Revista Musical Catalana. Núm. 143 Setembre 1996
Editorial: Eines de futur / PANORAMA Ella Fitzerald. La gran dama del jazz ens ha deixat. Ricard Gili / L'Òpera de París unifica en una sola gestió La Bastille i el Palais Garnier. RRMC / Alba Ventura. Un procés reeixit de maduració artística. Teresa Martínez / Mikrokosmos: Sardanes al carrer. Pere Artís / Tangents: La Cobla. Jordi Maluquer/ El bon moment de Joan Pons. Lluís Trullén / Whun Chung, millor per l'orquestra. Xavier Casanovas-Danés / Duo Kassner-Quer, un privilegi de concert. Jaume Comellas / Creatiu Trio Sekwenza. David Picó S. / Pilar Lorengar. L'adéu discret d'una gran figura de la lírica. Pau Nadal / Drottningholm, una lliço vigent. Jordi Maluquer / TEMA Els drets editorials: ús i abús / Puccini o una realitat sobre els drets de la propietat intel·lectual. Andreu Puig / Drets editorials: el preu o el sobrepreu de la música. David Puertas / Les emissores de ràdio també paguen drets per lloguer de material. Teresa Martínez / Compositors contemporanis: els més perjudicats. Anna Argemí / MUSICALIA Maud Tortelier. Memòria i vivència d'una gran nissaga musical. Carme Martínez / El mestre Joan Tomàs, en el centenari del seu naixement. Josep Crivillé i Bargalló / SCHERZANDO Cesc / LLIBRES / DISCOS
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
Adéu a la deessa del jazz a ~ o o . 1ft :::::. 111 a: D. Entrevista a ALBA. : Í! VENTURA .. :: REVOLUCIÓ A L'ÒPERA DE PARÍS BARCELONA Munlaner. 300. Xanrrà Lafo~a Ter. 200 81 00 CENTRE COMERCIAL GLORIES Avda. Diagonal, 200, local B228 Tel. 486 01 87 BARBERÀ DEL VALLÈS BARICENTRO ·Tel. 718 97 51 MADRID Hermosilla, 75, Esq. Gral. Pardiñas Tel. 435 89 69 MADRID·2 LA VAGUADA ·Tel. 730 48 82 SUMARI revista musical catalana o o EDITORIAL PANORAMA Eines de futur El/o Fit:gernlrl. La gran dama del ja:: ens Ira dei.xat • • •• •• •• • •• • •• •• • •• • per Richard Gili L'Òpera de PurÚ! rmifica en una. sola gestió La Bost.ille i el Polcris Gornier perRRMC tllba Ventura. Un procés reeixit de maduració artística per Teresa Martínez IDa Fltca• reltf Milrro/,·osmos: Sardanes al carrer per Pere Artis Tangents: L<t Cobla per Jordi Maluquer .... v....... .. ~ 3 .: ..o 2 P.lllli'L..reeger TEMA MUSICALIA SCHERZANDO LLIBRES DISCOS El bon moment de Joan Pon,s per Uuís Trullén 11/ruu Clwng. millor que l'orquestra per X.C.-D. Duo K~sner-Quer. un privilegi de concert per Jaume Comella s Creotiu Trio Sekwenza per David Picó S. Pilar Lorengar. L 'adéu discret d'unagranjigura dc la lírica per Pau Nadal Drottningltolm, una lliçó vigent per Jordi Maluquer El~ drets editorial.~: ÍtS i abús Puccini o uno realitat sobre els dretS de la propietat intef.lectual per Andreu Puig Drets editaria /,s: el preu o el sobrepreu de la n11ísica per Dav id Puertas Les emissores de ràdio també paguen drets per lloguer dc material per Teresa Martínez: Compositors contemporanÚ!: els més perjudicats per Anna Argemí Maud Tortelier. Memòria i vivència d'una gran ni3saga mttsical per Carme Martínez: El mestre Joa.n Tomà.s, en el centenari del.~ert rwi.xement per Josep Crivillé i Bargalló per Cesc pn d'a sa exl tat eta na COl al~ CIC Publicitat al servei de la Música ha di I di· tr: pa U11 D( Ue 1í Ja c. o pl d v: Passeig de Sant Joan, 25, 3r., 2a. • 08010 Barcelona Tel. 245 21 11 • Fax: 232 88 37 q h EDIT ORIA L n qualsev ol àmbit, el gruix cultura l d'una co1·lect ivitat és fet de la suma d'aport acions plurals , les quals -alhora - possibil iten la formula ció posterio r de síntesis globals. En l'àrea mu ical-i, més específi cament, quant a estudis monogr àfics- el nostre país té no poques mancan ces, per raons no gens difícils d'escat ir (i entre les quals, de forma priorità ria, la inexistè ncia d'un solatge que atorgui trets de normal itat a treballs d'aquell signe). D'altra banda, la disponi bilitat efectiva d'aquel les aportac ions és la premissa inexcus able per poder bastir una panoràm ica amb rigor i serietat (aquell a exhaustiva Històri a de la música catalan a que molts anhelem !); un rigor i serietat que es recolza , justame nt, en el contras t de múltipl es estudis previs. Això admès, cal dir, tanmate ix, que d'un temps ençà -a diverso s nivells, especialment l'unive rsitari- la investig ació i la musicog rafia catalan es forneix en materials que han d'esdev enir element s essencia ls en ot~dre a l'elabor ació futura d'un corpus històric ideal. I ens plau de constat ar que algunes de les darrere s aportacions, en forma de tesis doctora ls, han estat fruit (en l'elabor ació, la direcció i el judici valorat iu) de el EI ne s e futur e diversos col ·laborad ors de la nostra publica ció. Efectiva ment, durant el curs passat, M!! lltüsa Cortada (davant 1m tribunal presidit pel Dr. Gerhar d Doderer i del qual forma ven part els Drs. J. V. Gonzalez del Valie i Josep M. Gregori ) llegí la seva tesi Anselm Viola, compositor, pedago g i monjo de Montserrat (17381798). L'obra per a instrum ents de teclat, dirigida pel Dr. Frances c Bonastr e. I Jaume Carbone ll defensà la seva, Josep Anselm Clavé i les societats corals a Catalunya, 1850-1874, dirigida pel Dr. Xosé Aviñoa; el hwuna l era presidit pel Dr. Oriol Martore ll i hi havia també els Drs. Josefina Roma i Josep Martí. Dos treballs que meresq ueren la màxima qualific ació acadèm ica i que són ja punt de referèn cia impresc indible . El fet que coment em (ultra la satisfac ció de veure ratifica da la categor ia docent i la seriosit at investig adora de plomes que de forma periòdi ca es fan present a les pàgines de la nostra Revista ) pot ser emmarc at en un context esperançado r: l'inteeè s que darrera ment susciten els temes de signe musical a l'hora d'escollir treballs de recerca , els fruits dels quals són sovint eines enorme ment vàlides per al futur. No sabríem sino felicitar -nos-en , d'aques ta linia que apunta amb força; perquè és la fórmula idònia per conèixet·-nos, condici ó bàsica per obrar eficaçm ent a benefici del present i del futur musical del país . 6i ..... -...e= C::' ¡¡· 143 5 PANORAMA Ella Fitzgerald La gran dama del iazz ens ha deixat per RICARD GILI nu altra figura llegendària en el món del jazz e n acaba de deixar. EIJa Fitzger·aJd ha estat la cantant que, e nse moltre's de l'estr·icte ter·reny del jazz, va gaudir, en vida, d ' una popularitat més exte nsa. Al mateix temps ha estat, entre els músics i afeccionats, la <·antanl més valorada. Això ens ve a demo trar. una vegada més, que e n aque ta música, qualitat i popularitat p oden anar pcr-fectanwnt de bracet. Ella Fi tzge r·ald , com Louis Arms trong, ha es tat un dels exemples més clars deJ que diem. En Ella es fonien at¡uelles qualita ts que sovi nt, de manet·a equivocada , s uposem con t radictòr ies . E l seu cant era espontani, càlid , plan e t·, pe rò al mateix temps e t·a l~cnir ament impecable. ple de re rmament i subtileses i sovint, ('11 les seves improvisacion s, d ' una complexitat conside rable. EUa Fitzge r·ald pertanyia a un poble, el dels negres nord-americans, que ha portat !"art vocal a lc seves fites més altes d"expresivitat i pe rfecció. Com la major·ia de ca ntants de la seva comunüat , no r·eh é formació acadèmica , per·ò te nia darr-e ra seu tma tradirió de música vocal, els spirituals i el · blues , que era la millor de Ics escoles . Es donà a conèixer· l ' any 1934, ttuan només te nia setze anys, en guanyat· un concurs de cantants amatettrs en eJ famó s teatre Apollo drl barrí d e Harle m. Immediatame nt cridà l'atenció d ' un dels dirertors d ' or·ques tra més coneguts dt' l'època , el geni d e la bate ria , Chick Webb. U 143 6 J26 scd• tu t. can 8Cll col· ot·q por En Ics RI gru i I En I" ot F ormant part de l'on¡uestra dl! Chick Webh començà a adquir·i r· p opularita L. sollt"e t ot a partir d el moment e n què es publicaren el s seus enregis tra m <'nls ami> aquella f orm ació (A-Tisk et A - Tasket , l've fo und my yellow ba~ket . Undecided, e tc .). Es m olt inte ressant escoltat· aquests discs de fïna ls dels anys trenta. P er a molts pot st•r· una r evelació. Ens apareix una E ll a F itzge rald molt jove, amb ve u quasi de n ena , cantan t ttrnb una frescor, una senzilles a i un accent ingen u que encan ten. Quan Chick Wehh mor pr·r maturament l'any 1939 , Ella decideix prendre la clirN·c·ió dt' l' or·ques tra. Pot mantenir-La durunl uns anys pet·ò acaba p e r· d issoldre-la ell942. Aleshores comen ça una nova e tapa en la carrera de la cantanl. A partir d'aquell moment a ctua habitualment al r apda· vant d'un simple trio d'acom· panyame nt (piano , baix i bateria). Això !"obliga , i al malt'i' te mps li p e rme t , explotar al maxrm les seves cap acitnts vocals i d"impmvis ació. Comença a tt·actaJ· la ve u com un ins· tt·u mc nl més i es converteix en ltna autèntica virtuosa d t>l cant .~ ca t (aqu eJI en el qual es pres· ci ndcix d e la lle tra d e la cançó per utilitzar només sons onoma· topcics) . El s eu art adquirei..x umh el te mps una certa sofis ticac-ió en l a inte rpre tació d e halades. però l'emoció a flor de pell q11e se'n dt>sprèn manté l'encant i la (El arn at efc, 19{ li sió Du rne do~ in plr Uiu eió aet dis èpc Co arn del Gr PANORA MA Ella Fitsgerald amb Count Basie DO VIl can>menl lpda- lCOIIl· bat e· 1atei.x ar al cilab >men· O ÜlS· :ix en . cant pres· cançó lOtnll· nb el ·ió en ades. IJ qtH' ot i la seducció de l'època de joventut. Al llarg d e la seva dilatada carrera, a part cl'actuar amb el seu propi tt·io , Ella Fitzgerald col-labor à amb algtmes de les orquestres i solistes més rmportants en la història del jazz. En diver ses ocasions fou una de les figw·es destacades del Jazz at the Philharmonic (JATP), grup organitzat per l'empt·esari i promotot· Norman Granz. Enregistt·à di versos LP amb l'otqucstra de Coun t Basie (Ella & Basie) i també ho féu amb la de Duke Ellington (Ella at Duke's Place), amb el qual efectuà una gira per Europa el 1966 . Fou justament en aquesta ocasió quan Ella Fitzgerald (i també Duke Ellington) actuà per primer cop al nostt·e país. Foren dos concerts memorahles, tarda i nit. en un Palau de la Música p~e de gom a gom d'un públic lliurat. La brillantor, la inspit·ació i l'entusiasme d'aquelles actuacions els rett·obem en un disc ent·egistt·at a la mateiJ(a època (Ella-Duke. The Stockholm Concert. 1966). També són antològics els duets arnh Louis At·msu·ong. A pat·t del Porgy and B ess de Gem·ge Gershwin , enregis trat·cn una llat·ga sèrie d'estàndards que han desbordat el terren y estricte d el mer cat jazzístic per con ver·tiJ·-sc en peces centrals de la música popular del segle XX. A part de les seves actuacions amb Duke Ellington, Ella Fitzgerald tornà en diver ses ocasions al nostre país. Actuà amb el seu trio a] Pa lau de la Música (1967), al Pala u dels Esports (1975) i al Festival de Jazz de Sitges (1977). També actuà a Mallorca a començaments dels anys vuitanta. No cal dir que fou una de les artistes més ol·licitades at-reu òel món i molts dels seus àlbLuns ens ho recorden (Ella in Berlin, Ella in London, Ella in Humburg, Ella al ]uan-Les Pins, Ella-Duke on the Cote dibur). Potser de tots aquests el més f amós és Ella w B erlin, que conté una insuperable versió del tema de Kur·t Weill Mack the Knife i un voca l en seat impr·essionant en el Lema How Tligh the Moon. E lla Fitzgcrald va ser una de les primeres cantants de jazz en l'arcep ció que actuahnent donem a aquc t concepte. Abans d 'Ella les ca ntants es movien bàsicament en el terren y del blues (Ma Rainey, Bessie Smith) o bé en el terreny del music-hali (Ethel Waters). posant el seu cant al ser vei d ' un espectacle més ampli. Ella Fitzgerald, primer amb l'orquestra de Chi ck Webb i després al capd avant dels sens propis grups, con tribuí a cr·ear aquesta imatge de la cantant com a figura de primer pla que és la que s'ha imposat posteriorment (Billie Holiday, B elen Htunes, Dinah Washington , Sm·a h Vattghan, Aretha Franklin, etc.) . Els aficionats al jazz i a la música en general guard arem sempre un r ecord per a E11 a ple de reconeixemen t i gratitud per tot el que ens ha fet gaudir amb el seu cant incomparable. 143 PANORAMA L'Òpera de París unifica en una sola gestió La Bastille i el Palais Garnier per RRMC a ~empo ra da 1996-97 de J'Oper·a de París serà, del tot segut·, històrica. El motiu fonamental és que començar·à una nova etapa mar·cada per· la fusió en un sol ens administratiu i de gestió artística del dos gr·an teatres lírics de la capital francesa: l'Òpera de La Bastille i el P alai Garnier. Com és abut, la difícil posada en marxa del pt'imer dels teatres e mentalS va comportar que el segon passés a remmciar a la seva fun ció dc marc Líric per concentrar-se gairebé exclusivament al ballet. Al mateix temps les r espectives gestions, malgr·at que ambdós són teatres institucionals, es mantenien diferenciades i cadascun tenia , p er tallt, el seu propi àmbit110 sols de dedicació artística, sinó també administrativa . Ara, ben a ltra ment. els dos grans espais de la ürica i el ballet de Fr·ança unifiquen tots els aspectes d e la gestió i es configuren, doncs, com una realitat d 'un potencial extraot·dinari pel q ue fa a la seva capacitat de realització i cr·cació. En aquest sentit, només cal obset·vu les dades previstes per a aquesta temporada que és a punt de començar. Hom parteix del fet que la capacitat d 'espectador·s de La Bastille és de 2 . 700, mentre que el PaJais Garnier en pot acoJliJ· J .900. Hom preveu un total de tres-eentes cinqttanta representacions en tt·e òpet·a i ballet, dues-centes de les quals ti nd r·an lloc a La Bastille i cent cinquanta al Palais Garnier. Això significa que es posa a cüsposició dels afeccionats parisencs i de L 143 8 428 CXCI dels de I tam E fetc que imp llOS una de Tnlt. seg, colt jun Teatre de La Bastllle (maqueta) tota la resta de l'Estat fr·ancès un total de vuit-centes miJ loca litats. n· aquestes. mig milió corresponen a La Bastille i tres-centes mil al Palais Camier. Xifres totes d ' una gran desa im¡.>Osa nt. El Palais Garnier· acollirà un total de cinq uan ta r ep r·escntacions d 'òper a i cent de hallct, mentre que La BastiLJe, cen t ciJ1quanta d'òpera i cinquanta d c b allet, dades que pennctcn constatar que en bona rnesut·a se seguei.x mantenin t un conct·et grau de protagonisme pel que fa al ballet al vell Garnier mentre que el nou La Bastille seguirà essent la seu central dc l'òpera. Cal recordat·, de passada . 9ue la companyia d e Ballet d e l'Opera de París és una de les formacions més importants J el món l tota sola garantebc: la base d' una tempor ada d ' un ~·an nivell d'in· terès i qualitat. El pressupost de l' Òpera de París es nodreix eu un 30 % de subvenció p ública . El cervell que h a d e dirigir, que en realitat dirigeix, aquesta oper ació, és Hugues Call, esde- ele< mú. lot site het u. OJ me om t"ÍSI D'I dc aco Ca l3a! de un; gid PANORA MA n •., El Palaia Garnler •ingut, d 'aquesta maner a, una figura clau en la vida musical francesa i detentor d'un poder excepcional. Ell és el director dels dos teatres; el responsable de la seva gestió administrativa i també de l'artística. En unes declaracions recen ts fetes a "Le Monde de la Musique". assenyala que no pretén imposar cap criteri ar·tístic: Si nosaltres hem de tenir, a París, una regla, aquesta ha de ser la de la qualitat. Una qualitat musical en primer lloc i tot seguit unes propostes escèniques coherents. Les dues han d'anar juntes i, en tot cas, si cal fer una elecció, sempre privilegiaria l4 música. Més endavant pr·ecisa: Jo em dono com a regla la diversitat i reivindico el caràcter heteròclit de la meva tria. ntrr u.irà era. 1ela :>era ·ma· ón i \UJa l'in· ;t de < en !8. i gir, esta .sde- Una vintena de tttols operistics Una vintena escassa -exactament divuit- de títols operístics ompliran la nova temporada operística de l'Òpera de París . D'aquests, set tindran el caràcter de produccions noves. La B.astille acollirà tretze títols i el PaJais Garnier els cinc r estants . La Bastille obr·irà amb una r·cposició de La Bohéme que deixar à pas a una nova ver·sió de Rigoletto dit-igida escènicament per aquest home de teatt·e tan inqualificable i sovint tan avesat a l'exageració q ue és Jerome Savary. En el paper de protagonista , s'hi aJternaran Paolo Gavanelli i Giorgio Zancanaro. Hom oferirà després Ketia Kabanova , a la crual seguirà una nova producció de Lohengrin. Després hom reposarà el muntatge històric de Faust que el gran creador dramatúrgic argentí Jorge Lavelli va fer el 1975, a l'època en què el Palais Garnier era dirigit per Rolf Liebermann. Després vindran vint r ep r·esen tacions de Porgy amb Bess en u na producció de l'Òpct·a d e Houston, que cada deu anys r·ecrea aquest títol cabdal de la La lirica nord-america na. Damnation de Faust deixa r·à pas a dues noves produccions de la casa . En aquest cas , Carmen i Parsifal. Els darrers titols de la temporada seran Simon Boccanegra, Madama Butterfly, i, finalmen t, Manon en una nova versió que signa Renée Fleming. Pel que fa al Palais Garnier.la temporada comença amh una nova producció d ' Hippolite et Aricie, una òper·a cabd al de J .Pb. R amaeu. La batuta de }ames Colon i el muntatge e cènic de Bob \Vison serviran una versió de Pelléas et Méliscmde d'una singular transcendència . Giulio Cesare i un muntatge dt> La clemenza di Tito dirigida per Armin Jonian, amb mu ntatge escènic de Willy Decker , posaran fi a la temporada lírica dí'! Gar·nicr. No h i ha dubte crue la iniciativa end egada p el Ministeri de Cultur·a ú ·ancès d'unir en una sola gestió els dos {,rrans tea tres d 'òpera d e la capital fr·ancesa és aniscada . En tot cas, això es produeix en el context d'un nou futur per a l Théatre du Cbatelet, després que el seu director fin s a r a, Stéph ane Lissner , hagi deixat el seu càrrec per ocupar-se dc la mateixa funció al Tea tro Real de Madrid. Com és sahut. Lissner va donar· un gt·an protagonisme a aquest tea tre gràcies a una programació opedstica d'un gr an .interès, fins a con vertir-lo en bona mesur a en una mena de contt·apoder operístic del gran monstre d e La Bastille. Aquest és, p er altra part, un ens que fi ns ara no ha cobert d e form a sa tisfactòria les expectatives per a les quals va ser cr eat. Un bon ftmcionament dc la nova forma de gestió si.gnificaria , amb tota segu retat, convertir París en una plaça especialment forta pel que fa al context de Iu lirica internacional. Els fets han de confir mar-ho o, ben al con trari, desmentir-ho. 143 9 429 PANORAM A ALBA VENTURA Un procés reex it de mall urac ió artís tica qw Alí COl pm pn crf Ta COl la carrera musical de la jove pianista barcelonina Alba Ventura, de 17 anys, continua imparable. Aquest curs que comença serà l'últim a la Purcell School of Music de un bli re¡ COl qu londres, que dedicarà a la literatura alemanya i al repertori simfònic, abans d'in- en to eo fes gressar al Royal College of Music, també a la capital britànica. També cal destacar com a recent novetat l'enregistrament del la du kc seu primer disc, amb obres de Chopin, que veurà la llum d'aquí a pocs mesos. per TERESA MARIINEZ en segur que els nostres lectors deuen recordar el que vam explicar sobt·e els estudis d'Alba Ventul'U en l'at·ticle "La càrrega econòmica d'un fill estudiant de música'' (CM/RMC núm. l3í, pàg. 38) del mes de març, E'n el Tema sobre el cost dels estudis musicals. J lamhé deuen recordar l'excel·lenl cl'Íti.ca que ü va dedicar Xavier Casanovas-Dané al núm. 140, pàg. 35, deJ pas at juny. Si més no, recordat·em ara a gran trets que Alba Ventura va començat· a estudiar m(tsica amh Sílvia Llanas als cinc anys. Després va rebt·e el mestl'atge, entre d'altres, de Carlotta Garriga i de Dinútri Bashkirov. Ja a Londres, i per recomanació de Vladimir Ashkenazy, l'Alba ha rebut l'ensenyament, el gujatge i el couseUde la russa lrina Zaritskaya. La jove pianista té sufragada w1a pat·t dels seus estudis gràcies al patrocini de la Fundació de l'Agrupació Mútua del Comet·ç i de la Indústria. -Quin és el teu primer r ecord conscient r elacionat amb la músi- B 10 ca o amb el fet de volet· dedira1·-te a la mú ica? -És molt difícil saber quan vaig tenir aquesta primera consciència, perquè, de .fet, sempre, des de molt petita, he estat amb molta música al voltant. Sempre he tingut claríssim el fet de voler ser pianista. -Després d'haver estat amb Carlotta Garriga a l'Acadèmia Marshall cic Barcelona, com valores la teva experiència amb Dimitri Bashkirov a l'Escola Superior de Música Reina Sofía de Madrid? -El dos anys que vaig estar amb Bashkirov em va, ser vir molt per fe r-me una disciplina a mi mateixa i per augmentar la qualitat. Em va servir molt en el seu moment, com tot. La jove pianista està encantada de set· a Londres continuant els seus estudis. Per començar, segons ella mateixa , l'ambient musi cal de la ciutat és .fortíssim. -Què ha significat per a la teva formació orti.r de rEstat espanyol? -Ha estat molt important! Si m'hagués quedat aquí no sé què hauria passat... Pe1·ò sortir a se de fora m'ha obert moltes experiències diferents a tots els nivells. És molt enriquidor conèixer gent i cultures diferents. -ConèLxer· Vladimir Ashkenazy ha estat fruit del teu desig i de la constància dels teus par<•s ... Què significa aquesta relació amb ell? -Conèixer-lo va ser com un ~ somni! És una persona molt maca! Gràcies al seu consell i a la seva gestió sóc a l 'Escola Purcell amb la Zaritskaya. -Ens pots explicar· la vostra trobada? -Recordo que dels nervis que tenia em feia mal el cap. Aquell dia, a Berlín, va ser molt emocionant. U audició... Recordo que vaig entrCLr allà~ que vaig tocar per a ell.. . La seva esposct tamhé hi era. és molt simpàtica! Tots uan estar molt agradables, amb mi. L'Alba ens con tinua explicant. realment emocionada, que Ashkenazy els va donar, a ella i els seus pares, ttnes entrades per al concert d 'aquell vespre que ell matei:< protagonitzava. E ra la primera vegada que l'Alba veia tocar en directe el seu ídol. -Admires altres pianistes? r aL pe l/ll el El cu ro re .:o et m el tu er el d m u u tf t!l ti l/ p S1 q PANOR AMA ièn- 3lls. ~eni tazy e la :¿uè ~u? lln 'lOft ra :ola ;tra que uell cioque car nbé uan Ull. tkeeus ontei' era en -Sí... és difícil dir quins, perqu.è depèn de l'estil, l 'època ... Alícia de Larrocha m'encanta com toca ... La jove pianista no es decideix per més noms, com tampoc per la predilecció d'un repertori. concret. M'agraden moltes coses. Tant puc gaudir tocant Bach com un romàntic tardà ... -Aleshores, com et planteges un programa per a un concert? -Depèn de l'auditori, del públic... Procuro que sigui un repertori equilibrat. O depèn com jo em senti, o si fa temps que no he tocat un compositor en concret ... No n nalment, munto els concerts escollint les peces conjuntament amb la meva professora, amb la lrina. -Com entreveus el teu salt cap a la professionalització? E l veus dur? Esperaràs el consell d'Ashkenazy? -No ho sé, perquè això mai no se sap quan pot passar, tot depèn del que ptLguis anar avançant. Ara cal fer el màxim, perquè els anys d'estudiant són importantíssims. S'ha de donar el màxim, fer molt repertori ... El pas cap a la professiona lització vindrà d'una manera 1Wtural. No vull precipitar-h o, m retardar-ho. La professiona lització es va intuint a mesura que et vas integ1·ant als circuits musicals. -Malgrat tot, tens ganes de fer el salt? -Bé, mai 1w s'Ira de deixa.r d'estudiar... Em fa molta il·lusió qLLe em reclamin per tocar. M'agrada el contacte amb el públic. -Esperes, si més uo , el consell d'Ashkenazy i Zaritskaya? -l tant! Ells m'estan guiant molt en la meva carrera. -Crec que ja bas deixat de ser una "jove promesa" i que ja ets una ft'rma realitat. Què necessites demostrar més a aquells que et segueixen? . -Jo vaig fent ... El meu objec~u, el que jo crec que és més tmportant per a rni és qLLe quan P_ugi. a un escenari, sigui qLLin srgUL, la gent gaudeixi. Això és el que jo sento. Quan estic damunt l'escenari em sento com en cap altre lloc. Senzillamen t, m 'agrada 1nolt trans1netre les coses que sento quan toco. -Com constates aquest flux de doble di r ecció, donat' i rebre men tre toques? -Es veLL en l'ambient. .. Tot és una barreja, perquè també ha de ser meitat lliurar-te al piano i meitat controlar. Perquè si et dónes massa pots perdre el control i pots tenir blancs cle memòria. Has d 'estar molt equilibrat. Has de poder donar molt però al mateix temps controlar quèfa.s. -Això no estressa? -No, si s 'hi agafa pràctica. En aquest punt de la conver sa encetem el tema dels con cursos. L'Alba és contunden L quan ens diu que en principi prefereixo no pensar en concursos i procurar-me una base sòlida. -La teva trajectòria ha desp ertat moltes expectatives entre els nostres aficionats i potser esper en més de tu. Et sents d'algu na maner·a responsable per complir aquestes expectatives ? -No, perquè jo m'ho passo molt bé a l'escenari i intento fer el màxim. Però no m'angoixa. Tot ho faig d'una manera molt relaxada. De les darreres actuacions d'Alba Ventura, en podem destacar la que va fer al final de juny amh l'Orquestra Simfònica de Balears, a Mallorca, interpretan t el Concert per a piano i orquestra núm. 2 de Ch opin; l'actuació el passat 10 de juliol a l'audit ori del Royal College of Music de Londres, amb l'orquestra de l'Escola PurceU, tocant el Concert per a piano i orquestra núm. 1 de Rachmanino v: i l a seva participació el passat 3 d'agost al Festival d'Estiu de Gombrèn. Dels molts concerts que ha fet la jove pianista, ella en vol recordar especialment el recital de l'any passat al Palau de la Música Catalana per al cicle Concerts de Tarda a l Palau i el con cert de Madrid amb l' Orquestt·a de Cadaqués el l992. Alba Ventura és una noia m olt dolça i simpàtica. o és gens difícil agafar-li estimació de segrúda que la coneixes . Ella sap molt bé el que vol i on està, i sota la seva aparença dolça hi ha tota una persona responsable , amb una experiència poc comuna en altres joves de la seva edat. Les seves aficions fora de la música són ben normals. Li agrada ballar -ballo fatal, però és igual-, anat' aJ cinema, llegir (sobretot novel-les de misteri) i passejar. Respecte al compacte que és a punt de sortit· al mercat ens comenta que li fa molta Ü·lusió, perquè és el primer disc que fa i això suposa un pas més en la seva ca n er a. Alba Ventura no vol acabar la nostra conversa sense destacar que hi ha molta gent que l'ha ajudat molt a tirar endavant en els seus estudis. I hi destaca, especialmen t, a banda d e Vladirmr Ashkenazy , Gonçal Comellas, tant a nivell mLLsical com a nivell humà. Gràcies al seu interès la meva carrera va agafar LLna projecció definitiva. Gràcies a ell i a moltes altres persones que en el seu moment van creLLre en mi. I és que Alba Ventura no passa desaperceb uda. La pianista va se•· convidada el passatl8 de maig a l'ambaixada espan yola a Londres a sopar i a oferir un petit recital amb motiu de la visita del presid ent Jordi Pujol a la capital britànica. Sen s du te, tot un honor. 11 PANORAMA MIKROKOSMOS Sardanes al carrer ...però no, oro, les que es fon i es desfan en qualsevol espai urbà o rural arran d'uno manifestació festivo o lúdica concreto. Amb "Sordones ol carrer" vull indicar l'exposició viària o diversos establiments comercials barcelonins promoguda per la Fundació Universal de lo Sordono. Aquesta iniciativa, altament lloable, ho posat o l'abast del ciutadà la translació ol camp artístic de lo bellesa d'uno manifestació sovint no prou valorada per la nostra societat. Fórem mesells si tanquéssim els ulls o lo problemàtica real del sardanisme (des de l'àmbit estrictament compositiu fins al generacional, tot passant pels intents de trobar noves fórmules o l'estructura tradicional de la danso). Però fórem igualment mesells si no valoréssim en els termes que li escau l'opinió que ho merescut la sordona o figures ton universals com Stravinsky, Strouss, Gerhord o Casals. O la visió plàstica que n'han donat els pintors i/o dibuixants. Justament dquesto és lo que oro ho fet potent l'exposició de referència, que ho aplegat aportacions de prop de cent cinquanta artistes, de generacions plurals i d'estètiques diverses. El vionant sensible ha pogut gaudir, o la rambla de Catalunya barcelonina, d'un mostrori contrastat, amb la sordona com o eix vertebrodor, com si, al seu conjur, hom oblidés antagonismes estèlics i s'aprestés a fer més gran la ro~lano de l'harmonia. "lo sordona, uno danso per al món" aquest és el lema de la Fundació Universal de lo Sardana. Un lema que els artistes han plasmat idòniament; com si en ·ells s'acomplissin els lluminosos mots morogollions: "Sacerdots els diríeu d'un culte/ que en mística danso se'n vénen i van I emportats per /o símbol oculte / de l'omplo rodona que els va agermanant'' . 12 432 Pere Artís Salvador Brotons serà el nou director cie I'OSV a partir clel iuny cie 1 997 S alvador Brotons prendrà la batuta titular dc I' Ot·qurstt·a imfònica del Vallès t>l juny de 1997 en substit ució d e l' actual direc tor, Jordi Mora, que passarà a ser pdncipal director convidat dc la fOJ·mació. Salvador Bt·ot.ons esdevé fin s aleshores el pt·incial diret:lot· convidat dm·ant la temporada L996-97. Aquest p as va set· anunciat el passat 17 juny cu el transcu •·s de la junta general d'uccionlstcs de l'OSVSAL (Orquestra Simfònica df•l Vallès, Societat AnònilHfl Laborul), dc Ja qual també podem dc.stacar altres temes. Pel que fa a l' a.sperle econòmic, durant l'exercici 1995 I'OSVSAL va obtenir un benefici de 8 milions de pessetes -és la pr-imera vegada que s'obté un balan~ positiu- . el qual serà destinat a redre~ ar· pèrdues d'anys anteriot·s . Aquest benefici s'ha produït bà.sicament gràcies a dos factors: un augmt'nt dt>ls ingr·essos de 157 milions l'any 1994 a 193 milions l'any 1995 (pt·im:ipalment per r augment de venda de c·oncerts, de 78 actuacions l'any 9,t a 87 t>l 95) i a una contenció molt forta dr dt>¡;- ro peses. El dèficit històric de Y é, actualmen t de 29 milions de pcs>r· tes . o· altra banda, es va presentar un pla d'actuació a mig i Uarg trrmini, del qual destaquen un cicle de con· certs al Palau de la Música eu coproducció amh la Fundació Orfeo Ca tala-Palau de la Música Cata· Jana , i augmentar el nombre de con· certs durant el p eríode estival f~ol p roduccions pròpies i obrint nou' merca ts (sobretot a Fran ~a) . 8 E de IJUt )lú ("Ol a ge i] VCI n Estrena d'una obra de Salvador Pueyo a Copenhaguen l passat dia 1 de ju.Hol va E estr enar-se al Festival Park de Copenhague n l'obra dc Salvador Pueyo Morta fi(lfnnw , inte rpretada per l'Orquesta Sinfónica de Estudiantes dc la Comunidad de .Madrid, dirigida de forma compartida per Giuseppe )lancini i Vicente Sempere. Posteriorment es v a interpretar a l'Albert.slundhw;et Cultura House, al Gillelejehallen i al Tivoli Center Hali, espais que s'integren en I'Europe an Youtb Music Festival de Cope nhaguen' 96, que és la iniciativa que va fe r l'encàrrec d'aque¡,ta obra a Sal vad or Pueyo. Aquests concerts formen part també dels actes d e la celebració de la capital d an esa com a Capital Eut·opea de la Cultura. Morta. fiamma està iuspinula en la darrera escena d el drama Othello de Sbakespem·e, en què el protagonista acuba umb Iu vida de Desdèmona mogut pet· un fot·l impuls de gelosia. La llam a <1ue s'apaga ve a ser corn una metàfora de la mort, per ò a la fi l'espehna pol tornar u fer fl ama a voluntat. • gu CI re qu llU an G• 1 lli cJ, PANORAMA El Conservatori del Liceu prepara.el seu 760è antversan l Conservatori del Liceu està preparant l'edició d'una memòE ria que recull el present i el passat del centre amb motiu de la propera celebració, l'any que ve, del seu 160è aniversari. Elfinançament de l'elaboració d 'aquest treball serà a càrrec de Caixa del Penedès, entitat que se suma, d'aquesta manerct, a les diverses entitats que patrocinen el Conservatol'i del Liceu. • 1Oè an iversari de l'Orq uestra de Ca mbra de Cervera srr- >e sr- arun mini, cona en )rfeó Ca ta- ; COO· l fent uguany sc celebra el lOè anivcr·sul'i de l' Orquestr·a de CambrH dc Cervera. Aquesta for·mació naílqué al Conservatori Municipal de i\'fúsica dc Cerver a amb direcció ¡·ompnrtidu de Josep Maria Alpistc i Narcís Saladdgas. Actualment dil'igci~ L'orquestra Manuel Valdivie o. L'Orquestra de Camhr·a de Ccr·vc•·a va ¡¡er La primera que es fundà a lrs t·omarques de ponent amb E solistes com Sofi a Puch e, J osep Maria Alpiste, J osc fina Rigolfas, Virgínia Parramon, Rich ard Talkovsky i Paul Col'tcsc, entn~ d' altres. També ha estrenat obr es dc J. L I. Guzman i R. E. Pérez, i ha realitzat gairebé 200 con certs i gires que l'han du t a Andalusia, la Rioja, Navana , el Prus Basc, Mallorca , França, Alemanya, Hongria, Austria i Islàndia. • Un disc de La Capella Reial de Catalunya torna a ser premiat E Madrig(l(i guerri('ri i amorosí, Livro VIII I disc compacte d e La Capella Reial d e Catalunya de Clnudio }Jonteverdi ha rebut recentment el Premio Diez Años que atorga la revista "CD Compact". Aquest compacte, realitzat nmh la col -la boució d e la Gtmr•·ulitat de Catalunya, vu •·e- bre també el Premi a la l\liUor Producció dc l'Any 1995, en la categoria vocal, que atorga la Fundació Giorgio Cini de Ven ècia. D'altra banda, acaba dc so r tir al m ercat el darrer enregistrament d'aquesta for mació <(U e dirigeix Jordi SavaU: El ccmço11er del duc de Calàbria (1526-1554). n El curs "La veu i els instruments al llarg de la història" per segon any a Múrcia a &~gona edició del Cur s lntcrnaewnal de Música Fundació "la Caixa·'-Auditorio y Centro de Congresos Rebrión de Múrcia tó Lloc dr! IJ. al 14 d'aquest setembre a Murcw. El cnrs, dedicat a "La veu i t'ls o dc la histò. ,,insll·uments al .llar« r~a , es torna a celebt·ar en aquest u r •utat g•·àries a l'acord entt·e la Fundació " la Caixa'' i la Const>jería dc Cultura y Educación del Gobierno dt> ~1úrcia. Com r any passat, al qual \'!In assistir més de 200 alumne!> dr Lot l'Estat, el curs de músira t'~ L complementa amb un cicle de concerts i un altre de confer·ències. Així, una vintena dc professors -dels quals destaquen per· la seva categoria Roel Dicltiens, Hopkinson Smith, Max van Egmond i Jaap Schorer-, coordinats artísticament per Carles Riera, impar·tei..xen una sèr·ie de matèries basades en Ja interp retació i el coneixement d\m repertor·i musical amb instruments d'època. El cut·s es clausura aquest 14 de setembre amb un concert que ofereix Ja pianista Alícia de Larr·ocha. • Robert Gerhartl Editada la partitura vocal de The Duenna a partitura voca l de l'òpera de L Robert Gerhard The Duenna acaba de ser editada P,er l'editorial analesa Boosey & Hawkes. /he Duenna va ser oferta en versió de concert en vida de Gerhard, però no la va veure muntada en escena, ja que l' estrena no va tenir lloc fins al mes de gener de 1992 al Teatro de la Zarzuela de Madrid. Posteriorment s'oferia a diferents escena ris anglesos i també al Gran Teatre del Liceui sota direcció d'Antoni Ros Ma roò, i aconseguint sempre una molt falaguera acollida. Gran part de l'obra de Robert Gerhard, incloent-hi aquesta òpera, no va ser editada fins a la dècada dels anys cinquanta i ara, a la fi , n' arriba aquesta versió completa. • 13 433 PANORA MA TANGENTS La cobla 143 14 434 S'insisteix molt -i amb molta raó- en la sardana. Hi ha una fun· dació exemplar que se n'ocupo. Malgrat que hi vagi implícrto, penso, ~rò, que no s'ha parlat prou, de la cobla. Si s'ha convingut que la sorda· na és la nostra dansa més repre· sentativa, cal pensar que la cobla és lo nostra veu musical1 el nostre so. Fent una aposto de tutur, diria que és la nostra autèntica orques· tro de cambra. Fa més de cent anys que la cobla existeix en uno fórmoció si· milor a l'actual. A l'antiga cobla empordanesa, s'hi afegiren instru· ments d'àgora del Rosselló i lo Provença i va néixer aquest so que ens oprimeix lo gola quan fo temps que no l'hem sentit en directe o quan, en el retorn de petits exilis, el retrobem. la sardana ho suscitat un gran nombre de vocacions musicals per a lo composició i ha produ·rl un gran cens -com un món a port- de con· readars que paques veoodes s'han inclinat a d'altres modàlitots instru· mentols. Pocs, comporativament amb els que han com~st sardanes, han fet peces per a cobla, per a con· cert de cobla. Pocs però exquisits: Garreta~ Morera, Manén, Toldrà, Gerhard i Oltra, per exemple, a més del cens ja més nodrit de composi· tors de "sardanes de concert". Sóc dels que penso que com més posem l'accent en la pròpia identi· tot -que és global i no només refe.. rido o la llengua-, més universals podrem ser. I per això trobo a ~altar en les nostres sèries de con· cert, en els nostres festívols, lo presència de música ~r o cobla. Venturosament, alguns dels festivals més sensibles ja ho tenen en compte. Així, el d'estiu 96 de JJMM éle Sabadell, que 1'11 de juliol va incloure un concert de la Cobla Sant Jordi entre una oferta en què hi havia quartets de corda, recitals i agrupacions de cambra. També el de Uívia, en els seus concerts de desembre, el dia 15, n'anuncio un de la Cobla Ciutat de Girona. A Peralada, el 15 de juliol, dues cobles -la Selvatana i La Principal de la Bisbal- combinaren concert amb la coral Polifònica de Puig· reig. I penso, en amical suggerí· ment i com ho ocorregut en altres edicions, que un recital dels Montgrins no hauria de faltar mai en l'oferta del festival de Torroella. Si en música clàssica ens identi· fica el violoncel, en la música ben pròpia no hi ha dubte que és la te· nora i, en conseqüència, la cobla. Jordi Maluquer CONVOCA TÒRIES Vl CONCURS INTERNACIONAL OE CLARINET CIUDAD DE DOS LIERMANAS. O r·ganitzat per· l'Ajuntament d'at1uesta població sevillana, el concurs té lloc entre el dia 29 d e setembre i el 6 d'octubre. Es adreçat a tota els músics dc qualscvoluacion alilnt que no supct"Íll els 30 anys el diu 6 d'octubr·c de ) 996. Hi balU"u tres proves: eliminatòria, semifinal i final, i s'atOJ·garrut tres premis: 1.000.000, 500.000 i 250.000 pessetes. El termiJti d'inscripció s'acaba e l diu lO de setembre. Pea· a més infoa·mació, cal adt·eçm·-se u: Delegació d e Cuit ma de l'AjlUltnrnent de Dos Hermanas. Tel.: 95-472 70 Ol/ 472 90 11. Fax: 95-566 66 45. CURSOS DE L:'ESTUDI DE MÚSI· CA. A partir del dia 4 de setembre s'obre el període de matrícula de l'Estudi de Música per al curs 96·97. L:' escola té diverses àrees: llenguatge musical (iniciació i nivells), veu (cant i cant coral¡ i instruments (piano, guitarra, vio í, violoncel, Rauta tro· vessera, clarinet, i aula de jazz i música moderna; a més d'altres adi· vitets complementàries: concerts, conferències, exposicions, audi· cians, cursets, etc.). Per a més infor· moció: Estudi de Música. C/ de Redin9J 15, 2n 1a. 43001 Tarro· gona.lel.: 977-23 17 20. CURSOS DE VESCOLA DE PEDAGOGIA MUSICAL. L'Escola de P edagogia 1\:lusical -Mètode Iren eu Segarra- de Te a·rassa l>resenta els seus cw·sos per a la formació de mestres especialistes i professort1 de música d ' aquest e~ 96-97 que comença. Bàsicament l'Escola orienta la seva tasca ver~ l 'educació itúantil, prirnàr·ia, llenguatge musical de g r·au elemental i nütjà p er a escoles d e rnúsica i conservatoris, iniciació u la música assistida per ordinador, i informàtica musical. Per a més informació sobre el contingut dels CLli"sos: Escola d e P edagogia Musical. C/ Portal Nou, ] 3. 08221 Te1-rassa. Tel.: 783 79 72. Fax: 784 05 00. Xl PREMI DE COMPOSICIÓ PER A MUSICA DE CAMBRA CIUTAT D'ALCOI. Convocat per l'Ajuntament d'Alcoi, ol premi pot concursar-hi qualsevol compositor presentant les obres que vulgui, inèdrtes i no estre· nades ni enregistrades. Aquestes hauran de ser per a un ~rup instru· mental d'un mínim de tres r un màxim de nou intèrprets, defu9int les formo· cians tradicionals dàssrques. El grup instrumental tampoc no podrà tenir més dos percussionistes ni més de dos instruments iguals. S'atorgarà un premi d' 1.500.000 pessetes. El termi· ni de presentació d'obres acaba el dia 16 d'octure. Per a més informo· ció: Premi de Composició Ciutat d'Alcoi. Centre Cultural. Av. de País Valencià, 1. 03801 Alcoi. lns.lit concert de carilló i tenora l proppassat 21 d'abril va tenir· lloc el tratlif·ional coocet·t d<' carilló en celebració d e la Diada de Sant Jot·di des del Palau de la Generalitat de Catalunya. Aquest concert extraordinari va esd evenir alhora excepcional. atès que, per primera vegada, es "casaven " dos instruments de carrer per excel·lència: el carilló - instrument típic nord-europeu- i la tenora - il1str11· ment típic català-, J c la mà d'Arrna Maria R everté i J ordi Figaró, respectivament. Ambdós intèr·pr·ets van oferir un agradable programa, integrat TJer obres de Vila (Settyor Sant ]ordi); Serra (Cavalleresca, sardana): Pahissa (Dues petites fugues), Caneta (Jutty, sardana); Ricard Lamote de Grignon (Engrunes); Havart (Frescor ); dues sardanes més: de Ventura (Per tu ploro) i Mor·cra (La Santa. Espina); i diverses cançons populars catcdanes de Toldrà, Ribas, Sirés, Llach i SorTat. A la fotografia -de Miquel Gonzñlez de la Fuentr i cedida per la Gener·aJitat dc Cata lunya- es pot Vlma·e Jordi Fig11ró i el cari· Uó del Palau de la Cener·alitat. • E • PANOR AMA •lode prefor. les i curs Del seu affm. Sra. Pilar Baboia Regidora dc l'Ajtmtamen t dc Barcelona :~cnt, ver:, Uen. Estimada amiga: llnl i Disculpi si m'adreço a vostè, d'aquesta manera alhora pl"ivada i pública, no havent-hi cap mena de relació personal. Els lectors d" aquesta secció saben olt bé que no és pas la primE'ra vegada que em succeeix això en aquests delers meus de comuuieació amistosa i en lot cas em doldria crue pogués interpretar que e~-plicito l'absència al-ludida de relació com a prova de menyspreu tàc·it envers la classe política. Posat, val a dir-bo, al qual s'estan abonant massa frívolament molts nous convet·sos i exercitants professional s de la demagògia fàril. .. i no grus innòcua, per cert. Res més lluny del meu ànim. I per tant deixo ben dar a l'avançada que sento un conc•·et i naturalt·especte per la classe que vostè representa de forma genèrica. Això no vol pas dir que aquest respecte suposi absència dc sentit crític i tampoc he de silenciar <rue sovint trobo dHicultats molt serioses de sintonia amb la seva -dc tota la classe política- forma cl ' entendt·e les coses i amb els seus capteniment s o amb les seves absències d~actua­ ció. Professiona l que sóc de la cultura, em dol que aquest sigui un àmbit pel qual \OStès no senten proclivitats suficients ni idees sempt·e ben clares. I si parlem de cultura musical específicament, alesbon~s aquests atributs s'ac·usen d'una manf'ra molt i molt aguda. A mi em rf'snlta molt sorprenent el superior deler de vostès -insisteixo en la categoritzac ió genèrica- prr fet·-se veurt' a la llotja del Camp "ou que a la dels anditol"Ís i marcs de concerts. I tanmateix, entenent més de futbol -com es drdueLx de la seva supcl"ior atenció-, que no de música, deixen aquest esport i tol l'esport eu gl.'nerallliur e de pràcticamen t cap mena de preocupació i, en canvi, tenen una certa propensió a ficar cullerada en allò que a mi i a aquesta t·evista atl.'ny de forma específica. I tanmateix el futbol i amb ell tot el macromón de respor·t, farcits de galopants i transcenden tals inconseqüèn cies de tota mena com estan, tant que necessiten d'una cura crítica aprofundida . Ara vostè és protagonü;ta de la vida musical del paí!! en el seu esforç de rtlSsnscitar la desapareguda Cobla Ciutat de Barcelona. lntt•nt d'antuvi espeetacular però que, compte, erer modE'stament que rxigeLx una reflexió hE'n meditada, la qual no sé veure fins ara. Un molt intel·ligent artide seu sobre la sardana pnblicat ja fa força temps a l'AVUI -potsc1· abans que es dediqufs ien i IIÚSi· r. i mé; del~ Mu. :221 Fa.'\:: ERA JTAT ment or·hi 1! les ~s!re· estes ISfru· àxim nno· grup ten1r ~dos 1 un ~rmi· lO el rmo· iutol País i\ en t de nal. per trU· ::cti· per rissa ;non aro) irà, ente :an· específicam ent u la política activa- consta a la meva memòria per certificar quo la iniciativa d'na no ba sorgit de vost{• del no, n•s, ¡;ÏDÓ queSt' situa l'U un context de coneixemen t i dc- sensibilitat molt assumit. Cosa cic què em congratuli i r¡ut• cm satisfà enot·mement . Però tanmateix, hi insisteixo, cal fer les coses de la millor manera possible. D ' entrada per a mi no queda ciat· que Ja responsabilitat específica de <Tear una cobla institucional sigui dc l'Ajuntamen t de Barcelona. O exclusivame nt. I el ròssec històric dt~ què havia disposat en un temps no llunyà em sembla un argument força feble. En aquest sentit penso qut•, en tot cas, potser seria més oportú -i sense que ho consideri solució defulitiva- aixoplugar-s e t'n el món -institucion al- qttt' eonfignren t'I nou auditori i el Consorci de l'OBC. Consorci que compta amb la presènda en condicions paritàt·ies de la Generalitat, institució aquesta que per raons òbvit>s té una superior responsabili tat específica en d tema. Per all'ra part, la idea qne ha transcendit amh una certa força , de munitipalitz ar alb'1.Ula de ]es cobles ja existc•nts amb tUl concurs entre elles. tampoc no Pac·abo de veure del t ot c·lara, pen1uè obri" un esvoranc molt ampli de contradiccio ns qu«" podrien malmetre l'<>mpresa ja des del beu ;¡;;¡ s¡¡;¡¡¡¡- ....!ii ~ e:' ~- 143 mateix principi. Queda clar que li agrru~eixo 1'esfo•·ç per atacar un tema que <'onsidero important i a lhora aprofito J'avinentesa per suggerir-li que pensi tamb~ en la neació d'un t>sbart nacional. Entrngui, doncs. les meves paraules amh tota la miJior voluntat i com un sintple intent de col-laboruci ó, des dc l'autoritat, modestíssim a i elemental, de viure el dia a dia i el cos a cos de la música. La meva i la de l'estatus que represento tan bé ccwt puc i sé, és una veu que, ai!, crec que és massa contumaçment desatesa per ]a classe que vostè representa, tan sovint procliu a l'autoatrihuc ·ió cofoia de savieses adquirides sobtadamen t amb l'ajut dt• Iu vara màgica que suposa l'assoliment d'un simpll' escó del rellt•u que sigui o d'un càrrec funcionarial més o menys destacat. Encara <[U('. i em romplau reiterar-ho, no sigui at·a aquest exactament el ras. Del seu affm. JaWlle ComeUas e 15 3r. Concurs de Música de Cambra MONTSERRAT ALAVEDRA Premi T CAIXA DE TERRASSA INSCRIPCIONS: Fins al 30 de setembr e de 1996 CONCURS: Del 7 al I O de novemb re de 1996 CENTRE CULTURAL DE LA CAIXA DE TERRASSA Organitz a Amics de les Arts i Joventut s Musicals lnformadó : Teatre 2-2n 08221 TERRASSA.TEL: (93) 731 22 32 I 785 92 31 FAX: (93) 731 60 43 ' PANOR AMA Cinc preguntes a ... JOSEP PONS Director d'orquestra. Director artístic de la Jove Orquesta Simfònica de Catalunya (JOSC) La Jove Orques tra Sinúònica de Catalunya (JOSC) culmina el seu s1se en contre pedagògic (el prime t· del segon cicle), a Cabrera de Mar, amb tres concerts a Reus (Teatre Fortuny, 22 h ), Figueres (Teatre El Jardí , 22 h) i Barcelona (Palau de la Música , 21 h ), els dies 6, 7 i 8, respectivam ent, d 'aquest setembre. Per aquesta ocasió s'ha preparat un programa integrat pet· obres de Mendelssohn (ob ertura "Les flèbrides", op. 26), Beethoven (Concert de piano núm. 4 en Sol M, op. 58, amb Jordi Ma ó com a solista) i Brahms (Simfo nia núm. 1 en do m, op. 68) . Aprofitem l 'avinentesa per dialogar breument amb el seu director artístic, Josep P ons, sobre aquest projecte de futur que l'epresenta la JOSC . per RRMC -Quins criteris presideixen els programe s o el repertori que es conrea als encontres de la JOSC? -Els programe s es dissenyen segons tres condicionants: que les obres interpretar siguin d'una gran qualitat, que s 'adscriguin als continguts de l'encontre, i que siguin signifzcatives pedagògicament. -Què diferencia la JOSC d'altres for·macion s de característiq ues semblants pel que fa a cdtcris de funcionament, d'enfoca1uent artístic pedagògic , etc.? -Bàsicame nt ens diferenciem perquè cada encontre s 'emmarca en un tema monogràfic, ja sigui un p eríode de la història de la música, per tant un període estilísticament diferent, o ja sigui a l'entorn d'ungèner e, com pot ser la mú.sica programà tica o l'òpera. -El m e t·cat docent catal à nodreix de mcmbt·es fic forma satisfactòr ia la tasca r egular de la JOSC? -En gran mesu,ra . No obstant això, encara que tots els membres de la }OSC són catalans, molts d'ells realitzen els seus estudis a l'estranger. -Hi ha pt·oblemes espe cí- fics amh alguna corda concreta? -Respecte d 'altres cordes més nodrides, hi ha més escassesa a la secció de tromp es i a la de contrabaix os . -Es pot albit·ar una r e alitat més feliç que l'actual pel que fa a la disposició d'una base de profession als ben prepa1·ats? -Evidentm ent. Per sort , en els darrers anys el país evoluciona cap a millor. Ara, això no treu,· que ens queda molt ca ntÍ per recórrer, i que el país ha d'invertir moltissim en la, forrnació de joves músics si en tm futur volem equiparar -llOS amb els pnmers països d 'Europa. PANO RAM A Uta Zen ke i Carlos Roggan guanyen el Concurs Pap er de Música per RR.M C l pas al 9 de jtmy va tenir lloc a la Sala Papet· de Música de CapeUades la prova final de la setena edició del Concur Paper de Música, per a la promoció dc jove intèrpre ts, CJ1.1C o•·ganitza Gemma Romany à. DaVtl nt un centenar de persones van concu rsar sis finalistes d'un total dc 28 fo nnacions o solistes do piano crue hi van participa r. D'aques ts fmaüstes -el d uo fo •·m at per abí Cabestan y (vioJon(:el) i E l.adi Dalmau (piano); el pianista José E nrique Bagaría; el Duo Canta bile, format pe•· Svetlana Tovstuk ba (violoncel) i Melani Mestre (piano); el Trio Cenrant es, format per Carlos Cano (llau ta travesse ra) , José.Jot·ge Casull a (cla1·ine t) i Reynold -Luis Ca•·dena s (fagot); el duo format per Uta Zenke (violonc el) i Carlos Roggan (piano); i el Quinteto Médel , format per David Ar·enas (darinet ), Miguel Navano (vioü), Emilio García (vio1i), Lorena Vidal (viola) .i Eduanlo del Río (violoncel)-, van obtenir el primer premi el duo format per Uta Zenke i Car]os Roggan, i van quedar en segon lloc, ex-aequo . el Trio Cervante s (cubans r·e idents a Madrid) i el duo format per Nabí Cabesta ny i Eladi Dalmau. Si més no , el jurat no ho va tenir fàciL Van ser difícils les deübe1·acions? Ens respon el presiden t del jurat, el cHrector d'ot·ques tra Antoni Ros Marhà: Podem dir que cada vegada és diferent, però en aqt,esta ocasió no ha estat gens fàcil. El nivell dels particip ants augmen ta cada a ny i això és totalmen t positiu, i també s 'ha anat rebaixant l 'edat dels particip ants , aspecte aquest que ens apropa a la mitjana europea . D'altra banda, continua Antoni Ros Marbà, el concurs té més ressò i els concursa nts estrange rs que E ~ - .s a f;' ¡¡;¡· 143 18 Carlos Roggan I Uta Z:enke s 'hi presente n corroboren aquesta tònica, així com confirme n el nivell i la consolid ació del conCitrs. El duo guanyad or, U ta Zenke, q ue l'endem à de guanya•· el concur feia 24 anys (per molts anys!) , és de Colònia, i Carlos Roggan, de 27 anys, va néixer a Canàrie s i és d ' ascendènc ia alemany a. Ambdós viuen a la ciutal alemany a de Mannheim . Cario Roggau és un a sidu d e Barcelon a , pe•· la qual cosa par·la un català més que correcte. Ell ens particip a la seva alegria i ens explica que és la primera vegada que ens presentem a un concurs com a duo. Haver guanyat a Capellad es és una sati$facció. E ls joves músics tenen com a pr·ojecte més imnlediat en registrar per a la r·àdio. Tot plegat ens consolid a com a grup i ens anima a seguir participant en altres concursos, diu el pianista. Els guanyad ors obtenen com a prerni una èrie de concerts a diferents cicles i festivals catalans. D'entrad a, ja tenen assegurats 10 concerts remuner ats (els guanyad ors de la cinquen a edició. el Duo Reineck e - José Lozano, rlarinet, i Antonio Soria, piano- van ser con vidats a 18 cicles í festivals arran de la gestió dr Paper de Música). ¿És aquest premj, és a dir, concerts en comptes de diners, el que fa que aquest concu•·s sigu i d 'alguna maner a diferent ? Gemma Romany à ens diu que sí. Ho fem així perquè els mÍLsics ens diuen que per a ells són més importants els concerts que no els diners . Pe•· la seva banda, Antoni Ros Maa·bà hi afegeix que els concerts són una bona manera de donar-se a conèixer i sens dubte són un bon premi. És una aposta de futur. Aquesta és una feina magnífic a de la Gemma: la descobe rta de joves artistes. Antoni Ros Marbà és un fe•·vent admirad or d e la taSf:a promotora de Gemma Ro manyà. Això i el lligam personals que té amb Capcllad es no el van fer dubtar d'accep tar Ja presidèn c ia del jru·at d"aquest concurs que se cdebra concord ant les dates lliures que té el director. En aquesta ocasió hem aprofita t uns dies de descans dels assajos de l'òpera de Gerhard The Duenna que estic fent a Londres . en e~-plica. Enguany el juntt ha estat format per 9 persones . A més del director d"ot·que stra , hi han pa•·ticip at els habituals Albert Atenelle . Benet Casablan cas. Xavier Joa4uín , Enrique ta Tarrés, Xaviet· TuruU , i els nous inco1·porat Jaume CortadeUas (en substituc ió de Claudi Ariman y), Cè!Hil" CalmeU i Rasvan Neculai (membre d el Silvestrí String Quartet que imparteix el Curs Internacional de Música de Cambra que també organitza Paper d e Música en col-lahor ació amb l'Ajunta ment i l'Escola de Música de Capellades). Enguany s'ban incorpor at aJ Conritr Assessor del concut·s les universitats de Lleida i Girona, que juntament an1h les d e Barcelon a i Pompeu Fab1~a fan crue el concurs en t.-i al circuit concertístic universitari. El Comitè, format per 9 persones vinculades, com hem dit, al món universit ari , i a diversos cicles i festivals musicals catalans. també pot atorgar concerts a qual evol dels concursa nts finalistes. La promoci ó es farà cm·egistranl una casset amb les actuacions del duo guanyad or i amb la del •r.;o Cer·vantes com a alternativa val'iada, i serà enviada a una cinquant ena de festivals. ' e PANO RAMA T e A R Deceb edora Cltery l Stude r n Temporada del Liceu. 12 de juny d~ 1996. Pul nu de In \ fúsica Cutalanu. CheryJ Stndt'J', >iOpr auo. Orquesu·u de l Grun Tenlre del Liceu. Dir.: Giuliano Can·lha. Mozart. Hcllini, Gouuod, \Vagner. Puccini j Cilra. da, qur per X.CASANO VAS-DANtS :ne- E ens ma ma :la ~es. ent ltO- :Ò i ruh tar del se tes Eu Joan Pons amb Jordi Casas tat jo s en- El bon mome nt de Joan Pons or- Iu Músicu Catalana. 5 de Fundació Orfeó Catalii-Pala n juny de 1996. Palau dr Iu Música CataJana. Cor de Camht·a de Ciutadella. Orfeó Català. Joan Pons . baríton . Kemal Khan. piano uc del an ert per L.LUIS TRULLtN :IS. 31'- IOS la:. ri- an tri el de za "11· 1la ' ,nitè si- :a- IS :r- 9 it, ()5 lS. a is.s- 11· ]a a- Ja l bal'Íton J oan Pons cont:i.Juw ll'flves ant un moment musical extraordinari. La seva mezzct uoce, el seu legctto ple d'rxquisidc es. el sentiment del seu cant i el preciosisme en la realització dc les notes més agudes de la seva tessitura es van poder compr·ovar en un mcmot·ablo t·ecita l efectuat nJ costat del Cot· de Cambra de Ciutadella i de I'Otfeó Català en w1 concert que commemot·u vn els cinc anys dc Ja Fundació Orfeó Català-Pnl au de la Música Catalana. Uu repct·tot·i eclèctic i atractiu va integt·a r el concert, am b el qunl el bat·íton va deixar ben clar que la seva saviesa musi~a l pot aplicar-se pet· un tgual al cant de les napolitanes de Tosti (memor·ablc, la seva interpretació de Non t'a mo piú o de Vorrei Morire!) o les cançons del com posi tor· E aq;entí Carlos Gustavino, com Pueblito. mi pueblo, cantada amb un relïnamcnl expt·cssiu en què Ja potència d e la seva veu resultava perfectame nt modelada p er extreure el màxim lirisme de la peça . o és ara, doncs, moment dt> descobrit· tm dels més grans barítons, que s'ha mantingut f'n un punt culminant en els últims temps, per ò p oder gaudir del seu caut meticulós, de la seva veu vellutada , del S<'tt encant per pm· uadir a mb el fraseig, d el seu constant lliurament dalt de l' escennt·i suposa un plaer inoblidable p et· a tots aquells que van tcnit· l'o portunitat d 'escoltarlo. Al costat de Pons, un més que correcte Cor de Cambt·a dc Ciutadella i un Odeó Català (iUC també va l'stn•· a l'nltura de l'esdcvenimen t. Va ser, rloncs, un c:oncet-t commemot·u tiu en qur, pe•· sobre dc tot, va triomfat· In música i el lliurament dels s•~ns inted oc·utors. n la seva pt·esentació estatal (per Iu defecció en una recent Trauiata de Iu Zarzueln), la sopran o nnl'fl-amcd cana Cheryl Studer va palesar alguns trets que fan reflexionar. En el capítol p ositiu cal dir que tr una veu considerable. sen e un volum o un color especinlment dcslacables, ma ncances que resol amb una tècnica de pdmer ot·clre i tma construcció exigent, per bé que discutible, dels per·sonatges. En el negatiu. que desafina in·enússibl t>ment en les notes llat·gucs. Ho va fer -pe~· a esbalaïmen t d'uns i indiferènci a de la majoria- en el "Dove sono" de Les noces de Figaro que encetava t'I r ecital , hi va insistir en una apt·essada "Casta Diva·· cantada de forma antibelcant istn, en l'ària centr·al de Madame Butterjly, al fina] dc l'entrada d 'Adriana Lecouv rettr i , com a rematada de la nit, en el "Vissi d 'arte" donat com a segona i darrera propin a. Notes notòriamrn t falses que no arriben ni a calando, irreparables, sostingudes amh ohstinaci.ó o l'orgull de qui compta amb l'admiraci ó dels apriodstic s. aquells que es r efien com d'una ga r antia d els noms que eucapçaJen els repat·timents impo ats p er Ics discogràfiques onmipoten ts . StlJdet·, la gran Studer d els enregistram en ts, la cantant Vt't·sàtil per antonomàsia, deft·auda eu presentacions com a questa . M' autorit7.t'n a pensar-ho i a escriure-h o quat·anta anys de Lieeisme, moltes hores dr cua a les t'scales dr l carrer dc St. Pau, haver escoltat amb t·espectc l'opinió dc p¡·rsones molt més informad!'S que jo , haver viatjat per escoltar Òp<'r a i moltíssimes hores ri' audició fonogdiúca . Em d ecep IJUC una contant qtH' passa per emint•nt es pn•senti al públic d'un gr an teatre amb un p ro¡,rt·ama dr sis iiries el el t·cper t o l'i més fressat, que obviï la cabaleua de la " Casta Diva", crue escatimi la intt·ndurci6 a l 'à ria d e les joies df' Faust (é<'i a rlir, la •·Chanson du Roi de Thu lé") o que ccr·qui la complicita t del públic amb una propina tan concessiva com "O baJ>hino caro'' cantal amb un pathos q ue fu lminava la capriciosit at cic Lauretta i la finor dc l'a r·ieta. En això Ja va St'CLIOdat· un obedient Giuliru1o Car ella , que vam conèixet· l'any passat en el Rigoletto, una d ubtosa carta úe presentació. Va esp essit· l'Orquestra del Liceu , que va instal-Lar en el d<'snslr c en l' ac:omp anyament d.- l'ària dc Bellini i, sohr·etot, en l a part centt·al de J''·Obertu¡·a·' de Tannhaüse r més lenta i rítmicamen t desestt·uctut·ada que hagi escollat mai. Val a dir que la rliva va <·untar u na estupenda "Dich te1u•e Balle'' que va vnlcr pet· tot el eoncet·t. Quines van ser les l'Paccions dels liceistes? Donrs una barreja proporcion ada d 'aplaudinlen ts entusiastes . indifer·ència i la indiguació d 'a lguns. que constaten amb r ecança com es festeja qualsevol artista qtre tingui el supot·t de les dist.:ogt·àfiques. El Liceu, el veU Liceu, passava corn un teatre molt, molt C.'-igl'nt. El nou no st·mbla a nat: pel camí dc mantenir uyuells estàndards. La meva nostàlgia vol set· una invitació als neòfits u establir Ct)mparacions abans de consagrar al'tistes sense have•·-los escoltat al teatt·t>. 143 PANO RAM A e R Sltost alcòv itx ben vist per Bycltl cov IIH·r·ranwr n. ¡¡ nc jUll) de 1996. Palau dc· la Mú•ica Catalana. Or·questru cie París. Director: Symcm Bychkov. El mur de IJt•lmssy, Simfonin wím. 11 ·•t'any 190:)'' df• SllllNtnkòvi tx. per LL.T. D ir ec tot·s com Mun c h , Kar aja n . So lti i Ban•nbo im h an mat·cal dc munet·a decisiva Iu I rajectòria dc! l'Orqnt's tra de Pal'Ís. dirigida des dc l'an) 1989 p t' r la batuta de Scmyo n 13ycltkov. La màxima exlgrncia que director i cw<rutstnl imposc•n a les s •ves ver sions, la més ubsolotu l'n tregu t n ver o le:> obres interpret ades. i el rigor i la serietut manifestades en els n ombt·osos concer·ts i gra vacions que han r ealitzat en t'ls darn~ t·s anys con verteixen cada cuna de l!'l> seves a(• tuacions en un esdtvenimcnt dc pt'Ïmet·a magnitud musical. ] bet·canwr a va cloure la sc•va tcmp01·ad a amb l'actuació de l'orquestt·a francesa i la batuta del direc- Lot· rus tot endinsan t-sr en un ¡~r·og t·ama in Lc grat pels colors impressio nistes de El mar de D<·hussy i en l' a nHu·gor, eu la fo •·çn interna i eu r angoixan t poder descriptiu dc Ja Simfonia 1905 dc Shostakò vitx, escl'ita l' any 1957 en rommcmot·ació dt•ls qua ranta anys dc la R evolució d ' Octuhn·, malgt·at <¡11e la JJ IH't:itut·a t·elata els csdevcnimeJltS de lu R evolu ció frustrada de l' any 1905. D ebussy va submet·gi t·se din b un méJn en què la descripció i evocació mitjançant La paleta ot·qucstral ens situen din un constant joc p le de subtileses i detalliste s pin7.cllades, que cal transmctt ·e sota el m és acumt •·igor tècnic. i igualmen t umarade de les combinac ions de colors càlids que ens transport in a la p el'uliat· atmosfera d e la partitura impt·esbionista. L'equilib ri T e A ab olut en totes les secdons, una disciplina més p ròpia d c les r econegud es forma cions alemau ycs, la ductilitat antb què enfocave n cndnscun a dc les dinàmicrues que apareixen a l'obra i una sonol'itat brillant (pt·bpia d ' orquestt·c s amet·ican cs, com la que Bychkov dirigeix a Buffa to), Cfll {l permetia valorar unes bellissimcs combinacions sonot·es plenes d'efectism e i nlhot·a dc ¡ll'ofundi lat musical, va n impregnat· una r·crwadíssima i també espectacu la•· int et·pJ·etnci ó d e El mar, semp r e c·urosa amb els tempi, delicada en r expressió, m és subtil que no Wmperam cntal , però per sobre de tot tr·ansmcs a amb ver·itahle il·l usió, devoció i professio nalitat. Si l'orquest ra francesa va demosll·a r que l'obn1 dc Debussy esd evé un dels plats fot·ts d el seu r·epertot·i, el dü·cctot· r·us va palesa •· que coneix els m(,s recòndit:. detalls dc la producció simfònica dc Shostakòvitx. La Simfonia 1 905 t't'sulla complexís sima no només per qüeblions de trrnica musical (•·ítntica, diàlegs entre seccions instrumenta ls, sonoritats re. giflcs sota uns pianissimi su mmamen t complexos). sinó tan1bé pel que fu a qü¡>stions me1·aruen t expressives . P er sobre del seu r ela t mu sical (dels tràgic:s esdcvcnjm cn ts de l 'inici dc la pat·ti tura, ''La plaça del Palau'', fins al suggestiu fin al " Tocsin'') han de p lana •· unes sonoritats apianade s , en què les combinac ions dc les seves harmonie s cvoq u in un caràcter mis teriós. tctwhrós , marcial i veh ement , pl e d e ft·ases mclòdicrues incisives i barmònics pun) cnts. Byc hkov va dit·igir amb el punt de mit·a enfoca t a deixar de banda els efectes gra· tuïts, i sempt·e buscant solemnit at, l'igor, tt'mpcramcnt. transpar ència i el poder desc l'iptiu que ha d'emana r en tota intc•·p retació magistral de la densa simfonia de Slws takòvitx. L'Orques tra dc París. sota la clirccció de Bychkov con ti nua enfot·tint amb pas ft•r·m ]a impecabl e tra· j ectòl'ia ma•·cada des de la sevu erl:'ació. CI ~1 de jo j ICII for ret int Iut cit de: de SÍ( qu fat de CCI qu Iet SC• ta· qt ca ffil fic ve m• ci• er cc m dc cc Joves músic s de gran nivel l lli 17 de juny de 1996. Palau de Iu M(rsil' U Catalana. Orquc>~ tra cl1· Cambra de l'E~c·twla Super·ior dc Músiea Rrina Sofia (O rquestra de Cambra Frci,coel) . Director: Jnmes J udd. Vivaldi, ~h·ndelssohn. per LL.T. E 20 l treball que es d uu a ter·me a l'Escola upet·ior· dc Música Reina Sufia, que dü-igei:< Paloma O'Shea, r·cstt1ta pt·imordial per· al futm· musical J cl nostre país. Joves intèrprets becats pt>t' iniciati ves privades i públique s, UJl S profesaot·s d c categoI'Ïa contrasta da. i evidentment una disciplina músicu l del tot primonliu l ofct·cixen una plutaform a prou sòlida p er potenciat· una tasca rrue en un futur luJUria dc t·epCJ·rutir en l'augmen t de la qualitat interpret ath a de les nostres Ol'(fUeStrf'S. L'Orques ta d e Cambr·a Freixene t va ar tuar al PaLau ~o ta la direcció d1• J ames Judd, amb 1m programa dt dicat a concert;, de violí dc Vivaldi (durant els quaJs es va pode•· comprovar el Ll'eball de nou joves solistct;) i a l'Octet de Mendclssohn. L'orquest ra prcpurad a per J osé Luis García Asenoio està integrada per uns vint-i-cin c instr·um enti.~tes de conla amb edats que osciJ ·Icn ent•·c els setze i els vint.-iset anys. La lluminosi tat veneciana que va envoltar les seves intcrpr·et acions 'ivaldiant>s, l' apaivagat mnlodisme. el joc de clar·obscurs. r altíssima qualitat tècnica i la compenetració entr e diferents solistes i orquestr a van mnrcar unes úllcl·pr ehtcions bl'illants, din à miques i pot·tador· cs d 'u n evident estudi meticulós <m qüestions tècniques i d'efectes c•xprcssiu s. L'ad aptació pe•· a orquestra de corda de l'Octet de Ml'l'tdelssohn esdevé una dc les pa•·titu t·cs emblemà tiques del t·epe¡·turi per a orquc¡¡tra de cm·da. L'equilibl 'i d el clas¡,icisme, l'enginy creatiu del t·ornanticismc propot·dona als seus ÏJ1tèrprets la possibilita t d ' adoptur diferents tendèncie s, bé cerca nt la simetria dels cànons del M'U disseny formal , bé enfocant la notot·iNat del variat joc de din àmiques. U na interpretució swnmame nt pl'e· cisa en la r·ealització de detalls, ama•·ada d ' una r efïnada sensibilit at, curosa amb el disseny formal. amb el traç del fraseig. amb la clara difer enciació de motius melòdics van situar-no s en una versió que LJ·aosmet ia el bo i millor dels seus aspectes clàssics i romàntics . Fou un Octet de Mendelsso hn que r·es no en vejava a ptu·adigm àtiqucs interpretacions que b ' han pfcctuat d' aquesta bellíssima par·titura. I:I cc bl l' P• E 1' p ir CI I! c. e d E I> n r· n n r I e ns- PANO RAMA T e A R Claret, intèrpr et de música d'avui Wltun Cltung, millor que l'orque stra Xl Cicle de Música del 'egle XX: Mús ica al Nick Havannn. 17 do muig de 1996. Lluís Cla•·et. violoncel. Sat·du. Soler , Guinjoun. Bleuse, Fourés, Gan·ido. Zimmerman n i Pcnderccki. Co nc:crt cxt•·uonlinm ·i pt•r· u La Ft•nicc: de Yt'nèc iu. 18 lli' juny d l' 1996. Puluu dc lu Música Catalano. Or·qurstt·u dc l'Acndèmin Nacional clt• Sta . Crc·íliu dr Romu. Dir.: Myung\\'hun Chung:. chuLc:•·L i ~Tnhlc:r·. re- ími •s). a t CA· del els de r·a, in s ~··) lO· ¡uè les lin )s. lC- leS li'• 0\ de ar· ·ant tC· ue to ·al dc I • ilV lb ala - er- ]s r- )· Je r- Ie a )• I. ,,, ó li ó .s u D a ,.. per X.C.-D. l Cicle de Música del Segle x..\: que empnra la F1mdació Música Contrmporània va acaba1· de forma brillant amb un rcl·ital de Lluís Claret que incloïa tres estre-nes ahsolut<'S i una pr·imera audició. El violoncel-lisla va destacar en tr·es f-ronts: el de lo tècnica , el de la musicalitat, tan importunt quan es pr·cscnten obres fnrrides dc dificultats, i el de la capal·itat de concentració , ap r·ofundimc nt qur instal·la cada obr·a en Ics seves últimes ro nseqüències i ü permet dotar-les d'una personalita t que les indi vidua . Tocades en primet·a apr·oximació o de manera superficial. moltes d'elles ronve rgirien en un mateix mollle, com si la inspir·ació creati va hagués estat compartida . Del conjunt emana la confirma ció que a et u alment es compon ·'a favor' ' dels instruments i que les composicions de fa tt·enta anys eren més raclicals i combatives, més enragées, com els Quo tre estudis breus de Zimmerma nn o l'obra de Pcnderecki. La peça de Josep Solet·, Escena ami> cranis , del 1994, va ser la més lírica, però no s 'esgota en un intent de melodia sinó que CH fa intros pl'<'tÍva en 11 na anàüsi de sonorilats i cadències que convoquen el r·ecord dc les sar·abandes uachianes. El Sokil Blanc de Murc Bleuse {ànima del Conservatori de Tolosa) en pt·irnera audició i L.C. d'Ucol'i Fourés, un compositot· molt vinculat al món àrab, van sonar brillants i estrenroses i palesaven l' alta consideració en què es té Lluil, Claret a França com a intèrpret i pedagog. per X.C.-D. E i el Palau dc la Música de Barcelona és la salu de conct•rts més bonica del món, La Feirice dc Vèneciu ho enr entre els teatres d'òper·a pel seu poder d 'evoc:ació. Per fcr·-li cos tal en el tdingol del seu anoncamen t , el Consolat d 'll àlja i l' Institut ItaUà de Cultm·a dr Barcelona van ¡u·opic:iar la presentació «>statal de l' Or:q1wstra de Sta . CccUia en un conccr·t al Palau enfarfegat amh massa components socials. L'Or qlJCStn\ de Sta . Cecilia es va mostrar· dúctil, amb unes excf'l·lcn ts srcci.ons de cot·des baixes, pet·ò amh 11n so que s'esbed a ocasionalm ent. De fet, tm embolcall de luxe per· a tul contingut que r·ebaixa expectative s mussa exigents. Un detall: Myung \VI1U Chung va encaixar amb un soml'iure comprensiu algunes cntr·ades en fals, talment com si fossin gracietes intnmscend ents. Chung, un dels dit·cctors més cotitzat del moment, va dirigir una versió de la TriCtcabaclct de Schubert tan stunptuosa i bt·iUanL, tan dt·amàtira i contrastada en els tempi~ que era intet·essant per la seva ult:r-adimensió en un plantejament decididame nt postt·omàntc. Pet·ò la música em va semblar irreal , artificiosa en 1<1 tensió dc la seva extremosita t. Br·illant, també, la lectnnr de la Simfoniq, núm. 1 de Mahler, que va moslnH· un Chung equidistant enll'c la intencionaJiLat d' ml Kubelik i l'o¡mlènra d'un Mctha, r ntcsos com dos refcr·cnts (clat'Íssim el del prin1cr· en el "Scherzo'') que dctenniJwven tul pe~·filamcnl opor·lunista de l'obra. Chuug didgcix a tongades amb absèn cies rnísti- S E m va cl'idar l'atenció Khana, escrita l'any 1991 pet· Albert Sardà, I.IJ1 exer cici d 'intensifica ció que j uga bipolat·me nt amb la contraposi ció exu be r·ànc:ia/austeri lírt i que r evela una elabo r ació for·mal que no pr·eocupa molts altres composito rs capfica ts en l'explot·ac ió dc les possibilita l s ins tru mentals considerad es com un fi en si matf"ixes. Extralimiten el violoncl'l en tractar-lo com una guitan ·a gran o com un minicontrabaix , es serveixen d ' cfec tes que percudeixe n i de la sonor·itat àtona de les cordes per sota del cavallet , el situe11 en les tessitures cxtr·emes, rom atura de De Acwum Tonuís Garrido, que sona com Lma improvisac ió, o menen al límit la tècnica d'nt·quet , com el Capriccio per a Sigfried Palm de Pendereck i, l ' obra més " antiga" d el progr·ama , clcll968. El r·esultal d'aques tes inn ovacions pot ser· punyen t , com el fina l dc Iu peça dc Guinjoan, 11n plany anomenat Eleg iCI (Monoclia) . Myvng·Wh un Chung ques, aeravatrune nts i passatges en els quals es mou cou tm autòmat dislocat. Una orques tra com r i Conccrtgebouw o alguna cln les gnrns filh::m nòniqueR t·espondria a la seva agressivilut gestu~rl amb contoms de suavital. l 'erò els romans de Sta. Cecília es prenen amb li.tcr a litat l'èrniasi dc la batuta i van incórrer en paroxisme s que, altra vegada, situen l'obr·a en un dels seus límits. Em va decebre el començanw nt de Iu Simfonia, que Chung enceta sense mis tcd, quasi in meclin res, sense implicarse a suggcr·ir· la d esoq~anil­ zació del caos. Com n indefugible esment operístic - "Aclesso, oper·a per La Fenicc!", exclamava un Chung bocabadal ])er Jcs ovacionS CfU C rebia- va son11r com u pr·opina l 'ober·tura de La for:::a del destino. Aquí la c:orrelació cntt·e interpre1ac ió i in tcnció dels 11cn tagrumes va ser absoluta , a mb equilibri en tre una sublitnitat i una elegància por·tades al límit i una portentosa prestació dc l'Orquestra. Altra vegachr se'm van fer pr·csents l'efïcàcia i la contundènc ia dc Mctha dirigint una músira tan melodramà tica. 143 21 ·141 e PAN ORA MA R T e A Eclec ticism e de la guita rra 7è Ft•s tival de Gu.itut•t•n de Barcelonu. 4 de jt:my d1• 1996. Palau de ht Música Ca talanu. Q¡·qucstt·a Simfònie a del Vallès. lchir·o uzuki, guitarra. Dir.: Ern~RI Marlínrz lzc¡uicrdo. Elgur·, Britton, Ha yushi i Elir·ayoshi. P' j SL li' in P' lC UI cJ, CI tl te d ir I( lf lchlro Sua:ukl Cor Madr igal: un molt bon nivel l 8 dc juny dl' 1996. Basíüca d¡-ls Sts. Just i Pastor de Bar·ce- lona. Cor Marlr-igal. Oir.: Mireia Barn•ra. Cor· Infantil de l'Escola Pia Balmes. 1\luole\"en ü. Scbütz. \1Ja Blll.Eco i \1Ja 143 CasaiinH. per x.c.-D. 1 concc~·t.· de~ qu~­ ranla-cm que aruversuri d el Cor Madr·igal va omplir la basílica dels sants Just i Pastor· d'un públic majorità riament jove que semblav a satisfet d'e¡,colta r els cant.air·es i de lTobat·-se en llD ambient rantai1·c sota tLDes voltes gòtiques en una de l es primen~s 11its xafogoses de l'any. En pt·ogram a quatre motets de la Gesitlic he Chornw sik Op. ll de Heímícb Schi.Hz (15851672) i quatn: madrigals de Claudio Montevcr·di en la pJ"imera put; en la segona, sengles obres dedicades al Cor p er Josep Vila i Casañas , ex-dir ector de la Coral Cannina i fundador· del grup Licder Carnera de Sabadel l i per Mal"iona Vila i Blasco . directo ra de !"Escola de Músicu del P~d a u . E clecticisme entt·c la música del gran r epertori barroc i la composició autòcton a que infot·ma sob t·e Ics ünirs de E trebaiJ del Cor :\1adr·igal que dh·igeh la dinàmic a Mireia BaJTcra en una etapa de franca afirmaci ó professional de;;prés d' una rigorosa formació que acabà el 1992 sota el mestratge de Picnc Cao. El Cor canta amb expressh;t at, claredat textual i ünies sòlidamr nt constnüdes. En aque¡,ta ocasió em van agradar especialm ent Ics veus masculin e , que vaig trobar més ben tenur·ades i més rohesivel> que no les femenin es. Estupende:.. les e!>trenes de dos composi tor.s catalan¡, vinculats a la pedagogia i a La músita coral: Les importants ¡.;er austeres Victimae Pasclrali , una seqüència de la mll.;:a pasquaJ que incorpora un cor dc veus blanques de Josep Vila i Casañ11S i les desimboltes set Esteflesianes de Mariona Vila i Blas<"O sobre tcxto de Vicent Andrés Estellés, basadrs en la radència de la parla. Paraules adultes dites l:'n contrast amb una música. de tan immediata. gairebé infantil. per X.C.-D. clüro Suzuki és I" ànima d el Festival de Guit~n·a de Barcelo na. E s un guüarrista eminent pet· a qui han escrit compos itors com Leo Bt·ouwet· o Tore Takemüsu. El seu conrcrt va ser una digníssim a cloenda per a l'edició d 'enguany, en la qual la guitarra clàssica de Brcam, Henríqu ez i rll matr ix han compar· tit pt·otago nis me amb la flam enca d"Habichucla i Chicuel o, la t.-ansc·ul tural de Toti Soler. la brasiler a cir Gismondi i la d 'aire mestís dc Raimun do Amador , tot amanit amb el jazz dels grups de Bill Frisell i J ohn Scofficld. S uzuki va interpre tar dues concet·h mts. El barco del Norte és un concert en tres movime nts de Hikaru Hayas hi (1931) en el qual la guitarra i l' orqueslt·a gain•bé s 'ignoren , com si l'u na r·etrocedís p et· deixar parlar l'altra. És ttna c1hra innecess àriament dilatada , feixuga, acadèmi ca i escrita p ensant en Occiden t, que va mostrar un Suzuki recelós de r amplifi(·ació, pulcre i I musil'al corn sempt:e, per·ò net·viós . desconfi at i arraconat en Iu seva part. El vent de Cnt.alu.nya d~ Takckun i Ilirayosh i (1936) té factura de tema amb vuiucio ns. El tema et·a El cant del.s ocells. desin te· grat i sotm¡.s a un procél> de dc!forma ció i r econstrucc-ió i. finalme nt. df paràfr·as i, força m~s inter essant que Fobra anterior. Suzuki va tocar amb una maj01· implicar ió i soltesa i la seva autor·ita t es va frr· palesa. l ,a satisf{t cció dn la nit la va aportat· l'Orques tra Simfòni ca del VaJlès, amb una prestaci ó entusias ta al servei de la batuta d'Ernest Martinc z Izquirrd o. La ca rren• el ' aquest director barceloní ba inOexionat i és una de Ics més Íl.ller·css anl!l del m oment. Martíne z Jzquien lo ha deixat de ser una promesa per convot·tit·-se en un director que projerta les idees amb eficàda p er mitjà d'una gestuali tat que s'ha enriquit notòriament. Les versions cl 'una tendríss ima Serenat a per a cordes d "Elgu i una robusta Simple Sympho11y de Britten van causa t· una impt·css ió òptima. CI F e p d e e g q e r ( i. ( I [ ( ( I J e Qualita t al 11 Festiva l de Música de Cambra de Barcelo na 96. è~. i o. per LL.T. a música dc cambra esdt>vé un món en t¡uè la peofunclilaL, les subtil r~cs que emanen de les dift•reuts combinacions instnuncntals , t>ls diàlegs purs dels seus iutt>rlocutors, han conver·tit el seu mi5satgP en la culminació de la música pura. Un cicle dedicat a la música dc ¡•nmbr·a defuig d ' aspectes vinculats amb la grandiloqüència. de gratliitats innecessàries. de tot allò f(UC pugui distancia t' el missatge emès pels músics i la rrcepció dr l p(tbüc. L'nr urat mo aie de conceris ctue integr·avcn el U Festival de MÍIIlif'a dc Camb ra de Barcelona va permetre escoltar al Casal del Metge artistes de la categoria de Jo sé L1Lis García Asensio (el reconegut intèrpret i pr·ofessor. qne \a deixar mostra del seu talent al costat d ' una eCicir nt formació com I' Orquc ll'a Sant Pau del Camp. amb un pt·ograma integrat p er obr·es dc CorclJi, Vivalcli, Mozart i Rcspighi) o dcl c·ada cop més r·econegut GL'Up Manon amb W1 conrE'rt en el qual rs taven programades obt·r.s tan apassionants com subtils, com el Trio Op.ll<l dc :Brahms i l'emblemàtic Quartet per a la fi dels temps de Mt•ssiaen. A més d ' aqut•sts dos conrer·ts. l'inici del cicle ' a tenir· com a pt·otagonistes el flautista Bernat Caat.illcjo i el pianista Adolf Pla, que van suhmer¡,rir·-nos dins un programa de considet·able difi cultat integral per obres dc Bach, Brotons, Oltl'3 i ProkofiPv. Un Ba!'lt meticulosumeot traçat, defugint dt• virtuosisme i enfocat r·ap a la l'l'l'cr ea de la pr·ofunditat dc·l missatge•, una coloi'Ística inter pt·ctaeió dc la Sonata op. L ra- El de J6) nh El te:és l S· de te- te- nb Jle.> ut ca ili al ro. eo- ;s t. 13 ;a n :r li l- a ·r a y a PANOR AMA T e A R Òpera a la Univers itat 2(¡ i 27 de jun) dc 1996. Pati dr Uelres de I'Edifiri CeuLml de la Lniversital dc Barcelona. \uln de Cant Cunne Bnstnmuntr. El got o con bota s , òpera Ò(• Àuvicr Mont>. nh ut ge. 21 de Bl'otons , amb un p erfecte engalzament cle la varietal de dinàmiqurs de tempo que integren l'obl'a , una Sonatina d'Ohr·a JH'OnUJH'iarla sota una amabilitat evident i un Pt·okoficv poderós. cnèt·gic, p erfec·te en la t·csolució dels r sc11 lls tènies van presidir aquest com·c'l't d ' obet·tur·a en què el públic \"a poder gaudir· dels més sclcrtes ingredients t¡ue intrgr·en la músicu de cambra. Aquest cicle també incloïa actuacions en solitari, com el r ecital que el prou con(•gut p ianis ta Jordi Camell va d cd i<·at· al món dc la fantasia. Les Peces d e Fcmtasia Op. 116, la Fanta sia bética de Manuel dt' Falla , la Fantasia en re 1nenor de Mozart, la fantasia sobre 'rhe lasl Rose o.f Sum mer dc Mend elssohn i per últim la temible Fantasia lTcmclerer, "au evidenciar· t¡ue Camell travessa un moment ar·tísti c s umma~ ment dolç, en què el rigor· d e la St'\'a meditada i r·ellevant tècnica pianística (articulat poderós però mai rígid , potència rn l' atac dels acords . seguretat en els salts, clat·cd a t en la col·locació d el p edal), tenen com u idoni contt·apunt una 1•xpressió musical extraor·dinàr ia. El seu Brahms H t ser· model de com tUl artista ba d ' afr·ontar la p oètica del t·omunticisme (intimitat, reflexió . vehernr ncia. art·avntamr nl). i 1•l seu plantejament el<> la Wa.nder·er· , sense fissu•·cs en l'enllaç d els p as~;a tges . d\ma inten sitat p oètica evident. d ' una cxpr·essió lirdcl'Ística de la qual sor·giu el temper a ment intens dc la fot·ça musical de Schubert. \ an ser l'li; punts à l~ds d ' un t'(•ciLnl am.b el quul va clow·e aquto'sl inten ·ssant cicle cclcbrat eo.,CYlJan) al Casal drl Metge. per X.C.•D. a\"Íet·l\1ontsa lvatge va compondre aquesta pantomima , cantada pel Licru. on s'c~trf'nà amb èJ..it u pr·imers del 1948. Nèstnr· Lujan vu adaptar el conte de PenuulL amb un llibn' t farcit dc frases artifi cioses i. per· tant, difícil dc musicar. De l'obra , s 1 r scolta amb molt més intcr·ès Ja par·titut·a -que és una ddícia que r·et homenatge als pr·ocediments pr·opis del segle XVW- que uo el text, que, en tot cas, exigeix: uns cantants-acto rs que, ara p er am. no ahwldE'n u l'Atlla dc Ca11L Carme Bustamanle. La idea dc muntar aquesta ohrn que no s 'escoltava a Barcelona des de l 'any 1963 puntua d c modcrnüat -com El telèfon de Mcnotti of<'rt l'any 1989- una programació dc deu anys basada en tma línia que arTcnca en Purcell i a caba c·n Humperdink. pa&sant p er· P e•·golesi. Cimuosa Fiora vanl i, Puisicllo, Mozar·L, Schubert i Offcnbach , a la r·ccer ca d 'rspectacles agra'ils sense gaire requel'Ïmr nts instrumental s i al servei d'uns cantants que tasten l'escenari. La reposició ha estat. a més, molt oportuna en esdevenir-se a continuació dt• la t·ecent esu·cna de la Ïltrdi.ta Babel 46 del 1960. At·a només manca r ecuperar· Una uoce in of.f del 1962 per completar les òp eres de Montsalvatg e, un compositot· qoe ma ·sa afeccionats identiliqur n amb una part absolutamen t r cduC'tiva de la seva pro" durció. En aquesta ocasió la for·mació eea integrada pt'l' uu piano i senglrs quintets de ccll'da i vent , r n una arranjament fet p er· .\Jbert Guinovart. X Dirigia r i ronjunl Francesc Gulllt-n. però l' acústica va dl'sfavorir la seva tasca i la dels músics . La cot·eografia de Coco Conún i els Ires ballarins que inteq)l·etavc n els animals van set· dels punts forts de l'esp ectacle. L'escenograf ia d 'Albert Casull cru ·uceinta: plataformes en desnivell. un fons n cutr·e que r eclamava unes ombres xincsques que no es materialü.zar en i una il·luminació fixa. La direcció escènica dc Joan Anton Siinchez em vu ~:~em­ blar lÒpira i pobra d ' idees i es va salvar el dia 27 per la crea ti vi Lat de Mai Le l\'lPr eu el pape•· omnipr esent i certament difícil del gal. Amb difc· rt> ncia , cUa va ser la miUor del n 'partiment, almenys el del segon cüa. Els seus companys de funció , llevat d e la COI'l'ectíssima . oprano Ma t·garida Buendla. que feia de princrsa , cm van semblar força incxper·Ls en el doble vessant. tècnic i actor·ul. Aquest esp ectacle es ,·curà a l'octubre a l'Auditori Gr·anados de Lleida umb motiu de la inauguració cir l' an y acadèuúc 1996-97. e PANORAM A R T e A Duo Kassner-Que r, un privilegi de concert Cidt> Conc•t•rl~'96. 18 de jnn) dc• 1996. Casal dcl illc·L~c•.Ouo Obres d'Aifon' \. l'I Sa' i. De Ja Enúnn, De la Tone, Curda Lon·a , A. Solet·. E. Cnmudos i F. Tàrc·c·~n. Ka~;,.wc·-(J uc•c·. pe r JAUME COMELLA$ ins dt'l gain~bé anònim cirle Concerts'96 fH'Omogut p e r La CuituJT('c'ia, el passat 18 de juny va actuar el duo fot·nHtl IH'I' DanieUe J<ass ner i Guillem Pérez Qurr. Amb Ull !'t'ntennr d · assi~­ tcn t s, ambient gakehé familiar, clont'S, ri Casal del Metge vu ucoUir un concert - només put.: jutjar la pdmera pari- d'una catego¡·ía poc comuna. 1 reman·o la meva atenció a la pi'Íme•·a pa•·t -em va e r· ímpo:.síblc seguir la ego na-, pc c·què s 'hi va ofet·ír nn repertori força atipic t•n c·l concertisme guita l'l'Ístír, mentre que a la segona passava gairebé totalment a lïnn·vés -obt·e,; del pat't' oler, Granado;, i TàtTega. Efcctivunu•nt, no é;, con·enl veure inter·pr etat· a la gultn•·t·a dues canligas de Scwta María d'Alfons el Savi, ni dos temes dc·l Cancionero elet Palacio. conc1·ctament de J uan dc la Enzina i de Francisco dc la Torre , per acaha •· amb quatt·c Cançons gitnnes de García Lon·a, cançons que. com va udver·tir molt oportunamc>nt CuiUcm P é rez Quer, ha\ il•n estat inte t·pretadcs pel mateix García J~o •·co ui mateix Casal del Metge. Pet· a nu , aquest rcpe¡·tori , en la seva vers ió a duo dc guitarr·a. em va sonar Litc•·alment a glòria, i penneteu-mc l'expressió tòpica. Perquè va n tenir una p.-ofunciital, una intensitat ~xpt·essíva i una exactitud Lrrnica, acltnirables. Ounic llc Kassnm·, amb una ~;blida fot-macíó no olam<·nt com a guitarrista, bÍnÓ també com a etnomusicòloga i medievalis ta , Gui llem Pét·cz D 143 24 11/. Quct·, deixeble dc> la t·ec·cntmcnt tt·aspassada '\llarín Luisa Anido -a qui va ser dedicat el concc·•·t- i guitarrista cl' histol'ial impo t·tant, van dolllll' Iu sc,ra "'veritat" d'aqucsl('il ohres; una veritat que al nHH'gc dc disquisicions ant•·opologis tcs semprt> olce•·tes, tenia el mèrit de l'autt>nlidtut: traspuava hnt·cs cic I n•hall t·igorós. df' c·cee rcu dc les essències més cxucles d 'aquest peculiur món nw~ical: i serit•tat, inLd-ligència i un ¡;rntítmolt C"\UCtC de la ('I'CU(•ÍÓ d e bellesa musical . i, ideaLnenl, un duo no és l'adclició de dos inslntmen ts o un qua•·Let l 'acldició de quatre, cu aquest cas la co~n e;, feia pale"a del tot, ja c¡ue les ducs guitarres esde' en ien IJ·an~cendència que •·cncetía nna nova l'f'<tlítat musical rica i cn:u lí va. El pdvilC'giat 'irtuo¡,ísmc íncli\idual del" do'i íntèrpr·t:t . tan n plíríl. ,e &otmctia con lantment al¡, interessos d'un tot Ru ¡wrior, que emc•·gia a tada compàs. loleonfígu•·ant una realitat ""altra,. d'una e norme pl(•nítud c•·cativa. Re!>umint. conc•et·t i repertori per a "paladar- -- molt fin<,. ~ot·­ gíts de dos arli~tt·,. que han esdevingut g•·ans, que són incliscutiblf'mcnt impo rtants per mèrits d'uns atributs df' la millor llei. Que on concert d ·aquestes caractt·d~ tí crues í d ·aquesta cate¡;or·ia ar·tíslíca s'hagi de r efugia•· en un context dc pt'tljc:ceió píchlíca gau·ebé c·landcstí, l-s un inclicador molt ¡·lar· qut• alguna cosa impor·tant falla en el que podríem anomenar "síbtcma musical'' del país. El te ma dóna per· a molt. p Excel•lent Orfeo ed Euridice EurocorH·c•c·t. 16 de mai¡,: tlt' 1996. Palau dc• In Mú·ira Catalana. L1· Grand Écurir t>l la Chambre du Ro). J~an­ Ciuudl· \1ulgoin•. Cot· d(• Cumbrn tic Orfeo ed Euridicc, de Glurk. nm ur. Dit-.: Pi(•t•t·~ Cau. J; J¡ IJ li n p er LI.T. E lt•·ajcctc de Malgoít·c en el camp dc l'òpera harroen resulta realml'nt rxlraor·dínari; eiH seus cnn·gist•·o mrnts. sempre sota l'òptica d e la quulítat inlCI'JJI·etativa i del mà.xim .-igot· dc recono;trucl'ió, han convertit lc¡, produeeíons de ;\laJgoin• en un punt de refer~ncia obligat per als melòmans amants dt• lc•s ve rsious regidra p els anomenats crite t·ís hí~>ti'H·ics. 1 'a st•r· el detalli mc en l'exprE'ssió e l que va pt·esidir el J:~<·u exquisit 01feo ed Ettridicc>, rept·escntat al. Palau Pll una versió cic contert dP la partitut·u vienesa de 1762 de l'ob•·a paradigmàtica dt> Cluck. La profunda lamentació delmísbatgc· que predomina en (•li,, dos pr·ímers a ctPS de la pu•·Lil ut·a. la rigor·osi 1al en l'ls aspectes d(· dinàmic·a quf' Ji fa abandonar tola 'im·ulació amh qiicl>tion~ interpretatives romàntiques. tenen com a complcnw nl idoni un equip \·ocal d<· vei'Ïlable l uxe . D' u nH huncla, .lames Bow- mau , brillant sOIIt una notòria qualitat, amb c'pre,¡sivitat en el cu fraseig. cantant un '·Che farò scnza Eurídice" ple de sentiment i lliununent. i po•·tado1· d ·u na lí niu vocal veritablement s uhlím. Cal destacat·, dins Iu \'ct·sió, la tusca de Lynnc Da\~~oo. a mb un cant pit> dc rolorísme i de jocs d'artifici 'ocal, que no bolanwnt no posaven de manift•st uno tècnica del tot llouble, sinó lJIIP també d('ixavcn ben clar e l seu bon gust intrrprctatíu. Sí Dawbon \ '8 òesvíar-sc cap u unu ten· dència barroca, l'Amor de Clamn 1\'IacFadc·rn, \a ser plunLeja L sola unn línia marcadament cllcHsica, runb •·c·miniscèncics nwzartíane¡; í d'una clm·cdal òe rant certament dcstarahle. Cn Orfeo. doncs. C(ll(' portava la signatura de Mal· goí•·c : perfcceió ti·cníca. t·c•huig de lola h:ncU·ncia romàntica i de quulsevol aspecte tempc••·nm•·ntal i u na depuradíssimn línia musical marcada per rc)((•('pciona] tècnica d'o•·que'1· la í cot-, complementats per uns cantans d ' idrntíra qualitat. a r LI n n e PANOR AMA T e A R Creatiu 'frio Selcwen za 31 dc• maig dc 1996. Teatre tJ¡• I'Ei.xaruplr. Tc·io Srkwenzu (C. De Joug. ~I. Bohinchak i J. Olondo). Obre' pt·òpil',.. per DAVID PICÓ S. l Tt;o ckwenza és una fol'lnrlt'ió ~"U­ lar. Els ~rus components sótl L'lwlandt>s Cbristian de Jong (nauta). el cubà Javier· Olondo (guitarra) i el nordamt·c·it·à Michacl Huhiitchak (violocd). Els sc•us cur'I'Ículumh dl'ixen ben t·hu· que eJ¡; tr·l's siln especialistes en con· temporània. Babirl!'hak, pet· exemple, ha estudiat amb Pit'l'l'c: Boulrz, I urlheinz Stoekhausen. Gyoq;y Ligeti i Samud Woodwal'fl (alumne de Pau CasaJs). Pt·rò Lot i la SI'Va depu rada tt\c·nic<c, eltr·io tl~:stuca pcc· rlos a~pPctes fonamentals: Iu compo~ició i la 'ita(jtat in ter·· pr·ctutiva. El roncert del Teatre dc I'ELxnmple no vu Sf'r uuu excepció. El prog~·a­ ma Cbtuva compost exclusivameni per pcct·~ pr·òpies: trc;, ohr·es i dues im1H'ovisacions. P1•l qui' fa a les obres, va dcstfu•nc· el Trio pet· a flauta, E ff piano sensiflf e de Jorfla TPnlr't' de l'Ei.,umph·. Miquel Jorba, piano. Bcl'tboven, Bt•r·¡;. St·hulwrt. per LL.T. S !l'a m- 10. Jna mb .nt· arò dr t, i l(~al Cal , la on. >loBci no ma inó Jen rr·· va en· ·de ser rua mb ja- dc >ie. or· [aJ. ca. ria vol J i nia ex· JC5- JCI' ira i calgués defrnir· una de ll's princ·ipals vir·tut s del pianista J\.1 iquel J orba, la trobaríem {'n lot el que significa s<•nsibilita t musi1·nl, que, conseglientmrnt, r·rpercult•h. l'O un altí~.,im poder d1• c·omunicnt"ió del missatge que tl'llnSIIII'l. Miquel J01·ba és un pianista d'unes qualitats realment Pxtrao rdinàl'ies . i podrr gaudir· dc· les seves inteqwt•taeions suposa endinsar-nos en uu món e n qur la riu-rega p o<-tica i la profunditat drl missatge assolt•ixen un con stant pollc•r· evocad o r·. .l or·ba, a mén, medita acurudamen t els progr·ames romplPxos, però d'una difieullul que no només eaJ c:rrrm·-la en asprc·tt·s merament tècnir" . .,inó dins el <·onlingut music·al de qur són portador·s. Obl'ir e l progtama arnh Iu Sonata Op. J 10 dc• Beethoven, mNiculosamcnt traçadu. d'una riqur~u musical inqiiestionablc, umb una tt·ndè ncia lil'i¡·n rn{>s cristu l·lina que no al't·avatada, 'a per·melre ui públic gaudir d'un Beethoven qur Hi bé apor·tnvn tot el contin gut manifrstut l'U les ú1Linws obres pillní~tiques drl ¡•omposilor de Bonn, mui no te n dia n rxtt·eurr a s p ectes sono r·s que lrunqu<•ssin la sàvia rornhinació d e melodia i harmonia !JIII' carac- I tp r·itza aquesta Sona tCL. Un Beethoven ric en matisos, meticulós en la n:ulització dc úinàmjcprr~;, al qual va ¡,cguir una vcr·sió idènticament profunda dc In Sonata de Bcrg. La meditada ¡·ol-locació rlcl p e dal, l'at•ur·ada realització dels nombt·osos esculls mu::icals que s· amaguen c•onstantnwn t dins r obr·a, va tenir una idònia rrsolu ció d e tots els aspertcs tècnics de la pat·titura. Com h em apuntat, Jorba és un pianista qur hnsca sempr·c la càt-regn poètica i l'rmotivitat rnusiral implícita en les obres. Així, doncs, ri seu pa¡, per· la Sonata en Si bemoll D. va 960 dr Schuber·t co nvertir·-se en una Vl'rladera evoc·a<·ió poètica, en un viatge t'ap al món del licd, lot r·t•tt·ata l amb un lil'ism¡> d'una catcgol'ia rn u sical extt·aord in à l'i a; ve hemència, dicció exquisida , pnlfundital e n la n~ce rca cic la pu lc: l'irucl Lírica dt• la Sonata van rsdcvenir punts sobr·rsot·tints d'urHr inler·pr·f'la!'ÏÓ. traça da sota una lògic·a musical absoluta, amb una continuHal dd discurs sàviam ent pronun!'Íat i, per· sobr e dr Lot, tf'ttna C'8 1HII'ilal de !'O illll · nicació qut e ns va trahll~:~­ dar aJ món oníric cic la música dd pianismr vienès de Sl'hubcrl. Va ser un <'o ncert. doncs. en el quul va triomfur, sobretot. la sensibilitat musical. gnitarra i violoncel cic C. de Jong, dc l'any 1994; un diàleg fragmentat però fluid. tens i intt·n~ alh ora. en q uè els instt·umrnts s'allunyaven i apropuven tot dihuixant un ol'iginal recorregut d'oscil·lacion s i e ncon u·es. Amb In M'gona obrn, Duo per a flauta i violonrel tle M. Bah iuc·hak, tamh(· van demostr·ur· ofici i eornperreLració, però vu ser el Trio /Jf (estre na mundial) r ohru que millor vu exemplific·ar la capat•ilnt d' a4ues1a for·mació prc· a c·ticulllr' clifcr·ents textures i Lle ngua tges rlins d'un mateix impuls expressiu. La seva pt•r sonalital, m&s enllà dc• In <·omposició, ruu en la intrr·pr·ctació. El Trio Sekwrn za té el do de la natu r·alitat. És pe r· aquest motiu que la dcsimbolt ut· u cxp r·ct~siva del trio rs va manife~>tar. sobr·etol, f•u les dues impt·ovisacion~, que van csdl.'veuit· el mome nt culminunt de) COill'Ct'l. Auto,s catalan s fien Interpr etats 30 clt• maig dr 1996. Ccnlrt• dt• Culturu Contcmporàni u de Bun~t·looa. Üt'CIUCbll'a Catalana de Cambra. Dir.: Joon J. Pàmics. Codina, Pucyo, Bolicu·t, Boncl. per LL.T. P rograma monogràfica ment declic:at a aut ors catalans conlempor·unis, el c¡ue I'Ot·qucslra Catalana dc Cambra va of~l'ir· al Centre• de Cultura Contem por·ània amb Ull rxit absolut. Un hit que cal buscar· en dos motius detel'lninants . En pl'imei· llot', la tasca ac·ur·uda que el dirt>rtor dc la for·mació, Joan J. Pàmies, està durnt a tcl'ltlc: r·igcw, entusiasme, r·ecer·cn clel detall, colwt·rncia, tot complt•menta t no solament prr· l'cxcel·lent n•sposta dc r 01'(1\lf'Slr·a, sinó pel treba ll idoni d c l'equip de solistc8 que 'an col·labonr en el concert. com lr¡; correctís- simes so pranos llèlène Giraudicr i ~1algorzata Zygmaniak i el narrtista Pelet• Barcbus. El segon dels a spretes està vinc:ulal amh l'drerió del programo. obert amb la s uggestiva Cançó de les mentidPs de J ot·di Collina, una obru distesa, sàviament e crita i amb un rrfinadíssim sentit de l'humor. Obt·es com QuCitre cançons de alvador· Pueyo i el TJiuerLimento dr Xavier Boliart van prccedh- l'estrena del Tríptic de Sinera de nrcís Bonet , unu obra amb una clan escr·ipttu·a tonnl, en la quaJ es pot percebr·e un to bar-roquitzan t en cl pl'imer dels seus moviments i que a poc a poc sembla trnnsfor·mar-se en mla òptica marcada per liii sentit romàntic. PANORAMA Pilar Lorengar L'adéu discret d'una gran figura de la lírica pe r PAU NADAL A 26 /16 l'edat dc seixanta-vuit anys ha mort a Bedín , la seva Uar, la gr an sopra110 antgoncsa P ilar Lorengar. La t rista notícia va omplir de dol el món de la Urica , un món delqual ' lun ia apartat. amb la eva elegància ca t·aclerística , l ' any 1991. Pilat· Lorengar, dona molt b eUa i s im¡Jàtica, h avia triomfat a lO l el món , amb un a veu crue, ma lgrat un vibrato un xi c accentual, er a d ' una gran q ualitat; una veu moltlimbrada, d ' una gran lluminosita t. ben projectada, dominada per una tècnica molt acurada i amb la q ual era una intèt·p•·et que captivava p er la cà rr·cga ~xp ress iva i la musicalitat. Profession al moJt seriosa i companya exccl·lent. el seu pas pel món del cant deixa un record :inesborr·able. Pilm· Loren gar va néixer a Saragossa . on des de mol t menuda va sentir atr acció per la músi ca i , esp ecialment, p el cant. lot i que la seva mat·e i també aJguJ1es veü1es d eie-n que tenia "veu d e grilJ". Als disset anys, l a familia es tt·aslladà a Maddd i Pilar començà seriosament els estudis d e cant , en privat (no va passar mai p er un conset·vatori) amb la famosa soprano Angele Ottein. Dos anys després d 'a n ·ihar a Madrid ja realitzà el que hom podria considet·ar el delJUt en públic, quan Ataúlfo Argenta la con vidà a interpretar la part solis ta de la Simfonia núm. 4, de Gustav Mahler, amh l 'Onruestr·a acional d 'Esp anya. L'any següent Argenta també la va dur a París per cantar amb la Nacional el Rèquiem d e Brahms. Pilar Lorenga r durant l 'entreacte d e l recital a l Pal au d e l a M úsica Catalana el 8 d e febrer de 197 7. Foto: Pau Barce ló d p cl L a seva popula.-ital va créixer· de sobte quan pt·otagonitzà l 'estrena pòs tuma dc la sarsuela de Jacinto Guet·t·t'ro El canastillo de fresas . rany 1951, al Teatre Albéniz dE• Madrid. Aquesta popularitat la 'a el ur també a protagonitzar ran y següent el film d.Antonio Roman Elú1timo día, LLn melodrama policíac. Aques ts són , pr·ecisa ment, els anys d 'a lguns dels millors C'n ref:,ristraments que mai s'h agin fet de sar suela, en els quals Pilar Lot·engar fou una part bt•n important, amb Ataúlfo Argenta. Manuel Ansensi. Carlo ~1u nf,'UÍa , Teresa Ber ganza i altres. E l debut oper·ístic internaciona l el va f('r l ' any 1955 a l F esti val d.Ais d e Proven ça com a Ch em bino dc Le nozze di Fígaro. amb la direcció de Hans R osbaud. E l mateix any també cantà per primera vegada als Esta ts Uni ts (Coyescas a l a Town H aU d e Nova York) i debutà amb La Tra viata al Covt'nt Ca rden de Londres. L'any 1956 debutà a l F estival eh· C l) nd!'bourne, des d 'on Car! Ebcrt la va dur a Berlín. Ja encarrilada la carrera internadona!. r any 1957 t ornà a Madrid amb Las golondrinas i ri 1958 debutà al Colón de Buenos Ai t·es i també fou r any en el qual Berlín sor gí en la seva v.id a. \a ana r- hi a mb un contracte per un any, p ct·ò hi va romandre per sempt·c més i hi trobà fin~:~ i l ot una llar i un mat·it. el doctor J ürgen Schaff. A Ber·lín va fer gairebé totes les obres dE'I sen molt ampli rep ertori i esdt•vin· ¡,rtté una de les artistes pn~diler­ tes d . aquell públic, q ue Jj dria " la nostra Pila•·". L'any 1963 fou nomenada Kammc•·sangerin i, an ys d ('sprés, amb m otiu rlel vint- i-cinqu è aniversari del seu debut, h om féu una gala cu honor· seu , li fou con cedit t>l títol de \1cmbr·e Honorari de l'Òpera i fou publicat un llib1·e sobre tota la seva trajectòria. 11 e v 1 d l: a d I a f ( a 1 ~ l ( l s l l ¡ E 1 PANORAM A I val ari Ja naa i el 'lOS ual Va un Jer tot tor fer 'ICU ineceia )63 t"in del ;eu eu :tol ~ra )l't' L'any 1961 cantà al Fes tival dc Salzburg i el 1963 actuà pe•· primera vegada a les t empot·ades del Patronat Pro Música dc Barcelona , al Palau de la Música Catalana, a mb el Rèquiem de Verdi. que dit·igí Mario Rossi. Tothom va pl.'nsa r que era un debut. tol i qu<' ella ja havia cantat a Barcelona , de molt jove. umb el mestt·c Toldt·à. Despt·t-s d'aquest Rèqrtiern dc Verdi , va act11a1· al Pala u , sempre pt'r a Pro Músira, <'l s an ys 1976 (Missa Solem nis dc Beethoven. amb la direcció dt' F t·itz Rieget·). 1977 i 1984 (dos rt-citals amb Mibruel Zanelli) . La temporada 1985-86 dehutà , fina lment, al G1·an Teatre d<·l Liceu amb Lohengrin, on el senyor Pàmies sempre havia dit que la volia contt·actar. tot i que mai no ho an·ibà a fer. L'an y 1991 tornà al Liceu, poc ahans tlel comiat defi nitiu, en un rC'cital esplèndid , en el qual intrrprelà obr es dc Vivaldi. P crgol<'s i. E s teve, Litt'rcs . Bralm1s, WoiL Mompou. Granados i OLt·adot·s cantant fins i tot en català (Da~twt cle 111 només les flors). L'any 1958 arribà a Berlín per un any i s'hi va quedar per sempre També cal consignar que va cantar dolz<' temporades al Mrtropoli tan d e ' o va York , amh èxits que va •·e petir a la Scala d c Milà o a l' Òpera dc Viena. L'activilal de Pila r· Lorengat· aba s tà també un rcp erlori d e c-on<·e rt important (des de B ach fins a Honeggt>r) i una discografia força inter essant. En el L<•t-reny del liecl lamhé era molt extens. el seu repet·tori , des de Vivalcli a VillaLobos i amb una gra11 especialitat. els autors espanyols. Quant als cm·<'gis traments discogràfics, la Jlista fóra massa Uar·ga , pen) hom pod ria rt'comunar-ne alguns, com Glauce dt' Medea amb Ca rdctli. N edda dc Pagliacci , amb Gardelli, Fiordiligi de Cosíflw tutte amb Solti , Elvira d e Don Giovanni amb Bonynge, Pamina d e Die Zau ber.flijte amb Solti o Vi.oJctta dc La Traviata amb Maazel. Pel que fa a la sa•·s twla , hom pol des tacar algu ns dels que va ft•t· amb dirt>crió d ' A t·genta. com Jugar COll fueg o, El rey q11e rabió, La. tempestad, El caserío , Molin.os de v iento. La Dogaresa, La canción del olviclo o els eur('gistraments dl.' les òperes Ma ruxa i Las g olondrinas , així com també els d ' algunes de Ics ohn~s de Sorozabal i Mot·cno Ton·oba, amh direcció dt' ls autors. En un altre terren y, t' l S tabat Mat er dc Rossini i el Rèquiem d e D vodík, amb Is tvan Ke•·t(• z t o ]a Simfonia nLÍm. 9 dc Beethoven amb Ge01·g Solti i molts recitals , seleccions i antolo¡,ries . La p ersonalitat e11 c·isador a , Iu gran mus icalitat i la capacitat per emociona 1· amb tota senzillesa van fer que t-l seu cant fos com la seva persona: h eli, natural i lluminós . No l ' oblidun.•n• mai. 27 -147 PANOR AMA Dro ttn ing hol m, una lli' ó vig ent El Drottnlnghol m Slottsteater, tot de fusto, amb bancs de fusta, es conserva Igual que en la seva lnaugurocl6 e l 1766 perJORDI~UQUER l festival de D rot tningholm és una r ara degustació per a melòmans molt especials. Fa anys que se celebra al Drottningho lms Slottsteatcr, a pocs metres del palau d 'estiu dels reis de Suècia . L' edifici es va constr uir sobre les runes d'un antic teatre que s'havia cremat el l 762. Es va inauguraT ell766 i la seva època dauraela va ésser a par tir de 1777 sota el regnat de Gustau ffi. Quan l'any 1792 el rei va morir. va queclar tancat ense activitat fin s que es va "redescoht"ir" l'any 1922. Aleshores -i d'aquJ prové la vigèn cia de la lliçó- es va reinaugurar interpretan t només òpere compostes a l' entorn de la data de constr·ucció del teatre. Ai:cí, músic i arquitectura componien una harmonia difícil de trobar· i - tal vegada al Liceu, quan "hj tocava Donizetti o BciJini- en cap altr·e indret. La decisió ar·tística d ' aleshores és encara actual i així a la cua p er entrar al teatre el públic es troba barrejat amb figur an ts vestits dc l'època per provocat· una certa complicitat en l'imaginari salt endarrera cap a uns altr·es temps. Drottningh olm etoJ troba a uns vint minu ts en cotxe d'Estocolm i s'hi pot accedi r· amb vaixelJ -durant el trajecte s'hi pol dinar-, au tobús o taxi. L'aigua , la ver dor i uns j ard ins amb u na certa melangia preparen també r ànim de l'espectado r. E 143 28 L'estiu passa t vaig poder-hi escoltar la ver·sió de Una cosa rara de Vicent Martín i Soler que es represt>nlav a per· segon an y consecuti u. E l d irector musical de la fttn ció, icholas Mc Gegan -que és també director del festi val Handf'l de Gotlingcn- la va descobrir precisament en la gravació discogt·àfica qu<' va fer· Jordi Savall arran de la seva t·epresentació l'an y 1991 a l Liceu barceloní. La versió va ser digna: els músic . vestits d'època , eren bons; els cantants. també i el vestuari i l'escenograf ia, magnífics. Hi va faltat. però, per part de la direcció musical, una cet·ta llexibilitat. Ya ésser· Una cosa rara molt germànica . T en la direcció escènic· a de Ft·ancisco Negrín -m1 espanyol que treballa a F r·atlÇa-. hi vaig apreciar el mateix defecte que en la del Liceu: la de no agafar el brau pet· les han)res. Aqru hi va haver w1 distanciame nt en forma que els enyors d'un palau as istien a la representació d ' una farsa que els seus criats els dedicavPn. A Drottningho lm el clistanf'iament venia quan en els episodi!. musicals transita ven per l"esrenari dos nens vestita com Lilla i Lubino, els protagonistes, com si fos un conte. Hi va haver· una reina de gran categoria: Lena ordio i l'anècdota d'una guitarra i mandolina tocades per m1 músic de nom Bjor n Cololl . El festival és dir·igit per· la que fo u gran cantan t Elisabeth Soder·strom q ue, per a la tempo- t·ada 1996-97 serà substitu'ida per· Per-EI'ik Óhrn . AJü les coses es preveuen amb temps. La resta d el fes ti val va consis tit· en un Dido i Eneas dl• Pureell. dit·igit pet·l'especi ali~­ tu en mú sica antiga, pe r·ò -com hem pogut constatar fa pocmediocr e mozat·tjà And1·ew Parr ot i la direcció escènica de David Radok , i amb un Tom }ones de François-A ndré P llilido r dirigid a també per Mc Gegan amb una p t·od ucció d1• l'any 1929 (!) de John Cox . ésser car1tada en a nglès -més fidels potser a l'obra literària de Fielding- . pe1·ò no va acabar de q u allar ja que Philidor. d·un subjecte anglès, en va fer una òp et·a molt f r a ncesa . A part dc les òperes , pel juny es p rogram<'n petit concerts al menjador del teatre-palau el i. l'any passa t. tres gt·ans concerts . Enguany. de 1'1 al 15 de juny, 'hi rept'<'S~nta una p r·oducció nova de r Opera Reial d 'Estocolm amb d ues peces d!' P ergolesi , La serva pndrona i ll nwestro di musica d irigides pE'I' Andcew Parrot i Micharl Bartosch. 'lli reposa el Tom }ones de l'any anter ior. També hi ba una nova pr·odueeió cir L'Orphée et Eurídice de Glück. del27 de juliol fin s all Od'agost. f'n la versió rle Par·ís de l'an) 1744 i sota la direció de Reinhard Goebel amb la diree· c1o esccm ca d"Jngct· Gaby. Finalment, del 31 d'agost al 14 d e setemhr·e, es representen u·cs ballets d ' lvo Cramér sota el tílol conjunt dE' Commedia dell'Arte. interpretat s pel Royal BalJrt d 'Estocolm. Entre els concer ttoJ destaqcJCil tres magnes reci ta ls d'Annr So fie von Otter so ta el títol Lettera Amorosa et Lamenti amb vestils d 'època i la Mu sica An tiqua F oln també dit·igida p<'r Rcinhard Goebel. Qui, defugint les emocions fortes, v ulgu i i pugtú passejar-Sl' per Dr otln inghol m, SCf,rtJr que r·etorna imp1·egnat d ' un cüma exquisit q ue li })erdurarà en el record. 'a llt ql in Ol et dt q n al '~ S( lT d q a d d d 11 f a r <! TEM A l vestido t·, el rera teló o l'ombra de la vida musica l amaga realitat s que difícilment arrihen a veure la llum explícit a del gran món musical i que, tanmat eix, poden tenir una importà ncia destaca da. Aquest és el cas del Te·m a que propose m en aquest número. L'espec tador habitua l del concertisme -el que assistei x a les sales de concert s, als teatres d'òpera o els qui escoJten atents les program acions radiofò niques o atenen a les televisives- poc poden intuir de sovint els programes de què gaudeixen són els que són i no uns altres -o no poden ser-ho- per raons tan elementals com el cost d'tms drets força desconeguts. Per a l ' home del carrer, fins per al menys atent, la culturització del dret d'autor és un fet absolu tamen t natural i assumit. Hi ha tot un procés de coneixe ment que ve de lluny i que ha penetrat en el teixit social de forma -insistim en el terme- , natural . Tanmat eix hi ha tm a altra tipologi a de drets, els editoria ls, els de l'ús de les partitu res, que resta en un marc de desconeixeme nt poc menys que absolut per hé que té una importà ncia molt acusada. Descon eixeme nt que resulta justifica ble perquè d'antuv i sembla que els drets d'autor haurien de E l'ida OSI'h :ondt• tlis- ~001 OC- l'CI\ 1 dc Pom lili- M<· de Va més il'ia teaIor, fer Jll) al L i, 3 ()11 - .n y, ·eió ilo- de ili pet· ael òm <bé dc ck. l Sl , l11 Y d~ ec- by. 14 r es itol ·te. Jel ten ID(' tol nti ica )CI' :>1'- -sr [UC :na el constitu ir un àmbit suficien t de retribució de la capacit at ct·eativ a dels músics. I tanmate ix aquests que ens ocupen , els editori als, apareh: :en, almeny s en princip i, molt menys "natura ls" que no aquells . Cosa que no vol dir que no ho sigtún. Aquesta és una realitat , insistim hi, molt més import ant del que sembla, con tindrem ocasió d'obser var amb el materia l que s'expos a tot seguit. I gràcies al qual descob rirem aspecte s molt interes sants, i set· à possibl e també entend re detalls que ens apat·eixien poc definitius o problem es que acusàve m però dels quals no coneixí em l'entrellat. En tot cas, hem de fer una advertè ncia elemental. El nostre intent d'abastar tots els aspectes d'aques ta realita t no s 'ha pogut complir clavant ]a negativ a explícita a col·lab orar d'un dels sectors -justam ent el cabdal de les editorials de música -, i per tant a donar la seva opinió . El fet, seguram ent ben signific atiu, que només una de les empres es amb seu o amb representació a casa nostra amb la qual hem contact at volgués o accepté s donar la seva opinió ha fet que a la fi prescin díssim -malgr at que ens dold' aquesta veu, en no poder oferir un ventall d'opini ons prou representatiu . Els dr ets editorials: ús i abús 143 TEM A Puccini o una realitat sobre els drets cie la propiet at intel•le ctual per ANDREU PUIG Uin~etor administl'llliu ur I'OBC iacomo Puccini va mol'ir a Brussel· les el 1924 i va deixar una àmplia prod ucció d'òperes. Aquestes obres. durant la :.E'va vida li varen permetre percebre els denominats d rets d" au tor. Però setanta-dos anys després de la mort de l'au tor encara s'estan pagant d1·ets per les seves ohrcs. Evidentment, aquests rlrets són percebu ts pels seus hereus. Aquesta situació p ot resultar sot·p renenl per a qui no estigui familiaritzat amJJ l'I tema de la pl·opiC'tat intel·lectual i encat·a cs sorprendrà més si el fem sabedor que, pet· exemple, l'òpera Tosca met·itat·à d rets fins a r any 2010. és a dir. 86 anys després dE' la mort del compositor i ) 10 anys després de r e:strena a Roma. Per què Tosca h a de meritar drets fins al 2010? Què vol dir ''meritat· drets"'? Aquestes són Jues pJ"egun tes d e les moltes que ens poden venir al cap en parlar dels dr ets de la propietat intel·lf'ctual. El fet bàsic és molt simple; el legislador va decidir que les obres literàri<•s. artístiques o cien tífiques havien de ser objecte de protecció i reconeixement. És en aquest sentit quers reconeix a r autor t'I que denominem "la p r opietat intel·lectuar de les obres que ell crea. El legislador, mitjançant la llei. defineix quin és el contingut d 'aquest concepte tan abstracte com és la propietat intel·lectual. La den ominada Llei dc la propietat intcJ.leetual (LPJ) regula els drets clc cat·àcter personal i patt-imonial , que atribueixen a l'autor la plena dispooició i el dret exclusiu dc l'explotació de la seva obra (Art. 2 LPI). EL dia de Sant Jot·di d·aquest any Ya entrar en vigor el n ou text 1·efós de la llei de la propietat intel· lectual, per rniljà del Rt>ial Decret Lt>gislatiu 1/96, de 12 cl'abdl, pel qual s'aprova el text refós dc la Llei d e la pTopiela t intel·lectual, regularitzant, aclarint i h armoni tzant les disposicions legals vigents sobre la matèria. Aquest text refós va escollir un dia especialment sihrniftcatiu per al sector de la cultura a casa nostra i sembla que l'esperit hagués estat eL de posar sant Jordi com a defensor dels d rets dels au tors. Sigui o no sigui sant Jonü el defensor dels drets el 'en Puccini, tanmateix encara G ......e. e ~ .!:! f;;' ¡j' 143 Giacomo Pucclni. La se va Tosca donarà guanys als se us h ereus fins a l'any 201 O no hem aclarit per q uè Tosca està protegida ] 10 anys després de l'C'atren a. El nou text refós ha reconegut que els <h·cts d'explotació de les obrrs d'un autor dura1·an tota la seva vida i setanta anys després de la seva rnot·t. Això vol dir ql1e, transcol'regut aquest període de temps . les obt·es d'un autor passen a domini públic i qualse"ol pol fcr-nr ús tot reconei.xen l-nc r autoria i respectant la intt·gri tat dc l'obra. Acruest període que anl c>stà fixat en setanta anys despr és de la mort dt> l'au tor, havia estat fL"Xat en 80 anys per la Llt'i dc, la pr·opietat intel·Iectual dc• 1879. Poster ior ment l a Llei de la prop iewt intel·lectnal de 1987 el va fixar en seixanta anys, però la n ecessi tat d ' harmonitzar la durada de la protecció a tota la Unió Europea va fer que. J'oc·tltbre d e 1995. ja es modifiqués Ja Llei del 87 pel' f'lXar la protecció en els actuals setan ta anys . e E o ri B tl u o o ( Programació mes de setembre DIU.UNS, 2 DE SE'IEM· BRE DE 1996 07.00 L'OBEilTl RA \fii•kn pa romt>nçnr l'I din. Rerull d · obN'• lu't'lh prt••t>ntnde. pl'r joan \ht•s. lnrlou butllrtiM informatiu' i n~t•mlt•s mu•irals. 09.00 BUTLLETÍ OE NOTÍCIES 09.08 TEMPS OE LES MUSES lfnn loont dc miisira hurrn<'u prescnwdu ¡u•r Joun Vivt'M. 10.00 BUTtLETÍ OE NOTÍCIES 10.08 CAPSA OE \ 1ÚSICA BOCCHERIJ\1: Stuhut Mntt>r. Cerilia GaRdia, "'lu·anu. I Solisti \'t>Jlt'ti. Dir.: Cluutlin Sdmoow. (39m). \'rEBEH: Quintt'l nmh clarinrt. op. 31, J .182. Hit•hard Stnltzmnn. Quurtl't dt· Cor1lu dt' Tòquio. (28m). \tEIILL: Simfonia n. 1. t..., \fu•irit•ns du Ú>UHI'. Dir.: \!tort• \1inko., ~ki. (26m). POLLE:\C: \apoli. Suite ¡wr a ptnno. Erit• Porkin. piu no. (10m). TX .\IKO\'S~I: \fnno r•ln,·n, op. 31. Orqut•stru Simfònica dt· Lonolre~. Oir.: Amlrt~ Pro•,in. (10m). WAJ; r HER: Ària t•n Kol rn, d"'llm·tulu• clu•liru~". l'o·unçois Ft•rnundt•7., violí. Rit•t•rrut· Consort. (7m). FÜRSTEN<\U: Cont'Ht lll't' U flnntn i Ortfllt'hll'll n. 8, op. 84 "En Iu formo tl'unn t•sc·cnu cnntndu" k.nri-Bt•rnhunl Sdmn. Orqm•strn Simfònit•u fit• In Jtitdio de B~rlín. l)ir.: llruK Lujovil-. (16m). BEETHOVEN: Tl'in dc· corda op. !) n. 3. \nnt•-Sophit• Giurunou. Brunn \luttc•r. \hti•L" Ro,lmpcl\it,, (2·1m). 10 ha ·es ys 1r- iiD ne te- ys en de at la 13.00 \ I \TCES 'tuSIC,'\L.'i: },rSTRI\ I HONGRIA LISZT: :::.oirtt•• dt• \ ic·na, 'ul•<'U itrib n. 7 (•obt·t• nbn•' de Franz Srhulwrt). \ ludimir (13m). piu no. Horo\\ill. KRAUS: Quinh't amit nauta. \ B 18-1 .. Quintt•t dt• Vio•no''. U.na Wt>mnn. Joup SdtriKlt•r. Per Sondklrf. lljiirn Sjil¡:r••n. j. Ka l'i Ott•·•c•n. (22 m). STRAUSS: Nuvn Vit•no, vnls op. 312. Orqno•otrn .Johnnn Struus~ <le Viena. Dir.: Willi RoHknvskv. (9m). R.S1'1lA USS: l\1t't~!ru tÍI' rt•ijtn tlt• In <'iutut de Viunu. Tlw London Ht·usK Yit·tum.i. Dit·.: David llonryhull. (12m). 16.00 CAPSA DE MÚSICA Concert per a piano i orquestra, op. 20. Garriek Ohl•son. Orquestra Filharmònira Txeca. Dir.: Libar (30m). )lEXDELSPt·~t'k. SOU;\ : Qua net de cordo. op. 44 n. 2. Quartet )lelo~. (24m). DELAL.\..'íDE: Segona Suite (Simfonie• pel~ sopan; del Rei). En•emhle La Simpbonie du 'torui~. Dir.: Hngo Re) n.-. (38m). CHACSSON: \'iviane. 5. op. bimrònic poema Orquestt·a Simfònica de Basileu. Oir.: Armin Jordan. (12m). .J .Ch.BACH: Courert per u arpa i orquestra de cambra en Sol J\l. Suzann Klincborova. SoliRtc~ dl' Sofia. Dir.: Emil Tabukov. ( l!lm). LINDPAlNTNER: Simfonia ¡·onerrlnut per a quintl't dt> \l'Ut i orqu¡,stru op. 44. Quintet de vent Aulos. Orquestra Simfònit·a d e la Ràdio de Bernhurd Oir.: Stuttgart. Güller. ( 18m). DUFA): Sah<' flo, Tm·t·ne Genti.-. motel. 'nw Hilliord EMemble. Dir.: Paul Uillier. (7m). BCSOJ\1: &bo,. •o' meWI'\'ai~. op. 33. Geoffrt'y Dou¡tla.' )fadgc. piano. (13m). SCRl.\B~: 19.00 AL.\IANAC Un ~'''PoÍ destinat a evocar i rt•viure els fet' més reprP•rntatiw; drl pas~at mnsical. Guió i sdt•cció d'À!!':~. Robles. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCI ES l AGENDA iU USICAL 20.13 ÚLTI~fES NOVETATS E•pai pat.1·ocinat pet· Di~eos CuRtell6. 22.00 AGENDA MUSICAL 14.00 IH t'n .LETÍ UI+: NOTÍCIES l ACEN I)A MUSICAL •C- er loucttt'. Le r hant dn ro"ignol. Ensrmhle Clement Janequin. (5m). SCIIL13ERT: El cant del cignt'. dcle d~ liedcr D. 957 (ell.tractt'~). Gérard SouzU), baríton. Dalton Baldwin. piano. (25m). ROSSL'\1: Duetto buffo tli due ~tt:i. Membre- dt> "Le Liedt>r Quarteu·•. Ch ristian JvnJcli, piano. (3m). PROKOF!E\: L'aneguet lleig. op. 18. Pt'ndopc Walm•ley-Clark. o<)prnno. Thc New London Orcht•stra. Dir.: Ronald Corp. (19m). RAVEL: H.iblÒt;es nnturniR. G~runl Souzuy. Dnlton Buldwin. (16m). OLTRA: Bestiao·i, sobl'c I}Ocmcs de Pen• Quno·t. Polifònica fil' Puig-Rei¡;. (21m). TRADICIONAL: La gatu i ••I belitre. Cot·al Sant Jordi. Dir.: Ot·iol Martorell. (3m). 11.13 Ml SICA VOCAL JAXEQUi\: l.¡o citant dc- ru- 22.05 ELS NOSTRES CO NCERTS CO'íCERT enregi•trat pc-r Cntnlunyo 1\lú•ira el dia 5 olt' nowmbr<' dt.' 19<)3 o l'l~•¡:lí·•in dt' Snntn Anna de Bnrt'c•lonn . ~'\è \J"'¡I\ ERS.\IU OEL COR \RI \0\ \. Cor \ludri~nl tlt> Gnnt. Dtr.: Johan Duijk. {68m). 23.30 C\OCTl Ri"' \[ú<it'a IH'r acahur t•l dia. Prc•cntut•iíl n riirrt't' tl'.\lfrt'tl Cdnyn. huu¡,:nricn. Op. 3::!a. Erno;t von (l5m). piano. Dobnanyi. '1ERTZ: Fanta~ia hongaresa. l..:í-zló S7.t!ndrcy-Korper, guita rro. (im). DOPPLER: Fautao;ia pu,tornJ bon¡r.¡rt>,a pern flauta i piuno. op. 26. Robt•rt Aitkt•n. Geir Ht'nnin¡l Braatcn. (10m). 11.1!0 Bl'1'LLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA 11LSICAL 00.30 REPEHTORI DE i\JT H.l3 )10!\LENTS LÍRICS DIMA.RIS, 3 DE SE· TEMBRE DE 1996 07.00 I:OIJEUTlfRA Míthicn 1w1· eooru•nçuo· ,,¡ diu . ltt't'nll d 'uhrt'K hrt•ul! ¡w<•••·ntudo•s pet· J oan Vivo•s. lm·Iou hut ll<'tino¡ informutittM i u~t·ndeR mw;it-nls. 09.00 Bl'TLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 TE'\1PS OE LES .'\1USES Lua hora cie mío-.ra hurrnt'll pn'>t'tllndu pt•r Junn \ n t'•· 10.00 Bt:TLLETÍ OE i"'OTÍCIES 10.08 CAPSA OE \1ÚSlCA ELCA!t: Ful,;taff, np. 68. Orttut•strn FilhomtònÍ!'n dP Lnndrt'o. Oir.: Gt'nr11 Snlli. 135m). J. Ch.B \CII: Quu•·tt•t Jlf'r o nautu i em·tln , up. )t) n . J. Bent Lat·st•n. Pt•do•r Elhut•k. llt'm·ik Ols•·n. Uirtlw llolst Cht·i~tt'nscn. (l:ltn). SJBICLI US: St'rl'rtlllO JWI' 11 \'Ïulí i Ot'<f\lt'~trtt. op. 69 n . 2. Juliun Hul'l1lin. Orcluf'sto·u Simft)nirn •I•• PittKbur¡th. Di1·.: l.urin \1uuzo·l. (8m). Dr\NIEL-LESLH: El pom dcflM• dl' Bt•ntoiu. Philippt• Corl'f' i Edounrd EM•rjt•un, piuno. ( lm). K\ll\l.E\SKI: Suiw dt• Romt:>n i Julio•ht, op. 55. Or· <¡urstra Si.mfimirn dt• ~1o•tnu. Dir.: Dmitd Kitnt•nko. (35m). \ 1\Al.DI: Conrt"rt ¡wr n mondolina. <'ot·do i hui" rontinu, P. 134. Paul Grund. Württrmher~'rho•s Knmmerorclu·•tt'r, flt•ilhronn. Dir.: J iirg Facrbcr. (10m). BIU'\1: \'li•so ínll•gro, 'lm. V·16. lbolyo \ert' bit•, Christ.•l 13or<'h<•rs. St·ot W<•ir. Jom•him Cebhurdt. Cor mixt Kiihn. Orlllll'~tro do• Cambra dt:> Po·ugu. Dir.: lll'lmuth Hillin~. (2!Jm). ROEU: T1·io op. 5 n. I. 'l'rin clt• <'Ordo dt• Pui'Í~. (25m). 1:~.00 VIATGES MUS ICALS: ,\t STRIA I II ONG IUA LISZT: llon¡:riu, pot•mn himfc'onir. Orqot>strn Rimfònit•u de Butlapt•o,t. Oir.: \rpútl J oú. (22m). DOII'I \N\ 1: llut·alla F'OMJ~: El~ cotxer~< u lu postu (<i¡u•ra còmica en uu uc·tl'). Soli~ll's voeals. Cor Glinkn dC' dc Orc¡ucKll'U Lcnin¡,'Tad. l'Operu-S turuo tlt'l ConR<'n•ntnri V. Dir.: Lc-ningt·od. tl•• Txt'l'llttixenko. (27m). CllABJHER: Une Pducation mnnopct·cta en un ucl<'. r¡u~c. 1\tirt•ille DelUllSrh. Bri~ttc Dt-hnoueo. J enn-LouiK Ccor~t·l. Collegium dt>l Orqu.-strn Mwokum dc Stra•hourg. Dir.: Roger Delnge. (42m). SERRA'\0: Lo~ de Aragón. Toñ) Rooado. Garlo, \Iunguia. Cor Cantor' dt> :\la1lrid. Orqut•,tra Ataulfo Simfònica. Oir.: Argenta. (31m). ..¡;:¡ ¡¡¡¡¡- .!!;! 16.00 CAPS..\ DE MÚICA R.\VEL: Con<:rrt per a pinnco (mà esquerro). Pnocal Rog,;. th• Simfònica Ot·qucstru M<ontrt'nl. Dir.: Cbarles Dutoit. (19m). HA.'ïDEL: Sonata pt•r n tlos violins i baix continu op. 5 n. 3. Lontlon Baroque. (10m). ROSSLNI: Yuo;ucions pet· u clno·inct i petita orque¡;tro, t'li Do M. Wolfgang M~yer, clnrinl't. Orqueotru rle CoJnbra dc• Würllt>mbcrg-HPilbronn. Oir.: Jorg Fa crher. (Sm ). SUK: J\lndure~u. pot.'IIIa simfònic· op. 3 l. Cor de donrs i Orqut>stru Filharmònica Txeca. Dir.: (39m). :'ieumann. \ úrJo, BEETHOYEX: Sonata per a •iolont'd i piano op. 69. Pierrt' Fourni!'r. 'ioloncel. Wilht>lm 1\cmpff, piano. (22m). P\RR'r : Eh·¡;ío a Brahms. Orque~tra Filharmònica de Londre-.. Dir.: \drian Boult. (10m). TX.\1KO\'SK.I: Suite per a orqu!'stra n. 3, op. 55. Orquestro Simfònica d~> l'URSS. Dir.: E. Svetlanov. (42m). SE IXAS: Sonata P•'r a clnn!l'Í n. 42. Anne H.obcrt. (Sm}. TE LEM \NN: Quartet per a flauta. violí, violourel i Uaüt en mi m. JeanPit'rn• llamp:ol. lssac Stt•t·n. MKti~lav Rostropovitx. Mallltins Spactt•r. (<Jm). 19.00 CRANS O BUES LULLY: At)b. òpera eu 5 nctPs. Guy dt> l\1t>y. Guillcmelte Laurèn,, Agnl-~ Mellon. JeanmFrançoi.' Gard!'il. Cor i Or- El ~¡;;¡· 143 1 qu•·~tru "Lh \rt" Flori"un~>o". Dir: William Christit·. (I i lm). 22.00 \ GEt\ DA Jltt:SICAL 22.05 ELS NOSTHES CEHTS CO~­ CO\CEHT t•nrt•¡¡istrut JH'r Cutalun)u \lllhac-u t•l dia 6 d'agost olt• 1991 u l' E-¡M•ia Parrcllptiul d1• Iu \lln tir Llívia. Xlii Ft·~thul dt• '1í.-i<·a. SCITUBERT: Dos lrnpt•omptu~ op. 90. Fnntusiu W'unrl•••·••r, op. 15. SMETANA: Ht·rull dt• •lunqt•s txt'IJIH'"· LISZT: Sonet ¡J,. Pt•tru •·••a n. 12:1. Bapsòdiu o·spanyolu. l¡¡m· Anlu,c• l~ev. piano. (8Um). 2:l.30 NOCT URN \1 úsit•u per uruhur L'I dia. Pn•M•ntiH'iÍ> u dirrt·t• d' \lfrpcJ Cduyo. 00.30 HE P ERTORI DE 1\'IT DIMECRES, 4 DE SE· TEMBRE DE 1996 Oi.OO L'OBERTL IU Mú,icn pc•r romt•ntnr ri dia. Ret·ull d'olm•• hrl'c" prt'<t'nlac.lt•' JWr Juun \ ~~"'· lnrlou hutllNin' infcll·m:lliu.. i n¡rcndPs ITIUki<•uJ•. 09.00 BUTLLETÍ ll E NOTÍCIES 09.08 TEMPS DE LES ,\fUSES Una hm·u dc• míosit•u harrocu prt•s••ntuclu Jlrl' Jou u Vi"<'"· 10.00 BIIT LLET Í DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE ;\lÚSICA 2 11..\YO'i: 1~• tria d'un director d'orqut·~tra. Contntu Hoh. A.'\1\'u: I 1. h.atnUn S?.ókt'fohi~ng). soprano. h.lura Takúr... mc•zzo~opruno. \tillo Fülop. ll•nor. Júno• St•h<••tyrn. do,ecí. Cor :\1udri¡¡al dr Budapc,t. Orqm••tra dl' I'E,tut Hon¡1orf.,. Dir: Fc•n•nr 'ln•kt•rt''· (28m). STR\Vf'JSh.J: Srher?.o fantò,tir. OrtJUt>~tru !:iimf<iniea de Detroit. Dir.: \ntol Doralí. (14m). SC IILIM \1\N: Quintt'l umb piuno, op. 11. Philippe Entrrmont, piano. Quartet Alhun I.lt·r~~. (30m). ~tua.:ER: Simfonia <'n Mi h M. On¡uc8tra dc Cu mhrn Rl'inn Soliu. lJio·.: Gonça l Comt~llns. (20m). SPOII R: Conc·o•rt JWI' a vinlí n. 9, op. 55. Chd. tinno Eclingcr. Orq uetitt•a Simft)nirn dc• Iu Ràdio E~<lovat·a. Oir.: Fr nnk Cranwr. (28m). DOPPLER: \ol'lurn JWI' O dUt'M noute&, trompu i piano, op. 19. Roh!'rt ülkt·n. Per Oien. lngegiio· Oien. Ceir Ht"nning Bt·aatpn. (Sm). DELI1:S: In a Swnnwr Gardc'IJ. Orquc,tra de l'òpua nacional Gal.lesa. Dir.: Charles :\lackerra.•. (l.Jm). J.)I.BACH: s.,¡ licb!'r Tag willkommen. motet. CopcUa Saneti :\ticbaeUs. Riccrcar Conoort. Dir.: Erik \an ~e,·el. (Sm¡. ROSSI~!: .. Peca t.• de vcllc~a ", (Alhum fruncè•). l\faryse Gustets. 'oprano. Mcchtliild Gcorg, mc?.za.o· prano. Jenn-Luc Maurettc, tt·not·. Michel Broda rd. bat·íton. Ruimund Nolt('. lmix. Elzhicta Kulvclngc. pinno. :\furcc·l Jomnd. pl'rl'llssió. Chdsto¡)h Spt·· •·ing, hurmòniurn i oq~uc. Choo·us Musicus. Oir.: Chri~­ toph Spering. (16m). 13.00 VIATGES ;\JUSICALS: Àl'STRIA I HONGRIA MOZART: Simfonia n. 36, k.'\' 425 ·•Linz". Orque>tra RPial del ConcertgPbou.w. Dir.: ~ikolau• Harnoncourt. (.JOrn). KREJ~ . LER: Fanta•ietta Rop•òdirn \'iene-a. pt>r a 'iolí i orqu ..•tra. Friu Krekler. Orqu...,tra RCA \ irtor. Dir.: Donald \ oorhP•. (8ml. FRIED:\l.\.': Dol"' dan><'3 Yiene<'t'~. Peter Frounc.ljian. piano. (im). Quartt•t dP cordo op. 3:i n. l. Quarlt>l Stomitz. (22m). SCH\1ELZEH: Sonata t•on aric zu dt•r J..oi-.•rlicht•n Sc-rt·nada. '\cw London C11mort. Dir.: Philip Pi('kt•tt. (7ml. S.\I\T-S.\E;\S: La jo' Pntut cJ'IJ;.r<·ult·"· poema ~imfònit· op. 50. '\ou,cJ Ür<·lu•,to·t• Philhurmoniquc. Dir.: \lart•k Janow•ki. (18m). 19.00 GRAVACIO!\S IIISTÒRIQl ES EJ\HEG!STHAMEI\'TS DE 195:!. BEETIIO\ EN: Simfouiu n. S. op. 67. Ol'lJlii'Hll'll Simfònira de In NBC. Dio·.: At·turo Tn~nmini. (29m). 11 ..\1\DEL: El i\lt•$Nic• (I kuow thnt my R••do·~nw•· U\'o>Lh). Kio·~otrn Flug,l!ul, soprano. Philhnl'llwniu Orrlw,tJ·n. Dir.: \nutolt• Fi~toulari. (Sm). R.STR \LSS: D11n Juon. poPmn simfc)ni•• op. 20. Orqtll'•t•·a FiiiHtrmilllic·a dt• ~o\·u York. Dir.: Bruno \'\alt .. r. (16m). 20.00 BLTLLETÍ DE i\OTÍCIES I \GE~O.\ \Jl SIC\L 20.13 ÚLTDI ES 0\'ET\TS E~pni pntrocinut JH'r Di-en• Ca•tt•Uó. :!2.00 ACEl\ O\ '11. SI CAL 14.00 BLILLETÍ DE XOTÍCIES I AGENDA '\fLSICAL 14.13 .\ JÚSI CA ANTIGA SELECCIÓ D'ÒPERES DE fL\J,DEL. Purtcnope. c...:trocte~ (' eo·•ió original italiana). Kd,ztinn Laki. Belga Milllt•r \toUnari. RenP Jacobs. J ohn York Skinnt!r. Martyn Hill. StPphen \arcoe. La Petitr Banc.le. Dir.: Si¡ri.>-wold Kuijkcn. (98m). 22.05 ELS "''OSTRES CONCERTS CUNCEHT c•m·t•¡tiHtrut pPr Cutnlunyu Mío~it·u d din 6 d'ortuhn• tlt• 199:~ ni Ct•ntl'(' Cultm·al c.lt• Iu Cuixn rlt• Tt•rt·as•a. SCARLATTI: To·o·,o; •onut•·•· UEETJI0\1·,\: SnrJutu JH'r u piano n. 32, op. lli. B \ RBEH: Sono tu Of>. 2ñ. COWELL: 1rc•• ¡H·•·•·~. CIIOPI\: \ndonlt• •piunato i ¡:run polnm••a. C:hl'i•Luu• Oiw)k. piano. (S.Im). 16.00 CAPSA DE :uí:SJCA R.STRALSS: Ahí ,n parlar Zarathu-tra. op. 30. Filharmònica de Berlín. Dir.: Herl.l<'rt \On Karajan. 135m). \10ZART: l'na broma mG-icai. K\ 522. Zdenek T~·har i Bedrieh Tybar. trompe•. Orqut>,;tra de Cambra D,orak. Dir.: Lihor Pe-Pk. (23m). SORS: 6 ,.aJ,o. op. 44 his. Jordi Codina i Jo~ep }1" '\fangado. duet d" guitarrc,. (13m). BRA1f\1S: Obertura ppr a un festival acadèmic, op. 80. Philharrnonia Hungaricn. Dir.: Kurt Redel. (lOmJ. M.HAYDN: Larghetto per a trombó i on¡ueblra dc ra.mhra en Fa '\1. Armin Rosin. Or<JU<'stro dt• Cambra de Viena. Dir.: Philippc Entremont. (7m). DO!\IZETTI: Tere.~a e Gianfaldoni. Zeha,·a Gal, mez?.osoprano. Brure Brewer. tenor. JeU Coh~'n. piano. (30m). KOZELUCII: ::!:i.JO i\OC'l'l ll'\ \1ú·u·a p•·r arullllr ,., dia. Prl'•<·nt:wió a c·òrr•·•· d',Ufrt'd c..Juyu. 00.30 REPERTORI llE :\JT DUOUS, 5 DE SE1EM· BRE DE 1996 10.00 BUTLLETÍ DE NOTí. CIES 09.{){) BUTLLET Í UF: NOTÍCIES 09.08 TE\W S DE LES ~1VSES Lna hora dt• mÍJ•i••a harroc·u pn'•l'lltnllu pt•r Joun \ïvc••. tr j¡ 10.08 CAP SA DE :\rí:SICA ROt:SSEL: Bacus i Ariadna, ballet op. 13. Orquestra d• Pari.'!. Oir.: Charlc• Dutoíl. (35m). HAYDX: Quartet d~ corda op. 33 n. 2. Hob. IU:38. Quartet Festl'tks. (20m). OF.L AD·\LID: El lamento op. 9. Patrick Coh('n, piano. (7Dt). CLlliRE: Concert pPt· a trompa i orquestra. op. 91. ncrmann Bnumann. Orqut'slra dc In GewandhotL~ de Leipzig. Dir.: Kut·L Masur·. (23m). M,\JrfUCCl: Tarantella, op. +1. Orqut•stra Philharmoniu. Dír.: F'runccsco d'A,,aJos. (6m). I.E. CLAIR: Sonata VIII a trt's, amh un ~iou o flauta alemanya. una ,;oia i u.n clavecí. B. KuiJkt>u. \'\'. Kuijken. R. KobnPn. (10m). TCRINA: Onnoc~ fnntò,tic¡ue:-. op. 22. Orqul)•lra Ciudad d• Granada. Oir.: Juan de ldaeta. (16m). DITIERSDORF: Sinú,.. nia en Fa '\L "Simfonil'• a partir dr le" ~fetamorfo,i• d'Q,idï' Cantilena. Oir: .\drian Sb~­ pht>rd. (23m¡. JAX\CFK: La Petita Cuineu aotutn. Suítr orque.-.tral. OrquP>tra Filbar mòrúra de \ïena. Dir.: Charl•·• 'fackerras. (19m). 13.00 YIATGES ~lliSICALS: ÀUSTRIA I HO!\CR IA B \RTO.K: Cançom (•amperolt'~ hongnre,e,o,, Sz 100. Orqut'btru Sirnfò[tica de Budapest. Dir.: Anolra• Ligetj. (10m). ALLAGA: Rap~(,dio honga[·p~a JWr u cim balom i quintet dc •·ordn. Vtktória Herenc.>ar. SoW.tl', in,. trumPntok (12m). KODALY: Rondo hongarè•. Chri,tophrr \\arrl'n -Grcen. ~;olí. Pbllbar· monia Oreht>~tra. Dir.: Yondani Butt. (9m). LISZT: Fontn•ta bongarPoo. Siegfrf'd Stü••kigt, piano. Orqni'•Lra de b Gt•)>andhalb dt> Ldpz4t. Dir.: \'ñcJa,· :\'eumann. (15m). FARK.\S: ..\nti1:ue• dan.•c• hongan~ ...~ dPl •t>¡clc X\ U. Quintrl d• \t'Ol Harmonia. (9m). 14.00 BUTLLETÍ DE ~OTÍ­ CIES I AGEXDA '\TLSICAL Oi.OO L'OUEHTll ltA \Jú,icu ¡wr t•unu•nçur t'I tlia. R••o·ull d'nbrr" lwi'UN po·t•M•ntud,., pt•r Joun Vivt~~. ltu·luu hutllrtin~ infot·mntiuri i ngendt>s lllU!oii'UIH. lJ, 14.13 MVSICS DE CATALUMA BOTTESINI: Fanta•in sobre La Sonnambula . .Jo,rp Qut•t·, contrabaix. David Mall'l, piano. (10m). BRAJIMS: Val~os amnro· sn~. op. 52. Antoni Ros-Mnr·Lu i Salvador .Mas, piano u tptatn• rnans. Coral Sant Jordi. Dir.: Oriol Marloo·ell. (25m). Mll.A: Quatre h;n uncrr;. op. 5·l. np. 55. op. 57 i op. 58. Leonorll Milii. ¡rianc>. (9m¡. DE\1E[\"\E: C:ono:•·· rt per n Oauta i onJut·,tra T s \I o .b "'e I N :¡ "l ~ ~ el 'I ~ ~ I l I I oit. de ¡38. •EL 9. lli). opa ton Iu 'Ïr.: ~r.: ro~ m). Its, de :lo. ifo- :tir li". ~e- La citr or- ·lt- ..S: les fru ¡l'·' -A: ~·- la. lS- ,Y: lrr t r- wi ;ia ~·-la r.: R- ~ Programa rlr• tli' ull(ur·io'r nur,i<'al. Cui{, i n•ulitweió: Pr•rt• llur~. i i.¡,., Ruhlt•s. EL PODER DEL C:\'iT: Lu ~u tu i c·llll'lilrt·. "EL RETRAT DE..." Bt•t1dc·h Smrtanu. Í- rA ..a o- \: ~- ·a :'.: ·a l\1Íihira per acabar el elia. Preseutnd6 a càrr-ec d'Alfr·nol Cduyn. 19.00 PE'\'1'\GitHtA de .. St·gut-ru. (!lm). liiND EM 11'1 1: Mrtu mot-fosis simfc)niqLWS sobri' tcmt·s tlt• Cu..! Murin von Wrbr•·· Onp11•stra d .. Filncl~lfiu. Dir·.: EuJ~o•nt• Onnun dy. (21m). GIUEG: Cnnçons i bolndc·~. op. 9. llukun ll u¡;rgard. buríton. \Vnrro•n .J oncs. ( 17m). L.'\IOZAHT: Simfonin Pu•ton•Un. per n trumpu ch•ls -\Jp, i orqut•,tru tlt· c·onlu. Juz, .. r 'lolnar. Cupdlu I•Lropolitnnu. Dir.: Lr' St·lm r itlt•r. (llm). DEBLS~'I: Khummu . Ballt•t. Ort¡uc•stru Filhn•·monii'U tlt> Rouerrlam. D1r.: Jumo·' Conlrm. (21m). \1 \ZZOCU 11: Dialogo di La7.uro. \t••lt•rlancls h.amt"r· koor. S()li• tt•s in¡,trunwntol,. Oir.: Rt•nÍ' Jut·ohs. (llrn) . NOSKOWSI.J: ¡;,.~u·pn , pnc·mu "imfònk. op. 61\. On¡tll'>h'a Simfònil'u l\ul'icmu l Pulont'"' u Vat·sòviu. Dir.: Wituld Howic-ki. (17m). IIOCCIIEHINI: Quu•·t.. t dc• rorclu op. ,¡..~n. 4, G 223 " Lu Ti•·nnnn". Ensr·rnhlt· 11 5. ( 12m). XOST\h.OVIT\ : Crmr•t•rt ¡w•· a piano, IJ·omlll'la i c·ur·clu, up. 35. M.ikhuU Rurly. Olt• Edvut·d Anton~t·n. Orquo•"tr·u Fillturmi•niru rlr Bt•rlín. Oir.: Mui'Ï,;h Jan,unR. (23rn). EH LE!l.\C II : Suitl' n. 3. L' \rpu ~\·~tnntr )!ünrht'o. Drr.: "il'lu Gai¡:g. (19m). CIIERUHNI: Sonntu r•~r a l'lu,it'i-mbul n. 6. Laura -\!,ini. (I lm). :.Emb r~ 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CO:'ITCERT enregi>trat per Catulllllyn )lúsica el dia 28 dt' juliol de 1992 a rEogl~>iu P arro•ruial de Torroella de ~1ontgrí. XII FESTIYAL L'iTER~ACIOXAL DE )JÚSICA. Programa JOSEP FERRER. )furio CuéUat·. Santiago Figuer<''· .Jordi Codina i .Josep Mm;u Mangudo. ¡..'uillu·res. (5ïm}. 16.00 CAPSA DE ~IÓSICA lCOr- o. o¡¡ n. ï. Unudi \rimnn). Ortlm'stra Simfònira Gò~unk. Dir.: Jauu•z Pr·z)h}l'k). (19m ). TOLOR.\: Tt~·, ton~on,, Coral Orini Oir.: J01·th. Sant \lnrtordl. (6m}. GERIIARD: Don>~'• dt' Don Qu"ol. Jorcli ComeU. piano. (Huu ). COTÓ: El diputndo. schotiseh. On¡uP•tra dr Cambra tlt• I'Empor·olu. Oir·.: Cari~:- CoU. (3m). POL.Li!:NC: LleLBnic' n lo Vt·q,:<' 'lt•¡;t·t•. Esculo nia de Monts<·rr·ut. Cussià )1. Just, orgul'. Dir.: lt·t~m•u 20.00 RliTLLF: I'Í DE NOTÍCIES I AGENI)A '\1USICAL .. I 20.l:I"A LA MANEitA DK ..." Un t·uuvitlnt t·n" pt·opoMU i rnnwntn In rntÍHic-u c¡uc•li u¡:rndn. Gui6 i p•···~t·ulltc·i(, dt• .Joun Vive~. Prutlta•t·ió el,• Dolm·• llusquNs. CONV JI) A'I': .lordj Suhat6~. 22.00 ACEND\ '\ILSICAL 2:!.30 NOCTURN 00.30 ~1ÚSICA DEL SEGLE XX Pl.l PER: Sis adagios per u C"Onla. O•·qucstra dc Cambra dr• Iu Ràtfjo dC" llilvcrsum. Dir.: Ernc!.t Bolli·. (10m). BRITTEN: Concl'rt per a piano op. 13. Jonnna '1aq;rPgor. On¡m•stra de Cambra \nglesa. Dir.: Stc•nnrt Bedforò. (33m). ZE~f­ Ll 'IS h. I: Si¡, cançons sobri' pol'me' Òt' ;\Jaurite )facterlinrk. op. 13. .t\nnc Sofie von Ouer. nwzzo~oprano. Cord Garbt•n, piano. (16m). IVES: Sinúonia n. 3. On1uestra ~e» Philharmonia. Dir.: Harold Fnrhermun. (23m). 02.00 R E PEilTORIDE NIT DIVENDRES, 6 DE SE· TEMBRE DE 1996 07.00 L'OBERTURA l\lúsit·u per comPnça•· el din. I{Prull rl' oh res brl'D5 p•·esentndt•H per Joan Vives. lndou hutugl'ndt•s llt•tins informatius musirak 09.00 B UTLLETÍ D E NOTÍC IES 09.08 TE,IPS DE LES '111SES L.na hora de música barroca pt•t•,¡•ularln per Joan 'ïves. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍC IES 10.08 CAPSA DE J}fÚSICA PROKOFIE\': Simfonia n. 2. op. 40. Orquestra 'acionnl E~c·o•·esa. Dir. Ne<'ml' Jüni. (33m). C.STMUTZ: Octet n. l en Si h. Consortium Classio'nm. (10m). LUlGrN I: Ballet ··~ipri, op. 12 (Suite). Orque.tra Roya1 Philhnrmonic. Dir.: Anntol~ Fihtoulnl'i. (Hm). ClN,\STEllA: Sonata per a !(UÍLnn·a op . •17. F r·anz Hal asz. (12m}. B ELLINJ: Obertura d<' J'è,pcm Nm·ma. Philhnnuonia Ot't'lwstru. Di r.: Tullin Scrafin. (6m). V\CHOK: Quartet dP corda, Op. 11 n. I. ~oluuurcl Popa. 'iolí ( 11 ). Trio dl' Cort! u dt• Pad~. ( 11m). HEGEH: \urinciorL~ i Fuga ,uhn• un h•mu clt• Tell'munn. op. l:i t Dn,id Lc\inc, pianu. (:t!m). B \CII: Cantata rlo•l t•afi•, B'o\ \ 211. Emma J.Jrkh). Hu¡:t•r·, Co'<')· Crurnp. Da' icl Thuma,. Tlw A!'arll'nt) of \n!'it•nt Mu-;it•. Dir.: Christnphrr llo.,"voml. (2:im). LISZT I C li OPll\ : Si- t•out~ po1on(•oo,. op. 7 ~ J.¡·~lio· Ilo worll, piano. ( 17m). 13.00 VIA1'GES MUS ICALS: ÀUSTIHA I IION<;HIA SC H UMANN: Cu t·n uvnl llc· Vil'nn , up. 26. Pir tt'u Hi¡;uc·l'i. pinno. (23m) . J.S'l' H \ USS( li ): Conh·~ dc•lk hn•roK dc• Vit•nu, op. :i26. On¡lll' lllr'u Nui'Ïonul clt• l"OHTF. Oit·.: St•t·!(iu Cdihidat·h•·· (16m). L\NNEH: l\ou Liindlt•r tir· \ït•nn, up. ] . Conjunt 13c•llu '\1L"it·n tic• \ïruu. (5rn). J.STil\L.SS(II ): l.lomhun' dt• \ 'il'nll. op. 307. On¡tll',tr·a Filhnrmònic·u tlt• \ it•nu. Dit·.: Lorin \lonzt•l. (9m). 14.00 Bt TLLF:TÍ Dt.-.: ~OTÍ­ CI ES J AGE:\DA "l'SICAL Ht>cuU d'obre~ brl'no; prr,t•nlnol<'' pl'r Pilor Sobirà. o<UlO .\1ÚiiCA PER A COBLA 0 .\.'\SES DE L.\ GARROT\:\: Bull de cinll'b. Boll dt• gegant... Ball piu c.lt>1• rn,·nllets. Cobla In Pl'inripul dt· lu Bbhol. (15m). 'lORER\: ·'Ln Santa cspinn", "Bai~unt de lo font dPI gnt'', "L'Emponlu". ~nrdant·~. La Prim·ipnl dt> la Bi,.bal. (12m). Snnjoant•M·n. MORALEDA: pot'mn per 11 duc!. cob!{'•. Coble'" Lu Prinl'ipal do· Ln Bisbnl i S<·hutana. Dir.: .louo LluiH Murull•du. (8m) . BALL DE GITANES: Tor d" fi'Nto, Mnsm·t·n. Galop. Cobla l'rin c·ipol tir In RiN bai. Oir.: FranceH<' Cas~ú. (8m). ANÒN IMJDOUTRES: Ln vil' en rosr, fox- u·nt. La Cobla dl> Jo~lurs. Dir.: Cud!'s \los. (2m). 10.00 PEl\'1' \GRAMA Prn¡.,>rUJTIO dt• di~nlgul'ib musit'al. Guió i rl'alitznció: Pl'rc Bm·~, i Àlcx Robles. EL POO EH DEL CA.'\T: Lu dama d'Aragó i l'oc·('U duarat. LA CL.\C DEL PF~T\GRUL\: El Musl'u Pou Cu•nl•. U.l3 EL OIA OE L'OI ENT 11.00 EL OL<\ DE L'OIENT Prn¡:r·nnHwit. n •uliLZaclu a pu1·tir dc lt·~ JWtiC'Ïon• quo• ..t~ no•t•·c~ oiPnH hun f<•t ni t•nnh•Ntnclnr do• CaLnltmya Míu•it•u, tt•l. 202 35 :i5. PL·u¡.,'l·amaci{r r<·ulitzado n partir dc• lt·• prt.ic·jou,; qur els no•tl'l'• oiPnto han fet ui contestador· rlr Catalunya '\fú!Ücn, tt>l. 202 35 35. 20.00 lltrl'l,l,ETÍ DE l\OTÍCIES l AGENDA MlJSICAL 20.00 IJ¡\UD IOVISUAL 20.13 SELECCIÓ OE JA'Cl 22.00 GRANS INTÈRPRETS Pru¡.,'l·nmu riPclio·ul n Iu mít"it•u dc juzz 11mh ~uiÍl el' Allwrt Mullofrí-. NOBUKO lMAl. BEHLIOZ: ll arolcl u Itàlia, op. 16. Orquc,;tru Sinú<.nico de Londrl's. Di•·.: C. Dovis. (·12m ). MOZART: Tr;o 1wr a viola, ¡·lnrinl'l i piano KV -l98 "Ke¡;el,tall Trio~. J:¡net Hilton. Ro¡1.cr \'ignol ..~. (20m). GLL\KA: Sonata per a viola i piano. Roluml Pont.inen. (16m). STR\Yl~SKJ: Ell'¡riu per a ~iolu. (6m). 22.00ACEI\OA ~lt;siC.\L 22.05 ELS NOSTR ES CONCERTS CO:\CEHT ('nre!(i<trut pt•r Catalun)<t 'hc•iru t•l tlin :il d'ot•luhrc dc• 1992 u In Pnrr<.qniu dt> Sonia 'lnriu eh• B:ulalonu. CICLE \tÚS IC\ I \Tl S ICS DE GAT\Lt. \") \. Obn·• ci'ESPELT. BHlJl\ \. C \B \\ILLES, \. SOLER. '\l \SS .\ ' \ •.J.SOLER i M. \ 'ALLS. \1unt-.•nul Torn•nt, oq~uc. (53m). U u prog•·uma fi'Àlcx Gor·ina. :?3.30 :'\OCTL'Rt'i \lúsirn pt'r acabar el elia. Pl"l'st•ntució a càrrec dr ,\lnró .I anc'-. 00.30 REPERTORI DE ~IT 2:UO NOCTlill N Músicu p<'t' nrnhnr ,.¡ rlia. l'rt·~c·nttll'ioí u du·n·•· el' AlfL·cd Ct•IO)II· DIUMENGE, 8 DE SE· TEMBRE DE 1996 OO.:lO IU~PJmTORI U~ Nl'l' MtÍ~ir·u pH cornenç•u· PI din. DISSABTE, 7 DE SE· TEMBRE DE 1996 ded pc·r Pilar Subirà. 117.00 L'OBERTURA Ht•rull d'obre,; breus p•·t•sl'nta- 09.00 l\IÚIQUES :\fÍSTIQUES Oï.OO L'OBERTl RA M!'"iru pt•r cuuwn~ur t•l clin. LLLLY: Di.út Donúnu,. motf't. ¡_,•., .\rb Florn~ants. Dir: 3 WiUiam C.hd•tíc•. (8rn). BOC CIIEIUI\1: Di\it. SuJi,lf•• w¡·uk Cu¡wllu !'unta ( .t•ríliu clt• Iu C'utcch·ul clt• Lut·t•u. OrtllH'•Lru línc·o-.••mfiuut·u clt•l Tt·oll··· tlt' Giglw. llir.: Gíunfrunc·u CcNn.i. (21m). \ 1\ \LI>I: Dixit Domi nu.. H\ 59 I. \lur¡:un•t 'lar•hull, •upc·uuo. \nn '\lun·u}. nW/lt"I'Jiruuo. \nnt· Collin•, tonlruh. \nthciO} Rolfl' Joluu.nn, tc·mu·. Hnlll'rl IloU, huix. John \Jicli• Choir. Ür· qut•~otru tlt• t'atnlwu '\n¡;lcHu. Oir·.: \iiiiiH'iu 1'\c•gr·i. (:lOm). OE .I EHÚS \LEM: J)j~it Domin no. Chunli<·l•·•·r·. Chunt ii'!Pt•r Sinfouiu . Dir·.: JoH11ph .lt•nnings. (9m). IIANDEL: Di•dt Dominu•. L}rllw DuwMon. L) ncln Hu.~{'IJ. Cburlt·• Brt•lt. lun Purtl'idgc. Mit·hut'l Gc•or¡.:t•. Cur· i Orquclru Tht• Sixll'l'll. Dtr.: Ilarr) Chri~toplwrM. (:Bm). \ H \l JO: Dnminu•. clt• '\"n' c·untor• dt• Citr<lo\ n. Conjunt El}lnu. Uir.: Guhrit•l Gorrido. (lm). o.,..;, e,,.. 11.00 Ttt \'\ ~ \liS~ IÓ E:\ O l - ~ -5:! RECTE OF I..A ~USS\ COl\\ E:\Tl. \1. () ~ DEL :\10:\J-:!o;Tm DE '10YI'SERRAT .., =¡;;;¡· 12.:iO 01\'EilTl\lEJ\T ...= e 143 Un mi¡.:diu rnu~i•·ul tm ••• c-ombino Iu mír,ic·u umb Iu infnrmodéo i lo purtkiporiío rlt•l• nostrr• oit'nt~. BLOC DE NOTES. EL THENCACLOSQUES. S \C LJE DUBTES. IS.OO"A LA MANEilA OE.... " Un t•unvidnt t•ns propo•n i l'Ottll'r11u Iu mÍI•i•·n t¡nt• li Rl(ruclu. Guill i pn·~t'ntnrift dl' Joan Vivo·~. l'rodut•t•ió rl1• Dolor, Busc¡ul'l,. CO'\ \JO \T: '\urch·o lt'pt'l<. 17.00 TlmPORADA D 'ÒPERA DE CAT\LI '\"Y,\ , I(SICA BFLIX\1: '\ormu, Òpl'rn o•n do, aNc~. \lnnt-t•rrut Cnballí-. Fion·n~u Cu-.oun. Curlo Co"r.r tlu. Luigi Boni. Cur 1 On1u•••tra dt> l'Òpt>ra clt> \Ït•nu. f>ir.· rurrurdo \1utj. (152m). 20.00 SELECC IÓ OE JAZZ Programa dt•clic·utuln mú!tlco dtl ju~7. amb f..'lJi(t d' \lllt'rt l\1 nllnfr·t-. 22.00 COI\CERT ll\1.\ C INARI Guiií i M•lt•t•t•ió: Huimnu Colmnl'r i Joun Vivc•M. 23.30 NOCTlJil.N Mt'l~<icu l"'r UI'OIJilr t•l diu. Pr·c>•!l'ntm·iíl 11 càrt·•·c dl' Mnró Juné. 4 00.30 REPEltTORI DE NIT DIU.UNS, 9 DE SE1EM· BRE DE 1996 Oï.OO L'OBERTURA \lú-ica p!'r començar el din. R!'eull d'obre' brell> prt'•t'nl:l dt., per Joan \Ï\'es. lndou butlletin' informatiu~ i a¡!endr, mn;;;Ïf•al!--. 09.00 Bt.:TLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 TEJ\IPS DE LES 1\ILSES Una hora dl' músiea burrot•u prl'•l'ntnda pt'r Jmm Vh ''~· HJ.OO BUTLLETÍ TÍCIES OE NO- 10.08 CAPSA DE ~IÚSICA C H ERUBINI: Simfonia en Rc• .\1. On1uestra de la Tul<C•ann. Dir.: Oonulo Rl'nzt•Ui. (29m). \fOZART: - \li_•Pro nw!" .. \lbero pargoletto". ret·itatiu i ària 1\.V 77. Edith }Juthk Orqueotro del \lm~nrt!'um d" Snlzlmrg. Dir.: Lt-opold Hu¡:l'r. (I-tm). BRAIDIS: 3 lntPrtnPz7i op. 1 li. Gerbard Oppitz. piano. (19m). \JYSLI\ ECEK: Conc·ert p••r a ,;oií i orqul'!-tra l'n RP \t. Shizuka 1.- hikawo. Orque-tra dt• Cornbra Dvorak. D1r.: Lihor Peot>k. (21m). GfVLIA.'\1: Gran Duet Concertant P<'r u flauta i guitarra, op. 52. Jamt's Galwu). Kazuhlto Yamw.hita. (17m). ROSSL~f: L'ltahaoa in \J¡¡,t>ri. obi'rlura. 1'\ationnJ Philarmonic On·he<tra. Dir: Riccordo Cbailly. (8m). SCA,fELZER: Ve•prraP Solll'nne,. Cradu~ ad parna,sum. Conrerto Palotino. Choral•l'hola der Wil'nPr AofburgkapeU~>. Dir.: 1\.nnrnd Junghiint>l. (21m). Jf.fL\) D'i: Simfonia en Rc· .\f. P li. Orqu.-•tra de Cambra Franz Li.szt. Dir· }IÍno• Rolla. 120m). SCRl.\.8['1, Sonato Jl"r a J•iano n. 5. op. 53. s,;ato.lav RiehtPr. (llm). 13.00 VIATGES JIUSICALS: nÈQl!U I ESL0\'1Qt1A SUK: Praga. poemo o.imf;•ni<· op. 26. Orqu ..,tra F'illaamJÒn.il'a Rt>ial Li,·l'rpool. Oir.: Lihor p,,,.ek. (25m). 0\'0R-\K.: Can" moruvi&, op. 20. Cor )fi_-.¡t Kühn. Dir.: Pawl Ii..ühn. St.ani"w' Bogunia, piano. (9m). BALAKIREV: Balakirev u Bohèmia. Orqueotru Simfòniro de I'Aeodèmia de l'URSS. Dir.: \ t>,gl'n) SvPtlano\'. (12m). SMETANA: Ret:ords dc la Bohèmia l'n fonna de polka op. !3. Willlom Howard. piano. (7m). 14.00 BGTLLETÍ DE :\OTÍCIES I AGE.'\DA JTLSICAL 11.13 'll'SICA VOCAL HIU Dl EU: Cnig' d" :\o•tro Dunu. Curul Sant Jordi. Dir.: Oriol \lnrton•ll. (12m). PLRCELL: \l an thut i' boru uf u womon. (L'hom&· <JIIf' 111•ix d'una clono) llonnr Sht•ppord. •oprann. \lfrl'd Dt>llc•r, l'Onlrntf'nor. 'lf'il .l t•nkin~. tc•nur. \l auric·e Bc•vun. hnrhun. Cor• i OrIJUI''Ira dt•l Ft''th ui dc• Stour. ' Dt·llt'r Ctm,urt. Oir·: \lfn·d Dt'llt·•-. (J lm). B \CII: "E, iot dir ¡¡,t•sn¡.:l, Mt•nsdt, wn~ ¡.'lrl ist'' (T'han imlit·ut. homr, nllò qnl' {>~ IJu), t•nnlutu BW\ ~5. Ro•nío .lm·ohM. r•tmtr·ult. Knrt Equiluz, t<>uur·. ll unns·l•'rir•tlr·it-lr Kunz, baix. Cor tlt• nrn• tlt• ll onnnwt·. I.A·onhunlt-Cum..tr·t. Dir.: Gu,111\ Lronlturdt. (20m). SC UU1\t\1\l'í: F't·uut•nli¡•b<· 111111 L<·hl'n, op. 1:! (.\mur i ~itlu d'uno dnno). rlril(itt.- Fa"hnt:ntler• mt•uu•opruno. h '\\in Guge. pi nuo. (:!3m). <,IESEKI'\G: 1\.intlt•rlrt•tlo•r. Eli•ubt•th Srhwurlkopf. \\altt•r Cit'st·kin¡t. (:!3m). < \ '\~:0'\::. DF. HRESSOL. Luda Pupp. •o¡>rano. Conjunt ln•trunll'ntnl. Dir.: Rt•inhnrd St>ifrit"tl. (I lm). 16.00 C \PS.\ HE '\JÍ:SIC'..A SUI.I.I\ .\l'lj: Ü\l·r·turt• di Bollo. Philhnrnwnk Ort•hc•tra. Dir.: Chorlr·, \lurhrrnn. (I lm). F.COl PERIN: Con•·••rt Ht·ialn. ·1. 'l'ht• Smitlr•oniun Chumlwr Pln)t'r,, Dir·.: Kc•nnPÚI Slo\\ik. (15m). SPOIIR: Si rnfoniu n. 9. op. 1•13. "Lt•n I'Hiuc·inn~". On¡ui'Mt'D Simfimic·a elf' Iu Hàrlio dt• Bn,il•rn. Dir: Karl Anllln Rit•kt•nhu<·hc•r. (31m). FIELD: Cunrt•rt pt•r u piano i orqu•·•tru n. I. Jnhn O'Connr. \ovo Or1JUI'81ru do· Cumhru l rlandt•su. Dir.: J¡¡un' Fiir•l. (21m). IUiTR \l SS: Sonatina ¡wr u lh in•trumt•nh tlt> ~··nt n. I ~D~I tullt•r d'un in,àlid". Lonclnn \\ inck Dir.: \1io•hat>l Collin• (:i5m). H \) D:\: QuurtPI ,¡,. mrdo up. 76 n. I. Giovunf' Quurtl'lltl ltuliono. 121m). \ '1\ ,\LDI: Cunt•t•rl llf'r a violí, ,julunt·c•l. c·orcla i c·unlinu, R' 54-1 "11 PruiN it .in Jl \1nndo ol rlt\f•st'iu". 11 Gianlino .\rmonit•o. IJir.: Giovanni \ntnniui. (lOm). Tl 'li f> Ell: Tr.., rnntall'<. Gri'IO cJp Rc·yghl'rt•, Rie~•rrnr Crm•orl. (llim). 19.00 AL.\1Al\AC Un I'I!Jlai dt•Fòtinul u 1'\'ll('llr i rt'\ i un• t'IK (('" mé~ r•rprPKC'IllU liu~ dt•l pu~KIII IIIURit·ul. Guioí i ,..Jc•rl'iú d'¡\J(•x ll ohlc·•· 20.00 BUTLU•:T Í DE NOTÍC IES 1 \GEI\DA i\Jl,SJCAL 2o.13 ( vrr:m-:s l'IOVI!.'TATS Espn.i patrocinat per Di,t·o• Cn-telló. 22.00 AG~DA .\Jt:SICAL 22.05 ELS ~OSTRES CO"\CERTS CO~CERT cnr<'gbll·at p••r Catalunya \fiisic.-a t•l rlia 18 d• dPseml)re de 199I a la Ha•íli1·a de Santa ;\tarin dt>l \lar d~ Bar·<·dona. CONCERT DE L\ COMlSS IÓ A.'\fÈRlCA l C.\T\. LUi\'TA 1992. E.pirituul~ nt·· ~l'l'li, Gospd i c•mçons lJ·adicionoJ¡; ofdl't~nes i nmt'riran(•b. Lo• ;\ngelt>s .I nbilo•e Singr•·~. Byron Smit h, piano. Dir.: Albm McNcil. (89m). 23.30 NOCTURN \lúsira per Rl'ahar el dia. Pr('>.entadó u còrr!'c d'Alfrrd Jayn. c.. 00.30 REPERTORJ DE MT DIMARTS, 1O DE SE1EMBRE DE 1996 07.00 L'OBERTURA .\fú.<il'.a pl'r comen~ar l'I dja, Rt'l'ull d'obre" breu' prP>fnladt"i prr Joan \1'""· Inclou butlletin< informatiu~ i agl'nde, mu...ic-al.... 09.00 BL'TLLETÍ DE NOTÍ· ClES 09.08 TEliPS DE LES l\1USES Un:& bora d e mt'uil.cu hurro¡·a prr~pntada per Joan \·ïves. 10.00 BUTLLETÍ DE 1\0TÍClES 10.08 CAPSA DE \ti;SJC.\ \.OST\KmlTX: Sunfoniu n. 9, op. 70. Orr¡ui'Stro Simfònic-o d~ \lontrí'al. Dir.: Char lt>, Dutuit. (27m). BEETHOVEL'<: Quintrt de corda op. 29. Pinrha• Zukermnn. ,.;ola. Quarti'! tl~ corda de Tokio. (34m). G.\ZZ\ "-lG-\: Stahat )latPr prr o •oli• "'"· cor mi'tt. orqu...-Lr.t i orj(Ur. Cuppt'lla Jlusit'ole de In Catedral de Yeronu. Dir.: Alherto Turc:o. (32rn). CU: Suitf' concertant per a violí i orr¡uPstra. op. 25. Takal..o Nisbizaki. Orquestro Filhnr· mònica de Iloug Kong. Oir.: Kenneth Sr·hpr·mrrhom. (20m). OELAI..ANDE: Cinqur nn Suit~ (Simfonies pels ~opar~ dd Rri). Eru:emble La Simplronic du Mar·ais. Dir.: Hugo Reyu•·· (30m). TXAIKOVSKI: La bt-lln dorment. op. 66 (arrrulJiliiii'Pt ell' Rakhmaninov) Kulía i ~In rieUe Lahf.que. pianos. ( L7m). 13.00 VIATGES :\I~:SI CALS: 1'\ÈQl'L\ l ESLO\AQll \ O'\. per l dt ílira de u TAorciol.o~ ron Jrrt ·lia. r~ f DE fa. lla- IU I· TÍ- 9. de JÍL Jel I B• dt :A- lb- ~e. In :r.: JT: í i ko 1r· r.: \IOZ.\RT: Simfunín n. 38, K\ 504 ·•Prn¡:a". Orqtu•stra el t' Caml•ra .n~urupo. Dir.: \iko· lau• Hornonenurt. (:l8m). S\lET \,"\ \: El \1oldn' o. Ort¡ut>stro Filhurmoinkn E'lo•uru. Dir.: l>urt Ri'flt'l. (I lm). u.OO BUTLLETÍ DE NOTÍCIES l AGENDA MliSICAL J kl:i MOMENTS LÍRICS VEHDI: Ott•llo, •·~trtwtes. MUJ·io do•l MonuC'o. 1\utin Hit·t·in•·c•lli. ·\ldo Pl'otti. Cu•· i OrqtwMII'u dirigit~ ¡u•r Fru•u·o l~l'l'I'UI'ÍM. (18m). FF.IlNANDEZ CABALLEHO: Cignnt<•• y <·uht•~otHim. Lil) Bc•r·chmun. Súnc•lwz Cono. Canton•s Líric•u• tll' Mndricl. Romlnllo. Or·qurstra dc• Cumhr·11 dr \ludrid. Dir: \1ontol'io y \uHin·o. (:illm). OFFE:'IIH \CII: La bt'lln llt•lo•nn (t•'\lra<"lt'')· Jan• Rhotli•,, llll'lZO•uprunu. Orqut••tro dc• Burdru' \quitània. Dir.: Rohcrtu Bt•nzi. (I lm). lb.OO CAPSA DE WLSICA H \\1>\: Cont·o•rt l"'r u •iolonrt'l Hoh. \ Jlh:2. op. 10 I. Annt>r B~l.mn. Orquc•sll'll Tuft•lnu.-ik. Dir.: j¡.un Lnmon. (2:1m). RA\'EL: Gu•ponltlr lo nuit. ho (2;{m). pinuo. Pogon•lich. RAI>JIM ·\ "'INO\: Prín!'t'p Ho~­ tLilav, pncmu ~imfc'utit· u purtir· d'Airwi TuiHtoi. Ort(IWHiru Simfòuit•o dP Suin t LmtiH. Di•·: (llim). Slutlt.iu. Lt·onnrd KOJI,\U'l': Cunr·t•rt t•n Fu M Jl!'r a lluüt i oro¡ut••t•·a cic• rordu. Juliun Brc•am, llulit. O•·l¡ut•strn \lonti'Vt'rtli. Dir.: John Elliol Curtlin~r. (1·1m). BOROD I N: Simfonia n. 1. ÜI'C(IIl'Hiru Filhurmònit·o dc• Rottt•rdum. Oi1·.: \nlrry Ct·rgiPv. (:l!im). C.ST \ \IITZ: Sonutu ¡u•r u \iola i pianofortt', t•n Si h \1. \nuo Barl.ora Dut•t•rhlt•r. l r,uln (16m). LISZT: Du~lochlo•r. llnmlrt, po<'mn .imf<luit•. Or· qu~•tro Simfimit•u dl' Budu¡wst. Dir.: Arpiitl Jóo (15m). I Rlll \ RRE\: "\>it·ndo t(UI' .Iii. hizo rnya''. \J ,\yrt• E•poiiol. Dir.: Eduurdn Lflpt•t. Runzn. (6m). MENDELSSOIIN: Simfuuiu p•·•· a cortlu n. I. On¡uP"II'll dt• Camhra An~h·•o. Di••.: WilUum Bou!lhton. ( l Om). ~). i te i). :Iu lla PI .O· 19.00 GHANS O BIU.:S CAMPRA: ldomrní,.•, trugl·clin lírirn 1'11 cint• ru:t•••. Ht•t·nu•·d Dc•lrtré. Snnrh'im• Piuu. Muni~ que Zanctti. .lo•nn-Puul FourhÍ'rtmrt. Lo~ \rtK Flo•·i•~unt". Oil·.: William Chri"tit•. (167m). 22.00 ag~nda mn•i<'ul 22.05 ELS NOSTRES CO~­ CERTS CO:'ICERT !'nregistrat per Cntalun}ll \Jú,ira el dia 28 dl' gl'nl'r dc 1993 al Saló de Cent de l"Ajunllimeot de Barcelona. CICLE SOLlSTES DE L'OCB. Bre,·c. Sonatn PO:'ICE: OEBLSS): Sonata ¡>er a viol.í i piano. BRA.HM.S: Sonnta per a 'iulí i piano n. 2, op. 100. Romnn Revueltas, violí. ~f' Ro"u Llorcns, piano. (45m). DOPPLER: Rt•c·ord dc· Pr·u¡~a. ¡.olori' tc•m.-, lmlwmi' l"'r n titit'' Ouutc' i pinno. op. 2·1. Ruhc•rt \itkt'n. Prr Oit•u. (.;t'it· llt•nnin¡( Bruatcn. (11m). D\ ORAl\: Va l'o' dt• Prngo op. 5-I (n. I o 1). Ürl(U«''!Iru Simfònit•o tlt• l'ru¡:u. Oir.: .li ri Beluhlú\t'k. (I lm). NQV.\.K: Bohl•min th•l Sud, Htilt• l>t•r 11 lli'IJIII''<Il'n np. 6 I. Or· Brno. que,tra Filhurmtinio·o Dir.: .loro,lov 'to~t·l. (29m). ,¡,. 2:UO NOCTURN 14.00 UUTU, ETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL Mú•ir·n ¡wr acabar !'I dia. P l'l'"cntució u càl'l'cC d'Alf•·~d C..luya. SELEC-CIÓ D'ÒPERES DE 00.30 REPERTORJ DE NIT DE 11 DIMECRES, SETEMBRE DE 1996 Oi.OO L'OBERTURA \lú•i<·a per eomençor el dia. Recull d'obres breus pre,entade, per Joan \Ives. lndou butJI¡•tio' informatius i agendes mu·icak 09.00 Bl iTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 TEI\t PS DE LES MUSES L na hora de múqicu ban·oca pr·c~enl.ada per Joan \'ivt's. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE MÚSICA CLEMENT!: Simfonia n. 2. Philhurmonia Orchcstra. Dir.: (24m). Stimonc. Cluutlio ll•\YDN: Concert per o orgue llob. À VJil:8. Mnrtin GO'l'ter, ~oli•tn i director. Lc Purlement d<' Mu•iqut·. (15m). STENlL\..\1MAR: Sel'!•nata en Fa ~1. np. 31. dt' Simfònica Orquestra GiJtt>borg. Dir.: ~e-o>me Jiirvi. (33m). \10Z.-\.RT: Quartet amb piano "-'' 493. The ~foza:rtt•um Pltt)t>r,. (36m). PL'RCELL: Wclrome to all the plt'asnres, odu per el dia de Santa Ctc11ia. Z 339. Gillian F"!Shcr. Te"'a Bonner. Jaml's Bo"nnan. Mi¡•ho!•l Cb:tnce. Charles Daniel~. John Mnrk Ain~ll'y. )Iichael Gt'cll·g~. Cbar1es Pott. 'fht' King"" Consurt. Dir.: Robert 1'\ing. {16m). SPOilR: Conrl'rl ¡wr n viol.í n. 5, op. 17. Ulf lloclschc•·· Orquestra Simfònica dt• In Rtldi11 de Bcr·1ín. Dir.: Frohlicb. (26m). Ctu·i~tinn G.H.SA}1MARTINJ: Simfonia t•n Sol M. Ensemble 415. Dir·: Chiaru Bunchini. (10m). 13.00 VIATGES :m ,;SJCALS: TXÈQ UIA I ESLOVÀQUIA 11.1:1 MÚS IC.;\ ANTIGA IIANU EL. l nwm•u. t•xtt·nl'lo·~. Juliunnt• O~tt·•ulm·f. John Bnird. D' 1\nnn Ftwtunuto. Ht•· vt•rly 1-l urh. Jan Opuluch. Edwurd Brt'\WI'. OJI'I(III', Ctll' i Orqut•otru B1·rwo•r. Dit·: Hu clolph Pulnwr. ( lOOm). 16.00 C.\PSA DE UlS ICA BOCCHERI'\1: Quintt'l Jll'r u corda op. I 1. n. I, t'O fn 111. Smith,oninn Chnmh1•r Plu~rt·,, (2 1m). f i "\lM EL: Com· l'ri pt•r n piano op. 89. S1t'p111'n lluu¡:h. Orqut'stra dt• Cumhru \u¡th••u. Dir.: Br·}den Thom"lll· (36m). :1\0ZELUCII: Simfoniu t•n Fo M, P.l: \. Orqnc•sti'U dt• Cumhro dc• P1·ugu. Dir.: Lihot· l lluvÚI'l'k. (20m). JAl\ ,\CEK: H.ikucllu, t•iele dt• 18 111'1'1'~ u 9 vt·u~ i OI'IJIWSlJ'U dt• CUiliiH'II Holort• l'im••• iufnutiiR. Cul' Filhu•·munit· 'l'xec. Conjunt do• vt•nt clt• Iu Filhat·mònic•n 1\.t•t:u. (16m). TELEMANN: ()uu t·tt•t pe·•· u flnuln dr ht•c•, doM vinlinM i ¡·untinu. T\VV ·13:~a. lo..c•c•K Bot•kt•. Anitu llnrn()lwourt. \lkt' Mittt•t·c·r. Wuul!•r \lilllt'l', Roll \on \Rpl'l'cn. (l•lm). UHLCI I: Sirnfoniu n. J. up. 28. Ontnf•tro dt· Iu Gcwontlhuu• th• L·ipzi¡¡. Dir.: Kurl \fo•ur. (28m). L ..\IOZ.\11'1': Con<'t'rlpt•r u due' trompes i rurrln, Pn \li h \1. Herroon Jcuri•'í'll, \firhud Hohu·l. Cun<'<'rto Rotlt>rdam. Dir.: lleim; Frit•,.cn. (14m). lo..HU\1PHOLZ: Sonuta l"'r a nrpu op. 13 n. l. lluna Miilll'rmú. (I lm). 19.00 GRAVACIONS HlSTÒRIQLES DE EN REG ISTRAM ENTS 1961. ROUSSEL: Sinafnniu n. 3, op. 42. O•·qu¡••lt·u Nuo•innul de F1·on~u. Dit·.: Chul'it•s Mund1. {24m). PONCF:: Sonutu ronalontiro. Antlt·c~~ Srgovin, guitun·n. {21m). VIVALDI: Con•·••rt JWI' u do~ \'Íolins, 'it>lom•t'l i ro rd u, op. 3 11. Il. Nnthnn Mil~tt·in. Erira Motini. Hurwy Shuprio. Orr¡ut•stru do• f-umlu·o. (I lm). 20.00 Bt:1'LLETÍ DE NOTÍCIES I AGE.~DA )JliS ICAL 20.13ÜTI.\fES NOVETATS E•pui patrorinat pe•· Di•t'O"' Cu•tt·lló. 22.00 \GE'iOA .\ILSIC.\L 22.05 ELS NOSTRES COJ\CERTS CONCERT t•nrl'gistrut pt•r Cu1aluoyu ~lúsicn el din 2;) dc fo•brer tle l 993 n In LLur dt•l Llihn~ de Bun·f•lcma. Prn¡;rumu 1\lOMPOU. F•·nnr('~c Cun·igusu, lt'llUI'. Miquel Villulbu, piano. (62m). 23.30 NOCTlffiN 1\lúRit·u ¡wr acabat· el din. P•·c•t•olució u t•àri'I'C d' \lfrNI C('luyn. 00.30 REPERTORI DE NIT DUOUS, 12 DE SE· TIMBRE DE 1996 Oi.OO L'OBERTURA \lú•it-u per començnr el din. Rr•t'ull d'obre~ breus pre~ntu­ rlrK per Joan "\>he•. ln<'lou butIINinR informatiu~ i agcndc, music-al.~. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.081'EI\1PS DE LES 1\IUSES Unu hunt tle música barroa·u pn•Hentudtt per J onn Vives. 10.00 BUTLLETÍ D E NOT ÍCIES 10.08 C.\PSA DE }I(jSI CA BHEVA.L: Simfon.in concertnnt p1•r a flauta. fogot i orqueNinl. Bel'll'lrd Cbapron. Gilbert .\udin. Orquestra de Cambra Bcrnarol CnlnwL Di:r.: Bernnrd Calme!. (21m). OO:"'lZETTI: Quurlt'l de rorda n. i. The Revolutionllr} Dro,.;og Ronm. (20m). k.IL\US: Concert per n 'oiol.í i orqul',lra en Do \1 {><egona Hr~ió). Edith Peioemann. dc Cambru de Orque~lrn Slnttgort. Dir.: )furtin Sie¡;hurt. (27m). BACH: ··Colles Zeit ist elit~ nllerhe.~tc Zrit'" {El temps dc D~n és el millur temps. Actus trngi¡·u~). cantata BW\ 106. Cn·ta De Reygherc. .l ames Buw11111n. Gny De Mt'y. Ma.x Van Egmond. Rieercn •· Consort. (20m). SCHUBERT: Simfonia n. 8 D. 759 "lnacnbndu". On¡u~8tru del Concer·tgl.'bouw d' •\m~t<'rclam. Dir: Bernurd Huitink. (26m). CRUSELL: Concer·l per u clariot't n. 2, op. 5. Haknn Rosco¡!J'cn. Orque•tra s Simf<'mlf'u tiP In lliulio Sut••·u. llir.: Okt..o 1\:amu. (2hl). \IOZ \RT: Trio urnh pi uno h.\ 518. Tlw \lumrt<•an Pln}t'r,, (22m). 13.00 \ IATGES m SIC.\LS: T'\ÈQL I \ I ESLOVÀQL:I\ U\ OR \h.: Su itt· T"·•·u, op. 39. On1u•••t•·u Simfúnku dt• Dt•troit. Dir.: \ntul Ournti. (!!3m). lll:S\: Mú,u•n l"'~' u Prngn (1'168). Eu,tmnn \\ind En~•·mhlt•. Di•·.: Dnnultl lluu•bt·r~t'l'. (21m). B \HTOh.: T,.,., I'Ondus Moloro• t•un~un• populars (•Mifl\'ll'lliO'~. Hil·ku Gnlnni. o,._ IJIH'~II'I< Simfi111irn th• llnda¡n•ol. Oi•·.: Auclt·ú• l.i¡wti. (Bm}. I UJO lllJ'I'LLETÍ l)E NOTÍCIES I AGENI)A Ml'SICAL 11.13 lllSICS DE CATAU 'NU 143 1\10'\TSAL\ \TGE: Trt·• ohre• pt•r mà ... Humun Coll, piano. (15m). '\JO'\Tl·.\ LHDI: \¡•,pn·· tlt• l:1 '\Jun• clt• D•·u (\lugnifit·ut). E•l'olnnin tl<• \tnnt,¡•rral. Dir.: ln'lll'U ~t·gura·u. (18m). C.\BEZO'\: Quall·o• nhro·•. Tri u lmlu \Juri•. (I lm). \\1\RGÓS: Trio l"'r n nnulu. l'lurin~t i corn unglè' (19110). Juumt· CortacJ.,Uu•, nuutu. \.uvirr Figut>rola, durino•l. PhiJippt• \aliN, corn uuglt-~. (IC.m). TOHRE:\TS I \EH[) \Cl.EH: Tro•, puemc• unlb ll•xt th• .lu•·int \o•r·dnguer. M111·iu D. Luffïllr•, II'U. '\Ien·(• Torrt•nts, pi nuo. Luuturu Ro•a~. guillu'l'n i munololinn. Toni Xu..Ju, guitu•·•·u. (17m). G.\RCIA MOHA~TE: M<·tlitut·ions. 'llamll'l Gnl'rÍu Morunlt·, piano. (13m). C.\SSADÓ: Rt•t¡uiebroR. LLuí• Clm·t•t, 1 ioloncel. \ iolonct•l·li.•ll'' dl' Ban·dcmn. (5rn). 1(1.00 CAPSA DE ~IÍ:SICA 6 l)AU\t::RG\E: Lt·- Troqm·ur•• intermedi ¡•n un no·tt• i un balli'!. Mnr} S11int Polni-.. Sophie :\1urin-Dt•¡tor. 'ii<•nlu• RiH•nq. Jt•an-'\lur¡• Snlzmunn. Cnppt'llu Coloruen~i•. Dtr.: "illiam Chri,lle. (Slm). WEBER: Simforuu n. l. Orqut••Lra Simfi'lnirn dt• Iu Hud10 de Bn~icrn. Dir.: Wolf~nn¡¡ So"nJii,rh. (25m). LOCATELLI: Conrt·rt prr u vinlí, torda i continu np. 3 n . .J "L' nrtt• d•·l violino". Rodolfo Bonuc·ri. Orqu¡·•lra .!t• Cnm},rn de Santa Ct•t'Íliu. (21m). llUMMEL: Runul:l per u piano, up. 81. Puvt•l Gililov. (29m). F:LGA il: Th~ Snnguint• Fun, mú.icu dt• hnllrt Op. 111. Ot·qut•Htr·u tlilltarmònicu U!' Londn·s. L>i1·.: Rr}clt•n 'l'humsou. (19m). BOCCIIERIJ'\1: Cont•t>r't per a violoncel i ot'OJllt'M· Lra n.:{, G ~76. Da vit! Ge<·in!la~. Ontut'~lrn oil' Comlwa dl' PucJuu i dl'l \ èneto. Dir.: Giurnnna. l}5m). Brunu 19.00 PEl\'TAGRA.\L\ Programa dt' di' ulgació mu•i,.aJ. Guió i rt'atitzadó: Pt•re Burt-.~ i Àlt>x RobJe-. EL PODER DEL C \ST: La filadora i ,.¡ galop de corte>ia. ~EL HETR o\T DE ... " \'folfgang \madt•u' \Jozu•·t. 20.00 BCTLLETÍ DE NOTÍCI ES l AGENDA :\JUSICAL 20.13 ·'A LA ~1A1'\'ERA DE.... " Un tom iol ut t'nH 1n·oposu i ¡·omcnta la música que li ugrudu. Guió i pt·o·~l'ntarió dt> Joan 'lv~~. Producció dt> Dolot·s Busquets. COS\ IDAT: Jon<¡uin Arhút·an-o. 22.00 AGE~D.\ m.:SJCAL 22.05 ELS NOSTRES CO:\CERTS CO'\CERT Pnrt>gi-trat pt•r Catalun) a :\tú-ica t'i dia 28 do• mar~ dl' 1993 al Palau de Ja Mú·icu Catalana. HO)IE.'\ATGE A RICARD \ r\ES. Obre• d'ALBÉXJZ. DEBL'SSY. POl' LEXC i GJU.\ADOS. \Uwrt Guino• art, piano. (8-lm). !!3.30 NOCTURS :\lú<ira per acabur el din. Prewntarió a càrrec d' o\lfrt•d Cc!a)a. 00.30 :\IÍ:SICA DEL SEGLE XX C.:OPLASD: Sonata pPr a piunu. U'O Snút, piano. (23m). \SH1\IORE: Quatre e~tacíon~ (cançon• popular- un~tll'~r•). Ril'hard Stoltzman, rlurint'l. Guildhall Strin!! Eml'mht.•. 121m). H.\RTIL\.'0\: Simfonia n. 4. Orqubt.ra Simfònica dt' la Ràdio de Ba,iua. Dir.: H. KubeliL.. (32m). LEWKO\lTCII: 11 Cantiro dt'llt' Creatur!'. )l,.mhre- dPI Rt>ial Cor de l'Opera Dan""a. Dir.: Stt'"o Lindholm. (Sm). Unu hor·a de mía-ira hnrl'oo·n pn•-.·otudn pl'r Joan \ "~''· 10.00 BLTLLETÍ DE l\OTÍCIES 10.08 C.\PS.\ DE 'ftSJCA S \1\T-S \E:\'S: 'li"u u quatre 't'us. op. I. Simon t.olston. \nthon) ell' Hi\117. John Yit·ko•r•. Trl'\111' O•H'Il. Brian Ilun<')· Ilo) '\1a•.•O'} i Paul Trrplt·, orgtw. Cor dt• la Cato·<l•·ul tlo· \\nn•t••t••r. Dir.: Dnnaltl llunl. (·I-1m). L\WES: Suuutn n. !l o•n He· M. Cnnjunt iu~trunwntnl. Dir.: GubiU\' L~uuharoh. (I In<). PLEYEL: Simfonia Po•o·iñdko u. 6. Onllll'Mtr'u dt• C.urnhru de Col¡\niu. Dir.: llo·lmut Miillo•rBriihl. (:!Om). SC Itt \1 \ "íi\: Phuntnsit•stiic'ko• Jl!'r u piano. 'iulí i 'iolon<'PI. up. 88 Jo•an lhrh••uu. \Jt•mlu·o•• dd Qu11rtet \ïu '\oH<. (17m). t..Ph.C. B \CH: Conn•rt ¡wr " ohot-. t'uniu i l'lllll<nu. '\'Ç ·~ 165. Burkhard GlnetLnl'r. '\t>ue' Bat·hi>dtl'• Collt•¡:iurn \lu-irum do• Lt·ii)7Í¡t. Dir.: \lux Pomnwr. (2:!m). 11 \'\ D\: Quarl~t dc• rorcJn op. j(J n. 2 "Dt• lo•• quinli''... Gi o• Ull<' Qunrll'ltu ltnlimH1. (211m). BIZET: Pàtria. obt•rttlru. up. IIJ. Orquo••trn Filhurrnionwn tl•• la l'iutat dt' 1\lnic. Dir·.: EnrÍoJIII' Butiz. (I lm). ll.SC.\HISITJ: s,. l'Nio~ lt• 111 m'ndcwi, t•antulu. h.uto• Et•kt•r•l<')· MIIII'Unu. f'ind \lu~i('ali. Oir.: l'o·no•lop¡• Rnp.nn. (12m). 13.00 VI \TGES '\ll SICALS: TXÈQlH I E.o;;LOÜQllA D\ ORAh.: lln-.·u• dt· Bohi·rnin_ op. (18. Emunut•la Bt'llio i :\ln•-•mo !:ínmt•n;i. duo·t de ¡.oiauo. (31m). ~\lET\'\ \: Po·L, bo.,.·o~ i ,.¡, pruh cio• Bohi-miu, pO!'ma •imfuni•· olo•l t•ic·le La mt•\u pàtria. Or<¡uo...,tro Símfònira ''" Prnj(n. Dir· Jiri !Winhla"'k. (12m). J \'\ \CEK: Oon•t'• do• \Jurin iu. Orqut·,tra Filharmimi•·n E• Ien nt·n. Dir.: Lihor Pt••t•k. (9m). 02.00 REPERTORI DE NIT DIVENDRES, 13 DE SE'IEMBRE DE 1996 I UJO Rl,TJ.U::TÍ UE i'iOTÍCI ES l AGEl\Dt\ ~flSICAL 11.13 EL DL\ DE L'OI El\T 07.00 L'OBERTLRA Mú,iea per començar el dia. Rrrull d'obre.~ hrl'u~ pre•entadc~ per Joan Vivco. lnrlou butllt•tios informatiu~ i a¡:cndl'• DIURiral.~. Pro¡:rumu•·iío ro•alitzudn 11 partir dt· lo•• pt·tii'Ïons 'l'"' t·l~ nm,Lt·¡•,¡ niPnt• hnn ft•t ni l'fJiltl'sluclut· d" CutnluO)UI\IúMit•u, td. 20!! as 35. 211.00 BUTLU.:TÍ DE NOTÍ- CIES I AGENDA 'tUSICAL 09.00 BUTLLETÍ DE l\OTÍCIES 09.08 TE..'IPS DE LES liUSES 20.13 SELECCIÓ DE JA1Z Pro¡:rumu olt•dit·ut u Iu nuhiro tfp jua nrnh ¡:uiÍl d' Allwrl '\laUofn:·. :!2.00 AGEl\'DA MUSICAL IU BR 22.05 ELS "iOSTRES COl\. CERTS CO:\CERT Pnre!ristrat per Catalunya \lú,iea d dia 9 d',... tubre dl' 1992 a r \.ucbtori :'l'ncional d'Andorra. Xè FESTJ. YAL JXTER..'U.ClO"üL DF. MÚSICA D'ORDL\'0. WEISS, Sarabanda i Presto. Prduw en R .. J\1. BACil: StútP BWV 1012. Ilopkiru;on Snúth, llaüt de 13 ot·drcs. (•17m). o d Rl ,¡ Po TE 36 r 23.30 NOCTUHN Mí<sica pet· acabar ~1 din. a rñrt·Pr d' Alfrt•tl Pt·~;,entadó 00 Celayu. Dl 00.30 REP ERTORI DE ~IT n DISSABTE, 14 DE SE· 1EMBRE DE 1996 07.00 L'OBERTURA :\!(,,ira per començar el dia. Ret· ull d ·obre,. breus pre,¡•ota· dt•3 per Pilar Sobirà. 09.00 Jt(SICA PER A COBL\ BER..'i \T: "Bre~.olnnt-. -Qua.. un àngel"...Dediraturia". "Ju\cnil", ,.nrdanp,, Cobla Juwoil de llt'llpuig. Dir.: J t'•Ú• Y~ntura. (~lm). COJ1Í.'i: Barrrlonu. Cobla ju,e<ül UI' BeUpuig. Cobla \leolitrrrània. Dir.: jo,ep '1. BerruJt. (Sm). DANSES C \TA· LASES: Ball rerdà, dc· la Sra d'Cr¡;cll, Ball de fuixeo, dc• St. Martí de Tous. Cobla Ln Prindpnl de la Bi,hul. Dir.: Pere Buré,;. (8m). TOLDR.\1 Danses de Yilanovo, ¡rlo~sn ¡ll'r a cubln. Cobla Sant .Jordi. Oir.: Jordi León. (1m). OLTR\· Glo-.a Andorrana. ¡rlo"U per a rohla. Cobla )1ontp-iu>. (4m). 10.00 PE."iTAGRA.'1A Programa dc diHli¡mdó mu·ical. Guió i rcatitzat'ÍÍ1: Pr!T Burf, i ~lex Roblc.. \LDICJÓ COJIE~T\0.\: Bolf'ro. dr RaH•I. 11.00 EL DIA DE L'OIEXf Prop-amació realit7.ada o partir de IE">- pPticion• que ek llO•ll'l'> oif'ntrl han fet al ctmtC'otador de Catalunya :\1ú,irn, tl'l. 202 35 35. 20.00 UÀUDI OVISUAL Lo programa d'.ÀJex Gorinu. 22.00 GRANS INTÈRPREfS NONUKO IMAL MAR1'fNll: Rapbudiu Conc·l'rt per n viola i Ot'(IU!'stru Orquestro Simïonira dt' Mulmil. Dit·.: Jnm~< DcPrci..t. (21m). SCJ{l;J\f\N'j: )farrbenbilt.ler (Imatges fantà•· tiqur.). pt:r a \'iola i piano. op. " 1)3. Roger Vi~noh•s. (16m). BRt:CJI: Conc·ert ¡wr n elurinet i ,iolu np. 811. TlH"u Kin¡;. Orc1ue,tru Simfc)nirn clt• Lnnd..,.... Oir.: \Jun Fram·i,. (20m). RL1U'ISTEI"\: 'loeturn lll"r a •iola i piano, op. J I n. 2. Holund \I Eu'\(7rn ). Pontin••n. TE.\lPS: Sonutn t•n Si b i\1, op. 36. r\obuko lmui, viola. Ho¡;er Vignoles. piano. 122m). er en 2. IlA DE CATALUNYA MÚSI CA Juné. MUSSORGSKJ: 00.30 REPERTOill D E NIT (!ti'C(IH'Strndn per Himski-Korsuko•·). Alc•xci Kri\'tcbc·nia. IJ'inn Arkhipo,·a. Alexnndc•t• Ogni•L~t·v. ¡\l~xci }laslcnniko,. Vic·tor Nctchipailo. Cot·s i Orque.osiJ·n del TC'atrc Bolxoí 1lt> \1o<C'Ú. Dir.: Boris Khaikine. (159m). DIUMENGE, I 5 DE SE· TIMBRE DE 1996 07.00 IJOBEilTl' ltA \lú,ica 1wr •·unwnçur ri din. Recull d'olll't'' bn•u, pt·c·,¡·ntad"' per Pilar Suhiru. 9. Peter Hurfonl. or¡,'ltl'. (5m). STA.' iFORU: B•·•~t·clirtt", op. 115. Cor òrl Trinil) Collr¡;t• dt• Ridtunl Dir.: Cnrnbrtdgt.•. Morlow. (:im). \ ICTORI \: B•·m·díetu• Domim.- (Oiit·i clt• Dijou• Sant). Cor cic• Monju' tl..t "onu,tir Bt>nNiiC'IÍ clt• Sonto Domin¡to dr Silo•. C.m· clt• •c·u~ Dir.: Buq¡o~. hlunqur~ ell' l•mol'l Fernúndc•z dr Iu Cm•stu. (7m). PUTICELL: Bc·cwdit"tu•, Z 230. Sulistcl\ vucnl•. Cot• clt·l King'• Con~ort. Tlw 1\ In¡¡'~ Con~OI'l. Dir.: Robert King. (4m). \10ZAHT: Brm·dit·tu• >it Deuo, KV 1I 7. BudJUI'Il Bunnc·y. Cor .\molt! S('hiinlwrg. Con rentu• mu•it•u• Vic• nu. Dir.: 'iikolau, Hnl'noncourt. (7m). ELG \R: Bt·nNiirtu~. op. 3·1. Cor d1·l Trinity Cullrw• dc• Ric·hurd Dir.: Cambridl!"· \larlo\o. C7m). \ IO l..\· \1i'-•n \1uh•r. ..\lma Redc·mptori' E.o;colania dC' \1ontM•t·rat . Cur i Orcluc·,lra d'.\ntic·~ E-.·olan,. Crrgori Estraclu. o~'ltt•. Dir.: Ireneu Segarra. ( »>m). P\LESTRI\ \: \lma n•tlc•mptclrt~ mnter. •\kadt•tma. Oit·.: Frunçoi'e L'lN•rrr. (:im). Dl F\'t: 1\lutc•t·. R1•dc•mpturi~ Almn motrl. Amlrú~ So6•. \gmí·~ Dnh•zn). JñnnM Mt•ZI'i. Sdwlu llungaricu. Dir.: Ltíszló Doh"~ay. (3m). ~3 ¡I. ~- ¡~ \: ¡i- •e ó lt ir ~ Ie ¡. ' 11.00 TRANSM ISSIÓ EN ()1. lt ECTE DE LA MISSA CONVEl\"rUAL DI•:S DEL MONF~"· TIR DE l\!ONTSEiutA'I' ~5 '· La Khovan- t)pt·a·a en cinc at... tE"A~ 20.00 SELECCIÓ DE JAZZ 09.00 'llSIQl ES \IÍSTIQl ES REGER: Benc•dic·tt._, op. 59 n. a. [: 17.00 TEMPORADA D 'ÒPE- \lú,i!'n )JI'I' ¡wnbur t·l din. Prc>t•ntlll"ilí u cutTc·c dt• \1ut·ú t~J nu. ~ed .. 15.00 •·A U. \IANERA D E ...." l n rom i dat l'liS proposa i comt'nta la música qur li agrada. Guió i preoentació de Joan \'Ï\!'8. Produt'rió dc Dolor~ Bu,quPL,. CO:\'\'JDAT: Oani<'l Cmlinu. 23.30 NOCTUilN ~3 !: la ¡>articipació dels nostre• oi~nb. BLOC DE I'\OTES. EL THE'ICACLOSQt;ES. SAC DE Dt;BTES. 12.30 D IVEitT II\I ENT l n migdia mn•ic·ul on t'k combina Iu DJt't•ica amh la informut·ió i Pru¡¡roma dcdit·ot a la música de juz¿ amb guió d'Albert \lallofr~. 22.00 CO~CERT rnL\Gfi'iARI Guió i '~'let:"ció: Raimon Colomer i Jouo \lv¡•,. ra. Orqul'strn dt•la Ho) ni Ot ~t'ni Hom•..,, Co•ent Gnrdc•n. Dir.: Cnrlo Riuí. (l:!m). BF.KfliO\'E:'\: Cnnçun, gnl_l•·-c·'· Julit• Kaufmann, soprano. 'll'll<'' 'lünc•hm•r Kla' i•·rtrio. (29m). SPOUR: Conrt•t·t prr n \íolí i nr<III<'Stra n. ~. op. 10. Llf Hoel•chl'r. Orc¡uc·-tro !:innfc)niru de In Ràdio dc Bt•rlln. Oir.: Chri,tian Friihlil'h. (21m). 1(\NDEL: Sonutn pt•t· u Ouutu rJ¡o bel' i eontinu, up. I n. Il. C:anu•rntu el;• Ctllònin. (11m). MEHTZ: RPe01·d cio• C.huulhoff, mazut'l'U. Hnphtu•llu Smit~, ¡¡uitm·ru. (Sm). LISZT: Lu bu lnUn tll'ls huns. JHWII1n ~irnfc)uío·. Úl'<[UC'!.tt'u Simfclniro d1• Hudupe•t. Dir.: ,\qlúcl.)oó. (I lm). 13.00 G RANS INTEGICALS LES l\llSSES DE MUZ \HT. Mú<on ~olf'mnis. "Mi''"" dt• r nrfl'nut" K\' 139. Borburn Hunm')· Jmh• iga Ra pp{·. Jo•t•f Prot'<"hko. llokan Hngl'¡:urcl. Cm· \rnold Schonlwr¡;. <.:cmc•t•ntu• Dir.: .\Iu•in.- dc• 'ic•nu. 'likoluu< Hnrnont'urt. (15m). 1-t..OO BLïLLETÍ DE NOTÍCIES I AGE'\ DA \lli SJ CAL H.13 L\ CMI\T\ DEL CAFÈ 23.30 NOCTl'R.~ 1\lú~il'o pcr acabar el dia. Prc•entaríó a càrrec dc Muró Jnné. 00.30 REPERTORI DE NIT DILLUNS, 16 DE SE· TEMBRE DE 1996 07.00 L'OBERTURA Mú•ka per començar el dia. Hc>c·ull d'obre.~ bre!lh presentadc• per Jnan \Ives. Inclou butlll'tins informatiu- i agendes IOU•iC'al,, 09.00 BLILLETÍ DE I'\OTÍCfES 09.08 TE)IPS DE LES )fLSES L na hora de música barroca pn•,cn toda per Joan Vives. 10.00 Bl'TLLETÍ DE i'\OTÍCIES 10.08 CAPSA DE MÚSICA KALlNN IKO\: Simfonia n. 1. Orqno•.'Stt·n Simfònica de Rússia. Ourlat·ova. Vcroniku Dit·.: (:iïm). DlTTERSDORF: Noctut·n pe•· n violí. chalumc•nn, d uo·s violcri. dues trompes i contrnbuix. Conciüum :Mnsicum. (21m). }fENDELSSOHN: Varint'ions •edost>s, op. 54. Mut-ray Pl'rnhia, piano. (12m). TIOSSI"f!: Guillem Tell, ob~rtu- Programu ell' mt'tsic·u <'ot·ul. Sele.•rió, ¡:uió i pn'•t'ntul'ió: .\Jr" Roble~. LES \IISSES I MOTETS DE B.\CII. EL RIT\1E DEL COR: l'loH•tat.< diso·n¡¡t·àtfit¡ue~. cttnrert~ i notí1•io•s qn•• fon n'ft•t·!otwiu ui m6n rnntl. 16.00 CAPSA OE MÚSICA GOLABEK: Sirnfunin n. 2. Orqu•••tro Fïlharmc)nit•n dc• Cambra Poznun. Dir.: Holwrt Satnnowliki. (19m). BACH: Sonata )11'1' a nuulu i IJUiX runtinu , B_\1;\." 103:~. Jnmc, Gulway. Phillip MoU. (11m). BLSOi\1: Jndiani,chc Funtu•ic•. op. 4·1. Jeffre} Swonn. piuuo. Ontut•,tro Filhurntònico dc• MontIH'Uier. Dir.: Gionfrnnrn \Iu-ini. (26m). IL\1 D'I: \1i.-u bri'' ito Suncü Jonnni• dt• Drt>. llolt XXII:í'. J<'nnift•r Smith. •opmno. John Srott, or¡,'ltr. Cor St. John', Collt>g~. Cumhriol¡;t'. Arademy of St. l\lurtin-in-tlwFic•hls. Dir.: Gí.'OI'!I:t' Gnc•st. (20m). BRUUWEH: \ut·iudon• "ohn• un tc•mn clt• Djunt~o Rt'inhnrch . .lorgc• Orui,un, ¡;ttitu•·r·a. (10m). RAKIIM.\N INOV: Rapsòdia •ohr1• un lt·mu d•• Po¡;uuini, op. 43. Bella Duvi dovil,., piano. Orquc•stru drl Con~ct·tgC'honw. Oir.: Nt•t•nlt' Jiirvi. (24m). SIBELJlJS: Lt·mminkiiint.•n o Tunn..ln. dc lo 111'genclo ell' Lemminküiut•n, op. 22. Orqur.,trn Filhnrrnbnit·u ell' Mo,.ron. Dir.: Vn~•ili Sinaï•ki. (18m). •\LBl'XOXI: Concert per n ror.La i clo,il'èmbal. op. 10 u. I. \('t·ndemia l n.•trumentali' Cloudio "ontt•wrdi. Dir.: Ho ns L.ud"ig lürsch. (9m). HL."'DE\tiTH: 'lobilboicna \1sione. QueC"mlaml Symphon} Orchr,tra Bri,bane. Dir.: \\erner \ncln~o' \Iber!. (21m). REJCIIA: Quartt-l de flauteo, np. 27. Mt•mbre" dd Quartet Kuhlau. (6m). Un c·~poi destino! u rvocot· i rc\'im·c t-1- f¡·L~ més rept·rRcnlutiuN del passat musical. Guió i ij!'lt·t·l'ió 1l'ÀIPx Roblcs. 20.00 BUTLLETÍ D E NOTÍC IES I AGENDA J\IUSfCAL 20.13 SELECCIÓ DE NOVETATS Prc,.enlll!'ió dc Ics últimes no• etaL• cli~cllb'l'àfique;; aparegttdi'S al mert'ol. Eopai patrocinat per Disl'o' Ca,teUó. 22.00 AGE~ DA \ ll:SICAL 22.0:> ELS NOSTRES CO~­ CEil'fS l'nregístrat per CO~CERT Catalunya ~Júsica el dia 6 de M'lt'mhre dc 1995 u I'Esg]é,.ia de Suntu Anna dt> Barcelona. )..XXc·np.s JOR.t"''ADES INTERNAC IONALS DE CANT COIW, . Ohrrs de di••rt·sos autors. Co t· Lll'vunt dP Hnt·cclonn. Chor Kauu.-rolny Uniw... r·ytcty Mikolojn Koperniko dc Polònia. Dir.: ,\ntoni .IOJ·quero. Moria T<'re.sn Gimi\ne-¿ i Bozcoa Jankowsku. (62rn). 23.30 NOCTURN \l ú~it'n per acabar el dia. Pre•entoció a càrrec d'Alfrt'd Ct'loya. 00.:10 REP ERTORI DE :\l T DIMARTS, 17 DE SE· TEMBRE DE 1996 07.00 L'OBERTURA 1\ll..il'n per començar el dia. Rt•c•till <.l'obres breus pre~enta­ des pt•r Joan Vh·es. lnclou butLit>tins informatius i agendes musicals. 09.00 BUTLLETÍ D E NOT ÍCI ES 09.08 TEMPS DE LES .!\fUSES Una hora de música bart·oca pn•.;,~:ntudu pPr Joan Yivt•s. 10.00 BLïLLETÍ DE NOT Í- CIES 7 10.08 CAPS.\ m; \f(SJC\ '\IEI$El'o· (.tmt·t•t1 ¡>~·ra 'iolí i urqtu••tru. up. 33. Don¡:--Suk NIO¡!. Ortlut-.tru Sunfionit·u dl' Gotht•nbur¡t. Dir.: \hun¡t-Wbun Chunp;. (31m) \IOZ.\RT: \'aritwiot" "\h. 'ou• dirai-jt•. mnnum"' k \ 265. u,;a Re'. piu nu. (IJm). D'JND\: Pfx~mt• tlt-s rh u~t·~, ¡.¡uitt• "-imfúnkn op. 77. Orqut••tru Filhurmònira dt· Prf.lrt•. ¡;~:im). O \NZJ: Quinl!'l dl' wnl op. 56 n. :J. ()uinll"l up hnl tlt• In FilhnnnúJtit•a tl¡• Bt•rlín. (23m). UVOHí\h.: Cun~uns zíngnt·t·H, op. 5fi. Cnbt·it•ln Elt•nu('kovú. Hwlolf Firkusny. ( l5m). VAUGI IAN W II.LIAI\IS: S imfon iu Pn•torul. Murgnrt•l Prke. Nt•w Philhnrntonin Orrlu.• htra. Dir.: \dt·iun Houh. (3·1m). GER \'tVSE: 5 tlun,¡·~. \rrmlt•miu del Ri<•t•r·t•ot•t•. Dit•.: Pil'lro Bu.• ra. (im). E.STR \USS: Cnrml'nQnorlrillt•. op. 13·1. Orque,tra Filhormòniro tlt· \'ipno. Dir.: Cluuclio \hlmdo. (Sm). \luntt~Cul"lo. Dir.: Gt'lll"l(t'' 1:~.00 ~ S" a.... a f;' ;¡· 143 GRAM I 'TEC RALS I F.S \IISSES DE \fOZ \RT. \fi,,u brt'' i• k \ 19. Thomo, Rit•gt•r. Flm'ion \1oc·k. Gtorhard \\l'rlitz. llrit·h Stn·~kmann. Cor dt• <:ombro dt•l Aug.bur!>l'r Uom¡,iugknolll'n. CoUegium Au reum. Dir.: Hrinhard Kammler. (17m). \1iH~u lm· vi•, k \ 65. llelt•n Dunulh. \nnl'ltt• \Iarktort. Uwc llt•ilmunn. 1\ndr.. a• Sdunitll. Ccw i Or(jUC'•tru Simfi111icu dt• Iu Hiodio de L(•iiJ~ig. l)ir.: ll el'lwrt Kt•gcl. (15m). 14.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I 1\CENOA '\fUSICAL 14.13 !Uü:\TENTS LÍRICS ZELLEH: L'ordluire (extrarlt>•). Eriku Küth. Rrnutl' Holm. Rudolf Sc·hork. Cor Cünther Arndt. Ort¡ue•tro Simfònica de Berlín. Dir.: Fronk Fo,, (32m) SERR \NO: Lo• hilanden~~. '\1:u-ío lm. J,ubel Rivus. c... cilio Fondnila. Eduordo Cimi'nl'z. Rumón ContreroR. Joan Pon". Orqueotra Sinfcinira de Barecolono. Dir.: Curda 'lovorro. (36m). VERDI: ~\!~ira-, trogèdiu Urit·n (t•xtrorlt·~). IIC'ano Colntho~. •opt·nno. Frant'iRt'O Aroizu, tenor. Rl'nnto Ilruson. haríton. Al!·~undru l onitu, l\'ntll'. Donnlcl G.•orgc, tC'nor. Orqcw~ll·u de Iu Rudio de Munit·. Oit·.: LomhN·to Carclclli. (30m). 8 Marrinrr. (20m). F.BE:\DA: Sonata per a flauta i da•icèmbal. J t>an-Pierre Rumpal. Viktorie S'iWiko.-a. 19m). SC H IDf \.\"'11: Simfonia n. 1. op. 38 "Simfonia Primawra·• Orquebtra Simfònieu de Iu Huclio de Stuttgart. Dir.: ~r,ilJr !llarriner. (31m). COLLASSE: Càntic {'spiritual dl' Jean Rarinl' n. l. l~oheUc Poulenard. l\liriam Ru¡!geri. Jocqui.'Linc Ma)t'llr. Lc Concí'rt Ro)u.l. Dir.: Putrick llismuth. (16m). LISZT: Conc-ert par:ifra•i sobrt• Ri!lll· lt'Uo. Jorge Bolet. piuno. (7m). HANDEL: Concert prr a UI'¡JU op. 'I n. 6. U. Holli¡(er. Tlw Eu¡;lisb Concert. Dir.: Tr·t'vur Pinnock. (14m). TXAIKOVSKI: Futum, op. 77. Orquestr·a Simfònica de Rússia. Dir·.: Vl'ronika Dudaro ... a. (18m). CRAG~A-~1: Quartet per a due• guitarres. clu.rinet i .-iola, op. 8. Con~ortium Cla~·ic-um. (20m). D.SCAR.L\Tfl: "Quando miro il YO"Lro fuoco Cantata. :\eUa Anfu5o. •oprano. Jame~ Gra). cla,ecí. (9m ). KARL0"1CZ: Rap;òdia Lituana. (POI'rna ~irnfònicl. Orque,.tra Simfònica df' la Filhormònil'a de Silè~a. Dir.: Jprzy Sal\<aro\<ski. (20m ). 19.00 GRAYACIO:\S HISTÒRIQl'ES ENRECISTRA..,IEl'\TS DE 1969. STR..\VINSkY: Tre, p()('m<•o de la lírica japont'sa. Chri;;tiun!' Edo-Pierl'l~. soprano. Orqut·•tra del Donraine Mu,.j¡ouJ. Dir. : Gillwrt Amy. (4m). \'(' EBER: Concert per o rlnrinrt i orque•tra n. l, op. i3. Gt-noM.• de Peyer. :'lew Pbilharruooia Or· ch(';;tro. Dir.: Rafael Frühhl'f'k tlt' Bol"l(os. (22m). RAYEL: Lo Vol-e. Orque..tra Simfònica de la RAI de )liJà. Dir.: Sergiu Cclihidache. (14m¡. RODRJGO: Tríptic d" )[os<èn Cinto. \'irtòria del•.Ànget-. sopnu~o. Orqne>-tra d .. CooM"ro Lamoureu.-c:. Dir.: Antoni Ros-)Iarbà. 111m). 20.00 Bt.JUEIÍ DE :\OTÍCIES I AGE:\l>A 7\fUSI CAL 20.13 GRAJ\'S OBRES ELG .\R: Tbe Kingdom. oratrori op. 51. Soliste~ vo<"oli<. Cor i Orquestra Filharmònica dl' Londres. Dir: Adrian Boult. (96m). 22.00 AGENDA ~fUSICAL 16.00 CAPSA DE MÚSICA 22.05 ELS NOSTJCES CONCERTS RESPIGIII: Ln boutit¡uc• fanlaRc¡uc, ballet ~ohrC' te> me& de Ros;.ini. At•utlt.>my of St. Martinin-tbe-fidd~. Dir: Nl',ille CONCERT enregistrat per Cutolunya )1úJ<ica el elia 8 dc> gener de 1996 al Polau de lo :\fú'lica Catolana. PURCELL: Diodel'iu. 'uitc•. H.\ME.\L: Uarduuu•. ~u ili'. H \ 'iOE L: ~It••ic·a uquñtiro. \ l\ALDI: Conec•rt pt·r a <¡untrt• "iolin,, op. :l n. 10. U \Cif: Conlnla BW' J 71. :;c·qri Alpi•tt•. Bernat Bofarull. ( orlt·~ Fibla. \lha Rtl(•a. kim Amp,. Hicoartl Bor'""· Jo•t•p Bt•n!'l. JoM'p Cuhré. Cor '11utlri¡;ul. Jow OrtJUt·stru Simf<miru dt> Cutulun) o. Dir.: JoM'JI Pon•. (i·lrn). 2:uo NOCTURl'l MúHit·u fh'r n<•ahur ¡•I dia. P•·c·<t·ntnf•i{o 11 t'lit.'rt't' ti'Aifrt:"d Ct•luyn. OO.:iO ICEI'Ef{TOIU DE NIT DIMECRES, 1 8 DE SE· TIMBRE DE 1 996 Oï.OO L'OBJo:llTl RA )lí•siro pc·r runu>n~or el dia. Ht•rull cl'uhrt·, brt' U• ¡•rr•t'nladl', pl'r Joan \ivc·•· l ndou lmtllc·lin~ iuforrnatilh i o¡:t>ncfl', muo•irul-. 09.00 Bu"TLLETÍ DE :\OTiCIES 09.08 TE:\TPS DE U:S :\rLSES Uno hora ,¡,, mú,it·u burrot"o prt••c•nludu J)rr .I non y¡,..,, 10.00 I:H:Tl.I.ETÍ D E NOTÍCI ES 10.08 CAJ'SA DE \TÚSICA ELG:\R: Oein dl' Iu Cm·un¡wif1, op. J..l. ~uliHtf•• vnc:ul•. Surit•lul Mu•irul tlt• Iu Uni>t'r~itat dt• Camhrid¡;t'. Cor tlc•l King'• Collt>¡¡e dt• CrunltridfXC'. New Philurmoniu Ort·h!'ktro. Dir: Philip J,¡od¡¡t·r. (3·1rn). C.ST \ ¡\fiTz, Com·t•rt ¡wr o lluuta i on¡tw•tro n¡1. 2t). Jran- Pierrt· Rampa!. Orqul',tro d .. Cambra d" Pragu. Uil'.: Dir.: \ óda• ,\¡•umonn . (19m). )I()RERA: Qnarl•·t op. 1 I. OnJu ..:otra dl' CamJ1ra G•m~nl Com••Jl¡"· Oir. : Gonçal Conwllas. (8m). BRAH\tS. Simfonia n . ·1, op. 98. Ortiii<'•Lrn Simfcinic•a d .. Berna. Oir.: Umilri 1\.itaitonko. (43rn¡. ST \.'IFORD: Sonata pt·r o dorim•L i piuno, op. 129. Tltl'a K.inl,(, rlnrioN. Clüfurd B!'n•on, piurw. (20m). V IVALDI: Concert n. :i up. I, RV 301 '"Lo SLJ·uvugunzu". Tlw A<·nrlt•my of \nriPnt Mu~i•'· Dir: Chri~otophrr Hol(wood. 19m). GLUCK: MúAitu dt• Ballrl d'Orft•u i Eurídicl.'. Üt'IIIII'~Lrn dr Cumbru "Curi Philipp EmanuPI Bneh". Dir·.: ll nrtrnut Tl nt•nchen. 12ïrn). 13.00 GRANS 1'\TEGRAl.S LES ~fiSSES DE MOZART. !ltis~a Dominicos. h.\ (16. Barbara Schlick. llln Grot'· newold. \larku, Schafcr. Kluu.• '\f¡orten,. KoUner Kamrn¡o~hor. CoUegium Cartu•ianum. Dir.: PC'II'I' ::\eumann. (.tOm). l ·l.OO BCTLLETÍ DE NOTÍ. CIES I AGENDA MUSICAL 14.13 EL GRAN SEGLE Programa de músiro antiga. Srlecció. h'tÚÓ i pre~cnlut·ió n càrret· dc Joan Vives. HMDEL: El, Conc·erli Grossi op. 3 i op. 6 (primC'ra pari). EL PARNÀS. I s 16.00 CAPSA DE MÚSICA BRITTEN: Simfonia primav~ra, op. 44. S. ArmMrong. J. BakPr. R. 1''enr. St. Clemt•ns Dam•• S<·hool. Cor Simfònic dr Londre,. Orquestra Siml'ionira de Londres. Dir.: André Prc,in. (+tm). H.U'D:\: Sonato (ll'r a piano Hob À\1:52. Andrea' Stoier. pianoforte. (21m). ~Cffi.• '\L\.\"'\: Obertura. •rh.. n.o i finnl, Op. 52. Orque-tra Simfònil'n de Londre<;. Dir.: '\eeme Jan;. (lim). D.PLCCJ. :\'1: Canticnm Simeunll'. Cuppelln \1u•ifoale de Santa Cf'CI1ia de Iu Catedral de Lucro. Orque..tro Líri(·o Simfèmi••u drl Teatre> dl'l G~o dc Luccn. Dir.: Gianfranro Co8mi. (5m). B\S. TON: Concert per a llau tu dr btor Moprano i orquestro, n. 2. J\Jichnlu Petri. Acudcmy of St. Murtin-üt-lhe-Fielill;. Dir.: 1\1'11 neth Sillito. (<im). BARTOK: Divl.'riÍmPnto Sz 113. Orpheu• Chumbt>r Orrbestro. (27m). Tu RL'\ A: Cinc danse.- gi tanc•• I. op. 55. Begoñn üriortf.'. piano. (13m). BffiER: l\Iensa ounora. tPorts la Ili). Mu.'IÏI:a Antir¡un tir Colònia. Dir.: RPinhard Goelwl. (2Ïm). '\JELSE.'\: Willemtll'~, l'lttrurle... Orque«tra Simlilnic·a <;un&r Jutland. Cor de Cumltra Sondcr. \ 'o r Fruc Cantori. Had.-f'blt'"· Scl. :\farie K.irkN' 'loletkor. Sond!'rborg. Dir.: John Frand..oen. 15m). 19.00 NOCS I NTÈRPRETS SCHL 'lA..'\'N: Tr!'s liederkrt'i.•. op. 39. Ofèlia Solo, ~opruno. Corlf'1; Lama, piano. 15m). RACMWZAR.T: Prt'lucli i fnr.~u l\'V 401 a. Trio Flore•lllll. (Bm). TOLDRÀ: Trestinnell! per· u violí i piano. Eva Lrón. Dagmur Muñiz. (13m). DNERSOS AUT ORS: Sis can~·ons. Conjunt Coral Ars ad Lihitum. (2lm). IIOPIN: Nocturn, op. 27 n. 1. E~peranza Muñoz, piano. (4m). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ· CIES J AGENDA MCSICAL , I r. .. r. 20.13 SELECCIÓ DE 1\0VE- TATS de lt•• {tltim¡•, non~ taU. ¡lj,.col!'"iifiqut•• oport·¡.:udt·~ al tm·r~ol. E'pni putrot·inul ¡wr DL-co' Ca•tt·tlú. Prt>...,ntu~ió 22.00 AGE~OA \1l S ICAL Í- a 6 22.05 ELS NOSTRES CONCEitTS COI\CERT l'nrt·~istt·ut p•·•· Cntalunyu MÍI•Í<'n t'I tliu 30 rl'ot·tubrt· dt• 1992 n I'E~glt-,iu de Sunt Uon•nç dt· Llt·idu. CICLE "MÍJSICA I MÚSI CS DE CA'l'ALUNYA". Olwr~ dt· J ULIÀ, DEL r.m.A, VIOLA, CAOAN ILLES, A.SOLER i ANÒNIM. Mut·iu Uuï¡.o Cortudu, t·luvit•t\mhul. (58m). 23.30 NOCTlJRl\ \tú.ico per tu·uhur ¡•I diu. Pre-rnto~i6 u riirr¡•t· d' \lfn•d Simfònica de Boston. DLr.: St'iji Ozuwa. ( lïm). D.PURCELL.: Sonata per u flauta de bec i continu. en Fa ~1. Les Tr~•or, DARGO(8m). d'Orphée. \tiZHSKI: Serenates dr Sant Petu-burg. Cor de In Ràdio i Tt•lt•\Ïl;ÍÓ de Leningrad. Oir.: Grignry Sandler. (Hm). 13.00 G~S INTEGRALS LES MISSES DE MOZART. Missa brevis. 1\.."V 140. ··Pa$toralmt·s~e". Hl'lcn Donath. Antll'ttt• Markcrt. Uwc Heilmann. Andrt.•us Schmi<lt. Cor i Orc¡uc~t ro Sinú'ònicu de la Ràdio tir Lcipzig. Dir·.: llerbert h.egí'l. (l8m). M.issn in honorem Sonrti~•imae Tr·initati;;, KV 167. Cor i Orqnestt·u Sinúònica dc Iu Ròclio de Lei117Jg. Dir.: Hcr·bcrt Kegel. (32m). DUOUS, 19 DE SE· TEMBRE DE 1996 07.00 L"ORERTLRA ~lít•Í<'n pt•r t•umt•nç¡u· t•l din. Rrrull d'ohrr• hn·u• prP•t•ntop~r Joan \ïvt·•· lnrlou lmtltetins inft)l·motiu~ i ugrndP• mwriruk dc• 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- CIES 09.08 TEUPS DE LES MUSES Lna horn dr mí,.iru hun11cu pre>t'nl~tdu pt•r Jou u Vlvt•s. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE :utSICA KOD.\LY: p,¡¡Jmu• llungttrit·us. J, Simund). tt'nor. Cur dr BudnpP•t. Cor th• noi• dt• In Ràdiottlc-•i•ió Hnn¡¡urt••u. Orqut•,tra dt• I'E~tnt Hnn~arl''· DLr.: \ntul Dorati. (23m). CLE\fE:\1'1: ~imfonin n. 3 •·Cron Simfonia :"iorional". Philhnrmonia OrrhPntru. Dir.: Clnuclin Srimnnt•. (27m). DONIZETTI : Sonata en R1• M. l.m·t•nzo Buvuj i Ciuvannj Vulrntini, pit11111 u quatrt· mnn>o. (20m). MOZI\RT: Luriu Si1111, KV 135. Oh¡•rturu. Arudrmy nf St. Murtin-in thc FielciB. Dir: N••v illt• !tlurrincr·. (9rn). J.M.WF.Bim: Sl•pll·t !!n ~ti M "Oí· Iu uwvu virin". Cnn~orLium Clu~~<it·um. (31m). S~IIÜNBEilC: r.ont·t•rt pt•t· u Vtoloncel i or<IU''"trn t'n f{¡• M (aduptol'ió Jliurt• d'un t•mwt•rt de t•lavf'ri dt• \1uttlüu~ Ct•org Mtmn). )'o Yn \tu. Orqul'•tru 19.00 f'ENTAGrtA'\1A Pr·o¡¡ramo tlt• divul!(nt•iú musical. Gui(l i n·nlitzul'ib: Pt•t·t• Burfn i Alt•>. Hnhh·~. 20.00 BUTLLETÍ DE 1\0TÍCIES I \GEN DA \H :SJCAL 11.00 BllLLETÍ DE NOTÍ- CIES I AGENDA ~tt;SICAL Celu)n· 00.30 REPERTORI OE NIT i Cors Gil'rlnrh. Robt•rt Orqur., trn Philhnrmnniu "'m•iunal dt• Crnriniu. Dir., Jt•on-Paul Pt'nin. (37m). COHEL.U: Sonoht pt•r o flauta rlr• bt·r t'li Fu \1. op. 5 u. -l. C. Stt•imun11, Ouuto dt• hec. \f. llug~wtt. \'ioli burro('. 11. S. Smith, llniit. J. Suntll. violo dt.' gttmhu. (12m). STll \ \T\SKI: Cnttt•t·t·t pl'r u orqu,.stra dc- rnmhru ''[)umhm·wn Oak~". Oo11ht•u~ Cluuttht·r· Orrhcstru. ( lClm). S UP PE: Ub1·r· turu "Pol'lo i Cump••rol". Or· quc~<tro Simfònkn th•l Ft•stlvul. Dir.: Louis Beo·tt·und. (!Om). 14.13 \tl'S ICS DE C.-\T.ALL'N'YA G \RCL\ :\tORA."\TE: Dos pocmr,. '\Ianuel Gorcía :\lorante. piuno. (Sm ). BE:\GCEREL: Duo. BC'\ Prrcussió. (Sm). \TIALDl: ConcPrt per a fagot, corda i routinu. R\ ·l9S. Jo,ep Borr:h. L' \rmonia e l' l nn•nticml'. (lOm). CASALS: Rosill-i. Est·olanio dl' Mont•errat. Dir.: Ireneu Segarra. (]lm). CAPDEVILA: Voltes al ¡¡ol. EnKI'mble Solar Vurtices. DLr.: Jc•utl Picrre Dupuy. (11m). 3 masurr¡ues. TARREGA: Rt•cuc·rdos dc la Alhambra. Eduordo F .. rniíudcz, g:uitnrnt. ( llm). '\-10ZART: Concert per u piano i orqucsu·a n. 21. KV •M7. t\líria UC' T.or·rocbu. Orqueotrn dt• Cambra Anglrsn. Dir.: Colin Du'~'- (30m). CASULL: Punto dl' clin. pt'r o cor mixt. Conjunt \oral Contl'mporani de lo Lni,er~itat tl'lndiana. Dir.: Curmen TrUez. (Sm). 20.13 "A LA '\L\ '\ERA DE.... " Ln comitlnt en• prupo•u i COUII'UtOin mú•it•u llUC' fi U¡!f'Udo. Guió i prt••••nturió tlo• Joun \ï"''· Produc:dí1 dt• Dulnr• Bu•quet.o,. 22.00 AGEI\OA '\Jl'SlCAI. 22.05 ELS NOSTRES CO"\- CERTS CONCEllT t•nrc·gistntt pt·t· Cotuln11ya Mú~it•u t·l din 6 dt• noVt'mhre rlt· 199:{ u Iu Pno·rèJt¡uiu dr Soni Bt•rtuuu·u de Lu Si'niu. 'l'ROBADA D'ANIMADOHS DE CANT P~:ll A LA LITliRGIA. SoliHtc•H vcu·niH. Cnrul .Joventut• IJniclt·s. Cus~iu M. Just i Cr·1•p;ori EHtrudn, orgut•. Dit·.: \ndrt•u '\1ortím·z. (6Jm). 23.30 l'iOCTlRN '\fú,icn pt'r clt'ulrur t'I elia. Pre,t'Dtnrií• u ròrn·t• d' \!fred Celayo. 02.00 REPERTORI DE .N lT DIVENDRES, 20 DE SETEMBRE DE 1996 07.00 L.OBERTL'RA \1u•icu p~r !'omeo~or el dia. Ht·cull cl'ubn•• breu;; prc-.entntl••, (lt'r Joan \1\1!~. lnt·lou hutlletin~ informatius i agendl'" mu•it'nl;. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍC IES 09.08 TElHPS DE LES MUSES Uuu hor·u dl' tnÚbica bur'l'ut·n p•·c•c•ntada per Joan Vh es. BUTLLETÍ 10.00 i'IOTÍCI ES DE 10.08 CAP SA DE :u(SICA MOZART: \ eAperae ~olt•nnrs dt' rnnf.,•surl', KY 339. Kil'i Tt' Konawa. Eliznht'th Bainbridgt•. R)lnnd On\ii'S. c ..')OOe HoweU. Cor i Orque~tra Simfònit'll dt> Luncln••. Dit·.: Colin Do•is. (29m). BLISS: Cherkmute. Balt~t. Hoyul Liwrpool Philhm·munil' Orcheslra. DLr.: \', llnnclJ¡oy. (27m). B.CARUl.LI: Trio dc• Le com u• Ory de Ro•sini. u·un~crit per o Oauta. ohoi·. clurinl'l i fagot. Quintctto Arnold. (10m). GRIEG: Sigurd Jorsulfur, op. 22. 1\lúsil'n incirlt'ntal. Kjt•ll Mugnus So nd, e, tenor. CiiHtu Ohlin's Vo!'ul Ensl'mhlt•. Pt·u Muaira Chumbrr Choir. O•·i!ut•Htro Sinúònicu de Gotchor¡¡. Dit·.: Nt,cme .Tiirvi. (35m). STEFAN: Concert per u pianofot·te en Si b M. Andreas Staier. Conct'rto Koln. (27m). CIIOPIN: Lt•s Sílfides, suite dP bollt•t (orque~Lració de Roy Dougla,.}. OrquP<tra Simfònica de la Ràdio de Berlín. Oir: Heinz Fricke. (29m). 13.00 GRA,"S 1:'\TEGHALS 16.00 CAPSA DE )Jtsi CA BERUOZ: Simfonia Fantii,tien. op. ll. Or<JUI"l'tra Xorional de Fronça. Dir: Leonard Bem~· TELE:\L-\..'Xl\: tein. (52m). Conrt•rt per a tres trompes. cordo i continu en Re M. Hc.·mann Bnomann. Timothy Brown. Nicbolos Hill. Al'ndemy uf St. Martin-in-the-FielcU;. Dir.: l nna Brown. (llm). HUMMEL: Gran Krt·cnutn n. 2 per a guitotTII, r)iono, violí, clarinet i fagot, op. 66. Consortium Clasl\'icum (19m). VAl NBERG: Lu clau d'ur, ballet op. 55 (Suite n. \, cxtn.rtes). Orque"tra del Teatre Bob..oi. Dir.: ?tlnrk Ermlcr. (Sm). BEETHOVEN: Cantata kobre la mort de Jost'ph n. Nadinr Drnize. Jamo;~ Doing. 00.30 )tl;su:;.A DEL SEGLE XX BOLLEZ: Ten'eru toonotu per a piano. J-l¡orbert Hf'nrk. (25m). HENZE: Simfunio n. 2. pt•t· u On¡ut>¡,tro nnpw~tro. Filharmònicu dt• Bt•rlín. Oir.: Hans ~~·rtwr llt•nzt•. (21m). ll ;·unt• >.OST \h.OV IT\.: populnr~ hehrni~s. up. 79. R. Bolwillt'VU. suprn11o. G. Buris· 8ovu, t•olltr·ult. 1\, MnRit•rmiko,, trntll'. Orqut:slt'll Simflm it·u Acotlèrnicn dt• l'UHSS . Oit·,, E. Vll.LA(26m). SH•t ln11ov. LOBOS: Quintt•t rn fonno dt• ChüroN. Willinm Rt•mwtt, Onutu. Nt•il Bloc·k, oboè. J onite Kni~t. t•orn an~li·'· Tlwn King. t·lnl'im•t. Hobi11 0'1\t•ill, fo¡rot. (10m). ~'fOll LES ) USS ES DE ~IOZART ~ti-.o bre\i> À"V 192. Oominik \lolff. \licbacl Hofnteister. Gerhnrd Wcrlitz. Ulrich Srcwkmonn. Cor de Cambra dl'l Aug,;burger Domsingknaben. Colle¡,oium Aun"um. Dir.: Reinhard Knmmler. (20m). Mlssu hre,i• h.'V 194. Thomus Rieger. Florio11 '\1ock. Crrhard Wer-litz. UL·kh Streckmonn. Cor dt• Cumbr u dd Augsbuq;~'t' Dorn>ingknuhen. CoUegium Anrcum. Dir.: Hdnburd Kanunlcr. (15m). Mis•o KV 220, ".M issa dels purdoli''. Ann Monoyios. ELi~abct11 Graf. Oly Pfaff. Franz-Jo~t>f Selig. Cor dt> Cnmbra de Colònia. Collcgium Cartusianum. Dir.: PNI'r l\eumonn. (15m). 9 I tOO m :ri.LETÍ DE !loOTÍCIES I AGE!\ DA 'IUSICAL 11.13 EL UI\ UE L'OIEl'iT Pro¡:rumtll'in rc•olitwclu u pnrti1· e)¡• Jc•s pt·tic•iuno; IIIIC' t•), IIU<I:rt•• oit·nts hnn f¡,t ui I'Untt•,tudur dl' Catalun)'U \1 í"u•u, lt'l. 202 35 35. 19.00 CRANS I"'ITJ.:HPilETS YO-' OM\. LALO: Cnlwt·t·t pc·r 11 violonn•l. ÜI'!Jllt'Kirn Nut'ional dt• Fronçu. Dir.: Lorin Muuzd. (27m). 13.\CIJ: So nutn pl'r u violu ciu ¡.¡:umltn i c•)uq•c·í n. 1, BWV 1027. J..c•nuc•tle Cnop!'l', l'lnvt·t·í. (l:im). BEETIJOVEN: [2 Vllt'illt'ÏOIIK KOhrt• 1111 II'IIIU cJc•J .Jud t•s \1ut•nht•n ciC' ll!ind!'l, WnO 15. Emmnnud 1h, piuno. (13m). plore)' ...El t'ant dds ocell i'. sardant'<>. La Principal de la Bi:;bnl. (im). SABATÉ: Somnis d'umor. per o cobla i me7.zo,oprnno. Gemma Coma. Cobla La J>rinc:ipnl dc La Bisbal. Dir.: .\la ret'! Sabatc'·. (7m). PREl\'AFETA: Variacions i fuga sobre un IA.'mn populm·. Cobla .\lontgrins. (9m). 10.00 PENTAGRAMA 12.3!1 OJYERTHtENT Ln migtliu mu•ic·ul on t•s <'OIIIhinn la m•í~it·u umb Iu infomucció i Iu pu•·tiripnt•ió clt·l~ nostJ·~~ oit•n ts. BLOC DE NOTES. EL TRENCACLOS<JUES. S·\ C DE OUBTES. 1J.OO EL DIA DE L'OIENT Prut-,rramudó r~ulitzuda a pa•·Lir dc Ics peticions <)tiC els noste·c·• oirnL~ han fet al ronu·staclol' clt• Catalunya MÍlsicn. tc·l. 202 35 35. 22.00 ACENOA \tl SIC\L 143 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS COJ\CERT t•nc·c•¡.tiKII'UI per Cu talunyu Mít~iro el diu 17 d'abril tlt• 1996 u Iu Cupcllu dc• Suntu A¡:atn cic• Buc·c·t·lonn. GEHMAN IA VEHSUS MEDITEHH,\NIA. TELEl\IANi\1 I I JAN DEL: Suite· c•n ,ol rn i A.nr, ul<'manyc•K. A. SCAHLATTI: Cnn tatu i Ario. SELI\H Y SALAYERDE: Cc~r~·enti ,. hnllt'lht. St•cr!'llun \1u•nrurn. (.l9rn). 23.30 NOCTURN :1-fúsicn pt?r nrubur t'I din. Pn••f'ntució u càrrc•t• d' \lfred CelO) li. 00.30 REPEHTOIU DE l'iTT DISSABTE, 21 DE SE· TEMBRE DE 1996 07.00 L'OBERTURA l\1ú~ica pt•r t•onu·nçar l'i dia. R<•c·u ll d'oiH·t·~ hrt•u~ prc·~cnta­ deN p!•r l'ilu•· Suhic·à. 09.00 l\UÍSICA PER A COBLA 10 C,\SSÚ: Dt· llit ol pont dt· Sant Agustl. Cobla Lu P1·inf'ipnl dc• Lu Bisbul. (8m). TOLDRÀ: El J'URl'1'111', Salou, Rtll'clurw,;. Cohlu Snnl Jm·di. Di1·.: Jordi 1-A'ón. (9m). SER HA: La fira, cshí1• ~imfònir. Coblt'.~ La Pc'inc•ipnl de La Bj,hul i '1ont¡(rin~. Dir.: Fmntf'«t' Cn"ÍJ. (7m). V E~TUR \ : .. Per tu 15.00 "A LA )IANERA J)E ...." Ht•pc•tic·ic'c rlc•l p•·n¡~~·umu c;mès el dijou• ui 1 c'<IH'c•. Ln programa d'ÀI!'x Gorinu. 22.00 G~S OBRES 20.13 CONCERTS QUE llAt' FET IJISTÒHI \ L'un} 192·1t•s \U t't•lt•hrur t·l l't'nlt•nuri dt•lu prinwru uuclil'ió dl' la 9• Simfonia tlt• Bt·!'t1wH·n. BEETUO\ E:\: Simfonia n. 9, op. 125. (i lm). \\ \G\ER: ''Con•u¡.¡:ruc·ió dc•I Gruo l'', cit·l' acli' I el<' l'òpt•ru Pnr•iful. (9m). J 1.00 T llt\:'IS,11SSIÓ Ei\ DlRECTE OE LA :\JISSA COl\VENTl' \L DES OEL MO\ESTIR OE '10l'ITSERRAT Hep<'Lkió del programa eml-• l'I clijous. 20.00 L'Àl'DIOVISUAL 20.00 Bt iT I.LETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA '1LSICAL ht' '\1ru·in. O•·lancln Conhot·t. (6m). BRl II'S: Dc• profuncii,, ruotutn. 'fn, 'un Egmoncl. HirPrc•nr Cnn,ort. ( 12m). \I O,TE\'ERDI: Segones 'l''pre, per a la festa de Santa Bàrbara. Cor i Orquc•tru '1lw Sixteen-. Oir.: Harry Chri-topb~r-. (llOml. 17.00 Tt:MPOHA[}A D'ÒPERA OE CAT\Ll XY\ \lÚSICA COl NOD: Fau<t. ttfl<'n' "" l'ioc· ot·lt·'· 1\¡rolui Grddo. \ ll'torin dt•J, \n¡:.·k Borh Chri•toff. ülianc• llc•rton. Cor i Orque>otrn clt•l ThP:itrt' '\utiunccl ell' I'O¡!fr.l. Dir.: \ndn• Ciu~ ten,, (172m). 00.00 ~OCTLlL"i 20.00 SELECCIÓ J>E J \7Z '1ú,ica per acabar 1'1 din. Pr<'sentadó a !'àrrt'l' dl' 'faró Jané. Prn¡t'l'UIIlu clt•clic·ut u Iu rnú-icu de jazz uanl1 ¡:uic'l d' \Jht•rt 1\tallufrt-. 00.30 REPERTORI OE 1\U 22.00 CONCEHT Il\t\Gir\ARJ DIUMENGE, 22 DE SE· TEMBRE DE 1996 i J non \ïn·'· Guicí i •t·lc•<·t·iú: Rnimun Cnlome.· 23.30 l'OC'I'lJRl\ Oï.OO L'OBERTURA Mú~icu J)t'r coml'nçnr el din. Ht'i'ulJ d'obres brelll> pn·«mtude• pt>r Pilar Suhirà. 09.00 ~1L'SlQt:ES :nÍSTIQl'ES ELIES: Pie1:a 9" sobre Avc• .\laria l'aelorum. :\1onl:ol'rrat Torrent, orgue. 112m). ESPL,\ : De profundis. Soli-te" vocal~. Cor i Orquestra Simfòni•·a de la RT\' E,panyola. Dir.: lgor .\larke,-itcb. (13m). DESPREZ: rhe 'laria, molPt. La ChapPIII' Royale. Oir.: Philippe Herrf'WI'gbe. 15m). C.\..\IPIL\: De profundis. Soli•te,. ,·orab. Cor i Orquestro U. Conrert SpirituPI. Dir.: Hené :"iqu!'l. (1 7m). TUBIJ\: ·he 'larin. Janak" Lnrt-on, or¡,'lle Socit"tal Coral d'Ebludiant;; de L1md. Dir.: N<'eme Jiirvi. (6rn). ROSEl\~fÜLLER: De profuncli~. Cantu• Koln. Dir.: Konrad Jtrngbiinf'L (12m). CHERUB1NJ: Avc Maria per a ~oprano. corn nngli>s i orquestra. K. Rymartzyk, Moprano. Cor i Oro¡ut>~tra F'ilharmònira de Sant P nul. Dir.: Sü,·ano Frontalini. (Sm). GUBAIDULINA: De profunrli-~. per a acordió sol. c ..;r Drnug.voll. (12m). CO,fPÈRE: l\Jílsi<'U IH'I' llf'Uhur ¡•( c(iu. Pc·,.wntm•iú n c•tlrrt•r dt• l\hu·ó Jnn(·. 00.30 ltt:PERTOIU HE NIT DIU.UNS, 23 DE SE· TIMBRE DE 1996 07.00 I.'OilEitTURA \Jú,ka Jll'r Clllll<'nc;nr t•l dia. Rc'l'ull d'uhrt•• hrc•u• Jlrr•t·ntudP• per Joun \i\l's. l nrlnu bntIJ.. tin• informatiu' i ug•·ndc•' rnn•it·ul•. 09.00 Blrrtl.t~rí J>E "lOTÍCIES 09.08 TE!\t PS HE LES 'fUSES Lna htH'u d<• mÚ"Íl'n hnrrocu prrM•ntudo pl'r Jm1n Vht·s. JO.OO HtJTLLETÍ HE NOTÍCIES 10.08 CAPSA OE l\1ÚSICA ROMTI~\lPO: Si mfonia n. 1. op. 11. Nuvn Filho•·monin Porlugt·~u. Oir.: Ah·o ro Cus~uto. (28m). SANZ: Sc¡:onu Suite• <'n Ln . .lor¡:e Frc•sno, ¡:uit.ttrl'll. (16m). BEHI.IOZ: \fissa en la m. Ll'ila Beroiaoi. 'aiPotion Oi Cola. Stdla Solvati. J 0 ,¡. Antonio Cumpo. Cario l.e¡;o..,., Cor dl' la Rodiotd~visió Txe<'a. Orqul'slra Simfònica cie Praga. Dir.: Edoardo Brizio. ( 13m). BOCCHERI:\1: Trio de rorda op. 47 n. 3. G 109. TriQ l'Europa Galuntc. (12m¡. LISZT: Gran Fantasia sinúònica sobre temes de l..élio cie Berlioz. per a piano i or<¡ue•h·a. Mirhcl BPr·off. Orquestra r!.. la Gewandhaus d .. Ll'ipzig. Dir.: Ku1·t Masur. (2:\m). TELEMANN: Concf'I"L c>n Si b .M per a dm•s trompell'S. co1·dn i huh contiun. Virtuosi di Pt·ugu. Dir.: Oldrich Vlcck. (15m). SIBELIUS: EsceneA històri•1ur~. Suite n. l. op. 25. Orc1uesu·o "ín<·ional Escoc!'~B. Dir·.: ·\lexnndcr Gibson. (19m). KRAUS: lnnort'nte donzellt'tla. Bnrhuru Bonn<'}. soprano. Orqut>stra rlel Teatre de la Cort de Drot· tningholm. Dir.: Thoma> Schuhnrk. (5m). 13.00 CR~"iS 1:\'TEGRALS LES :\fiSSES DE \lOZART :\ti"•a longn. h\ 262. Rc·¡rinu Schudel. Llln Grol'newold. Prlt'r \lans. Bcrtltold Po••emeyerc Cot· dc Camhrn RI \S. Sin· fonif'ltu RL\S Berlin. Dir.: L\>c• C.ronostay. (29m ). l\li"n K\ 257. ...\fissa dt• Credo''. .\nn 'lonoyios. Elisuheth Graf. Ol) Pfaff. Ft·an7.-]ost•f Srlig. Cor cic• Cambra dc Colònia. Collr¡rium Cartusianum. Dit·.: Pt•tt•r Nt'ununm. (26m). 14.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES l AGENDA MUSICAL 11.13 LA CA..l\'TATA DEL CAFÈ Programa dc música corni. St'leC"ciÓ. guió i prrsentnrió: .\Iu Rubles. LES ~nSSES I ELS \IOTETS DE B \ CU. EL RIT\tE OEL COR: i:'lo•l'tllt' di•cogràlique,, conc!'rl' i notí· ri••, que fan refer;.O(•ia al mcín ro ml. 16.00 CAPSA OE JJÍiSICA LALO: Simfonia t'Apunyolu. op. 21. Atw!'-Soprue Muu••r. violí. Orqul'•tru "Jacional cie Fran~u. Dir.: Seiji Ozawa. (34m). AR~E: Conc!'rt p<'r a or¡.,>Uf' i orqut>stra n. 2. Roger Bcvnn Williams. Cantilena. Oir.: Ach·inn Shephet·d. (12m). J.Ch. BACH:Trioumbpinnoop.l5n. 2. Trio 1790. (8rn) . VIVALD!: Sonata per a violonl'el n. 't, RV 45. Chc-iMopher Coin, violonel'l. Christopher Hoh"Wood, c·lu vicèmbal. Ageet Zweistru, 'iolonc!'l. Eogène F'errf. ~uilorra barroca. Tom Finueune. un;illaüt. (14m). PROKOF1E\: ta ~~ e. ~. J. ). la io ·a z. el ¡a a 3. ·a íult'nl Njé. Suitl' Simf¡\nira, op. 60. Orljll<'•tru "-tu·ionul de França. Dir: Lorin '\laazPI. ¡20m). DLR \.'iTE: \1a¡¡uifit·at rn Si h \1 (utribuït n Pt·rgolrsi). Dorothcu Hii><·hmunn. Claudiu ~chubert. \lt•,andt'r Judt•nkiH. Rudolf Ro~cn. Cor tll' Cambra de Pra~a. Orqut•stra cif• Cambr11 de Stuttgnrt. Oir.: \1artiu Sie¡;hart. (llrn). KURPJNSIU: Conrert pt•t· a durinN i orr¡twstra. Lutlwik 1\.urkicwic·z. Ot·qut•,tru Filhurmòniru Hydgoszez. Oir.: Zbi(.lniew Chwt•dc•zuk. (13m). 11;\YDN: Simfonia 11 • 22 '"El filòRol''. Philhnnunuiu llungarit·A. Di ... : Antul Dm·uti. (19m). SCH UMANN: Quurte t amb pinuo, op. •H. Snnnw l Rhodrs. viola. 'l'rin Bt•uux \rts. (29m). ): :a ri l- r n ~ .r n 19.00 AL\lAJ'iAC Un e'¡>ni dt•otinot o t'\ or ur i re\'iurr ri, fl'ti mf, n•pn•,t•ntotilb del pn•~ot nnl'it•ul. Guió i -elecció d'.\11'~ Hohlt•s. 20.00 Bl 'TLLETÍ DE '\OTÍCIES I \ CEl'OA \ flSIC\L 20.13 SELECCIÓ DE '\OVE- TATS Prl'•cnlueió dt• lr, úhinw< no'<'ta~, di.,l'ogràfiqm•, npm·r~'Utlt•, al mercat. Espai pntnwinul pl'r Oi,ros Cn•t~Ué>. 22.00 AGENDA .Ml;S ICAI. r Í- I. ,. s L s ¡- 22.05 ELS NOSTRES CON- CERTS CONCERT t•nrt•giHtrnt per Catalunya Mílki<'n •·I diu 2·1 d'nhril de 199(, al Reial Mont••tir tlc Pedralht•• 1lt• Barr••lonu. XIX FESTIYAL DE \fÚSJC.\ DE LA C<\IXA". FUNO\CJÓ '10RALES: Lumt•ntnl'ions del Profeta ]t•rt·mit•, ¡~t•r lo St•tmunn :,anta. \LLEGRI: \th•·r•·•·<·. ,\ Sci \t¡¡•i. (6ïm). ··u 0 2.3.30 NOCTUl!\ \lú.ira prr n<·nhnr t•l dta. Prc,entnc·ió o rurn·r d' \JfrPd Celaya. OO.:~o REPERTORI DE NIT DIMARrS, 24 DE SE· tiMBRE DE 1996 07.00 !!OBERTURA Múijic·n Jll'l' f!CIInt'nt;ut· (•) clin. Ret·ull d 'ohrt·~ bn·u~ pn•st•ntudt•s per Jonn ViVt'ti. ltH'Iou lmtllctim. informutiuH i ngl'ntlt>h IDIU.itah,, 09.00 Bl'TLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 TE., IPS DE LES )IUSES Una bora de mú~ica barro('a prcsentnda per Joan Yi,•e;;. 10.00 BL'TLLETÍ DE ~OTÍ­ CIES 10.08 CAPSA DE :\IÚSICA SIJK: Simfonin en Mi )1. op. 14. Orquestra Filharmònica Txeca. Dir.: Vñdav ;'1/l'umann. (46m). M.H:\YDN: Di,ertimento per a violí, virJioncf'l i ba.ix continu, P 99. S<dzlwrgcr Hofmuaik. Dir.: Wolfgan;< Brunner. (20m). ELGAR: Serenata per a corda, op. 20. Academy of St. Martinin-tlH·-Fields. Dir.: Ne,•ille Murl'inet·. (12m). SPOHR: TreR Snlms op. 85. Ricardo Vollp•·ccht. Doris Znrker. Georg Taube. Konrud Urban. Cor de la Ràdio de Berlin. Dir.: Dietrich Knothe. {18m). BACH: Concert pet· a clavicèmbal i corda. B"'. 1052. Le Concert Françai~. Solista i director: Pil'rrl' Ilantaï. (21m). R-\KH'1 \"-1"-0\: L'illa dels morts, poema simfònic Op. 29. Orque,tra Simfònica de ITRSS. Oir.: E,·gueni Svetlanov. (:!Om). RF.ETHO\'E:-1: Quartet de curda n. ll. op. 95 ~Quartetto Quartet Brandis. srrioso" (23m). 13.00 CRANS INTEGRALS LES .MISSES DE MOZA.RT Mihsn hreüs KV 258. 1\tichael Ellf'nrieder. Benno Grnsr•·· Gerh¡u·d Wcditz. Ulrich Sreckmunu. Cot· de Cambra dd Augsburg~r Domsingknnben. Oir.: Aurcum. Collegium Reinhard Kammlcr. (16m). 1\ti¡;~n bt·cvis KV 259. Dominik WoUf. Michael Hofmeister. G!'rhnrd \\ E'rlitz. Ulricb Srcckmann. Cor dc Cambrn del Augsburger DomsingknabPn. Dir.: .\ureum. CollPgium Reinhnrd Kammler. (14m). )fu•a bre•-is KY 275. Thomao Ri<'gcr. Florian )Jock. Gcrhard \\l'rlitz. ulrit·b Streckmann. Cor de Cnmbrn del _\ug,burger Domsin{!knaben. CoUcgium Aur~um. Dir.: Reinhnrd Kammlcr. (15m). 14.00 BUTLLETÍ DE NOTiCIES I AGENDA Jnt:S ICAL 1<1.13 MOMENTS LÍRICS HANDEL: Ouone, Re di Germania (exu·actcs). Orc•" Mintt'r. Lisa Sufft!l·. Míchacl Do>nn. P atriria Spc•ncc. On¡uestra Bnrroca de Frcihurg. Dir.: Nic holas McGegan. (19m). RURINSTElN: Quatre àries d'òprrn. Dmitri Tlvorostovsky, batiton. Orque~o Kiro,. Sant "olery Dir.: Pt•tcr~burg. Ger·git·'· (11m). LL"\ \: \tulinns dc Yit•ntn, 'nr,ul'lo. Tcn•'n Tournr. R<'nuto Ct••n•·i. Lni" Fru tos. St•gundo Corrin. Cor dtCantCJr, tl.• \lndrid. Ort¡m·-tru dc Concerts dl' :\lntlrid. Oir.: Puhlo Sornznbnl. ( 19m). 1\..\L\L\ 'i: La 'iolt•ltt dl' \lnntmurtrt' Grubc•rovu. Etlitn {ària), Orqm•,tt·u dt• In llltdio clt• Munit'. Oir.: Rudolf Bibl. (6m). CUYILLER: "Oh! la tmublantt• volupté'', val• cantal dc• l' opt••·eta Lo lleim• jnyt•us,• . .Tuninl' Cor so¡JI'uno. Midwnu. Hnymontl Snint-Puul. O•·•tUI'~­ lnt Simfònirn. Dit·.: Puul Bonncou. (tm). 16.00 CAPSA O.E MÜICA lt-\FF: Simfonin n. •1·, op. 1(17. Orquratra Milton Kl'ytws. Dir.: Hilnry Davun Wl'lton. (3·1m). MONTECL.\IH: Conc·•·rt pt·r u !lnutn n. I. llc•dos-En-.•mblt'. (18m). HOFF\1<\..~1'11: Conrcrt I'D Rt' \1 per a mandolina i orque,;tra. Elfrit•d<' KunM·hnk. Orquf'stra Pro- \fu•it•n tlt• \Ien a. Dir.: \ïnzt•nz ll laclk). (20m). DE JERÚS.\LE\1 ('!): \lissn ..n Rc \1. Cbnntit·lt•('r. Chontit•lt't'r Sinfonia. Oit·.: Jo•c•ph Jrnnin~.''· (20m). SIBELit S: Cu,nlt·adn nocturna i nlboda, op. 55. 1le Simfònica Orquestrn Gütehorg. Dir·.: N. Jiini. (16m). SCHEJDT: Suitt• pt•r u JO instruments dt• Vf•nt. Cc•r·muu Bra~s. Dit-.: Enriqul' Crc~pu . (10m). BAGUEH: Sintronin t•n J\.li b M. Orquestru dr Cumbt·u Rrinn Sofin. Uit·.: Gonçal Comcllns. (l(un). MENDELSSOHN: Qnartc•t dc• l'Orc In op. 80. Qnortl'l dt• c·nrtla Con li. (26m). 19.00 GRAVACIONS HISTÒRJQLES E.'iREGISTRAMEYI'S DE 1971. BEETIIO\ E"-: Ob!'rturu Egmont. Orque~tru Sin1fòniru de Torino de In R.\T. Oir.: St•rgiu Cdibidarhe. (9m). SCHL)l L'i'\: Fantn•in op. 17. \Villwlm Kcmp(f, piuno. (31m). GRIEG: Quatre rnnçons. '\icolai Gt•dda. Groffrt•y Par•ons, piano. (12m). 20.00 BUTLLETÍ DE i'.OTÍCIES I AGENDA MUSICAL 22.1:! GRANS OB il ES SCI II,'}tANN: Dus Pnradit•s u nd dic Pt•r;, omturi op. 50. Edtlu Mo,n. Rt•ginu Mut·ltt•twkt'. llrigilll' Fns~but•ndt•r. Nicolni Geddn. Alvu Trip¡l. Cor Orc¡uo·strn i Mn~ikvrreins Simfòuicn dt• Oiisso•ltlorf. Dii·.: llcnr) k C7) z. (95m ). 22.00 \ GENDA " USICAL 22.05 ELS ~OSTRES CONCERTS enregi,;tral per CO~CERT Catalunya )lúsica el din 28 d'abril dc 1996 a la Sala d'Acte• <l'Amic' de le• Ar.., i J onmtub 'htFirnll' de Terrassa. X~'-i­ L'\T\ ERSARI DELS COR BRAHMS: \tO"iTSERRAT. Ootzl' con, mixtos a capelln. BIBJL0!\1: Cantata de la fo,ea i dc la llum. Anna Argemí. soprano. )lurta Clnriana, ~oprauo. Lluís Alen Iii, piano. Queralt Rocn, rlmint't. Cor Montse•·rnt. Dir.: Joan Casals. (62m). 2:!.30 NOCTURN Músicu Jll'r acabat· el diu. Pt·t,scnlució n càrrec d'AHt·<'d Cl'lnyn. 00.30 REP ERTORI DE NIT DIMECRES, 25 DE SE· TEMBRE DE 1996 Oï .00 L"OBERTURA 1\fít•icn pt•r com~n~nr ('I dia. Recull d'obr!'s breus pre,entade• per Joun \'ives. Inclou butlll'lins informatius i agende' •nu..,ical~. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 TEMPS DE LES ~IUSES Una hora de mú.sica barroca prcsl'nlndn per Joan Vives. 10.00 B UTLLETÍ DE NOT ÍCIES 10.08 CAPSA DE 1\IÚSICA GOL'NOD: Simfonin n. 2. On¡uestrn del Cnpitoli dP Tolosa. Dir.: M.ichcl Plaoson. (31m). ARRIAGA: Qunrlel de cordn n. 3. Quartet de cordo Sine ~omine. (26m). ~~E~­ DELSSOHN: La priml'ra nit de Walpurgis. halada de G<H!the per a o,oli5tes. cor i orque,tra, op. 60. Brigitte Balleys. contralt. Frieder Lang. tenor. Gilles Cacbrmaille. baríton bah:. Cor i Orquestra Gnlbenkian. Dii·.: 1\tichd Corboz. (35m). SCHMELZER: Ballctto di centauri, ninCe f' salvatici. New London Conoorl. Dir.: Philip Pirkett. (5m). DUPUIS: Macheth, paràsinúònica. Orquest•·n frn~i Filhnrmònica de Lieja. Oi t·.: Piel'l'e Bnrtholomee. (llot). MOZART: Sonatn per a piunofortl'. KV 280 (h.'V 189e). Paul Bndu•·n-Skodo. (17m). BR IT TEN: Qoulre interludis marins i Pa.••araglia dl' Pete•· Grimt.'S, op. 33. Orquestra Simfònica dc Londres. Dir.: Steuart Bedford. (25m). \lY,\LDI: Concert ¡>Pr a 11 \·ioln~wd. Jt\ 117. Ofra Hurno). Orti'H'Slrn dt• c•• mbro dl· 1oi'Onlo. Uír.: Puul Hobímon. (lOrn). Pre~~ntació de les últim<>< novetat' di.•cogràfiquc·s apare¡tudt's al mt•rt•al. Espaí patrni'Ínat pt'r Discos Ca.•teUó. 13.00 GRANS JNTEGRAI.S 22.00 AGENDA :lflSICAL LF:S \H~SES DE \IOZ.\RT. \Jí•Ro clt• Iu Cunmuc·íb, K\ 317. Snli•tl'~ vontk Kmg\ Colll'ge Choír. Orc¡IH''lrn tic• Cnmhrn Anglr~u. Dir: Stt•plwn Clt•obul'). (27m). i\f•••o Solt•mnís, k. \ 337. Snlí•tt·" vm·ok 1\.ing'h Cnllr¡{t' Choir. Oni'H'Mlrn rl•• Cnmbru ;\nglP~u. Dir.: Stt•plwn Ch·o· lnu·y. (2-ltn). lLOO flllTLLETÍ OE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 14.1:J EL GRAN SEGLE Pt·ogrnma dt• rnÍt•it•u ontigu. S••lt·c·dí>, f(UÍÍ> 1 prt''l'ntnrió o t•tirn•e dt• Jm111 \'ht·'· li \NOEL: EL! Colll't'rtí Gro~si op. {¡ ('t•gnnu part). EL P\H\ \s. 16.00 CAPSA DE :UÍ'SICA SCII U\1 \!\ \: Simfomo n. l. op. 120. '''" l'hilharmonío Oreht•,tro. Dir.: Eliuhu lnbol. (32m). T\HTI...,I: Cont'rrt pl'r a violí i or<(llt'•Lru l'n la rn. Enríro Gutti. En,l'mhlt· 115. Dir.: Chiura B•uwhini. (16m). BERLIOZ: Cnrnon1l •·umà, op. 9. Or<JIIl''tro dc•l Conwrvotor1 clt• M1í•íru dt• Quc•lwl.'. Dir: Roffi Ar·ml'niun. (9m). 11·\MERIK: RPc¡uit•m op. :~·1. Minnu Nyhu,. Curi On¡up~fl·u Sirnfònírn dt· In Hiltlio Nut•íunnl Dunt•Hu . Dit·.: Olt• Sl'lw ríclt. (47m). CA.\ffiiN I: Quính•t t•om·c•t'lllnl op. 4 n. 3. Quíntl't BI'Ícl'ítddí. (16m). KOOt\ LY: Shnfoníu. Philhnrmonín Orcht·~ll·u. Dir.: Yonclani Butt. (29m). HANDEL: Cunc·~rto gro~Mu. up. 3 n. 2. Com·t•otu~ Mu•Í<'U• dc• Viena. Dir.: ~ikoluuA llurnoncuurt. (12m). 22.05 ELS NOSTRES COVCERTS CO:\CERT enrt'bristrat p~r Cotalun)·a :llúeica el dia 27 de juliol dl' 1996 u I'Aradèmin dt• Mú8ira dc TorroeUa dP :llnotgrí. \.\'I FESTIVAL IYrERX\CIO~AL DE ~fÚS I CA. IlOME:'IATCE A ROBERT GElUIAIW I .JOAQUIM llOMS: .vtESTHE 1 DEIXEBLE. GI~RHARD: Quintl't dl' vent. Si~o ~:un çons po¡mlut'h cntaJnne" per a sop•·uno i piano. CARNER-ROMS: Cinc r·unçon" per u soprano i quintet de vt•nt. HOMS: Quintt'l de \Cot o. 2 (dcclicat a Gl'rhard). Olga Serra, ~opraoo. Anton St>rra. An11to. Emili Pa>cual. oboè. Joan Pere Gil. dnrínet. EUf!;.nio Se4udra, fagot. Enric 'lartíne7. trompa. Guerasim \ oronko\. piano. 23.30 ::\OCTI."'JL~ \fú-ic·a per O<'ahar t'I dia. Pr!',eotarió a càrr~'!' d' -\lfrt>d c..Jaya. 00.30 REPERTORJ DE l\lT DUOUS, 26 DE SE· TIMBRE DE 1996 07.00 VOBERTURA J\1 W.icn per comen~ar el diu. Rrcull d'obres brew; pre•Pnln· dl"!ò ¡>t'r Jono \"ives. lnc·lou butLietin.• informatius i agt·odc•A mU:'ÍCaJ•. 09.00 BUTLLETÍ DE 1\0TÍC IES 09.08 TEltPS DE LES :\flSES 19.00 1\0US li\TÈRPRETS 0\'0RAh.: Qunrtt·t dt• t•ordu n. 12, op. 9(1 .. \mt•rit·ò". l•or Cúmora. (22m). BlZET: .\na dds Pc•"•tulorA de ¡wrlt••. .\li reia Ca•a•, ~ooprnno. \lon!•l Cobero, piouo. (6rn). IHJ .SAC li: Gran copa <'l!IH'CÍul. E~ott•r Vt•lu i Eulòlin Vt'lo, piano o quotrt• man11. (11m). MARSII ALL: S1út1.' Cutalònin. Hc•lt•m• Boyo, piano. (9m). C IT UECA I VI\.LV I~HDE I G!MENEZ: Aríes dc sat·sudu. M• C.ut·mc Durnn, llll'ZZOHopt·ono. Alun Urnnc·h, pÍUJIO. (5m). 20.00 B UT LLETÍ OE NOT ÍCIES l AGENDA MUSICAL 12 20.13 SELECCIÓ DE NOVETATS Una hora de mú,ica barrot-a pre,!'otoda pt>r Joan \ï•e•. 10.00 Bt:TLLETÍ DE 'íOTÍCl ES 10.08 CAPSA DE :'IJtSICA D' ORAK: Simfonia n. 6, op. 60. Orque~Lra .:\aciooal rucot·~ao. Dir.: ::\eeme Jiirvi. (43m). QUERFURTH: Concert pl'r u lrornpela, corda i continu en Mi b M. Ludwig Gütlll'r. Neu!'s Bachli!ches Collegiurn Musicurn LPi¡ni¡;. Oir.: Max Pomrncr. (13m). DEBUSSY: Nocturn~. Cot· John Alldi~. Orl(uestra New PbiJharmonia. Dk: Pierre Boult'z. (25m). KUHLAU: Gran tl'io pt•r a llaute... op. 90. Toke Luml Chri~tían~eo. Ht'nrík Svitur. Ol~: Bí:rger Peder8en. (2:im). COHRETTE: Cnneert pt•r o ur¡:m• i orquc·,ll·u op. 26 n. I. Rt•n(• Snor~tín. Ensf'mblt' 8nrm1ut• dt• \ïçn. Dir: Gilllt'rt Ht•u:ínu. (9rn). CLI: Suilt• miniaturo, op. 20. Ot·c¡ul',tl'a Filharmònir·n dt· llong Kong. Dir.: Kt·mll'th Sl'll!'rml'rho•·n. (15m). BOYCE: Sírnfuníu n. 7. Bourrwmunth Sínfonít•ttu. Dit·: Rnnald Thomu~. (9m). S \LI EHI: Conrc·•·t pt•r u piunofortt• t•n Du M. Andn•u~o Stnít·•·. Com·erto Kèiln. (22m). 13.00 GICANS INTEGRALS LES MISSES DE MOZART. 'VIOZAH'I': G1·au Mí•~u c·u do m, KV ~27. I-.l'i~ztínn Lóki. z~IIZSIIIlllll Dí-nc··· 1\.ut·t Ec¡uíiiiZ. Hnll!'rl l i oLI. Knnzo·t't\ rr!'Ínígung Wi!'llt't" Stuut•opt•t·nrhor. Con· ct•otu' i\tu•ic·u• dc· \lt•nn. Dit·.: \ikoluu• llurno•u·m·t. (55m). 11.00 Bt:TLLETÍ UE !\OTÍCIES I AGE'\0\ m·siCAL U.J3 \IÍ'SU:S DE CATALL--:\1.\ \I \SS I \.: :.¡ Prc·ludi,, María Carh0111'1l, pínnu. Ll2m). \'EROl: '\nhurl'f>, "ímfonía. Orcru•·•tru Simfi>Uíru del Gran Teatre• dt•l LirPu. Uír.: Jo,[, Colludu. (8m). FU:T'\.\: Lo i'lt•grinu, t•nsuludn. Lo Colomlunu. (8m). Bl! \11\lS: Vurull'ionK •nhrc Ull tt•mu urí¡,tinul, op. 21 n. 1. .Ju,t•p C.olom, píuno. (l9rn). DEfH SS't: ChunMniiM dt• Bílíti•. Virtiiriu dt•IH Anflt'IH, Mnprnno. Gnnzulo Sm·íuno, pínno. (IJ111). SA INTE COLOMBE: Cmu•t•t·t u clut•ri viole~ n. 8 "Ln Conf(>n·nc·•·". Jordi Suvnll i Wít•lunrl K1tíjkc·n, boix dl' violo (15m). \.SOI.ER: CunrPt·t t'li R.. M, n. 6. \lonL-.·rrut Tnrl'l'nt. orpw. Muríu Llu'úco <.:c;rtudu. rJu,irc~m­ l.ul. (13m). BER'\STEI:\: "'Tnmght'' 1 "Moria", <lr Wt•ot Sull' Story. Jo•t·p Currt•rus. Onruc••trn dt c·t•mhru Anglr;.a, Dir.: .\Jttoni Ho• )Jurl.ii. (flm). TiHz. Concenlub mu,iru~ dt• \ienu. Dir.: :likolau;; Harno 0 • court. (21m). ROUSSEL: Re,.un·~eció. preludi simfònic op. 4. Orquestra del Capítol dP Toulouse. Dir.: )ficht'l Plu-•on. (13m). BEETHO\'E.'I: Sonata prr a violí i piano o. 2, op. 12 n. 2. Joap Schrodcr. violi. Jo, van lmm('rhet'i, pianoforte. (18m). HAYD'I: Simfonia n. 85, "La rPínn~. Orquestra Simf<'míca dr Bamb('t'g. Dir.: Joseph 1\piJ. berth. (19m). 19.00 PENTAGRAlUA Pro¡,rramu de dimlgucíó musicul. Guió i realitzal'ió: Prt·~ Burf_,; i ,\.Ie, Roblt•s. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGEl~DA ~fUSICAL 20.13 "A Lo\ :IIA.'<ERA DE....•· (;n eonvidat ens propo'n i comento In música qui' li agrado. Guió i prt.entació dc Joan Yi\'1.'•· Producrió ell' Dolur• Bu,quet.,, 22.00 AGE~'DA :'IJt:SlCAL 22.05 ELS XOSTRES CO:\CERTS CO~CERT eun•gislrat pt•r Catalunya .Mú~icn el dia 1 de maig d¡• I 996 ol Centri' Cultural dr In .Fumlució "La Cuixa", R Bnrc·eluna. X1X FESTI\'\L DE MÚSIC·\ A.'\'TJGA. BACH: Do. rno• i ments de La Suite BW\' 1012. Sonata pt•t· a lluiil en Iom, B~'V 1003. WEISS: Suite ri' 111. Pn•! odi, Pa¡.saeaille i Giga en Rt• M. Hopkioson Smith, llaüt barroc. (59m). 23.30 !\OCTuRN Mú~íra per acabar d elia. Preot'Otarjó a C'Òrrt't' d' \Jfr~d C..Jaya. 00.30 :IIÍ:SICA DEL SEGLE XX 16.00 CAPSA DE 'IÍ'SIC..\ R \\1 E\ L: 1-t•, Indit·· ~talant.-. !Swtl'. Ort¡uc•,tru dc• Iu Cha]WIIe Roynlc•. Dir.: Ph. Jlc•rrt'\<c'¡dw. (13m). W \GENA.\H: Cyrouo de Be l'gt• rne·. olwrtura up. 23. Orc1uc·~ll·u Rnyul Cunc•c•rtgl'bouw. Dir.: ltic·•·unlu Chnilly. (l hn). LISZT: RopKòdia c•pon yuln. Evgt•ny KíhHÍn. plano. (14m). HOCC II EHIN I : Simfonia op. 41, C 519. Drut~che Kumrnet•ukudrmít• Nc•Ufth. Dit·.: Juhunnc•H Goríl2kí. (18m). BACil: " Líc•hHtt•r lmrnunul'l, lll'rUlf( elet· Fromm••n'' (E~tírnn WJ\•Ím Emmunul'l, prlnt·t•p dc·L~ c·rpif•nt•), ro11totu 13\VV 123. Stefan Humpf. Kurt Ecruilu1. Roht'rtlloll. Cor clt• nt'nq dP Bnd ~~ \LfPlERO: Quartet dt> cnnla n. 1 "RJ&petti e strnmbntti'', Quartet dl' corda Orpbru•. (21m). GlJBAIDL'Lt\f\: Swfc•n. lleial Orquestra Filharmònj¡·o d'E•tocolm. Jllan·ndor i dircc· tor: nnady RozhdP,tvensky. ( I 8m). HINDDfiTH: Koozcrt· mnsík pet· u ~orda i mctull, up. 50. Ort¡ucslra Simft'inic·n tle Melbourne. Dir.: Wt"rner· Andrt-ns Albert. (18m). B \R· TOK: Concert per a violí i o1·questra u. 1, IJIJ· pÒKtum. Kyung-Wha Chung. O•·qut•Mra Simfòrtica dc Xít•ago. Dir.: Georg Solti. (20m). WALTO~: \\'hi' ri' docs tbc Uuerl'd ~1 u•it· Go?. The Finzi Singt•rb. Oir.: Poui Spíeer. (6m). c.. o I o tl 11 e 02.00 REPERTOR I DE '\IT DIVENDRES, 27 MAIG DE 1996 20.00 BLTLLETÍ DE NOTÍCI ES I AGE."íDA )fUSI CAL DE 20.13 CONCERTS Ql !E HAl~ FET HISTÒRIA o:.OO L'OBERTl RA \fú•irn pt't' ronwnçar t•l diu. Recull tl'ohr.-, hrt•u• prt••••ntudrs pt•r Joan \'iH''· Jm·luu hutllt•tin>. infonnntius 1 o¡wntlt·~ mu•it'nls. 09.00 BUTLI.ETÍ DE NOTÍClES 09.08 TEMPS OE LES ~WSES Unu hura clt• mÍisirn hurr<lt'll prr•Pntatlo pt•t• .Jonn \hi'H. 10.00 RUTLLJo:'fÍ DE NOTÍCl ES 10.08 CAPSA IH: 1\t(SJC:A T\.Aih.O\':-hl: Simfonia n. 3. ·Polonl'sn''. Orqut•stru Filhurmioni<-11 dt• Berlín. Dir.: Il. vun 1\arajnn. (·17m). f"At.:RE: Trt'" romom·c·s ••·n~• puroul"'· op. 17. h.atluro Stnu. ¡¡iuno. (7m). 1\.REI.!TZER: St•ptt·t l"''' u rlorinrt, fol!ol trompu. \ÏoÜ. ,;.,Ja. •·iult~m•d i routruhui,, op. 62. Chari• En-.·mhll'. (:17m). '\fELSE:\: Ohcrturu lli·lius, up. 17. Ort¡Ut•strn ~mtfbni•·n clt• la E-P. Dir.: Ràdio Sut•l'u. SnlonPu. (10m). PAISIELLO: Com·t•rt pt•t· u pinntl i orqllt'Htru n. 2. Mnrinc·lnt·n Mnnl'lti. Ür<(UI'stru dc· Cumhl'll An~tlt•Ha. Dir.: Strphnnir Gnnl•·y. (21m). l nn, t·untutu. TELE~ANN: Ruherta Al!'xontlrr. Cont•t•nliiH Mn•iru~ tl•• Vit·nu. Oir.: Niknlau, Hnrnoncourt. (31Jrn). El 20 de juliol de 193-t t'S 'nn inau!llJrnr ~b nous e;;tudis de Ràdio Barcdnna. GRlEG: Concert per o piano i or<rne<otro op. 16. (30m). GR..\NADOS: Elt•gio t•h·rna. (6m). GR.\J"ADOS: Col.lce•·ió Tonadillns. 117m). GARRETA: Pnbtoral, pot•mn bimfònie. (12m). BIZET: L'Arlt•Hinna, suite;~ 1 i 2. (3ïm). l.ES \fi S~ ES DE \107 \RT. RM¡uil'ttl, h.\ 6:!1i. (\ t·r~ió trumPntotla pc·r FruM Rt·yt·r). ln¡¡rid Schrnithiht·n. ~oprunu. Cnth~rin~ Potrin•t, t'llrtt rall. :-,,¡¡ "arkit•, tt•nor. \lotlhia• llüllr. lmh. Cur .J,. Comht·o cl'Holundn. La Prtitl' Bundt'. Dir: Sig"wnld Kuijkt•n. (!i-lm). lll'- l·UlO Bl,.LLETÍ DE NOTÍCIES I AGF.lliDA 1\lt:Sif.Al. li.J3 EL DIA DE J.'OI Ei\T Prugrlllna••ió rt•alitzndn u ¡mrti r ''" I•·• 1K't.ll'iuns trut• ri~ nn,tre~ oirntg han ft•l ol •·unt••"totlr" tlt• Catnlunyn MúMirn, tt•l. 202:35:-15. 19.00 GJlANS INTÈHPIC ETS YO YO MA. \V,\I:I'ON: Cont·t•t·t pt•t· o violcmt•t•l i flrt¡ut'Hlro, Orqut•slt•u Simfòniro dt• Lnn dres. Dir.: \.ull'tí Prt'vin. (30m). BEETIIO\ EN: Snnutu ¡u·•· a Hlllnnr~l i piunn n. 5, op. 102 n. 2. Emunu~J \~.piano. (22m). 10.00 PE'\T\ GitA.\1 \ Rl'¡>ctició del prugrumu t•mi•, c•l dijons. 11.00 EL O IA O E L'OIEI'IT Progmmm•ib r·t•alitL.udu a purtir· dt• lc.. peticjon• t¡nt• t•l• uoKtrt•s oi!'nt.. han ft•t ui t•orurstutlor tic• Cotalunyu 1\-lt'thit·n. re· I. 202 :35 :35. 20.00 L'Àl iDI OVISl1AL Un progrnmn d'Ain Goduu. 22.00 AGENDA .MUSI CAL 22.00 CRANS 0 1\RES 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT enregistrat per Catalunya Música el dia 16 dl' mai¡r dc 1996 a La Plano de l'Om, dl• 1u Fundació Cai'<a cir \tanr•••a CO'I'CERTS DE PRI~L\\'ERA: EL POSTR0_\~\1TlCIS:\lE. F\LTRE: Sonata per a ,;oií i piano op. 13. USZT: concertant. duo Gran R.STR.\USS: Sonata per a \;oü i piano op. 18. S.-\RASATE: Fanta•in •obre Faust de Gounod. ,\ngrJ Jesús Garda. Gernnlo Lópt>7 Lag.ma. (83m). 23.:j1J NOCTIIRl~ Mú~ica per acabar el dia. Prcol'nlnció a l'àrrec d'Alfred Cduya. 00.:30 REPERTORI DE NIT DISSABTE, 28 DE SE· TIMBRE DE 1996 Oi .00 L'OBERTUR.\ 13.00 GHANS 11\TEGRALS per Catal un) u \lú•it·u. Cob lo l.u Prim•ipal dt· La Bi-hol. Dir.: Cabriel Bnrt•l'ló. (5m). Mú•il'a per començar el dia. Hcrull d'obrh breus pre•t!ntadr~ ¡>er Pilar Suhirà. 09.00 ~IÍ'SICA PER A COBLA 1>.\.'\SES DE LA GARROT}...\: Boll df' mm.,. Ball de Sani Ft>rriol, Ball de Capgrossoo. Ball dt>l gambl'tn. Cobla la Principal dl' la Bi•bnl. (9m). GIL: ..El meu l'nrrt'r". ''La cova gran... sarda"'''· Cobln ~Iootgrins. (9m). C..\1\ÇO'\S POPUL<\.RS CAT\A.• sumpta. \fn ria I..Al\ ES: Rinllt'ru. Cobla Sant Jordi. Dir.: Jordi León. (Sm). ARJSA I GENER: Montgrí blues. Cobla Montgr·ins. Santi Arisa i Lukutans. Dir.: Martí Camós. (Sm). BALL DE GIT.<\NES: Cutxut~n, Xotis. Jota. Cnbln Pdnripal dl' la Bisbal. Dir.: Fmnrt'!W Casoú. (7m). BOU: -EL cardina", In de snltiró "Lir1 antina''., sardani'S. La Principal dl' la Bi!ihal. (6m). BARCELÓ: \1at~ries ctcrnc,, per a eobla. Enregistruml'nl fl'l 1\tENOF.Lt;;SOI IN: Elit·•. •u·uhwi. op. 70. Chri•tiuc• Sehüft•r, Hopmno. Cnrnt•lin h.alli..·h. \1ic•lull'l Wolfgung S<·hi;nt>. Schudl'. Giichin~•·•· h.uutort'Ï Stnll¡mrt. Bud1 Collr!(.ium Stuttgart. Oir·.: llehnutl1 Rillin¡:. (128m). 00.30 llEP EtlTORI DE '\ff na lo mú•ica amb la infnnnació i la partiripnrió deJ, nostr.-, oit·nb. BLOC DE .XOTES. EL TRE'\CACLOSQt;F.S. SAC DE DUBTES. 15.00 ·'A LA \lAJ\ERA DE ...." Rl'¡wtici6 <lt•l programa ~ml:;< l'I dijou.• ul ,c,pre. 17.00 TE:\lPORADA D"ÒP EIlA DE CATALUNYA ltl'SICA VERDI: I Vt>>pri Siciliani, Òpt>r·n c•o l'ior Ut'Lt'S. \1.urtina ArrO}O· Plrícido Domingo. Shcrdll Mih11•s. Ru¡;gt'ru Rnimontli. Leo Gneke. Cot· .John AJJdis. Nc>w Pl1ilhunnonüt OrchPslra. Dir.: Jnnws Lrvine. (187m). 20.15SELECCIÓ DEJAZZ Pmwumo dedicat a la música tle juzz tmili ¡,_'lrH) d'Albert \fallofrí•. 22.15 CONCERT BL\GIJ\ARI Guió i ,..J~I"riÓ: Raimon Colomer i Joan \Ï\eij. DIUMENGE, 29 DE SE· TIMBRE DE 1996 23..15 '\OCTl'RN 07.00 L'OBERTl RA .Ion~. \ l ú-ico prr •·nmt•nçnr t•l dia. Rt>tull d'ohre., hrt•m prt'"'uludt'" per Pilnr Subirò. 00.30 REPERTORJ D E NIT 09.00 i\1Ú~1 Ql. ES MÍSTIQVF.S DILLUNS, 30 DE SE· ftMBRE DE 1996 ROSEl\MÜLLER: Confitc·bru·. Cuntu• h.ii ln. Dir.: h.om·ud .l unghiirwl. (15m). G \LUPPl: Confitrbur tibi, Dmnirw, nwtt•t. GÍ'rnrc l Lr~nt'. V(•¡·onit¡ut• Gt'u~. Pl'lt••· ll nrvey . 11 Srminurio mu•irnll'. (:i5m). MONTE\ EHDl: Confitt•hor· tibi nomin•• (wcomlo) u :i. Salm rlc• "St•lvn Mornle e Spir·ituul!'". l~mmn .h.kkbl, Roger·• r.o, t·~-Crumnp, TuHt'rlt'r Thomn,. Da,id Pln}l'l'•· Dir· \ntlr!'\1 Purroll. (7m). DEI~\l.A'<DF.: Confiwbor Tibi Domirw, " 56. Soli•lt•' I'OI"al~. L;•, Art• FJori••antK. Dir.: William Chri•tit'. (2(ml). P·\CI:\1: Confitl'llflr. Soli!. u•, vora'-. Capt•llu Mu•iral 'ito. Cet·ílio cie Lurru. Or•¡nt•stra Uricu-Simfònira dt•l Tt•utrt' ,J.. t CigHo dt' Llll·rn. Dir.: Gum frunco Cosmi. (7m). CH \ll PENTI ER: Cnnfill•hol' Tihi Domim·. dalm de Duvitl. Soli'lt'' vo<·niH. Lo Simphonu• du Voral Em,¡•mhlt• Marui•. Olivit•r Dlr.: Contrt•point. Sc·hncclll'li. (9m) 11.00 T RANS ,IISSIÓ EN lliRECT E DE LA MISSA CONVE~,'UAL DES DEL MONEST IR DE MON'fSERtlAT 12.30 DIVERTil1 ENT Un mi¡¡clia mu•iral on rs romhi - \1ú•ico per acabar l'I dia. Prt'•!'ntarió a càrrec dc :\turó 07.00 L'OBERTURA 1\ihísiru per comcnçor c>l din. Hecull d'obres breus pt·~~l'ntn ­ deK pt•r Jnno Vivc•fi. l nrlou butllt'tins infor matius i ngcndt>s mu•icnls. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTiCIES 09.08 T E:\IPS DE LES :\lliSES L no hora de música bnrrocn prt"t·ntodo per J oan \'he;;. 10.00 Bl..TLLETÍ DE 1\0TÍCIES 10.08 CAPSA DE :\r ÚSICA FrORlLLO: Concert per o violi i nrqut'strn n. 1. Adelina Oprean. Orqul'stra de Cambnt dr la Comunitat Europea. Dir.: .lorg Fnerlw•·· (2·1m). GLAZU'\OV: Simfonia n. 2. op. 16. Orque~lrn Simfònira cid Mi nisteri dc Cultura d<' l'URSS. Dir.: G. Rozhdest•enski. (48m). WO LF FERRARJ: Quintet amb pinnu, Op. 6. Wolfgang Sawo llist•h. Quartt>l Lt>opolder de Munic. Suitt> MmlPOU: (31m). Composll•lann. Julian Bt·enm. guitarm. (19m). BERLIOZ: Les nitsd'~stiu,op. 7. Fredl'rira \on Statle. Orqul'•tra Simfònica dc 13 IJo,ton. Dit.: S,•tJi Ü7nwa. t:12m). \ 11 \LI: :-innutu du t·hil'· ~o np. 2. n. 12. En•t•mble Auroru. (llm). 13.00 GltA'\S I iTEG RALS t.\ \rl;SJ\. \ DE C \ \IBR \ DE BHAII\1S. Trio up.ll pt•r u \IOií. , iulonn•l i piunu. Trio Bt•aux \rt~. (:19m). 11.00 UUTLLETÍ DE NOTÍCI ES I AGENDA 1\tl'SICAL 22.05 ELS CERTS ~OSTRES CON- COXCERT enregistrat pt•r \1ú.-..ira PI dia 7 d'a!!'"' d~ 1992 a r E,¡;J(o,ia Parroquial de Torro~>lla de .\lontgrí. Xll FESTIY.~ I:\TERS_\CIO'\AL DE '\lLSICA. PLRCELL: The Fairy Qm"C·n. Tbr Scbolars. The Srholor' Baroque Ememble. (100m). Catnlun~a 23.30 NOCT URN per at'abar el dia. Pre~entnció a t:itrrt'c d'.\lfred Celayu. Mú,irn 14.13 LA CANTATA OEL CAFÈ P t·ogrnmu fit' uiiÍqit·n t:o.rul. St·lt·t·t·ió. ¡.¡uit, i prt•s¡,ntnció: Alt'X Hohlt•N. U:S MISSES I ELS \10'1'ETS DE BACil. EL RIT\1E DEL COH: Novt•tat~> tU~~ogràfiqut••. t'<Hwerl, i notít•it•• qut• fan rt•ft•ri•ncia ol món t•oral. 16.00 CAPSA DE 'lLS ICA B \RTOI\.: Com•t•rt per a orqut•stru. Orqnt•o,trn Filhnrmòn~t•a T'l'l'U. Dir : 1\.urt'l \nrcot·l. (39m). GOSSEC: Simfonia u 17 part.. Orque,trn Simfbniru dt· Liègt•. Oir.: Jucqut•• lloutmunn. (26m). \E RDl: Mt'1•iro dt• ballt•t dt• "I ,.~•rri -.rtlinní". Lc, quntrl' e>luei<m•. Orqur•tt·n Nnrionul dt• l'Opera d1• Montt•· Cario. Dir.: \ntonio ,¡,. \lm¡-ida. (29m). SCHUBERT: Atlngio i Rontlo Cnm·ct·tunt 1wr 11 piano, violí i viu lont•t•l, D 487. Trio Al'inn. (l:lm). RIMSK I KOHSAKOV: Sutlkn. up . !i. Orqui'RII·a Filhurmc'lniru cJ,, Hottt•rdum. Dit·: Dnvicl Zinmun. (12m). BACil : Conrt•t·t pt•r· u cluvirl-mbul i urqn~>stru n. 5. BWV 1056. On1uestru Hun·orn ti'AmKit•rdom. Soli~tll i tlirt•ctur Ton Koopmun. (9m). KRLn·r: Sonato pt•r a trompo i piano en :\ti. llermunn Haumonn. l..t'onurtl Jl oknn,on. (18m). '\1\HLER: Li~drr t-int•, fuhn•nden GeM•IIt•n. C.lu·i,lu Ludwig, m~zo8opruno. l'hilharmoniu Or~he,­ tru. Oir: \dru1n Bouh. (18m). 19.00 AL:\1 \ l\ \ C Un t•spui dt••tinol u t•vorar l't•viurt• t'I~ ft•b; méA rl·pn·,rntatiu~ del pu"'Ut mu•iral. Guió i Relt'cció d',\Jex Hohlt•s. 20.00 BlfTLLETÍ D E NOTÍCI ES I AGEN DA ~fUSICAL 20.1:1 SELECC IÓ D E NOVETATS Prt••t•ntttt•ió de lt•K ítltimm, novo·lat• di~cog•·lifiqu•·• uparrgud ..~ ui mcn·at. E,pni patrlll'inat per Di.seo• Co•tell6. 00.30 REPERT ORI D E l\ IT DIMARTS, 1 D'OCIU· BRE DE 1996 07.00 L'OBERTI.'RA \tú•icu per començar ri dia. Recull d'obres brt>u, rrl'-entadp, pl'r Joan \In·•. Inclou butlJ,.tin• informatiu;. i agt'ndt'• mu-irak 09.00 Bl iTLLETÍ DE SOTÍClES 09.08 TE..\IPS DE LES ' R !-iES l.;na hora dl' mú;.ica ban·ora prtst-ntada per Joan \iw-. 10.00 BliTLLETÍ DE MrrÍClES 10.08 CAPSA DE :lftSICA NI ELSEN: Simfonia n. l. op. 7. Orquc-;tra Simfònica de Gott'bor~<. Oir.: }h un!!-Whun Chung. (34m). TX-4U..OVSI\J: Ser-t'nata per a corda. op . .t8. Orque•tra de Cambra tiP Bidorrússia. Dir.: Yalery PoUan•k~. (36m). f'U.L-\: Sen·nata andaluza ~r a pionn. )laria Ro-a Bodini. (5m). '\tOZART: E'L·-ultat ... Juhilate. 'fotH. h."Y 165. Lucia Popp. ;oprano. lt-,.lie Pear<oon .. or¡n1 ... Orqu~tra de Cambra An:dl'•a. Dir: Georg Fi._"t'hPr. (lóm J. POULE:\C: Com·ert per a orgu.:. G. :\talcolm . •\c.-adcmy of SL .\lartin-io- the-Fil'ld•. Dir.: Tona Brown. (23m). F\SCH: Sonata per a doo; ohoi-~ i fagnt 1-n Fa .\1. Burkhardt GlaelZner i lngo GorilZki. oboès. Tboma~ Reinhardt, fagot. (13m). VERDI: Música dt> ballet d'li Trovatorc". Orquestra 1\acional de l'Òpera de Monte-Cario. Dir.: \otonio de Almeiclu. (22m). W.RAJ\1TZKY: Quodlibet. Lbamer CoJJ¡•gïum. Dir.: Jost'fUlsanwr. (9m). 13.00 GRANS LYf EGRALS 14 22.00 AGENDA l\H :SICAL L \ .\IÚSICA DE C.-\..\ffiRA DE BR\H \IS. S,•,tt•t rll· t'tm! a n. 1. op. I 11. L~·· \1 u•it•it•n,. (39m). ll.OO Bl. r LLETi DE l\OTÍCIES I \GEl\DA .\lt:SICAL l4.J:J :110\IENTS LÍ RICS GLEHRERO: La \l•aeiaoa. Pilar Lur~ngnr. [,uhPI Dinz. \ l unut·l \uwm.i. C:trlo• '\1unguiu. Mnntll'l Tit•n·o. Cor Cuntur;, tlt• }fnclritl. Ot·qtu••tra Sinfòniru. llir.: Atnulfo \r¡.wntu. t28m). BELLIJ\1: La SumHull hnlu, t•xtt·;u•tt•s. Mnd<·llu Ot•,·iu. Lut·u Cnnonic-i. Alt·s•nmlru V,t·tlnt•,.i. Cot· dt• la r.iutul dt• Cumu. Orqut',trn Simft'tnit·u dt• Pittt't'nl.u .• Dir.: }1um•lln Viotti. (51m). 1\RIES D'OPEHETES 'v!E\ESES, rll' Do<tnl, l.t·hur i Stol7. Luria Popp. Mlprunu. \mbro,ian Opt•ru Choru•. \¡·atlt•m) uf St.\l arlln· in ·tlw· Fil'ld,. Dir.: \r\1111' \lurrint•r. (21m). 16.00 C \ I~. \ DE \ I l 'SIC..\ .\L BER: Rondo pt•r a' iolonct'l i un¡ut•,tru \lur·tin ll-trrtog. OrtiUt'•lru ~tmfòniru Òt> la Rluliu dl' Rt·rlin. Oir.: Robl"rtO Pntemo,tro. (13m). \'1\ ,\LDI: Cuneal p<'r a b'11Ítorru en Rt• ;\[, R\ 93 Efluonlu Ft•rnúndl"z. Orqm••tru tlt• Cumbru ,\nglt•,a. Oit·.: c ..urgt• \lnlrolm. (llm). 11 \) [)\': \)uurtl'l nmh Ouutu op. 5 n. 1, lluh 11: I. Burthold KUJjkt·n. Si¡.-i•"ald Kuijkt-n. Frunçoi~ Ft'rnundt•z. Wit•lantl 1\.uijkt•n. (22m). ll \"11M \1\f '\0\: Lu Hucu, fnnlm.iu op. 7. Orqut•,tt·o Filhurmtiniro de Bl'rlín. Dir.: Ltlrin \fnn7PI. 113m). C.I.E\H::NTI: St•t Nndi• rwr u piuno •lt· "Grodu, ad Pnrnn--utn". \11\'l~t•lt• Cumpant•Uo. Sundr·u T>t· Palma '\1arin '\ltN'U. (2Um ). ( li\\'~ Z: Tt•rr<·· ro •imfonia. Ot'<JUP,tra Simfònirn clt• l.ondrt''· Oir.: E. \ l ata. ¡:Hm). f.EC::I~\IR: Ohrrturü op. 13 n . I. Thr Pnrtt'll Quortt•t. (12m). BE:\~ETT: Cunrrrt ¡tt·r u piono i urt¡u~tra n. 2, "Il. ~- ,\fnlt·olrn Bino-. Philhurmnruo Ordw,lra. Dir.: \n·hoiM Hrullhwutlt•. (27m). SCHC.\ '1 \:\\: Rumnnrrs i Bullult·• pt'r o eor rnixl. up. 6ï. u. I. 2 i I. Cor \1u~ikwrt•in~ d" Dil~•dtlurf. Dir.: IlartmUL Sthmidt. (8m). QUJ\1\TZ: Trio bonolu 1wr u oboi·, violo do gurnhu i !'lu•t·t·í 1·11 Sui M . Bt•rlint•r Burm·k-Tt·io. (7m). 19.00 GRAVAC IONS IIISTÚRIQL ES El\ IU~G I STR \~H:í'iTS DE 1965. \\ EILL: Pt'litu mú,iru rlr trt'ti rut.. Ort¡ut·<tt-n filharmoniu. Dir.: Üt111 Klt•mpPn•r. (20m). BEETIIO\ El\: Sonotn pt'r u ,;oií i piano. op. 96. \ehudi \lenuhin. Gleon Gould. 122m). J.STR.\USS(II): Sang 'ien~"<a, ,a)~ op. 354. Orqueotra Filharmonia. Dir.: Otto Klrm¡m·er. (9m). STRA\T\Sl\.J· Tango (no,·a orqueolrució,l953). Cultunhia Jazz Eoscmhlc. (lm). 20.00 Bl:ILLETÍ D E i\OTÍCTES I AGEi\DA ~fl'SICAL 20.13 GRANS O BRES STRADELLA: n Barehcggio. scrcuutu a tres amb in~tru­ mt•ot~. \'n]('ntina Vulente. MUt'to Lazzunt. Giovanni Dn¡,'Dino. Conjunt vocal i in•Lnun~nt"l Carnnatu Li¡,'l.u·e. Dit-.: Strbnn Velarili. (99m). 13 I~ B .¡ 22.00 AGEI\"DA ) rtJSl CAL 22.05 ELS NOSTRES CO!\CERTS CQ"ojCERT enrP{ri,lral per Cutalnnva '\1(t~i('ll l'I ilin 17 d• maiede Í996 al Reial \lont'tirdt• Santa .\lariu de Ripoll. OBRFS PER A ORGL~ DEL P\HE :\ \RCÍS DE C-\SA.\OYES. \[odf'·t \loreno. oq;ue. 152m). 23.30 ~OCTVRN 1\Jú,icu per acabar l'I dta Pre.entació a càrrl't' d' \Jfml Cl'laya. \ 00.30 REP ERTORI DE NIT I DIMECRES, 2 D'GcrU· BRE DE 1996 d' ~ !J e Oï.OO L'OBE R11.:RA ~ {l \1ú•iea per començar el dia. Ret·ull d'obre' breu, prt>"'nlude.-; per Joan \lvi'•- Inclou botlll'tin• informatiu~ ogemll'• mu:ooical.,. () v F 'I ) u 09.00 BLTLLETÍ DE ~OTÍ· ClES 1 d ~ 09.08 TE.\I PS DE LES \ ILSE." E Una hora dP mú,ica horrorn pre..-entnda pl'l' Joan \lw<. ~ ( ~ 10.00 BUTllETÍ DE 1\0TÍCI ES l I J ¡ 10.08 CAPSA OE l\rCS ICA ELGAR: \'ariacion' .. Enigmu". op. 36. On¡w·~Lra Simfònit·u tir Londr·l's. Dir.: Bru·t·y Turkwcll. (30m). PACANrNf: 6 Sonntfi pet• a violi i guita.rt·a, op. 5. Luigi Alhe•·to Biunrhi. Muurirío Preda. (20m). FI\LLA: Noclws en los jardines de E!<puñn. 1\!artha Argcricb, piunrt. Orqut's tra de Pnru. Dir.: Daniel Barcobuim. (25m). SALIERI: Serenatn ¡.wr a imtrwnt>nb rlr ( • I I I ( di •). a, ra 11· l; •). 'Í- n, u•o n. 61 lO vt•nt t•n Si b '1. 11 Gru ppo ili Roma. (16m). SIBELILS: l. no Sap. op. 9. Po<"mn ~imfònic. Orque,trn filbnr·mònit•n fi<' 1J<l,rou. Dir.: Vn--ilí 'iinui\ki. (18m). CIIOPI'I': Hundo "u Iu mazur", op. 5. \lnd(mir .\,hkenat.}, piano. (8rn). ROLSSEL: Simfonia n. 1 op. 7. "Lt• Poème dt• In For·l't". Or·tlut"·tru '\urional dt• Frnnçu. Dit·: Charb Outoit. (35m). MONTE. \ ERDI: L••th• r·n nnrur·osa. modrigul. Pcdro Lit•rulo, hurítr¡n-buix. Clrml'twic ConNnrt. Dir.: Ht•né Clrnll'nric. (8m). 13.00 GRANS INT EG HALS LA MÚSICA OE Ci\MBRA DE BRAif\1S. Qmwtet nmb pinnu, 11p. 25. Rivku Golani, violu. Tdo B11rodin. (I lm). 14.00 BllTLLETÍ DE NOTÍClES I AGEI\D.\ .\l t.:SICI\L .r ¡. I. i• l· ., Í- 5 a ¡_ i L 14.13 EL GRA" SEGLE Pr"h'l'Oillll dl' 1\lll,icn nntiga. Selr<·ció. guió í prt'"l'lllnt'Íél n ràrrcr dt.> Joan \'Ï\1',. EI.S CO)fPOSITOHS OELS TE:\1PS DE C.\RLES 1: Cri•tóhul dt> \l•>rnl,·•. EL P\R'\.\S. 16.00 CAPSA DE :\1ÚSICA 1\.\8,\LE\'SK\: Simfuniu n. I. op. 18. Orqur;tru Filhtu·mònit·u S1cgrd. Oir·.: Erwin A<-él. (21m). .U.BL~0:-1 1 : Conct·r·t per u c•rwdu i dnYil'èmhul. up. i n. ·1·. Acradt•miu lnktt·um¡•ntuli,; Cloutliu ~l onuwcrdi. Dir·.: lfuuH Ludwig llirsrh. (lOm). RE,lCHA: Sinfonit•o pt•r u •1uutrt' lloutr,, up. 1!!. Quut'll't Kuhlnu. (25m). GRJE:G: Ml'lotli•·s dd c·or·, op. 5. I Tuknn l lo¡:egac·d, IJ¡u·íton. Warrrn Joni'~. pinno. (6rn). f..\URE: \fw•trn•·• l'I Ht•rgtunnsqut•s, •uitt'. .\rndl'lll) of St. llartin-in-Lhe Fi•·ltt,, Dir.: '\t'viU.. \larrim•r. (I lm). BOIS\lOllTIER: Sonata ¡wr u tri', lluuH·, d~ hff i hai' rontinu, op. :H n. I. La Fcmttgnrn \m,tt•nlam. (6m). E.'\'ESCL: Suite• <ln[Ut..,trnl n. I, op. 9, Orc¡ut•,tru '\nt•Jtmul dt• Iu Ràdio Rcunum•,n. Oir.: IJoriu Andn•t·•c·u. (26m). OCÓ'\: Bolrro ¡wr a pinnu .. Rt•t•u••rdn,; d• \ndnlul'iu". Pntrir·k Cuhrn. pitmo. (im). I L\)'D'I: \ li•su in \ug."tii,, linh, >. \11: I J, "Mi"a Nc•l,on". \1nr¡:uc·¡•t Mnc·~ull. Cnrol}n Wntkin~nn. Kt·ith Lt•will. Rc•ht•r·t Boll. Cur· de Iu Ràdio ¡(¡o Lt•pzig. Cnpt·llan E~tutnl ell' Drt••clrn. Dit·.: N!•l illt• Muc'l'i lll'<'. (4lm). G \DE: Quartet dl' c·cu·tlu op. 63. Qunrlct Konlnt. (2:1m). P'\R INA; Cappric·l'iu oll'UI'a¡;nHIf. ltict•rca r· Cfln•urt. (I !lm). ·I 19.0() "iOUS INTf:RPR ETS BEETHO\ EN: Qunrtt·t tl<' cordo op. 18 o . .J. Alumnes del Royal College of )fmic de Londre:.. (20m). GRIEG: Suite Holb.-rg. Orqul'•tra de Cambra del Coru.ervotori Superior de \ Jú,ira del Liceu. Dir.: J aume France•c. (20m). )IOXTSALVATGE: Pnràfra•i Concertant. Enrl'¡;io;trameot fet per Catalunya \fú,ica. Anna Baget. violí. Aníbal Bañudo~. piano. (13m). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 1 AGENDA MUSICAL 20.13 SELECCIÓ DE NOVETATS Prt·~¡·ntació de les últimes no,•etalij d.iscogràlïques aparegudes ui nll'rcnl. Espai palrot:inat pt'r Di•co~ Castelló. 22.00 AGENDA :\IUSICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CO~CERT enregi,trat per Cntnlun~n .\1úsica el dia 19 de mai¡; dl' 1996 a l'Auditori Pau Cu•nl• d'El VendreU. CEREROLS. A.SOLER. CASA.\0\ ES I SORS: Quatre obre:,. \ ERDI: Trco obre¡, religiose,, REG EH: Cf'istliche gesiinge. o¡>. 13!1. Coral Càrmina. Dir.: Alfred Cunyamero. (43m). 23.30 NOCI'URN Mt'1sica per aenbnr el dia. Pn•scntut·ió u c;àtTCC d'Alfred Ccluya. 00.30 R EPERTORI DE l'll T DUOUS, 3 D'OctUBRE DE 1996 07.00 L'OBEHTURA '\1úsico per començar el dia. Rerull d'obres breus pre:,enlacle' per Joan Yhe,. Inclou butUt"Lios informatius i agendes mu... ical.s. 09.00 Bt:T LLETÍ DE l'íOTÍCIES 09.08 TE.\ lPS DE LES UGSES Unn horu de mú>ica barrora pre~cntnda pt·r Joan \ï\-P$. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE iUÚSICA VOLKMANN: Simfonia n. 1, up. •14. Üt'IJUestra Filharmònica tll'l Nordocst d'Alcman)·a. Dir.: \V('rnl'l' Andr·cns AJbprt. (35m). GERSH\'1:'11\: un americà a Pmio;. Orquestro Simfònica dc Londrc8. Dic-.: André Previn. (18111). TARTC\'1: Sonata pern \iolí. ~iolom•t•l i t•lu' iri'rnhal. B.8.5. op. 5 n. 6. Trin l..t)l•utt·lli. h.ll \T\..\TlHI \'\, (20m). Spnrtacns, holl!'t (•''-lrnru•,). Oniiii'Strn Filhormòniru dl' \'i¡,oa. Dir.: ·\. hhat,atllriun. (23m). DEL \[) \LJD: H ultimo ndló5 op. 10. Patrit·k Colwo. piano. (7m). GR \li\: Cunrl'rt en Fn \1. Hict•n•ur ConM>rt. (10m). BRAI IMS: '\iinit·.up. 82. A. llodg>mn. Cor i Orc1u<·,tr·u Simfònit·u dc Iu Hi\clio dt• Buviera. Dir.: B. Hoitink. (13m). '\OSTAKOV I'I'X: Ob<'r· l UI'U 6Ubt•t• lt'IIII'K Jl!lJlli i Ot'~ rlll<• sos l kir~u is, op. 115. Onlut·str·u Di r.: Conc·t•r·t¡;l'houw. df'l ( lOm). Tl nitink. Bt'l'nnnl da Sinfouia L.MOZAHT: Cot·eiu. Soli•tt·s dt• trornpu. At·adem) of St. Murti n-in-tllt'Fit•lrl~. Dir.: lonu Bro"n. (I lm). CHERLBTJ\ 1: Sonntn lll'r n t·ht vicÒ'ml.wl n. 3. l.nnrn •\h ini. (11m). 13.00 Cll\:\S 1"--~fEC R \ L':; L\ ~fÚSI CA DE C:.\.\IUR\ DE BR\H\IS. Quurh•t umh piano. op. 26. Ri1 l,.o (;olnni, 'ioln. Trio Borodio. (56m). 11.00 ULTLLETÍ DE l.'IOT ÍCTES I AGEN DA \ tl'SIC \L 1 L 1:3 ~IÚSTCS DE CATAU 'l'íYA TOLDR.~: \'l~;tc•• al mur. Quarte t Clinku. (15m). SC HUMANN: Kl'l·i•lt·rinnu, op. 16. Adolf Pln. pinn11. (:Hun). \LIÓ: Sis melodies. .l oun Cu!Jcru, t!'nur. .lnan Ruhi nut, piunn. (19m). LAMOTE OE GRIGNOJ'i: Mnnot·ron•i•·.~. Ot·quctotrll de Cambru Gnnçul Comt•llo~. Dir·.: Conç11l ConwUus. (I lm). T.\RREG,\ : \f arietu, mo!lurco. Corll's Tn"pot, guítarru. (3m) . SA."'\C \.\: Lnrrll'nto l'I Rondo. :\1on '\lnr-Trcs. (i'm). lHJ\fE: Pm•tit·oll ll nmt'' Captnine :\fu-irkt-. \lontst>rrut Figut•ru~. Hc~pèriun '\. '\., Dir.; Jordi Somll. (im). 16.00 CAPSA Df. \J(SICA SCRI·\BH\: Elpocmn de l'h tu;;i. op. 5-l. Rt•ial OrcJuc,lru Filhnrmc'mku d'E,Io•·nhn. Dic·.: Ll'if Segl'r•tam. (25m). 11 \NOEL: Sonntn ¡wr u do.• 'iolin• i baix continu op. 5 n. 5. Lundun But·oquc. (10m) . .1\.0ZELUCI-I : Sinfoniu Frnnt't'M' en l.u. Orqucstru dc Comlll'n Suk. Di•·.: J oM·f Vloch. (26m). STANFORD: g,.,.,!nutu (Nunt•t) t•n Fu M, op. 95. Cn¡u·tt•ot·n. (29m). LTSZT: Cnnl'l'rt pt•r 11 piano i Ot'tJUf',trn n. 2. Mil'lwl B~r·off. Or<JUI',.trn dc• Iu Gt•wundhau~ dt> Ll'ipzig. Oir.: h.u•·t \ Ju,u•·· J>UCC l i\ 1 (•en iol'): (21m). Sah u en fru•. Doina Palude. 'oprano. Ginnfranco Cu- mi, or¡,'Ul'. Ot'<fllt!'>lrn líric:o-•lmf'òni~o tiet Teatre del Giglio dt> Lot'l'a. Dir.: Cianfrrw~o Co;;mí. (i'm) . .\L.\.R,\IS: Pi~es en Trio t•o mi m. Tht> Pur~ell Quartet. (I.Jm). RECER: lna suite de ballet, op. 130. Orquestro Símfònil'n de la Rudio de Bn,icru. Dir.: Colin Da,·is. (19m). )lOZ.UlT:'' \.bl. lo prt••icli". Rc>dlotiu i ària pern soprano 1-. V 2i2. Teresa Sti~h­ Hnndnii.Orqucstra dd Mo:tu r·ll' II UI dl' Salzburg. Dit-.: B. Pu tnn¡;arlncr. (14m). 19.00 PENTAGRAMA P•·ogt·amu dc divulgació musit•nl. Guió i rcalitznl'ió: Pt•rc Bur·í·h i Àlc'- Robles. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I ACE~ DA )IUSICAI, 20.13 "A LA :\l<\NERA DE ...." Ln c·omidnt ''"' propo'a i comt>.nta Iu rnúhirn qui' li U!O'udn. Guió i pre•l'ntació de J oan \'he... J>rodm·•·ió de OoloN Buo;qu<'l.!.. 22.00 AGE~DA l\ILSICAL 22.05 ELS NOSTRES COI\CERTS CONCERT t.>oregistrnt per Cutuluoya Músicu el din 23 de maig de 1996 n In Plana dl' l' Om de Manr••Ra. CONCE RTS DE PRll\IAVE HA: EL POSTROMANT IC ISME. SCHUBERT: Qual'lettsa t.z n. 12, D 703. XOST\KOVITX: QuartN n. 8, op. 110. HAVEL: Quartet dc rordu t·n Fa M. Quartet de cordo dc• Bnrrdoou. (65rn). 23.30 :'iOCI'CR N \[ú,iea per acabar el dia. PrC'o..entadó o càrrL'C d'.\lfred Cdayo. 00.30 \l l'SICA DEL SEGLE X.'X BERG: Suite dc l'òpera ~Lulu~. \rlt>en Au¡;ér. •oprnno. OrtiUI'>lrn Simfònica de la Ciutat de Birrninghum. Oir.: Simon Rotlle. (34m). J,\NACEh.: ' n adi (Joventut), Suitt' per n se.xtel de vrot. Orpheus Chamber Or,;,ht•stro. ( l8rn). DALLAPJCCOLA: Cint¡ ut> l'nnti. l\larlo Basioln, baríton. Orr¡uestrn Tl'ntre la Fenirc. Dit·.: Ilt•t·mano Srhet·chcn. (12m). STRA\'INSKI: Conecrt Jll'l' n viulí i orquestra en Re M. Arthur GI'Umiaux. Orquestra del Cont'rrl{;ebonw d ·Arnstt>rd am. Dir.: Erne!ot Bour. (21m). 02.00 REP ERTORI D E NIT 15 DIVENDRES, 4 D'OC. TUBRE DE 1996 09.08 TEMPS DE LES !\1\ SES lnu ho.-u dt• músit-u hun·nt'll Jll"t'Mt·ntndn per Jonn \ht·~o. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- 20.00 Rl.1T LLET Í DE NOTÍC IES I AGENDA MUSICAL 07.00 L' OB ERTURA \ l t't .. irn per començar· r•l •lin. He•·nll cl'uhreq brt•us pn••c·ntn· de. per .Joan \'in••. I nt•lou hui llt•tins infor·mntius i u¡.wndt•• mn,Ít'al~. 09.110 Bl'TLLETÍ D E '\OTÍCIES <:ms 10.08 CAPSA DE Ml"StC \ STR..\\1:\SKI: Simfonia en Do. On¡ur•tra Simfòniea cir la Hàtlío ~ ...e"" .,!:! ~' ¡¡;¡· 143 tlt• Bavit•ru. Dir.: Colin Dmi,. (31m). I IL\l\fEL: Sonata pt•r a violu i pianoforte op. 5o. 3. \nnn Bnrbaru Dul'tschlt•r. Ur•nlu Ourlllehlt•r. (20m). SCIIU~l \Ni\: Di1·htt>diebc, op. 1\8 (El~ urnor• dt•l ¡¡ur•tu). D. Fi;;dwr-DiP•kuu, hnrílon. C. Esehcuhnt•h. piuno. (:l7m). BEETHO\'Ef\: St•n·nntn. op. 8. Trio de cnrdn tlr• \it•nn . (30m). SlBELTCS: Coner•rt ¡wr u \iolí i orqueslrn op. 17. \iktoriu Mullo•n. Orquf',trn Sirnfònit-a dt· Bo-ton. Dir: Sciji Oznwa. (:i2rn). \fOLTER: Simfonia eont"N'Innt pt•r u trompeta. dos ohoi·•. dut'' tr·ompt'R í fagot. Wolfgnn~ Ba•rh, lrompt'IU. llun de \ rie~ i Bari St>hnt·Pmnnn, ohoi'. Vic•t•nll• Zarzo i Joóé Zarzo, lrnmpu. Fr·uns RobPrt Bcrkbollt, f11~ot. (lOm). DONIZETTI: Jl Fa(l'¡..'nanw di Livonia. ul.wrturu. Orquestra de Iu Ràdio T\ Bel¡:a d" Bruscl.les. Dir.: Sil' a no Frootulini. (10m). 13.00 GRANS INTEGRALS I~\ MÚS ICA DE C.\.\fBRA UE BRAfL'dS. Quintet per a píuno, 2 • i<>lins, viola i violom·d op. :H. Chriotoph Eschenh11eh , piano. Quartet Amadt>us. (42m). 16 19.00 CRAJiiS J:\'TÈRPR I':'Th ) 0-YO :'llA. BOCCllLIU~l: Conc•t•rt pt•r a 'iolonrc•l í orqw·~­ trn en Sí b M, G. 482. fkqtu·•trn dc• Cam lwa Saint Pu ul. Uit·.: l'inc-has Zukerman. (20m). J.Ch.BACH: Simfoni11 conrt•r·tant per o vioH, ,;olnnt•t•l í orque;;tru en La :\1. Ort]ttl·-•lra tlt• Cambra Saint Puul. Dtr.: Pim·bn~ Znkennan (\iolí). 116m). S.\~T-SAF.'\8: Conrt•rt pr•r· 11 \ iolom·el i orque,tnt n. l. np. :i:l. Orquc,;tru 'l"at:ionol dt• França. Dir·.: Lmin Maazel. (19m). 20.13 CONCERTS Q l E llA!'\ FET HISTÒRL.\ L'un) 193-l lo Capl'lla Clñ••iru dt• 'lallorcu .-a celebrar ¡,., ft••IP' nadalenquc' amb un prt·•tÍ· ¡tió. rirlP dc mú-iea. JI\.'\DEL: El \)¡.,.¡._., ( li i lli part) (86m ). T IUDICIO:\.\.L: La Hulan [..'1Jt·ra. (4m). El 28 dt' fchrc•r tle 1934 P~ vn ri'IPbrur t·l t•orwc·r1 Ílllltlgut·a ( dl' J'AsRtll'iUI'ÍÓ tlt• '1thit·a Antif:!a. BYRD: '"l'ht• Eori o f Snfubtlr) ... pn' an11 í tlo• ¡::allurdc-.. (6m). B \CH: Fon ta•in rromàtka i Fu~:a. B\'1-"\ IJOJ. (12m). Ht'Cull d'obres breu~ dt'S pt'r Pilar Suhirà. pr~•t•nto· 09.00 1\fÚSI CA P E H A COBLA ACUÑA: P oema urb;l, ¡~lo;Nu (ll'r 11 eobla. Cobla ~lonl¡(rin;.. ( lOm). MORERA: La sanlunn dl' lt·~ mongrs, sardana. Cobl11 Principnl de la Bisbal. Dir.: Rít·onl \ 1lad~au. (Sm). JOSEP SElUL\: l.n rhula. masuren. El t·ulifo. •t·hntti•b. Cobla .\ li•dítrrraniu. Dir.: .Jordi León. (im). \ IOH \LEO\: Joguina. fonta•ia r•mrt•r·tar:t per a coblo. ï.nhla \1nnt griu•. (13rn). LLUNELL: flnn diu umor. Cobla JuH'túl de fldlpui¡:. Oir.: .J osep M. Bt•rnal. (5m). D IJ\SES D E LA GARROT'-\: Ball dc l'espuncr. Bull tld• paborde-. BaU dc geganL•. Cobla la Prindpal dt> In Bi~hal. (13m). Rcpt.'tirió del programo t•mi·· t•l díjon•. 11.00 TRA..'IiSltiSSIÓ E:\ DlR ECTE DE L.\ ~flSS.\ CO:\VE.'IiTI:AL D ES DEL l l O'\ ES. T IR DE llOl\TSERRAT 11.00 EL DIA D E L'O IENT 12.30 10.00 PE.,'TACRUL\ Pr·og:mmul'ió rcalilznrlu u put·tir dr• lf's peticions que t·l~ no'll't'' oil'llll• hun fl.'l ol t·ontt•,tutlor tlt• Catalunya ~líi•ira, tt'l. 202 :i5 ;~:;. 20.00 L'Àt:DIQ\1SUA.L Un programa cLUex Gorinn. :!2.00 CR.~'\S OBRES 22.05 ELS '\OSTRES CO~­ CERTS J .STR\L"SS(ll): La \t>ntufor.o. hallt•l en tres aele•. '\ulmnal Philbarmonic Ort·lw~Lra. Dir.: Rirhard Bonyngc. (89m). 23.30 ~OCTLll.'i Mít•ica per acabar d dtll . Prt>~t-utadó o càrrer d• .-\)frl'tl C!'luyn. 11.00 B t.;T LLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA l1LSICAL 00.30 REPERTOR.I DE l\IT 1·1.13 EL D IA DE L'OIE:'\T DISSAB1E, 5 D'OCIU· Programarió realit7.odn n partk dt• lt's peticions ([Ut' el~ uo•lrc~ oien t¡¡ han fet al eonll'•lodm· dr• Catalunya Mú~i<'ll, tel. 202 35 35. BRE DE 1996 Oï.OO L"OBERTL1lA 1\lú.•íea per comr•or;ar t'I dio. a a l' a C• C• d d 11 e e ~ r d a :!2.00 ACE.'iDA \IUSICAL CO'\CERT enrrgi•lrnt ¡wr Catalunya .\fú~ir-a t'I tlin 18 d'11 go•t dt 1991 u l' f.,¡::(í',in Pnmx¡uial de Uh;a. X FESTI\ \L I:'~TIR.'\AClO:\ \1 DE '\fúSfCA. PCCCl~l: I C.ri.-un· tMni. CHOP~: Conrt>rt Jl<'r a piano i orqu,...lrn n. 1. \' \..'\ Il \L: Simfonia en La \1. H.\\ D:\: Simfonia n. 94 -La .• ttrpr•··a··. l¡!or .\rda.ne,-, piano. On1u•··lru d., Cambra dl." Praga. (98m}. lldikú Komlóoi, coutrnlt. Jñnu, l:Júncli. tenor. Galmr Lehntku, org:ut>. Lúszló No•úk, ron lrubaix. CtJr :Madrignl tlt• Hudupt'!tl, Oit·.: Fcr·cnc Szekcrt''· (22m). LULLY: Miserer·e, mott•l. Donnn BrtJwn. soprano. Guillrmenr Laurens. mezzosoprano. llo-.unl Crook. tenor. llen ~ !.am). tenor. Pf'ler Koo~. bai."<. Co,.. i Orqut••tra dc la Cbupellt• Rll)a(,.. Dir: Pbilippe lll'l'rt'"''~ht•. (23m). HOFF\fA.' '\: Mí..•rr,... ¡_)('t' u solistes, cot· i ort¡ur...trn. Krisztina Laki. Hildt•J~ard Lnm·ich. Gwcndulyn Killt·hrt•w. AltloVBnldin. Níkolnus llillt•· bt·and. Cor i Orqut•;IL·u Siru fònica de la Ràdio d<• Cnlòníu. Dir.: Roland Bnder. (39m). 23.30 i\OCT URN '1tí<iea per arabnr r•l din. Prc,.enlació a càrrt•e tlt• :'llarú Janío. 00.30 REPERTORI 01-: NIT DI\'ERTI~IENT Un mi.gdia musirul 1111 "~ t•mnhinu Iu ntÚbil·a mnb Iu iuf!lrnJucill i lo parliciparió dl'(, noMLrr• oit•nts. BLOC DE '\OTES. EL TRENC.-\CLOSQLES. S \C UF DLBTES. 15.00 •·A LA \L\SERA OE.... ~ R.. p.. ticiÍ> df'l pro¡.,'Tuma ~mi·· d dijou; al \eSJlrC. 17.00 TEMPORADA o•òJ>F..RA D E CATALUNYA l\1 ÜSICA \'IVALDI: L'lncoronuzinnt• ,¡¡ Onrio, òpera en lrPs arlt''· John ElwP~. <rl-rord L""'"· ll~nri L<•droil. J,.abeUe Poulrnar1l. .-\¡m(·, .\1ellon. Domini'(ue \'i ...•. En•emhlf' BnroquP dl' l\ir~. Dir.: Gilbert Bczzinn. (171m). DIUMENGE, 6 D'OC· TUBRE DE 1996 20.00 SEL ECCIÓ DE JJ\1;/, 07.00 L'O B E RTl RA Programa dedirat a In m{r.lrlltlt· jazz amh ¡,'Uiú d'AIIJ~t·t Mnllufrí•, Música per coml'n~ar t·l tliu. Rl!eull d·obre. br·t•u• ¡¡r·t•sj•ntndP~ JWr Pilar Sobirà. :!2.00 CONCERT LMAGIN.\IU 09.00 ~r(;SIQl'ES ~ÓSTIQUES L\S!SL'S: \li•erere mt'Í Dru•, Salm 50. The Hillínrd ErN•rnhlr. hf't'>< Boeke Consort. Dír.: Paul Hillil'r. (23m). \.SOLER: \1i ,._.rt•re a 12. per a quartj•l vOfal, tlohlf' ror i b.c. Brigilla Kovúrs, kOpraoo. Zsnz~a Uí-m•o,, Hopruno. Guió i ;p(¡•cció: Ruímnn Colmnr•r i Joan Viws. 23.30 Z\OCTI.iRS :'ltú-icn pl'r at."obnr 1•l dia. Pr..,entació a c·àrrt•r dt• \fon'• Jan~. 00.30 R EP ERTO D E NIT f,....•rüfoudoo dc: Catnlun'a '\lü~tlt"a pt'r f'omarqur• (Flf ). Bai'l [f,n-. \_tnatuà 1 Uil""r• •I"FJ,rr-: 102.5. T.-rra \ha : tJ7.3 . l'nt~rat : 92.2. \h Camp. Bai, Camr•· Bai'\ ft,-nr•l-4: Con•·a ,f.,. Barbeñ I Turra,:••nM~~ lfl5. L A•il: Pf'nrd;...: 105.9. Garrii;IH'•· :'\''«t-H·ra , J•la d"l r~Pll. !:it>~rra. ~f"~rià i lr,;rll , tJJ 'J . Garra(; 91.9. -\lt P~t"nt1f;.A. \oc•i•. ll~tV1 l O..rJ!U•di: 102.1. Baix Uobrrpt. Uarrrlunò... hllr. Oo:ciJ•nlal í \ '.U-'o Ori•nt•h llll.5 . \lo...,..m"' 9f> .•VJOI.S. O·nu• : l(lji .S. s.,¡.,,.;.., 89.7 . GiroMa i Pla drl'f:,.tan): %.7.1.1 ~·ho: 96.7188. 7. Baix EmportU: 87 .819(,.7. \lt f:mpordi i Jlo,..,Uó: <IQ.R/87.(oi'J3. 7rJ(t.7. Gorr.,txa: 97.1. Ri polir.: liKI.~I IIlS.R. C.rdnn)• : 88.4. Ah l"r¡:•U: 88.6. PAllardu•,. i Pallar, Sobirà: 88.6. \al d' \ran : n.R!IUI.2 . [ e ~ I e TEM A ·a- ~L 1). nn Itt• 1), ii te. e, tre :u. rd lom· ia. ¡,¡. ci i ·es el di hn Jrí ~1. li lff w. Així doncs, Puccini té dret a ona protecció de 80 anys d 'acord amb la legislació que l 'afecta Qa Llei dr 1879). A m és, els governs espanyol i italià, l' any 1957. varen acordar prorrogar la protecció sis anys n causa de la Segona Guerra Mundial. En conseqüènci a , Puccini, és a diT, els seus h ereus, conserven els drets de propietat intel·lectua l ñns a l'any 2010. P<w als auton; i, en el 110sLre cas, per als compositors la Llei repa·csenta el marc legal per assolir la defensa del seus drets i, mitjançant l'explotació d'aquests drets. aconseguir uns ingressos econòmics. Aquests ingressos, evidentmen t, estat·an en funció del mercat. En el món de la música clàssica El concierto de Aranjuez del maestro Rodrigo ens consta que ha estat, està i estarà donant uns bons rendiments, mentre que, lògicament, altt·es obrc.>s de difusió més minoritària no aportaran als seus autors o h ereus cap quantitat significativ a. Les lleis <le l'oferta i la demanda també són d'aplicació en aquest camp. En aquests drets que hem denominat d 'explotació, la Llei distingeix entre drets de reproducció , distribució, comunicaci ó pública i transformac ió. De la mateixa manera, especifica que. excepte els casos especialmen t determinats per la U ei, caldrà sempre l'autoritzac ió dc l'autor per· f'Xercitar-los. S'entén per "reproducc ió" la fixació d ' una obra en un suport que en permeti la comunicació i obtenció de còpies. Aquesta reproducció pot ésser en paper, en disc, etcètera. "Distribució" és posar a disposició dd púhHc l'obra per mitjà dr la venda, el lloguer o el p t·éstec d'exrmplars dc l'obra r ept·odtüda. E ns referim a la venda o el lloguer de discs o altres suports que continguin l'obra. Per ''comunicac ió pública" cal entendr e tot aquell acte pel l[llal una pluralitat de persones poden tenir accés a l'obra sense distribució prèvia d'exemplars a cadascuna d'elles. Estem parlant de concerts, retransmiss ions r adiofònique s o televisives, Nc. Per "transforma ció de l'obra" s'entén l 'adaptació a qualsevol modificació en la seva forma de la qual derivi una obt·a diferrnt. ¿Qui no recorda les lamentables adaptacions dc Waldo dc· Los Rios d'ohres clàssiques? La U ei també pr eveu el denominat dret de remuneració pet· còpia privada. Aquest dret ser à ineuundable i consisteix en una compensaci ó econòmica que es pen ·ebrà amb l'ajuda d'entitats de gestió d 'aquest drrt. Aquesta remuneraci ó compensa la a·eprorlucció r ca lüzada ~xclusivarncnt per a ús pl'ivat. Per això per cada aparell dc reproducció de fonohrrames (CD. casset. .. ) es paguen 100 ptes~ per cada aparell de vídeo, 1.100 ptes: per cin tes dc fi conderto de AranJuez del mestre Joaquln Rodrigo és una de les obres que més drets generen casset, 30 ptes, per hora de gravació i per cintes de vídeo 50 ptes. per hora de gravació. Amb aquests imports s'intenta compensar totes aquelles còpies d e les obres que es realitzin en l'àmbit privat sense voluntat comercial. Fins aquí hem parlat dels drets d'e:xplotaci ó, lJerò la Llei també reconcí...x a l'autor uns drets que d enomina "morals". Aquests drets són irrenunciables i inalienable s. Consisteixen a d ecidit· si l'obra ha d'ésser divulgada i de quina manet·a; com exigir ol reconeixl'm enl de l'a utoria de l' obra, exigir el respecte a la integl'itat de l 'obra, modificar-l a, retirar-la d el comerç i accedir a l'exemplar únic o a·ar d e L'obra. Als h ereus, únicam ent se ' ls concedei.."X el d rel moral a fer reconèixer l 'autoria de l'obra i exigir el r especte a la intcgt·itat d 'aquesta. D'aquesta manera s'eviten d eformacions, modificacio ns o qualsevol atemptat a l'obra. Espero que aquesta Llei, una de Jes més avançades actualment al món , permeti als nostres autors obtt•nit· uns inr,rressos suficients i unes eines de d efen sa de la seva obra que els possibiliti desenvolupar una activitat creativa sense més angoixa que connectar amb les muses. TEM A Drets edito rials: el preu o el sobre preu de la música lt e¡ p er DAVID PUIRTAS si t"r a les orquestres, interpretar públicamen t una obra musical cos ta din er s. S' ha de paga r· els músics, els solistes, el director, elllogu<'r del local... Si l'obra que s'interpreta és d ' un autor viu o d ' un utttor mort en els darrers 70 anys, també s'han de pagae drets d 'autor i, sovint, drets eclito1·ials. És molt possible que aquests drets a1·tístics siguin. pt·oporcionalment, la paet més pelita de la despesa global que han d'afr·ontar les orquestres . Així i tot, cada any es mouen a Catalun ya per aquest conr.epte centenars de milions d e pessetes. Les obres musicals generen drets d'autor i drets editorials durant 70 anys despeés de la mort de l'autor. P <'r gestionar uno i altres hi ba di' ersos organismes que cobren uns diner s despr és dc cada interpretació. Aquests organismes es quedrn un per('entatge de les quantitats que recullen en concepte de gestió. La resta dels diners la fan arr-iba r als compositot·s de tal manera que. en la majoria dels casos, per cada 100 pessetes que les orqu<'stres paguen en concepte de drets artístics. l'autor en rep prop de 35. P Els drets d'autor (I I; e n e Espan ya. Resumint: tocar obres de Mozart o Brabms no genera drets d'autor. Es tracta d'obres classificad(>s com a ''obt·<'s dc domini púhlic" i, per tant, no cal pagar per inter·p•·etar-les. Per contra. intcrp•·eta r· Stravinsk y o Montsalvatge costa dinE't"S. 32 ~ 452 La Societat General d'Autors i Editors ( GAE) és l'enlita t que es d edica a recollir i repartir els drets d'autor. Cada cop que s'interpreta una obn suhject·a a d rets d ' autor-. la SGAE cobra u na quantitat de diners prèviament estipulada. Pr·ecisament, aquest any la SGAE ha engegat una tampanya de sensibilització ciutadana per tal de reivindicar la figura del creador i transmetr e la idea que pagar els drets d'autor és un deure de tots els qui es beneficien d 'aquella obra . En el camp de la música, Ja tarifa que normalment es paga a la SGAE és el corresponent al lO % de la recaptació de taquilla. P er exemple. si es venen les 1.900 localitats del Palau de la Músira Catalana a 1.000 pessetes cad a una, s 'ham· à de pagar a la SGAE 190.000 pessetes en concepte de drets d'autor (semp r·c q ue les obres interpretades estiguin su bj ectes a aquests drets, és a dit·, que sigtún d'autors vius o d 'autors morts en els darr-ers 70 anys). Si el concert és amb entr ada lliure. aleshores s· ar-riba a un acord amb la SGAE per fixar la tarifa . lli ha països on el percentatge de taquilla que recull la societat d'autors és superior al lO %qu e es paga a Els drets editorials Les ccUtorials nmsic-a ls publiquen les obres dels composilot·s i poden establir dues modalitats a l'hora d·e,plotar·-les comcn:ialment: la venda directa o el Uogu<'r de les partitures. Les obres per a instruments solistes o grups de c·ambra acostumen a estar a la venda i, per tant, Cb poden interpretar sense pagar més diners que els qtw costa compra r la partitnr·a a la botiga. Es paga un a vegada i es pol toc-ar r obra tan l<'S vegades COlli CS vulgui. L'altra modalitat és la dE>I lloguer i s'aplica hahitnalmt>nl a les obres simfòniques o a les obres amh instt·urnentació extensa. P er interpretar una obra musical explotada en rf.{:,ri m dc lloguer· t·al posar-se en contacte amb l'editorial, demanar el mulerial d e l'obra que es vulgtú intet·pretar, pagar la tarifa de llogn<'r i, un cop celebra t el concm·t, r·et01·nar el material a r editoria l. J)"aquestamanera, cada vegada que s'interpreta l'obra s"ba de pagar. E ls drets editorials pcr·meten a l'editor establir les condirions que c n~gui oportunes per permetre TEM A I Ja interpt·etació d ' una obra . Encara que una orquestra fotocopïi el material complet d ' una obnt llogada, no la pot torna r a interpr etat· amb aquestes fotocòpj es, ja que si ho fa , l'cdi.torial pot denunciar- ho. El fet dc disposa r d ' un material no exclou que s'hagi de pagar la tat·i.fa que l'editol'Ía l estipula men tt·e els drets siguin vigents. Iguahnent , si es vol enregistrar· una obra sulljceta a drets edit01·ials , caldrà l 'autorització de l 'edit o•· per fer-h o. La tal'ifa que actualment es paga a Espanya per· enregistrar una obra s upera l es 8.000 pessetes per mirwt. Quan una obra p assa a ser "dc domini públic", cosa qn<> es produeix clu an es compleixen 70 anyA de la mort de l ' autor, deixa de generar drets d 'au tor i drets editorials. En aquest cas l't-ditorial acostuma a posar en venda els materials q ue fins aquell moment ha via explotat en lloguer, d e manera que les orquestres poden comprar l'obra i tocar-la selnpre que vttlguin sense pagar· taxes. Els tractes que les editorials fan amb els compositors són diferents segons <'ada cas, però normahnent el percenta tge que es cobra pels drets generats és c~l 50 % p er a l'editorial i el SO % per a l'autor. Les editodals, a més. acostumen a cobrar el 50 % dels ru·ets d 'a utor de les obres que exploten . és a dir. que la SGAE dóna la meitat del que recapta per un a obra a l'autor i la meit at a l'editorial. o es er a, ta :ls o- o uu ;;e ru· j- es ió :¡- es In ~- r- ir ~e Les editorial s musicals i els seus represen tants A I'bot·a de fer la programació d'un con cert s ' h a de comptar amb les despeses que originaran els drets d'autor i els drets editorials. Si es programa Beethoven , no es paga r·es p er cap d 'aquests conceptes. Si ~s progr a ma Bartók, sí. A Espanya el lema és més transcendent, j a que és el país europeu on les tat'ifes de lloguer d 'obres sirnfòtúques són més elevades. Les ta rift's dels drets editorials s'apliquen scgou s el minutatge de les obres; per tant, una ohra dt> 10 minutA resulta més barata que una de nntja hor·a. Els pr eus els posa cada editorial lliurenwnt i p er acrtwsta raó les tarifes vru·ien segons quina obr a es toca: interpt·etat· tma obra dc 20 minuts pot costar (sense IVA) entre 40.000 i 63.000 pes~etes, mentre q ue una obra d'tma h or a, entre 90.000 i 115.000 pessetes. D ·altra banda, a Es pa ny a hi ha dos t·epresenLants cclit or·iaJs que concen tren e) 90 % del volum de negoci qu<> gen el'a l' activitat del lloguer d ' obn~s simfòniques: l 'empresa Monge y Boceta n 'ab sorbeix el 60 % i la Socicdad E spañola de E diciones Musicalcs (SEEMSA) en gestion a ('] 30 %. El lO % restant sc' lt·eparteixen a parts molL petites d escues d'edüorials que va n publicant olwes de compositors actuals o que t·<·ruperen obres d ' autors locals Xavier Montsalvatge. Un dels autors catalans vius més interpretats d els a t·xius i biblioteques i <rue, difícilment . tenen als seus catàlegs obres estrangeres de les considc1·ades importants. Monge y Boceta és el representant editor ial a Espanya d 'editorials tan importants internacionalment <'OID Boosey & Hawkes, Hans Sikors ki. Umón Musical Española , Schi.rmcr, Durand , etc. Això vol dir que lloga les obres simfòniques de Rachmaninov , Ravel, SbostakòviLx, Prokofiev. Dutilleux. Bartók , Montsalvatg<', Gerha rd, Enescu , P onlenc, Brillen. Respighi. Mompou, etcètera. SEEMSA, per· la seva banda , és r epresentant d 'editori als com Univer sal , Schott, Breitkopf o Editorial de Música Española Contemponíne a, la qual cosa vol dir que lloga els materials orquestrals de les obr·es de R. Strauss, Berio, Stravinsky... i la majot·ia d'autors espan yols i catalans. El fet que a E spa11 ya només lú hagi dos represen tants editorials importants els permet fixar unes tarifes sense competència, ja que, sigui quina sigtú l'obra que es programi, en més del 90 % rlcls casos s'ha d 'anar a llogar el material a una d ' aquestes dues empt·eses. Les orquestre s Fins a qtnn punt el Jll'eu dels drets edito1·ials con diciona la programació musical rl ' una orquestra? TEM A Aquesta }H·egunta l'hem feta a cüferents personalitats del món rnUIÜcal vinculades a orquestres catalanes i n'hem obtin¡,rtll diferents respostes. Tots . però, coinrideixen a dir que els preus tan elevats que es paguen a Espanya pel lloguer del material ot·qu estt·al no afavoreixen la difusió de la música contt'rnponu.ú a. o dei.xa dc ser curiós que interpretar El amor brttjo de Falla a Holanda valgu i 25.000 pesset('S, interp retar-lo a França en valgui 32.000 i tocut·-lo a Espanya en valgui 63.000. Abili Fot·t és director tècnic de l'Orquestra Simfònic:a de Barcelona i Nacional d e Catalunya i, pet· ta nt, un dels ·nuhims respon sables de la prog•·amació d(' POBC. Segons el seu p a t·er: Les raons econòmiqtte>s no han condicionat, fins ara, la programació de la nostra orquestra. No vol dir que. en un futur, el lema dels drets artístics i el seu cost econòmic pugui tenir-se molt en compte a l'hora de programar LI/IU obra o una altra; però. repeteixo. fins ara no ha estat una qüestió que ens hagi condicionat en el moment de determinar quines obres toquem. Aquest fet crec que és extensible a la majoria de grans orquestres simfòniques de l"Estat espanyol. Normalment hi ha uns criteris a l'hora de programar que fins ara no han tingut massa present el cost dels drets artístics que generen les obres, siguin drets d"autor o drets editorials. Crec, per·ò, que en un futur molt proper, i veient com van les coses qua1Lt als pressupostos destinats a activitats cultura ls. haurem de començar a mirar amb lttpa tot el que fa referència a aquests drets artístics. L'OBC paga a.nualm.ent per aquest concepte més d.e 20 milions de pessetes i això, encara que algú cregui que és la "xocolata del lloro" per a una orquestra simfònica, són molts diners . A part del rema econòmic. una de les qüestions que més afecta el treball d"una orquestra és r estat de les partitur es amb què ha de tocar. Les oht·es que es lloguen passen d'orquestra en orquestra. cada directot· i cada músic hi posa les seves pròpies indicacions i n 'esborra les anteriors. els papers són en viats arreu del món ... Tot p legat va deteriorant el material i. sovint, restat físic de les partitures quan aniben a les orquestres és lamentable. Segons Abili Fort: Per sort, no ens hi trobem cada setmana, però si de tant en tant. Ens envien les partitures arnb molt poca antelació, ens envien edicions dol.entes o molt velles i en mal estat . .. La temporada passada a l'OBC ens vam veure obligats a canvia r una obra de la programació perquè els materials d'orquestra qu,e ens van arribar eren impresentables. Ens van enviar fotocòpies il·l.egibles de papers mànuscrits i, en queixar-nos a l'editor, ens van contestar que no hi havia cap altre exemplar disponibl.e. A vegades, el servei que ens ofereixen és poc professional. Naturalment, no sempre és així i, corn a lot arreu, hi ha empreses TEM A L'Orquestra Simfònica de Barcelona I Nacional de Catalunya (OBC) al Palau més competents i més p rofessionals que altres. Ét~ sorprenent, e>] cas d'obres com El Sombrero de Tres Picos de Fall a; després d 'haver ap ortat als seus editot·s tants i tants milions de pessetes, encara ara s· envi('n a Ics or·questres edicions manuscrites i en un pa pet· molt gastat pel pas dels anys. Abili Fort 'a ser nomenat a principis d'any presiden t de I'Asociación Española de Orquestas SinfóniC'as (AEOS). un organisme que agrupa totes les on[ut>stres simfòniques d"Espanya, creat amb la finalitat de debatre i afrontar els probleme~ comuns que afecten aquestes formacions musieaJs. Segons Ahiü For·t: lli ha alguns aspectes del tema dels drets editorials aplicats a /..es obres simfòniques que preocupa en general totes les orquestres espanyoles. La principal d'aquestes preocupacions és l'import de les tarifes que imposen a Espanya els editors. ALs Estats Units, per exemple, no hi ha tar~fes fixes , sinó que se'n pot negociar el preu. A Espanya, aconseguir rebaixes en els pretts o millors condicions en el.s contractes només és possibl.e amb la negociació i insistència particular de cada orquestra, p er c.tLt:Ò des de l'AEOS hem iniciat una sèrie de negociacions amb aquests representan Ls edito ria ls encaminades a arribar a acords global.s dels quals es puguin beneficiar totes fe.~ orquestres. De tota manera, hem constata t que hi ha representan ts més dial<>gants que altres i aconseguir acords que sati.sfacin tothom s'està convertint en una missió molt difícil. J oan Oll<>r és get·ent de l'Orquestr a Simfònica del VaUès (OSV) i, segon s ell, el tema dels dt·ets ecliLorials "í que condiciona, en certa manera, la programació d · obt·es contemporànies: Quan tenim molt clar quina obra volem fer, la programem i punt. Si costa diners , ja ho assumim sense problemes. Programar "clàssics" com són Rnvel. Strauss o Rodrigo ho fem igualment per l'èxit de públic, és u dir, que els drets no condicionen el repertori més conc>gru. El probl.ema ve quan volem programar cwtors o obres no tan conegtLdes i que sabem que no vindrà tan.tct gent a escoltar-les. Aleshores sí que ens pesen, els drets editorials. Costa molt programar Koclaly sabent qu.e programant Mozart surt. mP.s barat i omples més. En aquest senti t, ral recorda r que a Espa nya lf's tarifes no fan dislinció entr(' uns compositol·s o altres, de manera cruc costa el mateix llogar una obra de dt>u minuts cie Varcssr que> una ohm de deu minuts de Debussy. •\ixí i tol, J' OSV té molt bona disposició a progt·a- mar obres contemporànies, fins i tot en concert s més populars: El problema és qu.e, encara que nosa ltres tinguem vocació d'anar prog ramant aquestes obres, la legislnci.ó no en s afavoreix gens. Les //..eis actuals posen moltes dificttltats a l'hora de fer difusió de la m ú.sica contemporània. No ens queixem de la relació amb els editors, sinó més aviat de la legislació actual. En el cas de les òperes que interpreta l'OSV, <'ls pt·ens de Uoguer de material són a càrrec df' l'Associació d·Aruics de l'Òpera de Sabadell i, segons Joan Oller: No els ha fet cap gràcia que, a partir d'una sentència del Tribunal Europeu, els hereus de Pttccini hagin aconsegrtil tornar a cobrar per les obres d'aquest compositor. lmaginett la quantitat de diners que costa llogar una òpera que dura 3 o 4 hores quan les tarifes s'apliquen segons elminutatge! J oan P àmics és director d e l'Orquestn de Cambra Catalana i pateix directament els condicionanls econòmies a l'l1ora de preparar un repertor·i o nn altre. Segons ell : Les grans orquestres poden permet re el luxe de no mirar prim amb el.s diners destinats a llogar material, però en una orquestra petita com la nostra /..es coses són molt diferents. El s TEM A TEM A caixet de la nostra orquestra per un concert pot voltar les 500.000 pessetes. Si a això has d'afegir 100.000 o 150.000 pes setes de lloguer de partitures. TIOrmalml'nt els que et contracten no ho efltenen i, naturalment, no ho paguen. És habitual que els "clients" cr aquesta i altres orquestres semblants desconeguin totalment el tema dels drets editorials, excepte en els circuits de grans auditoris púbHcs que ja tenen una orquestra o activitats simfòniqu es habituals. Per ai"<Ò cada cop que Joan Pàmies ex-plica a qui f'.l contracta que tocar el Concierto de Aranjue;: de Rodrigo val més de 60.000 pessetes, acostuma u tt·oh ~u·-se cares de sot·presa: Molta gent et demana, qne toquis a.lguna obra de Rodrigo, o de 7iJrina., o el divertiment de Bartók. Quan els ditLs que val diners, no entenen res i, sovint, es neguen a pagar els drets editorials. Aquest és el punt més crític, ja que es pot donar el cas que el client es faci enrere i perdis el concert. Aleshores només tens tres opcions: la pritnera és no tocar el repertori que et demanen i proposar-ne un altre que no els costi diners: la segona és parlar amb el compositor o el seu editor, exposar-li La situació -que la nostra és una orquestra modesta quant a caixet i que se 'ns fa dijwil tocar aquest repertori perquè resulta car- i, so11int, arribem a un acord: l'autor, en contra dels seus propis interessos econòmics, parla amb l'editorial i ens permeten tocar aqueUa obra a un preu més raonable; la tercera i última opcii> és delinquir; és a dir, tocar l'obra sense comunicar-lw a l'editorial i, per tant, sense pagar els drets. Això comporta unes responsabilitats molt importants que l'entitat organitzadora clel concert ha de conèixer, ja que és ella. la responsable de pagar. Generalment, les gestions que s'han de fer tant per llogar- el material, rebre'} i retornar-lo com per entJ'at· en contacte amb els autors o editorials i negociar una rehai"<a, són qüestions que dificulten molt el prorés de pt·eparació d'un concert i poden compot·tar un t·eplantejament de qui contracta, que pot traduir-se en l'anul·lacló del concert. Joan Pàmies també planteja que: L'Orquestra de Cambra Cawlana és una eina molt adequada per tocar música del nostre país. Resulta, però, que el 90 o/o de les obres catalanes per a ÚJ nostra formació són d'aquest segle i, per tant, estan subjectes a. drets editorials. Per això fer programes de mú~ica catalana és impossible: resulta caríssim. A més, so·v i nt les edicions amb què has de treballar són molt dolente.s. La qualitat, no és bona, s'ha de treballar amb fotocòpies, l'ordinador tampoc no és la glòria ... Tot plegat són d~fietLltats per a la nostra música i, moltes vegades a contracor, StLrt més a compte tocar un diuertiment de Mozart. Quant a la relació amb els rept·esentants editorials, Pàmies hi veu essencialmc.>nt un problema: Amb els compositors autòctons pots negociar-hi directament, men- El regateig dels drets amb les editorials és una pràctica sovinteiada La difusió de la .. mus1ca contemporan1a es ressent del cost elevats dels drets editorials tre que quan es tracta d 'obres estrangeres, gairebé totes estan en mans dels representants editorials forts a Espanya. que són Monge y Boceta i SEEHSA, i són unes editorials cares que marque11 unes tarifes molt rígides. Així i tot, el.s editors petits són comprensius i pots arribar a acords amb ells. Potser caldrien ajudes públiques per a les editorials, ja que si no l'editor s 'ha de jugar els seus diners i també cal en tendre 'l. Alfons RcverLé Casas és membre de l'OBC i dircetor d'orquestra. En els darrers anys ha tinhrul ocasió de tr·cballar· intensament en l 'especialitat dc pedagogia orqurst.-al i en la divulgació de la múska con lcmpor·ània als pú.blics infantilljuvenil. Segou~ Alfons Rc•vcr·té: Quan treballes amb orquestres d'estudiants pots recórrer a adaptacions simplifica.des d'obres contemporànies, com per exemple obres de Bortók editudes a Hongria, que et perme- ten treballar la música del segle X.Y" amb els nois i les noies. Aquestes versions més senzilles tenen el seu L'Olor pedagògic, ja que et permeten acostar un cert tipus de música al jouent sense necessitat de recórrer a les partitures de Uoguer. Quan es tracta dr ln•ballar les obres en versió original, però. és <Juan ardben els problemes econòmics, ja que les OnJttf•str·es juvenils han de posar-se en contacte ncces!!àJ·iament amb el representant editorial a Espanya d'aquell compositor, exactament igual que si es tractés d'orquestres pr·ofessionals. Per a AJfon¡¡ Reverté: En aquest país no es distingeix entre les orquestres professionals i les d'estudiants amb.finalitats pedagògiques, i no hi ha cap tipus de tracte preferent per a orquestres joves. Negociant amb les d~{erents editoria.Ls pots a.rri!Jar a acorcls esporàdics i, insistint-hi molt, pots aconseguir algu11a rebaixa en la tarifa delll.oguer. , . . Fa qual re anys Alfons Reverté Casas va dirigir al Palau de la Música Catalana l'obra Cinderella dc Peter Maxwell Davis, escrita expressament per a onruestra jove, tant les parts instrumentals com les parts vocals. Reverté assegura que: Vam tenir molts problemes amb l'editor, ja que, inicialment, ens clemana-u a més de 200.000 pessetes per la interpretació. I això que és una obra escrita, d'entrada, arnb finalitats pedagògiques! -cal dir que.> bi ha editorials que, quan Uoguen una obt·a que serà estrena a Espanya, augmenten la tarifa en un 50%!-. En aqttella ocasió ens la -uolien cobrar com si es t.rcLctés d'uncL obnt comercia.l sense tenir en compte el vessant pedagògic. Corn que t;eniem moltes ganes i il·lusió per interpretar-la amb la Jove Orquestra cie Cambra Gèrminans, ua.m insi.st.ir-hi i insi.stir-hi i, flnalntent, "només" ens varen cobrar la meitat de la tarifa. Normalment les entitats que.> tenen orquestres joves no acostumen a anar sobrades de J'Ccursos i això topa amb les necessitats d e forma ció inlf'gral dels joves . Segons Reverté: La formació del.s futurs músics ha de ser completa i, per tant, no et pots limitar a tocar Mozart i llêindel. Cal que toquin música del segle XX i el.s editors haurien de tenir present que la finalitat del.s concerts qne Jan aquestes orquestres no és recaptar milions en concepte de taquilla, sinó donnr la possibilitat de tocar en públic als futurs músics i que vagin agafant experiència. Dintre del cicle Les Escoles al Palau de la lempOJ·adn ) 995-96, l'Orquestra del Gran Teatt·e del Liceu vu interpretar en quatTe ocasions Wl progt·atl'la d'introducció a la música del segle XX destinat a joves titulat "Els clàssics del segle XX". Les obres, o fragments, que s'hi van interpretar eren de Falla, Shostakòvitx , Stravinsky... , és a dir, que totes estaven subjectes a drets editorials i, per tant, es va haver de destinar una partida de despesa important per aquest concepte. Segons \lfons Reverté, que va preparar i dirigir aquells con certs: És clctr que, des del punt de vista de l'editor, aquelles obres van ser interpretades per 1wa orquestra professional, però des del punt de vista de rorganitzador d'aquells concerts, /afinafitat era educatiua i no peLS lucrati"Va. Malauradament, La música del segle XX. necessita difusió i és molt difícil presentar-la als joves perquè restdtCL molt cara. El problema és que tot plegat no ajuda a mpera.r la idea que la música del segle XX és tma mú.sica difícil d'escoltar, trencadora i incomprensible. Per contra, esdevé impossible que signi una música habitual a l'oïda dels futurs músics i, el que potser encara és més important, no es facilita que sigui una míLSica habitual a. l'oïda delfutu.r públic. Ai.~ò és encara més trist quan, d'aquí a .J anys, ja n'haurem de parl.ar com a música del segle passat! TEM A Les emissores de ràdio també paguen drets per lloguer de material CI rt q p m p per TERESA MARTINE% m eh E ~ ¡;¡;¡ ... ~ 5I f'!' ¡¡· 143 l tema del.s drets edi torials arran del Jloguer de material compta amb un allre vessant: el r adiofònic. A.ni, les emissores de ràdio que emeten concerts, ja sigui en dir·ccte o dife1·it, h an de pagar drets editorials en concepte d e lloguer dc mated al. Si més n o, tal tom ens h a assenyalat un editor, emetre per ràdio amplia auditori, és una extensió del lloguer de materia l que has cedit al concert públic. Per tant. el cas de les t>missores de r àdio mer·eix un punt i a part. En aquest cas és Pere Burés, coot·dinador de Catalunya Música, l 'interlocutor que ens explica aquest aspecte dels drets editorials que els afecta de ple. P el que fa a tot allò que l'emissora enregistra, també té drets d'autor i drets editorials. És a dir, inde¡.¡enden tment que la for·mació musical h agi llogat el material. l'emissora també els h a d e pagar. Hi ba tarifes diferen ts segons que es tracti de música simfònica. tipus de forma ció musical, minutatge de l'obr a, etc. Però ... , ¿reahnent, és lòbric que una emissor·a r·adiofònica hagi de pagar drets editorials per lloguer de material? P ere Burés diu que parteixo de la base que entenc que si les coses es fan correctament, el dret de cobrar per pa.rt de les editorials, existeix. El problema -continua- és que aquest dret ck cobrar no està codificat de cap manera i aleshores resulta un mercat dificilÍ$sim d'entendre. L'altre problema és que els preus dels editor.~ no són mai els mateixos: alguns poden ser tres o quatre vegades superiors als d"uns altres. Pere Burés n•ivindica, d'altra banda, que Catallmya Música , q ue arriba a un percl'ntatge d 'oients molt inferior· al que arriben les enrissorP-s estatals de música clàssica, per exemple, no hauria de pagar el mateix que una emissora de cobertura més àmplia. Si ells paguen JO, en proporció. nosaltres hauríem de pagar 2.5. encara que és cert que nosaltres no paguem JO, però tampoc 2.5. ens i1 ·lustra P er e Burés. Aquests drets s ' han d e pagar en el moment de l'emissió del con cert, però si el passem dues vegades hem de pagar dues vegacks, assenyala Ptwe Hurés. A la llarga, elfet. d 'enregi.strar-ho o no é.s la conseqüència. física per emetre-ho després. Pel qut> a l'emissió de discos, en aqu est cas no es genert>n drets editorials, sinó drels fonogràfics, concepte difet·ent. La planificació de l'emissora per saher quina quantitat d el seu prt>ssupost serà per pagar d s q¡ te hi n m o rt d C( el pt drets editorials passa per· una previsió de programació que es Uiura aJs editors per tal de sabrr quins drets els pertoquen. Tal com diu el coordinador de Catalunya :\l úsica. normalment es tracta rle quantitats importan ts que obliguen a fer una planificació d e pressupost. Mirem sempre de fer-ho tot, però davant una faci u ra excessivament eilwnda hem de reconsiderar-ho. És fàcil ser eonr rolutt;? La. ràdio és efímera, però per llei estem obligats o mantenir la programació que anunciem sense esborrar-la durant un temps. Seria. po.~ si ble enganyar, però això no es Ja i tot és absolutament controlable. Cal dir, i r ecordar, que gairebé sempre parlrm de música contemporània. que és la que per llei entra en el barem del pagament de drets. Si eltrma econòmic pot arr·ibar· a fr·enar la djvulgaoió dc Iu música contemporània, d'altra banda una emissora de ràdio té l'obligació m01·al d e difondt·e artursta mena de músif·a; com es conjuguen a ques t ~ enfrontaments? Realment és un peix que es mossega la cua. La música que val més diners és precisament la més actual, la que entra en el domini dels 70 anys que preveu la llei, bàsicament la músi- Sl• a¡ TEM A I ca del segle XX. I és una música que, per diverses raons, costa d'entrar-hi ... i si hi poses traves perquè s 'emeti, no li fas cap favor. Aquest argument, però, no sempre és del grat dels compositors, que molt sovint diuen que els drets que ells reben no pot ser una excusa. A això, Pere Burés replica de manera contundent que hauria d'haver-hi un estucli que digués què arriba als compositors de tot el q~te es paga. Hi ha molta gent entremig! I ells tenen la seva raó, però ... quina conseqüència hi ha? Que l'emissora a partir d'wls pressupostos més o menys lògics no ho pot afrontar tot. Si més no, s'ha de comptar qtte les tarH'es pet· drets pugen o es mantenen, menlt·e que els pressupostos es retallen. Per intentar donar idees més globals, demanem a Pere Burés que ens digl.ú quin tant per cent del pr·essupost global de l'emissora representa el pagament de tota classe de drets. Pere Burés diu que no es pot calcular, perquè el nostre pressupost és molt diversificat. Podem dir que l'apartat de drets és inferior al que hi havia altres anys. És difícil, ara per ara, emetre assíduament música que generi drets. Nosaltres sabem que una emissora com Catalunya Mtísica ha de difondre tot tipus de m1ísica. 11leshores. és realment greu i preocupant que en un moment clonat et vegis obligat a fer una "censura" de la mrísica per motius extramusicals. Pet·c But·és continua el seu discurs dient que si Catalunya Mtísica té una limitació en aquests moments, que sí que la té, és una limitació a causa de l'economia. També calfer constar, pe1·ò, que hi ha gent que cobra el qne ha de cobrar... Hem d'asseure'ns tots plegats i donar u.na val,oració lògica i colu~rent a tot aquest tema. Crec que cal més coherència que lògica. Si més no, com hem assenyalat aban s i com en s apunta el mateix Pere Burés, el problema està bàsicament en l a música con temporània , quant a difusió, i en el capítol de música dramàtica-musical -qualsevol tipus de música susceptibl e de representació escènica, com l'òpet·a-, quant al preu. Aquestes obres són les més cares. Compositors contemporanis: els més periudicats per ANNA ARGEMI aer a- :le a- JO a- s? a se le n.l m ei 13 la os- t~ e- ·r- n1 L- ot i que actualment pugui semblar increïble, Franz Schubert ja va tenir molts problemes en el seu temps perquè li editessin les partitures, partitures que consideraven massa difícils. I és q ue les relacions polènriques entre editor·ials de música i compositors vénen ja de lluny. La mala experiència del passat no ha aportat solucions al present, i els autors contemporanis es troben amb els mateixos problemes que els seus antecessors per difondre la seva músira. Un cop acabada una obt·a, el compositor es troba amb un primer dilema: pot decidir donar-la a editar o administrar-la eU mateix. Alguns autors, com Jordi Cervelló, opten per clonar a les editorials tot el material que pr·odueixen. )a està vist que l'obra ha d'estar editada. Si el compositor no ho fa així, ho té ma.lament perquè es toqui. Se n'haurà d'ocupar ell i això no és feina d'un compositor. Descartar J'edició d'algunes obres pot pt·ovocar, a més, d'altres inconvenients, a la Harga. El di-a que un es mor, si l'obra està editada ja seguirà el seu curs. Si no, queda al calaix del compositor a casa seva.. T Frt1ncesc Tawerna·Bech 39 t-59 TEM A Xavier Bengu ercl, p t• r· c·ontnl, prefereix no cdilar·-ho tot p er sistema . .Jo fa anys que ~a decidir t~nviar a les edilorials les obr·es petites -que es post-n a la venda- i r·c-srrvar·-se les obr·es p er a or·questt·a -que les cditod als no ven en, sinó que només lloguen. Va prendr·e la decisió en adona r-sr que el lloguer de tot rl material de les obt·es p er a orquestra puj ava tant que els programadors i intèr·prets renul1Cia \'Cn a tocar obres seves per qüestions econòm iqu es . Per això, des de fa 10 o 15 anys no he donat a editar cap partitura de les g rosses i això m'ha, salvat molt. Aleshores jo en s6c el propietari i en faig el que vull. Vaig anar a, paisos de l'antiga URSS, on no tenen divises i no poden pc1.gar res quan es toca música contemporània. En comptes de diners es van fer còrrec del meu allotjament. Si aquella obra hagués estcLI editada, ja no l'haurien demanat. I en canvi. em van interpretar una obra a la Sala Shostakòvitx a St. Petersburg davant cle dues mil persones. Si l'hagués editat, què n'hauria tret del lloguer?, deu o dotze mil pessetes a tot estirar? Això no cornpensa que et facin ttna audició d'aquestes característiques, en un lloc tan important, amb u11s músics tan bons. He deixat d'ingressar unes pessetes. I què? Joan Gulnloan De la mateixa maner a que Xavier Benguer·cl s'ocupa d 'administrar i difondre les obres per a orquestra. cedeix les obr·es petites a les editorials musicals perquè en facin l'edició. Als intèrprets, els surt a compte comprar-les, perquè, pagant un sol cop, en són pr·opi eturis i en poden disposar com vulguin. Gràcies a aquesta plena disponihiJitat de l 'obra, la difusió poL ser molt més àmplia. Quan jo viatjo a Alemanya em trobo obres met•es editades en disc, que jo ni ho sabia, perquè aquells intèrprets han comprat la meva partitura. Si aquesta obra no hagués estat editada, i l'hagués conservat en manuscrit a casa meva, mai no s'hauria interpretat i no s'hauria coneg ttt. Per tant, si tens en manuscrit obres de tipus p etit, fas que la d~fw;ió sigzú pràcticament i mpossible. Xavier Benguen•l ho va tenir fàcil per editar a l'estran ger fins als anys 70. Aleshores el món de l'edició de llibres i de música va patir un fort daltabaix amb r extensió uni versal de la màquina fotocopiadora. Les editorials van deixar d'ingre'!su mo.lts diners i , de retruc. els escriptors i compositors . És fàcil aconseguir fotocòpies il·legals d'exemplars originals, es queixa Francesc Taverna. Es pot acudir o l'editorial per comprar una obra i, al cap de poc, retornar-la perquè no agrada. Mentrestant s 'ha pogut fotocopiar. Fins i tot el Conservatori de Barcelona permetia fins fa poc que el.s alumnes s 'examinessin amb fotocòpies de les obres, rLctitud que normalitzava una pràctica il·legal. Dc l'et, amb la venda de les p artitures ja com encen les tr·ampes: el propietari en pol fer tantes còpies com vulgui impunement, sen se que editors o <'ompositors en pugnin treure cap benefici. A més de facilitar· la difusió de les obres . l<'s t•diLorials aporten aJtr·es avantatges als composi torl>. Per a Albert Sard à l'únic bo de les editorials -d'algunes ed itorials- és qne si en algun moment toquen una obra tevo et qztalsevollloc, en Ull tant per cent elevat dels casos se n'assabenten i poden cobrar els drets. }o, en canvi, no podria estar tot el dia vigilant què es toca meu i què es deixa clt> tocar. A part que no crec que sigui aquesta la meva funció. Si l'autor decideix finalment editar l'obt·a. li caldrà aleshores cnfr·on lar-se a un nou diJema: ll"Íar una edit01·ial. J no són totes iguals. E ls h encficis econòmics que rep un compositot· pels drets el' edició són força minsos. Per això, esp eren dc l'editorial, com a mínim , ben efi cis d ' rma altra mena. Una editorial amb bones conn exions internacionals i <Üsposada a fer una in versió important rn promoció sembla que satisfà més els interessos dels rompositors. La clau de l'èxit en l'edició està en la dis- tl"iJ u cor me Gu l'ol tan noi be, nuj All la el tas eU¡ mo tell Se l'a rUJ tor mo TEM A Albert Sardà ren nt. tre dirs. al.s mt 1-nt [en wt de la 1 li na: ne·ets l'e- na. tals DO- lmlis- trihució de l'obra editada, segons Xavier Benguet:el. Per molta il·lusió que faci editar, sobretot als joves, si l'editorial no és generosa i no en fa una distribució fins i tot gratuïta a universitats, conjunts de cambra, etc., aquella partitura fatalment acaba en un armari plena de pols. Joan Guinjoan defensa també la necessitat de difondre l'obra, tol i que de maner·a selectiva. Potser sí que també les editorials petites fan catàlegs amb les novet.ats, però on s 'envien? Em penso que no saben ben bé quin és el mercat i no hem d'oblidar que la música contemporània té el seu mercat específic. Albert Sardà, per la seva banda, considera que en la difusió de la música el paper de les editores no és el definitiu. Si les editores fessin molt bé la seva tasca. la promoció, tothom hi guanyaria. Ara bé, ells direm -i potser tenen raó- que, per molta promoció que en fctcin, ningú no els ho compra. Hi ba algunes editorials que pròpiament no editen, sinó que només fotoco pie>n i distribueiun . Segons den uncia Alher·t Sndà, moltes vegades l'autor ha fet l'obra d'orquestra amb tot el material, que se l'ha pagat de la seva butxaca. i l'editora es limita a passar factura del lloguer del material. I, a sobre, l'autor només rep el 50% del.s drets del Lloguer. En aquest cas crec que és excessiu el paper de l'editor, qLLan no ha copiat l'obra ni la té editada, sinó que només l'administra. 1 després, quan els programadors et diuen que no volen tocar la teva obra perquè elmoterial és massa car, nosaltres què hi podem fer? No hi Ira dubte que el.s compositors rebem bastonades per tots costats, perquè, per una banda no es programen les nostres obres i. per l'altra. el.s editors ens cobren massa. Si r au tor té molt d'interès que la seva ob•·a es tocrui, de vegades es veu oh Ugat a interceclir dava nt de l'editorial en n om dels intèrprets per ac·onscguir una reb aixa del pt·cu . E l valor de la música con temporània és potser el punt més conflictiu d'aquesta polèmica. F rancesc Tavcrna es lamenta de la situació: ]o sé de gent que ha Llegat a Londres el material i els ha sortit molt més barat que no pas aquí. Albert Sat·dà coneLx la pr·oblE'màtica com a compositor i alhora organitzaclor de concerts. Nosaltres deixem de fer de vegades un concert perquè ens costa. caríssim llogar el material. I és que algunes editorials tenen uns preus prohibitius. De fet , no hi ha, una norma general per fixar què val una obra. S 'hauria d'arribar a uns criteris que permetessin unificar total~ ment les tarifes. I és que programar una obra contemporània -sotmesa als drets d'edició i d'autot·- surt molt més car que programar una obra d'un autor consagrat i que és de domini públic. Els meus enemics -explica AJhet·t Sardà- són el senyor Mozart, Beethoven i Schwna.1ut. T J ordi Cervelló matisa: l-fe1n de lluitar contra el.s millors compositors de la hi.stòria, amb les seves millors obres i que, a més, són conegudí.ssimes. El.s pintors ho tenen millor perquè munten la seva exposició i mai no es barregen amb un Velazque;;, mentre que la nostra obra sempre va al costat de la de genis. I els E-nemics dels autors contcmpo•·anis catalans no són només els genis del passa t, sinó també els de l'actualitat, tal com explica Albert Sardà: Un director d'una entitat es vn. e.stnw.yar que tingués el mateix preu una obra meva que una de Berio, perquè -segons ell- Berio és més famós qu,e jo i la gent aniria més al Palau de la illúsica. Dnbto molt. però, que amb l'educació del públic barceloní, s 'ompli més el Palau per sentir Berio que no Sardà. En tot ca.s, jo tinc més amics a Catalunya que no pas Berio. En fi, crec que s 'ha de cobrar igual, per mintLtatge. Sigui com sigui, la música contempor ània sur t massa ca ra per a alguns, que reclamen mesltrcs exl!·cmes. Catalunya Música volia <'u registrar el XI Cicle de Mí•sica Contemporània de Barcelona, sempre que els autors renu nciessin a cobrar drets d'autor i d'edició. Albert Sa•·dà. president de la Fundació per a la Música Contemporània (organit- 41 t61 TEM A . .lo rdl Ce rve lló 42 462 zador·a del cicle), va n ega r-sc a pactar amb aquesta emisso•·a. Em sembla alarmant que Catalunya Música - ana. emissora príblica catalana- no pugui enregistrar LUl cicle en què s'estrenen J.J obres catalanes, un cicle en què el 70 % de la música és catalana, i que hagi de ser RNE qui faci l'enregistrament, p erquè RVE 110 em demana que renunciï als meus drets. De fe t, ja fa temps que Catalunya Música emet poca música ca talana contemporània i , per f l'r-ho, s'empara ro criteris d 'índ exs d'audiència j dc rendibilitat <•eonòmica. P el que fa a aquesta qüestió, J ordi Ccnelló és taxatiu: Els poders públics haurien d 'intervenir perquè una ràdio que paguem entre lots emeti m és música catalana. Per finança.t· les estrelles de Út ràdio, sí que hi ha diners. Per a. la cultura. res de res. La justificació econòmica no convenç els compositors. P<'r a Benguerel hi ba moltes solucions possibles abans que no fer res. Si es toqués una obra met'a que no està editada al Palau de la J!úsica i Catalunya Música mostrés interès per retransmetre-la, podríem arribar a un acord. La veritat, però. és que no fan ni aquest pas d'aproximació. Francesc Taverna en tén fins a cert p unt les reticències de les emissores. És absurd que la ràdio hagi de pagar -{:Om fa ara- el lloguer de material per retranstnetre una obra. quan els intèrprets o els organitza dors ja han rLbonat aquest import i s6n, realment, els qui lloguen el material. La ràdio no hauria de pagar aquest lloguer, p erò sí un altre cànon. En r ea lü at, tots els autor., C"oincideixen a afirmar que la manca d e difusió dc la música ca talana f'ontempot·ània no és per un pt·ohlema pt·essuposta•·i, sinó cultural , social i políli<". P er a Albert Sa rdà no és veritat que no es programi música catalana pel cost de l 'edició, sinó perquè les programacions són molt dolentes. L'única entitat que es preocupa una mica de la música contemporània és l'OBC, tol i que no gaire. Les altres, com Palau 100. Ibercamera ... , res de res. I Xavier Benguerel concreta: Aquestes institucions estan subvellCionades i només toquen música de gent morta, i consti que a mi m'agrada molt at¡uesta música. Ara, que en una programació de seixanta obres, no n 'hi hagi ni una d'un compositor català contemporani. i això temporada rera temporada, em sembla. una grolleria. absolutament vergonyós. 1 per aturar això els polítics no necessiten molts milions, sinó moth;aci.ó. Albet·t Sa t·dà també apel·la als polítics perquè hi intcninguin decisivament. Les polítiques culwrals actua ls de les administracions ptíbliques TIO fan res per la música contemporània. Només es fa p olítica de cara a l'espectacle i, amb aquest pla, s 'estan carregant el pat:rimoni musical català. Els compositors flcnuncien , per tant, la manc·a dc sensibilitat d els polítics i també dels or ga nitzadors de concerts. Aquests últims argumenten que el públic no demana la seva música i. per tant, n o poden incloure-la. Albert Sardà troba fàeil r ebatre ]'a rgumen t : Si t-u programes Mozart , Schumann, Beethoven i u,n compositor nostre, tindràs el mateix pzíblic que si programes Mozart. Schumann, B eethoven i Sibelius . També s 'escuden dient que no fan música nostra perquè les orquestres estrangeres no volen "tocar-nos''. Potser és veritat que les cinc millors orquestres del món ja. tenen tm prog ra.m.a tancat i no accep- !r q ¿ e ~ 1 li a Sl p n a St b n TEM A no rpel són 1110 ot i 00. Oll· es i .ea en agi i, i wa rar inó :ruè 'tu- no es .est cal la Iels gu- :~ J. ·dà r1es tor 'les lbé ruè ., s . res gp- Concerts de música contemporània amb entrada gratuïta I cost de drets editorials elevats Ien suggeriments, però les que normalment ens vi$iten, ens tocarien de bon grat. El cost seria més car, perquè s 'hauria de pagar el lloguer de material, però tenint en compte que una orquestra d'aquestes ja costa una milionada, pagar cinquanta m.il pessetes més tampoc no és cap rui'na. Joan Guinjoan comprèn fins a un cert punt que no es programi música coutempOt·ània catalana. Es toca allò que la g<'nt demana i compra, és lògic. ¿Com podem pr<•tendre que es programi música contemporània catalana si no se sap pt·àcticamenl ni qui és la gen t que en fa? Abans dc queixar-nos a uns i d'alt1·es, els mateixos compositors hauríem de lluitar per allò que ens interessa; ens hem de moure i fer soroll. Malgrat les dificultats compat·tides pel col-lectiu de compositors, fins ar·a no s'han agt·upat amb pron força per fer an·ibar conjuntament l es Neves queixes. L'Associació CaLa la n a de Compositors va reunir-sc amb les edi tores per demanar que rebaixessin les tarifes. En cas que no atenguessin l a petició. l'Associació crearia la seva pròpia empresa editora. A la fi, oi van an·ibar a un acord ni van constituit·-sc en editors per manca de dine r s. Segons el parer de J oan Guinjoan, la situació actual de Ja música contempot·ània catalana és depriment en ('Ompat·ació amb d'altres èpoques. A mi em sap greu. però els anys 70, en època de Franco, se sentw molta més mtÍsica contemporània a Barcelona. i hi havia molt.a més inquietud musical que no pas ara.. De sol ucions, els compositors en veuen moltes. Que es cn·és una nova ot·questra simfònica, que es fessin més concerts, que s 'encarreguessin més obre¡, aJs compositors actuals i se'ls r·cconeb'llés la trajeclòt·ia, que els miljans de comunicació els reservessin més espai i atenció . que es ercés tm.a bona edi torial i dis tribuïdora musical o (.[lH' es donés suport a Ics que ja existeixen. Abans de reclamar mitjans, els compositors sol-liciten, pet·ò. bona voluntat de les institucions públiques. AJbct·t Sat·dà és pron conscient q ue la música contemporània passa un moment delica t a tol arreu. La diferència es troba en la sensibilitat i la consciència política. França, Anglaterra o Itàlia assumeixen amb normalitat la tasca d'ajudar els compositors i ai..'l:Í, dintre de les programacions, sempre reserven un espai per als autors contemporcwis. Aquí, ni parlar-ne. MUSICALIA RETRAT MAUD TORTELIER Memòria i vivència d'una gran nissaga musical El passat mes de març Barcelona va acollir una sèrie d'actes, organitzats con¡· untament per l'Institut Francès i I' Esco a de Música Juan Pedro Carrero, amb un comú denominador: la voluntat de retre homenatge a una de les figures cabdals del violoncel en el nostre segle, el gran Paul Tortelier. El record emocionat d'aquest genial intèrpret i compositor -nascut a París, el 21 de març de 1914, i mort sobtadament l'any 1990, en plena activitat-, revifat especialment per la presència de la seva vídua, la també violoncel·lista Maud Tortelier, i de la seva filla M aria de la Pau, va centrar l'activitat musical de la nostra ciutat durant una setmana. trajectòria vita l del seu marit és tan apassionant que <>' m l'a real- ' 44 46-J en trf'vista que aquí r epr·oduïm es va r·ealitzar a la fl d 'u na de les intenses jornades de master classes. i va comptar també amb la presència i la valuosa participació d e Maria de la Pau i de Mat·çal Cervera. Mïnteressava, per sobre de tot. r ecrear un a personalüa t, un clima famiÜat·, unes vivències, una ftlosofia , un esprit ... J cr·ec que, gràcies als meus inrerlocutor s, el lector pod •·à dc>scohrit· un vívid retr at d ' una de les personalitats musicals més fascinants del nostr·e temps: la ('lc Paul Tortelier. -Scnyo•·a Tortclicr, fa pocs dies tf UC llegia una interessant biografia d el SE'Lt marit, una mena d 'autorett·at realitzat a partit· de diver·scs converses amb l'escriptor i dit·ertor d 'orqu estra David Blu m. La ver·ita t és que la m ent difícil escollir només uns quants a pectes de la s(•va personalitat, uns quants episodis de la seva carrera, per cornNllar·-los aquí amb vostè ... En li. c>lllibrc comença amh la dcsct-ipció d ' una classe de Tortelier a Arto oras, un dels seus millot·s a lumnes en els anys seixanta , sob•·c la Tercera suite per a violoncPl de Bach; una classe . per cert, excepcionalment llarga ... Sembla que el mestre va passar-se tol un dia treballant soht·e la primera frase del " Preludi", sol)J'e ... dotze notes! -Ah, sí! Podia passar-s 'hi hores, sobre tres notes. . . Però , per això, li calia trobar-se amb algú d'un cert nivell, amb un cert bagatge ·uioloncel·lístic, amb qui pogués discutir... Aques t noi... bé, noi en aquella època, es va passar gairebé sis anys a F b /, s Paul Torteller p er CARME MARTINEZ o París treballant amb el meu rnarit... Va arribar amb una bona fonnació, tocava ja molt bé; però ho va refer tot, va tre· ballar això que jo deia avui ... , justament, li ho vaig fer treballar jo mateixa, la prise du son... Imagini que va treballar fin s o g airebé caure malalt, perquè realment hi volia arribar, però ja tenia una edat en la qual els m/Í,çculs no són tan maleables com quan s 'és una mica més jove, i li va costar molt ... Però ho va fer, tot i que ell mai no va ser massa flexible per naturalesa ... -Era aquest, el tret principal de la pet·sonaütat del seu marir. aquesta enorme capacitat dc concentració absoluta? Tinc entès que va deixar l'efredar molts plats a taula ... - ...Ah, sí, és veritat ... (tothom r iu). }o el cridava a dinar. i ell ,, , . . , . . " sempre, sL, Ja vrnc, SL, Ja vmc ... - ... I no venia. MUSICALI A RETRAT meu una molt tre- Lt •• • , eba- J n ... ns a rquè -òja núscom ' ili .f er, a.ssa :ipal arit. de f ioc ~d ar hom i el1 ·" J •• ' - No, però era sincer quan em deia "ja v inc" ... Ell v olia venir, volia venir... , però hi havia sempre alguna cosa que li calia acabar... Dit aix ò, mai no em v a dir: ·'ah, no, d ei:w.t-lw per m és Utrd, haig de t,rebctUar... " Ell volia f erme contentct sempre: si jo el cridava. calia q1.te ving ués. Però també menjava bé. disfruta va menjant ... - De fet, em sembla que s'iden lificava a fon s amb allò que feia eu cada momenl. .. - Sí, exactament. l si era amb mi, era la mateixa cosa . ]o n.o el ueia pa.s sovint ... És el que he dit sempre; teníem una vida extremament octtpada p er moltes co$eS, pero si ell e.sta·va amb mi, estava amb mi. Llav ors, jo pref eria que hifos menys sov int, p erò quefos intens, vo iJà . - Hi b a una cosa extraordinària, l' episod i d el kibbu ts ... , vostès van deixar-ho tot, la carr era , etc. , p er viu r e dw·ant un any en un kihbuls ... -Sí, p erò en realita t no vam anar-hi p er un a ny... En el nostre ànim hi havia l'ín tima convicció qtte ens hi quedaríem de p er vidn ... No som juens, però v olíem viure l 'ex p eriència d 'un comunisme "aplicat" . Bé, la cosa 110 és completamen t exacta ni pura, el capital israelià és a ;tmèrica, i tot això... però a lsraella gent vivia en col·lectiv itat, sense diners, i era això el que volíem, conèixer, aquest tipus de vida. Llavors, van a cceptar-n.os, però a prova , d 'entrada p erquè nosaltres no érem jueus. Va m anctr a viure a un k ibbuts d 'extrema esquerra ... , p erquè hi ha diversos tip1LS d e kibbuts, hi havia kibbu.Ls religiosos, hi havia lribbuts socia listes .. . però nosaltres volíem conèixer... Tots dos teníem idees molt d 'esquerres, i va ser mag n(fic .. . De .fet, el que ens va f er marx ar v a ser la Guerra del Sit~aí. N osalt res do$ ltaví.em ma rxat de tournée, a França, però els nostres .fiUs s'havi.en qttedat a llà amb la germana del mett ma rit , que h a·via vingut a l kibbtLts amb nosaltres . Mentre érem .fora., es v a declar·ar la g tterra, i l'ambaixada v a creure que no era prudent que els súbdits francesos s'hi qued-essin , que era massa p erillós, així que ens van env úzr els nostres fills. I , j ustament en aquell moment, van proposar al meu nwrit u na plaça de professor a l Con ser vatori de Parí.s i, per Út seva mare, no h o va voler refusar. llo va fe r p er La seva metre. Per a ella suposa va un gran honor... , què podia fe r ell? La ma re ha via Jet t ant per ell .. . El meu marit li devia. això ... Va ser m.olt dur per o nosaltres, d 'altra banda , rehabituar-nos a Maud Torte lle r tot ... La nostra marx a d 'allà va ser accidental, se n 'a.{lona? Nosaltres v olíem queda r-nos-hi.. - Quins er en els valors del seu marit? Quins van ser els valor·s que el van porta t· a una experiència d ' aquest tipus? - Per al meu marit tot era c11not~ en la vida. El col·lectivisme per a ell era Ufla forma d'amor als altres, al proïsme. I nconscientment. tots estimem: hi ha qui estima la religió, hi ha qui estima la natura .. . El meu marit era molt humanista, en aquest sentit ; s 'estimalJa molt la gent, sempre estava disposat a escoltar la gent. Sabia escolteu: sabia recordar. tenia una memòria e'tt raordiuèLria! abia recordar l'essencial de totes les situacions . Li ag radava conèixer les opinions d els altres; quan ag afa va un taxi, 110 es quedava tranquil al darrera , no, li ag rada va xerrar sempre. Els taxistes saben molt. en saben de tot; recullen en el seu cotxe tota mena d e gent , actors, mariners .. . S 'aprèn molt d.e la gent del taxi. Va apre11clre molt, d 'elL~ . -Una de Ics (·Os t's que Tortelirr· explica al llibre em va cr idar e pecialmenl l ' atl'nció. Din que, q uan era jove, no anava mai als concet·ts, p ct·q nè no tenia ni <·I Lcrnp s ni la cur iositat d ' anar- hL .. Segons ell "és un perill per· als joves voler conèixer massa eoscs, com és una nuca la tendència ara . En saben tanl , que p er den dc vis ta l'essen cial. ' aprèn, s'ap r·è n. sense tenir· ll' mps per pensar, es disper sa P encr·gia ... " . - Hi ha una manca de concentració, això és segur. Bé, per a les dones és una cosa corrent, p erquè f em massct coses, oi? La concentració és quelcom molt difícil, p er a. una dona; és per això que les carreres f emenines són difícils, perquè cal saber sacrificar algunes coses ... Pel f et de f er una carrera. no cal oblidar que tens un marit, que tetts uns fills ... Cal f er les coses de la casa ... Hi ha sempre alg una cosa material al costat. Un home se'n pot alliberar. Un h ome pot. No té cap mèrit , llavors, no? - riu-. Per tornar a la sevct pregunta. el meu marit va tenir la sort de treballar amb ex cel·lents pr-ofessors, p erò també va reflex iona,r molt ell ma teix. Quan va obtenir el seu Premicr Prix al Conservatori, va ser justament perquè va tocar de ma nera diferent a la que ha uia après a la classe. Hav ia bu.scat ell mat.eix, als .se u~-; setze anys, les seves digitacions pròpies. buscava sempre la qualitat ... Al mateix temps, desitjav a assolir ww fo rmació de compositor, p er poder comprendre rnillor les obres que interpret av a. 143 MUSICA LIA RETRAT ¡¡;¡ ¡;o ¡¡¡¡¡- ·~ 5I f!!!:' sr 143 La seva mare el va estimular gravació i s 'enviava, que é.s el l'un sobr·e l'altre, violoncel·lístimolt, en aquest sentit. El meu que fa la gent ara. Sí, hi havia cament parlant? ntarit va treballar a fons l'ha.rdiscos, però eren només per a -Sí, sí - l'iu-. Això em va fer monia, va ctprendre a concenaquells que ja ha·vien fet carremolt de bé. Però jo no vaig ser trar-se i a apropar-se a les obres ra... També es grava va d'una mai la seva alumna. lle viscut per ell mateix; és veritat que no sola tirada tota l'obra, mentre amb ell, he tingut la lliçó a casa tenia necessitat ... És veritat que que avui, si alguna cosa no va durant quaranta-cinc anys ... no sortia, no hem sortit mai, de bé, es pot refer.. . per això jo no -Em sembla que ell també es va fet. No hem anat mai al.s conescolto mai les cassets qLLe m 'enin.spirar molt en vostè ... - intervé certs. Ell només tenia necessitat vien. El meu marit tampoc; no Marçal. de crear... ho va fer mai. El meu marit va -Bé, jo podia potser aportar - També deia que massa infor·ferla seva carrera... Tenia molt alguna cosa; diguem que no tenímució ofega una mica la creació ... pocs diners, perquè venia de la em les mateixes qualitats ... -Exactament.. Aquestes Primer, jo vaig intentar va" ser les idees que li van aprofitar el seu ensenyapermetre escriure, perquè Costa creure que aquesta dona menuda ment; jo només tenú:L divuit es concentrava sobre ell d'ulls incre'1blement blaus i penetrants, anys, em quedava tot per mateix ... que mostra en tot moment una vitalitat, aprendre. EU m'ha format -C1·ec que mai no li va una energia i una personalitat extraormusicalment. D'altra baninteressar r es, fora de l'esdinàries, hagi ~ut passar quaranta-cinc da. quan ens vam casar, em anxs de la seva VJda com a ombra pacient cola francesa ... Deia que va posar de seguida a les i fiC:Iel del seu marit: preparant dinars que c•·a la millor escola, perquè. mans d'un professor d'hares refredaven invariablement a taula, per influència de la tècnica monia., Gallon. Després, governant la família -de v~ades en solide l'esgrllu.a, afavoreix la ·van arribar el.s nadons .... tari- a través dels oratges de la vida quofl exibilitat del canell ... però jo escoltava sempre tot tidiana, aconsellant i assistint r.rofessio-Sí, sí, es cert ... La jlexiallò que eU em pogués dir. Jo nalment un dels millors violonce ·listes del bilita t del canell, sí, això és tenia la sort d.e posseir cermón, em~rtant-se casa i fills a coll-i-bè rnolt .francès, no és germàtes quaütats de so, de vibraallà on calgués i donant a llum en un nic en a.bsolut ... to, gràcies en certa manera hospici si calia ..., posant, en definitiva, -Diria que és aquesta, Ja a la conformació de les tot el seu ésser al servei de l'home que car·acterística essencial de estimava i renunciant a una carrera pròmeves mans. Perquè jo tinc l'escola francesa? pia -que hauria estat brillant- per amor, mans petites però flexibles, -Podríem dir que sí.. . Hi semP.re -i només- per amor. Maud molt flexibles, potser jo el ha, de totes mctneres, gent Tortelier és una lliçó viva i admirable vaig poder ajudar a desenque toca molt tensa, a d'amor, sota la seva forma més noble: volupar-se en el pla de la la de la renúncia personal, la del sacriFrança ... Hi ha hagut una qualitat sonora. En la tècnifici del propi 11 ego". Com ella mateixa age d, or del violoncel, a ca, mai... em deia, darrera d'un Tortelier hi ha França: durant la guerra, -Tres fills, tres músics ... sempre algú ... I molt sovint és una dona Pierre Fournier, André -No podia pas ser d'una qui queda a l'ombra. Mare, esposa, Navarra i Tortelier eren altra manera. Les coses es germana ... la història de la música n'està "el.s tres m~squeters". El de van fer per si soles, ningú no plena, d'exemples. Potser algun dia, quan més edat, Fournier, del va pensar a dir... El meu un dels nostres rebesnéts obri una enciqual jo vaig ser alttmna, pare era violinista, i jo mai clopèdia musical, podrà trobar una Navarra i Tortelier, que era no vaig pensar et fer altra presència femenina més -diguem-neel més jove. Aquesta era cosa que mú.sica. ~uilibrada en les seves pàgines. Voldrà vertaderamen t una gran dir que més homes estimen més ... -La mú.sica era el llenescola, va ser una època guatge de comunicació de Úl fantàstica, única ... família, crec jo - intervé -Vostè el va empènyer molt a classe obrera -el seu pare era Marçal-. Així ho vaig vittre jo ... deixar definitivament l'orquestra ebenista-, però cada any, des -Què li agradava fer, al sen i lliurar-se plenament a una que va obtenir el seu Premier marit, a més de la música? carrera de solista ... Prix, va oferir un recital a -Oh, tot. EU hauria fet de tot, -Sí, és cert, enca.ra era a l'orParís, pagant les despeses d~ la li agradava fer de tot. questra, quan ens vam casar, seva butxaca ... És quelcom que -Els passeigs amb bicicleta semperò gaudia ja d'una reputació, ja no es Ja, avui dia; ara fas disblen haver estat memorables ... tot i ser molt jove; havia fet cos, i t'espaviles amb això, men-Ah, sí. El primer de tot era Úl audicions per a directors d'ortre que en aquella època calia bicicleta. El meu marit adorava questra... Perquè, en aquella fer el teu recital cada any. T cosenormement la natura, i la bicièpoca, tot era molt diferent, no tava car... cleta era l'únic rnitjà per prendre hi havia discos; no es feia una -Quina va ser la in!luència de els petits camins i trobar-se sense sc A qt VI tl LE !I a fl Ct 11 F B e e. g· v a S+ e s, x d ,, p CI MUSICALI A RETRAT ísti- fer ser ;cut asa ; va rvé ·tar ~IIÍ- S.. , tar ya- mit per nat anem les ar·és. tot Jo er- ra- ~ra Paul i Maud Tortelier l~s inc es, el la nt- na es no .eu WL TO m- la eu Jt, m- la ua ; ¡- re se sorolls, al si de la natura. Aquesta va ser la prim,era cosa que vam fer pleguts, fins i tot vam fer tàndem, a la Bretanya ... Ah , sí, vaig viure aventures increïbles, amb eU. Pascal va tenir z~ seva primera bicicleta als tres o quatre anys; fins llavors, anava de paquet, dnrrera meu... lli va ha·uer w1a època en la qual cada un de nosaltres portava un 1~11 al darrera, Patt ja hi era. Fèiem la costa de Normandi~. la Bretan)'a, tantes excursions ... -Vostè, Pau, va tocar molt amb el ~eu parc. Com er en les tournée.~ amb ell? E1·a autoritari, exigent? Volia imposar-li la seva visió? - Els concerts que jèiem plegats anaven molt bé, perquè jo em sentia molt propera a. ell i, musicalment, teníem l,(t mateixa pttlsió, sentíem les coses de la mateixa manera. Natu ralment, em donava consells, però 110 vaig tenir mai cap problema amb ell, perquè el piano no era en els seus dominis; potser xocava més amb el meu germà Pascal, p erquè era violinista ... - Ell valorava molt les qualitats de la seva filla -apunta Maud-, perquè ella sap retenirse per deixar passar el violoncel, i no tots els pianistes saben fer això, retenir-se tot conservant les qttalitats de la interpretació per deixar passar el violoncel... El violoncel té una tessitura nwlt p erillosa ... -A més -afcg<>ix Maria de la Pau-, jo vaig començar molt aviat a acompa.n)'ar els alumnes delmeu pare, i això em va proporcionar, des de nwlt. jove, una gran experiència .. . -Cal, naturalment, parlar dc Casals , dels moments que van viure al seu cos tal. .. -És difícil parlar d 'això - dubta Mand-, es tracta de moments únics en una vii/n ... Casals esta11a absolutament perdut, a Prades, completament sol, i patia terriblement perquè no volio tornar a Espanya. Estava completament cti1lat . Prades era una vila on no hi hcwi~ res de res ... Durant el Festival, al poble estaven molt contents de fer diners , d 'animar una mica el comerç. Van .fer g rans esforços, perquè al començament res no era previst: de sobte, un centenar de músics que arriben , i no hi havia dtLtxes, no hi ha uia res, les habitacions d 'hotel eren pe1· a camperols, el terra e.stava brut, la roba de Llit, no en parlem... El primer Festival va ser una cosa ... -Va ser· durant el primer Festival que voslf> va néixe1-, no? - m'ad1·eço a Pau. -Sí, sí -respon Maud- Estàvem convidats el meu marit i jo a tocar a l'orquestra. El me u marit hauria acceptat tocar al darrer faristol. .. Per Casals hauria fet qualsevol cosa ... Bé, Casals va set· molt gentil i li va oferir la plaça de primer violí. Jo, però, esperava el nen, i era difícil donar a llum eu un poble com aquell, jo estcwa inquieta, i ... Però pel m eu marit , jo haurictfet el que fos ... Vnig clonar a llum en MUSICALIA RETRAT Maud i Maria de la Pau Torteller amb Ma11al Cervera un hospici de vells. i finalment no va ser... Casals ha via dit: ·'es dirà Pau, com jo ... ''. -"Ell"? - Bien entenda, voyons .. . -respon amb sor na Maud- . Sempre "ell". -Quin masclisme, oi? -somriu Marçal. - ... "Ell es dirà Pau, i a més jo 48 468 en seré el p adrC. Això va dir Casals. - Res a dir-hi, oi? -No, no, res a. dir-hi... Naturalment... I , bien entendu , va ser una. senyoreta el que va arribar. -Tinc la impressió que això us va agradar. .. - insinua Marçal amb malícia. - Llavors, jo no hi vaig poder tocar, però les coses es van organitzar de manera que jo tingués un cangur per al nadó i pogués a.ssistir als assaigs. 1 pel Festival segiient, jo també vaig tocar a l'orquestra. Casals, en aquella. època, coneixia ja. el meu marit i l'estimava molt. Li havúr dit , vostè segurament 1w ha llegit, que qu.an ell tocava, el violoncel parlava. El valorava molt. Vam passar moltes tardes amb ell, jugant al dòmino, al Joc de l'oca. .. Un dia li vam tocnr el Doble Concert. R ecordo que ell va dir, parlant de mi, "elle est adroite, elle est adroite ... " (és destra , té traça), amb el seu accent català , que m'encantava.. . Perquè el meu marit va escriure molts saltironets, en aquest concert... Casals va fer una gran obra, que va ser treure de l'ombra les Sis suites de Bach. Això li va demanar den anys d~ treball ... Va SPI' quelcom d'admirable. - P er al seu ma1·it. Bach va ser sempre el més gran ... -Ah, sí! P er al meu marit, Bach era... 'Vosaltres no som creients, el meu marit no és ... , no era creient. p erò per Bach, hi esdevenia. Per amor a Casals i a Bach, hauria pres u.na religió, per fer-los contents ; però ell no era creient... -Tortelier va aportar una important innovació a l'instrument, la pique coudée. Crec que el seu fill Pascal té quelcom a veure en aquest tema ... Tinc entès, qut> Tortelier, p er comodiat, li afinava el violí entre Jes cames, eom si fos un vi.o]once], i P ascal , aleshor·es nn nen, li va fer notar que l'instrument sonava pitjor que en la po ició habitual. Llavors. el eu marit va buscar una posició més horitzontal també per al 'iolonc·el... -Sí, exactament, és així com va trobar la pica. -La utilitzen molts violonceJlistes? -Sí. bastants. Sap, és mohdifícil acceptar una cosa nova. A Alemanya, també van fer una pica diferetlt, simplement més llarga, no com la de Tortelier, qu~ té forma de colze. El que passa és que la pica alemanya, com qu~ és tan ll<trga., és massa flexible i cedeix, i això 110 és bo p er a l'a.rc ... - 1 no és pas bo per al pit, perquè el pes li ve a sobre -inlcl'vé Marçal- . El que és interessant de la pica Tortelier, és qrw el pes ua cap a baix i el pit queda lliure. -Exactament. Miri, quan Rostropòvitx va p rovar l<1 pica. vaig ser jo qui la hi va portar, a la Salle Pleyel. L i vaig dir, " ten in, de part de Paul", perquè el meu marit no hi podia anar, i... "Ros tro" em va telefonar l'endemà, i em va dir si hi podia tornar per explicar-li com ho ha via de fer amb la. pica . La ua col-locar i jo li vaig ensenyar... Perquè, quan es toca am.b aquesta pica, cal redreçar una mica més les espatlles .. . Bé, la va provat; i em va dir que tocaria amb ella l'endemà a Oslo. 1 ho vafer. Però malauradament, la primera pica rw era d'una gran estabilitat , era encara de fus ta i no era ben bé a punt, se secava fàcilment. i no ... Després es va fer aquesta, que aguanta pe,fectament. -A h, sí? - somriu Maud. -Sí, sí. Ella no se'n recorda ... Llavors, jo recordo alguns consells tècnics que em donava. però, de fet, trobava.... Evidentment. jo havia treballat el violoncel a Barcelona amb els principis de l 'escola Casals. i ella trobava bé el que jo feia , des del punt de vista tècnic. Tractà vem, doncs, r¡iiestions de sonoritat, de vida, aquestes coses que diu aquí, i que no són coses tècniques. I de Paul1b rtelier mateix, no he sentit mai dir res de tècuica: continuava en aquesta via de fer sortir la música., fer sortir l 'expressió, comunicar, vet aquí. D 'ell no em recordo pas d'haver rebut. .. , excepte pel qnefa al primer dit (riu), però la res flt , ell troba'va que era al seu lloc. -F('ia C'antat· mo1t als almmws, ·•; Ol. - Feiet ccmtar, feia ballar, se n 'aprofitava., eh? -riu )Jau d-. Feia ballar les noies maques, ho deu haver vist al vídeo, no? A p q ¡r d e g e¡ p v t. a e ¡r ll b e e MUSICALI A RETRAT ·a, sa bo ~r­ vé de va a 1r, uè zr. ar !ia ho va ~s - ca ·onb ~r. te- '. n- ra iler a- Jt- (1. Jl· el Aprofitava per abraçar-les! -cxpüra amb humor. -Era un lliçó d'entusiasme, la que eU donava -conclou Mat·çal. -Com ell deia al vídeo, WL músic hauria de ser un professor d'wnor, d 'amor en el gran sentit etern... El meu mar·it era nn gran amoreux, és veritat, a part que estava enamorat de mi, però. .. L'amor omplia la seva uicla, i sense cap equívoc, eh? Es tractava sempre d'aspirar a alguna cosa encara més màgica, encara més bella, buscava el millor, el millor del millor, e'est ça. Podia semblar "naif', algunes vegades, però era vertaderament gran. Li diré, senyoreta: eret un cavaller, en el sentit més noble d,el terme -s'emociona-. Ell 110 pertanyia a la seva època. Per a mi, era una mica de l'edat mitjana, en el sentit estètic, molt bell, molt... No vull fer-ne una novel-la, ara ... Però és cert que hi hauia en ell una noció de la puresa que s'ha perdut eles de fa segles, no és veritat? El meu marit era com tothom, però la seua actitud a la vida era la d 'un cavaller. -Què és alJò t.¡tac vostè creu que quedarà per sem pn' el el seu m a a-it en el violoncel , t'n la música? -L'amor, L'amor. Creure en allò que es Ja, donar el millor d'un m.atei.x intentant portar el màxim. de geiLt possible a l 'amor de la música. Per· mètodes molt simples, de vegades, no? Fer cantar la gent .. . , ell donava consells molt simples. Fer reunir-se la gent, portar-los a la felicita.t pel camí de la música. - Portar joia a. tothom -corrobora Marçal. -El meu marit deia una cosa: ''la réligion chr étienne est sous le signe de la croix, mais la réli~:,rion musicale est sous le signe cle In j oie" (la religió cristiana és sota el signe de la creu , però la religió musical és sota el signe de la joia). Això deia el meu marit. Perquè ell patia molt veient que el món no és pasfeliç, que la gent no .. . El m eu marit era feliç, vostè ho ha de saber... T ens arrossega·v a a tots ... No estava tot el temps content, eh? Però hi ha·via en ell una energia feroç de voler-la, aqu.estn .felicitat, ell la. volia, i això el va ajudar a acceptar moltes coses de la seva vi<.! a; perquè no tot són alegries, a la uida, la carrera era molt dura, ell ha anat .. . -És que ell va anar sempre per La. vida sense f er concessions ... - recorda MarçaJ Cer vera. -Sense concessions, oui. -Mai no va buscar el suport d"un grup social qualsevol, sempre un cavall~r, com ell era .. . - afirma Marçal. - I jo li puc dir que, en qu.arallta-cinc anys, no he rebut mai ningú a casa meva p er interès. Mai. No sé què és això. Fer un dinar per veure si... Mai. 1 a més, ell sabia que jo tampoc ho hauria acceptat mai.. Era wt ésser d'una puresa única , llit ca·valler, i j o era la seva dama, ho reconec, jo era la seva "consentida'·. ~ls 7a !el Jl, :le lli IL- x, Ol!ll~~~~usL~~c~~ CI Sunt Fuucesc do P uu lu, 2- 08003 BarcPionn n- ie :ir Li. er •t- ~u Butlleta dc domicilinció bnncàrin Senyor., ~~~ll¡¡roir(•<JUI' umhciirrcc ni meu ''""'l'te/lllbretu aten¡,~•i•!d' l'o•huU<queo·l~ (>I'Clicntaru CONSO itCI DEL PALAU DEI..A MÚSICA CATAL \NA. pelpogonwnt M lo "'~'·a suhsrripeió 11 ·•e \T \LUNYA ;\1USIC VHE\' IST \ .MUSICALC.\TAI..A.'iA" \ • Cumplt• Ui¡;it eoutrol i'(• ,\1\~ nc·iu i\ ' Entitat DDDD p.,J,Iució - Atlrc\:U ngilndn - - - - - -- --- - - - - -- - - - - Signa tu rn Cu/ omplir ll'.'f dcul<•s t•ort'f!ctamcnl ·s, se DDDDDDDDDD DO DDClD Titular _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ IJ:uw/Coixa _ _ _ _ _ __ _ _ __,\gi•u!'iu - Bullleln d(' 8ubscripció CO(,'IIIlll" - - - - - - - - - - -- - - - -- -- - - -- Nom i Carrer J>rofo·-'iÓ - - - - -- - - - - Tdi-fnn - - - - - - -- - - - - Població - - - - - - - - - - - - - - Dt~. - - - - - - - Pro•Íoll'io - - -- - - - - - - - - - faré ereclin l'¡mpurl mitjntt\'ODl Desitjo t'!Ub"triurt•~m a pnrlir del nónwro O tnl6 ln1111'uri adjunt. omh Iu quntu unuttl llu 4.200 ptc•. 0 olnonll'iliou·ió t..lnctl lill . Por" s uJ.•rripcions u r estrung('r, ('Onijulteu el preu. 8t'III~StJ'OI de 2.350 o o o 143 MUSI CALIA El mestre Joan tomàs, en el centenari clel seu naixement per JOSEP CRIVILLi I BARGALLÓ E 143 l '.llt'Stre J oan Tomàs . i ParPs va néixer a Bat·et•lona t'I 6 d ' abril de 1896 i va morir a Ja mat('ixa eiulal el rua 7 de novemht·e dc 1967. Aquest é , doncs, raoy del centcnad del seu naixement. Si bé {>s cert que dut·ant ell996 altrC"S c·omnwmoracioos similars han ocupat mC"t·e cudament di''ct·sos espais de remembrança. fent honot·s a per onalitats àmplianwnt n•c·onegudes a oi'""ells univer a ls - pf'nso. concretament. en el nom U<' Robert Gerhard-, no per aiÀò set·ia ju ·t oblidar aqucUcs viues més humils crue de manera c·allada ens varen dei...:ar Uil pòsit d 'aetituds positives i d 'inoblid able memòria , de bonhomia extre ma, d 'amable tarannà. Voldria sabf'r· fi:' l' una breu semblança d 'aq uell home que esmerçà tots els seus tlies a estimar la músit•a i a fer-nos-la estimar. i dirne, c>ncara que de manera concisa, quins varen ésser· els trets essenrials del seu compot·tament. Ja de noi es va sentir fortament atn•t per la música. L'any 1907 començ-à els estudis a 1· aleshores E cola Municipal de Música. Millct, Canals. Pellicer. itolau i Mot·er-a varen ser els seus mestt·es. L'any 1908 ingressà a la secció d<~ nois dc l'Ot·feó Català i és a aquesta en titat i als seus idt'als que va consagrar la seva vida artística. Ai xí, l' any 1919, el mestre Lluís Milll'L el nomenà director de la secció de nois. En aquest ordt·e de coses ja havia d irigit el cor ÍJrfantil Mossc'on Cinto, i simultaniejà, m(·s Lard , la direcció de diversos or feons i grups corals: l'Orfeó d!'l Ct"ntre Social de estil la r con fe in Po~ ma{ pro Pat me: juli des rnal màt Jo a UllE i dc nin dr ro ~o Joa aco el r \i a gau <[Uf sev ( Tot rn(t aql car IÍOI lin d'e dl' pet tre de Es es ·\n Joan Tomàs i Parés rorrcó Betlem. rEscola Cot·al , Lluís Millet. Ja Capt'lla dc Música de Terrassa. l'Or·feó l'Avenç d'Esplugues de Llobregat , l'Orfeó Castellru·enc de Castellar del Vallès i la Schola Cantorum cl<·l Seminari de Bar·cclona. L'any 1946 va set· nomenat subdü·ectot· de l'Orfeó Català. En aquest càn cc va esmerçar tota la seva capaci tat, tot (') seu entusiasme. Era indubtahle la seva vocació i el seu lliurament fou total en toLc; i cadascun dels aspectes que la vinculació u la institució i a la seva gent li va ren demanar. El m estre Lluís M. Millet s'e).· pressà així en l'escrit commemoratiu del primer anivet·sari de la seva mor·t: ·"Jo vaig trobar-hi un rol·laborador incondicional , intel·ligentíssim, amb qui vaig com- partit· Uunl amh e] mestre .J.J. Llongueres) totes les dificultats {que sempre es troben en tots els camins) i totes les joies , i a qLÚ més d'una vegada vaig demanar con seU, fruit sempre de la seva experiència i veterania". De manera paral· lela a aqueUs primers fets, i mogut per Ja gran J. du I a rec Ue va SOf CO l Ler sol ca M1 19 In en dc MUSICALIA . ex- :mo- le la i un in- ·om- J.J. ltats s els qui mar 5eVa estima que demostr à sempre vers Ja música tradicional, el trobem com a pet·sonatge pioner en Jes feines de l' Obra del Cançoner Popular de Catalunya (OCPC), magna acció etnomusicològica promoguda per la Institució Pat:xot i dirigida tècnicament pel mestre Francesc Pujol. El mes de juliol de l'any 1922, pocs mesos després d ' haver-sc constituït formalment l' OCPC , el mestre Tomàs Juntament amb el mestre Joan Llongueres varen iniciar una missió dc recerca de cançons i de músiques per contrades gironines. Divuit varen ser els trebalJs de camp q ue va r ealitzar per a I'OCPC en companyia de diver sos folkloristes. Entt·e tots, en Joan Arnades és el q ue més va acompanyar i , ben segur , que era el mestre Tomàs qui millot· coneixia la història i Ja procedència de gairebé totes les tonades i cançons que J. Amades va fer set·vir en les seves edicions. Certament, el mestre Joan Tomàs va ser qui més materials de música tradicional va recollit· en aquelles dates i el seu amo1· per la cançó del poble és un fet inc¡üestionable. Les possibilitats de continuar les tasques en aquest camp d'estucüs després de la diàspora de l'an y 1939 li va venjr donada per l'oferiment de succPit· el mestre F. Pujol com a cap de la secció de folkJore musical de l'Institut Espanyol de MusicolQbria del CSIC que li féu Mn. Higini Anglès, el seu director. EI mestre J. Tomàs hi va estar vinculat durant gairebé vint anys. En el tt·ienni 1945-1947 va dur a terme di verses mjssions de recerca per les terres de Conca, lleó i Sòria, i en aque11a institució va publicar dos cançoners, ruversos articles i hi va pronunciar conferències. Amb p rojecció internacional va editar on treball sobre les " Publicaciones de m6sica popular en Cataluña", a l'Acta. Musicológica, XXX U , KasseJ, 1960, portaveu de la Societat Internacional de Musicologia. Una altra faceta que va ocupar enormement la professionalitat del mest-re Tomàs va ser la peda- gogia musical. U1tra la vocac10 didàctica demostrada pet· exer cir· com a mestre de cors, no diguem de cors infantils! , s'ocupà com a p rofessor a l'Acadèmia dc Mú ica de Barcelona, a 1·Escola Blauquema, a les Escoles del Patr·onal Ribes, al Col·legi de San t Ignasi dels pares J esuïtes de Sal'l'ià i a l 'Escola P er e Vila de l'Excm. Aj untan1ent de Barcelona, haveu I guanyat brillantment les oposicions per a aquest càrrec l'any 1932. Tampoc era estran y trobar-Lo acompanyant a l'orgue o dirigint cants litúrgics a la capella de música de Sant Pacià, al Centre Sant Lluís Gonçaga o a Sant Felip Neri. Cal afegir en ca ra a totes aquestes activitats Ja seva cr·ea livitat personal, reflectida en Ja dedicació que tingué a la com posició musical. Cançons per a cant i piano, harmonitzacions de can çons tradicionals per a veu i p iano o p er a cors a veus iguals o mixtes, cançons infantils, dos poemes corals; Cançó de les noies maques i Migdia etern , sobre textos de J. Llonguercs i Ml1 . J oan Putí, r espectivament, i P astoral , amh t ext de Domènec P uga i El colmenero divino , amb text de Tirso de Molina, ambdues per a cor s, solistes i orq uestra, són prova i C::\.'f'Onent d'un llengua tge afable i entenedor. No sabria acabar aquesta ressenya sense esmentar la gt·an vàlua personal i 1' altruisme que en el seu tarannà n·obàrem sempre tots els qui d ' una manera o altra el vàr em n·actar. Una llat·ga llist a de vit·tuts, un dens inventari exponent de capaci tat de tolerància i un prolongat registre d 'ocasions, en què la humilitat i la modèstia fossin la característica principal d ' una actitud, no serien prou per definir la seva qualitat humana. Potser cal finir aquests mols agraint el fet que ell hagués estat així, regraciant enormement el fet d 'haver-lo tractat i conegut i q ue en tants a spectes hagués esta t p er a molts de nosaltres u n gran mestre. CURSOS DE , FORMACIO PER A MESTRES I ESPECIALISTES , DE MUSICA 1996-1997 ~ ;;;¡;- = .... ·== • • Educació Infantil • Educació Secundària • Escoles de Música i Conservatoris Educació Primària * ••• O Cursos monogràfics o Informàtica musical •••• Cursos d 'estiu d'hivern Gonoral tat de C.talunya Oepartamenl d'EnHnyament = =' ""' ~=r 143 ~ ~. ...., s- a = ;:;· ""' e. ~ ¡:;o .... ........ MUSICALIA BALLET Alaire o com una escenografi a es menia una dansa pe r JOAQUIM VILÀ I FOLCH E última producció de la temporada passada a l' Espai de Dansa i Música dc la Generalitat de Catalunya va ser Al.aire, espectacle presentat per la Companyia d'Andrés Corchero (coreografia i direcció escènica: Andrés Corchero; escenografia, escultures i vestuari: Jordi Rocosa; música original de Jordi Riera ; ballarins: Rosa Muñoz. Estela Uoves i Andrés Corchero. Barcelona. l' Espai , 20 de juny). La presentació de la idea ve signada per Corchero i Rocosa en el programa de mà: Alaire és un projecte d 'investigació continuada entre Andrés Corchero (c oreògraf), Jordi Rocosa (artista plàstic) i Rosa Muñoz (coreògrafa) . És un treball de col·laboració entre dues disciplines artístiques: la dansa i l'escultura i el resultat d 'un treba.ll de recerca que pretén relacionar dos tipus de dinàmiques: la material i la corporal. N ormalment, quan dos artistes, de camps o de procedències diferents, afronten un treball en comú pretenen pa rtir de zer o i autoinspira r-se a partir de les troballes (més de les de l' altre que no pas d e les pròpies}. A l 'hora de la veritat, però, cada artista imposa la seva personalitat i Ja seva pròpia recerca i el resultat final depèn, essencialment, de l' equilibri de les dues propostes. Això ho sap ben bé Andrés Corchero, ja que en uns dels seus treballs anteriors -els creats en col·laboració amb Feliu Formosa- ens posava a la balança poesia i gestualitat, tot aconseguint una estabilitat i una eo d" ur LI Ct ra d< ac in en -I fil dE ne fil c. pt Jl1 m dE ñ< d di te ICJ harmonia gairebé perfectes . Eren dos treballs pa,·al·lels, cadascun amh una fortíssima personalitat que con fluïen, se sobreposaven, es confoni en en una sola línia emocional i al·tística. Corcber o h a canviat la poesia per la plàstica; el discurs conceptual i sonor d e la poesia ha estat can viat pel discurs estètic i visual d e la plàstica. El r esulta ts han estat molt difer en ts . Abans, de la poesia i el gest, en sorgia un discurs nou i difer ent; ara , hi ha un esforç p erquè el gest, més mòbil , més adaptable, més dúctil , complementi , doni alè i vida a la proposta plàstica, menys dinàmica i més encarcarada. El resultat - la disposició en el diàleg dcJs clements- no és pas el mateix: hi h a un element més sòlid que domina - la plàstica- i un altt·e qut> s'esforça a treure'n profit: el gest. L'un és al servei de l'a ltrP. Hi ha servitud, no hi ha equilib1·i. Jordi Rocosa -tot i que aquí apareix només com a artista plàstic- té una forta personalitat teatral, dramatúrgica , i una història feta d e plantejaments i r ealitzacions artístiques valen· tes i agosar ad es. Les seves ioter· vencions són fàcilment emmarcables en dues èpoques: en Ja primer a dominava el cos humà. la seva poten cialitat, en un concepte més visceral ; en la segona. d omina clarament l'obj ecte con· ere t -estàtic o en movimentsublimat per una contemplació que li dóna una dimensió decididament poètica. Sempre, però, en qualsevol de les du es èpoques hi. ha una especial a tenció al moviment. És per això que la conjun ció Andrés Corcb eroJordi Rocosa podia ser especialment fructifera. Jordi Rocosa ha dotat els seus elements plàstics d ' una bona colla d e mo· viments, a l'espera d e la inter· venció de Corch ero, però el MUSI CALIA BALLET corcògraJ no ha anat gait·e enllà. Quan Alaire es trobava en fase d'elaboració, se'n van presen ta r UJIS fra gments a Comel1à d e Llobregat, a L'interior del Castell del Bonú , en la inauguració d' una exposició antològica de J ordi Rocosa. En aqu ella actuació , les pedres, el marc insòlit del castell, Ja presèn cia emotiva d ' un ambient recuper·at - l'interior del castell havia estat fin s en aqueJl moment un espai desconegut per als corn ellanencs- es va m enjar l'escenografia de Rocosa i la coreogt·afia de Corchero. Ara, a l ' E spai , l a presència dominant d els elements escènics de Rocosa es mengen, també, la coreografia de Corehero. And rés Corchero i Rosa Muñoz, amb l'ajut i la col-lahoració d' Estela Lloves, intenten fe r nn discurs pet·sonal amb els obj ectcR. Intenten establir-hi un diàleg. Però és el discurs plàstic el que donúna i la seva pt·oposta no és r ecollida p els balladns. Hi ha moments en què sembla que finalment arribar à a establir-se un diàleg equilibra t entre tots els elements, però de seguida comprovem que el j oc coreogràfic perd força i no pot mantenir una conver sa enl'iquidora. L' ait·e, l'alè del vent, fen t moure cossos i escultures, que haur ia de ser el punt de convergència, no arriba a fer-se mai present i , així, es perd la dansa, i es perd el poema i resten, imposants, )es formes de Jordi Rocosa. Penso que ens tt·obcm davant d ' un error doble, molt comú en el món de la dansa contemporània catalana: la manca d ' un guió dramatúrgic sòlid i l' absència d 'un director escènjc que pugni allunyar-se objectivament d el producte. No n 'hi ha prou d 'elaborar un espectacle a partir d ' improvisacions i de troballes "maques", lú h a d ' haver la ri- gorositat d'una dramatúrgia coher ent. La sobr·eposició d e les funcions de coreògraf, director escènic i primer haJJarí limiten extraordjnàriament la visió global del producte resultant i fu nciona , n omés, en comp tades ocasions . Quan, com en aquest cas, hi ha elements no estrictament coreogràfics d'una forta presència dr·amàtica , l es r elacions són molt més difícils d 'establir d es del mateix escenari i demana una visió més externa qu e els pugui Uigar tots sòlidament. Aq uest rloble en·or, tan evide n l , n o acaba d e fer -se conscient d ' una maner a clara en els nos tres ballarins i coreògrafs . Massa vegades sortim dels espectacles amb una preganta qu e ens but·xa amb insis tèn cia: És que no hi ha ningú que vegi abans l'espectacle? És que no hi ha ningú que els pugui dir que això no funciona? P er què? tquí is ta !ali- una lts i Ientertart la mà. onn a. on- Dt- ] a en sou subscripto r? teió idi- :rò. ues al : la ·roiaiosa làs- no- :erel INFORMACIÓ: Sant Francesc de Paula, 2- TeL 268 lO 00- 08003 Barcelona SCHERZANDO :;¡) .._¡ "'',.,. . I I c:;-1 ttv ~ _\l ~ ¡¡;;¡ ¡;.o rns - a= un: ,, (~ .\1 .,. i\ l 3 ..., =il' 143 .... = ::::l ...., . S>' 5! ~. §.. Q ¡;;;- §" \I I I I \ 11 \\ \\ 1\ I I~ bilit di.~t· ~el e• pPr mar greL t'ht à ''idt É at¡u \ tl g• ,,\' in te noli Per• aml jt't'l dïn ,)p pod dt'C! lre í-, l' rott e pal IOlll •oh inti' in~t lllÚf ria1 I~«' l'i ri or tam ¡teri re(•t 54 474 E idr; LLIBRES LA DISCOTECA IDEAL DEL JAZZ La ..,.. ~trw 1111 J-iD s.. ..,,..,. ,.....,..,.., J-,..tfl<" ll~t' l l't.Orlt H IAI rr o\NitTA Rimbau, Joan: l.a discoteca ideal del lazs Eol"idopetÜil~ Plmll'tu. s dó na moh sovint que r a ulo r d ' un llibre n o és qui e n decideix el títo l. Si és aq ue,t el r as de l'obra que ~"'ocupa . a ixò podr·ia Sf>r· un a tenua nt de r·espo nsabilitats per· a l'a uto r d(' La discoteca ideal del j azz, selecció discogràlica qm· , per la seva p a r cia Lila l, manca dïnfor·mació i pels greus oblits ffU C hi IJ·obc m està moll !Juny d l' SC'r· '·idcul''. És lògic i nornral que cu nquest 1ipus cic seleccions el gust pc t·sonal dc l' aut o r inter vingui d c man<·r·u no ta ble. És in(•vitablc . Però qua n lrs opc ions pcr·><mals no s'cquilihrt>n amb una bona dosi d 'objrcti vi ta t, sigui p<' r· ma nr a d'informa d ó o pe r· ma n<·u de volunta t. r i:-. n·s ultats poden ser fr·anca me nt decebcdor·s. Des d el no:-.tre punt de \ i;, tu , uqucst r., el cas de la pr·esrnt " di¡;rotera idea l" . Com a prime r· i prirwipaJ dc-fcrtf' hi tr·obc m unu total man ca d ' infor·mueió sobre ulguns dc·ls millors iutrr pr·ets d e ls dive r·s os inqtrunrcntl'! utilitzats t'li In músicu de jaz?.. Majol"ituriament són m(rs ic;s dd pcd odc nnorncnnt "t rndicionnl'' o " clussi<·", p<•r·ò també n' hi h11 d ' altr·f'H que; pertan yen a è pnques mí:s rrcents. En aques ta ''clisc-ott•t·ll idt'al'' no mer·rh.en c- nv E apartat (alguns ni tan sols són rsruentats) músics tan impo r·tants com els trompe tes Burk Clayton. Harr ) " weets'' Edison. Cootie \VilUams . Rex Ste war·t. J o nuh .To nes. Joe 'e,\'mon , e tc.: e ls tromhonis tcs Kid Ot·y. Dic k y \Ve lls . Vic Dikenson. J .C. lligginbotham, Al Grey, Bcnnic Creen , etc.; e ls cladnt~ tistcs .Tohnny Dodds, Ba rne y Biga rrl , Bnste r Bailcy, e tc . ; els sa xofonistes Chew Bm·r·y, Bucl .Johns on, Ike QtLc h ec, Ar·ne ll Cohb , Genc Ammons, Ea d Bos ti c, e tc, els pianis tes Willie '' The Líon" Smith, Ray Bryant. Mon ty Alexander ; els v iolí nistt•s S tuff Smith i Eddic o uth ; e ls bateries Sidney Catlctt i Cozy Col e; el gujtar-rís ta AJ Casey: el cantant Jimmy Rushing: Ics cantants Ethe l Wate rs . lleie n Htrmes i Carde mith . e tc.: i no fem la llist u més llarga per no cans ar e l lector. Gaire bé to ts els esmentats tene n nombrosos discos cnrcgis Lt·a ts s ota el seu pro pi no m i figrn·e n en tots t'ls dic cionaris i les en ciclop(•rlies de jazz com a figw·cs cabdals d ' aquesta música. [ no es pot at·gunH•ntat· que es trac ta d ' una qüestió cl'eSjJai p er tuJ d e no f e t· una obra excessivament voluminos a , pc n¡uè hi trobem int è rpre ts de categoria inferior aJs esmentats, o b~ que pe rtanyen a gènet"t' ' mus icals a l marge del jazz. sobre to t. els vinculats a la música llatinoame l"icanu. Així. hi p ode u tt·obm· aparta ts dedicats a artis tes tan diver sos i im•spe rals co m Frank Tormé . Me l S in a tt·a. Geo rge Ge r·s hwin (qt1 e ningú mai no ha consiclenrt com un mús ic de jazz), As tnul Gilbe rto , J erry Go uzúlt~z, Tito Rodríguez, Hatll"ahan, John Kip Zorn , ~·te. Hi ha també e n·ors conl'l"fHuals . En l' aputat dc•dieat al Boogic Woogie (pàg. 92), clesp r·és d ' una ci!'SC'.-ipció ins ubs tan cial d ' aquest estil i d ' csmen - ta t·-ne a lguns piani stes r epresentatius, rliu : ··Pc r·o sin dud n las figuras mat; importantcs son Jum t'h P. J o hnson , Willic ' ·Thc Fut s Lio n'' S mith ) Waller ..... quan Lo t oft•t·cionat núnima me nt informat s ap que aquest~> són e ls tr·ps pr·inr ipals n •prt'scntauts dc l'estil ano menat dc piano stride . E vidc• nlml'nl, l' autcw no difet·en<·ia els dos rs tils. En l' apar·tal dc•dirat u la bute r·ia (pug. 67) diu: " Desdí· su fun <'i6 u pr·imuria c as i m<' tr·c) nÓmira haslu su can\c·trr· cic solista a c tual. .. " L' aut o r s embla oiJiitlar· qrH" Iu missió fo name ntal dP la batc r·ia en ri j azz és la d 'acompan ) a mcn t dt·ls alt r·cs i nstt·ume nts. missió que quan es fa com ca l, í·s a dir·. a mb Sl()ing, no e n té r·e::. , d r "m(•tr·onÒuri ra ... o seguir·cm. Ens s<·mbla que amb els exemples anterio rs n ' hi hu pro u. És impOt·ta nt i nerrssari que e n aquest país, on la informació solwe la m(rsiPu dr jazz é;, més a viat minsa , es publiquin obre!! d'iniciació i or·iPnl:lt·ió c:unr pr·e>té n ser-ho uqm•sta. MaLatu·adanwnl, amh Iu puhlicaei6 d ' aques t u oh ra s'ha pet·dut una opor·tunjtat h cn bona per· ajudar l'I nos tre vúbUt· neòfit a iniciar·-se en atJUCSI <•sp{·s i co mplicat mó n dc la discografia jazzís lic-a. Espere m tenir més sort <·n una ¡u·o per a ocas ió. 8 Ricard GiJj Sodétés ....,..,.. 'et . . ., ..... ¡m~....., Centrt• Nntional clt• lo ! e<"ho~rche Scit•ntilïc¡ut•. quipe d.- Rt>rhercht• ~ur lo·~ 1: oeiét~s et C ultur•·~ dt• 'E~pabrnt• I :oult>mponuw. Tnivt>r-.•itt'• •lt• Pai"ÍNVIIIt. Oeni~. QlH'SI nrínw r·o monognlfic del " Bull<>tin d ' his toir·¡• c ontempor·aine d e l' Espah•1w'' agrupa Ics eomunicurions presentades e n una J o r·nada d 'Es tudis de I'ERE - A CEC, celt>bndes a París, en d marc del p t·ograma de tn·hull rledirut a •· ociétés musicales e l chauta ntes··. Cal dir. d 'entrada, que l'orientació de la Jornada t>mmat·ca\'a Ja te màtica d 'e t udi en l'àmbit dc la hjs tòria dc la soc iabilitat tant eom en el de la musicologia strictrL sensu. n· urí que> els continguts dc les comunicac:ions yue s' hi pres t' nlaren parlicipessin de la bipolaritat dels clos eouceplcs; la qual cos a, al t mmen t , e ls a to rga uu iute rès rellevant. Pet· infreqüent, cal desta r m· l' atenció pr·estnda a aquesta face ta , La pt·àctica dc la qual - lot i ha ver estat ohj r ctt> d 'imlifcrència per a una de tl'rminada Línia histo r·iogràfica- ha tingu t en no pas pocs àmbits una incidè ncia notabilís ima: més encara: e n el segle XL>. fo u un re vulsiu d'opcion plur·al ·: de les socials i econòmiques fin s a les t•sLJ·i r tame nt educatives i musicals . Aquesta linia d'investigac ió e ns sembla molt idòtútt eu onlre a comprcndt·e les bases de la prof,•Tessiva exte ns ió dels movime nts c:ornls nssoc·iatius i la seva influència en l'entot·n respectiu. Les comun.icacious r·c[Jrochú"dcs en e l volum són estr·ucturades en tres gr·ans blocs: " La sociabilitat musical en la segona meitat del segle x:rx•· (treballs de Marie-Claude Léc uyer i Manuel Morales). " El mo üme nt coral a Catalun r a·· (aporta cions de Jaume CarboneU. Eliseu Tt·enc i Àngel Duarte) j ·· ocialis me 1 música'· (eomunica cions de J eanLouis Gue re ña i Michel RaJJe). El conjunt dels treballs - alguns dels qual amb ot·i¡,'Ínals apot·tacions (com ara els lligams enle l'or-fe onismc i l' educa ció popular, l'inlc t·classisme de les agrupac·ions, el rep ertori, la insLilucionalització dels hi:mm•s. e tc.)- configura tUl inte r·essautissim volum , que l1a d'esde venir punt dc •·cfcd~ncia indiscutible en la matè ria. 8 A. 143 55 DISCOS JR~~~et Bowman (Colltl'atenor). The Kinp Conaort ·Dir.¡ Robert Kbac· Ryperion Kin¡ 3 S 56 476 i jo fa uns mesos, en aquestes mateLxcs pàgines comentàvem el disc compacte dc la firma Decra titulut ]runes Bowman, un retrat , en el qual podíem sentir unes petites mostres dels diferents enr egistraments que aquest cèlebre contratenor anglès va fer per a la firma discogràfica entre el 1969 i el 1991, el que us comentem ara ve a ser més o men ys el mateix pe•·ò de la fiiilla Hyperion. Obviament, també es tracta d'enregistraments menys antics i tot ells fets al costat del prestigiós grup The King's Consort que dirigeix Robert King. El disc està format pet• 21 fragments, amb una durada total de 78 minuts, amb predomini, especialment, d ' obres dels autors més interpretats per Bowman , com ara Handel, PurceU i Bach. P odem afegir-hi, que entre les obres incloses predominen les de caràcter més líric que no les virtuosístiques. Quant a la veu de James Bowman, què podem dir de nou que no se sàpiga ja? Bown1an ha estat una de les veus més habituals en els em·egist•·aments, especialment de grups anglesos des dels anys 60, moment en què el va descobrir Benjamin Brillen i en què va col·laborar amb l' Early Music Consort of London , sota la direcció del mític David Munrow. Conscientment o inconscientment tots hem sentit la seva veu ... i ben seb'l.lr que més d ' una ocasió i de dues. A més, qui l'ha pogut veure en vio r emarca el gran magnetisme que Bowmao té sobre l'escena. El mateix Robert King. en el llibret que acompanya aquest enregistrament, ens parla de l'admiració que sentia per aquest contratenor a principis de la dècada dels 70 i que poc es podia pensar que 20 anys des¡.n·és acabaria treballant amb eU de manera regular. En definitiva, en aquest disc podreu seotix les versions magistrals que Bowman fa de pàgines esplèndides com " O solitude" i "An evening H ymn" de Purcell, " Or la tromba" de l'òp era Rinaldo o l'impressionant "Eternal Sonrce of light divine", les dues de Handel... i un afegit. l'únic enregistrament expressament per a aquest disc... , l'eA'J>ressiva i dolorosa ària del penedinJent de saot Pere '·Erbarme dich.. de la Passió segons sant Mateu de Bacb , que a més és la primera de l'enregistrament. Un nou reb·at d' un dels més grans contratenors del segle XX. e Joan Vives ....... _ .•••.••, J. S.IIACHa I4 ..,_UIW Akad...m,. F"'ur Alte Muaik. Berlía. Harmonia Mundi FI'IUICe ·IDIC 901578.79 S i, per una banda, és cert que p ot sorprendr e que encara vagin apareixent noves versions discogràfiques d 'obres del gran repertori, no és menys cert que, p er 1' alb·a , desp erten l'inter ès d ' una bona quantitat de públic. Un públic, a més, heterogeni. .. , format per melòmans, estudiants, músics, col·leccionistes i un llarg etcètera . Aquest cop ens trobem davant d ' una nova versió, presentada per la finna Ilarmonia Mundi France, de les Suites pr t· a orquestra dc Johann Sebastian Bach , catalogades en el B ach \Verke Verzaichnis (Catàleg d 'obr es de Bach ) entre els númer os 1066 i 1069. Es 11·acta d ' un enr egisu·ament protHgOnÏtzat per l'Akademie fü•· Alto Musik de B c.-lín i t·eaützat e] setembre dc 1995. L'esmentada Akademü~ va sorbrir el 1984 en l'àmbit d c l'antiga RDA, encara que ja feia un parell d 'anys que tot un seguit de músics d'orquestres dive•·ses, es pecialment del Berlin Est, s' havien agrupat per fer mú ica. especialment barroca, amb ci'Ïteris històrics. Va ser el 1984 qua n van oferir el seu primer gran concert a la Schauspielha us berlinenca. La seva versió de les Suites de Bach no desmereix en absolut l'alt nivell d e qualitat interpretativa que caractei'Ïtza en gener al el catàleg d'Harmonia Mundi, molt especiaJment del r epert ori qualificat genèricament d'antic. E s tracta d ' una ver sió àbriJ , dinàmica , amb bon gust i no gens racücal; un bon antídot contra els discòfils que dcspr·és de sentir les ver sions que d'aquestes Suites havien fet Karajan. Richtet· i altres, van pensar que la música de Bach era insuportablement feixuga. Cal remarcar, però, que com ja hem dit. no es tracta d"una versió que arribi als extrems de contundència i radicalitat, per exemple, de la de Musica Antiqua Koln amb Reinhard Goebel. En aquella ver·sió, esp ecialment en la Suite número 2, cada compàs comportava una micr·odinàmica , una a•·licuJació subtilment diferent, o un ornament degudament ajustat. E l resultat era contundent i molt personal, fet que comporta grans admít'adors i alhora grans dl;'tractors. Malgrat tol, és un •·eferent obligat quan es parla dels enregi;,. traments d' acrueU conjunt. L'Akademie füt· Alte Musik de B erlín, sense r enunciar a la fer·mesa que acostuma a cat·acteritzar -en general- les interpretacions alemanyes. ha sabut oferir una versió en què ha estat molt acurada, més enJlà d'element& bàsics com conjw1ció i afi. nació, la dinàmica i la direcció o projecció gt>ner·a1 de totes les veus, trets que en alguns moments ens fan vem·e molt de prop la dimensió més expressiva i apassionada de l'autor· d els Concerts de Brandenburg . e J, V.B. (orr lOS inlè brel pstl dó dob pur més J 011 sert ..._ [ ma) ble. tim Ull/I El e imp tir u ara I Kry rani r• e pro1 Uun anu 1·ar d'in wra SfVI dau la p ~ Sol"m· Marie Kl"yrouz & l'Ensemhle de la Pai.x. Harmonia Mundi France · HMC 901577 uan encara recordem , p er les seves característiques tan inhabituals, els tres enrrgistrarnents anteriors de Sor Marie Keyrouz SBC, ens arriba ara el quart. publicat novament per Harmonia ~fundi France i enregistrat el setembre d~ 1995. Al costal d 'aque;,ta membre de l'orde libanè, de les germanes de Sani Basili , hi t1·obem no' n· ment el conjunt vocal-ins· trumental anomenat En· semble de la Paix. Sor MaJ·ïe Keyrouz con· tinua amb la seva seductora trajectòria p er la músiro oriental. Un camí encetat arnb les gr avacions ante· riors de música reügiosu tradicional bizantina , mn· ronita, melxita - •·espectivo· ment- i que ara ens porlll un enregistrament d'esperit potser m és genè•·ic. Ca11U de l'Orient és el títol i està Q me• ofet tisn liba 11101 dc 1 ho e esp1 CnCI pOl' p st>m giolt tinc InOC ~er llun gro¡ DO\', llar lai I rns I d'u exli DISCOS egismt. 1\lte ~o se tesa ~rit­ •ter- , ha 5 en :~da. ents afi. i la ene_rets ents 1rop essi'aude ~. cor· e ves tan nre· ; de BC. tart. per JCe i e de ~-ta anè.> 3aot ¡)V8· · iOS· En· e on· torn isica !elat tnle· ;iosn mati\'11· orla Jetil a11ts està forma t per 7 cants amb lt'Xtos en àrab. La mateixa intèrpret explica. en el llibret que acompanya l'em ·egistrament, que en la selectió proposada hi ha una doble orientació... d'nna part ser twa most ra ck la més alta tradició oriental, on poesia i mÚ-sica estan al servei del culte i de l.a fe [ ...] i de l'altra, au•ndre la major pa,rt de príblic possible, no 1wmés creients, cristians, practi-cants, smo 1umbé at,e us i agnòstics ... El cert és que In pr·imet·a impressió que tenim en sentir aquest nou disc d'esper·it arabitzant. de Sor Mar·ie Kcyrouz, sobretot comparant-lo amb els anteriors, és que som dava nt d ' una proposta bdllant c¡ue s'aUunya de la sobrietat de les au terior:s. Només cal ob er·rar la major quantitat dïnstruments empr ats i una major assiduïtat dc la se,'a participació, fa ctor dau en el color r·esultan t dc la proposta. Malgr·attot, aquests elements no aconsegueixen ofegar ni u11 bri el magnetisme de la veu d ' aques ta libanesa, que en el seu moment va ser una mena de petita " revelació" i que ho continuat·à essent, molt especialment pet· a qui encara no hagi tingut l'oportunitat de sentir·-la. Per als qui ho huvíem fet, semhla important que enr·cgistraments com els seus sur·tin de l'àmbit estJ·irte dc les modes i ens permetin conèixer un repertori molt més Dunyà culturalment que no geogràficament, com una nova oportunitat de tra ves•ar aque l tan sovint esmentat pont de mar blava que ens separa. e J. V. B. ....... CaneJone•, roatance•, De Juan del En1·inu al.Qpe de Ve¡ca. La Colombina • ACCF.NT. ACC 95llt D L a música profana del Segle d' Or· espanyol va deixar un llegat d'una r·iquesa artís tica extraordinàt·ia. Francisro Guerrero, J oan Vasquez, J uan del Encina i Mateo Romero han esdevingut els a utors seleccionats p el quartet vocal La Colombina, integrat per la soprano Maria Cristina Kiher, el contralt Claudio Cavina, el tenor Josep Benet i el baríton J osep Cabré. Les interpretacions de les obr es r ecollides en aquest compacte tenen un doblP atractiu; per una banda , recollir tot el vessant poptdar , e1 sentit comunicatiu que han d'ap or·tar aquestes Canciones, romances, sonetos, bé si parlen d 'amor-. de soledat o de les seves paraules s urten aspectes merament de caire descriptiu. Però per poder ofet-ir versions carregades d'espontaneïtat com és aquest cas, r·csttlta in1prescindible r ealitzar un treball a consciència de tot el que significa meticulositat , equilibri entre les veus i estudi ap rofundit de qüestions enfocades a ornamentacions, fraseig i rítJnica. Són versions en què sobretot predomina d melodisme, en què una ver·itable devoció envers la música interpretada ajuda a transportar-nos al riquíssi m panot·mna musical i poètic dels segles XVI i XVJ 1, gr àcies al d gor i l'esplèndida combinació vocal mostt·ada pels quatre integrants de La Colombina. e Lluís Trullén 5cltu••rt, Doppler, Gerllara••• Fr·ank Martin, MoniRalvatge, Godard. Anton Serra, flauta; Montserr at Casahó. piano. St"'!ell Ar11 Harmonies ón notables els esforços que menen els intèrprets catala11s S per perpetuar en el disc els seus delers artístics. Lluitant en un àmbit poc favorable pel que fa a suport. born ba de t·ecón er no sols als mèrits artístics propis, sinó també a la capacitat dc gestió i promoció per po at· en marxa o amplia r un fet que avui esdevé gaire bé imprescindible: dis posar· d'un mínim de pat1;rnoni discogràfic. Anton Sen·a és un jove i destacat: flautista barceloní. La seva trajectòria discent té en ]a figura cielt·econeE,'llt flautista suJs J ean Paul Haer·ing la reftwència més destacada, encara que també ha seguit cUt·sos amb Jean-Pierr·e Rampal, Aur éle Nicolet i H ans Jiirgcn Morhing. Després d ' una dilatada trajectòr·ia a l'estranger, on va ser· pr·in1cr flauta de l' Orquestre de la Ville de Friburg, ha estat premiat a Barcelona i Stressa com a inLCl:,tt·ant de conjunts de cambra. RctOt·nat a Bar·celona, C()lnparteix la seva tusta concertística amb la docent a l'Escola Murs haU, al Conscr vatod J osep Maria Ruera de Gr·unoUer·s i a l'Escola dc Música Robcr·t Ger hard de VaJJs. Per la seva par·t, Montset-rat Casabó és una dis tingida pianista , deixebla , entre d 'altt·es, de Fmnk MarshaUi també, pel que fa a har monia i composició, de Xaviet· Montsalvatge. Ambdós fa temps que formen un duo estable rrue s 'ha prodigat arreu del país. Els r esultats d'aquesta dilatada tasca coujunla es fan eviden ts en aques t disc que aplega un conjunt d 'obres dc ca.-acter·ístiques força dissrmblants, j a que ens menen des de la bcUa i molt coneguda So u.ata "Arpegione" als contemporanis Gerhard i Frank Martin , juntament amb Xavier Montsalva tge, de q1ú hom interpreta la brlla Sereruaa u, Lydia, pnssant p er la Romance en fa Opus 50 de Beethoven i la S uite en morceaLJX Opus 116 de Benjamin Goclard. Aquest eclecticisme del contingut del CD és allwr·a un incon- venient i també un atractiu, ja que si per una part comporta salts estètics notables, per l'altra permet constatar la categoria interpretativa d" aquest duo, que es mou amb una notable solvèn cia i autoritat en tots. I insistim-hi , antb l'auten ticitat molt d ' agrair que comporta un L•·eball en equip habitual , fet que massa sovint trobmtl a fal tar eu determinades iniciatives discogràfiques. E l disc, a més, té l'interès de confirmar fins a quin ptmt la flau ta té u nes cnor·mes possibilitats des del punt de vista cambr·ístic i d'una manera especial en la seva relació amb el piano. Disc per als amants dc Iu música de cambra, i d"una manera especial de la n auta, cnriqueh: el patrimoni, cada vegada més ampli, de discografia catalana. U n patrimoni que caldria que fos objecte d ' un suport més fluid i d ' unes possibilitats de proj ecció molt superiors. e J.C.C. D el bnceloni Jaumc Padrós, arriba aquest enregistrament que ens el fa present des de la seva r esidència a Iu cíu tal d'Ulm. Conté sis obres, amb un total de vint-i-quatre números, dels quals el més llarg -"Rito" q ue s'integra als Poemas de fragua, és un h omenatge a R osa Sa- 57 477 DISCOS bater- dur·u poc mél> de quutn· mi nuts. Qualitat Ppigrumàtic·n, doncs. en la músic·u dc Padrós, com ~oi volguÍ'~ f<· r· bonn la mà~i ­ mu xint'Ml que Iu pcl'fccció en l'oiH'n s 'assoleix quan no hi ha res n trcm't' i no quan no hi queda •·es pet· uft•f,ri r·-lti . Música s uccinta , concisu, dPput·nda , ricn en contrHstos, t411c tracta l'alonu lismo com a lona I i La t. lliurr. rudi ralnwnt '·dctcrmjnucla" en oposició a l'aIM Lot·ictul pt·rconitzudu p.. ls c·ompul:litot·s r:xpc t·imcntalistt•s. Mos tt·a inval'iahlemcnt una 'oluulat d'rs LJ·uclut·a('ÏÓ que dcnuuda la inconsistència formal d 'una b'l'On part de la m{tsica que es compon en la darrcn• meitat dl'l nosLJ·c scglr. quasi sempre brillant i feble so,·int pcrquf. no r·es més que una juxtaposició d'efcrti,.mes. Evidentment. aque~ot no és el cas dc P ad rós, a qui atrau la rítmica, que tt·actu el piauo sens<' rom ptar amb eiiJ>I'r a la melodia i a qtú cspcr·ona Iu curiositat de saber Gns on es pot nl'l'ibat· en la conjunció d ' i nsll·uments. L'nconlió adquireix un r·ellcu en la pt·oducció dc Padr·ós que dci'Ïva dc In coneixença di recta dels seus límits en mans del gran intèq H·et que és Hugo Noth. ApareLx en les Policromies a mb un piano, als Epígrafes sonorizetdos fent pinya amb un quartet i ct·cant un entorn màgic a la \ ' CU humana en el Cancionero del lugar: dc vct·itat. una obra interPssantísima. ona imprevisihlcmenl. com un ins tr·ument d e cOJ·da, dc wnt o ric percussió, i només per copsar aquesta versatilitat ja val la pena escolta r· l'em·cgisLramcn t. Si s ' hi afegeLx l'entitat d c lrs ohres i l'esforç a plic<ll en la presentació del compar;te (bilingiie alemany/espanyol en Ics ab undan ts notes explicatives), r audició és des de lots els punts de vista reco manable. e Xavier Casauovas-Oanés rs 58 478 Mlguel illvarez• Arjullo, plano Obrt-s de Broton~, Caoo. Ramo~<. Nart'l'. ~lira. Sanz. Sardà. Calandín, Marro. ,\ra('il. Fumlac·ió Mú,ica Contemporàniu Soler, ascut a València J'any 1964, Mib'llel Aivarcz-Argudo dedica la seva tt·ajectòria in tet·pretativa a r ccórre•· les pt·odnccions p.ianísliques realitzades al llarg dels ú ltims cinquanta tmys pm· compositors del nostre país. Àlvarez-Argudo pot considerar-se com un veritable especialista de la interpretació de la música d' aYUnt{,'1Jarda creada pet· autors com Broton , Soler. Barre, Sardà. )farco o Aracil, que integren entre d·alrres autors seleccionats el ccnu·e d'aquest enregistrament. EL compacte recull un total de dotze obres pertanyents a onze compo itors. La bellíssima Elegia per la ,lforl de Sbostakòvitx, la complexitat rítmica de la quaJ és portadora la Jàcara núm. 2 de Cano, el merutatiu Nocturn núm. 7 de Soler, de qui també pot escoltar-se el Sonet 295 del ¡1JJichelangelo, el món emblemàtic plantejat per· Ramon Ramos en Touche, tenen com a complement obres tan dinàmiques com el Tango para Yvar de Ramon Ba.rce. impulshe com Fintas de Rafael :\lira i la sensualitat que emana d'una obra com l se monogatari I d·Enrique Sanz. Obres de notables dimensions com Rakme ff de Sardà o Voci del fiwne d'Enúlio Calandín precedeixen les dues últimes obres del compacte, 1'interessantíssim S oleà de Tomàs Marco i la monteverdiana Ouavia sola d'Alfredo Arac:il. Alvarez-Argudo juga amh la multitud d'efectes que sorgeixen de les obres, amb Ja varietal de car àcters, amb els contrastos de rítnúca i ilivers:itat de combinacions de passatges melòdics, sempre vigilant l'harmonia i, per sobre de tot, la inten- N ció lllll!iical d ' unes partiturc d' un intet·ès evident i swnmamr nl importan ts per ronèi:<ct· un ventaU rep•·esentatiu de Iu producció pianística sorgida al no~trc país els úJtim anys. e LL.T. Ro•••ull ~lam•l Cump i :\fatthcw Simun. ·\ C'ÍtHlir J nzz Quinh•t. Frc•Hh Sound New Talt•nt. Oil CD E I nom dc Manel Camp és sinònim de muRicalitat, d 'at·omes mcditctTànies i delicades i nspirarions jazzís tiqut•s. La seva U11rga cntTer·a com a pianjsta i compositor· li ha pcr·mès afct·mat· un estil prr·sonal que sobre sut·t tant en les seves ct·encions en oli tari com eu lc~> ilivcrscs for·macion~o que ha lidr r·nt. Rosebu.d con¡,er·, a intacte el depurat estil dc 'fanel Camp, però alhora demostra una clara voluntat d 'ana r· més enUà i assolir noves sonorita ts. EJ domjni d'un estil per·mel als músic.s expt•t·imcnlals, com Manel Camp, inventar va riacions i innovacions a par·tir d ' una bnse consolidada. Això (·s el que s'amaga sota el nom d'Ac us tic Jazz Quintet. Pc>t·ò en aquest projecte Cnmp no està sol. Matthcw Simon és un b·ompelista musiralmenl afí a la finot· estilística de Camp. Amb ell i la resta d'cxcellrnts músics (X. Figuerola. saxo tenor. H . Fumcro. bai.x i . Mercader, pet·cussió). la inspiració es multiplica. "Desassossec". el primer· Lema. ja és una mos tra de le possibilitats del quintet. Jazz mer idional , rítmic, amable sense esd evenir· apegalós, modenr sPnsc voler ser experimental. L'acu•·ada tècnica del qujntet no cau en l'exhibidonisme, ¡¡inó q11e està al ¡¡er·vci d ' una meditada i fluida Ps ponl~tn cïtat. " Hosebucl", una peça editada per I.H'imcr· cop per Quadrt·ns de 1àllc•· de Manresa, és una demostració dc la l'Opacitat del quintet d·ampliur fronteres. L'ambició pròpia de la fonnació mai no ofega, però, la subti. lesa, el detall i la delicade~a que caracteritza la música de Manel Camp i Matthew Simon. El millor exemple de la sensibilitat i escrupolo itul d'ambdós músics és 'Tn perfil a l'horitzó", un magnífic duet de jazz puntillista i Uwninós. Tot plegat, un CD inspirat i nou soq;it de In madlll'esa musical de cinc músics amb molts anys d'ofici. e David Picó S. Coratge Manel Camp, piano. Edirions A1ht'rt Moraleda. 95327 oratge. Cal tenir-ne per no Temwciar, pt'r no defallir, per no deh::ar-se engolir per l'oblit, la mandra o les dificultat:.. Cal coratge per donar el primer pas. Manel Camp u donar-lo ara fa vint-i-l'inc anys. P erò la seva expetièn· cia li ha demosu·at que cnca· ra en cal més per continuar. per mantenir-se, per evolucionar. Pianista tossut i constant com pocs, Camp ha arribat a un ptmt dol~. musicalment parlant. Aque;,l nou CD n'és la pr·ova. Coratge és W1 last, melós, delicat i substancial, dc la imaginació de Mancl Camp al piano. La peça que dóna nom al treball és una magní· fica composició impt·cssionista, jazzística i rítmica que sovint hem pogut escoltar a dos pianos conjuntament amb Ludovica Mosca. ,\ '·Primavera perduda'·, impirada en el Maig del 68.lu trobem notes de dinllJlÚlilm'. intensitat, liris me i gir· melòdics farci ts de nos . i d 'esperança. Camp pas.-a de la fragilitat més oscil·lant a la construcció rít1nica. mantenint l'estil, la personalitat i la coherència. Tam· bé hi trobem moments Ull" intedoritzats, com " Anhels.. o " Imatges suggestives". Des dels anys de Fusioou. Manel Camp ba esdevit1¡¡ul un compositor sensible i bti· llant, i un pianista de grilli lucidesa. No cal coralgl', només una mica d 'inquietud i oïda mus:ical p er disfrutnr de la inspiració de M.and Camp. e D.P.S. C uhti. tdcsa iísica thew Oua Oir«ttr Solisu Au ton Ob..,. lede >losi. 19 i 20 d'octubtt E•'<lino Pido CrUó.. Oniz, !"'~ H•ydn Shon>UI•in SimfODJ.J nw.. 49 ·u fusione" Conmt pa • pima i orquam en Sol ~t.jor Somfoni. nolm. I op. lO M.hltt Simfoni. num. 6 lbydn Moun Schum•nn Simfon11 núm. 69 ·uudoo Concm pa a pi.mo i ""fU"SU" núm. 23 K 488 Simfon,. núm. I op. 38 Bc<tho•·en ll<rliot Gerh..-d Semin>~)' Simfoni> nolm. 8 op. 93 Nuiud'ñéop. 7 O>nses de Don Quixor L'ocdl dc foc (vmió 1919) ll<crho\'tO Schum>nn Concm pa a pi.lno f on¡o>es~~> núm. 5 op. 73 Simfonia núm. 2 op. 61 Oucillou:t Moun &net Txaikov¡ki 1lrnbrcs, op~ct t't mouvcm:nt C:ona:rr pa • pi>no i orquestr.t mún. 25 K503 Le Cimctihc Mnln l(ma i v.riación (Suhc núm. 3) 't'n mag. llista 25, 26 i 27 d'oe~ubn: I Eliahu lnb.J lgnn Solzrnisnin. piJ•• 2 i 3 de 1\0\'tmb"' Ltopold fUgtr 8, 9 i lO de no•'tmbtt uwmw:e FOJrer &rb.r.~ Hendñdu, sopra1111 un ! deia cinc d'o- 15, 16 i 17 de no\'embre Or~uesta Nacional dc ~añ.t Ger Albrocht Andri ~ns, pi"M ir-ne ·,per r no )blit, Itats. 1pri- 29 i 30 dc no\'embrc I dc desembre LawrC"ncC' Fom~r 14 i 15 dc daembl'l! l..;twrcncc Fosrcr C.,nt.enari del potto Joan Ala•'C<ira Cuats Perer Frankl, pi•M OiJier Henry, 11arrador Soli!tcs ~ dctaminJ.r 20, 21 i 22 de dacmbre Eliahu lnb.J Orf..S C.rall (dir.: ordi Casu) Sil\i2 M:art:O\•ici, 1 ÏDII JO, 11 i 12 de gener E•·dinoJ>ido Evdyn Glmnie, prrrwió MigueL~ Riardo Caitro, tromb4 J7,J8i J9dtg<'O<f 1 GómaManina -cinc rièn- 31 dcgcocr I i 2 dc r.brer !Dca· 7, 8 i 9 dc fcbrn O.vid Sballon Angd Jcsús Garcú, ~u 1 P.dro .-\lcaldc Kolja Blxhcr. ..,u 1uar. volu- tpha dolç. 14, 15 i 16 de ftbrer u\\Ttncc Fosr<r \ roanc Ellegim. ,;,~11((1 Mere< Pons. 22 i 23 dt fthn!r tu~md.r,, celós, 3c la :amp dóna agní· que Soscl.tnscs Hon~ &rc6k Concm pa a vcoll i orqucsua op. 24 Coocen pa a on¡u<Stra Homs ll<crho"n Prokoficv 0.. Soliloquis Conccrc pa a violi i or~ut$m op. 61 Simfonu nW.. 3 op. 4 Ro.... 15 i 16 de març Fruu-l':oul Ocdw C.,.ccnañ Manuel Bl•nafort Bbncafort Blancafort Brahm• Preludi, lm i gig¡~ Conctrt ~ric per a pi.ano i orqu<Sir.L Qturta ..-nh p11no op. 2) 4, 5 i 6 d'abill lfmu·Paui~Jed<tr lkrnadcnc Gr«ry. mau &eh HulnUnn W¡gner Meodcuohn Con<a1 dc Br.tndcnbwg oúm.3 BWV 1048 i orqu<m S'unfonio núm. I Wc:scndonk l.ieder SunforW. noim. 5op. 107 •Rtforma• W.gner Brudaoer Sig(ri.d lclyll S'unfoni.l núm. 6 Smuss Haynd Moun S'unfo-.. oolm. 6 'Le mari.n" Gnm/::¡doo¡iomoi""P"""'rún.lO K365 Vid• d' . . op. 40 Berliox Txaiko\1ki Mcndelssobn Rob Roy. Obmuro Concctt per • violi i orqucst,. op. 35 Simfoni.a núm. 3. op. 56 •Esooasa• Kallnnikov Glier Simfoni• nW. I Concert per a cromp.t i on¡uam op. 91 l..;t Valse l·bydn Folla Debussy Simfonia núm. 22 ·El Filòsof" Concert pa a piano i on¡Udtro núm. 14 K449 Nocha en IOJ i•rdincs de &paña l..;tMu Monualv;ot.ge Moan F.lla Dcsintt¡;r.Jció Mocfulògica dc b Ouaxu dc IJ.1th Cona:n pa a pi3no i orqutll~> mim. 21K467 El sombrero de tres picos Emili Brugo.lla, pi•., Fnnz.P.ui~Jed a Elen• B.uhlàron. pi.J•• Brisin• Enpr. ¡i.a~ Sarah Chang. ,.;,u 25. 26 i 27 d'abril uwren« Fosru 2, 3 i 4 dc maig Omitti IGajenko David B. Thompson. """'P" erso- Rnd 9, JO i IJ dc moig Gilbert Varga D•vid Golub, pi••• Mo1.art ioon. ingul gran roW 1ancl Ba~<don• 200 I (Estrena) Tang.uo Pi•uol• Conccrr per a oboè i on¡uescra {Estrena) O.ncjam Rimski KOrsokov Schebmz.1de op. 35 12 i 13 d'abill atge, ietud Vals de I'Emper.dor Els sec pct3t.S a~e>ls 3 C..çoru de " Knaben Wundahorn Simfoni• num. 95 Frant·l'anl Otck<r 0Ïl:l English, obor gm ibr:i· rn lkrnsttin Tm mcdicu:ions a violoncel i on¡ucm:~ 1ilson Thomas Od diari d'Anna rank Somfonla Corigli;ono 7, 8 i 9 dc març isme. ram· , ntb.bel{ Brahms Puért.olu Str:avinski Messiaen Bruckntr .S. hi oiea. Simfoni.a núm. 31 ·Homsignat• Concm ptt a rrombó i ""'U<SU2 (Esmoa) SunfODJ.J núm. S op. 88 Mari> Rosa Uor<ns, pi•n• Coral C:lrmi1111 (dir.: A. Cañ~mcro) .ins_.- l·lant Haydn Brocons . Josep Pons ment .-\ Simfonia Clàssica op. Z5 \'mi. \-ali Emm.anud Simfon•• núm. 9 O 944 ·u Grm 28 de febr<r I i 2demarç tar a 3. l'rokofi<" McMillan Schubert Strauss Wcill Mahler llaydn !SSÏ<r i Simfoni.a Esp>ayola, op. 21 Simfoma Fanthcia, op. 14 Kono Armsll()ng. sopwro :¡uest Ell'csscbrc ulo lkrliot O. oral< p va .ut i IU•'<~ 16, 17i 18demaig Lawr<na: FoSter Saru \Volfcmohn. pianl Slmtonia&cr a lmrrum(nts dt venr Oiseaux oriqU($ Mlss:a núm. 2 f.O mi menor per.,..., Singular I .p I 4' LUR •• La Pedrerq, ha.estat, des de sempre, ' un edifici singular. Únic . Però des de fa uns anys és un dels més plurals d e l món. .. . l 'r: ._ .. , - .,~ - .~ Perquè és Patrimoni de la ~ Humanitat . De tothom. I a Caixa de Catalunya, que estem treballant per a la seva restauració , això ens omple de satisfacció . Perquè serà un èxit de tots. Per a tothom. La P4·olr·4·r·u ( 1906- 1\11 2), ulrra d'A ntnni Gaudí. Or·r·lnrn41U hú olr•l Putrimuni Mundial ~wr Iu UN ESCO ( 191!4). Prupir·tat ,¡,. Cuixa 114· Cut11luny a.