMEAL: In com•ertr•ndo. Solistes, Cor i Orquestra de la CnpcUa Reial de ParÍ!~. Dir.: P. Her·rf>wl'.ghe. (24m). Mr..'NDELSSOHN: Sonata per o violonrl'l i piano, op. 45. Henrik Brt•od<;trup. Catherine Edwnrds. (22m). 19.00 ADIANAC SCHUMA~N: LA MÚSICA PER A PL\l~O. Cinc vuriaciom pòstume" dels Estudis Sirn· fònics. Karl Enl(el, piano. (13m). Concert sense orqu~,Lra (Sonata n. 3). op. 14. Karl Eng.E'l. piano. (22m¡. Do, Scherzi per a r op. 14. Karl EngPl. piano. (10m). 14.00 BLILLETÍ DE l\OTÍ. CIES I AGEXOA .\Jl'SICAL 14.13 .\10.\IE.''TS ÚRICS 00.30 REPERTORI DE t\IT Mú~ir·n ¡wr t•onwn~·ur l'I din. Recull tl 'ubr·t•H lu·t•u ' prt·~t•nto­ tlrri pt•r· .I nuu ViH•s. lndnu butlletins inforrnutiuM i u¡;t•ncl<·~ nm•irul,. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- CIF..S 16.00 CAPSA DE :\IÍ'SIC..\ Oï.OO L'OBER'fl RA 13.00 GRANS INTEGRALS '\OCTLR~ 'fthit•n pt•r ut•obar el diu. Prr~l'ntació o ràrrl'l' d'Alfrpd Celuyu. l.tOO Bl:-rLLETÍ DE NOTÍCIES I AGE:\'DA .\IUSICAL Programo dt> músit•a l'Orul. Selt>cció, ¡,'li.ÏÓ i pr¡,sentorió: Àlcx Rohles. CLAUDE DEBUSSY I EL SI:\ffiOLISTES. ELS RITME DEL COR: ~o\etutb di~cogràfiques, concerts i noticie• que fan rt'ferència al mrlll c01·al. Charle& Dir.: Orchestra. Gerhardt. (12m). CHARPE:\. TIER: Sonata a nút, H 548. Solistes instrumentals. (18m). GADE: Simfonia n. 4, op. 20. Sinfonictta d'Estocolm. Dir. ~. Jüni. (21m). REICIIARDT: Cantata fúnebre per la mort dP Fredl'ric el Gran. Georgioe Resick. Gabriele Scbrerken. hach. Horst Laubl'nthal. Harnld Stamm. Cor de Cambra RIAS. Orquestt·n Sinúòaico de In Ràdio de Bt>rlín. Dir.: Gerd Albr<'rht. (19m). GALUPPI: Cooct"rto a Qunttro rn Si b M. Quartet Aglàia. (9m). U no hura dt· mú•iro bnrruro prP•t·ntarln JWr .loun Vi"''· 10.00 BL TLLETÍ DE !'10TÍ- CIF..S 10.08 f'APSA DE \IÍ'SICA ROUSSEL: F.vtwucittn,, op. 15. •opruno. Mrúwvú, \lnrit• Zrlt•nck Svr•hlu. tt•nor. Jindrich Jindrok, baríton. Cors i Orrlltl'htra Filhurmiinit•a Txl'eu. Dir.: Zd~at'k KoRit•r. (16rn). HF.JNDL: Simfonia cuncertont Jll'l' U violi ~o(iHtn, dueN nnutt'S, do~ oiJot'·tl, fnj.lot, tlut'Htrompes i ccu·da, r•n Hr• 1\'T. Orr¡urstra dc• Cnmhrn An¡dr-sn. Dir.: Howard Griffith•. (20m). W.F.FIACH: Concer·t ¡wr o cJu,jrl-mbul i r·01·dn, F U. Hir·honl E¡;orr. (J5m). Barot¡ue. Lonclon KOH\GOLD: Of llumao Bondaf!t'. "'ationul Philhnrmonic BARD: La Duquesa dd Bai Taharin, •arwt'la. Dolore~ Píorl'z. El~a del Campo. Toma' Ah-arez. Santiago Rumalle. Cor dt' la Ràdio Nacional d'Es· panya. Orquestra dc Cambru de Madrid. Dir.: Enrirruc E~trln. (SOm). A.SCARLATTI: LP.sbina P Adolfo, intcrmczzo en oinc cocenes. Darúelu Uc<"ello. Gior· gio Gatti. Orquestra de Camlmt de la Filbarmòniru dc la Bohl-mia del Not·d. Dir.: Domenico Sunfilippo. (38m). J .STRAUSS: Ca~lioslro a \il'nn. obl'rtura i Csarda,. Edita Gruberova. Orqllestra dl' la Ràclio cie .\funic. Dir.: Rudolf Bibl. (9m). 16.00 CAPSA DE .\IÚSICA SCHL.\fA'<': Coocrrl pt'r • ,;oli i orquestra. Gidon Krem~r. Orquestra de Cambra d'Eu· ropa. Oir.: Nikolaul! Hornon· r·ourt. (33m). REJCH.\: Trio per a trompa op. 82 n. 2. Zdenek Tylqar. Beclrich Tyl,or. Zdenek Divoky. (16m). CIIA· VEZ: Simfonia n. 4 " Ronràu· ticu". Royul Philhar·mouir Ot·cheRtra. Dir.: Enriqur- Btítiz. (23m). HAYDN: Corwcrt pPr n orgue, Hob. XVII!: 1. Thr Academy of Ancicnt Muslr. Solistn i clircctor: Chri.qtopher Hogwoorl. (21m). PURCELL: Te Deum. Honor Sheppnrd. Alfred DeUer. "'cil J enkine. Corri Bcvan. Maurice Orquestra del Fe..tival .111wira1 ~T: de Stour. OcUt•r Con•ort. Dir: Alfrèd Odler. (15m). \10Z.\RT: Simfonia n. 3-1, K \ 338. London " 01art Pln)er~. Oir.: Jonc CUOPI\: (23m!. GJo,~r. Sonata n. 3. op. 58. Cl't·ilc Ou--et. piano. (29m). • dP ;ine 19.00 GHAVACIO!\S IIISTÒ- .en- RIQt:ES ·ald ENREGJSTRA\ffi~TS AS. SCJIU\L\i~N: Arlngio i AUrgr·o In per a '~olonrel i piann, op. ïll. Pnu Catoulb. Mirrzy~oluw l lors· MAHTLN: (!Om). zow>ki. Estudis per· o ot'<JIIí'~tr·a d1• cordo. Orqucstm de Iu Sui~st• Romnndc. Dir.: Ernest Anser· met. (18m). STRAVJNSKJ: Octet di' vent. Columhia Chamber Enscmblo•. (15m). BR IT TEN: Still Falls tlw R1Lin, rimten<rr. Pt•or,, tic. Peter Benjamin Brillen, piu no. ( llm). ·les LX. 48. m). 20. t'i. e rd ]l): M. I ¡cA .ons im- lDO. stra DE 1961. ;ari Dos tari ni. 20.00 Bel'LLETÍ DE i'IOTÍClES I AGE~DA :\tl'SICAL 22.05 ELS i\OSTRES CO:\- CERTS A XARX.\ DE CL.\SSIC \ CAT..U.L~'YA. Bai ~re• mas Cor 'Es· a de :r ia. oina 23.30 "'OCTURN per no·nbor el clia. Preseotoció a t·i:tr..-et· d'Aifrt'd Celayo. 00.30 REPERTORI UE NIT DIMECRES, 1 2 JUNY DE 1996 tbra la Oï.OO L'OBERTlltA cinr )ir.: lm). clita la dolf ! DE Mú•ica pl'r romt•nçnr l'i din. Recull d'ohrcb brt·us pro•.,t•ntnde.. pt•r Joan \Ïv!'s. Inrlou butlletin~ informatiu~ i U¡!{'ntlrs mu,i~als. 09.00 BLTLLETÍ DE :\OTÍ- CIES •r a mer. lEu· 09.08 TEUPS DE LES 'fUSES Uno hora dt' mú,icn barroca pr~sentodn per Joan \lv•••. ~on· Trio . 2. !sar. RA· nàn· onie atiz. era Tbe JsiC. pher :LL: ard. dns. i sï.ral 10.00 Bli"I'U.ETÍ DE 1\0TÍCIF.S 10.08 CAPSA DE MÚSICA MJLWID: Simfoniu concct·tunt p~r n oboè i ort¡ut,Mrn. JumtN1. Bnnnszek. On¡ucstru f'ilhurmònicn Bydgoszcz. Dir.: Zbignicw Ch\\Pdczuk. (22m). PAC \NINl: Cran Sonata, per u violí i guitarra. ,\fonien llu¡:gett. Rit·burd Sa,ino. (23m). SAINT-SAENS· . ,. L' Bll.~e" 1 0Ut del Duc dr Cui.-t•, 128 (músic~ ~I e lo pel·llt'ulu). memhl~ Mu•tqu¡o Obliqut•. i· 13.00 GRAl'iS I.l\"TEGRALS SCHt:~1A..~: L\ .\fÚSICA PER A PJA¡"i0. Escenes d'in· fnnb, op. 15. Karl Engel, piano. (19m). Krf'i,Jeriana. op. 16. Karl Engel, piano. (36m). Spon<n. Cruppo di \O<'i & ~tru­ menti nntkhi. C(lr polifònic de Sulmono. Oir.: Fltnio Colu•-o. (im). DO\JZETTI: Quart!'! dt• corda n. 9. Thl' R(•,olutionnl') DraY.ing Room. (I 'im). 19.00 '\Ol S l Y r ÈRPRETS Dl\'ERSOS Al TORS: \rit•, d'òpl'rf'R. Krysztof Bm·t·),.it•wiez. Aik l\larliroo,inn. \qu.iJt>, .Muchndo. Kyung ll\\a Cho. Cont'lli"S del Guanyadors Intt•nllll'Íonul clt• Cnnt Fr·nnct'•c Viñas 1996. (1-1m). 20.00 BUTLLETÍ Ol<~ NOT ÍCI ES I AGE!\DA MUSICAL 20.13 SELECCIÓ TATS m: NOVE- Prcs~ntucib t!t' lt•s últimt'' noH·tats di<;eogròfique~ u¡.ron'b'Udt·~ al rnerc·at. E~pai pntrotinut ¡wr Discos Castelló. Coolon. (36m). PUGX \.i\1: Qunrtd n. 3. Ensemblc L'.-\.:.tn'e. {22m). SCH1..."BERT: Anf dem Strome. pl'r a soprano. trompa i piano. ~liirta Schéle. Ingcmar Linder. Albert Ber!d'l'lt. (10m). )ITSLf\ ECEI\.: Conre•·t pet· a ,;oli i orqueotra en Uo \L Shizuka hhikn,..n. Orquc~tru de Crunbt·a Dvoruk . Dir.: Libor Pt•sek. (15m). SffiELIUS: Pel.lees i 1\tel.isandn. huit f' op. 16. Royal Philharmonio• Orchestra. Oir.: Yondani Buu. (30m). HANDEL: Concct·to grosso op. 6 n. 8. Ac~<demy of St. Mat·tin-in-the-Fields. Dit'.: I om\ Br'own. (16m). M.IIAYUN: Simfonia n. 3 (Oiverliml'nto). Ot·qul'strn dc Cambra E~lovncn. Dir·.: Bohdan Wnrcbal. (24m). TXAIKOVSKI: lnvocndó. Cor Filhannònic Rus. Orquc.;tro dt> Cambra dc Bielorrú,;ia. Dir.: Valer) Polinnsk)•. (7m). 13.00 GR.-\.:-.s 1'1\"TEGRU..S 22.00 AGENDA ,H.SICAL 22.05 ELS i\OSTRES CO"i- CERTS Programa de música antiga. Sd!'cció. guió i presentació a dtrrer dc Joan Vives. ;\1ÚSIQUES PER A SHAKESPEARE. EL PARNÀS. CO;\"CERT t•nrt·~,trat pt•r Catal un) a l\lú,irn el dia 17 e)¡· novembre dt• 1993 a la Cntt'dra] dt> Barcelona. CICLE L'ORGUE DE LA CATEDR.\L. Ohres de FRESCOBALDI, TITELOUZE, BACH, DU M \GE, BUXTEIIUDE i Tf.RBL\l\1. Aris Christofclis, contt·uto•nc¡r·. Frt•· dedc Dcst•nrlo~, oq¡-ur. (63m). 16.00 CAPSA DE :\fÚSICA 23.30 NOCT U HN BEETHOVEN: Opferlied. Op. 121b. Lorna Haywood, soprano. Amhrosian Singcrs. Orquestra Simfònica de Londres. Dir.: '\t.ichad Tu~on Thomas. (Sm). HIDr\lEL: Concert en Sol M per o mandolina i orquestra. Edith Baner-Sia.is. Orquestra Pro-.\lusica de \lena. Dir.: Vinzel17 madky. (20m). SCHuBERT: Simfonia n. 3. D 200. Orque3tro Filharmònica de Berlin. Dir.: Daniel Barenboim. (26m). HAYlJ:-\: Quartet amb nauta op. 5 n. 5, Hob ll:Dll. Bnrthold Kuijken. Sigiswald Kuijkt•n. François Fernandez. Wicland Kuijken. (16m). STRAVI!'iSKJ: Ebony Concerto. Dimitri Ashkenazy. clarinet. Or·questra Simfònica de la Riitlio Alemanya de Bedín. Oir.: Vlndimir Ashk¡onazy. (9m). RVRINSTEIN: Música dc Ballet dc l'òpera Neró, Orquestra Filhurmònira Eslovaca. Dir.: Michut'! Haliísz. (34m) . .\10ZART: Concert per a violi i orquestra, KV 211. Henryk Szeryng. Orquestra New Piuiharmonia. Oir.: AJcxander Gib~on. (20m). CARJSSJ)ll: Tolll' Múlricu p•·•· ucnhor t•l dia. Pr('sPntarió a l'ilt-ri'C ci' Alfrt'd Celnya. ll.OO BL'TLLETÍ DE I'OTÍCIES I AGE!'iDA ~1t:SICM. 14.13 EL GRAN SEGLE \lú~ica aor- (20m). '101\TECI..AIR: Píram i Ttsbe. cantata n. 6 del llibre non; per a !'Oprano, tenor. baix, \ioli. flauta i b.c. Le, Art~ Flori••ants. Dir.: William Chrntie. !23m). S:\\AG:\'ER: ..L'home de lo pell d'ós". obertura. introducció a r acte In i \'als del diable. Orquestra Simfònica Rhcinland-Pfalz. Dir.: Werner Antlreas Albert. (28m). C. Ph. E. BACH: Trio Sonata Wq 155 (H 577). London Baroque. (15m). BA,"{: Obertura per a una Comèdia Picaresca. Orqueijtra Filhormo)oica de Londre•. Dir: Bryden Thomson. (llm). DITTERSDORF: Simfonia en La M. "La t•·nnsformació dels pagesos Licians en ¡;ranote~··. (Simfonies a partir dc les Metamorfosis d'Ovidi). Wif'ner Sinfonieua. Dir.: Kurt Rapf. (18m). 00.30 REPERTORI DE NIT DUOUS, 13 DE JUNY DE 1996 07.00 L'OBERTUtA Mú~icn per f'Omençar t•l dia. Recull d'obre, breu~ prt>"<'ntndes pt'l· Joan '\iq•,, lnc•lou butllf'tin' informatiu' i ogt•nde• mu•icab. 09.00 BCTLU.ïÍ DE NOTÍCIES 09,08 TE~1 PS DE LES MUSES Una horu dt• rmí~irn bnrc·ot•n pt·e~enturln pt•t· Joun Vi vos. 10.00 BUTLLETÍ D E NO'J'ÍCIF..S 10.08 CAPSA DE )fÚSICA BRUCil: Simfonia n. 3, op. 51. Orqul'otro Filhurmòniru Gürzl'nich de Colònia. Dit·.: Jume.s LA ~Ii;SIC.A PER \ PIANO. Fantasia, op. l'i. Karl Engel. piano. (30m). .\rahe>c. op. 18. Karl Engel. piano. l'im). SCHL~L.\..\~: l ~.00 B UTLLETÍ D E 1\0TÍCIES l AGE.~'DA :\lliSICM. 14.13 :\IÚSICS DE CATALUNYA 140 TORRENTS: Quatrl' pocml's nmb tl'xt dc Mercè Corretja. Mnriu D. Laffitte, veu. Mercè Tort·cnts, piano. Lautaro Rosa$, guiturra i mandolina. Toni Xuclii, guitarra. (13m). R. STRAUSS: Sonata per a violoncd i piano, op. 6. Lluís Clnrt'l. A1ain Planès. (26m). TOLDRÀ: Cinc <"ançons (El ge;samí i la roso. Cocorococ!. Rccan~n, Cançó incerta. Divendn•s Sant). Anna RiccL mf'.zzosoprano. Àngel Soler, piano. (12m). CAR~lCER: Sonata n. 6. )font· •errat Torrent. orgue. (6m). '10"\TSAL\.-\TCE: Dc.."Íntegra· ció morfològica de Ja Xacona de Bach. Orquestra Simfònica de Barcelona i "iacional cie Catalunya. Dir.: Edmon Colomer. (13m) GARCL.\ MORANTE: Lorqu.iana. Manuel Garcia Mo(10m). J F. rante. piano. STRALSS: Deliris, vals. Or<ru••stra Simfònica del Vallè¡;. Dir.: AlbertArgudo. (10m). 16.00 CAPSA DE MÚSICA C.J>h.E.BACH: Magnificat, \Vr¡ 215. Fcl.idty Palmer. sopmno. HcJen Watts. contralt. Robert Tt>ar, tenor. Stephen RoLertM. bnhc. Cor del Ki.ng's College dc Cambridge. At'ademy of St. Murtin-in-the-Fields. Dir.: Plulip Ledger. (-13m). GRIEG: 5 Sunnln pn 11 •ioli 1 ¡tianu n. :!. op. 13. Oli' it•r e.hurli•·r. U.-i¡rint· En¡;n•·•-. l:!flm). c;OI.ABEK: Sirnfuniu n. I. On1u•••tt·u Filhormluurn dt· Cumltru Puznon. Dir. Rulwrt Sutunm,.ki. llim ). Ll.\tl'd \'li: Cunrt•rt n. :!. ro Sol \1. On¡ut••tt·n Rul'rot·n huliunu. Dtr.: lhu Tt•rukudo. (7m). BIU Ch. 'I ER: lntt•ruwzzo pt'r u llttinll'l dt• t'llrtlo. Enriqu4' Suntingn. 'inta. Quat'lt'l \1t•lu,, (Uim). FIBICIJ: 'lèunun i la ninfu dl'l hn••·· ¡townut ~imfònit• op. >IIJ. Ünlut•Nit'n Filltut·ntònjt•n Txt•t•u. Dit·.: Gt•rd Allu·t•t•ht. (14t~~). VIVALIH: C:unt•t•t·t pt•t· u vinlnnt•t•l Í UI'IIIII'Slru, I{V IJ•I. Ofru lltll'llU). OrtJUt'Kir·u tlt· Cnntlll'u dt• Toronllt. l>il·.: Puul HobinMuL (11m). R.\.\1SE\: Tt• Dt•um. Mugnifi•·ut Choit· & Playt·r~. Dir.: Philip CnH'. (7m). BEETIIOH'\: 1ho amb piano op. I . n. I. Trill Zingara.13lm). c¡ue•tru Filhnrmònirn dt• .\ lo• l'nu. Dir.: Kirill Kon.Jrnshin. 160m). 0:!.00 REPERTORI DE l\IT DE 07.00 L'O BEH.TURA Músil'u pl'r conwnçar ..1 dia. R<'I'UII d'obre:. breus pt·t••wntn des per .Joan Vhrs. Inclou 11111llt'tins ittformutiu• i n¡!t•ndeH rnusicu.k Ot•hn~')· 20.00 BliTI.U.;'fÍ OE '\OTiCIES I \ CENDA i\tl'SICAL :!0.13 "A J.A MANERA DE.... " Un t•nrn itlut t•ns propn•u i t•umettlll lnuttÍ~it•u 11111' Ji ll¡(rncJa. Guií> i p>'t•R;•ntn•·iÍJ •I•• Joun Vivt•s. P•·odUf•t•it; ot• Dulors Bm.tpu•t.,, 2!:!.00 AGENUA MLSICAL 22.05 ELS NOSTRES CO!\CER'I'S CO'-ICERT ••nr<'gistrnt pl'r Catnhm}n ~1úsirn l'I <Ha :!8 d .. juliol tl•• 191)3 a l' \udiwri Pon Co•al• d'El \,·ndnll. \.IU FESTr\ \L IL'tTER' .\<.IO' \L DE \t(;SIC. \ P\l, ( \S .\LS. \10\TE\ERDI: Quulrt• mudri¡::nk BRAll\IS: Pulifonin a •·n¡wUo. o¡l. 93. BRI11'E!\: A Ct•rt·mony uf •·nrol,, op. :lli. i\lugdall'no Bar•·o•ra, urpu. Cm·al Sont Jordi. Dir.: Jordi Nngut'ra. (59m). 2:UO NOCTUHN J\'fíÍRi<'U pt•t• OI'UIJOI' ¡•I diu. P •·•••••nuwiií u •·ilrt'l'l' d'Alfn•d Ct•loyn. 00.30 MfSICA UEL SEGLE X.X 6 GORECJ..I: Pf'tit Ht•quit•m pt•r uno Polku. op. 66. S•·hiinbl.'rg En-.·mhlt•. Dir.: R•·inbcrl dl' Lt.'(•uw. (:l·1m). XOST\h.0\1TX: Simfonia n. 1, Op. 13. Or- PEThH lll HFOHD. Hl\DE1\flTII: Sonata ¡wr o ort,'llt' n. 1. (20m). \.SOL EH.: Cnnt·t•rt pt>r a dn• OI'¡!UI'' n. I. Thorno' Trotter. 19m). 11 \'\DEL: Ccmcl'rl ¡wr a orgut• n. J:J "El l'nrul i t•l•·ossin}OI'', Ül'fiUI',tru tlt· Cumloru d!'l Cnnt•t•l·t¡¡ehnuw. Dir.: J o~ohua Hifkin. (17m). l\IENOELSSOJIN: Preludi i Fugn up. :n n. 09.00 BL'TLLETÍ DE NOTÍCIES 3. (IJm). 09.08 TEMPS DE LE..'i :m:SE..'i CIES I AGE\IH m .s!CAL lnn hora dt' mú•il'n barrot·o pt·.-,cntada per Joan"'"'· :!0.13 CO,CERTS QUE H.\~ 20.00 Ul'TLLETÍ DE NOTÍ- CIES \J,., Pro;:rumat·ió rt'alil7:ula o partir dt• lt•• lll'tit·ion• <pi(' d .s no•lrl'S uit·nb han fo•t al t·nnlo··tador dl' Cutahtn) a \lú•irn, lt•l. :?02 35 35. 19.00 GR\!\S l NTf.:RPRETS DIVENDRES, 14 JUNY DE 1 996 10.00 BlTLLETÍ DE !'iOTÍPro¡:rarno 1lt• .¡¡, ul~urió mu•it·ul. Guiét i n•ulitzut·ió: Prro• Ruhl•··· EL PODER BuM>, i DEL f. \\T: Lu ¡m·-ú dt· Ut·itlo. "LL H ETH \l' DE ..." Cluudt• lt.l:i El. UI\ DE L'OIE:\T 10.08 CAPSA DE :'lflrSICA IL\YD:\: Cont'l"rl per a ,;oií i \lla: 1. Hob. orqnt'•Lra. \irtuos:i dl' :\Io.cou. Soli,lu i dirt>rtor: \ladimir ::>pivako,·. 120m). GL.\Zt::\OY: Simfonia n. 5. op. 55. Ort¡ue<lra Simfònica de la RàJio rlt• Ba\ it>rn. Dir.: :.\'e~•me .lüni. (33m). FIELD: Nocturn n. 1-1. Roht>rl '\lamou, piano. 19m). RODRIGO: Fantasia paro un gentilhombre. Pepe Ronll'ro, of St. Acad~m) ~'UiLarra. :\fartin-in-the-Ficldo. Dir: Nc,ílJ~ '\farrint'r. (21m ). J .Ch. B \CH: Gran obt-rtura (•ioúonia) ]JI'r a dol> Ie orqu ...otra. Op. 18 o. l. Orqut'Stra dl' Cambra Saint Paul. Dir. : Pinrha• Zukl'rmnn. ( 13m). LEKEU: .\IPditarió per a quartet Ò(' corda. Camerata String QuarI!'!. ( llm ). KRO.\l\fER: Cont'ert per a flauta. op. 30. Petl'r· Luka_" Graf. Orque,tra de Cambra .\otde..a. c21m). H.\.'\DEL: Dues àri.., de Susanna. Lorrayne Hunt. Philharmonia Baroque Ort'he.tra. Oir.: i\i rbola~ \l~o. {12m). S.U:\TS.\E;'I/8: Fragment de <'ODr('rt ¡wr a orpa i orque.-tra. op. lS.L Catherine .\fichel. Orqnc.tra de Ràdio Luxemburg. Dir.: Luui& dt• Froment. (13m). FET HISTÒRl\ L' on) 19:~2 I'Úpt•ra Ru-.a o ParÍ• ,.n nt·tuur al T.·atrt' Ol)mpin dl' Unn·t•lono. BOR001~: El Prín('t•p l¡!or. Òp!'ra. (Oiwrtura i ¡mile~t) (29m). )fLSSORGSKI: Bori• Gnduno\ ¡ Primo•r tll'lt': prinwr lJUndr4' . ¡:!Om). RI\1Sh.l KORS \KO\: Sotlko. Òpt•<·u t·n i <¡uadn•,. (lntrudut•t•iú i prinwr <¡uatlrt>J ¡26m). RI.\1SJ..I KORSAKO\': Lo pronw'o dc•l 'J/;ur. tlpt>ra . f.,lral'h'Hdc•l w¡¡nn Ut'l<'. (2:Jrn) . SCTlillL\.NN: LA .\fÚSIC \ PER A PIA.-..0. Blumen~tück. op. 19. Karl Eogel. piano. (8m). Grandl' Humore•IJI'"· op. 20. Karl EngeL piano. (31m). 14.00 Bt;'TLLETÍ DE "iOTÍCIES I AGENDA .\ft:SH'..AL 10.00 PENTAGRAMA R••petieió del programa t•mi·• t•l dijou~. ll.OO EL DIA DE L'OIENT Prog.·amució n•alitzudn a partir el~ le~ petidons qtll.' els no,tre> oienlrl han fet nl ('Ont¡o,.tador tle Catalunya .\1Wsirn. td. 202 35 3-l. 20.00 L'À"Ll>IOVISUAL Un programa d'Àlt>'\ Corina. :22.00 GRA:'\S OBRES H.\."\'DEL: Clori. Ti,.,.i e filt'no, cantata a lre5. Lorrnine Hunt. Jill FPldman. Ore" \Tíottr, Orc¡uc,tra Barrol'a Philhar· munia . Dir.: "iichnln, .\lr\.t>gnn. (Ï6m ). 23.30 NOCTIIR~ J\lú~irn per acabar d dia. Pre;,¡•ntat·ió u ('urr!•(· dt' i\lnró Jnnf . 2:!.00 A(;ENOA \11 SICAL 00.30 REPERTORI DE NIT 22.05 ELS !\OSTnE~ CO"<CERTS CO\CEHT l'nrt•¡¡i~trut pt'r Cotnlunyn 1\lu•i•·u t•l tlia :ll dl' mar~ d .. 19% al fl'ltlrf' d4' Culturo Cunh'mporuniu 1lt• Borrl'lonn. Olm·, d e VER\ {.,f'\I:.H. BR:\CIC. \10\'..\. POLO'\fO i TEHt.:GGL Quurtc•t dl' be<" FruUatu. (5im). '\lú-irn p<'r atabar ..I dia. Pr.•.,.·ntOI'Ítl o t•àrro•t· d'..\lfrc•d Co·ln)a . OO.:Jn HEJ'EJtTORJ OE NIT 15 DISSABTE, JUNY DE 1996 DE 07.00 L'ORJo:HTURA Rt•rull d'ultt·o·~ hrt'UN dt·~ ¡wr Pilot· Suhir·ii. DIUMENGE, 16 JUNY DE 1996 t'I rliu. l"'l'Nt'fiUI· 09.00 M(¡SICA l'ER A COBLA ~10H>\LlmA: Jo1~uino, funlo•in <'tmePrtnnl ¡wr u cobla. Coblu l\tontgrin~<. (l:~rn). I.LL"fELL: Rt•t•nrtlnnçn. Cuhln \11'diterrània. Dir.: Jo•t•p \f. Bo•rnat. DE Oï.OO I..'OBERTLRA \tú•icn per començar ,.¡ dia. R1'filll d'obres breu, pr<''t'nlB· dl'' p.-r Pilar Subirà. 09.00 .l1lSIQl'ES \ÚSTIQUES A' e ~furi' Stella. l..r. Pf'tib Cbantl'urs dr Sainii'Crni" de \'euill). Dir.: FranÇOÍi PoiJ!ar. ( lOml. ZIPOLI: .ht marí' stl'lla. Cri•tioa CnM'ia Bnnt'gru.. orp~e. Cor dl' """' eanton de Còrdom (.\rt~l'ntínn). Conjunt Elymo. Affcui 'Iu •i<'aH. Dir.: Gabriel Garrido. (6mJ. DESPREZ: Missn ht \1ou'Ís Stella. A S!'i \'o('P. (23m). CABEZON: Ave Mori< Stdla, p.-r fi orb'Ue. Kimberly Mar.hnll. {7m). SA!\''DSTRÓM: Agnu~ o..;. Híigl'rslPII~ Motl'ttkür. Dir.: lngl'mar Muns&on. (7m). GASA NOVES: Eccr Agnus Dei E•colanin de 1\lonL•e•·rat. Cor r Orqul'olra d'Anti•·• E¡;colon•. Gregori Estrada, or¡;ur. Dir.: Jreneu Segarra. (llm). BACil: Agnus Dei- dl' la \li•.•a BW\ 232. Kalhleen Ferril'r. Orqur.· GRIG~'Y: 2:uo :'<!OCTU lt:\ l\1oí•i~n pt"'l' I'IHIH'IJ~ur 13.00 GRANS INTEGRALS (5m ). PRENAFETA: \aria<'io0 , i fn.,II'B •obre un lema pu¡mlar. Cobla \fontgrins. (9m). BER. 'iAT: "Faig i branca". '1'ran~ perènrie.''. ~ardant',. Cobla Je,ú, Dir.: Mediterràniu. Ventura. (l::!m). OLTR..\: El pa,odohle. pns-cloblt>. Cobla \lediterràniu. Dir.: Jordi U.óo. (1m). \l>\1'\El'í: El rn,a.lJer ena morat. oardaou. La Principal d~ In Bi>bol. (3m). h om ¡lar. ER. 111."- •bla ~m El •bla o. Da· dt Filhurnuinirn d~· Londre•. Oir: Adriun Bou! t. (6m). B \HBER: A¡:m.- Dt'i. Curydon Sin~er.. Dit·.: \tall ht•" Be~t. (10m ). C,\:\T GREGORI\: ,.\¡!nu.• Dt·i I i Il. Ct>r d~ \1onjos dr r \badin dt• Sunto Domingo rle SiJo,. Dir.: lsmut•l Ft•rmíndl':t dt• la Cm••tn. (:~m). DE BRlTO: \gnu• Dt•i. Pro Cuntio•w Antiqun. Oit·.: '\lnrk Brown. (3m). 1111 11.00 TRAI'ISMJSSIÓ EN 1)1. RECTE DE LA MISSA CONVE!IoTUAL DES DEL MONESTm DE MONTSERHAT 12.30 DIVERTIMENT Un mi~diu mu~irnl on •·~ roml>inu la mt"Í!'n nmb la infortmu·iú i 1~ partiripn<'iÓ drls no,trt•s oirnts. BLOC DE "'OTES. EL TRE'\C\CLOSQLES. SAC DE DtBTES. 15.00 "\ L\ :\lA:\ ERA DE... :· no. unt. Repetirió dd programo t•mi·• d dijoa• ni Vt'•pre. !ll'l". bar- r dia. laró 17.00 TE\IPORADA D'ÒPERA DE CATAU W\ \t(SJCA BEU.I:"il: I Puritnni. èipt•rn t•n tr~' artc~ . Alfr.,du ll.ruu~. Cianpit'ro 'fu, lronwi. Cri.~tine Ot•utekom. Totu ~lc Igarznbul. Cor i Orqul'stru tlf'l Tl'atn• Colon de Burno~ Aín·'· Dir.: 1\lit-ht•lunr;eln Vcltri. (H8m). 20.00 SEJ.EC:CIÚ DE JA'/Z DE Pro¡,'l'amu d~cli~at 11ln mÍi'Íra dt> jazz amb guib d'AIIwrt Mulloft·é. 22.00 CONCERT rMAGINARI dia. rota· Gui6 i M•lrt't'ÏÓ: Raimon Colomt•r i Joan Vht>s. 23.30 :'iOCTt:R.'l Mú•i<'o pt•r nl'nbar l'I din. Pre...,ntació o tà rn·~ dt• ~turó nlc~ tçoi> A•·e reia peJJ"o lna). }Iu· ~do. Av• ~IJI). eUa, ball. ~u> Dir.: Jaoo\ 00.30 REPERTOHI DE '\IT DIU.UNS, 17 DE JUNY Dl1996 07.00 L'OBERTt:RA \1ú•ica per t•onwnçut· t·l cliu. Rf<'ull d' obt·l'~ br·t·u~ pre•l'nta dt'S pt•r Joun Vivc·~. lnt•luu hutlletins infcll'mutiu~ i af1t•ndt•M musil'ulR. ~A­ Dei. :or i 09.00 IIUTLLETÍ DE NOTÍCIES an.'o!. Dir.: CH: 09.08 TE!\fPS OE LES l\1llSES 1\VV ¡ue.- Una !toro dt• mÍt•it•a burrocu pre•entudo J>c·r Joan \iw~. 10.00 BLTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE ~l(·siCA HL\DEl\flTH: Simfonia -Maties d pintor-. Orquc,trll Simfònica de Londre. Dir. Ja,cba Horeo.•tcin. (29m). PAISIELLO: Concert per 11 piano i orquestro n. ·l. Ma1·iaclan1 Monetti. Orquestra de Cambra \n¡;lesu. Dir.: Stephanie Cooley. (23m). S'fETANA: Quartet de cordo n. 1, ·'Dc Ja meva •'Ïdn''. t28m). Smetnna. Quartet J.E.RACB: Meine SPdc erlilit cll'n IIerrn, rnoto>L Martina Li11s. Silke \'i'eishf'iL Mru·tin Sdunil7.. Aan•-Gcorg Wimmer. llileinisc·be Kantorl'i. Das Kleine Konzert. Dir.: Hennann Max. (13m). JOACID'\f: Obertura "In memori arn lleinricl1 'on Kl¡oist''. op. 13. Orquestra Simfònica de la Ràdio de Stuttgart. Dir.: )feir ~finsky. (10m). TL'RDiA: Sacromoote. Zapateado. Alícia de Larrochn, piano. (6m ). BEIL"'\STEL."\: On the Waterfronl (-La llei dt>l .llenci-) (Suite Simfònica de la pel.lírula ). Orc¡ue~tra Filharmoruca d'Israel. Dir.: L Bern,tt'in. (22m). LECLAIR: Segona recreació de música, op. 8. Conjunt Barroc de Limoges. Dir. Jo•ao-Micbel Hasler. (29m). 13.00 GRANS INTEGRALS SCHUMANN: LA MÚSIC·\ PI<:H A PIANO. 8 Nov~lleues. op. 21. Karl Engel. piano. (52m). 14.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGE!Io"DA llUSICAL Quartt'l dt• c•ordu op. 33 n. 3. Quartt't Stamil7. (21m ). C:LE~fEYrr: Contt·rt JIH 11 piano t•n Dr.. niko,. han '1. Oo Ortrnr,tra dt• Cambra tir Sofia. Dir.: \u,iJ K.nantljir•. (22m). JACQLET DF. LA GUEilRE: "E~tlwr", rontatll n. I. l«uhc•llr Poulrnnrd. •oprano. Br~itte Uaudd>our~, davt'r1. Frunçoi•l' Blol'h, violo dt• ,;ambo. Dir.: Guy Robert (tiorba). ( 12rn). 19.00 AL.ltANAC Un t•Apai dr~tinut u t•vocnr i rt•,·iun• l'ls ft•ts mÍ's t't'IH'<'St'ntuLius oJrl pn~sut mnhit•td. Guiú i ~orlt'cdó d' ,\lt•~ Hnhlo·~. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCI ES I AGEI\DA 1\fllSICAL 20.13 SELECCIÓ DE t'IOVETATS Prt''l'ntoc·iÍ> dr 1... últimt's uowtnt" di.•cogràfit¡ut'' apnre~ttuJP, al men·ut. E.<pai putrO<'innt per Di•co' Ca•tell,). 22.00 ACEL'~ DA 'll'SJCAL 22.05 ELS CERTS ~OSTRES CON13.00 GRANS CO~CEHT enrcpslrut pt'r Cotulunyu \fú,..ÍNl els oHt>s 7 i 28 df' mar·ç (le 1996 ni Saló dt• Cent tlí' l' c\juntanwnt d~· Burcelona. CICLE SOLISTES DE L'OBC. BACl-1: Suitt• pt•t· a vinlom·d ~ol n. 5, BWV 1011. Pnrtitu ¡l('r u Oauta sola, OWV 1013. Pot·tita pcraviolísoi,B"' V IOO~.navid Mu¡;dulena Runnion. B. Martínez. ,\ugrl Jesús C:ru·rín. (66m). Programa de mfu.;ca coral. Selecció. guió i presentació: ÀJex Robles. CL\.UDE DEBLSSY I EL SmBOLISTES. ELS RintE DEL COR: Xo•·etats di~<'o¡:ràfiquí's, concerts i noticies que fan refí'rència al món coral. 16.00 CAPSA DE MÚSICA UBALEYSKI: Suite de Romeu i J ulit>ta, op. 55. Orqut'stra Simfònica de Moscou. Dir.: Dmitri Kitaenko. (35m). LOCATELLl: Sonata per a violí i con· tinu, op. 6 n. 12. Capdcrio Prova dcl'lntooatione. Trio Loratdli. (19m). BRAHMS: Serenata n. l, op. 11. Orqut>.slra Filharmònica de Bul.ín. Dir.: C. Ahbado. (49m). OFFENBACII: Mattrt:' Pérooilla. A. 590. (Obertura). Phill1armoniu Orchl'•tra. Dir.: A.ntonio de Almeidu. (6m). KOZELUCH: L~TEGRALS SCHli,I.-\SN: Lo\. MÚSICA PER A PIANO. Sonata per a piano n. 2, op. 22. Karl Engcl. (20m). Presto (Passionato), primer final per n la Sonata 11. 2. Karl Engel, piano. (6m). Nuchtstücke, op. 23. Karl Eng~·l, pianu. (20m). 14.00 BliTLLETÍ DE NOTÍCIES 1 AGENDA ~IUSICAL 14.13 ;\lü.:\1El'I'TS LÍRICS 23.30 NOCTL'Rl\ 14.13 LA CM'TATA DEL CAFÈ 10.08 CAPS.\ DE liÚSICA S \l ~T-S.\E~S: Requiem. op. 5-I. françoi.•e Pollí't. \faeali Chnlmcau-Dnmontt'. Jenn-Lur \lnla. "íkoln~ Ri,·coq. C<>r Regional \ïttoria tl'l11' de France. Orquestro ~ul'Ïonal d'nc dt:' France. Dir.: Jacques \lercic·r. (35m). CARTELUERl: Diwrtiml'nto per a Yent o. Consortium Clasaicum. 3. (22m). GERSHWIN: Tres preludis. François Joel Thiollif'r, pi¡¡no. (6m). LISZT: Mazeppa. poema ¡.-imfònic. Orqul'stru Filharmònica Je Rerlío. Dir.: H. von Karujan. (15m}. HAYDN: Simfonin n. 32. Pbilbarmortin llungm;eu. Dir.: Antal D01·nti. (16m). CLAZUNOV: Le~ cNtal'ÍOn.'> , bnllN op. 6ï. Orquestra de la Suissc Romonde. Dir.: Erne.;t A.n•ermel. (36m). II.ANDEL: Trio Sonata op. 2 o. 5. London Baroque. (10m). LAl"í'lER: Els pretendent», vals, op. 103. Quartet AlbiUl Berg (8m). :\tOLTER: Concert per a darinpt t:'D Re. Thomlli! Fricdli. Orque•tra de Cambra del Sudoc>! d' \lemaoya Pforzlu·im. Dir.: Paol ..\Dgerer. (12m). 'fúsica Jlt'r acubar t•l diu. Prt'•entncíó u eñrrt•t• d' \lfrt'<l Crluyn. 00.30 REPERTORI DE ~IT DIMAR1'S, 18 DE JUNY DE 1996 07.00 L'OBERTl RA ;\lú•iru pt•r conwnçur l'I dia. Hecull d'obre• brt•u• pn•sentudr" per Joun Vivt•s. lm·lou butlletins inftwmatiu~ i ngt'ndes rnusicnlR. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 TEMPS DE LES ~tUSES Uno hora de músit·n bnrroco prt:'st>ntadn pt•r Joun Vi••••s. 10.00 BliTLL~'TÍ DE NOTÍCIES WAGNER: Parsifa1. f'xtractcs. Simon Estl's. .\fatti Salminen. Hans Sotin. Peter Hoíman.n. Frnnz .Mazura. Waltraud \feier. Cor i Orquestra del Fe"ti•al de Ba)reuth. Dir.: Jame.~ Levine. (ï5m). GOJE\'EZ: La boda de Luis Alon~o. lnes Rivadeneira. TPre-'a BergallUI. Carlos Monguiu. Ct>rardo )fooreal. \.na ~Iaria Fem:índez. Cor Cantors dc .\Iadrid. Orc¡ur•Lra SimCònira. Dir.: Ataulfo Argenta. (Um). 16.00 CAPSA DE MÚSICA MILHAUD: Suite provençal. Ot·qucstra de la Societat dt:" Concerts del Conservntol'Í. Dit·: Serge Boudo. (17m). M"ERULA: Dues danses. AcC'ademio del Rkercare. Dir.: Pietro Bmca. (6m). \10TII: Concert per o violoncel i orque!'tra cu no M. Ofra Harnoy. l Solisti Vcneti. Dir.: Clnudio Scimone. (2-~m). TARREGA: Jota. ~arci¡;o 7 hp•··· T\.\1';imfonin n. 5, op. (,.I, Orqw•o;t•·o Sm•fúnit·a dt·l'l RS:S. Oil'.: E'¡:t'n) Sntluno\. ¡.18m). ~ETLLB L'I: \ la mí,ut·n trrrn ti'E¡:iptt•. l..nnro·m·t· Dalt•, tt•our. \mhrm.iun Chon". Londun Promt•natlt• On·ht••tt·a. Dir: \Jt•,nmll'r Fnrk (im). LO'I"I'I: Cont't'l'l pa u ohoi· <l'umor. cordo i t·mHinnt•n La,,, llt•inz llolligt'l', Mn~it·i. (15m). \ IL LA LOBOS: llnl'ltiunrN hroMilt•rt'" n. ;{ 1wr u piu no i tll'tlllt'<Lru. .ftu•gt• Ft••l~t·i•·o {horio. Huyul Phi llaurm<Ulit• Ort•ht'hll'a, Dir·.: En •·iqm· Bú tiz. (26m). BALI:IASTHE: '1',.,.. pN·••• P~''' n duvt'l'Í. Annn llubt•l·t. ( l:~m). I(IIÏIUI'l'U. (9111). ~0\S~I: 19.00 GHAYACIOl'iS IIISTÒfUQUES ENHEG ISTR·\\IENTS DE 1967. SAll'iT·S \E:\S: Sonata pt•r u violí i pinno n. I. op. 75. Jao;ch llt•ift•tt. Brook• Smith. (23m). STR \\ l "iSJo..l: Cant dt'l ru~"Ht)ol, po,•rnu ... ¡.ur.";nir-. Orqur•t•·a Simft'tniru dt• Colúmhiu. Dir.: Rullt'rt Craft. (19m). SCIILI:ILRT: 3liedrr (0. i52. D. 957 i D. 799). Ott'tril'h Fi-.•lwr- Dit•skun, lwrítun. Gt~ ruld \1oon·, piuno. (I lm). 20.00 BUTLLETÍ D E 1\0TÍCI ES I AGEl'i UA MLSICAL 22.05 E LS NOSTit ES CONCERTS XARXA DE CLÀSSICA CATALUN'IA . A 13.00 GRA!\S l NTEGRALS SCHDL~'\~: LA \IéSIC.\ PEH A PL>\..'iO. Carnaval "" \'it'na, up. 26. Karl Engcl. piano. (23m). Tre:, romanl'e•. op. 28. Karl Engt'l. piano. (17m). Qnatre pt·ceo. op. 32. Karl En¡!el. piano. (10m). 14.00 BlJLLE1Í D E ~OTÍ­ CIES I AGE!\DA :\Il'SICA.L 14.13 EL GRAJ'i SEGLE Programa de música untiga. Selecció. guió i prt''Pntat•iú 11 càrrec rle Joan \ h·c,, ~LS MÚSICS ..\..~GLESOS E~TRE PURCELL I HA~DEL. EL PARNA.S. 23.30 NOCTUIIN 16.00 CAPSA DE )fÚSIC.\ MúMit·u pt•r· tll'nhut• t•l dia. PrrRt·nt:wiú a ciar•·••t• ti'Aifro•d Celn)a. .J.85. Orque,tru Filhannòni•·o dc• 00.30 IIEPERTOIU D E MT DIMECRES, 19 JUNY DE 1996 DE 07.00 L'OBEHTLR.\ \1ú•iru per c·onu•nçnr t•l diu. Recull d'obrt>o; brt·u~ llrl'•entudes pt•r .lo11n \ JH'!o. Inclou butlli'Lin• informatiu~ i ogendt•s niUHicaJH. 09.00 Bl'TLLETÍ D E NOTÍCIES 09.08 T EMPS D E L ES MUSES Unn horn eh• m{u,iro ha n ·ocu pr·t•ot•ntudu [ll'l' .l oun Vivt•o. 10.00 BlJTLLETÍ Uf: NOTÍCIES 10.08 CAPSA D E MÚSICA 8 ballet. Or·questra ~aeionul de I"Opt·ra Gal.lesa. Dir.: Rirhard Bun)llge. (63m). C.Pb.E. B\CH: 12 pctite.; pece.. per a due• fiuutl'~. d<h ,-iolins i bah. C'onlinu, \\ q 81. Hans-\fa•·tin Linò1•. Chri .. toph Huntgeburth. Junp Srhrüdcr. Beutrix Lundolf. Rolf Junghams. Pbot'be Carrai. (15m). RAFF: Concct·L pe•· u piano i orque,Lra. op. 185. J••anfrançuib Antonioli. Orque~L•·a dr Cambra de LauHann. Oir.: Lawr~nre Fostn. (35m). RODIUCO: Tres pCCt'S espunyol<•s. Nnr·t·isn Yt·pc·s, guitunu. (16m}. DITTERSDORF: Simfonia t•n la m. Orc1ucstrn Filhannònic·u Ül'!adea. Dir.: Romeu Himhu. (23m). Jo..ODALY: Oda a llizt. Coro dc In Rutliotcle' i'ió Hongon•Fa. (8m). MESSAGEH: Lf', dt-u' pigc•ons, SCifUBERT: Simfonia n. 5. D Bt•rlin. Oir.: Daniel Barc•nboim. t29mJ. C.STA.\flTZ: Ort<"L n. 2 en Si h. Consortium Ous;icum. (13m). E:\GLL-:\D: Sonatu I ¡wr u pianoforte. Eero Heinllnt'n. f}9m) . .-L\L\.RCELLO: Conrt>rt per a ohM- o, 6 "La Cetru-. Heioz Holliger. Loni<e Pellrrin. Camrratu S.:rn. Dir.: ThomaFilri. l8m). R.A\'EL: 1R Tomucau de Couperin. Academ) ~>f St. )fartin-ín-the-Field,. Dir.: \eville \larriner. (17m¡. PUCC I:'/1(-enior): Sahum fac. Doina Pulade, soprano. Cianfrunco Co.mi, orgue. Orque"tra líric~>­ simiòtú~:a del Tealrt' del Ciglio dc Lul'ca. Dir.: Gianfranco Cosmi. (7m). RIES: Trio pe•· u flaut a, violoncel i piano. op. 63. Tl'io CanLahile. (Sm). VEJVANOVSKY: Serenata. \firoslav Kt>jmar i Zdenek Sedivy. trom¡wteij. Jan Hora. clu~;c(ombul. Orquestra de Cambra d•· P.-uga. Dir.: Libor Pc•ek. (12m). COLD:\L.\RK; Pentesilt>a, ohertura op. 31. Orque..tra Filhur- mim ira Rl'nuno. Dir.: Miebal'l llalú•7. (21m). S.\1'\T-S.\E\S: Con•·t•r·t [ll'l' a piunu i urquc••tra u. 5, op. 103. P:t,t•ul Ro~{,. Ro)al P hilhunnunit· Ort•hc,tru. Dir.: Ch. Dutuit. (30m). 19.00 ~OUS 1'\TÈR P RETS CO\CEHT t•nn·¡....;•L•·.nt pt>r Catalunyu Mí•~it·u c•l diu 6 tll' 11131'\' dc• I<)1)(, a l' \utlituri Cni~a dt· Suhutlt-11. CO!'IIC:EHT EX.TRAO HDJN.\RI .JOVENTUTS \HISIC ·\ LS DE SABADELL. Oht'I'K de dil'erSo~ uutror~. TuC'ht111 At·izunu Do)' C luH·u ~. LiNn Lt•mny, piuno i st•t¡iiP nt,indtll'. Dit·.: .I ulinn \rkt•l'it·)· (50na). 20.00 Bl'TLLI<.'TÍ U E I'OTÍCIES I AGEI'DA Mt:SICAL 20.l:i SEI.ECCIÓ DE NOVETATS Prr'l'ntut·ió tl<' lc•s ríltimf', nO\t'1111• tli•rugràfitiU<'' upure¡.'ltde, ol mc•rt•at. E,pni patrot'innt per Di•<'n• Ca•tt•Uó. 22.00 .\ GEl\OA ~fLSI CAL 22.05 ELS "iOSTRES CO:-iCEHTS {.0\CEHT •·n•·¡•¡¡istrnt pl'r Catulunyu \1í~Nit·u ¡•) dia 8 cl'ortubt·t• dt• 1993 u ll~s~lc>~in l'arnu1uiul dt• Suntu Annu dí' Bnn·elouu. \. 1\Nl\ EHSAHI DE IJ\IlCJ;;LO~A CONSOHT. Ohrc~ tlt> MAHA IS, MAH I'lER. C.\JU\ICER, TEI.EI\1·\Nl'., C.\STELLO, IIOTTETEHRE i IIES07.7.1. Uurt'l•lonu Con•ort. (iam). :!:UO l\OCTl Rr\ \1ú•i•·a JH'r nt·uhur t•l diu. Prt>,o•ntawio u t·un·•·•· tl' \lfrt•d Cela>"· 00.30 JtEPEUTOHI DE MT DUOUS, 20 DE JUNY DE 1996 Oi.OO L'OBEiffLitA Mú•ic·u ¡wr c·onwn~ur t•l dia. Hf'cull d'oh•·r·~ hr·t·n~ l"~''f·ntu­ dl'' pl'r Joan \ïvt•s. fm·l011 hutlll'tin• infnrmutiu~ i ngt·nde~ mu•iruk 09.00 fl lJTLLETÍ D E NOTÍC IES 09.08 n~MPS m: L ES MUSES una born dt• mít•it•u barroca prl'st·ntuda prr .loun Vhrs. 10.00 8('TLLETÍ HE ~OTI­ CI ES 10.08 CAPSA DE l\IÚSI CA SCH\\1:\"DL: Simfonia ·'pctiñ. tlica" en Fa )J. Orque~tra d• Cambra de la Comunitat Europeu. Dir: .liir!! Fuerbcr. (llm). R.STRAL'SS: Serenata p!'r a i1t>trument.s de wnl. op. 7. Solistes dl' "ent de l'OrtiU<',Ira de Cambra d'Europa. Dir.: H..inz Holliger. (10m). SALm.. Rl: Simfonia en Si b M "La tem. pcota tli mare". I Solisti \'cneti. Dir: Clautliu Scirnonc. (llm). S l BF.LIUS: Ta piola. np. 112. Pot•ma simfònic. Orquestrn Nocional Escorl'sn. Di.·: 1\Jexundcr Gibson. (llim). DUS.. SEK: Concert per a piano i orqne~tra en Re M. ,Jnn Novotny. Orqucsu·a d~ Cumbru dc Parúuhice. Dir.: Libor Pcsel-.. (21m). SPOIIII: Trio p!'r a arpa, violí i 'ioloncel. WOO 28. Helga Storck. Kurt Guntnt•r. Klau, Storck. (23m). WEBER: \li•sa n. 2 op. 76 '·Juhd :\1e•·eSoli,te• vocab. Cor de nrn• H~ rnnus de Stuttprt. Conjunt ln•t.rumt:nlal W'Prnl'r Kelt•rh. Dir: Gt•rhurd Wilhl'lm. (26m). BACH: Obertura BW\ 1069. :\fu.;ca Antiqua dt' Colòrua. Dir: Rt'inhnrd Got'hel. (23m). BRITTE~: SinfonieLIII. op. 1. Londuo \1ozart Playet·s. Dir.: Jnoe Glowr. ll5m). 13.00 GRANS Il'ITEGRALS SCHU\1.AN~: LA \1ÚSICA PEH A PlANO. Andante i Variacions per a do• piano~, np. 46. Hcctor Moreno i Norbt•rlo Ca pelli. (13m). Bildt•r uu• O~otrn, 6 impromptus per a piano u quatrP mam, op. (16. llector Moreno i i\orlwrto Capt'lli. (20m). \lhum per a In ju\'entut. op. 68 (1 n 15). Karl En~..[. piano. (20m). 11.00 BLTLLETÍ DE '\OTICIES I AGE:\'DA ~lUSICAL 11.13 \ ILsi CS DE CATAIX'\'U \I\ - CCL\IELL: Tonada•, '"1. 2. Alida dl' Larrocha, piano. (9m). ROSE~ttLLER: Simfonia n. 2. He;,pèrion X..X. Dir.: Jordi Savall. (8m). GRA.\'ADOS: Sona tu per a ,·iolí i piano. Ezt·quit•l Larrea. Danu Pr~to· ¡JOpcst·u. (1Om). AMAR GOS: Conre•·t pf'r a l'lurinct i orc¡uc·•tru {1995). Waltt·r BoeykrtH, darind. Ol'(¡uestru dt• Carubrn dc.>l Tt·atr·e Lliun•. Dir. Jo<ep Pous. (26m). DUBOIS: Lés Trftaux. Mon Mur-Tre~. (7nt). VALLS: .\'lissa Scalu AretiJto. Soli>.tcs 'ocab. Cor i On1ur.•trD .Barroca dt' la ~edt'rluorl· Bachven'lliging. Dir.: Gusta• Lconhardl. (34m). 16.00 CAPSA DE MLSICA ÍÒ· de lat ~r. lla i. :r.: :E- ml li. a). l2. ¡ra ;ir: ]S) i an ~ra oor lfr )o JDI ~h. n). 59. lir: ITloa rne CA . i PP· !l'lO BORODI'\: Simfonia n. 2 -Èpira··. Ür«fUI'>trn !'imfòni1·a 1Ie l' \•·ndi'miu dl' rE~tat d•· l'LRSS. Dir.: E,¡.rueui S•etlo110v. (31m). \101\TE\ ER Dl: La s~stina (Lngriml' d'nmant<· al sepolcro dt•ll'amata), d<·l 6è Uibre de Mndri~ols. L1•;. \rL~ Willium Dir.: Floris~nnt~. Christi~. (16m). GRIEG: Snitl' lírirn, op. 51. Ort(IH'sto·a Simf,)niru dt• Gütchoq;. Oir.: Nc~me .liirvi. 119m). C.STA;\IJTZ: Simfonin roncco·tunt 8 !los ,•iolins ('11 Do M. Jli,·luord S na ith. Stc•v¡,n Frit•dmun. London Fe~th•nl On·hcstm. Oir.: Ross l'oplc. (20m). SATIE: CinÍ>mn. Jeun-Piprn· ArnH•ngoud, piano. (16m). MEHCADAr>TE: Concert p~r nl'lurint>t i orqu~!-tra dc •·nmhm, op. 101. Karl Lcisto•r. Thl' Mn•ter Plnl~r•. Dir.: R. S<·humarllt'r. (16m). \RRI \G \: '\udu ) mucbo, o<·lf•t per a rorda. ¡.'loitarra i trompa. Orqul.'stra Simfònira dt• Bilbao. Dir.: J,•,Ú¡, Ló¡;e7 Cobo,. (9m). STit\\'J:\S1\.1: Renard. Philip Lun~rridgl', troor. N!'il J!'nkins, t!'oor. Derek Hammontl St•·oud, baix. Robert Lln}<l. hui". London Sinfonietta. Dir.: Rit·cm·do Chnill}. (16m). ERI\..EL: Duo brillant t>n forma dc funtosiu 'obri' llin·s hon¡¡urt•soo, per u violi i piano. Fen•nt· Szt•t•sódi, violí. lstvún Ku•sai, piano. (17m). PURCELL: FontnMiu n. 8, Z 739. Quuo·t<'l Am~tcrdum Loeki Stur·du"l. (Sm). r•·•· !US a 66. r to Ja ari ri- rol no. ir.: lA- no. •tu)S: 19.00 PENTAGI\A)lA Programa dt• di\ ul~ut'Ï6 music·nl. Gui6 i r~nlitzut·ió: Pcrt' Burés i Àlt•'( Roblt·s. LA CI.At! DEL PENT·\CR\.\1 \: 'lit dt· for. EL PODER DEL CA.l\T: C.·rravila de Solàs. 20.00 BtTLLETÍ DE !\OTÍCIES I AGE1'\0.\ ,\fi,SICAL 20.13 ''\LA :lL\1\Efl\ DE... .'' lfn convidnt en" propo•u i CfJtnentu In mÚMt'o qut•li ll¡..'t'uda. Guió í pre><•nl!Jri(l dt• Joan \'ivc•. Produ<•ciú .tr Dolors Bu~•¡uct~. 22.00 ACEl'. DA )1USICAL 22.05 ELS NOS1'1lES CO NCErns CONCERT t•nn·gi~tr·ut per Cntalunyu Mú~ico t•l tliu 1 d'urtuhre ciP 1993 ol P11luu dt, lo '1 ú~ira Cntnlanu. CO'\JCERT INAUGURAL DE LA J.O.S.C. u Burc·elono. J .Ch. RAC.ll: Simfonia op. 18 n. I. '10ZAHT: Con<'cL1. per a piano i orque~tro. K' 466. IL.U'Dl\: Sinofooia n. 52. SCH UBERT: Ro~amunda. suite D. 197. Philippe Enlremonl. piano. Jon- Orquestra Sinofòoicu de Catalunya. Dir.: Jooep Pons. (82m). 23.30 l'IOCTLltN l\lúsicu per arabar el dia. Pn••entarió ll càrrec d'Alfred Ct•luyu. 00.30 MÚSICA DEL SEGLE XX KAGEL: Exòtica, per a in,trunwnls cxtr·a-curopeus. 1\'licbel Portal. Vinko G lobokar. Chi'ÏRtoph Cnskf'l. Wilhl'lm Brurk. Tlwodor Ross. Siegfried Palm. (50m). CARTER: Concert pt'r a on1ucstra. London Sinfonietta. Dit·.: Olh•cr Koussen. (21m). SC JIÓNBERG: Sis peccs per u cor d'homes. op. 35. BBC Singers. Dir.: Pierre Boulez. (15m). 02.00 REPERTORI DE 1\'IT DIVENDRES, 21 JUNY DE 1996 DE 01.00 L'OBERTL'RA '\lú•ica per com('nçar el dia. Rerull d'obres breus pre~ota­ des per Joan 'Ives. Inclou butUetinb informatiw; i agendeo musicals. 09.00 BuTLLETÍ DE NOTÍCI ES 09.08 TE~lPS DE LES MuSES Una hora de música bn1·roca presl'ntada per Joan V,,·es. 10.00 Bt:TLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE .lftSIC..\ \tAHLER: Simfonia o. l. Orqut'stra Filharmònil'a d'hrnel. Dir.: Zuhin ~1ebta. (51m). MOZART: Divertimento h.'V :!51. Orquesta de Cambra Orpheus. (25m). C. SCHU\fA.\ '\: PI"Ça fugiti,·a, op. 15 o. 3. Uélène Boschi, piano. (6m). CHAUSSON: Poema de l'amor i del mar, op. 19. J. Normnn. Orquestra Filharmònica de '1ontpcnrlo. Dir.: A. Jordnn. (27m). WALTHER: Pnssagagli en re m, d'·'Hortulus chelicos''. François Fcruandez, Yiolí. H.it•erenr Consort. {9m). SAEVEllUD: Aires i dnos('S dl.' Siljnstol, op. 2la. QuintPt dc vent de 8Prgen. (13m). CHOPIN - NI CODE: Allegro dP concet·t, Op. 16. Franknski Setrak. On¡uehtra dc Cambra de In FilharmÒLÚcn de Polònia. Dir.: \\ ojl'iech Raj~ki. (16m). G .\ZZ\.\lG \: Te Dt>um. Conjunt vocal i ioqrumt•ntal Capt•Ua 'fu•Ï<'ol tlt' lo Cntl'dral de \'crono. Dir·.: \llwrto Tureo. (13m). ~hhku ver acubar el dia. Prl.'st'nlat'ÏÓ a càrrec d'Alfred Cela~·a. 00.30 REPERTORI DE l\lT 13.00 GRA:\S l\TEGRALS DISSABTE, 22 JUNY DE 1996 SCUUMA\:'1: l~\ 'I ÚS ICA PER A PIA'10. \lhum per u la jowntul, op. 68 (16 a ~:!). 1\..nrl Engel, piano. {56m). 01.00 L'OBERTI'RA 1·J..OO BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA Ml'SI CAL 14.U EL DIA DE L'OIENT Programari{, a·culitzudu n purlÏJ.· de )e~ JWiiCiOnb ((UI' e(H IIO~II'I'H oients hun fet al t'üllh"'tmlor de CatalunJn \1ú¡¡iru, wl. 202 35 :!5. l9.00 GRANS INTÈRPJU,'TS PETER HUHFORD. B\CH: Fuga. B\n' 552. (C.ml. POuLE'\C: ConrPrl ¡wr a orgut>. Philhnrmonia Or<•ht•,tru. Dir.: Charb Dutoit. (22m). \1E.\DELSSOH'\: Sonata per a orgue op. 65 n. 6. (1·1m). A.SOLER: Conr~rt per n do, or!!Ut'' n. 2. Thoma~ Trottcr. (13m). DE Mú,ica per començar el dia. Hecull d'obres breus prcscnludt•s per Pilar Suhirà. 09.00 MÚSICA PER A COBLA SERRA: [mpo·essioo.s camperol~•, ~uite sinúònicu pl'r a ¡:obla. Cobla La Pr·incipal de Ln Bisbal. Oio·.: Jesús Vt•ntura. (15m}. COR[ i GRAU: Com·ert per a vioü i cobla. Jaume Frunl't'Sch. Cobla Princ·ipal dc La Bi.. bal. Dir.: Joan Casas. (15m). PERICH: Soirée d'été, 'al•. Cobla Sant J ordi. Dir.: Jordi León. (4m). l\1..\RTÍ:\EZ CO:\~: Fra Gañ, poema 9mfònic per a dues cobles. arpa i timball' s. Cobla ~lediterràniu. del Principal La Cobla Llobregat. Oir.: Jesús \·enturo. (I lm). ¡¡;;¡- = ....a .!:! e:!' 10.00 PEl'\"fAGRMtA 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ C IES I AGENDA MUSICAL Repetició del programa emès el dijous. 20.1:3 CONCI-:HTS QUE HAN FET HISTÒRIA ll.OO EL DIA DE L'OIENT El 24 dt• cl!'~~mln·<' d1· 19:l6, Iu Banda Munit'ipal de Bnn·donu va actua•· al Tt•uto·<· Cltné dt'l\1ataró, a lwn('fid tlt> lrs Miliri<•s Antifi'L'I:iHtes. TH0.\1AS: (9m). oberturu. Mignon, GR I EC: Peer G) nt ... uit.· n. 1 i n. 2. (31m). BHETON: Jotll, d1· lo sar,uda "Lo Dolor·,•s''. (lrn). SCHLBERT: Simfonia n. 8 "lnarahadn''. (25m). 'liEJ\DELSSOHl\: Somni ,runa nit d'e,tiu, múhira d'(',('t'nn (>t'hrrzo). (5m). R\\ EL: Bolero. (16m). ;¡ ¡¡;r 140 Programació rclllitzatla a pa1·tir dc Ics peticiono que els nostres oients han fet al contestador dt> Catalunya Música, tcl. 202 35 35. 20.00 L'ÀUOTOVISUAL Un programa d'Àlex Gorinn. 22.00 GRANS OBRES VERDI: Mi•sa de Rèquiem. Ales!\nndra ~!arc. Waltraud Domingo. PIBcido ~feit'r. Fcrruccio Furlanetto. Cors i Orqut>stra Sinúònica de Xicago. Oir.: Daniel Barenboim. (83m). 23.30 NOCTUR!.\ 22.00 AGENDA \JLSICAL \lú~ica per acabar el dia. Presentació a càrrec de Maró 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS Jan~. CONCERT "''r"gistrut per Catulunyn Mú.ica vi 1liu 4 <11.' muig dc 199 ~ a Iu R11sílira dt>l MoneslÍI' dt' Montberl'ut. CONCERTS EUHORAD IO. COMMEMORACIÓ DEL 100 Ai~ l­ VERSAHI DE LA MORT DE PALESTRINA. Prognuno Pulestrino. EHt·ulnnin d•· Mollt· .. rrrat. Coprlln dt• Músko de Ireneu Dir.: 1\'lont~erral. Segurrn. (66m). 00.30 REPERTORI DE NIT 23.30 l\OCTl JtN DIUMENGE, 23 JUNY DE 1996 DE 07.00 L'OBERTURA Músira pe•· coml'n~ar el clin. Recull d'obres breus presentades per Pilar Suhirà. 09.00 )fÚSlQUES MÍSTIQUES HESPIGHI: Christus. l'antuto bililicu. Cario Gaifa. Roland 9 llt•rmunn Cu•tnm• ~orli. C:nr dl' Iu HT\ tlt• Iu Suï"u llnlinnu. Ortlut••tro th• Iu Suï-•n holinno. Dir.: \1nrt·o Rultlt'ri. (l\7m). LlSZT: Do• mo' inlt'nt- or<[U<'•trul• th• l'nrutnri "Chri•tu•~. S3. llowortl. pinnn. (21m). BHLC"-l'..t:;K: Cht·i·tu• fortu• e•t, nwtt•t. Conjunt \o('al Filhurmnniu Stuu¡:art. Dir.: ll un.¡ Zunoll•lli. (Sm). u.,¡¡,. 11.00 THANSMISSIÓ El'l OlRECTE OE LA MISSA CONVENTUAL DES DEL MONES- TIR UE MONTSrmRAT 12.30 DIVEH'T'IlUENT Un mi¡:clin cnusit·ul uu ,., ••omhi nu Iu mú•it•n nmh In infot·mueió i In purtit·ipuc·ió tl!'l• uo,trt'' oit•uts. BLOC DE 1\0TES. EL TH El\CACLOSQl. ES. S \C DE Dl BTES. 15.00";\ 1..\ \ tA '\iER\ DE...." Rt•¡wtidú dc•l pro¡.:rnmo t·m~' l'I dijous ol '~''Jlrt•. Lï.llO TE\IPORADA D'ÒPERA DE CATALU~'Y,\ MtSIC \ \1 \SSENET: llc~mdiutlt>. ò¡wru ~~~ tpullrt• nt•tc·•· Cht•l")l Studt•r. 140 \ntline Dt•nizt'. \tnrtint> Olmt'(ln. Tlmmn• Ht•ppm•r. Bt•n llampson. Jo~t- Vun Dom. Cu,.,. i Or'lut•strn dl' I Capitoli rlt• Tolo•u. Oir.: Mil'lwl PlnK•nn. ( 166m). 10.08 CAJ>SA DE :u(SJCA •olt'mni•. \ti•sa WEBER: -:\fi"n d..t t'açndor". !:>oli.-te-. cors i orque•Lra de Saint \1irhPl dl' \lunic. Dir.: Erm•,t Ehrt't. (15m). BOCCHERT'\1: Quintrt pt•r u eordn op. 11. n. 6. t'li Ht• Chumber Smith,oninn '\1. Plu}er•. (19m). BERNSTEll'l: Dnn,l'• ~imfònique• dc> "\\e,t SidP Stot') ". OniUI!>'lrn Filharmònica de Los An~:el~s . Oir: LPonanl Bt'rnstein . (2-Im). BEETIIOVEX: Sona ta pt•r a piuno n. 8. op. 13 " Patt-tirn". Tatiana l'íikolnic>vn. (19m). IIAYDN: Simfonia n. 17. Tlw En¡.:li>h Concert. Dir.: Tre1·o•· Pinnock. (19m). WOLKE"íS instrumc>ntnl. Pe~ a TEI 'i: Barbaru Dir.: Se11uentia. Thomton i Bt>njnmin Bagby. (6ru ). BACH: Concert j)l'r n ~iolí i orque,tra. B"'\ 1041. \larirAnnick :"iicolus. Orqur,Lra c:le Camhrn .'\acional dt> Tolosa. Dir.: Jean -Ciaude .'ttal!!oire. (13m¡. GLAZL--:\0\': El Mar, Fanta-ia op. 28. Orque•tra Simfònica de la Ròdio dr I'LRSS. !15m). {12m). Qua tri' IDlll'XI'•. op. í6. Karl En¡:el. piano. (17m). Es<'rne>~ del bosc. op. 82. Karl Engf'l, piano. (23m). 22.00 CONCEnT ntAGIJ\ARI 14.13 LA CAJ'\TATA DEL CAFÈ Programa de música corol. Sdt'Cció. ¡:;uió i pre-entat·ió: ,\¡"'" Roblt·s. LOUIS \1ER.'\É I \IAURICE DLRL1FLÉ: ELS ORG \.'\ISTES DE PARÍS. EL RlTilE DEL COR: ,_,o\t'tab di,cogràfii[Ue;o. conf'ert. i noúcit>• que fan rt>ferènda al rnún coral. 02.00 REPERTORI DE "iiT DILLUNS, 24 DE JUNY DE 1996 07.00 L' OBERTl RA Mú .. it·o per t•onwnçur el din. Re!·nll •l'obrt•,¡ bri'US prt'Mentadt•s per Joan Viws. lnl'lou bntLll'tinK infm·mutiu• i ngendeK muJlic•al~. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTiC IES 09.08 TE~fPS DE LES 1\TUSES Una horu dt• mubira burrot·a prebf'ntudu ¡wr J oun Vivl'!<. 10 10.00 BUTLLETÍ DE "OTÍC IES ~''filiÍ Òt•stinut u 1'\()('Ur ft·t~ nu~.. rt~prt.....Potatiu- c:lt·l pu•-ut mn•iral. Guió i •t•lt'<TÍÍr d',\Jc•"'< Rnblt·.;. rt>\iun• ,.]"" 20.00 BLTLLETÍ DE r'\OTÍ- CIF..S I AGE'\D\ m ~ICAL 20.13 SELECCIÓ DE 1'10\'E- T'\TS Prt'•t•ntut•ió th• lt•• últimt•s nn•~­ tul" di,rot,tròliqut•• upare¡,.'lull'• :al mt•rt·ut. E~pni putc·nrinot prr Dcsm., Cn,tdlil. 22.00 AGF.I"'OA MUSICAL 1-1.00 BUTLLETÍ DE 1'\0TÍCIES f AGE:"'DA \IUSlCAL Guió i hf•lt•rl'ió: Huimon Colomer i Joan \ ivt>s. 23.30 J>ROCRA'\l\ ESPECl.\J •. REVETLLA DE SAI\T JOAN 19.00 AL~tA~A<. Un 13.00 GRA..,_,S 1:\TEGRALS SCHOL\..1\--:\: L\ \féSIC.\ PER \ PIA.' \0. Quntrl' Fugtw,, op. í2. Karl Engel. pi::tnn. 20.00 SELECCIÓ HE JAJZ Pt·ngmmn dc·llit·ut n In mll~ico dt• jozz omt. guiti c:l' \llu-ri Mullofr~. tugt••u. Dir.: \haro Cu-•uto. (7m) . PL RCELL: Crlc·.cinl mu•ic did tlw gud• in•pirt•. oda pt>r a Mr \1uirlwt•U'• Sclu>ol, Z 322. Gillinn Fi-lwr. Tt'•<o Bontwr. Jamt•• Rnwntnu. Jonothan 1\.!'nll) . Ho¡.:t•r• <.o'I')·-Crump. \lil'hat>l DnnH'k Cl~arlr• Gt•nr¡:t•. Chnrl•·• Pou. Thl' "-in¡(• Con•ort. Dir.: Robt•rt Kin¡:. (18m). Ll\DP\l'{T\ER: Sintfuniu t•um•t•t·tanl po>r n quinte•! dt• \t'lli i nrtpH''ll'U op .. j.k Quintc•t clt• vt•ut •\ulos. O a·t¡au••tt·n Simfúni••u cl1• Iu IBdio rlr Stu tt gu a·t. Oir.: Bernhut·d Gii llt·a·. ( 18m). STENIIAMM.AH: Quua·tN dt• t·onlu n. I, op. 25. (31m). Got lnnd. Quartet GLUC"-: Eurh•tt•o, ohcrllH'n. Rlwini•dws f...umn~t•a·oa·clwslt'r h.üln. Dir.: Jan Cnrnwlln. (6m). 16.00 CAPSA DE .lrúSICA DELIL"S: Doble conrert pt'r u violí i ,;o)oncel. Ra) mond Coben. Gerald Warburg. Ro) al Philb armonic Orchestra. Dir.: '\orman del .llur. (22m). MOZART: Simfonia o. 39, K"V 543. Orquestra dl' Cambra Nikolauh Dir.: d'Europa. H ornoncourt. (31m) . PISENDEL: Simfonia pt·r a dues flautt•s. dos oboè.., dues trompe... rorda i baix continu, en Si b M. Virtuooi Saxoniae. Dir.: Ludwig Gütller. (11m¡. .l!Ef\DEI.SSOH~: Sonata ¡;er a piono op. 106. Frederic Chiu, piano. (20m). :'rtORElRA: Simfonia en R e. '\'ova Filharmonia Por- 22.05 ELS NOSTHES CONCEJlTS CO.\CERT t'llrt·¡.:i•trut p•·r In Riiclio T>.t>c•u t•l diu 12 d'u¡¡o•l dt> _1992 ni I·ESTf\ \1. 1\TER;'\ \CIO'\ \L O'ORGLE UE PR \G \. Ohrt•• dt• SC IILICK. \1\ I \:\1. GIBHil"'S, P\CHEir HE!.. :\fllFF\'IT. t'niN> <l'ahrt'•. ¡.;..,in Bow)c·r. or¡ttw. \ Lulimir Rejl••k, trom¡>t·la . (5-1m). \lú•ic·a Jl"r urobnr c•l diu. Pr!'Wnllu·ií> u t•àrn·•· d' \Jfred C!'la)U. 00.30 R~PERTORJ DE MT DIMARTS, 25 DE JUNY DE 1996 07.00 L' OBEHTUfiA i'tft'a,icn p1·r cnnwnço a· c•l diu. Rt•rull d'nhrc•8 br•·uH pl"t••entud!•, pt•r Joan Vivt'l<. l ndou butllrun~ informutiuH t o,;codt•H mu•it,nls. 09.00 BUTLLETÍ DE l'IOTÍCI ES 09.08 T&\1PS DE LES .ll\;SES \;nu hora de mll~ica barr(l('a presentada per Joan \i'~''· 10.00 BUTLLETÍ DE 'iOTÍ. C IES 10.08 CAPSA DE ~rtSICA '\ILYS.\.RSKI: Concert per a 'iolí n. 2, op. 16. "-omtnnt\ Andrt:cj Kulka. OrquE',tr~ :"'arionul •I~ Filharmònica Van;ò,;a. Dir.: Kazimierz J..ord. (2~m). STARZER : lO cla"'rs. UI-omet· Collcgium. Dir.: .l oscf SPOJJ lt: (19m). Ulsunwr. Simfonia n. 5. op. 102. Or·questro Fill1nrmònic·o Estatal Txet'oslol'aca a Ko!iire. Dir.: Alfred Walter. (27m). \AUCIIA.~ WILIJAMS: Concert per a oboè i orquestra cie ror·do. Xt•il Black. Ort[Ueslra Òt' Cnmbra \ngleoo. Dir.: Daniel Barrn· hoim. (19m). C.Pb.E.IHCH: Trio Sonata Wq 158 (H 58-t). (1 1m). Bnrot[U"· Lonc:lon LISZT: La tomba i la ro-a. Tn._ Sonet; dc Petrarca. '\Ior¡:ard C)prirn soprano. Price. Kat•ari•. piano. (19m). HEI\J. grn••o Conrerto CHE\: {Com·prt de Drt"'den). S. 23-1. '\[m.icu Anliqua de Colònia. Dir.: Reinhnrd Got?hel. (9m). 1\.0ZELl"CH: Sinionia Frnn~•·-~ t>n La. Orqut'•tra dc Cam!Jru S uk. Dir.: Jo~t>f Vlat·h. (26m). 13.00 GRANS INTEGRALS SCHUMANN: LA MÚSICA PER A PIANO. 12 Klovicr· Stü..-kr pl'r a piano a qualrt• mans, op. 8S. Hector Mon•no i '\orberto Capelli. (28m). Bunlt Bliittl'r, op. 99. Karl En¡¡rl, pinno. (35m). J.l..07 BL'TLLETÍ DE J'\OTÍ. ClES I AGEL'\l>A .ln SlCAL 11.20 l10ltE.'\'TS LÍRICS GUERRERO: Lo~ Ga,ilan,.,., •ar•ul'la. Ter..,.u 8t'rgan7&. '\[anuel Au>l'n.;;i. Tony Ro-ndo. Cario• \lungnia. Cor Cuntorr! de \ladrid. Gran Orqur.;tra ,\taulfo Dir.: Simfònil'a. 1\rgenta. (60m). VERDI: Un Bollo in .lfa;;chpra, ( Extracte• dr l'òperu). Plúcido Domingo. Rt'nntu RicciareUi. Katia Brubon. Edito Grubero,u. Ruggero Raimoodi. Gio,·anni Foiani. Cor i Orquestra tM "TI'atro alia Scalu". Dir.: Cluudio Ahbado. (21m). 16.00 CAPSA DE .MÚSICA RAFF: Si:mioniu n. 3, op. 15 "En el bosc''. Orquestra \filton Ke)nl's. Dir.: Hilary Da,an Weu on. (4Sm). TELE~lA!'í~: ES Olwrtura rn DoM •·FJux i rcOm. u Hnmlmr¡( C~fúsica aquàtica). ¡\1•udt•m} of St. Ma rtin-in-tlle-Fit·lds. Oir.: N~villc Mnrd.twr. (21mJ. XOSTAKOVITX: Conc·t·rt l"'r u piano n. 2, op. 102. EJi,ullrth lA·onskaia. Orquestra dc• Cnonbt·a Saint Paul. Dir.: lluj!.h \\olff. (20m). BEETIIO\E:\: \n dit• frme GPJiebte, op. 98. Pt•tt·r SchreiPr. tenor. Erik \\1-rbu, piano. (15m).\ IYALDI: Con~·~rt prr a rat·da. RY 158. \ïrtun'i dr !'ttosrou. Dir.: \ladinúr Spivukov. {Sm). CHEIUIBIN1: Quartet de eorcla n. I. Qunrtct Mclos. (29m). ABEL: Simfonin op. 17, n. 5, rn Sib M. Thc llnnonr Band. Dir.: (12m). \nthnny Halstead. f,RJ EG: Humore:;ques. op. 6. Gt•rhurd Oppitz, piano. (10m). rí. a ~~ Ira de rd. .es. .s¡•f ffi: 02. otal ir.: h \eil 19.00 GR\.VACIO~S IDSTÒ. ra en- RIQtES :H: BR.\JnlS: Conc!'rt per a 'iolí i violunrd. op. 102. J acquc. Thihnud. Pau Casals. OrI(UI'Slrn Pnn Casals. Dir.: Alfred Cortut. (30m). R.STRAUSS: r>on Joan, poema sim.fònit> op. 20 Staat•kapeUe Berlín. Dir.: Rkhnrd Strau••· (16m). ). m). 'res •rel ien sso 34. tia. 20.00 Bl'TLLETÍ DE 'iOTÍCJF.S r AGE.l\DA JICSICAL m). bno 22.05 ELS NOSTRES CO'l- CERTS X.\BXA DE C\TALUNYA. CA A CLÀSSlCA Argerich. Orquestra Simfònien tlt• la Hàdio de Berlín. Dir.: lur¡·urtlo ChaiUy. (40m). BALTZt\ll: Pn van :Ulll Galliard. Thc Parley o f Instruments. Dir.: Hoy Goodman. (6m). MENDELSSOJII'¡: Simfonia n. 4. "ltoliano". Orquehtra F'Ilharmòoit•a rlt• Viena. Dir.: Christoph 'on Dolmún)i. (26m). J.REJCIT.\: Conrt>rl pt•r a dues trompe' i orqm•,lra. op. 5. Zdenek T)lsar. Bt>drkh Tyl~ar. Orque,tra dc Cnmbru Dvorak. Dir.: Pt•tt· \ltrirhtn. (18m). WAC:\'ER: L't•ntradn dt'l nou any 1835. Cor i On¡ucstt·u Simfònica dt• Buonlwr¡.(. Dir.: Karl Ant on Rir·hubarht'l'. (l ïm). GfULI ANI: Pièc·•·s f aciles et a¡,>T~ohlc, ¡wr n flauta i guitarra. op. 7•1. Jukka Hclnsvuo. \1ikuPI Su,ijoki. (28m). RICIITER: Simfonia f'n Do \t. Orqu!'~lra de Cambra E•lovaca. Dir: Bohdan \\nrt>l1al. (16m). D.PURCELL: \fy God. My Gori, Look Upon l\1~. ·\ nthcm per a Roprano, '"'flLW i continu. Les Trésot·s ti'Or¡)loÍ'c. (Bm). 13.00 GRANS ThTEGR>\LS SCHL\L\l'<X L\ MÚSICA PER A Pl..\..'íO. Ball-S<"~n.-n per a piano n quatre mans. op. 109. Het"tor 'foreno i 'íorberto Capi'IÜ. (29m). Pbantabil',. tlit·kc. op. lll. Karl En¡!t'l. piano. (llm). l 1.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA ~fUSICAL i er· 23.30 NOCTURN l lre lO i 11.13 EL GRAN SEGLE \tíl'ira p~r arabar rl rlia. Pr.-.... ntació a càrret• d' \lfrt'd Cl'la)a. ¡nte gel, .r- 00.30 REPERTORI DE NIT DIMECRES, 26 JUNY DE 1996 DE Jet!, 07.00 L'OBERTURA aza. .do. \lúKit·u pf'r cornt'n~ar t•l dia. Itt'(• ull d' obrl's hrrus prl'ol'ntud~• ¡wr Joan Vht'R. lodou butllt•tin, informatius i agendt•s mu•irak >re~ rtra ol!o Un sd~ ll'J.OO BUTLLETÍ DE :'íOTÍ- ~0- CIES oato 1'\'3. tnni del tir.: 15 I ton ~·an %= 09.08 TEMPS DE LES l\tUSES l Uno hora dc mú,;ica bnrrocn Jlrt•srntndn pe•· Joan Vives. 10.00 BUTLLETÍ D E NOTÍ- CIES 10.08 CAPSA DE ~IÚSICA R,\J\Jl\L\.1'\ThOY: Concert pt•r u piano n. 3. op. 30. Mnrtbn Pro¡:rnma de mÚ•ica anti¡:n. Sdl'<'t'iÍI, guió i presentació a l"urrl'(' de Joan \'he:,. \'E.\TS I ,\DO~ IS DE JOFL."i BLO"\\. EL PARI\ \s. 16.00 C:\PSA DE ~IÚSICA SCJI UBERT: Fantasia pPr n piano u quatre mans, D 940. Andr·caH i Tul Ynuro Grot•thuysen. (19m). DVORAK: !-irrt•nuta per a 10 in~trument• tlt• nmt, violoncel i conlr'<~haL,, op. H. \!'adf'mia de Vent dc )[QZART: (26m). .\Junit·. Utarúo!' Luuretanae BM\', h.\' 195. RPnate Frank-Rcinecke. \nnrhe• Burmcister. Eberhord Bürloner. Bermaon Christion Cor i Orqurstro Pol~tt'r. Simfònica de la Ràdio tir Ll'ipzlf!. Oir.: Herberl Kt'gcl. (28m). BOCCHERINl: Simfonio n. 3. op. 12, G. 505. New l'hilhurmonia Orcb!'blra. Dir.: Hn)m!md Leppard. (2·1m). HO~E!-.':IIÜLLER: Glòria. Contu~ Küln. Oir.: Konrarl Jun~hünt'l. (15m). DO~IZETTl: Qunrtl'l de corda n. 5. I Solisti ltaliaoi. (17m). RAVEL: Una Rnrqtu· sur rocé-an. Orquestra Filhurmònicn de Bl.'rlín. Dir.: Picn·t· Boulez. (Sm). HAYDN: CollCl'rl 1)('r a piano Uob :\Vlll:2. Ca rol Rosenbcrgcr. On¡ut'sh·a tlt• Cambra E~coccsu, Dir: G~o·nnl Schwarz. (22m). 19.00 '<IOlS INTÈRPRETS 'fOZART: Sonata per a piano KV 157. Alba \'entura. (17m). \LBL\0:\l: Adagio en ~ol m. \lumncs dt'ls Curoos deJ Fe'ti' al lntt'rnoeional de l\1úsicn do• Tm·rm•Lia de .Montgrí. (9m). BOCCTIEHINL: Trio dc corda op. :.¡s n. 2. Trio Flor~sh¡n, (10m). LISZT: Després cl'unu ll•rluo·u úrl Dante. Frnnl'l.'hC T••i'l.idor, piano. (17m). :!0.00 Bl'TLLETÍ DE :\OTÍCIES l .\GEl'I"DA JfUSICAL 20.13 SELECCIÓ DE NOVETATS Prl'•••nturió dc les últimcR novc·· lots tli•cob'Tàfiqucs apurcgurles ni uH•n•at. Espai vatrol'inat pt•l· DiM·os Custelló. 22.00 \GE:-IDAliUSICAL 22.05 ELS NOSTRES CO!\'CERTS COl\CERT enregistrat per Cottdunya i\1úFica el dia 30 dc juliol d<' 1993 o l'Acadèmia d1• Mú~ku dr TotToelln de Montgrí. Xlii FESTIVAL INTERNACIONAL DE MÚSICA. Quoo·tt'l o\thos. (68m). 23.30 i'iOCTlilL"i '\Jú,ico per acabar el dia. Prt....t•ntarió a càrrec d'Alfred c..tuya. 00.30 REPERTORI DE 1\l T DUOUS, 27 DE JUNY DE 1996 07.00 L'OBERTURA \lú;,i¡•a per començar el dia. Rt•rull d'obres breus pre..,ntadt>< per Joan \'ives. Inclou lmtLJ¡•lin• informatius i agcndt•s mu•il'nL.. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 TEMPS DE LES 1\fUSES Una hm·n dr música barrorn pr•·•l'ntudn per Joan Vives. 10.00 BL'TLLETÍ DE NOTÍCIF15 10.08 CAPSA DE !\réS lC \ Rt.Bl'íSTEI1\: Simforún n. 2, op. 12 "Oceà"'. Orquc~tra Simfònica E~totul Rm..,n. Dir.: fgnr Gol1ndun. t4ím). DITTERSDORF: Conl'ert ¡wo· u violo i orc¡uestra. cu Fn M. T.uhumir l\taly. Orqut•stru dt• Cumbru D'ornk. Dir.: Frnn tí•t'J.. vajnar. (28m). Yl\'.\LDf: Sounta de cambra R\ 86. \larion rrrbru~en. flauta dc· lwe. Dcnni• Godburn, fogot. John ToU, claviúmbal. (I lm). IH IS U: \ariacions, no!'lurn i final •obre una antiga cançó dt•l mur anglt•sa. Da,·id Wiltl, pÏ!mo. Royul Philburmonic OrehcHto·o. Dio·.: Jobn Snasl111LI. (20rn). HOSSLEH-ROSETTI: Con•·•·rt pt•r n dues trompes i orque~tro, n. 5. Zdcnl'k Tylsa.r. n.,Jridt T) l•ar. On:¡ucslra dc Cnmhra Dvomk. Dir.: Pctr Altrichtt·r. (17m). WALTO:\': Christopht'r Coluruhu•, Suite. Lindn Finotit•, nlt'2.J:OSO)>CUDO. Arthur IJnVÍl'"• tt•mor. \Vpstminster Singers. City of Lonclon Sinfoniu. Di1·.: Richard Hickox. (llm). ROSSI uct·entola, obcrturn. NI: La Oo·((Ul'Sirn rle la Roynl O¡wro llon"e, Coven! Gardt>n. Dir.: Cnrlo Rizri. (9m). RAME.\U: Zoroa•trr. música dt' dansa. Usoml'r Collegium. Dir.: Jo•ef Ll•am!'r. (17m). c.. 13.00 GRAJ'\S 11\TEGRAL.." SCHL'\1ANX: LA MÚSICA PER A PIA.l'íO. Sonata u. l. 118 op. "KindPr-Sonntc'', (SomttCI:\ pern la joventut). l\orl EngPI, piano. (Bm). Sonata n. 2, op. 118 (Sonates pt>r a In jowulnl). Klll'l Engd. ¡.tiano. (10m). Sonata n. 3. op. 118 (Sonutt•s per a In joventut). Karl Engel, piano. (11m). 1\Jhumhliittcr. op. l2·t Karl Eogcl. piano. (31m). 1·l.Oï BUTLLETÍ DE i'IOTÍCIES 1 AGENDA ~1USICAL 14.20 MÚSICS DE CATALUNYA I II NDEM ITH: Kleint> Knmnwr· mn•ik. Quintet de Vl'nt Tinr· morúa. (13m). CASA..~O\'ES: O quam sua,;s. Ego -.um pani~ vint•. E>colania de ~font,;t'ro·nt . Cassià 'f. Just. orgul'. Dir.: lrt•neu Segarra. (Sm). RAME \t.: Prf'ludi. Contrast. tlu~t dr piano~. (6m). COTÓ: El l'•riÍndnlo, polca. Orquestra dc Cnmbru de l"Empordà. Dir.: Curies CoU. (Sm). QUAI\'TZ: 'l'o-io Sonata t•n Sol M. Trio SoMLn. (im). LLANAS: Con· ct•rt per n clarinet i orques tro. Saharlor Vidal. Orqul'ritro Filharmònica de Loodri"S. Dir.: Jo,~ Lui,. Teme:.. {28m). SORS: Fontat<ia elegíaca op. 59. Tarúa Cha¡;not. guitarra. (1-lm). LA- ~ = .... -~ 5I ~- ~f 140 "t!OTE DE GR!CNOI'.: Ll'nt e"prt>-.iu. Orc¡ut,.lrn dt> Cnmhru Gonçal Cm1wllu~. Dir.: Conçul Couu-lln•. (6rn). 16.00 C.\PS\ DE lfÍ:SICA BUIER: \1i•su ·\l.lt•luin, u 36. CrucluM ncl Pnruoo,um. Con l'l'riU Palotinu. Chnral,rholn tlt•r \Vil'nf'r llofl¡urll:kupelle. Dir.: h.unrud .lun¡;hiint•l. (33m). SPOIIR: Jc'MMonclu, obc·rtura. Orquc•str·u Simfòuiru dt• Iu Hudio dt• Berlín. Uir-.: Christinn Frohlirh. (8m). C.SAMMAHT!Nl: Sountu pe••· u flu utn dc• hrc· i boix c·ontin u t·n Sol M. Ctu~~t·rutn KHln. (10m). VOLK\1/\NN: Concl.'rt pN· u ,-iolonccl op. 33. Johonnc•s Woh lmnclw•-. Orquestro Fi lharmònica del Nor·dot'Hl d'Ah•munyo. Dit·.: Wo;rnt•r Antln•os Alhe1't. (17m). SIBELI US: El hord. op. M. Poemu Mimfònic. Orquc.>s tra Filhurmc)nit•u de l\fo~t·ou. Dir.: \¡mili Sinnï•ki. (7m). \1\TTEIS: Sui!(• cm do m, llibre Ill, n. 23-32. Tht' \n·udiun \cudem~. Oir. "\irholas .\ 1rGc·gan. (16m). TXA!KOVSKl: Trio amb piano. op. 30. Yt'!in B1·onfman. Cho-Linng Lin. Cnr·y lloffman. (17m). STEFFANI: 1\1 m'a•pt•ttu•ti al mare. duet. Dunit'lu l\.1nnuc•uto , 'opt·uno. John ~:lwcs, tc•nor·. Wnutl'r Mollt•r, violonrt•l. Clnvic·iomhal i dii'N•~ió: Alun Curtis. (8m). SARASATE: Fnntn~iu de conl't"lortsub•·r- molius dt• ucurtnenn. op. 25. Anno·-Sop hil' Muller, violí. On¡uo•sll·u F'illwrmònicu dtl Vlcnn. Oir.: Jam~s Lt•vine. (13m), CURS INTER.J'IiACIONAL DE GUITARRA J.L. LOPATEGUI. BOCCHERI.l\'1: QuintN n. 1, G 44S. Quintet n. 7. G 451 ··CaJantc". Quintet n. t. 448 ''Fandango". José Lui!, Lopategui, l:.'llÍtarra. Quart!'t de corda del Teatre Lliure. Anna CaHas, cnotanyole.;. (60m) Dir.: JoMt•f Ulo;amt•r. (13m). BACil: Cnntntn dt•l cnf(o, BW\ 211. Emmu Kirkb)·· Rogers Covf'y-Crump. David Thoma•. The Al'ad~my of Ancit'nt Music. Dir.: Chri,tophf'r Hogwood. (25m). \~RA \ITZK'I: Deu .. Dt'nt.•rlw'' . UU.anwr Collegium. Dir.: Jm.«>f Ulsnnwr. (8m). 23.30 NOCTURN n.OO GRANS INTEGRALS Música per acabar el dia. Presentarió u càrrec d'Alfred Celuya. SCHUMANN: LA MÚSICA PER A PIANO. Set pt•ccs en f01·ma d1• fn!(lll'ltu, op. 126. Knrl Engt•l, piuno. (15m). Kinclt'rhall pt•r u pia no n t(lllltrc muna, op. 130. llcrtot· Moreno i No•·brrto Cnpelli. (12m). Ct!Kiingc dcr Ft·Uhc, op. 133. Karl Engel, piano. (12m). Vul'iol'ious sobre un tt•mu origino! (vuriacion~ pòstume~ en Mi b M). Karl Engd, piano. (11m). e 00.30 MÚSICA DEL SEGLE XX COPLAND: Simfonia n. 3 . Ol'(¡ues t•·a Simfònica de Sant Lou.is. Dit-.: Leonard Slatkiu. (43m). WEI LL: Cicle Wall Wh.itmon. Steven Kimhmugb. baríton. Dalton Bald-.in, piano. (17m). SALLINEN: Vuriucions pt•r a orquestra. op. 8. Topiola Sinfonietta. Oir.: Osrno Yiin•kü . (11m). :\IORRlS: Canzoni RicPrtati. Quartet de Corda Lindsay. (12m). 0!!.00 REPERTORI DE i\lT DIVENDRES, 28 .JUNY DE 1996 DE 07.00 L'OBERTI..'RA :\1úsira per començar el dia. Recull d ·obres breus preRentadca per Joan Vives. Inclou butlletins informatius i agendes musicakJ. 09.00 BUTLLETÍ D E NOTÍCIES 09.08 TE!\-IPS DE LES !\lUSES 19.00 PENTAGRA\L\ Pt·ogrumu de olivulgurió rnu~i­ c·al. Guió i realització: Pere Duré; i ,\,1"~ Hoblt',. EL PODER DEL CANT: Sóc fill tlt• lt's muntau> e• ...EL RETRAT DE... ~ Richard Wognrr. 20.00 Bl T LLETÍ DE NOTÍCIES 1 AGEN DA ' tUSICAL 20.13 "A LA M.A.J'IiERA DE...." Un t•onvidut cnh proposa i comenta lurnú~ic·u t¡ut•li agrada. Guió i rm:sentució de Joan Vivc•s. J>roduel'ió dt• Dolors Ru~t¡tlt'lH. 22.00 AGENDA MUSICAL 22.05 ELS NOST RES CONCERTS 12 CONCERT t·nregistrat per Catalunya Música el diu 24 dc• juliol de 1993 ni Hcial Moncsti•· de Sant Cugul del Vollèij. Concert inaugural del XXH Una hora de música barroca pre•entada per Joan Vives. 10.00 BUTLLETÍ DE :XOTÍCIES 10.08 CAPSA DE ~IÍ'SICA PAGA."'\L\1: Concert per a 'i oli i orquestra n. 4. Salvatore Accardo. Orquestra F'Uharmònica de Londres. Oir.: Cbarle:. Dntoit. (36m). BER.~RS: El triomf de Neptú, su.ite. Ro)al Liverpool Pbilharmonic Orcbestra. Dir.: Barry Wordsworth. (22m). R.STR.<\.USS: Noies flors, lieder op. 22. Edita Gruberova, sopruno. Erik Werba, piano. (10m). GRTEC: Simfonia en Do. Orquest1·u Simfònica de Goteborg. Dir.: Okko Kamu. (37m). SARRO: Sonata per a flauta, corda i continu. Ugo Giani. Orquestra de Cambra In Canto. Dir.: Gnhriele Catalucci. (9m). SC HUBERT: 5 ~finnets i 6 Trioo. D 89. L1samer Collegium. 14.00 BL'TLLETÍ DE NOTÍCi ES I AGEN DA MUSICAL U.l3 EL OIA DE L'OIEt\ï Pro¡¡ramot·ió rl'alit.uulu o partir dt le< pt'ticion~ qu~ el~ no~tre, oil'nb hun fl't al ronte•tador de Cutalun)ll 'ttú•ira. tri. 202 35 35. 19.00 GRANS I~TÈRPRETS PETER ItURFORD. FRA'iCK: Comi n. I. (14m). HANDEL: Cont·~:rl pr•· o orgut• op . ..¡ n. 4. Orqcw•tru dt• Cnmhra dt'l Com•t•rt¡-whouw. Oir.: Joshua Riflsin. (15m). BRA IJMS: Cinr p•·pJudiH t•ornlR op. 122. (1Om). MOZART: Tn•,; somites d't'ogl(~ bin, KV 263, KV 278, KV 329. Amstt>rdum Mozurt Pinyers. (13m). 20.00 BUTU.ETÍ DE NOTÍCI ES I AGE:'iOA MUSICAL 20.13 CONCEitTS QUE HA.'Ii FET IIISTÒHIA L'any 1845 la Socif'lol Filharmònica de Borl'dona ,.a romidar al nll'~lrl' Fronz Li'zl LISZT: lk~Cnmhon, gran~ ,·a not·ion~ 'obre Iu \farxo de I Pu.-ituni de BI'IIini, S 392. (21m). LISZT: "vf<"lodics hongareses. (Sm). LJSZT: Rrmimseenries de Luc·io di Lnmmt'rmoor, S 397. (Sm). LlSZT: Rrminiscèndes dt' Normu, S 394. (17m). WEBER: Invitació ui vnl~. op. 65. (9m). El 2!'í cir Hr•l!mlbre dl! 1932 In Ct•nt'rulitat de Cota lun) o vn or·gonitzar el lliurament cir l'Estatut d1• Cotolunyn. MANEN: El cavaller t'namoral, sardana. (3m). VENTURA: Per tu ploro, ~ardano. (4m). GARRETA: Juny. sardana. (Sm). MORE llA: Ln Santa !!:•pina, sarflaua (4m). CLAYÉ: Les flors cie maig. (Sm). MORERA: Les fulles seques. (3m). TRADICIOXAL: El!. Segadors. (3m). 22.00 AGENDA ~U:SICAL 22.0S ELS NOSTRES CON. CERTS CONCERT enregistrat per Catalunya Música el <Jja 25 de novembre de 1993 a la Cap~Ua dels Dolors {Ba~ilicu dl' Santa Maria). XII SETMANA DE MÚSICA ANT IGA DE MATARÓ. Obres de RORE DALLA CASA, FRESCOBALDI, RICCIO, CASTELLO. STORACE, FONTANA i UCCELLINI. Trio Undo Maris. Giulio Capol'nccia, flauta de bec. (64m). 23.30 NOCTURN "lúsica per acabar l'I dia. Presentació a càrrec d'Alfrl'd Celaya. 00.30 REPERTORI DE l\1T DISSABTE, 29 .JUNY DE 1996 DE 07.00 L'OBERTURA Músira per començar el din. Recull d'obres breu!' presentade~ per Pilar Subirñ. 09.00 MÚSI CA P ER A COBLA MARTÍNEZ COMÍN: Tríptic dt• records. Coblu Medite..runia. Dir.: Jordi León. (6m). HAVART: Corridn inlcngral, pas-doble. Cobla Mediterrània. Dir.: Jordi León. (3m). BER XAT: "Perseverança", "La nit". oardone.,. Cobla Sabadell. Dir.: Je'ú" Ventura. (10m). DAJ\SES CATALANES: Ball pla. de Canejan, Ball de cascovelb, dr Cardona. Cobla Ln Principal dt la Bisbal. Dir.: Pere Buré~. (5m). CHISTAU: La ventnfoc•. ballet per a dnes cobles i pt•rcu• .,ió. Bt'rnat St'llents. Coble~ La Principal de La Bi,bal i Selvatana. Oir.: Jaume Crotau. (13m). GLOSSES POPULARS CATALANES: Els treH tambor8, El bon caçador. Romón Pla tenora. Cobla Barcelona. (Sm). 10.00 P ENTAGJtAMA Repetició del programo cmi>~ ri dijous. lLOO E L DIA D E L'OI ENT Programació realitzada a partir de Ics peticions que ela noot.re< oients ban fet al contestador dr Catalunya Música. tel. 202 35 35. 20.00 L'ÀUDIOVISUAL m). Un programa d'ÀJex Corina. I Co, Se- )N. per dt· ella 22.00 GRANS OBRES IU\IE.\U: ;\aïs, ò¡wra per a la Pau. Linda Russell. lun Calcy. Jan Cucidy. .John Tomlinson. Cors i Orquestra Bun·oca de I'En~li~h Bach Festival. Dir.: ~icholn~ .\IcGegan. ( 106m). 23.30 NOCTURN DE per arabnr el dia. Prt-•rntació a càrrec de Maró <lA- JanÍ'. nta Mú~ira LA IC- 00.30 REPERTORI DE N1T :E, rno DIUMENGE , 30 JUNY DE 1996 DE 07.00 VOBERTURA li n. DE per començar el dia. Recull d'obres br!'us presentades per Pilar Subir·ia. ~Jú,i~a 09.00 MÚSIQUES liÍSTIQUES DUMONT: S upe•· fluminu Rubylonis. motel. Solistes vocals. La Chapell!' Ro>nle. Dir.: PJUJjppe llerreweghe. (10m). DELALA..'I'DE: Su¡wr Flumina Babilonis. Solistes votnlH. Les Arts Florissants. Dir.: William Cbristie. (17m). LOCKE: Super flumiua Babylonis, motet. Cor del N.-w College, Oxford. Tbe Parlt•y of Instrumen ts. Dir.: Edward Higginbouom. (13m). CllARPENTIER: Supt'r Flumina BalJyloni~, salm dl' David. Solistes vo1:nls. La Simphonie du Marais. En~emble Vocal Contrepoint. Dir.: Olivier ScbD(·ebeli. (ïm). PALESTRL'\'A: Super flum ino Bobylonis, motel. Cbrut Chun·h Cathedra I Choir. Dir.: Stephcn Oai'Lington. (Sm). FESTA: Supt>r flllDlinn Babylonis, moll'!. Conjunt Huelgas. Dir.: Paul Van Nevel. (Sm). BERTONT: Veni Creator, per u dm•M sopranos, t'Or i orquestra. Puta·icin Schumnn. Murgnl'itn Zimrnermann. Cor dl' la Ràdio d'Estocolm. I Solisti Vent>ti. Dir.: Claudio Srimone. (16m). DURUFLE: Preludi, Adagio i Corul variat sobre tlltema ''Vcni Cr·cutot·", op. 4. J enn-PiPrr(' I.Rruudey. orgut'. (17m). 11.00 TRANSl\tfSSJÓ EN OlRECTE DE LA i\HSSA CONVENTUAL DES DEL !\tONESTm DE MONTSERRAT 12.30 DrVERffifENT Un migdia musicul on es romhina In música amb In informació i In purticipació dt>ls nostrt'a oirnts. BLOC DE NOTES. EL TRENCACLOSQUES. SAC DE DlJBTES. 15.00 "A LA !\IANERA DE...." Rl'petició del programo emi-s PI dijous al vespre. 17.00 TEMPORADA D'ÒPERA DE CATALUNYA MÚSICA VIVALDI: 11 Farnal'e, th·arna mu;;jcal 1'11 tre$ nl'te•. \lortine Dupu). Katia Ango.>loni. Petra Dcssy. Danil'ln Malako1 o. Ml'mhrcs d~ I 'Or·quc~tr·u Simfònica dt• San Remo. Oir.: \Iassinto De Bernart. (151m). 20.00 SELECCIÓ DE .IAZZ Programa dt>dicat a lo músiru de jazz amb I(UiÓ d'Allx>rt Mnllofr~. 22.00 CONCERT Ii\tACINARI Guiú i st'lt•c·c·ió: Haimon Colomer· i Joan \'ives. 23.30 NOCTURN Música pt•r· acabar l'I diu. PresentadÍI a I'Òrrec dt.' Muró Jané. 00.30 REPERTORJ DE NIT Prioral: 92.2. Alt Camp. Bai~ Camp. B•i~ Prnodè., Fnoqtiònci.. de Catalunya \1ú.<íea per coman¡ueo (Fll ). Baix Ebre. l!onl•ià i Ribna d'EhN': t02.5. T•rra .\ha: 9i.3. 91.9. Garraf: 91.'.1. \lt Pwedè...\noia, B~.,. i Cnnra Jc Barb.,rà i Tarra~onè.: 105.·1. BilL• Penedèo: 105.9. Carriguea, ;\ol"••••· Pla d'Lr,rll, Seprra, Sr~ià i Urgell: Sol,.>nro: 89.7. Cironéo o Plo d•l'E.cony: 96,7. La S.rJUrdà: IO'l.4. Baix IJubregat, Borcelonr•, \'ollèa Occirlentulo Voli<., Oriento!: 101.5. ~lnr-.mc: 96.4/101.5. O•ona: 100.5. Cordanyu: 88.4. Ah Ur·~rll: 88.6. Pnllnro Jus•à Sd••: 96.il88.7. Baix Eoupordci: 87.8/96.7. AJc E mpordu l Ho.. cUó: 90.8187.6i'J3.7/96.7. Currotxo: 97.1. Ri¡oout·" 100.51105.8. i l'allaro Sobirà: 88.6. Vol d'Aran: 92.81101.2. CONC ERTS lia. Jta- i..A ; de Porc Güell 22,15 h. Lo Tamarita 22,15 h. Laberint d'Horta 11,30 h. L'Aiiunça dt'l Poblenou 17 h. 18 h. Teatre Victòria P ul au 19 h. Palau 21 h. Nie IIavanna 19,30 h. 21,30 h. Sala Cultural Caja de Madrid Institució cultural clcl CIC Palau Victoria Ft'rnandcz. violí. Alvaro Fernandt-z, violoncel. Ca r·me Porh, piano. Berthoven. Xostakò\'itx, Turinn. J ordi Gendra, fluuta . Na r cís Longut'res, oboè. Pilar Rico, clarinet. Arnold, Varèse, Stravin8ky. Musgrave. Rolst. Orquestra de coreJa de la Simfònica del VnUès. Ichiro Suznki, guitarra. Dir.: Ernest Martínez l zquierdo. Il irayoshi, Ilayushl, Toldrà, Britten. (VII Festival de Guitarra dc Barcelona). S .IUNY 21 h. Palau Cor de Cambra de Ciutadella. Orfeó Català. Joan Pons, baríton. Dir.: J ordi Casas. 6JUNY 21 h. Palau Orrht>slre de Paris. Dir.: Semyon Bychkov. Haydn. Xostakòvit~. (Ibercarneru). mia. m). ral, lia. m- it'\ 2 .IUNY ~r.: ¡ES dr d~ I de )CS, 3JUNY iU5-- La au. ,RS Jn;, 'la, :1). 4.1UNY 20,30 h. rtir :res dc $5. --E: .; ! !I .... ¡;¡· 140 Anton Serra , flauta travessera. Montse Ca~abó . piano. Bat'h, DebuNsy, Schubert, Briccialdi. (Clàssica als Parcs) L'Es u·o Vocalr. Dir.: Sergi Rit•ra. 8 Modt·iga ls, Scurlatti. (Clàssica als Par<·s). Quartt't Glinka. Ro~sini. (Clào;hi('a als Parcs}. 22,15 h . 1 JUNY ;¡¡ Banda Municipal de Barcelona. Orfeó Atlàntida (dit·.: Antoni Coll). Dir.: Jost'p Mut. Vives, Martínez Volis, Solà, Moyn/León , Ve1·di, Puccini!Mut, Iliindel. Lafor::a del destino. de Verdi. Dir.: Paolo Ohm. Lo Capella Reial de Catalun ya. Dir: Jordi Savall. Arany és, Cabonillrs, Cer·crols, Blas de Castro, Durón, Ilidalgo, Monchudo. (Els rliumcngcs al Palau). Cobla Sant J ordi. Cor Jove de rOrft'ó Català (palrOt'iat per Fundació Coca-Cola España). Dirs.: Conxi ta Garcia i J ordi León. Garreta, Saló, Ventura, Pérez Moyo, Morera, Pujol, Prcnaft.'ta. (Concert de tat·da ui Palau). Cantamen. Will Slcath , fluula. Joan Enric Uuna. clurioet. TimOth) Lissimorc. piano. Caroline Baldiog, violí, J o Colt', \ciolonrel. Birtwistle. Crumb, Schwurtz, Soler, Tippett. (XI Cicle de Música del Segle >.:X). 13 CONCERTS 7 JUNY 21 h. 21 h. 21,15 h. 22, 1S h. Grup tl'llavum·n•' \lar Endins. l renl' Carda. ~opruno. \ lontM·rrat Torroella. mezzo-soprano. \lanuel Carc•ía Murantc • piano . Hivernade Ciutadella .\ntnn Serra. nauta traw.sera. \1ont~e Casabó. piano. )1ozart, Glurk, Gaubc•rt, Faur~. Saint-Sai!ns. Thert. (Clàssica als Parc,). Diatebharon. Cima. Telc•monn, Handel. i\lara.is. Pla. (Clà~sira al, Can Altanúra Palau Casa Elizalde Parc~). 8 JUNY 21 h. 22 h. Palau Pa•·ròqtúa Sant~ .I ust i Pastor· Cor Jmt• dc• l'Orfc•ó Català (patrm·inat pt•r Fundació Coca-Cola EKpaiia). OrqU<'Htra dc•l Consenatori del Liceu. Dir.: Conxita Ga1·c·iu. Rèc¡tti!'m, de l\lozar·t. (Concert dc Soeis. Xè aniver·sari tl.-1 Cur· .Jov<' dc• l'Or·frb Catalñ). Cot· Madr·i¡;ul. Di1·.: Min•itt Barrera. Schiitz, Monteverdi, Vila i CnsuiiuH, Vilu i Bln~c~o. (XLVi' univcrsari) . Allw¡·t Moc·n i Autun St'ITII, nuutes travessec·es. Mireia l lt•t•uúndt•'l, duviei·mbul. .J.S. Uacb. C. Ph. E Buch. (Clàssit'a al• 22,1S h. P arc Güell 22,1S h. 22,1S h. La Tumarita Laberint d'Horta Quu r tet Glinkn. Rns,ini. (Clàssica als Par·cs). Mac Mc·Cim·t·, piano. Brahms, Chopin. Gershwin, Copluml, Mompou, Gt·unado,. (Clà~~ica als Parc•s). 19 h. Palau 21 h. Xick Havanna Orqut•stro Simfònira del \alll'8. Cor del,; Amics de I'Òpe¡·u de Suhudc•ll. C:at·nct• Hrc·nandc•:t. bOprano. Josep Ruiz, tenor. Vic-t-nç EsteH' i \fudrid. tt•nor. t\n¡!t'l Òdena. baríton. Dir.: Al1>ert \.r¡~udo. Boll!'mios. i fru¡~nwnh d.- .lfaru..ra i Doña Franci.squita, el' \mml.-u \in·'· (Conrt•rt dc• tu rda al Palau). Grup lnstrumental"Sitge' 91''. Ft-dra Borràs, flauta, Joan Pt·re Gil, c•lot·int•l. Pc•r!' Bonfill, percn~;ció. Da,id ~lalt>t. piano. Gabriel \ïntró, \iolí. Esther \ïla. violoncel. Dir.: Armand (;rt-hol. (IX Cirlt• dt• \Jú,iea del Seglt.> XX). 1 9,30 h. Sala Cultural Caja de \tadrid lmtitul.'ió Cultural del CIC Tere'a Borotuu. or·pa. Jordi Coll, \iolí. Anònim, Spobr, Doni7-t:tti. Ro,~ini. DH1rúk, Mns•c'nl't. Saint-Saen«. Orquestro Vit·teliu Sinfonic•ttu. Dir.: Francesc Llonguercs. Mozart, CrrH'llb, (h orúk. Pun~s). 10 JUNY 11 JUNY 20, 30 h. 140 12 JUNY 21 h. Palau Com·nt Cht•ryl Stucl!'l-. Dir.: Jobé Collado. Verdi. Bellini. Cileo. Guunml. \vu!(rlt'r 13 JUNY 21 h. Església dr Pompeia Oc·qtw~tru tlt• Cumbnt N. Dono de Pompeia. Robet·t de la Riha, or¡,rur. Dir.: .lnsc•p Guinut·t. Haydn, Ph. E. Barb, Haendel. 14 JUNY 22,1 S h. Cascada Ciutadella Alhc•rt Mora, Jluulu lrnVI.'HSeru. ALigaïl Prat, arpn. But•h. Hin•l, Piu:tzola. (CJà,sicn ui~ Pun·~). Anton S.-rru, nuuln truvc:·~,t>ra. MontJ.oe Caoahó, piano. Borlc. Sotit•, St·lmlwrt, Bt·ic·daldi. (Cià•,ico ol• Parcs). :\iel~t>n, 22, 1 S h. Can Altarnira 22, 1 S h. 22,1 S h. Pare Gü!'IJ La Tamarita 22, 1S h. Laberint d'Horta 16 JUNY 18 h. Palau Cor' Infantil~ dt• l'Orfeó Català. Dir&.: )1. Jesfu; Culler!!. Eli,eJ1!lu Cnrrasro i Lluís \ ilamajó. (Concert de soci,. Xè anivrr· sari). 17 JUNY 21 h. 'íick HaYanna 21 h. Teatre Virtòria Lluís Clurt>l, ,¡nJnnc·c·l. Blrusc•. Pouré,, Gnrrido, Guiujoan, Pc•ndt•rt>~ki. Sunlà, Soh•r, Zimmt>rmann. (XI Gide de Mú<iru drl St>glr \.X). Tlce turn nfthP .frrew, de Brillen. Dir.: Josep Pons. 18 JUNY 19,30 h. Sala Cultural Caja de Madrid Aído Vt•rn, Hopc·uno. Efr!'m Gart·ía, piano. Blancafort, Strauo6, Bt·ahmR. 19 JUNY 21 h. 21 h. Palau Centre de Cultura Contemporània Teatre Victòria Bnsíliea Santa Maria del Mar Ül'llllt!~U·u Simflmka Sunta Crrüin. Dir.: Myung-Wun Chung. Jc·nn Pit•rrc• DroueL, pcrNJHMió.Parcours, espectucle de tt•alrt• mu"iraltlt' C. u¡wr·ghi~ i C. ll•·nhcm. T/w Wm nftlw urow. d!' Brittt>n. dir.: ]ubep Pons. Cu prUu dt• MtíRit•n dt• Santa Maria d!'l Mar. Oratori }ephle, el!' G. Fundació )fuó Han Rridw~. b'llitnrra. 15 JUNY 21 h. 21 h. 14 20 JUNY 20,30 h. Quartc•t Ghnko. Ho~,ini. (CJà.~ic•a als Parcs). Joan Bu•c·h. ~iolí. Jost•p Colominas. guitarra. )1olino. Giuliuni. Pa~unini. Piuzzolo. (Cià,,ica ul~ Pan·~)L' E'tro \'oeult•. Dir.: Sergi Riera. 8 )ladriguls. Srarlotti. {Clà-•it•u al~ Pun-,). Caris~<imi. 2 o. CONC ERTS 21 JUNY ·t. ). 21 h. 21,30 h. 22,15 h. 22,15 h. .ls a ta ri Orfeó Gracienc 22,15 h. Parc Güell 22,15 h. La Tamarita 22,15 h. Labrrint d'Horta Joan Bosch, violí. JoM•p ColonúrulK, guitarra. Molino, Giuliuui, Paganini, Piazzoln. (Clàssica aiR Parcs). 19,30 h. 21 h. Sala Cultural Caja dc \1adrid Teatrt• Victòria Orqul',lrn d'Acordions dl' SabadeJJ. Dir.: :Miquel \ngel }\l ac~tro. Gotz, Bui. Scyber, \lnhr. Dral'ga. The turn ofthe screw, Òl.' Brittt•n. Dir.: Jost•p Pons. 27 JUNY 20,30 h. 22 h. Fundació .Miró Jardin• Can Pon,it• Keith Tippl.'t. piu no. QuartN \oc al Oda rum. Obres drl Ht> naixement anglès i espun)ol. (Sercnutaa d'estiu). 28 JUNY 21 h. 22,15 h. 22,15 h. Tlw /l/1'11 ofthe scn•w, dc Britten. Dit·.: Josep Pons. Tcatn· Virtòria Hivernacle Ciutad!'lla Oriol Romaní. rlarirwt. Homs. (Clilssicn als Purt•s). Joan \mils. piano. Schubert. Schumann, Chopin, Mompou. Can Altanúra Albéniz. Granados. (Clàssica alh Parc;,). 29JUNY 22, 1 5 h. ParT Güell Parc~). 25JUNY d, lÇ rt 3, Conll•ntus \Insicu•. '\é~tor Eidll'r, Yiolí. lmma Guàrdia, 'ioií. Enrir Porua. contrabaix. Queralt Roca. t'larinet. Albert Gumí. clarinet i corno cli ua~;Ht·tto. (A>sot•iul.'ió Ahemstury). Ala Voronkova. \'iolí. Gul.'rasim Voronkov pinno. Scbubt•r·t, Brahnrs, Sarasate. (Ciòs~ica ala Parr~). Joan Pere Gil. darinl.'t. Bach, \lt·~qaen. Soler. (Cià.•sicn ul~ 21 h. 22 JUNY ri lc Tlte tur/I ofthe screw, de Brilt!·n. dir.: Josl'P Pmts. Teatre Victòria Dead cmd Dance. Palau Hivernacle Ciuta¡h•lla Clào>sil' BC'\j. RoUa. 'leuhar, Bl•cthoH~n. He~'· (CJà,•it·u al• Porco). Joan Pen· Gil. rlarint•t. David Mult•t, piano. St·hubert, Finzi, Cuu Altanúra Ilinòcmith, StTa\in¡;ky. (Clàssicu uls l'arcs). Clàssi<· BCN. Rotin, Neubar, Berthovcn, IlcAij. (CiàsBit•n al~ Pat·c~>). Olga Serra ...oprano. Antoni Comns, tenor. \ l at· Mrclure, piano. Bizet, \¡•rtli. Pucrini. Gounod. (Ciu~~ica als Pnrrs). Orquestra de guitarres Juan Fran¡·ist•o Garrido. Vivaltli, Ho) dn, Albéniz, Gershwin. (Clàssica al~ Parcs) 22, 1 5 h. La TaJUarita 22, 1 5 h. Laberint d'Horta 30JUNY 1 7 h. Teatrt' \'it'lòria Tire turn ofthe sereu•, de BrittPn. Dir.: 2 JULIOL 19,30 h. SaJu Cutural Emili Pabqual, obot-. Eliseu Dasí, oboè. Raül Pét·ez, corn anglès. Just Moms. fagot. Pun·ell, Bach, Bcetlwven, Lau¡;e, Kurkn. 14 JUNY 23 h. La Gt•ner·¡tJ Espill Combo. Dir.: Xavier Guitó. 23JUNY 1 8 h. Jo~ep Pons. E,¡#~io de St. France:sc i, 23 JUNY 1 8,30 h. Església Sta. )faria Pòdium de Jo ven míbit'~. Cors Anti, tiana i Santa \laria. Conjunt instrumental de corda del Conal'rvatori Profestiionul de Tarragona. Montever·di, Vivaldi, Mozart. 15JUNY 22 h. Pa¡wr dt• Músic·u Trio UmJa Maris. Joun Vives, flauta dc bec. Eduard Martím·z, cla\'icl-mbal. Jordi ComelJas, viola de gamba. Cabezón. Ortiz, Falconil'ro, Sanz. I, DL'ril' quinti'L 7 JUNY '• 23 JUNY 22 h. Tt•alrc Principal Orqut•.,tro dc lïn~lilul d'Estudi~ \1usica.ls dl'l Comú d'Andorra la \dia. 15 CONC ERTS GenJ Znpf, trompt•ta. Jost•p M. Mas i Bonet, Or¡!lw. Clarkc, ToreUi, Hiindel, Bach. 8 JUNY 21 h. La FarànduJa Josefina Rigolfas i ~1ontM•rrat Cahc•ro, piano. Pilar Subiru ¡ Man· Cabero, percus~ió. 7 JUNY 21,45 h. Comcnator ·i Orqut·str·a de Cambra dc•l Cousen atod dt> Badalona. Dir.: Paul Cot·tesc·. 20 JUNY 21 h. Centn• CtdturaJ Caixa dt> Terras•a On¡ut•stra Sinúònira de Barn• lona ..\ucionaJ clt> Catalunya. Orft;ÍJ Català. Dir.: Pit'r·re Cao. Carmina Bura11a. d'Orff. I JUNY 22, I 5 h. LocaJ Sot'ietat Trio "'\óyade;,. Palomar, Brotuns, JjyaJc•t, lhl'rt, Dt·bu;;sy. 22, I 5 h. Local Socielat Qua r tl'l dc TrompaR de Ban·c•lnna. 22, I 5 h. LocaJ Sorietat Quartt•t Albéniz. :'t1ozart, Ro,•ini. Hoffrnt•i,ter , Bt•t'lhoven. 8 JUNY 15 JUNY i. a· lf L r d o CI 8 JUNY 22 h. ·\uditori Pau Ca•al' Banda dt> la Unió \fu~ical de Tarragona. Dir.: j. Puig. Bizet. Giménez, Prokofiev, \damH, Xobhtkc\\ itx. Cnrlt'~ Churdú. Kat¡.atui'Ïun . l' tr e a IJ E J a ri crmlill11 ¡~nnfi!mn I - nnriDmil ülmm p r CAT \Ll.\1' .\ \IL~IC.\. RE\1ST \ \ l l SI CAL C.\T..\LA:\ .\ CI Sant F anet'~.- dc> Paula. 2- 08003 Barrc·lcma Butlleta dc d omieiliacicí hancàriu Sc·n,ors.el•al(rníri'qu~ amb t·itrr""al mru r~ompk.'llilorrta alt'D..•Uin ri• r~buL"¡uo·t·l, pre•.-nlara CC f\:>ORCI 1111. P \L\l DE 1. \ \ILSH \ 1: \T \ . 1.\''\A. pt'l pa~tam~nt dt· In mt•' a -uh•rrii><ÍÚ a "C.\T \l.l ;\").\ \ll :;re VRE\ J<;T \ \ILSJCAI I \T \1. \ '\ \ VEntitut 04-,.¡t ronlrul DDDD DO '\ (.umph• DDDDDDDDDD Titular - - -- - - - - -- ---.tSllDr iC:aiu ------------\~¡.ncia ------------\dreça agent· u• - - - - - -- ----roblu • jt, - - - - - - - - -- - - Si~t~tnluru Cul omplir IP!I tlarles carrN•IfJmctll Butllt'ln de ><Uho;cripció \om i cognom" - - - - - -- - -- - - - -- - - - - - - - - - - - Prof~--io - - -- - - -- - - - - Cnn·~r Tt·li·fon - - - - - - - -- - - - Població - -- -- - - -- - -- - - - Dt.•. - - - -- - - ProHnt·iu - - - - - -- - - -- - - - Ot·.. itjo J¡"uh-trrÍUrt"''m a ()Urhr dC"I oÚmt"'rn O amb la <JUOIB anunl dr L200 pt~•. ~f'mt•"trul de 2.350 16 0 e Fart- t"f~ctiu lïmpttr1 mitjançant :::J I f taU. ban••ari noijunt. o dumiciliurió hnncitria.. e Pt·r·u t-Ub&t:rip4'i!llth u rel"tranw·r-t•on¡.¡nJtt•u t·l )11'\'U. e PANORAMA T R e A lrrecognoscible Càndid Bllij& L en la n ovcl·la del matoiK títol de Voltaire. dc Leonard Bemstein. Arlnptació escènica de Hugh \Vht•f'ler·. Producció del Centr·e Dr·umàlic· dt> la Generalitat. Direcc:ió musical i escènica de Àa vicr· AJbet·ti. Teatre Romea. Ctindid. \f(1ska í i ul '· I. per .JAUME COMEUAS la 6 Barcelona ha pogut i pot conèixer un dels espectadcs musicals més estimat¡¡ arreu del món. Amb la producció que ha promogut el Centre Dramàtic de la Generalitat, hom col·labora a omplir un buit en allò que seria una linia d l' normalitat que tàcitament consisteLx n eritar crue els nostres afeccionats a l'espectacle muRicol hagin de v iatjat· a Londres o a Nova Yor·k per gaudir de determinades pt·opostes mitificades, c·orn pN· exemple aquesta o Elfantasma de l'òpera, rntrc d' altres. Dibsor·tadament, per ò. l'e,forç ha resultat en gran mesura inútiL perquè el Càndid que es r epresenta al Romea no és el gran musical que hom esperava. El nostre col·laborador Joan Padt·ol acabava el seu article del númer o d 'abril dc C~~IC amb aquestes parauJe¡,: "Només queda comprovar si aquesta veroió de Ilarold Prince és la que podr·em vem·e al Teatt·e Romea, a putir d'aquest lllt'S de abril ... ". Els fllts han escapçat gairebé el e sora-r·rl les ex'}lectati ves dP Pndrol, i seguJ'ament les dc molts d'altres. Pobrl' en recursos d e producció -començant per un e~cc•nari dc dimensions inadequades i acabant p el quadre actora!. P erò sobretot, rrsu1ta pobre en inrubrinació i en creativitat. Aquella pobresa pot Ret· rnés o menys discutida en funC'ió de factot·s, també, 111és o menys j uslific·ahlcs. Ateny, per tant, a un nivell només fins a un deter minat punt decisiu i sempre uperable o en tot ~as pondPt'ablc basant-sc. JUstament, en imaginació i nervi Ct'l'atiu. La història A recent de r esp ectacle musical bai'Celoni està fa rcida de p t·opostes que acusen a ernest factor b àsic i qtte u la fi no ha impedit que acabessin convertintse en n~alitats a t·tístiq ues ben falagueres. Però si falta aquesta imaginació i el ner vi ct·eatiu a qtrè ens acabem de referir, el res ulta t esdevé ineluctable. [ això f. s t>l que s 'ha esdevingut en aquesta producció, l'n la qual se'ns presenta un musical que no podem t·econèixer de les ··cferèncics crue tenim. No hi re<~on eixem el nucli rl e continbru t del text original cie Voltaire, tan suggrstiu , i no hi reconeixem tampoc l'espectacle brillant que hom podia espet·ar dels al·licients dramaltl rgics intdnsecs . Tot s'escapa com per un forat ampli dc l'aigüera en el qual es perd precipitadament el doll de contingut dc l'obra , sense deixar srnyal ni petja del seu pas. J i er; tà tot dit potser no cal afegir-hi res més. Entrar· en d etall no seria sinó furgar en ferides individua litzades, cosa que no té sentit , ja que de fet , quan el vaixell s'enfonsa, c'ls talents individualitzats tampoc no hi tenen r es a oposa t·. Ben altrament, es perd t> n debades i sense culpa pròpia en el fragor de l'ensulsia da. En tot cas, :wmpre hi ha quelcom qur sura i és de jusncia eonstatat·-ho: oimés atenent la seva tan t·emarcahle evidència . 1 aquest e¡ urlcom és la interpreta(·•o cic l' acli'Ïu lmma Colomer, que desengavan yant-se del co nte~'"t d'encarca r a nwnt que presideix el conjunt interpretatiu , aporta els moments mé;, r·ccon fo t·tants de tot l'c!iprC'tndc, per· llim·es i fre.sros . Felif tàndem andorrano-cafaf à Eh, Oiurnrnges al Palau. 14 d'abril dt• 1996. Palau dr la Música Catalana. Orquestra ~uc·iouul U!' Cambr·a d'Ando•·•·a (dir.: G1•rurcl Claret). Cor de Cmulwu clcl Puluu. Rosa Mateu, Mi•·ciu PinLó, Franci.sco Vas i Àngol Òclc•uu. Dir.: Jor·di Casas. per X.C.D. . . Ot·questra Nacio/ nal de Cambra d'Andorra ba tornat a palesar un nivell que la situa entre Ics fm·macious més sòlides de l'umbit eur·opeu. Ho evidenciaren en forma de IJ·anspar·ència, meticulositat i tensió expressiva en la transcl'ipció del Qttartet D. BlO de Fmnz Schubert ··La mort i la donzella·· valent-se (en part) de la transCI'iprió de Gusta'' Mahlet·. En molts passatges la vct·sió va ú·egar la màgia sono1·a. Cal destacat· la cnte¡;ol'ia dels primers violuls. En la segona part va oferir· el Rèquiem en re menor cl'Anton Bn1ckner. una oht·a dc 1849 que anticipa els trets pt·incipals de la seva producció religiosa simfònico-cot·al. Pertany a l'chlJHt passada a l'Abadia cic Saint Florian i, juntamt•nt amb la Missa Solemnis CI VU fer lJI'O U COnf'..gtlt ve•· instat·-lo a tenir contaetcs amb Viena i a acceptar· l'ofPrta de ser l'organista de la catedral de Linz. 'ón anys en què l'estudi dc la música del passat. tot pn•cedint el descobriment del Tanhaiiser, fomentà l'eclosió d\w estil propi que - Hanslick ajud ant- pa suia com a inno' a dot· en comparació amb el dassicisme de Bt·ahms. Un Schubert dc maduresa. d oncs, precedint un Bl'llckner p rimcnmc, entre els quals enl impossihle establit· el nexe cst(•tic amb què la posteritat t'is n •laciona . La concertació de Jordi Casu:. va fer prevaler el Cor cie Cambra en detriment de l'equilibri amb l'on¡uestra (incrementada amb una petita secció de metalls) que. almenys des dc la platea, va sonat· un xic aclapm·ad a . L'enfocament potenciava l'opulència en cl!i contm·ns i l'esl'lat dt' les veus va donar a la vt•rbiÓ una Umninositat de cait·e més verdià (en el cn tü d'italianitzant) que no pa:. Cf'ntrPuropeu (pel captt' niment expr essiu i la scn•t·ita L formal). l ,a soprano Rosa Mateu i d baríton Àngel Òdena (molt sol·l,icital en tUHl tessitura molt baixa) van destacar en el quartet vocal, la primera ]Jt'l cisellament de In línia vocal. mentre qur t•l segon per utiS mitjans que li e tan obrint por·tes operístiques cada cop m~~:~ altes. 140 e PANORAM A R T e A Defensar un patrimoni i i 27 d'nbr·il d r 1996. Església dt• S tn. \nna. Coral Ciirminn (Dir.: \ . Cnñnmei"O ). Ohn·" de Crn~r·ols , A. Solc•". N. CMnnovu ~. So1'R, Verdi i Regcr. per X.C. •D. a Cor·al Càr·mina de complir· un quaL·t d e sr glt• de continuïtat cula vid tl rnuaicaJ ca talana i d' umhnixada cultur·al }H'I que fa a Ja divulgació d'un •·e pe rtori po li fòn i(· a u tòeton qu e m e n ystenim. El nue li central d'aernest darrer concert, el cons tituïen obres bt·eus de L (•¡, u punt m esii'CS Ul()11l!ie iT8t.iru : e( Q s = -~ a ~' ;r 140 barroc J oan Ccrerols , e ls rlassieistcs Au toni Solet· i NarCÍb C a s ano vas i un romàntic com F errau Sors. El villance t del pdmer i els moH•ts clels altres tt·es va n cm1forma r un bloc unilai'Ï dc· gran b eUcsa fonnal. Abans es 'an inte t·preta•· c in c d ch, Cants espirituals de l' op. 138 de Max R ege•· ( 1873- 1916), música de trets l!c vct·s escrita dos anys ubans dc la mot·t. Hi í•s pet·ceptiblc la in1luència tiPI l'OntL·apunt bachiii q ue inspira (pro¡,rressivament) la trajectòria dc Rcger· a p tu·tit· d'un inicial r.Jor·ornanti cis me . Ducs dc les Pez:::i sacri i el c·mTindó (pm· a l m eu gus t) Pater Noster de Vct·di om p lie n la Sl'gona part. La Cm·al Cà nnina. sota la dir·ccció d'Alfred Cañanwro, va evide nciar l'òptima p r imer·a ma tr ria i l'equilibr·i de ve us q ur scrnprt' I' hau carac te ritzada . Estu en una bona for·rna , par·iona a una esponlaneï tat que és el millor atribut d r l gr·up. juntament amb la il·lusió per una tu~:>rn ben feta en què cada cantuirc sc sc' ntuna mica pr·otugonis ta. C rec, p er·ò , crue d gr·up a busa de les ressonàncieR profwldes. efecti'lme crue intr·odueix un punt <l'unifo rmitz ació cstiJís tiru (si mé·s no, en els compositor·s mons tel'l'atins) i que al~\uns a to cs són perfertihlc&. Un recital rod6 25 d'nbr·il de 1996. TealTC dc rEi\ample. )1aria Fraucu. ~opnmo. Montserrat Mu ~"Ch'lU!. piano. per J.c.c. A 32 332 vrgodc·s Iu \'Ída con· habitual ofe•·ea.x soqweses espece~·ústica t·inlmcnt h'l'atifica nls. U n cas cnoh ~<i¡:nificatiu d'això va ser el delr·rcital ofer·t per In soprano ¡;ir·onina Asswnpció F 1·auca , urompunynda pe•· In també gir·c1ninn Montsenal Masse&'tlé, en uno sala encar·n no con ~o litladu com és el Teatre de I" Eixample. La bOI'JJ I'!'Sll va ser trobar-se amh un rc·C'ila l rulsolutame nt r odó, esplèndid i ple de sentit cr eatiu. Mm·iu Assumpdó Frauca. 'rr·ebullanl un pr·o¡,r¡·amn uo g•ms c·c'lmodc - Poulenc. Sati e, Mompou i Falla-. va saber· do nm· a •·adascuna de les compromr•rs ohr·f's el seu sentit més exacte. Ma ria Assumpció Fru ucu té el do de Je<~ üederistes aul r ntiques: l'exprcssivilat, ~ubrr· donar a ca du moment la intc nrió més precisa .\~ ... nmpci{l dc•l lc~xt i de la mú~ic·a, suh er pr net•·ar fàcilment però alho ra profunda en l'cnlreUul poètic d'aq uests p ocme" rnu•ica]s que, essen cialment. ~ón ela lic>d. Això \'Ol dir, de fonna deliJútiva. que per damun t de Iol és una a rtista; una cantant que sap dotar d' aul i·nlic nlè a•·tístic el ~eu qu efer. I u rnés. dc fer-ho amb natm·ulitat. sensc afectació. ~oens!' rt'cur"os I'Spw·is a r e.s~ència mrl> genuïna de rantar bé. Part de l'èxi t eaJ nlrihuir-lo 11 la magnífica lascu ucompn· nyanl de la pianista Mo nts!'r· l'lli Mussagué, músira Sl'n~ihle i ¡·¡•finada. U na r ealitat com la que romentem poso eu cvidi'· nr ia. c·om a exigència. rruc el món dc fora de Barcelona pugtú gaudir el e circui ts de rt>la!'ÏÓumb el Cup i Casal més fluids i còmode&, 11 fi d'afavor·ir que Ul!llhi mt·nys del que és hahituul la problemàtica ri c la (li'Omoció. ó 2 la lògica de l'instint Teatt'C' Poliol'atna. 26 d'ulJ•·il rlt' 1996. Figasantos-Fn{lotrop. mis.! atge al C'Ontestador: soparPnt n les no". 1\lús it•a i tlirt•rrió: Cal'lc>s Soutos . \'estuari i din •rrió plàstica: \furi<~ El¡•na Rot¡ut-. p per DAVID PICÓ S. R Cd no justifica la vicia. Per qu è una novel·la haurin d' est a r més justificada que la \ida mateix a ? O tUl&pintura? O una co mposició musi cal? Aquesta qüestió - inspirada en la filosofia de Gillc>s Oeulezc- ens dóna una clau per compr·endre l'obra de Cades Sautos. Figa sctn tos- Fagostrop n o té m·gumc nt perquè no explica res. Ho sembla, p er ò f.s una il·lusió. El disCUJ'S no és nUIT atiu, 3l'a b é. segueix una lggica: la lògica d e llnst int. Es un caos no arhiu·a ri. un a cliscontintütat r·ecognoscible: els sentits i J'inte l·lccte hl són in volu r ratJ;. El te ma ge nPric d c la gas lmnomia éb. com e n f'ls film s de P eter· Greenawa y, un mar c r efer encial -rorpo r·aJ. or gànir . sovint ~f' xua l- pe r abocar imatges i sensacions n o codificadrs p et· Ja raó. Sanlos s' a propa cada cop més a uno estt1.1CttU·a de di.scon ti nuïtul continuada , d e simultan eïtats, var-iacions . intt·t·t·anvis. r eiteracion" i , t•n d e finitiva , a acrueUa me na d c j ocs formaL; que, e ludint els mecaui!lnws fll!tiindar·d de repn·sentacíó, mostr·in aUò CJUI' mai no s '~-plica qu a n s'rxpliqueo les co~es : la inèrcia dc•ls instin ts , l ' att·ucdó de l' abstU·d, o vés u s ulw t· qur. P e r aconsegtúr oque¡,tn m obilitat. l'obr·a s'chcrnifi· ( ' ll e n cruatre plafons difer l:'nls (cal d es tacu r· la mag· níficu direcció dt> Maria El<'na Roqué .) Els clímaxs són sempr·e mus iculs. De fr t, la música l-s Iu via mr.s r à pida i intensa dc transpot·tar-nos a la nwna d 'e,. ta ts embrionar·is qu e pt>n.rh'UCÏX Santos. Les imatges, fins i tot les més agosarad es, esd evenen voc hàbils da vant d e la gi111 nàs tica musical, a tombs dclirudíssirna i sovint v:ihc<·raJ , de la mú ~>i ca d e Santo~. El· múc;ics actors (qualrc · (1pr·a nos que canl('ll en lesiluaeio ns mf.s in v<·•·sc•m· LIHnts, vt.út irl!lll'llm cnti~te.­ i dnc actors polivalent,) escenifiqu en amh cur·a toL< rl'i gags lúdico-musirah i h ttm orístic!> de l't•¡, pertaclr. L'c¡,for ç escen ogr à fic de San tos 110 evita que l'I ritme <lc tant en ta nt d ••ellib'tli i l' obra deúci de respirar. Mulgr·at tot, l' <•sp t•c tac·lr ¡,a cseja els engr·ana tge" m& ocults de la sensibilitat. O potser n o . PoL'lf'r r·cs d' ai"ò no té a v~>u re arn b Figasrmto.~-Fagos trop - però calia intentat· una Hxplicació. i n 'hem buseat una. .J a [ \ g ( l' n L ~ e r e PANORAMA e A T R Mestissatge cultural "Tut1gos i huvnnet·as". 19 !l"nlu·il dc• HI%. Casal del MNgo. Munt~e •·rnt Gnscón, f1auta , i \.nvirt· Coll, ¡;nitttt..-a. Obt·es clo Havt·l, Banli, Aróztegui, Montsnlvutgt', Pinzzula, .Amar·gó;., Dyen~ i Coll GonzaJez. Alba Ventura: merèixer la sort ··Conter! de Prima\•era··. 10 d'abril dt> 1996. Sala d'Actes de I'Dospitul de St. Pau. Alba Yentunt. piano. Obres dc Mozart, Chopin i Prokofiev. per X.C.-D. 1(- ia le è. ta ]- t'- ia (.S Ie ~ s- 5. }- ls .a ls ;) e e •. ) ò t. L a carrera d'Alba Vrntura sernhla un somni: inicis amh Silvia Uanas i Carlota Garriga. estudis amh Magaloff, Bashkirov i Or Lnn-ocha. i tutela de Vludimir Ashkenazy, que supervisa actual.ment la St~va formació a Londres amb unu pr-ofessora de la St' I'R confiança. Ha enregistrat ja un compacte (dedicat a Chopin). ha estat didgida per }farriner i Va!>ary, ha Local amb orquestres com la les Festival, London nurionul¡; d 'Espanya i llongt·ia i la Bournemouth Sinfoniena. ha debutat e n sales significatives con la Pu rct•ll Ro om i la sala del Qneen simfònica Eli-,abc·th Uall a Londres, l' Auditot·i Palau. el \'ac·ional dc ~ladrid i als fc~Livals dE' Peralada i Cada qués. Sort? No: mèrits i rhlicació! Toca aml1 meticulosit at tècnica i amh un discu t·s pmpi que pondet·a cada nota st•nsc compr·ometre el fil condurtor amb una <·~labili tat en el tempo senztllament admirable. La rotunditat cOt-respon a l'obra. no a la interpretació amb aquella natut·alitat i polidesa que no amaguen l'artifici HlÍstic del recreadoc-. Una nola fugissera adquit·eix un relleu equiparabit• a UJl os tentós acord de tònica amb la conseqiiènc-ia dc la pr·ol.iferació de cenln~s dr gravitatoris. muhiplicació que escau a la música de Chopin. La Fontasia K. 475 i la Sonatn 457 de Mozar·t van pales a r· madun~s a i creativilal. Els "Sarcas mes" Op. 17 de Prokofiev, la capacitat per crear instantàniament atmosferes tan dt'finides com canvinnts . El bloc Chopin. inic-ial amh una sensacional Balada nthn. 1, el roronu va UJla formidable Gran polonesa. brillant , tot.u fluïd ~:sa i matisos, pn•cedida per· un "Andante spianto" transmudat en ··Berccuse". Aquesta barcelonina no és una pt·omcsa dc futur. Dotada d ' intel·ligèucia. St' r·rnitat i for·ça interior r evestida de delicadesa. és unu urtis tn que evolueiona a l Rt~u uirr i no al dictat d'un co11sumisme devora lflundedcind!i amb golaft·cr·in. Qnan el joc pianísLi<- d 'A lba Vr•otuc·a unific¡ui l'I fons en una forma qu1• Ptwnrn trndeix a la fnt b'lnt·nt;H·ii'Lat, les seves ÏJtte qWP tadon~ mozat·tia- dt'fUlitÍ\ E'S. Pnnntlu ri.' As hkenazy. nl'!! !!l' l 'Ull ;;¡ ¡¡¡;;- ·=...= 5I per X.C.•D. E n inquietud. pocs at·tistes guanyen ar·a i aqtÚ el duo Gascón-Coll. Les gi res els han fet coneguts <>n quuLt·c continents, els compositors escriuen p er a eUs i acaben de t:reut·e el terc·c·r· compacte amb distti.hució intemacional. motiu dt•l recitaJ que comentem. Toquen amh una seguretat i tunt desimboltura que eleve n a la categoria de scl'iosa una música amb vorució dc lleugera. Tot ckpt1n oc' la perspecliva que s'adoptí, la qual, s i és pròxima. r·cvcla una solides n estntctural i un contt·ol dc· la forma al més alt nive ll tant en les peces com en ht intet·prelació. Música dàssi<·a que es pot consumit· com a entrete niment o com un autèntic destil·lat cir cultm·es. en què l' bavarwt·u ¡¡cr vrix de mau·iu aJ tan~o , i <·n r¡uè w1a música nos tiilgica s't'ndtu·ei.x fins a llt·~t·anu·-M· i mos tyar una tn·pn mtuTiesc a. Ln l,.rttilurra pet-feccion i~; tn dt• Coll embolc alla st·ll~t· c·l'rlir· pt·otagonismc ht nauta pet·sonalíssima dc Gascón, dt• sonoritat càlida i lligada. amb qui establei.x un confot·table equil.ibl'i t·cs p ef' Lat Jler l'ampHfi(·ació. Les pec:e~; de recent ct·eació 11t01·guen a la guitatTa una c-omcba més creativu, pc t·ò l'n les més convencionals mai no es pot dir que Coll només faci d ' acompanyant. La consistència de la flauta es fa palesa en solitari en una estupenda t·ccr·cació de dos dels Tango etudes d"Astor Piazzol u, del t·epertori del qnul du o també oferia una obt·a cabdal, la suite Historia de/tango. Un Tango català de Joan Albert Amargós . un tango amh aire flamenc anome nat Cynthia de Pcch·o J avicr Gonzalcz fa n part·lln amb r estupend Tango i chacarrera del mateix Xa v-i e r Coll i el 7'nngo en sl.-ai per a gtútart·a sol11 dc R oland Dycns. Així, doncs. va ser un ca lidoscopi. que ens c nft·otrla a un ric pòsit cultut·aL amot·osit pet· les bavancn·s dc Ravel ( Pièce en forme de lwbanera) Montsah atge. ~' ~- 140 VI TEMPORADA 1996/97 D p n t b 7 g s Abonament a 16 concerts: de 29.880 a 134.100 ptes. Localitats: de 900 a 16.000 pres. Patrocina i organitza Venda d 'abonaments del 12 cie juny a 1'1 de juliol Venda de localitats a partir del 10 de juliol Informació i venda Palau dc la ~lúsica Catalana • Td. 268 10 00 ~~~~~ ~~~:l> e~~~~ "7 1'\L\L m: u Amb el suport de CO.KSORCI DEL PALAU DC LA J\IÚSfCA êATALAI\A I TEM A obert Gerhard va néixer a Valls el 25 de setembre de 1896, de pare d'origen suís i mare alsaciana . La seva vida fou pròdiga en esdeveniment s externs -una guerra civil i dues guerres mundials- que van influir indirectament en la seva trajectòria humana i artística. De fet, dels 73 anys de la vida de Gerhard (morí a Cambridge el 5 de gener de 1970), només tma trentena discorregueren íntegrament a Catalunya, país on s'identificà plenament, del qual rebé influències evidents (a partir del mestratge inicial de Pedrell) i, al mateix temps, aportà a la seva música una dimensió virtualment inèdita, atribuïble segurament al seu atavisme centreuropeu . A partir de l'exili britànic, motivat per les conseqüències de la guerra civil, no es produí un estancament de la seves facultats creatives, sinó l'adveniment progressiu d'una maduresa definitiva, que provocà el reconeixement de la qualitat excepcional de la seva música en els mitjans britànics i internacionals . Sempre perdurà , però, d' algtma manera, la influència del país que el va veure néixer. Si, cap a la dècada dels anys cinquanta, començà a aplicar de manera sistemàtica -i molt personal- les tècniques serials apreses d'Arnold Schonberg, ho féu, en paraules de Joaquim Ho1ns, "tot i conservant sempre el caràcter mediterrani, lluminós i imaginatiu sempre present en la seva música". A Catalunya, després de la guerra civil, la seva figura i la seva músic a tingueren uns anys de lamentable ostracisme. A partir del 1954 s 'inicià un Ien t i progressiu procés de recuperació, iniciat al marge de qualsevol institució oficial. Avui, la programació de la seva música és més freqüent i el reconeixeme nt de la seva personalitat excepcional és unànime, si bé algunes obres importants del compositor de Valls encara no han estat interpretade s avui a casa nostra. Que la celebració del centenari del compositor propiciï ·una difusió 1nés sovintejada i completa de la música de Gerhat·d al seu país de naixement! Cent enar i de Robe rt Gerh ard 140 TEM A Pedrell, Falla i SchOnberg en la vida •I l'obra de Gerhard per JOSEP CASANOVAS ~ s i nten~ssu nt dt' constatar com un del s comp osi 1on; mfs independents i de més persouuli tal dels nostres dies va observar una afc•¡•tuosa fidelitat pel eecord dels qui foren els seus mestres: Ped r eU i Schonberg. També restuta cur·iós dc considerar com aquesta afecció es mantingu{> mnlgr·at pertànyer aquests a dos universos sonors 1l'una disparitat absoluta; amb una única exc<'pc·ió. però. quant al respecte en creença de la necessitat d'una docència basada en les tècniques tr·aclicioual!> i severes. Si Pedrell era sens dubte un mestt'(' de caire tradicionalista. no menys esh·icte en la di¡,ciplinu !!C\ er a i acadèmica ho fou Schonherg. Ged1anl •·omangué sota la fèrula de Pedrell du ra nt ci nc anys, entr·c ell916 i 1921. Cal concc>dir un g•·an r·especte a a quests anys d'aprenentatge i estudi, per·qnè Ics empt·emtes que deixà en la persona lit a t d t' Gcrhard no són gens negligibles. ans al con tt·ur·i, resso rgiran constantment durant Lot el curs de la srva vid a. La vida de Pedrell ja s'acabava i, rn r fecte, morí l'any sebriient (1922), però li romangué a Ged 1a r·d per sempre el segell de r escol a cata lana d'investigació musicològica. Li restà en un doble vessan t. En primer terme el de la formació musicològica cstl'icta que va prosseguir amb Mn. Anglès i c·om a investigador responsable durant els nou any¡, de la se" a residència barcelonina. I també. més tard, dll!·ant els primers anys d'assentament a Anglatena com una font inesgotable de material hispànic que Ji era reclamat constantment. Aquestes dueb grans escoles seguides per Gerhard - P edrell i Schonberg- li pl'Oporcionen els dos hast ions fonamen tals de la seva personalita1: de compositor, i ta mbé en dos sentits. El primer. el po.,itiu que acabrm d'ap untar respecte a l'escola catalana, la del rigor, dc la sc•·ietat del treball d'investigació, el respecte a Ics fo nncs del passat, les follies, elM passacaglies .. . El segon serà el negatiu, el dc la r eacció dc l'artist a q ue per altJ'a banda aviat comença a d iscrrnir sobre la presència de vies mortes i la necessitat de la imposició de la seva individualitat origina l, la seva identitat com avui en dirít'lll. Ger·ha•·d n'és conscient, d'aquesta eugentia urgent de descobriment de la pròpia identitat. perquè E 140 pe•· sol>re cir tol està decidit a ésser un compositor rlc notodt'tul. Les p •·imer·es obres q ue h an a na t sorgint , t'ls Haiku i e ls Dos apunts, marquen un 1lesig eviden t de man ifestar-se a mb tm llenguatge eutrr no ucentiHta i intt:'r·nacional d'entreguerres . J a en ple a nys vint!!, després de l'evol ució de les grans escoles nacionali stes. soh1·etot pel gran pes esperifi¡· que han assolit fibrures com Stravinsky. els Sis a Fr·an~a i per tot allò que sc sent dir d'una nova escola vicnr:.a. no té ja sentit continuar preocupant-~r per un ''tratre líric narional ... Ara és quan opet·a rn el sru ¡,entit nt'gatiu dc revulsiu. segons que ja apuntà"rm, la proximüat de Pedrell. És l'in!'ltanl de la gran cr·isi espiritual de Ger hard. Amb les antel'iors experiències estrangeres i amb lrs pos;.ibilitats materials de fer-ho emprèn viatges. dt' moment rnr¡; de prospecció que no d'estudi pròpiaroent dit, a Par·ís i a diverses ciutats alemanyes. No menysté tampoc Maclrid, però el panorama castellà és encara desoladot·. De Madrid passa a Granada amb una da l'l'cra espet·ança, la de Falla, un altn· ped r cJiià il ·lust r·e que ja ha assolit tot el predieu· men t in tct·narional possible mer cès als gr ans ball et~. La tt·ohad a no pot ésser també més decehedor·a, diu ll oms t'n la seva obra biogràfica. L'asrrta del CarmPn granadí no té, dissortadament, res per t~nbenyar· a un jove aspirant a compositor. Malgrat tot el seu geni evident, experimenta notables limitu· cions. lncapa~ dc• satisfer un nou encàrrec del, Ballet!-. Rus•m~>, serà Stra\Ínsky qui es farà pròpia la comanda que donarà pa:; al cèlebre Pulcinela. FaUa e-;tà. en can\ i, tr·eballant amb la seva habitual Jrn· titud indecisa en el Retablo, al qual només seguiran -Atlàntida a part- el Concert de clave i la Fantasia Bética. Opera. tlonrs. Falla, sobre Gerhard. de la mateixa manera negativa que manifestàvem t'n trac· tar de Pcdn~l l. Cnriosnmrnt, també, pet· a un compositot' que exercir·à més tard, dm ·ao t una llarga sèrie d'anys anglesos com a nacionalista hispànic, demostr·a aro ja 1.1 Granarlu, q ue no està gens interessat a prosse· guir la cu r·r·cr·a com a afiliat a aquest cot-rent. Té, sobr etot, la ' iRió exacta de la via morta en c¡uè Falla rs tr·oha af•tualmcnt, l'any 1921, en relació arni> la b'l·an tèl'nica moderna de l a composició. Només amb ris Dos apunts c·ompr t'nem ja com la seva a teoc·ió Cbttr ot·icntada rap a altres latituds intel·lectu als qur a e TEM A or rig re en ns fir a ose en ja Un iove Robert Ge rhard amb el m estre Felip Pe clrell d. .es 'Ío Uà da l'l' ana eta er 'at a- •ll: la a D- llD ia Ja e- ue ys ra .e- 'é. Ja la :¡]¡ ., 10 IIC e. = = "iii a ~- de a- a apunten cap a alL r es regnes de concisió i d-absn:acció. I encara la dm-ret·a decisió es fat·à esp erar, per tluè a Gerhard li cal una etapa de mf'ditació, que far·à en una ja cèlebre masia del camp cl e TatTugona, en 'Ja qual s'enclaustrarà dtn·ant u11 parell de mesos. Finalment, sempre amb els famosos Apunts com a passaport sol·licitarà l'ensenyament drl mateix Schonbcr g, que realitzarà entre els anys 1923 i 1928. en una pt·imet·a part a Viena i m és tard u Bedín, tot seguint el mestre. Hem estat veient , p er tant, com les relacions de Get·hard amb el mestre inicial -Pedrcll- es basteixen eu uns l<'nnes d 'afecte sincer, gairebé d evot. pe1·ò que no seran obstacle per decidit· esgotada tota ulterior transferència espirit u al. L'anada a Granada tindrà envers Falla tot t>l cait·e d'un pelegrinatge que finirà igualment en ct·isi. Ens caldrà només transferir a quest mateix procés respecte d 'aquests anys d e disc:iplina scbi:inb('rguiana. Com és habitual, cal puntualitzar que d'antuvi es fol'ma molt més en una escola d e sever·a acadèmia germàesclatant avantguarda. nica que en un centre Aquesta és la primera gran sor·pt·csa, pe r ò així és en realitat per sort del propi Ge d1ud. I una vegada més e] d eixeble romandrà d e ptw vida amb nna adhesió total i una g¡·atitud afectuosa per a qui va arahar d'informar una personalitat òcfinitiva en el món de la música. J també una vegada més es L'eprodujran els mateixos aspectes positius i negatius en aquesta llarga relació d ' amistat i doc:(:nciu. Gerhard acaba per adquil'i1· el mestratge definitiu en la nova a· dialèctica dod ecatònica, però tot i r e tornant a Catalunya, dit·ectament de l'escola de Schonberg i del contacte immccüat amb el mf's tt·e trigarà encara una Ua1·ga sèr·ie d 'an ys a converlir-se obertament a la nova dogmàtica . Men tresta n t p e r sisteix en cara Ja primera fidelitat, amb Cançons catalanes, C'l Cançoner d e Pedr·ell, L'alta tWÍXenca del rei En J aume o les Sarda nes; més tal'd , eleva t a un àmbit hispànic més a mpli a instàncies del púhlic bri tànic, amb el Quixot o La Duenna. De fet, l'afec te p er P edrell no minvul'à ma i i e u tot instant , enc· at·a fins a les dan·eres obt·es, conti~ nuarem identific ant alguna refe t·è ncia lle u a La Celestina o a una vella melodia d 'ol'igeu popuJat·. Però allò que és n o menys cert és crue el veritable Gerhard, el gra n cap d e filera contemporani so r girà també com una altt·a reacció crítica envers d e Schonherg. Serà tan important tot allò que trobarà en el mestre, a 1 lJ u al arribarà en I 'ins tant dolç dc la plenitud , com to t allò que intueix ben aviat que està destinat a convertir-se en una nova via m orta. R ep el missatge tt·iomfal de la mu sicologia catalana . del naci onalis me espanyol dc Falla i de la glòr ia d el dodecatonisme en els a n ys trent a, pct·ò l'an àlisi que en va fent al llat·g d e ls temps és el d'un intel·let·t ual crític . Amb una crític a tan escèptica com cons tructiva de UO\.CS realitats cada cop més pl'og1·essistes. Així és com s· ex-pliquen aquest seguit cl e fid elitats, de reLel·lies, com a trampolí n.eressal'i pe r a l'eclosió d ' una d e les men ts crea t ives dC'Is nostres temps . ~· 140 37 33ï TEM A Gerh ard escr1• u a Casal s per MONTSERRAT ALBET na sèrie de carte~:> i de targetes po~:>tals de U 140 Robert Gerhal'(l a Pau Casals, divuit en total , datades del 1931 fins a 1955, m' han semblat útils per entendre millor les t·<'laf'ions entre aquestes grans personalitats del segle X\':. 1 El to amb el qual el compositor vallenc. alt•shor·es a la primera maduresa. es dirigia a un Pau Casals ja consagrat internacionalment, mostra no sols un grau r·espN•te i admiració sinó tm afecte pt·ofund. Ambdós compartiren l'amistat amb rellevants fïgnres contemporànies, d'una manera especial amb la soprano Con.xita Badia i amb el poeta i polític Ventura Gassol. La prinwra estrenà a \ïena ell932. en el mar·c de Ja Societat Internacional de )1úsica Contemporània (SIMC) les Sis cançons populars catalanes, en la versió de Gerhard per a veu i orquestt·a de cambra que dirigí Anton Webern. Fou, doncs. una obra de Gerhard interpretada pet· dos condei:\ebles seus: \\"ebern ho havia estat de composició runh Schonberg. i la cantant ho fou de piano amb EnJ'ic Granados i amb .Frank Marshall. L'esdeveniment és motiu d"una lletra: Estimat i admirat mestre! Un crític de Berlín (B.Z. am Mittagf ha escrit de la nostra Conxita: "és una de les veus més belles. una de les artistes més pures que mai hagi sentit!". Aquest judici refkcteix l'opinió unànime d'un públic emoci.onat i meravellat de l'art i de l'ànima de la nostra Conxita. Tla estat ella veritablement la sensació de lafesta. No s'han cansat de repetir-ho els lf'(;obern, Alban Berg. Cuido Adler, Ansermet. Pmnières. Alois Ilaba , Dent i tota la plana major dels delegats internacionals. Mai com aquesta vegada he sentit la beUesa de les nostres cançons de Catalunya i La dolcesa de la paraula catalana com en boca de la Conxita, en aquesta terra de músics divins! Serà un record inesborrable! Ansermet m'ha demanat la partitura per Ginebra, [ ...p de la B.B.C.' de Londres, les voL fer igualment, així com altres directors de Praga, Budapest i Colònia. Estic en tractes CLmb la Universal Editi.on5 per a l'audició de les Can çons i les meves obres de càmera. A part de l'èxit de públic que foLL, gràcies a la Conxita, el més gran de la nit, sembla. doncs, que La impressió ha estat també favorable entre els Fachmiinner. 6 No sé com dir-li, admirat i estimat Mestre, corn li agraeixo el que vostè ha fet per a nosaltres! Venir recomanat per Vostè a aquesta terra qLLe tant l'admira ens enorgullia, com diu la ConxitcL, i ens donarà fe en els moments decisius! Rebi les més respectuoses salutacions i el.~ més cordials homenatges del seu. devotissim Robert Gerhar·d Gcrhard es refereix a Ja fama que Casals t«-nia a la capital austríaca. Efectivament. la història venia de lluny. En l'activitat concertística de Pau Casals hi havia una Uacuna: Viena. ciutat musi<.·al pt't' excel·Jènda . Sembla que els motius del retéll'd a pre· senta1·-sc a la ciutat de l'imper·i e1·a el res per te per la ciutat on visqueren Haydu, Mozart, Beethoven i Schubert. El fet és que. ftns al novembre de 1910. Casals -ja reconeoout a la majoria de le:> capitals occide>ntals- no es decidí a actuar-hi. Debutà a la famosa Tonkünstlervercim (Societat dels Músics) i aconseguí imposar als organitadors el Segon roncert per a violoncel i orquestra, d'Emrnannel Moór, composito1· molt adnúrat per Casals. Aquest concert comença d'tma manera abrupta. A l'angoixa pat"a· litzanl que s"apoderava de Casals abans de rada actuació p(rhlica, s'hi sumà el nerviosisme de tocar en aquest Sancta Sanctorum de la música. L'arquet li saltà, a causa d'un moviment excessiu dd braç i anà a parar a les primeres ftle~:> de la platea. Casals. esgarrifat per la diñcil situació, veié fasc-inat com l'arquet passava d"un espectador a l"altn• enmig d'un silenri absolut, fins que un dels de primt>ra el lliurà r·espectuosament a Casals. TotaLnent tranquil, començà de nou el concert i en donà una vrrsió extraor·dinària que aconseguí despertar el més gran entusiasme entt·e «-ls assistents. A partir d'aquest debut, les institucions musicals vieneses concediren tota mena d'honors a Casals, honors que culminaren arn}) la concessió de la Gran Crf'u de l'Orde dc l'Emperador Franz Josepb; aetuacions com a violoncel·lista i com a director, amh motiu del centenari de la mort de Beethoven (1927), del segon centenari del naixement de Haydn (1932) i dd centenari del naixement dt Bt·ahms (1933). És natural, doncs, que el suport clonal per Casals havia de ser· molt confortant per a Gcrhm·d en l'es· trena d<' la seva obra. Però el suport de Casals a Ger bard no acabà aquí. Quan Amold Scbonberg pt>r motius de salut hagué de desplaçar-se al Sud fugint del clima dur de Berlín. fou Gcrhard que es mo¡:,rué prop de Pau Casals i aquest of(•ti l'oportmútat a Schonherg de dir·igir la magnifi<'a orquestra que portava el seu nom. ma s d F p }j f¡ e ( 1 TEM A ~oiel ~uet•n 1!urh l'•to. tr.sts !'orr\il•• G!lbu,.tllo t~~ttrr~no ¿~~.~,;b 1 U. IX· If 33 a lia ili •er :eIa I 1 .0, lis la )i !rt ir. :rt ·a· da ar ICI ~i ls, om tig Carta de Gerhard adre!J:ada a Pau Casals ~a n- ¡I·- és a· D- lle de nc; Iel )D n· Js :s- n. i la Així, poc·s dics delòpt·és de l'arribada de Srhêinbcrg a Catalunya els primers dies d'octubre de 193L t'ls millor~ músics del país, encapçalats per Pau Casals, <•scrivit·en una carta de benvinguda, promoguda per Gerhar·d, que commogué Schonherg. La coneixt•nça de Sc·honLerg amh Casals era de feia gaireb{o tlos anys: el violoncd·lista català havia esLt·enat a Viena l'onze de novembre de 1913, tma adaptació lliure realitzada pet· Schonberg del Concert en sol menor dc Ceorg Mathias Monn (1717-1750), cornpositor barroc austríac. Més lat·d, d~rant l'estada d e Schonberg a Catalunya es veic~ren diver ses vegades, no sols com a directot· dc l'Orquestra Pau Casals en dues ocasions, sinó que fïns i tot jugaren a tennis, ja que el Yioloncel·lista et·a molt hon tennista i a Schonherg li agradava molt aquest esport que li millorava el seu asma. Les gestions dt> Gerhard perCasals continués interessantsc pt-r· la difícil situació de Sch onbf'rg arran del moment polític que portà les autoritats a ac·umiadar-lo de l'Acadèmia de les Arts de Berlín rany 1933, es reflf'cteixen en la carta de Get·hanl a Casals datada el 15 de f<·bt·cr del mateix any: Molt admirat i est.imat mestre! Acnbo de rebre una carta de Srhonberg que conté una notícia que m'apresso a conutnicur-li; estic segur que li farà alegria. )a l'any passat, abans de marxar de Barcelona m'hauia parlat algnna 11egada de la intenció que tenia de transcriure a lgu11a obra clàssica ( d 'instrument solista) per a violoncel i orquestra. Aquest propòsit -ara que estel. realitzat li ho puc dir-. obeïa al desig d'exterioritzar aquell gran feruor que ell sempre ha sentit per l'art de Vostè. A més, concebut encara sota la impressió que li vctren deixar les hores tan grates que ua passar en contacte ctmb la seva orquestra., és també tm homenatge a aquesta obra de Vostè que ell ha admirat tant. La composició en qüestió és originalment un concerto de clavicèmbal del vienès C. M. Monn, anterior a Haydn (no és la mateixa obra que Sclronberg havia publicat amb realització del continuo en els Denkmiiler der Tonkunst in Osterreich del Dr. Cuido Adler). M'imagino que es deu tractar d'una transcripció feta amb esperit semblant a la del Preludi i Fuga de Bach' no li sembla, Mestre, que aquesta obra hauria de tenir, a Barcelona, i en mans de V[ostè] la seua Ur-auffithrtwg?~ No he volgut esperar l'ocasió -que espero ben pròxima, tarwwteix-, cle poder parlar de uiua veu amb V[ostP.], per dona.r-li aquesta notícia. Scho11berg tindria moltes ganes de tornar a passar una temporada a Barcelona; en conserva un record gratí.ssim. Hi ha, 110 obst.w tt, tota nna sèrie de petits obstacles qne el.fun vacil·lar. }o crec que la perspectiva d'un concert amb V[ostè] el faria decidir. No cal dir que me n'alegraria personalment, 1w solament pel goig de tornar a tenir-lo entre nosaltres, sinó sobretot per la inquietud que em produeiqu~ 39 339 . ¡;;¡ ¡¡¡;- ...a= ·== =· "' §' 140 40 3-10 TEM A xen les notícies que em dóna relatives al seu estat de salut. Bs comprèn que l'hivern del nord li va cada vegeu/a més ni(L/ament, i el nostre clima, en canvi. li va provar admirablement l'any passat. 8 l' ull aprofitar aquesta ocasió per dir-U que em dol extraordinàriament no haver tingut temps de porllir-li lo partitura de la meva cantata, sobre el poema de .Josep Carner L'alta naixença del rei En .Jaume. abans d'enviar-la a ·viena on calia que arribés a llir, per tal de poder entrar en el concurs de la U{niversnl] E[dition] en memòria d'Emil Ilertzlut. Però (!fil va mancar, malaura.ment, el temps necessari; vaig terminaria partitura el diu.menge passat, després de passar les dues nits anteriors en blanc, copia11t. No cal que li digui quína il·lusió emfa que V{ostè) la pugui veu re ben aviat: li enviaré ai.:cí que en pugui disposar. que confio que serà a final de maig. Si tingués la sort de semblar-li digna d'una audició en els seus concerts, en un moment oportlÍ. jo me·, considera ria honoradíssim! Rebi. estimat Mestre, la més cordial devoció del seu admirador e11tusiasta. Gerhard no aconseguí cap de ]es seves dues aspintcions. Quant a l'estrena del concert de Schonbcr·g, el mateix compositor escriVÍ a Casals el 20 dc febrer de 1933, poc menys d'un mes després d ' haver-lo acabat: lla resultat una peça molt brillant , i sabent que Casals valorava molt les seves pl'imcn•s composit·ious, especialment la Simfonia de cambra, op. 9 (1906), però no així, les darreres, afegí que l'estil s'aproximava al de Haydn i que no anava g(lire més lluny que Brahms. Sc•mhla quc Casals en féu. en privat, una audició memorable, pPrÒ no pogué accedir a la petició concreta dc Schonber·g (a q11è Gerhard donà suport eu una altr·a carta del 22 de setembre de 1933) ja acomiadat dc Ber·ün i en ple exili francès. que l'estrenés amh rOt·cruestra de la BBC de Londres el 29 de novembre d'aqueU mateix any. Aquell concert sch onberguià dedicat a Pau Casals. es 'a trobar també amb la dificultat que Casals estava pt·cparant en aquells moments el Concert de Donald Tovey. que havia d'estrenar a la Universitat d'Edimburg, amb motiu del seu doctot·at honoris causa i coincidint amb el d'Albert Schweitzer, amb el qual Casals compartia també ideals musicals i hu.manital'is. Casals tampoc no interpretà el Concert-balada d 'Alcxandcr Glazunov que també li va ésset· dedicat. Finalment el Concert de Schonherg-Monn fou estt·enat per Emanuel Feuermann, que s'hi inter essà vivament , com també que Gt·egor P.iatigor·ski, amb l'Orquestra Filharmonia de Londt·cs rurigida per· Thomas Beecham la tardor de 1935. Casals testimonià sobre l'estrena dient en el llibre Converses amb J. M. Corredor: Malgrat Pau Casals la seva imerpretació remarcable, l'obra no va tenir cap èxit. El S<'gon desig expressat per Gerhard tampoc no aconseguí d' aromplir-se . L'alta. naixença del rei En Jaume ( 1932) no fou incorporada aJ rf'pertori dr l'Orquestra Pau Casals ni abans ni després de restrena mundiul a Amsterdam el1933, al festival dr In SJMC. El fet és que la ver-sió íntegra no fou estrena· da a Barcelona fins al 1984 per l'Orquestra Ciutat dc Bar<"elona sota la direcció d'Antoni Ros l\farbà. Cerhard <'ontinuà malgrat aquestes circrunstàncie• leb relacions afectuoses amh Casals. com bo mo:.tra la cat·ta següent de Cap d'Any de 1934: En eL<> vots que formem per Vostè, hi comprenem també tots i cada un dels seus estimats, que nosaltres també estimem de Lot cor. L'alliberament del seu gemtà Lluís10 ens va omplir d'alegria! que l'Any Nou. li compensi en béns de tot ordre la injustícia que ha hagut de sofrir. I n nosaltres que ens conservi la simpa.tia de tots vostès i el poder experimentar sempre més profun· dament la grli.cut del seu geni. (. .. ) afectíssims devots que el reverencien de tot cor. Poldi i Robert Gerhard Després d'una interrupció d'una dècada llargar' tot·nà a restablit· Ja correspondència. En eUa parla cr espt>ranC'eS polítiques: Ja ràpida caiguda del règiJO dc Franco després d ' haver· finalitzat la guerra nrun- TEM A Francesca \ida I, coneguda com Frasqtúta Tití, a la qual Casals anonwna' a ·•Ja compagne de ma vie''. Gerhard envià la seva Lutima car·ta a Casals conservada al museu de Sant Salvador. 19 de novembre de 1955 Estimat Mestre, Amb el més gran sentiment i no sé amb quin retard ens assabentem de la mort de la Senyora Capdevila. Un mot breu per dir-li que la Poldi i jo prenem molt ·vivament part en la seua aflicció. La Poldi especialment, com potser Vostè recorda, tenia 11 una veritable fal·lero p er Donya Frasqtúta. S'havienfet. ueritabl~ment amigttes. Avui. em recorda que era una de les persones que hauia pres en més afecte d1trant els seus a.ny.s d'estada et Catalunya. Ens fem càrrec de /.a pèrdua irreparable que lcL seua mort significa per a Vostè i li desitgem de tot cor la fortalesa d'esperit necessària per suportarla. També nosaltres li guardarem una memòria plena d'afecte i d'admiració. Rebi els nostres més sincers afectes i una estreta abraçada del seu afm. Robert Gerhard. Gerhard i Casals continuaren lluitant pels seus grans ideals, la música, la pau i Catalunya fins al fmal de la seva vida. Robert Gerharcl va r DO En de "es- ela ·na- lla! bà. I:Ïe5 ¡tra tem ws- olir tol tots iwims dial: es lamenta dc l'estat bel·licós de les potències que han estai adversàries i defensa el desarmament. En un telegrama dil"igit des de Zuric a Prada de Conflent es llegeix: Cher maftre receuez meilleur.s voeux et souhaits sincères grand retour triomphal dans Catalogne liberée. Gerhard. Li exl>lica l'è>..i.t de l'amiga comuna Conxita Badia a la BBC de Londres i desct·iu les estrenes de Don Quixote el 20 de feb1·er de 1950 al Covent Garden de Londres i a New )ork. Gerhard e'.-pÜca la pròxima estrena de l'òpera The Duenna a Alemanya i la retransmissió radiofònica anglesa així com les interpt·etacions del Sf'lJ Concert per a violí i orquestra a Florència a càrrec d'AIJLoni Brossa i de Rermann Scherchrn a la mateixa Florència i a Londres. També parla dc les olwes en curs del Concert de piano, encàn·ec dc Bcnjarnin Britten, destinat al Festival rl'Aldcnbtu·g i lma caotHla For St. Cecília :S Duy, amJ) text de Dryd('n. E14 de mHig de J954• Gcrhard escriví a Casals que ja ha enllestit la seva Simfonia núm. 1 {1952-53), dedicada a Iu Aeva esposa Poldi i que estrenà H. Roshaud al !~estival de la SIMC de Baden Baden. Gerbard explica a Casals que es tracta d'una obra dodecafònica, però a lo humano i una mica a lo divino i toL. Amb motiu de la mot·t de l'esposa de Pau Casals, NOTES l. Lc;, c•ut·tcs es troben en d fons epistolar dc la Casa Museu de Pau Casal~ a Sunl Sulvnclor del Yt•ndt·clJ. i be pogut presentarles griicieH aJ¡¡ nwmht·es tiP la Funrlució Pau Casals, J oan Anton Maragall, Mct·c·ò Cunt"I"O i Joan-Curie.;, Bm¡,,'ué. 2. Berliuer ZPittmg cie la lnn.la. 3. Lertm·n inct•rtn. 4. B.-il1!!lt Brumic·n~LÍJlg Cot·pot·atiou. 5. L'obra fou c·clitnfln pN·lu Univet·sal Edition en versió per a \'CU i piano dedieudu u Conc:cp<·ió i Maria A¡,'11si:Í Badia, filles de la cantant. 6. Espl'cialisl<'h. i. El Preú1di i fuga en mi b major, original per· a orgue fou orque.o;Lrat pet· S(•hèinbt·r~ i aque;,tla (Ürigí a Ban·clona al capdavant rk l'orqtw~u·u Pau Ca<oals l'abril de 1932. 8. Estt·cmt. 9. Al·lu~ió a Iu situació política i no sol;; de salut. ja qui' Schiinberg fou acomiadat dc L\radènúa de les Arts de l'Estat Pru,~íà. on temia Iu ctttedru dt• rornposició. el 30-5-33 i començà ri 81'U llarg dt•sonl'lanwnt. 10. El germà ell' Caoah.. LltÚb, fill desè del matrimoni Casals- Delftllt), cator:tc any& mr¡¡ jove que ell, fou empresonat dt'u setnHmt's per haver pn,·tic·ipot t'I 5 d'oct·uhrc en eLl fets per defensar· la inuepcnd!onciu de Catalunya. Gerbard 'isqué amb gran intet·ès aqurst montf"llt polític, jn t¡ue fou empresonat el seu nmic• Vl'ntut·a CuH~ol, que es tt·obà molt de temps al penal de Curtagc.•nu. G.,rhnrd li utln·c;à ui captiveri la seva obra Ventall. pe1· u eun t i pinno umil I!•)( I dd mateix Gassol. U. Frasquitu mo•·Í el HI dc genc•J" de 1955, després de t•·entu anys dïntirnitut nmb Cusal;, i vinl de viure junts. EncaTa crue eUa t't'a vídua d1• i<t•lip Cu pele' ilo, u·eson·t· de l"Orquestt·a Pau Casals des dc 1921, Cusals t•n canvi t•stavn lügnt civilment aníb la soprano nonl-umf'riranu Susan l\'letcalf. Aquesta fon la raó que Cb Clh~ll<ÍII iu nrtirulo mortis. Casal~ entr à per primera i única \egnda 11 R,pan)U pet· complir el desig d ' eUa d'ésser enter,·ada al et•menlit·i dc) \ t•mlt·•·U nJ costat de la marc de Casals. 140 TEM A El llegat no inusical de Robert Gerhar d a la Cambrid !fe Univers ity Library (Anglat erra) per MARGARIDA ESTANYOL rel cies a la generosa aportació clel.s hereus de Ger/tard, l'extensa col·lecció dels quaderns de notes en els quals Roberto [sic) Gerhard va escriure els esborranys d'articles, notes per a programes de me'L i apunts s'han pogut numerar i identificar-ne el contingut (si més no, parcialment), i la sevet nombrosa col·lecció de cartes s'ha classificat i ca ta logett. Aquest és el text de la primera nota que anunciava la disponibilitat pet· a la seva consulta del fo ns Robert Ger b a rd. publicada al 'H usic Departament Bulletin. núm. 7 (març 1995) de la Cambridge Univet·sity Library (Anglaterr·a). La història del destí d 'aquest fons és relativament a·eccnt. S'inicja quan Leopoldina Feichtegger de Ccrhard (Poldi), mor a Cambridge el febrer de 1994. Per voluntat de la mateixa Pol di, el fons documental d e Robert Gerhard va passar a mans de la Dra. Rosemary Summers (atual marmessora), la qual, després d'una primera selecció i classificació, va dipositar el llegat al )lusic Departament de la Cambridge 1Jniversity Library (CUL) i va aportar la dotació econòmica necessària perquè un biblioteca ri en realitzés l'inventari i la catalogació. E l fons que passava a engr ossir el llegat Gerhard (la seva vídua ja havia d ipositat prèviament una part dels manuscrits dc les obres musicals a la mateixa biblioteca) estava format per la documentació escrita durant el seu període d'exili, és a dir. dc 1939 a 1970. La con·espondència en suposava una part important i voluminosa . ja que Poldi Gerhard havia estat destinatària de moltes de les cartes adreçades al seu marit i, després del 1970, també va h aver de continuar la correspondència amb institucions a·elacionades amb la interpretació, emissió i gravació de l'obra de Gerhard. Aquest fons documental també incloïa esborranys d'escrits, còpies dc guions de programes pet· a les emissores de ràdio de la BBC, guions de pel·lícnles, documentals i d 'obt·es teatrals per a les quals h avia compost música incidental; docwnents G pet·sonals, fotografies, les seves biblioteca , d·i scott~­ ca i col·lecció dt> cin tes magnetofòniques.' Un retr at de Felip Pedrcll que el meste va regalar al sen deixeble està exposat a l'Anderson Room, sala de lectura del dt>partament de música de la CUL La catalogació dels documents es va fer utilitzant dos programes de tractament de textos: un per descriure el contingut dels llibres de notes i fer l'inventari de la seva bi blioteca i un altre per rronr descripcions que posteriot·ment es poguessin transformar en r·egistres llegibles per màquina i intC"rcanviables mitjançant cinta magnètica {anomenats registres MARC). Cap dels catàlegs ct·eats amb aquestes descripcions formarà part del catàlrg gen eral de la CUL mentre la biblioteca no sigui titular del fons, i per tant la seva consulta s'ha de fer in situ. A grans trets, els documents es varen classificar segons la seva tipolobria: I. MANUSCRITS I MECANOSCRITS A) De Robert Cerhard: • Llibres de notes • Generals (articles i escrits per a la ràdio) • Sobre les seves pròpies obres • Guions per a música incidental • Correspondència pet·sonal • Correspondència d'entitats • Documentació pt'rsonal B) D'altres autors sobre Robert Gerhard CI e s u P. r a u a 11. IMPRESOS A) De Gerhard • De contingut genet·al • Sobre les seves pròpies obres B) D 'altres autors • Biogràfics i generals • Sobre l'obra dc Gel·hard Cada registre descl'iu un document, excepte en el cas de la correspondència, en què la descripció és d'un grup de cartes dc i a la mateixa p ersona. Gràcies al costum q ue Robert Gerbard tenia dl' fer e TEM A en al la s- u· s- r- ir s r Robert Gerhard amb Leopoldlna Feichtegger ròpies amb paper carbó d e les cartes q ue ell escri\ia. se n'ha conservat una gran par·t que -tot i srr incompleta- podria resultar suficient p er fer un perfil d el compositor vallenc com a corresponsal. Una part important d el fons, la formen esborranys d'escrits . Per una banda , gairebé cent cinquanta quaderns de notes on utilitzà les cins Urngües que dominava (català , castellà, francès. alemany i -ja al pt·incipi dels an ys quarantal'anglès), en els quals es podien trobar des d'escrits molt per·sonals com ara un poema dedicat a la Polc(j fins a anàlisi d e les seves lectures, passant per esborranys de textos p er a at·ticles, conferències, etc.. notes com a jurat de conrtu·sos de composició o p ensaments diver sos. Aquests quaderns es varen agrupar per mides i apa•·cnça, ja que la majoria no estaven da tats . Posteriorment es varen numerar, paginar i d escriure en un catàleg que pretenia identificat·-ne el contingui , però que \'a quedar en poc més que una llista cl'incipits dels diversos escrits. Gcrhard va voler justificar el fet d'escriure als quaderns explicant en un d"ells (Grrhard 10.102) que al seu país honrin anat a ferla peta1.· amb la " penya", però que fi Anglaterra - malgrat que parlar cl'ell mateix l'avorria ("Th l.' " '~~ aquc.>s. d <' s u~ h aVIa · " I " b ores me'' , va escrmreta mancança. D ' altra b anda, els escrits per a la ràdio, guions per a música incidental per a ràdio , televisió, t<.'att·e o cinema, etc . es poden tt·ob tw a la CUL e n forma d 'esbon an y i molt freqüen tment en divet·ses versions i correccions . Sovint es tracta Jc còpies d els mateh.os guion s d e la BBC amb anotacions hològrafes d e Gerhard , i no f.s estrany trobar-los incomplets. Alguns d els textos no apar·eixen citats en les bibliograJies puhlirades (Spanish Phantasy o les sèries de Perfiles big rajicos) , d 'altres utilitzen títols que en el moment de ser pub1ica ts varen variat· (Gossip p er England, Spring 1945 o Schoenberg as a teaher pet· Reluctant reuolutionary) i en alguns mecanoscrits n o consta cap títol. Aqttest fet va obligar a con feccionat· una llista tant d e títols com d 'incipits p er tal d 'intentar identificar el màxim d'escrits . Tot i a ixò, en molts registres del catàleg han quedat interrogants pe•· r esoldre. El conjunt dE' la seva correspondència personal és abundós, i entre d ' altres pod em trobar noms de dit·cctot·s d'orqu estra , compositors i intèrprets com Ern es t Anserme t , Leon a rd Bernstein , Jacques Bodmer , Pau Casals, Juan José Castro, Roger Sessions. Manuel de Fall a, Colin Davis, Ernst Krenek , Con stant Lam1let·t , N orman Del Mar, Antal Dorati o John Cage; p er·sonatges de la vida mus ical angl esa com Edwud Dent , William Glo ck, el comte d e Harewood , Edwa rd Sackvill c-West , o Coli n Mason; amics i col·laborador·s catalans (el més entusiasta i constant dels quals fou Joaqtúm Homs): Ventura GassoJ, la família de J oaquim Gomis, Josep M. Mestres Quadreny, Joan Miró, Rafael Patxot i J uhert, Felip Pcdrell, Josep Trueta i .institucions com el Monestir de Montserat i les editorials Aymà. Proa i Edicions 62 i un llarg etc. P oldi Gerhard va haver de vendre el conjunt de cartes de Scbonberg i Webern, considerades les més val uoses del llegat, p er ò la CUL en con ser va còpies, així com també l'o..tginal de la primera carta que Gcrlun·d va adt·eçal· al mestre vienès sol·licitant-li si el podia prendre com a deixeble. Quant a les ca t·tes d 'entitats (principalment la BBC , Boosey & Hawkes, Oxford U niver sity Press i Performancc Rigbts Society, cntre d'altres no menys importants en contingut, <'O m ara la r esta d 'editors i el ~ h akespeare Memorial Theatre o l a Royal Shakespeare Company), aquf'st grup s uposen m1 arxiu amb informació d e primer ordre per als estudiosos de l'evolució professional de Gerhard a Anglaterra, principalment, p erò també donen fc do la seva rclació amb orquesn·es i societats musicals de la majo.-ia de països europeus (Alemanya, 140 TEM A 140 llolandu. Snïs!ia, França. Itàlia, Portugal) i d'altt·e¡; contim•nts (EUA. l'Argentina, Veneçuela, Au¡;tràlia, Is t·ad, t't(•.). Aquest apat·tat de l'ar·xiu é>~-t <'iipet·ialment in t<•rcssant p el que fa a la con servació dc par·t dels contractes, acords, fulls de comtmi<·adó de dt·ets cob r ats per la PRS ( Pf't·fonnant·e Right Soeiety), etc. En l'npartal conesponent a la seva docnmentaeió personal, s'hi poden trobar el certificat d'estudis exp<'dit a Brdín, el seu passaport britànic o l'informo qu<' el Dr. Fleming, cardiòleg í amic personal el<' Gcrhanl, va fer <.le les causes de la seva mot·t. Ln bibLioteca pcrsm1al està formada pet· dos aparta ts dars: urts 1.500 llibres i gairebé m1 miler d f' ¡Hu·tit urcs. Lt·s monografies r epresenten -juntament amb d fons guardat a l 'Institut d'Estudis Vallent:8- una moRtra de la vida privada d'un pet·sonatgc fastinat per camps molt diversos del sab er i dt·l seu tt'mps: música , art contemporani. filosofia, lt'mes cien ufics. lüerattu·a universaL noves tecnologies. etc. N"cxisleix un inventari amb les dades impresrindihles (autor, titoL peu d'impremta, any i cat·acleristiques de l 'exemplar) ordenat segons La poskió dt>l llibre a la prestatgeria. Es tracta d'una simple llista i els documents no tenen una SÍ!:,'II8 Lm·a pt·òpia' Les característiques de rexcm plat", pct·ò, hi consten atesa la importància de les anoladons que es poden trobar escrites als marges dds Vc)lums. Com a dacla curiosa val a dir que sovint s' hi van tt·obar cartes, postals, felicitacions, rebuts o altl·es documents menors . Quant a les purtitures, una ullada al contingut del llegat ens podria sct·vir de passeig per Ja història universal dc la músi<'a en formal de partitura de butxaca. El conjunt ens mostJ·a unes partitures analitzades i marcades en llapis de colors amb gran cura i claredat, en aJgun es de les quals hi ha observacions als marges . Un a part petita però potser no menys important d'aqu~sl ('Onjunt de documents la formen unes cinc-centes fot01:,rrafies que finalment no han estat invenlal'iadcs, en part pt>r la dificultat que s uposava la identificació dc personatges i eu part perquè no bi va haver temps material de fer-ho. La g•·an maj od a n·nectcixen etapes de la seva vida familiar, però d'altres són mostra de moments clau cir ]a vid a del compositor . Una d"elles, pet· exemple, és la eoneguda fotografia d ' un Schonberg ja malalt r·calit.zada per Man Ray. S'hi poden tt·obar la majoria de fotografies d 'ell que s'han pub lirat , però molL poques on ell aparegui en el seu ambien t farniliar.z La doc'mnt•nta ció impresa sembla de poc interès . P er 11na banda , no és -ni de bon tros- completa pel que fa a esei'Ïts d e Guhard p ublicats . De fet, les t·rfet·èndes a aquesta bibliografia es varen havet· òc compt·ovar a partir dels mateixos fous de publicacion s periòdiques de la biblioteca, amb rcsultats no sempre satisfactoris. Per altra banda. t'ls retalls de premsa, r eculls de crítiques d'eiitt·rnes o intcqn·etacions de la seva obra es troben en un estai q nc en fan molt difícil la identificació. tant pel que fa a títols com a dates exactes dc Ics p uh lif'a<'ions. Si bé David Dt·ew, Colin Mason, Susan Brads haw, Sasha Moor·som, David Atherton, ALes Orga i .Joaquim Homs havien tingut accés a part d 'aqu e!!la documentació, j a fos per amistat personal a mL els Gerha t·d o per lligams pt·ofessionals, el fet f·s que fin s l'agost dell994 (data d'inici de la tasca de elassificació i catalogació del fons) no va S('t· possible que el públic hi accedís/ i fins a pl'inripis dc febt·er de 1995 els estudiosos no va t·cn podt'r citar correctament els documents, ja que el procés de classificació i catalogació va durar sis mesos. El feL quc Lola aquesta documentació sigui fora del noslt·e país i que el catàleg encara s 'hagi de consultar in situ (a Cambr·idge) con stitueL'< un im·on' 'enicnt afcgit per als estudiosos de casa nostra. inconvenient q ut> esperem que es resoldrà quan li sigu i assignada una Reu definiti,·a. lnkiatives públiques i pl'ivades estan fent un esforç p<•r nonnal itzar una situació insòlita de dcscotwixemen l de Ja seva obra. Entre les cclehracions del <:enlt'nari del naixement d e Robet'l Ged 1a rd s'han orga nitzat concerts d'homenatge, conferències i es preparen edicions i cnregistramt'nls. Tol i això, un coneixement aprof1.mdi.t dc la seva figu t·a no s'ent<"ndria sense l'estudi de Ja seva doeumc·nlació cscr·ita, tant pel que fa a la del seu pcríodc d'exili com a l'anteiror (con servada a l'Institut d ' Es tudis Va11encs), ara que ja és pública. NOTES l. El ~ontin¡;'ul dl! IPb <'Ïnlf·~ mn.,rrni-liques es desconPix a ('llu•a dPI liC'U mal t>~Lal tlt· f•on""'"ució. 2. Ln dt•ls IWUs gt•rrnuns \ 'O romandre a VaUs i l'altre. Cnrlr•, diputat ni Pnrlonwnt dt• Catalunya durant la II Repúhlica. e;; HI t·~iliar a \l c~xic·. 3. David Dt·<•" HI set· t•l primer a confeccionar un catàJeg d'o· hn·~ dc• Gt•r·hanl, publicat a la t·e,'i¡,ta The Score and / ..l/ .. 1. maga::itu•, mím. 17 (H!'lt>mbrc 1956) i completat el 19í3 prr ¡•oorert• de progt·ama el dins Athr·t·ton Do rid Schoenbl'rg/C,.rlwrd series de la London Súúoniella. Colin Ma~on i St.tHU II Br·ads hnw vat·en csr riure l'entrada r·m-re¡;ponent a Gr.l'lutrd pt! l.· a cliver~cs edicions de l'enciclopèdia Nerv Cr01Jf'$. Sushu Mom·~om va Rer la primera persmHl CJliC vn intcutnt· f1•1· un índex d!'l (·nnt:ingut dels q1.1adents de notes. Ates Orgo prt•twt·ovn fWt' al l9i3 un recull ct·ít.ic d'escrits del cQin· poNi tm· que mui nu t•s va ar·rihar a puhlicat·, i Jonrp.1im Horns bn es tat l't'mi1·a pt•r·•nmt rm~ ara que ha esc¡·jL una documl'ntadn hiog•·afin dt•l cumposi tot·, rditoda pet· tmblicaciones de la U nh t•rsidud dr Ovif'UO ('I 1987 tt·aduïda al castellà, i pc.1· In i amb dh•t•r· Bihliotc·ru tlt• CutuJunya l'o la ¡¡eva ver~ió ori!!inaJ o • ws •l·hhtr·udons i apèndixs ufe¡,'Íts t>l 1991. j sa nt mt el~ la de dd re Ca Sc "" ra E~ -9 1111 11 ('Q 111 ell al CQ sit bi siI El Et r·a CG T¡ la Yi I~ la ll a d TEM A le tb a, em 6. PS Reflexio ns a l'entorn de les sardane s de Gerhar d per JORDI ~ÓN Dirfclor dc• la Cobla Sant Jonli es l't 0- lO a 10 ja 73 ·a n- :~­ !1. li ln 5- 3- rt e, s- le la el a í- ¡n ·a o1. r h in al (V ra a· IU la la nguany es commemoren l"ls cent anys del naixement de Rohe•·t Gerhard. Arran d'això, molts melòmans han "descobert7' Robert Gerhard. CertamcHt, els anjversaris i Ics commemot·acions tcnt>n, cnt•·e altres fites, la de descobrir personatges i obn~s injustamrnt oblidades. ~<TUns sardanistes, especialment els més interessats en els aspectes filharmònics de la cobla, enguany potser també han sentit parlar dr Robert Get·hard, un músic que, com altres de la seva gf•net·ació -Jaume Pahissa i Pau Casals en són dos exemples- a la fi de la guerra f' i vil va optar per l'exili en veure la desfeta cultu ral clel pais. Roht>rt Get·hard, després d'haver esturuat amb Granados i Felip Pedrell (1915-21), viatjà a Viena i Berlin (1923-28), on, deixeble d'Arnold Scbonberg, va estudiar les darreres tècniques musirals de l'època: el llenguatge atonal i dodecafònic. que ell fou el prinwr a introduir a Espanya. La seva àmplia producció musical -.divulgada inicialment en nombrosos festivals de mÍlsica contempo1·ània i, finalnnmt, int erpretada i acceptada a les sales de concert d(' Lot el mónromprèn obres corals, cançonl\ amb acompanyament de piano o d'orquestr·a, obres simfòniques dhcrses. música per a pel·lículcs, una òpera ... i docs sm·danes! Sovint ens queixem d'una desconnexió entre el món dc la c·obla i el món simfònic. E l panorma en els anys 20 i 30 era, certament, un altre. Vegem-ne algunes dades il·lustratives: l'an y 1920 Ganeta eompon la Suite empordanesa pN' a o•·questra simfònif•a , amh la inclusió de el urs tenores i unflabiol i, en aquella mateixa època, s'estrenen les verhions simfòniques d'algunes dc lt's seves sardanes. El 1926 Toldrà estrena al Palau dt' la Música Empríries, sardana lliure per a orquestra simfòuira ronvencíonal i, l'any st>gü('n t, La maledicció del comte Arnau, impressió simfònica pet· a 3 cobles. També ('n aquella mateixa època Pau Casals escriu la Hat·cJana Els tres Reis Màgics per a orquestra de Yiolontels. No ens estiguem, també, de recordar les audieions sardanístiques ofcrt<•s a les personalitats del món musical eu •·opcu que visitaven 13arrdona, com Igor Stravinsky (1924 i 1933) i Riehard Strauss (1925). Els intercanvis, en tots aspectes, entt·e el simfonisme i la cobla eren. doncs, ben f'vidents i enriquido•·s. E En aquell context, Robert Gcrhard, que amh el temps esdevindria un dels c·nmposítot·s catalans més il·lustres del segle XX, escrivia dues sarda rws c¡ue s'estt·enaven al Palau de la Música el 22 de desembre de 1929 en nn polè1mk (•oncerl integral rxdusivament d'obres seves. La polèmica d'aquest conc<'rt s'encengué, sobretot. an·an de les obres de cambr a que. esc•·ites sota els patrons avantguardistes del moment. resultaren incomprensibles pet· a la major part d ·aqueU auditori. Malgrat això, públic i crítica coincidiren a va lorar que les cançons i Ics dues sardanes obrien camins vàlids per a Ja re1rovaei6 cic la nostTa mú sica autòctona. Les seves dues sa t·danes Je concert són plantejades sota uns esquemes for·mals i harmònics no convrndonals. Tractant-se de m(rska pura , sense cap referència descriptiva. l'autor· les titula. senzillament, Sardana I i Sardana Il. ~ulgrat la modernitat del seu llenguatge, hi és pt·esetlt el substrat melòdiC' i rítmic de les sardanes tntdicionals. La Sardana I, escrita per u eobla convencional, presenta 11t1a estructura basada en una tit·ada d e curts (42 compassos) i dues dc llargs (87 compassos cadascuna),' amh la proposta d'un "Da capo senza replica" -perfectament suprimible- per anar a pat·at· a una coda (11 compassos). Si bé hi ha una •·efe•·ència explícita a la tonalitat clàssica, es podt·ia parlar, tanmateix, d'un llenguatge polimodul. atès que el desenvo]upament, sobre un discut·s m4"lòdk f•n el mode fi:igP dc Mi menor, és acompanyat. sohre tm pedal dc Solamh hat·moníes canvianls. Per contra , en els punts dc •·cpòs, és a dir, en <·ls moments conclusius, es defineix rotundament la tonalitat de Sol major. Petits episodis imitatius t>mmarquen la temàtica pt·incipal i un fugatto amb resposta tonal presideh. l'inici de llargs. Ln df•tall important: l'anacrusi de corxera. pt·esent en lots els lt'mes, actua com a clement comú al llar~~"o de TEM A 46 3-16 tola r obr·a i t•cforça, ensems, el caràcter pròpiament sanlanístic. D'ac¡uesta sardana, n'hi ha tma \ot'rsió feta pel mateix autor el 1958 per a instt·umt>nts de vent d'on¡uestra. amll la qual cosa constatem que Gcrh arcl sempre va tenir p t·esents aquestes ob r·cs en ]a seva producció. Malgrat els breus pt•ríodes cle paral·lelisme politonal d'una ma teixa melodia, l'obr a no presenta uns trets exct•ssivamt>l revolucionar is. Molt més esJwcu lativa i experimental en tots els senti t ~ resulta Ja Sarda na 11, composta per a una singtrltu· fot·maoió de dotze instruments diferents: fl mrt a, (labiol, ti ble, tenora, fagot, saxòfon tenor, tr·ontp!l, tr·ompcLa, trombó, fiscorn, con trabaix i percussió. El llenguatge és politonal, o més concretament bitonal, ja q ue alterna i superposa Fa majot· -enll's<t t'om a tonalitat principal- i Sol bemoll maj or·. eom a tonalitat satèl·lit o subsicliària. La var ietat tímbr·ica que sovint exigeix Ja música politonal és la que j ustifica la plantilla instrumental abans esmE'ntada. amb l'avantatge cl'UDa major accessibilitat a cer tes tonalitats per part dels instruments d'àmbit unin•rc;al. En general. podem constatar que la tt·ompa, el fago t i el saxòfon es desenvolupen en la tonalitat dc Sol bemoll, mentre que la resta dïnstmmenls ho fan en el to de Fa. Així. doncs, el tema centr·al proposat en Sol bemoll pel saxòfon, és reexposat tot segu it en Fa per la tenora. La melodia dels Uar·gs, amb acompanyament rítmic sobre pedals de tòniea, i la dels cur·ts sobre petits obstinats -sempre amb harmonit•s politonals- s'altemen amb el contrapun t i la imüació propis del llenguatge politonal, si bé cal rcnonèi.xer algun moment d'enfarfegament per· l' I'Xcessi va acumulació d ·elements. La forma. bé que no com·eocional, és molt adequada al desenvolupament de l'olwa. Els curts (40 compassos a 6/8) i E"ls llar gs (102 compassos a 2/4) es repeteixen en la seqüènria curt<;-Jlargs-curts-llargs. per anar a parar a una t't'exposició final en tutti SCouuida d" una coda en tempo més vi u. El "cop final" -1' acord sec conclusiu característic de les sardanes- confirma la bitonalitat en inlet·calar l'acord del to suhc:idiari (Sol bemoll) dins l'acord principal de Fa. Petites oscil·lacions de tempo són justificadament presents en algun punt concret. Veiem doncs que Ger·hard, havent assimilat le~> tècniq u('S avantguanlistes de la música, pensava també rn la cobla (•om a nútjà d'expressió i. fins i tol , d'cxp ni mentació. Això contrasta amb el moment aetuaJ en què la cobla es veu oblidada o -pí tjor- menyspreada en molts sectors de l'anomenad a música culta. Incomprensiblement, des de ràm bit institucional tampoc no es dóna cap tipus de suport al nostre patrimoni musical més genuïnament autòcton. En aq uest SE'nlit, resulten ben eloqüents les paraules del mateix Gerhard a propòsit de les dues obres esmentades. Es tr·acta d' un ideari que interpel ·la molt directamt>nt els nostres creadors musicals q ue menyspreen dc manera absol u ta, per altra part sense aportar arguments sòlids, les capacitat~ de l'instr ument cobla . M'Iran dit que l'anunci de les meves composicions enforma de sardana ha produït estranyesa. "Per què uns poseu a fer sardanes, vos també?, m'hcr preguntat algtí. Aquesta pregunta m'ha desconcertat bastant. He cregtLt entendre que els meus amics hauri{'n rebut sense sorpresa l'antmci d'obres de tend(,. cies revolucionàries o d'avantguarda, però que les sardanes produïen una mena de desil·lusió. com si jo hagués traït alguna esperança. Voldria desfer aquest malentès. No sé si és gaire oportú confessar una ambició -sigui la que sigui- en un instant tan compromès. Però si m'he de t•eure amb cor defer-ne una, serà la següent: tinc ambicions de conservador, no de re' olucionar·i. Cada vegada veig més difícil i més gran La desproporció entre aquesta ambició i les met•es aptituds. Per això he tret, per exemple, del Concer tino el lema que duia: semper ídem sed non eodem modo. El considerava massa ambiciós. Però el mantinc com un desideràtum; és el que sento més profundament. Em sentiria orgullós si d'aquí a deu o vint anys el pogués aplicar amb justícia a ww obra meva. Les sardanes no responen pas a una actitud espiritual. diferent de la que inspira les altre..~ composicions meves. Da tècnica és també la mateixa. L'única diferència és en Les idees -més senzilles en les sardanes- com és natural, tractant-se de música que hauria de poder servir per ballar. Sóc un admirador de La sa rda na i de mol-tes sardanes de gran bellesa. escrites per compositors catalans. De vegades em sembla qtte tinc una visió -una mica vaga encara- de La forma esplend~rosa que podria arribar a assolir la sardana en L'avenir. donada la força de l'esperit racial que la va enlairant tan alterosamettL des dels sardani,stes primitius. ;vomés sento que les meves siguin tan incapaces de traduir -només q11e fos vagament- aquests pressentiment~. Si b~ les d nes sardanes de Rober t Gerbard foren. en l'aspecte musical, un crit a ]a modernitat -una modernitat q ue encara ens sorprèn avui dia quan les escoltem-, en l'aspecte històdc són el clar reflrx d'una (· poca en q uè la música de cobla i el simfonis01(' camjnaven pels mateixos .indrets. Tant de ho que amb Iu rerupet·ació d 'aquesta música es recuperin també alguns valors injustament perduts! Ví Si1 Gt Cc M Cc M d' ta l'< cc he Si he Bc ve ac pt eJ fà É. ll1 C( al lc l'· dt q. tr CI NOTES 1. Rt•rordt•rn t¡ue Iu intcrpt·etació de les Sllt·dancs en versió tl~ roncl'rl ~·dl' dos cut·ts i do~ Uat·gs. 2. ~odr nwuor natul'ltl amh cl sisè grau elc,·at. ri o St MUSICALI A RETRAT ~ ~ crISi- tra ats •si- sa. ó? -·' nt. ien VICTOR PABLO PERE% Una visió del simf onis me espa nyol òn. les zsi fer ció ès, ~rà de 'léS les del lon ós. (UI' ; si us- Víctor Pablo, director titular i artístic de la Simfònica de Tenerife i de la Simfònica de Galícia, va néixer a Bur9os. Es va formar al Conservatori de Madrid 1a la Hochsçhule de Munic. Després de ser director d'Opera i Concertació de l'Escola Superior de Cant de Madrid, va ser director de la Simfònica d'Astúries (1980-88). En el 1987-89 va ser també principal Director Convidat de I'Orguestra Nacional d'Espanya. Ha estat conv1dat a dirigir orquestres com la Philharmonia, la Filharmònica de Munic, la Simfònica de Jerusalem, la Royal Phil harmonic, la Simfònica de RTVE i la Ciutat de Barcelona. A més, ha realitzat diverses gravacions discogràfiques. La temporada que ve actuarà al cicle Palau 100. pi- lSÍ- a:a. en ica '111- ~a­ :ga ·nIa :te1és uir •ts. ma [aD ]ex ris- rue rin per HELENA BAYO ctor Pablo admira Ahbado i Giulini, entre d ' altres, perquè s'han format gràcies a un esforç enorme. Ens esmenta que va fer u.n curs amb Giulini i que es veia que la mtísica no li era ~cil; a Giulini, ni més ni menys! Es trebaU, treball, treball.. . El director arriba puntualment al Palau de la Música i ens concedeix uns minuts tot just abans de començat· un concert. -Vostè cr eu que hi ha crisi en Ics orquestres professionals espanyoles perquè no s ' hi poden destinar prou subvencions? -No, n.o. En absolttt. Jo crec que les m·questres estan rnolt ben t.ractades, a Espa,nya. -Així, doncs, no creu que la crisi econòmica estigui afectant rl bon funcionament de l es orquesh·es? -Fins al moment, no. Curiosament, a les orquestres, i no V només a les orqu.estres, sir1.ó en el món musical en general, sempre hem anat una mica per darrera de les situacions econòmiques del país. Per exemple, quan la situació era més falaguera, l'any 92-93, doncs no va ser fins nna mica després qtte es ·v an començar a notar aquests moments bons en sentit econòmic. I suposo que ara deu succeir igual. Ara s 'han mu.ltiplicat les orquestres i no sembla que aquest problema econòmic hi sigui present. No obstant això, ho estem patint orquestres dels EUA i també a Europa. - Pensa que podria estar en perill algtula orquestra nascuda a redós de les autonomies? - Pel que he vist, no. Fins i tot l'Orquestra de Sevilla, que era una orquestra que es creia que seria una orquestra per a l'Expo, està actuant d'una manera regular i està fent temporada de concerts i òpera. - Podria ser una possibilitat real la privatització de les or·questres? -Això és impossible, a Espanya. Crec que per raons ftscals, el sosteniment de les orquestres per part de l 'empresa privada no és una alternativa de l'empresa pública. Ha de ser aquesta última la que mantingui el pes d~ la vida musical i de la vida cultural en el seu conjunt. -0 sigui, que el model anglès no fun cionaria ... - Bé .. . s'està donant el cas d'una orquestra molt bona que teniu aquí a Catalull)'a, que és l'Orquestra de Cadaqués, però que és una orquestra que actua en períodes determinats, i així sí que ho aconsegueixen. Però no és tma orquestra, que visqui tot l'any, sinó que es nodreix de músics d'altres orquestres que s 'ajunten en moments concrets. -Què n'opina, del sistema de músic de bolo, d'aquell que s'incorpora a l'ot·questra d ' tm a rmmet·a esponh lica? Creu que MUSICALIA RETRAT beneficia !'I c·onjunt o que el distorsiona una mica? És paetidari d 'a<lu<·sta manet·a dc fer? -Es que, bé, el concepte boio ... Depèn de com es faci. Jo crec que, afortunadament, cada cop es fan millor. les coses. Aquí, per exemple, l'Orquestra del Tea tre Uhtre no sé d'on es nodreix de músics, no ho sé, exactamen t. Però en canvi, fan nn treball excel·lent. Tinc la sensoció que en.fòrums, teatres i en cicles importants, el concepte b oio, de fer de pressa i corrents ja no es produeix trrnt, perquè hi ha u 11a tendència a fer-ho cada cop millor. Pt·cguntem a Víctor Pablo quina considera que és la maner a idònia d<' Lt·ebaHar amb una ot·que tra. - Jo només puc dir el que faig en les meves orquestres. i. sense cap ànim de cotnparar amb ningú el que jo hi faig. A més, són orques f res de -diguem- dife- rent concepció, ja que hem partit de zero, que són una aventura nova totalment. Altres orquestres tenen ja la seva hi~ tòria, el seu repertori i les seves formes d'actuació. El que sí faig quan hi ha obres noves, i sobretot si són obres d'envergadura, són molts assajos perquè quedi un pòsit importan t en l'orquestra, i desp rés, quan es repetei:xen aquestes obres, més endavant , es pot fe r el nombre d'a,ssctjos habituals. Això és el que jo he anat fent amb les orquestres que he dirigit habitualment. -Quin considera que sct·ia el nombre ideal d<' concerts per a una simfònica? -Bé, a la de Tenerife. per exemple, estem gairebé al límit del que es pot fer. L'orquestra està fent uns vint-i-dos programes repetits dues o tres vegades. A més,fem òpera, dos o tres programes lírics. dos discos cada any... És una orquestra que s 'ha 140 .dllb. "9)(F CAIXA DE CATALUNYA Continuem d'acord. L'acord de coHaboradó que en el seu dia van signar Caixa de Catalunya i la Fundació Orfeó Català -Palau dc la Música, ha estat renovat per a la rem porada 1995-1996. 48 348 creat un hàbit de treball i això a poc a poc prov oca que s 'elevi el nivell. -Creu que a Espanya s'està en condicions de formar una o1·questra de relleu internacio. nal? -Això és molt complicat. Es. panya porta un retard real respecte d'Europa i recuperar-lo és molt difícil. De fet, s'estan fent molts esforços per anur més de pressa del que seria nor· mal. Però aquest camí per a una orquestra de nivell... , el problema no és trobar els mÚ· sic s idonis i aju.ntar-los, el pro· blema és que si no creem bones escoles, no hi haurà manera d'arribar a un nivell molt elevat. Sense aquest pòsit anterior de l'ensenyament, i sense aquest treball a l'ombra, és molt difícil poder realitzar projectes d'aquest tipus. -Si estigués a les seves mans el fet de poder fer reformes en el sistema pedagògic espanyol, quins canvis substan cials hi introdtúria? -És complexa, aquesta pregunta, perquè la famosa llei, la LOGSE, té efectes molt posi· tius, però és dlfteil aplicar-la per manca d'estructures i per· què estem en un tipus d'educa· ció en el qual a la música mai no s 'ha donat el rang de carre· ra universitària. Aquí és on ja es produeix una crisi. El pro· blema ens portarà molts anys, perquè els resultats artístic! d'una orquestra poden ser mé! o menys ràpids, però els resultats en l'educació no ho són tant. -Com aconsellaria un estu· diant d e música que volgués ser director d'orquestra? - Jo li aconsellaria que dirigei· xi el que sigui. De vegades m'he trobat amb alguna persona que et diu: "si jo no tinc una orques· tret davant, no dirigeixo". No, jo crec que fer-ho am.b un petit conjunt instrumental o cor i clirif,rir el que sigui, és anar-se fonnan t per comu,nicar el que vols . Això és, almenys, el que jo vaig fer. -1 a l'< -l sani altr altr mol altr va i~ tir 1 aixè UIHI tuls quo ten - ; per. ren l'Ull sup aa U, IlO soli: con• ball s'ha MUSICALIA RETRAT 'òa JÍ el i en una cio- Esresr-lo :tan nar Lor- r a , el mú- Jro- mes lera ele- rior mse és JrO· l S el ne! yol, - Per a un est udian t, la sortida a l'estranger és imprescindible? -Home, sempre és interessant, perquè s 'han de conèixer altres sistentes, altres coses i altres mestres. S'ha d'observar molt també l'orquestra amb altres directors. Jo a Madrid vaig demanar permís per assistir als assajos de la Nacional i això em va servir de molt. -A vegades els t·epertot·is són una mica r eiteratius, en els t·ecitals. Com fugiria d e Les ob1·es que sistemàticnm.en t s' in tcrprcten en concer·t? -Això depèn de cada ciutat, perquè els públics són dife rents a cada lloc. Acttu~r davant d 'un públic no format suposa un repte, que és donar a aquest públic obres del segle n, obres d 'altres compositors no tan coneguts. concerts arnb soli.sta que no siguin els típics concerts de sempre ... És un treball que crec que en cada lloc s'ha de plantejar de manera diferent. No es pot generalitzar. El temps se'ns acaba. Víctor Pablo encat·a ens vol plantej a r· una qüestió, que s'ha de promocionar el producte espanyol. En general, opina q ue hem d e fer una mica més de cas als nostres compositors, perqu è tenim una espècie de pr evenció de mostrar el que és nostt·e. No hi ha cap motiu, però no ens hi acabem de decidir. l és una llàstima. hi 140 ore- i, la •OSÍ· r-Ia oer- .u;a- mar rre- 'j, JO :JrO· ttys. :tics més Palau de la Música Catalana Els dilluns a les 19 h. 'SUI· són Concer t núm. 5 Concet·t mim. 6 s tuser 3 de juny, 1996 El cor i la cobla Cobla Sant Jordi. Cor Jove de I'Ot·feó Català 10 de juny, 1996 La sarsuela Ot·qu cstr a Simfònica d~l Vallès. Cor d els Amics de l'Opera d e SabadelJ. M. Cal'lne Het·míndez, soprano . Josep Ruiz, Lellor. Yicenç,Esteve, tenor. Auge] Oden a, baríton \geirt'ht que uesNo, Jetit Jr r 1r-se que :e jo (pall·ocinal pet· Fnndación Coca-Cola Españu) 'Dir s.: Conxita Gat·cia i J ordi León Caneta, Saló, Ven tur a , Pérez Moya , Mor era Pujol, Prenafeta. D i.r.: Al he r·L A r·gudo. F t·agmcnts dc Ma ruxa, Doña Francisquita i Bohemios (obra senrrr·a), ric Vives. Preus: de 600 a 800 ptes . 49 MUSICALIA PRE-CRITICA Una altra òpera de Benjamin Britten per F. TAVERNA· BECH S CURSOS DE FORMACIÓ PER A MESTRES I ESPECIALISTES DE MÚSICA 1996- 1997 • Educació Infantil 140 • Educació Primària • Educació Secundària • Escoles de Música i Conservatoris ..... O Cursos monogràfics O Informàtica musical * ••• C urso s d'estiu d ' hivern mm Generalflat de Catalunya Departement d'Ensenyament egm·ameut, The tu . rn of tl.t e screw és u na de les disset òperes de Britten que, al costat de Peter Grim,es i Billy Budd, també podria figurar en una an tologia de la millor música Lírica del nostre segle. Ara, els operòfils barcelonins i els liceistes de llarga tt·adició podran esbdnar per si mateixos la bondat d 'aquesta consideració que subscriuen la majoria dels estudiosos de la música de Britten i de l 'òp era en general. La volta a la rosca (a·aducció certament liter al del títol de l'obra de Brittcn) és també el títol de la nan ·ació de l'escriptor Henry J ames, en la qual Britten s 'inspira per compondre aquesta obra escènica . El tema és el de dos nens que viuen en una mansió antiga i apartada i que estan posseïts pels espetits del sel"ven t i de la institutriu, condemnats i executats per diversos assassinats i que, des del més enllà, :indueixen els dos adolescents a continuar en aquesta comesa criminaL P er altt·a banda, arriba a la casa la nova institutriu que ha contractat l'inabastable i introbable propietari. Si més no, aquesta bt·eu sinopsi de la situació ens indica que Britten , amb The tttrn ofthe screw, incideix una altra vegada en unes qüestions ètico-filosòfiques especialment atractives per al seu pensament, com són la indefinició de la innocència, l'aleatorietat del sentit moral i també la refleJ>dó sobre si els conceptes del bé i del mal són qualitats inl1eren ts a la naturalesa humana, o b é són unes entitats que existeixen pet· si soles al marge dels humans. Temes que, p er altra banda, també els trobem precisament en les dues obt·es d e Britten ja esmentades, Peter Grimes i Billy Budd. En defmitiva, hi ha LLna lluita entre el bé i el mal, que pt·en "cos" tant en els esperits dels edats com en l 'ànima dels n ens i de la institutdu. L'acció se cen tra , així, en tre irrealitat (ct·iats) i realitat (nens i institutriu), com també en la seva relació amb la dimensió intangible però real de les abstraccions (el bé i el mal, la innocència i e1 sentit del l'ètica). Britten, de la mà de J runes, possí- Obr.s d. DJVEN bilita la trobada d'aquests "personatges" en la ficció d'un escenari perquè dialoguin , es t·elacioni.n i. d'alguna manera, perq-uè provoquin el drama Líric. The Lurn of the screw va ésser composta l'any 1954, i pot considerat·-sc com una de les creacions lú·iques més reeixides de Bl'itten. Està estructur·ada en dos actes, un esque· ma m olt habitual en les òperes del compositor anglès, que continua aquí tamJ)é amb el seu estil melòdic tan personal i intransferible, rigoro· sament elaborat, tant en la prosòdia com en la dicció del llenguatge. i també plenan1ent identificat amb el folklore de la cançó anglesa. La djsposició formal de la música té com a motor lill tema que apareix en el pt·òleg i que va variant-se a tall d'interludis enu·e les escenes. Per altra banda, els materials musicals estan disposats cle manera que s'identifiqueu amb els pt·otagonis1e5 del drama, amb la qual cosa és pos· sible, durant el desenvolupament, suggerir sonorrunenl la t·elació que s'estableix entre els personatges. • ORQUES" D Obrt~ rJ, D1ss. Oaques DIS S Orq•• MARIAJ AlfO~ The turn of tlte screw, BCJJjamin Britten. Intèrprets: Belen Field, Stuarl Kale, ~adine Sccttnde, Mecbtild Ges· sendorf, Conxita Gat·cia i d'aJtres. Producció: Òper·a de Colònia. Di· rect:ió d'escena: Michacl Hampre. Oireoció mm-icai: Josep Pons. TeDI· porada del Gran Teau·e del Liceu. Teatt·e VicLòL"ia, dies 17, 19, 21, 25,28 de juny. i 30 AMe tL 13 de jUliol· 20 d'agost 1996 PRESENTAT PER: ,.,.,.:.:. I 14 DE JULIOL, 22.30 Auditori jardins del Castell DIUMENGE, 28 DE JULIOL, 22 .30 Auditori jardins del Castell DIUMENGE, H. Sopr•no: MONTSEIUL\T MART( Mtao: ITXARO MENTXAKA Baríton: INA"'l FRESAN Ttr~or. FRANCESC GARRJCOSA Mlllf.l.l-11. FRI:NI Dirutor: Flauta: R O MANO GANOOLn 19 D E JULl O L , 22.30 Audttort jardms del Castell ,..__ DIJOUS, tarí I i. vo- CORS DE SARSUELA I ÒPERA DIQIJI'STRA SIMfÒNICA DEL GRAN TEA rRf. DEL L ICEU de- Dírtctor: ]OS~ íri- u e- ,..__ 20 DE JULIO L , 22.30 Auditori jardins del Castell dia " R EQUI EM "' SoprarrQ: ANA M• SANCMF.Z Tmt>r: WALTER FRACCARO ·ei..x tall Per :ab jt- trl ~s- ~s. Mc~zo: 00LOIIA ZAJICK /laix: STI:.rANO I'ALATCHI 0RFEÓN D ONOS11ARRA ;ica VICTOR I'AUL.O PtREZ ,__ 20 DE JU L IO L , 22.30 Audrtort jardms del Castell H. BE:'\IZ Orq~<tstraci6 r tr,rducció castellana: j OSH' SOl fR ~lm~ Jost Mo:-.'T1a, SOKAYA C uAvu, j oAN CABERO, AuoNso EoiFVERRIA, ENliiC SERRA, ÀNGEL ÓOENA Coa liEDfR CA"' RA DE SABADELL Coa INrA,.,'TIL CONIEkVATORII)E VtLA·IECA ORQUESTRi\ TEATRE LLIURE LLUIS HOM/111 Decorat i vestuari: fiiEDERIC AMAT DireccrómusiCtJI: jOSEI' l'ON~ Coprod11cdó Festival Castell dr Per<1la<la Rlldío Frana·Ftstival dr Montpellier I 'rea/re Lliuro -.., )i·e. Ba/larim: Cantaora: M.A YTE MARTfN {Orqutstm dt Cadaqués) Drrector d'escena: ARLEL GARCIA VALD~S Escenografia i vestuari: )AVtER MARISCAL Drrecció mustcal: j OSÉ R AMÓN ENCINAR Coprodttcció FtstirNJI Castell de Peralada, Festival de Mtíslca y Danw dc Grattada, Feslii!Oi lllttmat:ional 1/e Segoula I Sociedad General de Autores y Editom. DIUM E N G E , 11 I DILLUNSJ 12 0 1 AGOST, 22.30 A11ditori jardi11s del Castell MI KH AI L B ARYS H N IKOV MARIA JtMENI!Z liCOR YEHRA CORO GIOACCHINO ROSSINI DE 8 11 BAO ORQUESTRA DEL FESTIVAL (Orqutstra de Cadaqurs} WHITE 0AX D ANCE P ROJECT Diredor d'escetut: LUIS ]TUR RI Direcció musiCtJI: MARCO ARMI U/ITO ,..__ 3 D' AGOS T, 22.30 Murafles del Carme DISSA BTE , Programa a deúmrinar 14 D' AGOST, 22. 30 Auditori jardiiiS del Castell DIMECRES, H. "UKA NOCHE CO:X LOS Ct.ASICOS" Rtdtal de poesia dt: GARCILASO DE LA VECA, SAN j UAN DE LA CRUZ, LOPE DE VECA, GóNCORA, GRIIOAN, QUEVEDO I ALTRES j uuo BoccA Direcció: 1 BALLET LIDIA SECNI Programa a ddtmúnar ,__ 17 D ' AGOST, 22.30 Església del Carme DISSABTE , T ER ESA B ERGAi\'ZA ADOLFO MARSILLACH Meuo-soprallO: TERESA BERCIINZA Espai r coordi11ació escèllica: ADOI.FO MARSII Li\CH Producció Teatro Cldsico tlt 11/magro GRUI'O Z A'RAilANDil - Obres de: -.., 1 VENDA 972-53~125 C ASTEll DE P ERALADA CasillOS de Cataluqya Ajuntament de Peralada H. M ONTEVERDI, HAENDEL,VIVIILDI I SCARLATrl I NFORMACIÓ LA VAN< ilJARDIA H. ARcE:-.:11:'\o Mlí&ica Medieval i Rt~taixtllli&ta amb i11stnmttttfs d'tpoCtJ AMrARo RNELLES, MARIA AsUNclóN VAl DP.s, Ul· u. 28 DE ,\ IAESF I1 EDRO~ "EL A.\IOR BRUJO". FAll ,\ ,..__ V il(!) I ,..__ - Director d'escenm D ' A GOST, 22 . 30 H. Producció Tmtro Arriaga, Bilbao D ISSABTE, - " PEPITA j iMÉ~EZ". Al 4 AINHOA ARTETA, WALTFII FniiCCAno, CARLO~ ALVMtPZ, LINDA MIRi\ BAi.., FRANCF-\CA Ro1c, RtCARDO MuRtz, I'EDRO FAJtRt$, M IGUR SOLÀ, GRECORIO POHI.AOOn VF IW I ÜIQtiESTRA SIMFÓNICA OEL GRAN TEATRE Of.L LICEU Director: BACil EULÀLIA SOL~ "LA TRAVIAT A "' H. H. DAVID ARilEOONOO, jOSEP RUIZ, ENRIQUE BAQUERIZO Auditori jardins del Castell DISSABTE, 1ua ilie ro- Piano: DIVENDRES, 2 I DlUMENG E , GURIIU, Vt.klll I BOk(li)IN. del ,..__ 7 D ' AGOST, 22.30 At<ditori jardiiiS del Castell DIMECRES, ORQUESTRA DEL FESTIVAL Obrrs de: BR~TON, CttUECA, VIVE~. MOR~NO TOkROilA, :stà H. ,..__ ANTONIO SAINZ ALFARO ABICIIÏL PRAT Obres de: ~EL RETATILO 1 D'AGOST, 22.30 Església del Canne " V AR IACIONS GOLDflERG"' 0RFEÓN DONOS11ARRA -ser {Orquntra de Cadaqués} Diudor: Sm NEVILlE MAR RINER H. P RAT MOZART, 8EJITHOVE.N, SCHUBERT, MAHLER I DEBUSSY. jAJME MARTIN ORQUESTRA DEL fESTIVAL DIVENDRES, Arpa: COR DE CAMBRA DEL PALAU DE LA M úSICA CATALANA I'UCCINI, CILI-.\ I TXAIKOXVSKI ,..__ 'So- 5 D ' AGOST, 22.30 H. Església dei Carme DILLUNS, Q UARTE I' D E V IENA I AniG .\11. 1 Co:->nt<r t'Ht~ FtAt 'l \ 1.: l13 ORQUESTRA SIMFONICA DEL VALLES Obm de MASSENET, H. "R EQUI E.\! '', ,\lotMn MIRELLA F R EN I Sopra11o: ~ FOMENTO DE CONSTRUCCIONES Y CONTRATAS, S.A MINISTERIO DE CULTURA 20 D'AGOST, 22. 30 A11ditori jardins del Castell DIMARTS, "CAR,\t EN " ) H. S ,\L\'ADOR T ,\\ORA Ópem amlalusa de cometes I tambot$ LA CUADRA DE SEVILLA ,..__ H. MUSI CALIA BALLET Del Canigó cie Rubí al Tirant lo Blanc cie Sant Petersb urg per JOAQUIM VILÀ I FOLCH E 52 3.52 n poc més d 'u na setmana de d ife1·ènria ens bem t•·obut amb dos e pectacle · importants d e dansa que h aurien hagut dc polaritzar -pel lt'mcs de què tracten i per la eva t.ignificaciól'a tenció del m ón de la da nsa del nostre país. Tanm ateix, sembla que, tant .l' una com l'altra, ban aparegut com dos fets marginals l:'nse afectar gen · ni mica l'interès del públic ca talà. Les dues a portacions. pet·ò. són absol utament diferents i de molt difer·ent significació. Ca nigó ve d c Rubí , de l'Esbart Dansaire de Rubí -qu e es defineix com a "Companyia no professional d e dansa tradicional ca talana"- i fo rm a la segona part pr<•cedid a per Tirant lo Blanc. L'estona de filar i Castellterçol. Excepte aqu esta ú ltima. corcografiada per Joan Fosas. totes le coreografies són creacions d'Eduard Ven tur a, el mestt·e-cot·eògrafdirector que su ceeí Albert Sans després del seu comi a l C'l ] 990. Aquest programa és el pl'imee de l'Esbart Dansait·c dc Ru bí en el qual no figru·a rap coreografia d'Albert Sans. Canigó és una coreografia que segueix l'argument principal del poema de Jacint Ver·d aguct·. Per als espectadors coneixedors de l'obra literària , els per·sona tges, les siluacions, les cJj vf'rscs vicissituds argumentals ·ón perfectament identificables i l'espectacle és d ' una lectura fàc il , pet·què pr·esenta les accions d'una manera lineal i força esquemàtica. En aquest st'nlit, la cot·eogr·afia ha fe t un esforç cvidf'nt de ria , Rul l'aL ron L on con fini cob ric Sar pec ínti t'ls les dl' o dl l den esc• en na fer na e coll Danses de Les Fades del muntatge Canigó de l'Esbart Dansaire de Rubi (fato: J.Garcia) síntesi i é d ' un a estructura n eta, sense derivacions secund àries. Ven tura ha volgut explicarnos el fels i , per això, ha fet St'rvir. fms i Lot. elemen ts més propis de la mímica i el gest que no pas e>-pHcat" amb un llenguatge mé estrictament cor eogràfi c. L' esfor·ç narr·atiu ha t'stat per a Eduard Vf'ntu•·a una limitació, obstacle que no va patir <"11 ant eriors coreogr·a fies seves, com , per ext'mple, la d e Tirant lo Blanc {1994), cenyida només a quatre pa atgcs molt con crets, a quatre moments molt definits de la novcl·la. o a L'estona de filar (1991). molt més lliure i suggerent. i. obretot, perquè construïdf•s sobre uns temps molt més breus, amb prou feines ofed en pt·ohlernes dramat(rq,rics. Canigó és un LrebalJ plantejat a un nivell forç-a alt, de car·acterístiques gairebé insòlites en aquest àmbit. i. p<'r tant, és p erfectament lògic qut' no sigui una obt·a rodona , és gair ebé inevitable que prest'nli problemes d'irregularitat. Tots els apr·enentatges tenen un preu i obres er aquc•ta ambició no són gens l1abituuls. fi e m de considerar CcLIIigó corn un espectacle ambiciÓ¡; i rs. a partü· d'aquesta ambició. d'a· quest nivell alt, que bt>m de començar a parlat· de probll'· mes. perquè no és el matf'i>- ran· Lar una can çó popula r. f<'r-nr u11 a glossa o consLrujr una sim· fonia. Per cantar Ulla ('a nçó l'al només un a veu entonada, prrò per· construir una simfonia -nu solament per· la problernàtit•a t{\cnica que r epr esenta. sinÍI. també . per l' alè i l'clnaf'ÍÓ artística- s ' ha de ser Bc<'tho,rn. per entcndre'ns . A Ed uarcl Venlut·a Ü falta -sempre des d'a· que ll punt alt que dèiem- un bon i pr·ofun d treball drarnatírrgÍl' que li solucioni els p r·ohl('rnCl a r·gu men tals i més <~spccífi<·a· ment dramàtics i q ue -a Iu manenr d e L'estona de filar- li df'i.xi lt's mans lliures per f'labu· t·ar u na cot·eo!ITafia més ri('a i o ' -en Le•·mes de dansa- rnt'• <'xpr essiva. Perquè mornt•nb cor·eogr àfics d'aquesta ca tcgo· Me adi allè \'er l'E pcc ma qm co dot mé. I'C !>l'O ICS tro CO l drl Vm de del cor ri e ao bC[ Cot de pa. li~~ L'e les Ve, J Pe llla Pe MUSICALIA BALLET e ta ls. nigó i és. d'a. de .ble- can· r-ne sim· 1 cal )erò - no .Lira inó. ació ,·en. tard d'a· bon rgic :me> i.ca· 1 la ·- li ilio· ca 1 mé• ent> ria, n' hi ha en el Canigó de Rubí, però res ten ofegats sota l'nuloobligat p es narratiu d el conjunt. La música de Manel Camp (•s un clr nwnt decisiu que eleva considerablem ent el r esultat fina l. Ma nel Camp utilitza cobla, percussió , piano , quartet de cord a i , fins i tot, la Coral Snnt J ordi. De la tendresa a l'esJHlC'L antla rital, d 'una s u a vi tat íntima a una sonoritat brillant, ris lent('S -els motius principals, les variacions, les parts més incidentals- poten cien n otablement cl lrcball coreogràfic. Ln e pectacle com aqu est demanava sortir de r amhienl r~crnogrà fi c n eg¡·e - se n ' ha fet, en grneral . un abús, de la cot·tina negra, i no n 'hi ha pt·ou de fer escenografia amb la il·luminarió- i demanava un pas més enllà. E l vestuari dissen yat per ,\lercè Paloma era molt m és aclienl pf'r a Canigó i p er a Lol allò que representa el poema de \erdaguer que no p as p er a l'Esbart de Rubí. Buscant l'espectac·ularitat visual ha f et uns magnífirs figurin s, alguns dels quals, drsprés, col ·locats en els c~ossos del s dansaires no han donat. potser - sobretot en el eas més eviden t de les fad es-, el resultat desitjat. D ' una maner a ~l'm hla nt a aquests problemes d e \l'stuari, E duard Ventura s'h a trobat que. en alguns moments con'ogr àfics, l'aparen ça física dels prrsonatges descrits per Venl agu.,r·, la grandiositat èpica de les situaeion s, el joc sim1Jòlir drls elements emprat s, no es corrrsponien amb allò que oferirn el da nsaires . P er això , p et· a mi . si bé aquest Canigó L'ept·el>Cnta un pas endavant pet· la conrrpció global i l'en ver·gadura df• la proposta , no ho és tan I, padant dc coreog¡·afia i de r ea lització , r·epect e al Tirant o L'estona de filar, p er esmen tar les últimes ereacions d ' Eduanl Vrutura pet· a l'Eshat·t d e Rubí. Al Tirem/ lo Blanc dc Sant Petersburg, en canvi. el pr·obleUJa (• diferent , El coreòg¡·afYuri P!'tukhov ba fet un baUet clc•l segle passat, amb es poràdiques avançades a èpoques més pròximes, per·ò igualment lltmyanes . Aquí sí que podem lrobar tm tt·e ballmés dramatúr·gic, ja que hi ha un intent dc crt>ar per sonatges fora d e Ics cstrict('s tipologies de la novel·la -amb un canvi de p ersonalitat molt acusat de Diafebus i una bona coUa argum entals . llicèn cies de Tanmateix, les solucions coreogràfiques emprades, h's h e trobades tòpiques, poc clabonules i , fins i tot reiteratives . La mús ica original d e Leonora Milà de l'exemple - t·ecordeu B eethoven?- m ' h a <'mhlat que. en allargassar-se. p r r·tüa intensit at en les tensions i que, en molts moments, no aconseguia aquell tremp musical que una obr·a com Tirant requeriria. Si c' n f'l relat musical, hi he trobat a faltar con tundèn.cia , p er· una b anda , i lirisme p er l'altra , en el visual m ' hi han sobra t ingenuïtats escenog¡·àfiques . De fet. és tot el concepte de ]a dansa en conjun t el que g¡·inyola. Hi ha el fet incüsc utihl c, però , que una proposta catalana ba 1ingut una r espos ta a Sant O .. . P ete rsburg; que, des d·allà , s 'hagin sentit seduïts p et· un tema català i l'hagin desenvolupat amb un esforç artístic tan cousidct·ahlc. Aix ò és un fet positiu que cal valorar i agrair. Però em dol que aques t esforç hagi gener·a t uns l't' ultats que no s· adiuen amb el tarannà obert i avan~at de Ics estructures artístiques catalanc•s. És impensable que rl' aqtú sot·gís un espectacle com aquest - i no ho dic precisament pet· la inexistència d ' Ulla companyia de dansa clàssica , que aq11es t és un altre Lema-, sinó p er l' alt nivell d e qualitat creativa i pet· la gosadia que car·acteritza . en generaL l es pt·opostes artí tiques catalanes . El que em sembla més tt'Ïst és el fet quf• , aques ts dos espectacles, singulars, atípics, hagin passat sense reaccions, sense cr·ear opinió -a fa vor o en contra- , sense provocar les •·eilexions que, justament. aques ta situació provoca. Aquest fet j a comença a ser massa habitual cntt·e nosaltres: el nostre món cultur·al és c·apaç de devorar· qualsevol pt·oducte sen se cap mena d 'indigestió, pct'Ò, també, sense trcut·c'n cap mena de profit. E DIUMENGES ELS PALAU AL ··· ······ ·· ·· .... ... IV TEMPORADA 1996 Diumenges a les 18 h. 2 de juny Út Capelllt R e ial de Catalunya. Dir'. : Jordi Sn' all. " R espkndor del barroc hispànic al segle À VII'. A ranyés, Cabanilles, Cererols, Bl as dc Castro , Durón , Hidalgo , Machado. Preus de 500 a 1. 700 ptes. Palau d e la Música Catalana 53 \ fundación ~lTABACALERA / I HERZAN LLIBRES Després de l'Any Toldrà cnsrm qu<' el nostrr món musical manté 'iu el record d'Eduanl Toldn!. a cent anys del seu naixement, més dc tren ta dc la scva mot·t i cinquanta de la ftLUdació d<• !"Orquestra Muni1·ipal dr Barcelona. instrument majoriInri dr In dc>dicnció pr·ofessioual dc la clan·en etapa del meslf·t·. En eft•rtt•, Ics seves inigualnbles cançons -amb els COrTt'SIJOIII'lllS [(').[OS poèties- COnstitlleLxen Wl pattimoni fondament assimilat prr la sensibilitat col·lectiva del paÍs: les sarclu nes i músh·a per a cobla compten entre les pe<'es clàssiqrws dd gè·ncn•, sl'nse sact·ificar la qualitat musical al seu run1ctcr genuí i populm-; i algunes obres inslTurnentals, com lc·s Vistes ni mar o els Sis sonets, formen pat·t del repcrtol'i hahitunl tlt·ls nostr·cs conjunts de canilira o violinistes. També Ja hihliogrulia sobre Toldrà -motivada eu part pe•· lt•s commemot·acions esmentades- s'ba inet·ementat en els durr·<·r·s ll' lli(IS a mb Ja publicació de sengles aportacions 1l'Oriol Mm·tot·t•U, 1 Manuel Capdevila i Cèsar· CalmeU! i An toni Butista.J Cal dir qtH' el trcbaU d'Ol'iol Martorell no és dedicat e'clu!-ivunrrnt a Toldrà, encara que, en nbOt·da t· la \'ida ¡,imfòni<·a dc Ban·clona. de l'Orquestra Pau Casals u l'OCB. inridcL" lògi<·ament de manera rellevant en la seva ron tl'ibució per;,onal en més d·una d'aquestes etapc . Aqut'Sl volum és una ree,tructuració actualitzada dr la pr·imem par·t dc la te:oi doct01·al de ~1artorell JJig segle d.e simfonisme a Barcelona (1920-1970). llegida l'any l9ï6, i cal situ:u-..(o de plr en lïimbit historiogràfic. En aquest sentit, aplega i sistematitza uua sèrie de materials dispersos, una ta~:~cu t¡uc, com reconeix r autor, era nbsolutamcnt prèvia i imprescindible a la possibilitat d'apt·ofundir '·altres àmbits {<-stèlics, tècnil-s, sociològics, estructurals, etc.) que cm preocupaven i que Rt'!:,'ltrixcn pr·eocupant-me". D' aln·a banda, és molt (rtil i aclat·idor el fet de poder disposat· d·una visió global dt·l nostre simfonis me -en els seus aspectf'..s centrals i col·lnte ntls-, am h els precedents que, en major· o meno•· gr·uu, lmn condicionat les estructures actuals, malgrat les dn1s tiiJlH'S interrupcions del pr·océs evolutiu per conegudes circums tuncics històriques. Ens sembla de particular· interès t'I mat<·r·ial documental que fa referència a la gènesi de les fomtacions rstables de la ciutat: !"Orquestra Pau Casab. l'Orqu¡•stra Municipal de Barcelona i l'Orquestra Ciutat de Bar·crlona, la seva derivació orgànica. L'estudi es clou anili els pr·olrgòmens dc la constitució de l'Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalun~'a (OBC). en I"acte protocol·lari del lO dc maig de 1994. )'fartoreD S.,"TUpa uu matrtial exhaus tiu de manera rigorosa i adient perquè les da de, puguin parlar per· si mateixes. el situa en el seu context històl'ic. el complementa amb opinions cootànie i hi afegei.x incisos personals, sempre significatius. De gran utilitat ba dc ser, lambr, la relació detaUada de totes les audicioru. barct'lonines de I'OBC (1920-1937) i de rmffi-OCB (1943-1994). Diguem finalment que la lectura d'aquest primer volum en;, s uscita el desig dc vcur·e ben aviat publicat el segon. La l'C{,oiicnl JJUblicació -einquè vohun de la col·lecdó "Compositors Catalans'' , editada pel Departament de CuiLur·a dl.' la Generalitat dc Catalttnya i l'Editorial BoiJeatt- se centra principalment en la faceta compositiva d 'Eduard Toldrà. Oespr·és d'un justíssim retrat humà i pct·sonal el compositor·, escrit per Manuel Capdevila i Font (fill dc Manuel Capdevila i Rovira , íntim amic de Toldrà i au tol' de la biografia bagiogt·àfica Eduard Toldrà. músic, publicada d os anys després dc la seva mort) i corroborat pel testimorú d ' un tml.J·anya ble cliàleg amb Narcisa Toldrà, Cèsar Calmell abonia una caracterització genèrica dc l'obt·a dc Toldt·à des del punt de ' ista estètic i tècnic. Se{;Ueix r anàübi musical d 'algunes obres (un Lied -Cançó incerta-. un P 140 u 56 356 dels is sonets per a violí i piano -Aue J1aria-, un brtu poema t.imfònic pc·r· a trc cobles i timbal-La maledicció ckl Comte ·\rnau- i dut'S escenes de r òpera El girat·olt dP maig), prr u<·abar awb un acurat apèndix documental. El tr·eball de Calmeli mostra un lnboriós i reei.xit esforç dl' •ín· lt'~i bastit :.obre paràml:'tres pw·ament musicals i aplicat a une obt·e~ que. atesa la innata fac ultat comunicatha del compo!-itor, es manife,ten de la manet·a més genu·ma en l'audició dit·t·cta i, de fet. la seva compre nsió espontàniu no nr<·rs~ita el I'Omplcmeut d'Ulla anàlisi teòrica. més, ja qut t'I IJt'n~:ua tgt· musical de Toldrà no és ni complicat ni innc~ vadot·. <·al atr·ibuir a CalmeU el mèl'it de fer-nos vl'ure rom. darrera l'npat·cnl espontaneïtat del compositor, hi ha nn mú~i<· profwtd i intuïtiu, que ha assimilat les seves t'''Jll~ ,;ènciNl dïnt(·rpr•t•t per for·jar·-se un llengua tge propi i coht· rent llllt', si no pt·csl•nla u·cts detonants, palesa una mi raeu· losa tURtinc·ió i no abdica dels r ecursos propis del llenguatge mubieal. El fc•L lfi.I C la ¡u·àctira totalitat de Ja rn(tsic·a dr Toldni clt·noti una inspiració lite rà ria tampoc no ha escapat a l'assaig dc Calme U, que remarca adequadament la ch•prnt.li-nf'iu d<• la for·ma poètica i la for·ma musical en le· incfH blr~ cunçtms del compositor. si bé el caràcter pm.lomiuantnwnt Li'<-nk del seu t'studi fa que només insinuï mal]i nnlnwnt r(•stt·ct!l ¡·elació del compositor amb lC~> aspirucion· literàries i culturals del moviment noucentista; en aque"-1 sentit, cal dir que l'ai1Jamrut de la música de Toldt·à rr•rlt'ft<· del~ <·orrrnts corlanis de la música europea és adtnirabl... ment contrart•¡,ta t per la ,c,·a identificació amb el clima rul· turul dc la Barrelona del moment. Finalment, un tercer c•tudi incideL'I: de manera central fil el 'rs'lanl directorial de Toldrà. un tema que el seu auM. \ntoni Batista. -amb el subtítol de "un assaig sobre la dirt,·· ció on¡uestr·a a Bar·celona"- fa extensiu a tota la hU.tòria de la dit·rt·rió a Catalunya en el oosb:e segle. D 'enu·ada, ral remun·ar la cüficultat de caracle t; tzar les peculiaritat.!! cir l'art dircctor·ial dc Toldr·à -tan persouals com maJJcadeo de qualsevol prelrnsió raeionalista, però no d'una au toreflrxió lúcida i intel·ligcnt- a partir dels testimonis orals i m.crili dels que l' lurvi1•n viscut dit·ectament (entre els quals, Anton~ Ros Mur·hà, diposital'i privilegiat del mestratge musical ~ per·sonaJ dc• Tolclt·à i pL"Olo¡,ruista de l'estudi) i de t<•xtos, I dt·el<rrac·ion!! d1•l mateix mestre: i encara és més difintlto' d'in~crir la ligur·a de Toldrà en el context de le:; tendrndr• col'tà nic•s t•uropcc¡, a tt·avés de les expcl"iències musicals qur vi¡;qu é> al lhu·g cie la seva u·ajectòria artística. Batista s't•n: cara al problema amb les a r·mes del periodista conswnut 1 irtl'i.,iu lfLW é;, i, en aq uest tetTeny. acons~ruei.x. suggrn·nl· <·a racler·itzaciom, C[lH'. en r i cas de Ja desuipció del fo·• er pan Iu t au li blr• IM ti•tr ri 1 \Iu¡ rnÍ',: I anc nrt•r cru [ l'us IÍto dt•li nist eió tam rrn uml tru• nrr• \isl d'u liÍ1 ~li sup rir< qui qlll ou laci tint IJC'r gc•ÍJ Mú l9S lru lt.u LLIBRES GONÚLEZ: CASANOVA, JOSÉ A.: Maltler. La canclón del retorno ErlitOtilll •\ri!'l. Bur<·r>lnnn, A breu i> del lt tiP Il. El cat a a drl l'anano qur innfrcom, a 1111 1 ~xpe­ ~ohe­ raeu· .tatgc :a de '!llpat lt la •n le; lomi· targÏcio!l.' :¡ue>1 spet'· ahle- 1 cuJ. ·alen utor. lirer· tòria l. cal de esdr ts ]~ió ¡crits otoni ical i rto• i ·ultÓs nries s que s"cn· mali rent> fo.r panorama dels anys de la postguen·a, o de la constatació de la desídia nmnicipal de l'època, tenen la dimensió d'una autènti1·a c¡·ònica nrgra. Ct'rtamcnt, cr eo uns anys miser able~. prrò. tanmateix. més enllà dels obvis condicionaments drl moment. r t·ec que no sel"ia j ust de magnificar l'analfaberbme musical del nosLt·e ambient musiral. ni de mioinútzar el renilsiu que t·rpt·escntà la Cl"eació de l'Or questra ~l uniripal. la qual. ~cmbla ntment a allò que succeí dècades mé3tard amh Iu nearió dt• l'OCB, pt·opicià un p rocés substancial dc re no\ ueió, umb In incorpomció de nous instr umentistes -alguns d'ells d' un nivell t·cmarcahlc- i l'eclosió d'un nou clima iuicial d 'entusiasme. D'altr·a banda, la plasmarió etd contingut conceptual de I"assaig eleva suvint l'anrcclota al ra ng de categoria (com, a títol d'exemplr. qua n inferc•ix d' un comentari despectiu del deliciós diari del j ove Toldrà sore els " arrastres" del violinista Fr uncrsr Costu que estava "connectant amb la r evolució de Tosc1U1ini abaru; de tenir-nc esment"); cal assenyalat· també inexactituds en dades històt·iques concretes i alglms en·ors en la formulaeió de c:onceptes musicals, emmascar ats amb un llenguatge complicat i h·anscendt>ntalista, que contrasta amh aquella manera tan senzilla i precisa amh què el mesu·e Toldrà solia cxpn"SSIH" les sews opinions i p unts de vista. Quant a la tesi crnlnd , la Ct't'ació. a partir de Toldrà, d'una escola catalana de d it·ecció, evidentment és una qüestió opioalJlc; pen.onalnwnt -i sense comptat· amb el fet que en aquest te rreny el <·onceple d'escola és avui una qüestió superada-. penso qur. rn c>l nostm país no s'han donat les cirrumstàncirR pt·opícieh dl' contimiitat i d'estabilitat perquè ~ pugui parlar en a<¡ucsts termes (per la matei.x a raó que no podem c:.mrntar una e~r·ol a Casals. pet· al violoncel. o una esrola Massià, J.><'l" al violí), cosa que no ha estat ob stacle pet· a l'aparirió de pet·~ou a lita ts ¡·ellevants j sobresortints (cllB d.Antoni Ros Mur hà, Salvador Mas o J osep P ons, per exemple). A a1rucst t•t•.spcclr, recomano al lector que llegeixi les opinions del mutr ix Salvadot· .Mas ('"Catalunya Música-Revisa Músic ui Catalana", núm. 101, març de 1993). e Lluís Millct Notes: l. Oriol ~1uo·t orr·ll : Qrm,vi. u u .<t•gh• rlt• simfo uúmw u Bcr rcclo rw, volum l , lleto t::ditor·iul, S.<\. (umb Iu r·ol·lulwml"iú tlll l'l nsutul Municipal de Música d~ Bar!'~tona), Dor·t•t·lnnu, 1995. 2. MuJruèl Cupdr' ilo i Ct\~tro· Culmd l: Eduard 1oldrà-. Col·lecció • '"Co rnpo>rtorR otntuns", vnln rtt V. Dt•po t·wm~u l dc Cttltura d~ In Grr.•cralítat dt· Cntulunyu i Etlitnriul llnilruu. Bart·l'lunu, J9<J5. .l. ~ntoni Boti>!o: Eduard To/rlrrl, "" ossuig s6bre lo d irt>cC'iÓ d"orqu&· tru " llnrcelumr. llt'io Editoriul, S .. \ . (umh Iu c<>l·lahor·ació dc rlru.titut \Junicipal de ,\l il•ito Ilo· Burct•lonu). Bun·o·lono, 1995. e ssaig mo nogr àfic dedi<'at a l'art i la pcrsonaütal de Custav Mahlct·. Sorpt·èn vem·e q tH' un intel·lectuRI, no pt·ofcssional de la músicu, hu dedicat dues dècudcs llnt·gues a esbrinat· els sert·t'Ls dc la crt'ació mahlni una. L'aut01·, J osé Antortio Conzalez Casa nova, és catedt·à tic ile dn• t constitucional i conegut i bt·illunt a rticulista d 'opinió; hu escrit moltíssim, esp<'eialment sobri' temes polítics, i darre t·ament hu publicat dues obres d ' assaig: Casablauca, una h istoria y un mito i Bergu mín a uista de pó.jaro. El llibre Mahle r, cctnción del retorno , extens i molt tr·cbaUat , és un a recer ca per· pat·t rle l'nutor, fruit de In t·cvelnció que tinbrué Gonzúlcz Casanova en sentit· per enèsima vegada l' adagiett.o dc la Cinquenn Simfonin . '·Aqtiesta músi<·a sóc j o", exclamà en senti t·-s'hi t"<'conegu t, més <'nca ra , descobe.·t, en a llò q ue tcnüt d~ més personal en d l mateix i en la seva t·elació amb els altres. En aqnest assaig, ConzaJez Casanova es pr·oposa respondre també a la (H"eguota : per qttè ha esdevingut ta11 popular l'obnt de Mahler en els ú ltims lt'(•nta anys, essent com ct·a un desconegu t? Amb passió i intuïció, l'autor exposa com tot allò que compongur Mnhlr t· (•s el relat dni seu viatge de r r tor n al seu ol'igen di ví i la seva con vicció d ' ha v<·t· estat creat a ima tge i semblança dc Déu; i l a m.ht\ twa manera fl'~tfinn a t· la seva fc cu la r ralit at d ' unn vocació humana de (li"O grés i dc t·ccet·ca dc l' Home Nou. Segons Montserrat Albet, ens trobem davant un estudi molt re comanable per conèixer Mahler Estucü impressionant i d ' estil eloqüent. Tant Mahlet· com Gonzalez Cusanova creuen en el d esli compartit amb els seus semblants i la comunió amb els altres . El símbol del viatge, d 'origen judeoct·istià, i tan estimat pels romàntics, els set·vebc. en llll clar missatge d 'espera n ~· a, p er p resentar Ja figm a del caminant cap a l'a lliberament. E l viatge de r eto t·n - Mahlet· eu canta quatre: al símbol ti·encat, a l'àn ima, a la infantesa i a la pà tria p erduda- és el símbol m àxim de l'aventura hw11ana i J'instrwnent privilegiat per sortir d els label"ints interior s d e Ja vida. E l pròleg d 'Antoni R os Marbà situa l'obra amb la Sl'va personal p erspectiva del w r eetor d'o rquestra que ha interpreta t l'obra rnahler·ian a des dels inicis dc Ja seva carret·a. D' altra ba nda. una discografia b àsica p r esenta les vet·sion s més significatives d e les obres de Mahler que h an servit de ma Lèr ia pet· a aCftlest tt·ebull. Aquesta obra p r ofuntla i a p assionada de C onzalr z Casanova interessa t·à n o nom és als a mnnls de Mahler i d e la música, sinó també a un a mpli sector de lector s . e Mon tserrat Albet tcna~, 140 57 35ï DISCOS ,.... ,,,.,..,.,, .............. GIRHARD: J.a •••Ica ,., a HOMI: Sonata ,., ·~···· IIÚ- J ordi Ma..ó, piano. MARCO POLO 8.22386ï DDD DAVID PADRÓS: Arclt11e. JCucla el •lle11cl aocturn. 'rralectòrl••· Caf.llsrama. Styx Vol ad Libitum Director: J ordi Rost<inyol . ,..... actual Obre.t~ dc Turina, Bes~W.s, UanaR, Cbarlt"S, Brotoni!, Nuix. Taverna-Ht-eh, Guino\·art, C.aMablanra!<, l bañl"Z lribarría, Viaño. Ruc-da. Albc•rt Nif'to, piano Nc•w Ccmtc·m~•oran)' Mu ..ic• NCM3 l c·rntr nuri dl' Rober-t Cr..-ltnr·d no podia passar· inadvcr·ti t en el món <ÜS1:ogrl'tfic. El rec;onegut pianis tu J ordi Masó ens la11 t.lcixat com a testimoni i rcftwència oblignda des d'aquest mcm1c nt l'cnr:e¡.,ristrarnent de la integral dc l'obnt del compositor dc VnJls, a la qual <·ui afegir la segona Sonata del mestre Joaquim J !oms, que fou drixcblc dc Gerhnnl cntr·c el 1931 i 1936. El mó n dodcc·atònic, el serialisme, els canvis perfectament mcsm·ats rn la disposició dr les ci·l·luJes musicals. han cr·cat un e.~ti l piarustic pr·opi d \ma riquesa i un atractiu inqürstionables. Els piarússim del primer dels dos apun ts, en què Jordi Masó ens ofereix una lectura cru·acLcr·itzadu per la deUendesa i perfecció en el domini dc la !!onorita t i l'adaptació piaruslica dc les Da11ses de Don Quijol.e del ballet h omònim, interpt·c:tacla sota un r.spei'Ít descri ptiu i evocador de les escenes van esdevenir un savi reu·at musical de Ger·har·d , i el món tens, rr Oexiu, vehement dels tres Impromptus, emmarquen les beUíssimes Soirées de Barcelona. El caràcter greu. profund, enigmàtic, oníric del Sostenuto Molto, els aires populars que respira la Sardana i l'esperit obert i pcl'fcctarncnl defi nit en el seu aspecte rítmic del fandanguillo esdevenen un dels moments interpretatius més bells de la versió que ens ofereix Jordi Masó, cuJminada per· la Segona Sonata d' Homs, una obra que m algrat ser estr·cn ada l'any 1956, posseeix un carisma que Ja converteix en pm·litllru d 'actualitat pcr·manent. En rcSLLm, notabilíssima interpretació de Jordi Masó, un pianista C'(UC té un innegable bon f,'USt intcr·pretatiu, que sap jugar· perfectament am b les djnàmiqu es de les obres i que, per· sobr·e de tot, vigila fins nJ d~>tnJI , meticuJosamen t, tot el que afecta Ja sonoritat. e lluís '&ulléu E 58 358 E xcepcion al treba U, el del conjunt Vol ad Lihitum, en la inlet·pretació d'obres del compositor David Pad r ós, que, plantejades com Ltn a retrospectiva i que comprenen 23 anys (Styx p ertany a l'an y 1971, mentre que Xucla el silenci noctu.rn és de l'any 1994}, permeten veure les disti ntes etapes estètiques del compositor igualadí. Però malgrat la diversitat dc tendències estilistiques emprades pe•· Padró. hi ha punts que a torguen persona1ita t definida a la seva estètica musical. Obr es atrevidíssimes en tota la seva estructura, llenguatge i timbre apareixen conjuntades amb d'altres en les quals cal remarcar unn línia musical que sembla no voler apartar-sc dels paràmetres tradicionals. La meticulosa col ·locació del sistem a rí't,mic (qu e repercuteix en una comunicació del missatge musical que pren un sentit de constant interès en el desenvolupantent _ de l'ob ra} resulta un tret caracterutic dels punts en q uè recolza sòlidament r estil de Padrós. Són obres tècnicament complexes d'interpretar, però de les quals el conjun t Vol ad Lihitum ens ha ofert una lectura extraordinària, tant de les que són per a conjunt de cambra, és el cas d 'Arachne (amb la seva meticulosa lentitud), com en la que té caràcter oníric de Xucla el silenci nocturn, o en la p erfecta construcció sonora que P adrós elabora p renent com a epicen tre Ja n ota sol en Ghiza-1- R u.h o la riquesa tímhrica de Styx per a piano i conjunt de cambra, partitu ra que clou aq uest mo nogràfic derucat al compo~tor. e LL.T. L u preocupació .del pia- nista Albert Nicto p er a ha difusió del repertori musical avan tguard ista ha estat una constan t en la SCV8 uriUantÍSSÍ.Illll Ca tTCt'8 int<: r·pt·ctutiva. La seva especialització en la música contemporànin Ua con·oborudu amb altres títols discogt·àfics c¡ue el pianista ha ded icat al gèncr·e), troba en aquest enregistrament un nou motiu per· refennar qu e ieto s'està imposant com un dels artistes cabdals per poder rcfet·it·-nos i gaudir cn la seva màxima plenitud de les partitures per a p iano produ1des per· au tors del nostre país dr les darr eres gener aeions. i1•to, que des de l'any 1985 és catedràtic de piano al Consrr vatol'i J esús Gul'icli de Vitòr·ia, ens presenta en aquest disc un perfecte recon ·ef,'lll: per infinjtat d'es tètiq ues musicals, gairebé ta ntes com autors s' hi p r·cscntl'n. El piano refinat i meticulós dc Nieto té, a més, l'avantatge de res ultar cxh·aordi nàriamenl musical, de saber transmetre la pro f wtditul queb 'amaga dins una pnrtilura, amb una naturalitat acurada i meticulosa. Parti tu res com la bellíssima Amb P de Pau., escrita per J osé Luis Turina (una transformació intcrvàUca dirigida cap a les prinleres notes del Cant del3 Ocells), les sonoritat.q imaginatives de Lla nas en els Tres estudis per a la mà esqr.wrra, eL retrat d' una partida d'escacs que l'extraoi'Ci'inari P ep Nulx ens dcscdu amb Escac i ma t , o el món rneticuloHa rncnl constru'it per Tuvel'fla-Bcch en el seu Acròstic, fonraen part d'un disc d ' una va rietal cons tant en les línies estètiques escoWdrs i que confirma el grau d'esprciaJista qr•c Nicto ba nssolit en el repertori d 'avanlf,'liUr·da. e LL.T. MADAGA5C.Aib.. E11 cartel Dindi. DCA-005 P er als a mant; dtl jazz, Madagasrar n o és només una illa d'Àfrica , també és el nom d' un dels grups de jazz mh s uggestius i dinàrnics sorgits en els últims anys a casa n ostra. La seva pn.. gr cssió ha esta t excmplur. Nascut l' any ]985 en el marc del jazz-fussió, Ma. dagascar ha evolucionat coherentment fins a esdcvenír un grup sòlid que no es limita a fer versions d'aJ. tres, sinó -i això és clau- a interpr etar els seus propi· temes. La qualitat mwilcal dels components (Da\id Xirgu, Xavier Figuerola. Narcis Vidal i Guillcrmo Prats) ja ba estat ben pul"' sa en nomb r osos concert" i festivals (només cal reror· dar l'exitós concert com a uMoner de Stéphane Gr~ pelli , en el passat F estival de J azz de B arcelona). En cartel és un dior fresc, melòdic i p le d'emi· qtúdor es influèn cies, fruit dc la m adw·esa del b'I'IIJI· Musicalment r efu1al i amb interpretacion s ac urade~;, compta amb la col·laboració de J oan AJhert Amar· gós, Enric Canada i Lluí• Vidal, germà de Na rcís i un dels noms més des taca Ib dd nou jazz amb personalitat pròpia . Per ò no ens ro· gan yem. E ls temes drl CD, compostos per al'fÍ> Vidal, van ser enregistra~> l'any 1992. Des d'alesborrMadagascar no ha dein t d'evolucion ar. H a incorpcr ral el pianista J oan Monnr i cJ seu r epertori s'ha ama· r al de n ous llenguatgm; i tendències, com ara ellaiphop o l'àcid-j azz. Això fa que En cartel, tot i Ja sc•1a innegable qualitat, no sigui un a mostt·a aclualiLzada del potencial d 'imaginaciói d 'originalitat del grup. Malgrat tot, si que és nua m ostra significativa de le> virtuts d ' una dc les forma· cion s de jazz amb mé' futur del moment. e David Picó S. ILZE GRAUBIN, piano STANISLAV POCHEKIN, piano LUIZ DE MOURA CASTRO, piano DAVID WESTFALL, piano CARMEN MARTINEZ, piano BRIDGET DE MOURA CASTRO, piano MARIA DE LA PAU TORTEUER, piano JORDI REGUANT, clavicèmbal MARJU VATSEL, clavicèmbal MICHAEL BARTA, violi PAUL CORTESE, viola PETER THIEMANN, violoncel MARÇAL CERVERA, violoncel MAUD TORTELIER, violoncel JOSE IGNACIO ETXEPARE, violoncel SALVADOR GRATACOS, flauta JANET PAULUS, arpa MICHEL SADANOWSKY, guitarra CARLES TREPAT, guitarra ORQUESTRA DE CAMBRA BACH D'EKATERINBURG Director, Volf Usminskiy La inscripció (25% de l'import total del curs) haurà de fer-se efectiva abans del I de juliol de 1996, en persona o per gir post:al a: Escola de Música Juan Pedro Carrero Pintor Fortuny, n. 18, pral. la. 08001 Barcelona. Tei./Fax (93) 301 07 Singular I P LUR La Pedrera ha estat, des de sempre, u.n edifici sing ular. Únic . Però des cle fa uns anys és un d els m és plurals d e l 1nó n . •• . ....- ~ Y ...... ._ , -..,) ~~ Perquè és Patrimoni de la ~ Humanitat. De tothom. I a Caix a de Catalunya, que estem treballant p er a la seva r estauració, a,ixò en s omple cle satisfa cció . Perquè se r à un èx it d e tots. P er a t othom. l.u l'r•clro·r·u ( I'JOó- 1\11 2). uhn.1 d'Anluni Guuclí. Dr·r·lunul u loí· clt•l P utri muni J\l umHulpt'r Iu lJ ESCO (J\134 ). l' r·upil'l at cl t· Caixa clt• Catalunya.