Revista Musical Catalana. Núm. 144 Octubre 1996
Editorial: Bones noves des del Liceu / PANORAMA Sergiu Celibidache (1912-1996), sobretot un músic excepcional. Josep Casanovas / Palau 100. Fidelitat al format gran. RRMC / Gran Teatre del Liceu. Torna el seny programador. RRMC / Euroconcert o el decàleg de la fidelitat. RRMC / Ibercamera, a la recerca d'una programació equilibrada. RRMC / OBC. Nous criteris de programació. Josep Casanovas / Onze joves intèrprets debuten al Palau. RRMC / Mikrokosmos. ...en llavis eslaus, la mel catalana Pere Artís / Tangents. Una altra Aida. Jordi Maluquer / Peralada, mercat per la música espanyola. Jordi Maluquer / Nivell elevat al Festival de Torroella. Lluís Trullén / Al damunt dels nostres cants... Pere Artís / TEMA En el Centenari d'Anton Bruckner/ Bruckner: la història imaginada. Francesc Bonastre / El mestre autoretrat. Ramón Andrés / MUSICALIA Eva Randova. Cantant il·lustre i directora d'òpera. Helena Bayo i Jaume Comellas / La Mostra Catalana de Música Contemporània. F. Taverna-Bech / Un estiu amb figures... Joaquim Vilà Folch / SCHERZANDO Cesc / DISCOS
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
' E arrer en1 e a irecci6 Els grans cicles, apunt EVA RANDOVA, DIVA I DIRECTORA DE L'ÒPERA TXECA BARCELONA Muntaner, 300. Xanfrà Lalo~a Tel. 200 81 00 CENTRE COMERCIAL GLORIES Avda. Diagonal. 200, local 8228 Tel. 486 01 87 BARBERÀ DEL VALLÈS BARICENTRO ·Tel. 718 97 51 MADRID Hermosilla. 75, Esq. Gral. Pardi/185 Tel. 435 89 89 MADRID-2 LA VAGUADA ·Tel. 730 4882 SUMARI revista musical catalana EDITORIAL PANORAMA L.-...,.,.. II• I' OfofM TEMA MUSICALIA SCHERZANDO DISCOS •• •• •CD •• •• •• G •• G •• •• • Bottcs no l'es des del Liceu Sergiu Celibidaclte (1912-1996) . sobretot un músic e.rcE' pcion al per Josep Casanovas Pa/alL 100. Fideliwt al format gran perRRMC Cran Teatre del Liceu. Torn a el ·'seny" progrrwwdor perRRMC Euroconcert o el decàleg cle la .fidelitat perRRMC lberccunera, a la recerca d'una progra ma.ció equilibro da perRRMC OBC. Nou:¡ criteris de programació per Josep Casa nova s On:e joves intèrprets debuten al Palau perRRMC i"i'l ilrrokosmos. " ... en llavi!! eslaus, la mel catalann" per Pere Artís 'l't.lllgPnts. Urw. altra Aida per Jordi Maluquer PerauultJ, mercat per la mÍISica espa nyola per Jordi Maluquer NitJell elevttl ol Festival de Torroella per Lluís Trullén "A l da m unt dels tUJStres ca n ts ... " per Pere Artís En el Centenari d'Anton Bruckner Bruckner: la història imaginada per Francesc Bonastre El mestre sense nutoretrat per Ra món Andrés Eva Rando va. Cantant il·lustre i directora d'òpera per Helena Bayo i J.C.C. La Mostra Catalana de Música Contemporània per F. Taverna·Bech Un estitt amb figures .... per Joaquim Vilà i Folch per Cesc • ~,. El I~ \)\.\~et,· ~<~o~ ~ Primer Palau Cicle de Joves Intèrprets lo se qt I Temporada 1996/97 d< ra n~ Dimecres, 2 d'octubre de 1996, 19 h. Dimecres, 16 d'octubre de 1996, 19 h. n< Orquestra Filharmonia de Cambra de Barcelona Evgueni Gratch, concertino-dÏrector Laia Casas i Eugeni Kaplan, violi Arnau Tomàs, violoncel Orquestra Simfònica del Vallès Ernest Martinez lzquierdo tr Obres de Bach i Haydn p; dÏrector ti: Joan Pere Gil, clarinet Daniel Ligorio, piano --. Obres de Mozart i Beethoven V1 P' la a] m d Dimecres, 9 d'octubre de 1996, 19 h. Cecili a Reguero, flauta Inés Reguero, piano Lee Kyung-Min, violi Helena Bayo, piano Obres de Bach, Saint-Saens, Martinu, Montsalvatge i Schumann Dimecres, 23 d'octubre de 1996, 19 h. Elisaveta Bakerkina, soprano José Menor, pÏano Josep Surinyach, piano l'I Obres de Liszt, Txaikovski i Pucdni Patrocina i organitza: ~DA~ ~~~ÓC.~~~ 1 PALAJJ ~·7 lfundación ~~~~TABACALERAI 1 e l Venda de localitats • Palau de la Música Catalana. Tel. 268 1O00 • Al Serve¡'fam¡'l¡'arde Caira de Catalunya. Tel. 3101212 (enhoresd'ofidna) ( EDITOR IAL anunci de la licitació d'obres de la reconstrucc ió del Gran Teatre del Liceu, feta a les envistes de les darreres vacances, correspone nts a la resta de 1'obra civil pendent, constitueix una notícia d'una importànci a notable. Importànci a que deriva del fet estricte i alhora fonamental , que significa, en primer lloc, confirmar la puntual marxa del curs general del projecte de recuperació del teatre líric barceloní i, alhora, assegurar, d'una manera molt exacta, els terminis previstos per a la seva finalització definitiva . I també, i això constitueix un altre element destacahle, que hom compleix amb precisió les previsions pressupostà ries preestabler tes. En el seu moment els mitjans d'informac ió d'aparició més immediata ja van donar detall de l'abast d'aquesta licitació. Recordem, però, que el seu volum supera els 3.100 milions de pessetes, 1.300 dels quals correspone n a obra civil de l'escenari i 955 a obra civil de la part dedicada al públic. I recordem també que ara només queda fer front a les partides que afecten instal·lacio ns generals i subministraments diversos. Sense ànim de llançar precipitada ment les campanes al vol, ni sense caure en el parany de cofoismes estults, cal saludar aquestes realitats amb una inevitale satisfacció. Perquè per damunt de tot significa recuperació de la normalitat de la vida operística catalana per a dins de dos anys -exactamen t a l'inici de la temporada 1998-99. I al mateix temps es confirma que el desenrotlla ment de l'al·ludit procés de reconstrucció del teatre és endegat de forma satisfactòria. I això no és gens fàcil. I referències properes situen un àmbit comparatiu ben il·luminado r. No és ara segurament el moment d'entrar en el detall de la complexita t de component s i de relacions que han fet possible que els fets siguin els que són. Perquè, per altra part, tampoc no és la cosa més important. Allò 1nés important, allò definitivam ent decisiu, allò que ha esdevingut essencialme nt clau en tot aquest procés, creiem que ha estat el fet que Barcelona especialme nt, i també Catalunya, té una estima afectiva específica per una institució tan senyera com el Liceu. De la mateixa manera que la té per a altres instàncies fonamental s del país i que tots tenim presents: l'Orfeó Català, Montserrat , el F. C. Barcelona. . . I això, que per a alguns pot ser considerat un simple tòpic, és també una realitat. I a més, una realitat potent i capaç -fet cabdal- de generar molta vida. Sense aquesta energia implícita, però extraordinà riament vital i del tot assumida; sense aquest alè anímic tan viu i intens, difícilment es podria explicar tot el que ha estat, tot el que és i tot el que està esdevenint i esdevindrà el Liceu nou. I aquest és un patrimoni valuosíssim , alhora que un tret diferencial i original molt significatiu, capaç de superar-ho tot i d'assegurar un futur del tot falaguer per al nostre teatre. L'altra part de la qüestió -sense dubte també importat-, ha estat i és, la sensi~ilitat amb què els responsable s immediats -polítics i executius- de la nova realitat liceística han respost a aquest deler de tota la societat catalana i l'eficàcia del seu captenimen t . Bones nov es des del Liceu 144 5 PANORAMA Sergiu Celibidache ( 1 9 1 2· 1 996 ), sobretot un músic excepcional per JOSEP CASANOVAS ecen tment Ja premsa cliàt·ia ens ha assabentat del traspàs de l'eminent director d'orquestra romanès Set·giu Celibidache a l'edat de vuitanta-quatt·e anys. Músic d' una personalitat tan qüestionada com inqüestionable, intel·ligentís im, culte i ensems sofista, egòlatra, maJeducat però generador d 'estimacions fidels i incondicionals en tots els qui d ' una o altra forma havien fet música sota la seva batuta. P ersonalitat. per tant, de molt cliñcil classificació, tal com queda 1·eOectit en les seves dades biogràfiques. Va néLxer el 28 de juny de 1912 en una localitat de Romania, p erò cap als anys tt·enta se'l troba ja arrelat a Berlin on sebruia estudis superiot·s de música, tant a l'Escola Superior com a la mateixa Universitat. E nlloc no consten clars els esdeveniments en aquells anys de guerra i tràgica desfeta, precisament a la ciutat de Berñn, i així tothom destaca com a providencial la seva inesperada arribada -el 1945-, o sigui als trentatres anys d'edat, al capdavant de l'Orquestra Filharmònica de la capital. Hi romangué com a titular fm s que Fw·twangler hi retornà , acabat el seu personal exili. Trigà més de trenta anys a tornarla a dirigir, ocasionalment, i tota La seva actuació transcorregué de moment entre ltàlia , Anglaterra i les Amèriques. En dues ocasions fou titular dc la Simfònica de Londres. Tenia especial atenció per a les orquestres radiosimfòniques, com la de Stuttgart, la de la Ràdio Sueca o la de Milà, mercès a les quals conservem algunes gravacions - pir·ates evidentmentassolibles normalment en el R 6 486 e p n fi lt e d n d d n a ~ comer ç, ja que és també provct·bial la seva negativa r adical a efectuar qualsevol mena d 'em·egistrament en disc. El cru·àcter més aviat itinerant d e Ja seva carrera el p ortà repetidament a Madrid i també a Barcel ona , amh dos concerts m emorables clidgint I' ÜI'{fUCstr a de la Ciutat i, més tard, amL orquestres estt·angeres. J?inalment acceptà la tituJat·itat estable dc Ja Simfònica de Munic, on els darrer s anys va dur a terme una tasca realment immensa, tot palesant Iu dita que aquella ciutat era en aquells temps la "capital secreta" d 'Alemanya . Paral·lelament a la seva acthita t purament musical, va pretendre sempre titllar-se de filòsof. amh estudis universitru·is no massa confirmats i amb una filiarió en aquest asp ecte literal en ver~ la fenomenologia de Husserl. No resten traces de treballs filosòfics originals de Celihidache i, de fet, les seves inter·vencions en taules rodones - en t enim constàncin d ' una feta a Barcelona- no esta· ven exemples d'exabruptes envers altres participants i d 'hàbils afirmacions entre provocatives i soñs· tiques . El secret de la personalitat de Celibidach e ja h e dit que no és l I IÍ- n- ,f, lO a- rs ~o es :t, es ia a- rs r- .s- le és PANORAMA El mestre Cellbldache sosté una u Revista Musical Catalana" durant una visita al Palau l'any 1987 cosa senzilla dc most:J.·ar, sobretot perquè sovint se n'ha volgut magnificar un suposat contingut filosòfic. Compte, però, amh el terme que empr em de "magnificat·", perquè ceetaroent l'actitud del director enfront de les obres musicals fou original tot partint d'un concepte bàsicament distint de fhabitual convencional. Com molL bé deia Albert Julià en un article de RMC, 1 no existeix en ell un concepte objectivable del tempo-velocitat d'execució, sinó una fluència exigid a naturalment per la música mateixa. En principi cal partir, és clar, d'unes anàlisis profund.íssimes dc les pa.rtitutcs, fms a assolir-nc un coneixement només reset·vat als més grans mestres. El nivell d 'exigència durant els assaigs era màxim , dut a extrems puntuals rarament vistos, fins a arribat· a una incardinació de les r efer ències singulars en un tot especial ment majestuós. No es tractava en ell ní d ' una capacitat d 'extreut·e únícament rendiments individuals excepcionals ni de galvanitzat· simplement el contorn en grans trets fenomenològics de cada obra, sinó d ' a- propiar-se'n del misteri pregon. Així és com sovint les seves interpretacions inter·essaven p er aquella sumptuositat sorgida d'un sigularíssim "estit·ament" del temps. Es comprèn perfectament la preferència de Celibidache pel constructivisme hrucknerià més que no pels excessos verbals de Mahlm·; segons aquelles versions d el primer que podien arribar a durat· més d ' un quart d'h ora sobre les durades convencionals. Ens Testarà en t·ealitat el dubte de si aquests tempi de Celibidache eren els exigits puntualment per cada una de les obres o bé er en el resultat d ' una actitud general sistemàLica en tots els casos en els que la música ens sorgeix al davan t a la manera de fris sonor. En aquest sentit, veritablement potser en cap altre dit·ector h em conegut l'evidència d'aquell alentiment.. En un cert sentit pel procediment cin ematogr·àfic consistent a r·odar certes escenes d e gran panorama a més velocitat de l'habitual i r eproduir-les després en forma normal. La natura tota , els arbres i allò que es mou reprèn exactament aquella mateixa sumptuositat de què estem parlant. Aquest podeia ésser el secret dels grans Brucknet· escoltats o del Brahms que li vam sentir assajar a Barcelona. Però, si no en darrer terme, sí com a privilegi principal , també r ecordarem sempre la cal·ligràfica preparació de la Simfonia del.s Salms que va fer anlh la Coral Sant Jordi, tot amatent fins als darrers detalls de la fon ètica llatina. NOTA l. Vegeu r article ··Alemanya celebra els 80 anys de Celibidochc" (Alb ert Ju1H1). R.MC núm. 95, selcmbt·e 1992, pàgs. 8-9. ., 487 PANORA MA Palau 100 Fid elit at al form at gra n pe r RRMC U 8 <188 n concert a càtTeC de La P erite Bande i el Cor de Camh•·a del Palau de la Música Cata lana, so ta la direcció de Sigiswald Kuijken , obrirà el pròxim dia 15 d 'octubre Ja sisena temporada de Palau 100. Novamen t aquest cicle es presenta com una oferta especiali tzada en el fonnat gran, sen e menysprear les altres form es concertístiques , com ho palesa el fe t que més de la meitat del total dels concerts es mou en aquest context. Set són a càrr ec d'orq uestra simfònica i dos més són simfònico-cora l s, i el ma teix ina ugltral es pot situar també en l'àmbit del format gran per la eva dimensió instrumentalvocal i p er un programa que i nclou una simfonia, la número 26 "Lamentation e", de Franz J oseph Haydn , autor que omple monogràficam ent el programa. Tanmateix, la característica "dimensional" pot no constituÏt· un fet suficient si no va acompanyat del qualitatiu. Si hom no ateny l'envergadura artística de l'oferta , q ue és la que en defuútiva compta . I en aquest sentit la p•·oposta de la pròxima temporada de Palau 100 resulta prou eloqüent. Centrant-nos en la parcel·la simfònica i sinú"ònico-cora l que s'araba d 'apuntar, hi d es taca la presèn cia d ' un conjunt d'orquestres d 'una gran categoria i en força casos amb uns a l·licie.nts específics afegits ben considerables . És el cas d e dues d e les més importants orq uestr es simfòniques nord-amel"icanes, que aporten el testimoniatge de la gran puixança d el simf o ni sme al país t1·ansa tlàu tic. Ens referim a Los Angeles Phi- .E q d e d iJ iJ 8 a Frede rlca v on Stade larmonic Orcheslra, que actuar à el dia 4 de febrer·, i a la Pbilad elphi a Orchestra , que clour à el cicle el dia 29 de maig. Ambdues dirigides pels titulars r espectius. Esa Pekka Saloncn ho és de la fo r mació californiana, i Wolfgang Sawallish de la corresponent a la capital dc PennsyJvania són d os grans artistes europeus que pe~·tanyen a dues generacions diferents . P ekka Salonen és un dels directors més importants de les noves generacions, mentre que Sawalliseh és una figura senyera de la direcció orquestral , amh un historial impot·tantissim que té en la seva dilatada i solventíssima trajectòria al capdavant de l'Òpera de Munic una de les fites més rellevants. P ekka Salonen fa força temps que no actua a Barcelona, mentre que SawaUisch ho va fer· més ençà . El concet·t de Los Angeles Symphony Orchestra compta amb l'al·licien t afegit dc l'actuació d e la sop•·ano Joan Rodgers, una artista absolutament important, que interpretarà ]a part solista del bellíssim quart moviment de la Simfonia número 4 de Mahler - probablement la més popular d'aquest autor-, que clour à un programa obert amb el poema debussynià La Mer. Altr·es formacions de gran relleu i prestigi intet'nacional presents a l'edició d. enguan y dc Palau LOO són Ja London Symp hony Orcbestra , l'Or cbestra del Maggio Musicale Fiorentino i la Radio-Simpho nie-Orchester de Frankfurt. L'orquestra anglesa vindrà dirigida per una altra d c les figures més encimbellades d el pano r a ma musical univer sal. Ens r efer im a l'italià ' cl e s e I PANORAM A I .os ra de an ta:e- IDl !Úl. Ie- ~st na úà an tal de ro- ra oi -er :n- na oe- :al lià Esa Pekka Salonen Ricardo Chailly, titular de l' Orquestra de] Concet·tgebouw d'Amsterdam. Ser·à els segon concert de la temporada - 28 d'octubre-i el programa és d ' un interès consid er·able, amb la interpretació de La nit transfigurada de Schonberg i el primet· acte de La Walkyria de Richard Wagner, amb un cxcel·lent quadre de solistes vocals. L' Orcbestra del Maggio Musicale Fiorentino set·à dirigida pel seu titular, aquesta personalitat tan entranyablement estimada a casa nostra que és Zubin Mehta. El programa és presidit per la rotunda Consagració de la primavera de Stravinsky i obert per l'esplèndida Simfonia número 9, "La Gran" de Schubert , interpretació que posat·à el segell d'homenatge a aquest compositor en l'avinen tesa del bicentenari del seu naixemen L Pinchas Zukerman , un gran virtuós de la cor·da esdevingut rellevant director, compaginarà aquestes dues fun cions al capdavant de l'esmentada fo rmació de li'rankfnrt en un programa en el qual la interpretació del Concert per a violí i orquestra de Beethoven constitueix el seu atractiu més destacat. El retom a Barcelona ·d el director zamorà J esús López Cobos constitueix un altre punt d'atenció destacat. Actuarà p er pl'imera vegada al Palau amb l' Orchetre cie Cbarnbre de Lausanne de la qual és titular, conjunt orquestral d ' lLOa reconeguda categoria. L'Orfeó Català assumirà la Tesponsabilitat cor·aJ dels dos concerts simfònico-co•·als. El primer· amb la Lithuanian N ationa l Symphony Orchestra amb el concurs del prestigiós pianista rus Dmitri Bashkirov i la versió del bell Gloria p er a soprano, cor i orquestra de Fr·ancis Poulenc. En el segon concert interpretarà el Requiem de Gabriel Furé, una composició basada en el tema del títol qne cada elia és més estimada pels afeccionats. L'Orquestra sera la Simfònica de Galícia amb direcció d el seu titulat', Ví.ctor Pablo Pét-ez. La presència d el Nash Ensemble i dels Vit·tuosos de Moscou ens situen a r àmbit de les p etites orquetr·es de cambra . Es tracta de dos conjunts d ' un r econegut p restigi, encara que de característiques diferenciades : més procliu al t·epertori estèticament avançat l' anglès i més afí al tradicional el que encapçala Vladimir Spivakov. The Nash En sern.hle interpretarà Ravel, Fa Ua , Gerhard i Granados i els Virtuosos de Moscou, Beethoven , Moza l'L , Txaikovski i també Part. Dues veus senyeres oferiran sengl es recita ls i concet·ts. P er· una part, l'actuació de Jaume Aragall, acompan yat pel baix Stefano Pa1atchi i per la soprano coreana H yejin Kim amb el suport instrumental de la Simfònica de Balears els quals, sota la batuta d e Xavier P ér ez Batista, oferi t·au una panoràmica variad a dels grans moments de la lít·ica univer sal. Frederica von Stacle, una de les gt·ans sen yo•·es de la Hrica d el moment, far à un recital acompanyada al piano per Ma1·tin Katz amb un suggestiu programa integrat per obres de Scarlatti, Mahler, Debussy, Offenbach i Canteloube . Esd eveniments d ' una personali tat acusad a i d ' un inte rès exu·aordinari seran, finalment, els concerts q ue p•·otagonitzarau Jot·di Savall al capdavant de Le Concert des Nations i el quartet d e guitarres Los Romeros. Prou coneguts els mè•·its cie Ja fot·:ma ció catalana i dt> Savall, cal fer esment de l'actu ació d el quartet qne encapçala Pepe Romer o, un artista que fa poc va captiva r· el públic barct>loní en el mateix cicle Palau 100. 9 489 PANORAMA Gran Teatre del Liceu m qt Jl( a~ til cc M -~ b: l1l o C• r: Joan Pons Gwyneth Jones q 11 Torna el seny'' progra mador E p a Per la meva part només r esta dir que em dol crue l'èxit artístic tan inqüestionable i tan absolut que va aconseguir la programació d'òpera contemporània d e la temporada anter·ior, no hagués anat acompan yat d ' una coher en t r esposta per part d el públic. Aquesta és la raó - la trista o principal raó- del canvi de rumb en la programació d e la temporada pr·òxima ; el motiu poc menys que únic de la reaparició del "seny" programador ; seny que retorna amb un d eix de r ecança que l'enca r·a màxim responsable artísti c d e la casa , Albin Hanser·oth, va mostrar de forma ben evident. La nova campanya del Liceu es mourà, doncs, en una línia tr·adicional , marcada p el jugar sobre segu r i en la qual, com en els temps més t·epresentatius, destaquen la presència de les grans veus. Vegem així com en un total de sis propostes -tres en , p er RRMC om no voldria que s'in te t·pre tés malament el significat del títol d 'aque t escrit. En aquest sentit, p en o que les cometes que emmarquen el mot seny li ofereixen una ambivalència semàntica que potser j a no mereixeria cap més explicació per al lector atent. Passar d'una temporada en la qual s'ha ofer·t un ventall d 'obra contemporània tan explícit - The turn of Screw, La voix humaine, Lighthouse-, amb el complement de títols no actuals per·ò de programació rara - Giovanna d'Arco, Mitridate re di Ponto-, a una altra en la qual només es programa mitja hora d'òpet·a del segle actual i en què la resta de títols són tots absolutament del gr·an t·epertori, no pot passar desapercebut. I hi insisteixo, el lector atent ja no necessita cap més explicació. H 10 490 l' versió concertant i tres representades-, s'hi concentra un aplec d e veus d 'un nivell literalment extraordinari: Gwyneth Jones, Eclita Gruherova, J aume Aragall, Renato Bruson , Dolora Zajik, Aprile Millo , Joan Pons. Vjcenç Sardinero, Enzo Dara i Paata Burculadze, als quals cal afegir el recital del gr an baix nord-americà Simon Estes i la presència de destacats comprimaria ca talans, com Stefan o Palatchi, Enric Serra i Josep Ruiz. A aquests noms, encara hi cal afegir els d ' artistes poc o no gens coneguts a casa nostra , de tt·ajectòries sovint curtes però ja r ellevants, que ofereixen expectatives molt falagu eres. És el cas de Renathe Behle (Elektra). Calina Kalinina (Tosca), Wlaclimir Bogachov (Pagliacci) o Ca rmen Orpisanu (Il Barbier e ... ). Vocalment, doncs, ens trobem davant d ' un q uadre digne d els millors teatres del t: s d a I I e PANORA MA rnón, oimés si hom té en compte que es concent•·aran en un escàs nombre de títols. AJguns d 'ells apareixen especiahnenl atractius des d ' aquest punt de vista, rom és el cas especialment de Macbeth, amb Renato Bn1son -amb Pons i Nucci, el millor baríton del repertori no wagnerià del moment- que •·eapareix al Liceu despt·és de molts anys d'absència, Dolora Zaj ik, que interpreta aquesta obra per primera vegcla , Stefano Palatchi i JoséAzocar. També s'ha de d estacar Tosca amb ApdJe Millo , Jaume Aragall i Joan Pons i Il barbiere di Seviglia a mb Carmen Oprisanu, Vladimir Chernov, Paata Bm·chuladze i grans especialistes en el gèn ere buf, con el n ostre Enric Sen-a i Enzo Da ra. El recita I de Simon Estes amh l'orquestra de la casa -reci tal que es r epeti rà posteriorment a Reus- i el de Jaume Aragall, probablement acompanyat per algtm dels participants més destacats del concurs que porta el seu nom , completen a quest quadre central especialment vistent de l'oferta del Teatre del Liceu. ·e- ln u- th ne ra lS. 1 i :al ix la ri- lO ep hi lO de ja :C- as !), lio .ens re .el Entre el Palau i el Teatre Victòria Uncop més, aquesta nova temporada de tr ansició se centrarà en els mat·cs del Pala u d e la Música Catalana i el Teatt·e Victòria, successivamen t. O sigui, quan s'aca bin els recitals i les versions de concert al Palau, la campanya es trasll adarà, ja camí de la seva fi , al teatt·e del Paral·lel, on s'oferiran Ics propostes escenificades . La final del Concurs F t·ru1cesc Ytñas - 19 dc gener- tornarà a obrir la temporada per continuar, exactament deu dies més tard, amb l'esmentat recital de Simon Estes, que interpretarà fragments d'òpera venliana i wagneriana. Després -6 de febrer- vindrà un inesperable concert d ' h omenatge a Falla i Ged1ard amb l'orquestra de Ja casa , djrecció de Cristóbal Halffter·, amb l'esposa d 'aquest composi tor i director, Mal'ia Manucla Car·o, al piano i la mezzo-soprano donostiarra ltcharo Mentxaka. El dia 12 de febrer tindrà lloc el r·ecital de J aume Aragall amb I ' Orquestra del Teatre del Liceu i entre el 27 de febrer i 5 de març, tres sessions de concert amb Macbeth, en les quals Dolora Zajik farà front per pdmera vegada al r·ol de la malèfica d ama shakespearian a abans de r·cpresentar-la més endavant a Hamburg. Gweyeneth Joncs, l'eXÍJlÜa i il·lustre cantant anglesa , que es manté en una esplèndida fot·ma vocal, sct·à molt probablemeu t una gr·an Elektra , al davant d ' un r epartiment en el qual figuren Renathe Bchle, Tom Fox, Arley Reece, Antoni Comas, Francesca Roig i Milagros Poblador. La direcció és d'un exp et·in1entat i segtu· Peter Schn eider. Edita Gruberova segurament escalfarà a plaer els d eler s dels afeccionats més conspicus del bel canto els dies 8 i 12 d' abl'il en la doble versió de concert de La sonnambula en un repartiment en el qual figura Stefano Palatchi i que comptarà amb la batuta de Friedrich Haider, espòs de la diva. De moment es d esconeix el n om del tenor. Entre el 19 d 'abril i el 2 de maig s'oferiran al Victòria sis r ept·esentacion s d'una Tosca molt ben equipada vocalment, tal com s'ha apuntat abans, amb batuta de Marco Armiliato. Sis •·opt·estmtacion s estan previstes també en e l doble progr·ama integrat per I Pagliacci, amb les veus d 'un tenor esdevingut rellevant protagonista d 'aqu esta obra, Vladimir Bogach ov, a qui acompanyaran Christiane Boesinger, Vicenç Sardinero , Wolfgang Rauch i J osep Ruiz, anw di•·ecció musical d 'Alexander Drçar. Acruesta obra serà complementad a amb una petita joia de Darius Milhaud, Le pauvre Mate/ot , que es p resenta amb ca r·àcter d 'estrena a Barcelona . La temporada, la clot11·u Lm títol tan segtn· com ll barbiere di Sevigli.a amb el r epartiment ja e mentat i amb la nota destac-ad a de la direcció musical df' Josep Pons~ que df'sprés d ' h aver mostrat la seva categoria en l'òper a contemporània - per dir-ho així, el seu món p t·ofessional més natural- afronta el r epte d ' un a obt·a que es mou en uns paràmetres ostilistics molt contraposats. El P-roblema de les produccio ns escèniqu es De les tres propostes d'òpera cscf"nificada, dues seran produccions pròpies del Teatre d el Licen i només un a Llogada a una altr·e teatre. Aquesta és 1Z barbiere di Siviglia, procedent de l'English National Opera , que, a més, perm etrà gaudir d e la direcció escènica de J onatban Mille t·, un dels grans n oms europeus en aquest ofici cabdal. Les car acterístiques específi ques de l'escenari del Victòria ban suposat problemes sovint difícils de r esoldre . Enguan y sembla que es vol jugar sobre segur ; i així, h om ha encarrega t la producció de Tosca a Chri toph Meyer, r esponsable de la d e The tttrn of Screw i de The Lightouse i, p er tant, artífex que ofereix unes garanties molt concretes. Pel que fa a I Pagliacci, l'encà rrec ha esta t per a Olivie•· Tambosi, un a rtista amb un considet·able predicament a l'àmbit de l'Europa central -Alemanya, Àustria i Suïssa. Tot sembla indicar, don cs, que en guany aquest apartat es mourà a mb una gr an fluïd esa i normalitat. 144 Pressupo st congelat Un d els punts més vius que va oferit· la confer ència de premsa de presentació de la temporada va ser l'econòmic. La 1·ealitat del moment del Liceu és exactament q ue hom compta runb els pressupostos congelats sobre la base d el d e les temporades " normals", p t·èvies, per tant, a l' incendi i dels qu als s' han d ' all:ibcra t· mil milions per a les obres de r econstrucció. L'innemen t del 11 491 PANORAMA ••••••••• ~~~~~~~~~ AUDITORI PAU CASALS EL VENDRELL OCTUBRE Diumenge, 6, 12h. (migdia) Evgueni Grath, violí Alexandra Presaizen, violí Elisabet Caro, piano Obres de Proko~ev, Ledair i Wieniawsky Entrada: 500 ptes. Diumenge, 27, 12h. (migdia) Eve lio Tieles, violí Stanislav Pochekin, piano Obres de Schuber~ Brohms i Frank Entrada: 500 ptes. NOVEMBRE Diumenge, 3. 12h. (migdia) Victor Ambroa, violí Andreu Riera, piano Obres de Toldrà, Sarosote, Strovinski i Falla Entrada: 500 ptes. Informació: 977/683468 Organitza: Patronat Municipal Auditori Pau Casals ••••••••• 12 492 ~~·~~·~~~ cost d e vid a, don(~S, h a d c ser assumit per l'apartat at·tístic; la xifra per a Ja p r òxima Lt>mpot·ada és de quelcom més d e 400 milions de pessetes, dels quals una mica més dc la meitat es destinen a contractació d'ar·tistes i la resta a produrcions, Llogurt· de sales i alt•·es components que integreu la ma rxa artístiea del t eatre, excepte el pagam(•nl del cost de les masses csta hles - or cruestra i cor-, que es mouen en un altre àmhil pn::ss uposl<ll'i. Aqu esta és lloa n~a litat de moment iJTcvcrsible - clt• fet, és previst que no es morlifiqui fin s a la fi d e les obt·es dt>J teatre- i que, per tant, condiciona d e soca-rell ' amhició de les iniciatiYes artí tiques. I pol condicionar també la celehrarió d els actes commemoratills del ISO aniversari d e la inauguració del Liceu. Actes que segurament seran austers, q ue es dc cm·otllaran gairebé amb lola segut·etat els dies 3 i/o 4 d'abril. Mentrestant h om tr·challa en l'horitzó d'entra r a la vida normal a partit· d e la tempot·ad a 1998-99, p er a la qua] es raJ.. ula que el nou Liceu seru una i feliç realitat. Un horitzó que inclou una possible Tetralogia en coproducció amb La Monnai<' i l'Opet·a de Fnnkfur·t, mentre que hi ha empat·aulats (no c·onfirmats) una sèr·ie dc cantants per a la qllc hau l'à dt• ser una temporada absolutament històrica . Com a dades significati ves finals cal esmentar que entre el 60 o el 70 pE'r· cent de lf's localitats correspon en a abonament. que rocupació d e la Lempor·ada anterior . malgrat f'l pt·otagonisme de l'òpera contcmpot·ània , va ser del 87 per c~>nt i que, en aquest sentit, s'han cobert de manera satisfactòria Jt>s expectatives pressupostàries. L'adéu d'Alb in Hanseroth Alhin flanseroth. director· a r·tístic del Gran Teatre del Lie<' u , va anunciar que acahava de pro- tagonitzar la seva darrera pn•. sentació d ' una temporada artística d ' aquest teatt·e. Els motiu er en obvis. A partit· d e la pròxima temp orada passa a ocupar aquest mateix càrrec a l'Òpera d 'Hamburg. Aquest era un fet que j a s'havia anuncia t feia temps, però que després havia entra t en un mat· de silenci fins al punt que s'h avia creat uu ceri clima de no acceptació d ' aqueslu r ealitat. Ara les seves paraules -sens dubte inesperades però no inespet·ahJes- confirmen un adéu dcfinitu i irr·eversil)le. Potser no és h ora de fer balanç del qu e ha estat la trajectòria d ' Albin Hanseroth al n ostre teatre. R ecordem que va venir de Ja mà del director musical U\\t' Mund. amb r obj ectiu de nacionalitzar la gestió artística del teatre. Aquesta era una exigència urgent que el mateix Mund havia detectat de forma molt clara segons qu e ens va manifesta r· en el curs d'una entrevista que vam publicar i que va tenir lloc força ahans d el seu nomenament com a dixector. Mund va imposar, doncs, Hanseroth amb uns objectius molt clars. Deixt•m de band a, en desconèixer· massa f' I tema, com es van produir postel'iorment les relacions entre ells dos, relacions que sembla que no van ser d el tot fluides. fins al punt que el m estr e va deixar la casa després d ' haver aconseguit uns resultats artístics força n otables en una Jínia dr rigor i serietat. Albin Hanser oth h a estat, de fet, una referèn cia racionalitzadora de la gestió u tística del Liceu. I aquesta em sembl a una r ealitat gen èr icament sa tisfactòria que queda com a halan ç del seu dilatat pas prr Barcelona. Obvio consid eracions sobre possibles i d eterminades en·ades o en certs. Crec que ca] atendre a la lí1úa clirectdu p er damunt d ' aspectes casuístics. 1 des d ' aquesta perspectiva, cr:ec que la petja deixada per ell marca (a grans tt·ets, lü insis teixo) una direcció cor•·ecta. p j d e 11 (' t: d 11 l e r s I: e PANORAMA )te•lis- tius Òx:i- par •era fet feia tvia .sal ~ert !S ta lies no déu anç •ria :eae la Jwe ~o­ del ènmd tOlt fes- .sta nir naYa mh em ssa OS· tre bla .es. lei- ter :ics de de za- del ma :is- a Jer ram- :-ec ec· tes rs- 'a- ts. Jr· Euro conc ert o el decà leg de la fidel itat per RRMC es ac"!acions de Victòria dels Angels amb l'Orquestra Nacional de Cambra d ' Andona, la del conjunt instrumental que encapçala Paul Badm·a-Skoda, la de l'Academy of Ancient Music, la del pianista Clu·istian Zacharias i la de I Musici, constitueixen els punts d'intet·ès més elevat de la dotzena edició d el cicle Euroconcert. Una vegada més, a l'hora de comentar aquest cicle, hom es troba amb el temor de repetir conceptes, atesa la gairebé estricta fid elitat que té a les edicions anteriors . Novamen t hom ha d'incidir en tms criteris programadors selectius, ancorats en bona mesura en la música preclàssica -sis dels deu con certs n'inclouen i cinc totalment-, sense que hom s'oblidi, però, de La nostra centúria - present a tres concerts- i tampoc del classicisme i en aquest cas també del roman ticisme. Època la pt·esència de la qual esdevé especialment justificada en commemorar-se l'any vinent el200 anive1·sar.i del naixement de Franz Schubert. Programació original, selectiva -insisteixo en el tet·me-, amh progr·ames que sovint obeei..xen a criLcl"is molt estudiats i amb allicients concrets, apte per agourmets musicals molt fin s i que aporta una via diferent a l'oferta musical barcelonin a. Pet· ordre cronològic i començant per les actuacions destacade~ abans, la soprano Victòl"ia dclq Angels é-..s el centre d 'un t·ecital titulat "'L'expressió musical del lament", en e>} qual pot mostrar d' una mane1·a molt sensible els seus excepcionaJs dots ~'}Jres­ sius. Hi interpretarà, acompanyada per I'Orquesl.ra Nacional L Paul Badura·Skoda de Cambra d'Andot-ra que dit"igci..x Gerard Claret, el b ellíssim Lamento d 'Arianna de Monteverdi i la cantata Arianna a Naxos de F. J. Haydn en un progt·ama que obrit·à Antiche Danze et arie de R espiglú i clourà aquesta petita joia instrumental que és Eíne Kleine Nachtmusik de Mozaet. Serà el quart concert del cicle i tindrà llor el dia 21 de genel". El cinquè serà a càrrf'c d ' un conjunt instrumental en el qual figuren, amb Paul Badm·aSkoda, el violoncel·lista Alban Gerhardt, el violinista Daniel Pergamenshikov, la viola Tatiana Masm·enko , el contra]Jaixista barceloní Xa vi<•r Pnet· ta i la soprano Chloc Wnys6ed. Serà el primer dels dos concerts dedicats, tal com s'h a assenyalat abans, a t·ecordar Fra.nz SchulJert. El sisè concert SC't·à a càrrec de la prestigiosa Academy of Ancient Music que dirigeix Christophm· Hogwoog, una de les formacions europees més pr·estigioses entre les que conreen el repertori pt·eclàssic. El programa és integrat per obn~s de Vivaldi, AJbinoni, Cavalli , Stradela, Corclli i Mu.ffat. Christian Zacharias oferirà el seu homenatge a Sclmllert en un ¡ll"ogt·ama que conté tres de les seves sonates pe1· a piano. E l penúltim concert sm·à a càrrec dr I Musici en un probrrama VivaldiBacb. El cicle ]'obrirà el dia 29 d 'octubre el Nonet de Viena, jLmtament amb la cla vieembal·lisla bat·celonina Mal"ia Lluïsa Cortada, que ser à solista del compt·omès Coll.Cert per a ckzvicèmbal de Ma1mel de Falla, en tm programa que inclou també obres de Robert Gm·hanl i de Brabms. L'Ensemble Zafi.ro, amb la soprano Marta Alnajano oferil·an, en C'l segon con cert del cicle, un programa titulat ''El ban·oc musicaJ europeu" amb obres de Handel. Stefl.llli, Josep i Joan Baptista Pla, Zelenka i ]. S. Bach. El London Baroqu ~, amb les sopranos Lorna Anderson i Julia Good.ingl, el contratenor Michacl Chance i la direcció de Cbad es MecUam , interpt·etaran tm pl'Ograma titulat ·'H.kindel a Roma", amb les canta tes Aminta e Filli.de i Olinto Tebro e Gloria. L' Octet d<' la Filhat·mònica d<' Bedín interpretarà un programa for·mat per obn•s de Niels W. Gade i Shostakòvitx i clourà el cicle l'Òpet·a Rcstor, que interpretarà 1'òpera The Dragon o.f Wantley de J ohn Frededk Lampe, en ver sió e ceni.f:icada . Es tracta de la priment audició a la Península Thèdca d'aquesta obr·a , runb tot el truc això t·epresenta d 'esdeveniment singular. 144 13 -193 PANORAMA lbercam era, a la recerca d'una program aci6 equilib rada per RRMC n concert a c~h-rec de l'English Cham.ber Orquestra di r·igida per Hans Graf, amh ractuació solista d 'Itzahk Perlman, obrirà el pròxim dia 22 d 'octubre la tretzena temporada d'lliercamera. Aquest cicle, que -com és sabut- es mou en l'àmbit del concer tisme de gran nive11 , enguany r eferma una línia ja acusada a les darreres edicions . La de Ja recer ca d 'un equilibri molt precís entre les diferents formes concertístique . Això vol dir, sobretot, una atenció especial a la música de cambra i Lamhé al virtuosisme instt·umental i vocal i , p er tant, a) fo rmat peti t i mitjà, en detrimen t d'una dedicació massa par ticularitzada al concertisme simfònic. En d efinitiva , es tracta d ' una red efinició dels pressupòsits actuacionals en el si d" allò que podríem anomenar mapa musical barceloní d el moment. Tot això, empès també pel fet que -segons que jndiquen- , cada cop el públic els demana més música de camhra. E n aquest sentit, t·esul ta indicatiu que el concert del Quartet Melos de la temporada anterior va aconseguir una ocupació de gait·ebé el cent per cent. Una anàlisi elemental quantitativa ens dibtúxa aquesta imatge d'una forma p r ou explícita . Del tota] de setze concerts programats, quatre corresponen a simfonisme, quatre a conjunts de camhra, dos a or questres de cambra , un és de solista vocal , quatre a solistes instrumentals i un a concer tisme simfònico-coral. Q1 tr; pr tu c. e~ se dc U 14 tit Cfl et Ol St D e: si Ct lb:ahk Perfman Yehudi Menuhln ( És des d'aquesta perspectiva que cal valorar Ja presència de tres conjunts d e cambra d'una notabilissima qualitat i que en bona mesura c-onstitueixen vaixells insígnia d·aquesta esmentada línia d'actuació. Es tracta, per ordre d 'actuació al llarg d el cicle, del duo forma t p el violinista i el violista Pinchas Zukerman i el pianista Mat·k Neikrug, que oferiran un progr ama d'un interès particular· amb la integral de les Sonates per a violí, viola i piano d e Johannes Brahms. Aque t programa es dividirà en d os concerts, que tindran llor els dies 23 i 24 de novembre. Dos dies més tard actuarà el 1\-io di Milano , u na formació qu e integren la violinista Marianna Sir·bu, el violoncel·lista Rocco FiJjppini i el pianista Bruno Canino, un tr io d ' una gran categoria que oferirà un programa integrat per sengles trios de Haydn, Sa iot-Siiens i Beethoven. Completa aquest apartat un altre conj u n t cle gran volada, el Quartet Bor odin. El seu pt·ograma mclou obres de Scbubet·t, Britten i Sbostakòvitx. Pel que fa a solistes instrumentals, cal destacar ]a presència d e dos pianistes d e prestigi enot·mement con solidat i cl'ltn grnn a tr·actiu p er als afc<:ciona ts . Ens referim a la poL"tuguesa Mat·ia .Toao Pir es i a l'italià Mau r izio P ollini. La primct"a. molt habitual en el cicle, el din 28 de gen er intet·pretarà Chopin i B eethoven , men trt• que t>l programa d e Pollini rrstn pend ent de confirmació. Aquest apa t·tat, el clou un altre destacat pianista italià , Andrea Lucc::hesini , un músic r ellevunt q ue va actuar a casa n ostra essent encara molt jove i que p r·otagonitza una carrera qur confirma les expectatives tan fala gueres que va desvetllar de:, del primer momen t. El dia 20 haurà tingut efecte el PANO RAM A an El dr a- titulat "Concer t debut", forma crues 'incorpo ra enguany al cicle i que hom pensa continua r. E s tracta de donar l'oportun itat de presentar-se, a un nou i jove viJ:tuós. En aquest cas es Gianluca Cascioli, t,r uanyado r el mes dc setembre de 1994 del Concurs ~figueli , cet·tamt>n ausp iciat, justament, pe1· Pollini i dirigit per Luciano Bedo, un nom del qual es parlarà a part. Cascioli es presenta com un nou talent que h a desvetllat importan ts expectat ives en el món intcr·nacional de la música i que ja ha enregistr at el seu pruner disc amb el segeU Dcutsche Granunophon. El virtuosisme de piano, en tot cas, no s'acaba en aquests noms, inó que s'estén a les actuacions concertan ts de dos dels quatre concerts sllnfòni<~s, ser vits per figures de gran relleu. És el cas de Drzso Rauki, que reincideix després d'haver actuat en solitari la temporad a anterior amb una cxccL·lent acollida , i que interpre tarà w1 no precisat concert d e pian o d e B eethoven , amb l'Orques tt·a Simfonia Varsòvi a dirigida per Yehudi Mcnuhin , la presència de la qual servir·à com a homenatge a aquest il·lustre músic en commemorm· el seu vuitantè aniversa ri. Per la seva pm·t, la barcelon ina AJicia de Larrocha set·à la intèt·pre t del Concert p er a piano en sol major de Matu·ice Ravel que oferirà amh la Simfònica de la Ràdio de Berlín dit-igi da per Rafael Frühhec k d e Bru·gos, en el concert de cloenda. La presènci a d ' aquest músic espanyol també esdevé al·licient assenyal at. El concert simfònic més atractiu i de més pes musical serà, sense cap mena de dubte, el que dll·igirà el gran composit or italià Luciano Berio, una de les figures més destacad es d e la ca·eació musical europea dc Ja postguer ra. Berio, xcp t·esentan t significa tiu de l'Escola de Darmsta dt, és també un directm· destacat. La seva p1·esènci a al capdava nt de l'Orch estra della 1òscana , amb la qual col-labor a habituah uent, ha de constituiJ· un esdeveni men t d'una consider abl<' iJnpoa·tàn cia. El progra ma serà monogrà fic, dedicat a la seva obra , i hi destaca la composi ció titulada Voci - concert per a viola-, que comptarà amb la intea·venció solista d ' Aido Bennici. Un altre concert de relleu especial dins d. aquest apartat és el que protagonitzm·à l'Orques tra de la Ràdio de Baviera , dia·igida pel seu titular Lorin Maazel, un músic de feliçmen t sovinteja da presèn cia a Barcelona i que, com l'orques tra, n o n t>ressita cap men a de ponderac ió. De la resta , eaJ fc~ r esment d e la ja r ee ot·dad a pt· <'s~ n cia de Pt'rlman en el concert inaugural , d el concert de la Neues Ber liner Kammer orcheste r amb el pianista AJexand cr Melnikov i Michael Erxl«:-.ben com a concertino i director i , fin alment, del con cert de l'E nglish Cbambc r· Orchesta·a amb el Cor dc València i la batuta de t·econegu da autor·ita t de Leopold Rager, en un pro¡,rrama en el qual destaca la Missa en d~ menor, K. 427 de Mozat·t. A part s'ha d ' advertia· el recital que ofea·irà el .badton alt•rnany Thomas Quastho ff, consider·at l' hereu més represen tatiu de l'escola r efm ada d e Dietrich Fisher-D ieskau , en tma versió de] b ellíssiJn cic.le d e lied El viatge d'hivern . Amb un pressup ost d c 267 milions, hom compta amb 25 tnilions de subven ció - 16 a cà rrec de la Gen eralitat i 9 a càn-ec de l' Ajtmtament. El 67 per cent de les localitats correspo nen a abonaments . La tempora da passada hom va aconsegu ir una ocupació d el 93,5 per cent. A rhoritzó immedia t, Ibet·camera ammcia la celebració d' un cicle de concerts especialment dedicat als j oves que tindrà lloc en auditoris alternati us al Palau. u- n- i gi un o- lt'· üà ~~~¡~• 1mnnrctrmn~ Ci\T¡\J_.Ul\Y Al\'fUS ICA I REVlSTA l\HJS ICAL CATALA.t~A CI Sa nt F m H 'CS(\ de Paula , 2- osoo:.¡ B:u·cclouu ·a. lia r~i l"f ta lS I a- ea nt Butlleta de donú cilinció bancària CONSO RCTDl\ I, PAJ,AU O~ LAMÚS Sc·uyor'l>. clsn¡;nc ir-ti 'l"" nnch er)rrcc nin"'" t'Ompte/llihr·c tu a tènguic~ cJs r·clcut ij l(Ueds JWC~t·ntarit CATALANA •• \1llSICAL ,VISTA 111USICNB. \LIJNYA CAT " o sub•rripdó 111evn In d<" pngurcwut L\ '1,\. flcl ~ · Com pte Ui~t control :'i" \¡;rncia :'\" Entitat - -- -- -- - - - - Si¡mntur~e Col um¡Jiir l P.'i titule.~ cor r r•rl cunP.ul. Butlleta d e ;;ubsc ripció Nnna ¡ tognoms - - -- - -- - - - - -- - - -- - - - -- - - Pri•f<....sió - T t•IHon - Cru·e•.: e· - - -- -- - - - - -- -- -- - - - l)c·uviJtri:c - - -- -- -- - -- - - J>nhlnrió - - -- -- - -- -- - - - Dtt•. - - - -- - For~ efe<'tiu l"import ncitjuuçnnt O,·.. atjo Í!!Ub,!,criurt•"m a partir del núnwru O O taló bn 1wari adju nt. oruL lo l(II Oi a unuul tlt• lf.200 (Ht·•· O domi<·ililwió ha nriirin. Pt•r n :mbstdiJí'Ïuu ~ u l 'r~trtHt~t·r. con!inltt•tJ t•l prt·u . •••n~t•wtc·u l olc 2.:1fi() O 0 el DODDDDDDDO ¡.twia Titular _ _ __ _ _ _ _ _ _ _ _lluuc/CnLxu - -- -- - -----l\jl -Pohlnció "\,Jrc•ço o¡;èuciu ra oe ue an es DO DDDD 0 0 00 ICI\ CATA- 144 PANORAMA OBC Nous criteris de programaci6 per IOSEP CASANOVAS l comentari general a t Lna temporada sencera d ' una orquestra , que en el nostre cas signiñcn 24 programes distints (encru·a que un sigui a cura d e l'Orquesl'ra Nacional d ' Espanya), r esulta sempt·c difícil a causa de la cliversital dc perspectives i criteris amb els quals es pot enfocar. Ens •·efct·it·em, per tant , a unes apr oximacions de caràcter general. per acabar a mb unes refer èncie a determinats asp ectes específics. En un primer aspecte caldrà destaca•·, pet· fi , la presència del nou directot· titulat· Lawren ce Foster en vuit programes, seguida de la del pt·incipa] director in vitat F.P. Decker en quatre. En prLn cipi, d oncs, no tícies esperançadores •·especte d e l'inici d ' una col·labot·ació estable, c¡ue per pa rt de Foster no s'ha01·à dc limitar a Ja preparació d ' un cert nombt·e de programes, sinó que haurà d 'estendre's sobretot a la formació d el mateix conj unt. El d iagnòstic és clar i indiscutible fins a ra: a uns excel·lents soli tes d el grup d e vent, àdhu c les parts secundàries , s'oposa un conjunt de cordes en tre bo i discret, sobr<'lot amb una corda de violins molt rnmorable, en gran part pels constants canvis que s ' hi operen. Sota aquest criteri no s' acaba d e veur·<, precisament massa clara l'existència d ' un pla d e tt·eball. El mateix Foster ba ponder at en alguna entrevista ]es virtuts de Aaydn en aques ts casos, pet·ò aquest i, en general, els clàssics, els ha previst a dosis homeopàtiq ues al Uat·g dels seus vuit programes, en els quals no s'acaba de veure un pla de treball d ecidit. És clat· que tots els E 16 496 LaW1'ence Foster programes poden ésset· "sants i bons" p er aprofundir la gr a n acadèmia orquestral , però no hi ha dubte que sed en p•·eferibles uns r epresenta nts del gra n t·epertori al Pessebre d e Casals (en r ealitat, homenatge al Centenari Alavedra) o a un progrma d 'estrenes d e Bernste in, Tilson Thomas i Corigliano. Hi ha l'acompan yament a la sopr·ano Kar an Armstr ong (Wcill Mahler ) i. per· fi . la Simfonia 95 d e H aydn. Clou la primer a sèrie amb una obertura de Berlioz, l'acompanyament al Concert de violí de Txaikovski (soli La Sar ah Chang, j a coneguda) i la delicada Escocesa de Mendclssohn. La segona sèrie de Foster· s'inicia amb l'acompanyamcnl a Barba ra H endricks {les inevitables Nuits d 'Eté d e Ber Jioz , Vuitena de Beethoven, les danses de D. Quixot de Gerhat·d i la suite de l' Ocell de Foc. Encara un altre programa amb baralla d 'estils , Dutillex, Bonet, un d els Concerts p er a piano d e Mozart de sempre, el 25 , i una suite orquestral de Txaikovski. R etrobem els Concerts d e Mozart en les dues sessions finals, el de dos pianos i el no menys conegut núm. 21 i , com a acadèmia , la simfonia Le Matin d e Ha ydu i la Vida d 'Heroi de Strauss, amb Montsalvatge i el Tricorni dc FaJla, única r eferència a l'Any Falla , j unt amb les "Nits" crue di.rigit·à Gilbert Varga. Potser més exigen t, en general, en la densitat de les partitures se' ns mostra F.P. Decker en els seus quatre concerts, per bé que tenim observat que sol alternar programacions men ys importants amb els grans plat forts que situa cap al final de les seves estades. Així, per exemple. comença enguan y amb un Tanga za d e Piazzola , un Concert per a oboè d e Benej am (homenatge a la seva memòria) i la Sheherazada de Rimski-Korsakov. Seguirà una part d ' homenatge al centenari de Blancarort i el primer cop d ' efecte , el Qttintent de Brahms en l'orc¡uesn·ació de Schonher g. Torna l'eclecticisme amb l'acompanyament a la soprano Bernardete Gr eevy (una rara simfonia p er a veu i orquestra de Hartmann i les Wesendonk Lieder) per· acabar amb una Cinquena de Mendelssohn. E l nou pla t fort final ser à el de Sigfried ldyll de Wagner i la Sisena d e Bruckner. La r esta dels director s convid ats per a una o dues programacions s'emportaran la majoria de les esmentades simfonies de Haydn, fin s en nombre d e cinc, únjc p etit cicle de la temporada actual, de Ja qual, lògicament, sorgit·an interpreta cions tan diver ses com ho serà el nombre de directors . Dels c¡ue fan dos pt·ogrames , hi ha la novetat d'Evelino Pido , que farà el seu Ha ydn (La Passió), el Concert en sol d e Ravel i la Primera de Sbostakòvitx. L'altre programa serà amb la Clàssica de Pro- k d d r r e E j PANO RAMA :!e ut la la th ie lY lC e- u- 1"- ots es e, '1- 1"1 e- la a- er·t el :s- e- 3- le a 3- J- al le r. i- 3- ia Ie la t, n ·e )S lt u ~t Manuel Blancaf ort, compo•lto r català a la programac i6 de I'OBC kofiev, una obra amb percussió de Mc.Millan i la Simfonia Gran de Schubert. D e les bones referèncie s d •aquest director passem a la seguretat d'èxit d'Elihau lnhal, amb la Simfonia espanyola de Lalo (solis ta Sílvia Marcovici ) i la Fantàstic a de Berlioz, q ue interpret a amb especial esclat, com la Sisena d e Mahler, que haurà fet dos mesos abans com a obra única de l'altra sessió. Concert aquest q ue pot esdevenit· un dels més importants de la temporad a. I amb un sol p1·ograma r esten l'eminent Leopold Ilager , clàssic, amb el seu Haydn , Mozart i Schumann ; David Shallon, que farà un programa caracter·ís tic amb Danses hongares es de Br·ahms, un Concert per a -violí de Rozsa i el també inevitable Concert per a orquestra de Ba•·tók. Gil ber t Varga farà , com ja sabem, les Nits d e Falla i els seus Haycln i Mozart junt al Mar dc Debussy. Dmitri K.itacnko -un altre concert significat- farà una Simfonia de Kallinnik ov i nn Concert per a trompa de Glier (autor r us, també) , juntament amb La Valse de Ravel. Resten únicam ent els tres dir·ectors del país , amb un p r o¡p-ama en cada cas. Són Miguel Angel Gómez Martínez, també amb Hayd n , l 'es trena d'un Concert per a trombó de Brotons i la Vuitena de Dvorak (una altra obra "inevitab le") . P cdro Alca lde, barcel oní f mcat a Alem a11ya , farà a mh Kolya Blach er el Concert de Beethoven d e violí, els dos Sol·liloquis d ' Homs i l a Tercera de Prokofiev . Finahnen t Josep Pons, l'actiu polifacèti c, estrena d e Puértolas, jun tament a mb Stravinsk y, Messiacn i Bruckner . Cal des tacar la noveta t d el concert de la N acional d'Espanya dirigida p er Gen{ Albrecht, amb el Cinquè d e Beethoven (André Watts) i la Segona de Sclntman n , progr am a bon ic i pt·ometed or. Així doncs, podem constatar que al marge del petit esbós d e cicle simfònic de H aydn, es tracta d ' u na temporada absolutam ent eclèctica, tant pel q ue fa a la forma ció interna d e l'or questra com per Ja progt·amaciO pt·òpiamc n t. Se1·an set mesos dm·ant els quals els componen ts del conj tm t, amh can vis constants de p t·ogrames i de director s i tres audicions públiques setmanals , no poden to•·bar-se. Puntualment caldrà des tacar una sèrie de centres concrets d ' interès remarcab le. En nna sèrie destacarí em la piani ta amet·icana Cristi11a O r tiz, que 110 recor dem havet· escoltat a Barcelona , amb el Concert en sol de Ravel, el pianista Andt·é Watts per a l'Empera dor de Beeth oven o el concertino Angcl J esús Gar·cía amb la primer a audició del concm·t de Rozsa , l'cxcel·lenL comJ)Ositot· cin em atogràfic d'exten sa producció d e concert. Un dels p r·ogramcs de Foster fa r·à t res pl"Ïmer es audicions : de Berustci n , d e Tilson Thomas. jove dit·eclor de Ja eva escola, i de Coriglian o, una imfonia de la qual desconeix em anteceden ts. Deck<•r programa obres in teressants. com el Quintet amb picmo de B t·ahms, s uposem que en la vers1o orquesh·a da de cbonbet·g , la Sisena de B ru ckne•· o aquella simfonia per a veu i ot·ques tt·a d e Hanman n. La Sisena d e Mahler (a cura d'I nb al) és sem}Jt·e un a autèn tica epopei a son ot·a. Música d el nos ta·e temp s ser à Metaboles de D u tillcux o l'ob t·a d e McMilla tl Veni, 'Ven i Emmanuel, q ue mos tra la pat·ticulat·itat de per cussió solis ta , o els Oiseaux Exotiques de Messiaen . Quant a Kitaenko , inclou una simfonia del darr er· r·oman Licismc de Kalinniko v i el Concert per a trompa de Glier, ohra de mitjan segle actual. Si migrada és la r·efer èn cia a Fulla, n o gens extensa ser à tampoc la p r ogramació d'autors nostres. Ja hem esmentat la nova inlel"pt·et ació d el Pessebre d e Casals-A lavcdt·a, com del preludi, ària i giga i el Concert Ibèric, ambdues obres de BJancafort i també pertanyen ts al període més acadèmic del compositor. De Narcís Bonet , el Cementú· i Marí; d ' l-loms els Dos sol·liloquis, obra cabdal de la seva madm·esa , i la Desin- tegració morfològ ica de la Xacona de Bach, de Montsalvatge . Estrenes ahsolute , les d c Barcelon a 2001 d e Pué•·tolas i un original Concert per a trombó solista de B rotons. El Concert per a oboè solista de Benej am ha esta t ja anomenat , pet·ò ens mancava dir- nc el solis ta, la titular d e l'orques tra Disha English, com també els altr es solistes , el trompa David. B. Thomson ; Ricat·do Casero, ll·ombó; M. Rosa Lloren s, piano; Vincent E Jlegier s, violonceL i el ja esmen tat Àngel J. Ga rcía, concertin o. = ·:= 5I :¡;;¡' ¡;;¡· 144 PANOR AMA So lis tes i dir ect ors , pa no ram a ob ert per LLUIS TRULÚN P 144 18 l98 r·àcticamenl tots . els programes de la temporada de l' Orquestra Simfònica de Barcelona i Naciona l de Catalu nya -amb excepció dels que contenen les inifonies núm. 6 de Bruckner i Mahler, rcspectivam!'nt-, tindran la presència de solistes invitats. El plantejamen t estructural que presideix bon nombr·e dels concer·ts (obertura o petita simfonia, concer t o peça per a solista i gran obra orquestral) permetrà d 'escoltar tma èrie de solistes d' una categoria contrastada . Certament, la contractació dels solistes per a la pr r.sent temporada sembla encaminat·- e cap a do vessants. El primer permetrà gaudir de la presència d ' artistes habituals dins les més prestigioses temporades que es realitzen a nivell mundial (com Cri tina Ortiz, Sar·ah Chang, André Watts o Barhar·a Hendricks - l' estrelJa de la temporada) . El segon é caracter·itza t per solistes d'una crualitat pr·ou coneguda per tots i que tenen la particularit at d e ser o artiste que desenvolupe n una brWantíssima tasca a nivell nacional (corn el cas del pianista Emili Bmgalla) o membr·es de la pròpia formació or·questra1 (el concertino Àngel J esús García, el violoncel·lista Vincen t EHegier s, el tr·ombó Ricardo Casero , l'oboè Disha English , el trompa David Thompson. o la pianista Maria Rosa Llorens). Un vint-i-cinc p<>r cent d els programes pt·evistos tindran, doncs, la presència de solistes de}" orquestra , Ull fet de} qual cal treure u na doble lectura: pet· una banda , la r econeguda vàlua de tots els solistes anomenats, des de l'extraordin ari concertino Angel J esús Gat·cía -sens dubte, una de les incorpor·acions més destacades i que ha donat resultats més positius en el nivell in ter- prelatiu de l' orquestra- fin s a la delicadesa i so vellutat de la trompa dc David B. Tompson , un dels solisl<'S integrants del metall de r or questra (una de les seccions més aclamades d<" la nostra for mació). La st"gona lectur·a , sempre tenint com a premissa la qualitat interpretati va garantida, incideix directament en un evident estalvi econòmic. tot evitant la contractació d ' altres a rti tes q ue enfoquen exclusivame nt la seva tasca a r ealitzar concer ts com a solistes, bé pel màrqueting, b é per la seva indiscutible qualitat que els ha el e\ ats a r elit del panorama interpretati u. Quins són alguns d"aquests nom ? Per una banda, la sop r ano Ka r an Arm trong, una de les més prestigioses intèrprets del repertor·i vocal del segle x.:x. que demostt·arà el seu talent intet·pretant obn•s de Mahler i Kurt Weill. La pianista Cr·istina Ortiz , solista cruc obrirà tempoL"ada amb el Concert de Ra vel, i que té una preada canera disrogràfica (obres de chua:nn , VillaLobos . .. ), a més de ser una habitual dins les temporades i fe tivals mé · de-tacats del món. E l nútic piani-,ta André Watts, solista que actuar·à al costa L de l'ON E, amb l'Emperador de Beethoven (sens dubte. un dels esdevenimen ts de la temporada, que ens pcr·metrà valot·ar eltalent d ' un dels més lloats intèrprets de r obra pianística de Chopin. Liszt. Rachmanino v i Ravel). El prestigiós planter de violinistes, a més del nom d 'Àngel J esús García, té en les figures de Silvia Marcovici, Kolja Blacber (solista del Concert per a volí de Beethoven) i de Sarah Chang una destacada representació. El talent d ' aquesta última violinista, un dels veritables prodigis sor·gits en l'úJ.tim decenni i que j a ha actuat al costat de les batutes més carismàtiques del moment, fa que el cu concert d e presentació amb l'OBC, amb una prova de foc cotu el Concert p er a violí dc Txaikovski, esdevingui un dels esdevenimen ts més dcstacahles dc la temporada. Idènticame nt inoblidable podrà resultar l'actuació d ' Evelyn Glennie. amb una carrera di cogràfica que l"ha portat a enrt>gistrar n ombrosos discs amh Nimbus , RCA o Sony, interpretant obr·e de la complexitat drl Concert p er a dos pianos i percussió de Butók , o actuant al costat d e figures mítiques com Murray Per ahia. Pianistes com Sat·a Wolfensohn, David Gouh (un intèrpret que posseeix un amplíssim i eclèctic r eperlot·i, des d'obt·es cambristiques dc Brahms , Schuherl. Mendelssohn , a concer·ts de Rachmaninov o pàgines dc GeL"shwin) i Peter F r ankl (r econegudíss iJn intèrp r et d' obres d e Brahm . Mozart, Schumann , Bartól< , Debussy i Ravel) ens oferiJ·an , respectivament, els Concerts per a piano núm. 14, 2 1. i 25 de Mozart. H em volgut deixar per al final el vessant vocal de la temporada. en q uè destaquen dos n oms propis: el de Bernadette Gr evy, un nom habitual en els concet·ts de la tempor·ada de l'O BC i , lògicament, el de Barbar a Hendricks, que amb la seva veu ens tra nsportarà al romanticisme sensual d e les exquisides Nits d 'été dc Berlioz. Caldrà escoltar les evolucion!' de tots aquests solistes invitats, i també la tasca que rcaützin ris cJjrectors en cada ocasió, com els prestigiosos Evelino Pido. el mozartià Leopold Hager, la força cie la batuta d ' Eliahu lnbal (un dels noms propis de la tempora· da) i la direcció sempr·c carismàtica de Kitaenko, entri' d ' altres dir·ectot·s invitats d ' una temporada en la qual cal desitjat• que, per sobre de tot, es reafir·rni el notori ni veUintr r·pretatiu dl' l'OBC. , g e ç n é o e e ( e I PANORAM A Els abon ats a I'OBC • n op1ne •Ul per RRMC :Jc :ls :Je o- m IS- eili eel r·s- lU n- et c- u- ·t , bn) m s, i, .' 1, ~r le el :n s: m :I- el .h al !S l- :r ~I u è en p ensa el públic, de la temporad a d e concerts de l'O•·questra Simfònica de Barcelona i Nacional dc Catalun ya '? D ' opinion s, n ' hi ha moltes i diferents . Hem volgut copsar un bocí d ' aquesta opinió preguntant a quatre abonats de l'OBC sob t·e la temporada passada, la que ve, els solistes i director s. Val a dit· que l'homogeneïtat de ct·iter is h a quedat en Q empa t. El senyor J osep Audenis (r esponsable d ' u na boti ga d 'instruments musicals del mateix nom) és abonat a les sèries A i B , i qu alifica la temporada 1995-96 d'estupenda. P er la seva banda , r i conegut esc ri ptor Joaquim Carbó, abon a t a les sèries CiD, diu que la temporada p asad a li ha semblat molt bé. Potser he trobat a f altar més música impressionista i una mica més de música contemporània -no tota, ni m olt menys-, p erquè crec que encara n 'hi ha poca, matisa . L'escr ipto•· reconeix q ue el prí.blic no respon quan es prof{rama músicn contemporània.. Es dura, però a petites dosi.s va entrant. Si més no , J oaqujm Carbó confessa que ho aplaudeix tot. Els meus coneixements musicals són minsos i ho aplaudeixo tot .. . Potser és una reacció contrària a la persona que tinc j ustament al darre1·a i que és un conegut crític musical que tot ho troba malament. P el que fa a la temporada 1996-97, l'escriptor la qu aHfica de brillant, mentre q ue Josep A ud enis també ü atorga un q ualifica liu positi u. Crec que hi ha una bona combinació de clàssics amb compositors del segle \X, però sense abusar. Crec que és interessant conèixer coses noves. P er a l a p ed ugoga Maria Mar- torell (abonada al tom A la p assada tempot·ada), la temporada 95-96 va ser it-rebrular. tant p el que Ja a la programació com a l 'execució, malgrat que l'orquestra va milloran l. Raons p rofessionals i p et·sonals vau fer q ue només pogu és assistir· a tres concerts (de fet , aquesta tempOt·ada 96-97 ja n o s' hi ha ab ona t). De totes manet·es, t·ei vindica una mica més d ' a tenció al composito r Robert Ger ha r·d , del qual se celeb rà el cen tenari , perquè el concert monogràfic dedicat a la seva obra p ertanyia als torns B i O. En general, hi ha desequilibris entre els torns, sobretot entre l 'A i el B. Del ma tei x p a rer és Josep Borau, memb•·c de la J unta del Con sell Ca talà de l a Música, abonat al torn A (djumenges) i assidu dels concet·ts d els ruvendres . Josep Bon n comenta que el desequilibri es p t·odueix b àsicament a dos nivells: musical i d e dates. P er exemple, aquesta temporad a que ve, p el gener no hi h a cap concert ni en el torn A ni en el B , i p el febrer n'hi ha 2 o 3 en l'A i només l en el B. Això desequilibra una norrna d 'assi,stència, indica . E n un altr e as pecte, el sen yor Borau comen ta q ue el problema gener al d e l' OBC és can via r massa de director. Quan en Decker fa tres concerts seguit s, es nota LLn resultat millor. Va f er una bona f eina en el seu moment. Crec que es necessita un director amb sang i n er-vi, no en el sentit de disciplina, sinó en el sentit més artístic. Com a cosa comun a en la tempomda que h a acab at i en la q ue comença , J oscp Bot·au nota que , pet· exemple, incloure en el Puér tolas . con cert mateix: t ravinsky, Mess iaen i Bruckner és massafort. Ma lg rat que costa d'entrar-hi, s'lw de conèixer la mustea con temporània , pe rò aquests tipus de concerts no crec que sig uin ga ire bona idea de cara al públic. P er la seva banda, Mat'ia Ma r tor ell ta mbé fa no ta r q ue és important acosttunar la gent a la música, contemporània, però no a grans dosis. R esp ecte d e la temporada cruc com ença , J osep Bot·au cn •u C[ll <' té una p rogn u nació moh desigual. Respecte dels solistes, en general , er en q ue h a b aixnl el nivell i que s'ac·usa una p resència escassa de p t'imet·es figures . Sobre aqu est aspec te, J osep Audems cr·eu q ue hi h a una b on a variació de solistes, encar·a que li agr aden més els espany ols o catalans, com Ach úcarro o Col om. L'escriptot· J oaqui m Carbó ilin que els solistes que vénen ara són de més categoria que l'habitual, malgrat que a mi els noms no m 'enlltternen gaire. Quan una persona és solista d 'un espectacle així, vol dir que té un nivell. Pel que fa a l 'orquestra, crec que aquesta es manté més que no millora o empitjora. En el capítoJ de di r ectors, pe•· a Josep Audenis, en la tempOt'ada q ue comença hi h a una b ona va riació de rurector s. Diu que Foster li agrada for ça i d estaca la presèn cia dc P edro Alcalde . M'agrada que vinguin directors espanyols o ratalans, comen ta . M 'agradaria tornar a veure Mas, Colomer o Ros Marbà . . . Però, en general, potser no caldria canviar-los tant... Per la seva band a . J oaquim Ca rb ó , encara qu e no ho sem bh , h o té més clar : no sé si és bo o dolent que hi hagi el mateix director o que es canviï a cada moment. Les grans orquestres només en tenen un, oi? Finalment, la política de pr eus es con sidera col'recta. PANORAMA Abili Fort, una peca clau en la vida diària de l'orque stra pe r JAUME COMELLA$ es crue, fa j a fo rça temps, Antoni RosMarbà, en Ja seva scgona etapa de titular itat de l" OBC. el va tt·cure de la plantilla de tttttistes dc viola per instal·lar-lo en un despaL'< a prop seu , Ahili Fort s'ha convet·tit en una peça cabdal de la complexa maqLLinària de la p.-incipal formació simfònica ca talana. Poc arnant del p •·otagonisme vistent -crueda chu· Q"tle és el periodis ta qui l 'ha anal a bu car i no lïnrevés- , procut·ant fer més feina que no fres a, degufmt tant com ha pO{,'Ut els primers plans, la seva mà s'ha estès discreta però centt·al en )a vida diàr ia i en la quot idianitat més immediata d e l 'o •·quest ra i també, q uan ba calgut (que ha estat més d'una vegada), en els moments més tran cendental . o més ' ·aguts'·, q ue no han estat pocs. en l'atzarosa i moguda trajectòria de ravui OBC i no fa gaire OCB , dels darrers anys. Uns anys que h an s uposat, entr e alttes fets de gran rell eu , tres can vis d e titularita t a r tís tica amb dos interregnts, una renovació profunda d e la p lantilla amb el consegüen t i con vuls procés d e " desfuncionat·ització... la ins tauració d'una política de git·es i de discografia i , finalment, el canvi de nom i d e titular itat in s titucional. Tot u n món considerable i complex - i sovint conflictiu- que Abili Fot·t ha visc ut, ha patit, h a sofe rt i ha s upet·at sense desgast, almen ys aparent. Ara sembla que comença una etapa oberta a unes expectati ves de més tranquiJ·Iitat. amb una orquestra que, a tots els D nivells, camina damunt Lmes bases forva consisten ts í afermades. I en aquest sentit r esulta útil detallar l'orga nigt·ama que configuJ·a. o en el qual s'integra. l'OBC. Com a uperestructura hi ha el Consorci que inclou OBC i el fu tur auditori, del qual fo L·men part l'Ajuntament de Barcelona i la Generalitat i que té com a gc•·ent Miquel Lumbierres. Depen dent d 'aquest Conson'i hi ha l' Entita t Autòn oma OBC, els recursos de la qual depenen del Consor ci tot jo t al·ludit. Aquest en té el seu p r opi Con ell Rector, mentre que rEntitat Autònoma té el seu Con sell cl. Ad minis lració . Les figures clau d 'aquesta Entitat Autònoma són el di t·ector artístic de L'OBC . o sigui Lawreuce Foster, el director tècnic, Abili Fort. i el director dc L·ecursos. Víctor Blanes. I com a macroestructura del control artístic hi ha el Con seU \rtístic, format per Lma dotuna dt~ membres d esign ats a títol personal p er les ins titucions públiques que integren el Consorci. -La mevafeirw -resLtmeix mol t succintament- és fe r que l'orquestra funcioni dia a dia des des del punt de vista artí.~tic. Això uposa. per tant, que la parcel·la ex traat·tística -per exemple. relacions laborals- no són dc la seva competència. A tès que el fet més importan t de la nova època q ue comença l'orquestr a l>s la nova direcció -a r tís ti ca-, li pregunto que m'indiqui els ar guments més decisius q ue van menar a escollir Foster· per a aquest càn·ec. Procliu com sempre a controlar· les paraules . S<'tnhla que li costi dir a llò que exactamen t cal dir. A rrenca amb una certa dificultat, pet·ò a la fi, diu: - Hi ha un argument claríssim. ELs músics ens van dir que el tinguéssim en compte. - VIés aviat eren els estrangcn;'! -En realitat, dominaven els solistes. però realment venia a ser la meitat de l'orquetra. L'altra meitat no hi va fer cap m ena de refús. I afegiria que estem bnstant esperançats . Ilo h e a nat copsant. Un altre argument vet ser La seva disposició. Quan va actuar amb l'orquestra per primera vegada, va quedar ellcantat. Cal dir que els COll· certs que ha fet enguany i el disc que ha enregistrat ja estaven ernparaulats des d'abans qne iniciéssim converses. Un tercer argument, és clar, és la .çpua categoria i el seu historial; s 'ha analitzat la seva figura, la carrera que ha fet, i tot plegat mostra que correspon al perfil que desitjàvem. -Quins objectius us heu traçat? -Uf, aquestes preguntes! Això de vol~r fixar valors ... Mira ... la rolumna vertebral és que PI nivell de l'orquestra arribi al més alt po.~sible. Això vol dir fer una temp orada fo rta amb bons programes. bons directors, borM solistes. També s'han de fer gires. Les gires, a més de donar prestigi a l'orquestra, clonen coh esió social als músics; alim enten el seu orgull i auto· estimn. Quan l'orquestra torno de gira , el nivell pLLja w1 graó que deprés no baixa. Un altre aspecte és l'enregistrament de discos. Qui no fa discos no és conegut. Tot això, acompanyat d 'una política d 'inserció i de servei a la societat catalcma. PANORAMA l- ? '.s a p e o '· u r e n .? ò T .¡¡ r T " ó e e s e -Com s ' inscriu la figura de Decker en aquesta línia d ' acwació? - Decker és un rm!sic pel qual sentim una gran estima i el pú.blic també. I això fa que hi ti,nguem una r·elació especial, amb ell. Es digui o no Principal Director Invitat. Quan acabi el contracte continuarà venint. -És curiós que ara els músics l'estimen molt i quan era titular havia viscut unes r elacions fo r·ça dures, a vegades ... -Sí, és un director que es va imposar a.ls músics. Quan ha deixat de tenir l'estatus de cap, això es deixa de banda i només surt la. capacitat d'artista. És rtn dels darrers representants de /{1, vella escolct alemanya; una escola que s'aca ba.. La d'aquells que als divuit anys ja treballaven en un teatre d'òpera. - Has parlat d ' u na política de discos. Com ho enfoqueu? Pet·què sovint hi ha el cas de músics o de formacions poc r ellevants que enregistren obres del gran repertori que els afeccionats a la música trobat·an al m erca t en interpretacions a cura d e grans orquestres o soliscs i , per tanl, molt més atraclivcs. P enseu en una política dc r·epertori específic o selectiu? -Mira: avui dia, amb les facilitats que donen les noves tecnologies, el disc s 'ha banalitzat. Tothom pot fer un disc . És a l'abast de, pràcticament, qui v ulgtú. Els segells discogràfics aposten per l'artista, per la figura; més pel director que no, per l'orquestra. La Filharmònica de Berlín g ra'vava per Karajan i ara per· Abba.do, més que no a l'inrevés. Nosaltres tenim bon~s relacions amb el segell Auvidis, entre altres coses perquè la direcció a Barcel{)na creu en nosaltres i intetem conjuminw· els nostres interessos amb els seus. A ra hem fet un disc amb obres de Montsalvatge i de Gerha rd. 1, de fet, els discos que ha dirigit Edmon Colomer o el~ de Foster vénen de mà d'ells. Nosaltres tenim més d'una ·línia oberta. La de l'òpera, en la qu,al ara acaba de sortir Tosca dirigida per Rahbari per al segell Discover·y amb Aragall~ Miriam Gauci, l'Enric Serra, Sardinero i Palatchi. Després farem Otbello i Falstaff. Amb el segell Kaoch hem enregistrat el.s concerts de violí de Bartók i de Dohnanyi amb Mark Kaplan com a solista i ens ha ofert de fer-ne clos més. Un amb música simfònica de Franz Waksman i un altre amb tmísica de compositors catalans. Tots dos dirigits, sí, per Fos ter. Tenim gravats des de fa molt temps dos discos dirigits per Josep Pons amb obres de Sardà, Soler. Gu,injoan i Roger, que crec que sortiran aviat. I també !tern enregistrat molta tnúsica catalana per a Catalunya Música que encara no s 'ha emès, 110 sé si per la qiiestió dels drets editorials. -Ara aten t>m una mica a la pt·osa d e l'm:questt·a. Com està la plantiUa ? S'han d e fer noves covocatòries per proveir les places que queden vacants? -En realitat, l'orquestra ja està molt completa. El rnes d'octubre hi ha con vocatòria per a dues trompes i viola solista i tut contrabax tuttista. 1 el mes de maig per a un trompeta solista i dos violins. -I el lloc de concertino, tambf està resolt J efinitivru11ent? -Sí, sí, amb Angel )est!s Ga.rcía,. - Hi ser à tot l' any"? -Sí, ara sí. -És una bona cosa .. . -Mira, quan li ho vam ammciar a en Foster, ens va dir: "Ara sí que veig que el projecte de l'orquestra és seriós". -Sembla que s'ha a tura t Iu constant renovació d ' instrumentistes ... -Estem molt contents del percentatge de gent incorporada que s'ha qnedat jixa. fiem. aconseguit que en els llocs irnportcmts gairebé no hi hag i. rotació. - De passada, parlem d el pe t·centatge de membres estranget·s. -Mira; no és tan elevat com la gent es p ensa. De nascuts fora clel paí.s , hi ha u.n 30 o/o, però 1·ealnwn.t, parlo dels fincats o nacionalitzats, és un 20 o/o . Digues-li, al MotattL, que no és català ... - Anomenat"-Sl' Orquestra Nacional, a què obliga ? Em r efer eixo a les relacions amh el món català no barceloní. -Doncs sig nifica contintw r amb la política que hem començat a endegar ja. H em fet petites temporades de concerts '' Girona i a U eicla. A Tarragona no, perquè no hi ha cap auditori en condicions. A part, f em concerts esporà dics a a.lt res llocs. Però la base forta de projecció al país, han de ser les tres capitals de província. Enguany hem ofert una sessió per a escolars a Lleida i intentarem j e1·-La a Girona. Calia acarar, intel·lectualmcnt -només cald ria- el tema de l'auditori. Tema que, d e tant pat·larJj'n , sembla cansar-lo; no sols a ell, sinó a tots els que es mouen a redós de l'orqu estra. -Confiem que esta.rà a punt per a la temporada 1998-99 ... Ho diu, amb una convicció no gens absoluta , qui -a més de fer· possible la vida diària de l" OBCés també el líder del que podr·íem anomenar " patt·onal" simfònica espanyola , o signi presid ent de l 'Asociación Españo]a de Orquestas Sinfónicas, que aplega les dues dotzenes que hi ha a l'Esta t espa n yol. 144 PANORAMA Primera edició del cicle El Primer Palau Onze ioves intèrprets debuten al Palau Aquest mes d'octubre (dies, 2, 9, 16 i 23, a les 19 h) s'enceta la primera edició del nou cicle El Primer Palau, organitzat per la Fundació Orfeó Català-Palau de la Música Catalana i patrocinat conjuntament amb la Fundación Tabacalera, que té com a principal objectiu donar l' oportunitat a joves intèrprets de debutar a una sala de tan prestigi com el Palau de la Música, espai majoritàriament reservat als grans cicles concertístics i a les figures consagrades. per RRMC D <• pt·és d'una convo- catòl"ia efectuada a fmals del curs passat a nivell dc con ervatoris, escoles de música. in titucions, sales i auditoris i promotors musiC'als de Catalunya. i ad reçada a joves músics fins a 27 anys, va n set· r ebudes una cinquantena de sol-licituds. Segons la direcc:ió a rtística del cicle, h a estat fot·ça difícil fet· la selecció a tesa l'a lla qu ali la l dels sol·licitants i pcn.Juè s' ha seguit un nitet·i bàsic: donar una coherència estructur al al cicle, tot tenint-ne en <·ompte la finalitat i intentant d'ofcl'ir un a d iversitat d ' instruments i dc reper·tori. Malgrat que la música dc cambra no ha estat suficientment proposada . u n total d'onze joves intèrprets catalans (o que viuen a Catalunya), de manera individual, en fo rmació d e duo o amh orquestt·a, confonnen aquesta primera edició de El Pt·imer Palau , de quatre concet·ts. Els debutants són Laia Casas (violí), E ugeni Kaplan (violí), Arnau Tomàs (violoncel), Cecilia Reguero (flauta), lnés Reguer o (piano), Lec Kyung-Min (violi), Helena Bayo (piano), J oan Pere Gil (clarinet), Daniel Ligor·io (piano), Elisavcta Bakerkína (sopr·ano) i José Menor (piano). L'organització atorga t·à el Premi El P t·imet· Palau a la millot· tasca individual o col-lectiva dc lot el cicle. de 100.000 o 200.000 pe etes, respectivament, i q ue ¡,er·an entregats a la propera Festa dc la Música (el21 de novembre) on els guanyadors oferiran una actuació. Les per ones que conformaran el jurat d'aque t premí són Àngel Soler, Albert Guinovart, Francesc Llongueras, Àngel Jesús García i Uuís MiJlet. Cal assenyalar l'en tusiasta intervenció de la Fundación Tabacalera que ja Ja u ns anys promou una activitat semblant centrada en el conset·vatori d e Madrid. D 'altt·a handu, tamLé cal dir que El Pl'imer Palau ~s un pas més -juntamen t amb altres novetats que es pn~Aen ta­ ran pròximament- dins les activitats del Palau de la Música de cara a tenir una programació pròpia quan alguns dels habituals cicles concertístics que actualment es desenvolupen al Palau es traslladin al futur auditori. Aquesta iniciativa ha estat molt lloada, de manera unànime, pels mateixos debutants. Val a dir que la Fundació Orfeó Català-Palau de la música Catalana proposa aquests joves intèrprets a sales de mú.sica i auditoris de Catalunya perquè pugmn seguir la seva trajectòria artística després d'aquest debut. Finalmen t, cal també assenyalar que el pressupost del cicle és dc l 3 milions d e pessetes i que totes les localitats del Palau de la Música tenen un únic preu de 500 pessetes . PANORAMA Mallorca també és un auditori musical per JOAN MOU. I MARQUiS ] t e I t ] 5 s i è 3 s e 3 e oferta de con certs du/ rant l'estiu i la tard ot· a ] ] Mallorca és extrao rdinài1.ament rica , i en canvi, aquest fet és &air·ebé desconegut fora de l'illa. Ohviarnent, la culpa és dels mallorquins, que no ens hem preocupat de fer-ho transcendir. Aquí es dóna la cont•·adicció que. mentre el món turístic clama per un tul"isme millor, les campanyes publicitàries oficials continuen oferint el reclam exclusiu de sol, platja i cliscoteca a preu de saldo. E ls qui fa anys que demanem la p r omoció dels múltiples atractius culturals com a fórmula per atreur e un altre segment de potencials visitants, hem t·ebut per r esposta el silenci, si no un somrís commiseratiu. Esper en que la solució vingui dels camps de golf, la gran panacea. Hem de Tcconèixer la trista realitat que la immensa majoria de la nostra classe política i empresarial viu molt bé sense cultura i n o es pot imaginar que hi hagi milions de persones pet· a les quals precisament la cultura sigui una necessitat vital. Per això és tru1 dificil d 'obtenir subven cions importants per als nostres festivals internacionals d e músi.ca, que no gosen de programar amb el temps necessari per què fins a l'úJtim moment no saben si en tindran i quina serà la quantia. Lentament, però, es va produint un canvi en la mentalitat dels polítics i hotelers gràcies a l'èxit del cicle hivernal cle conce•·ts que anomenem Un Hivern u Mallorca. En e]s primct·s anys setanta, essent president de lf'S J oventuts Musicals de Palma , vaig voler crear un al·licicnt pet· al turisme d'hivern , tan impot·tant pet· a l'economia de l'iUa, a fi d" evitar que la meita t dels hotels hagin de tanca1· durant sis mesos cada any. Ho férem a La P orciúncula, una residència del tercer orde franciscà a Ja platja de Palma , on l'Atlla dc Música d e la Univer sitat balea•· celeb r a des de fa 20 anys els Cursos Internacionals de Cant i Direcció Coral. El cicle es deia Winterkonzerte in der porciúncula i no tenia ajut institucional. Els assistents pagaven 100 ptes. Després de n ou recitals de piano i mÍ1sica de cambra havíem acumulat un dèficit de 16.000 ptes.(!) i plegàrem. Alguns dels turistes oients habituals, quan explicàrem que no podíem mantenir el cicle, ho lamentaven i ens deien amb llàgrimes als ulls que els nostres concer·ts eren la cosa millor que hom els havia ofert a Mallorca. Un any més tard es va presentar un projecte al responsable de Tur·isme del Consell Insular de Mallorca perqu è la instit1lció es fes càrrec de l'activitat i va acceptar, en ca r·a que client que els concerts haurien de ser gutuïts, perquè sí no el públic no respondria ... I així nasqué Un Hivern a Mallorca , una pr ogramació destinada a incentivar el tw1.sme d 'hivern que, superant 1' oposició inicial dels h otelers incrèduls , ba r esultat. un èxit i h a ajudat a mantenir oberts molts d 'establiments dUJ·ant l'hi vern. El finançament és del Govern Balear i el Consell Insular, i el Foment del T urisme n'assumeix l'organització. Enguany el cicle ha constat de 310 concerts grattúts, repartits pels principals centres turístics, ent•·e mitjan n ovembre i les vacan ces d e Pasqua. A l'estiu i la tm·do•· l'activitat es centra en els tretze festivals existents. El més antic fs el Festival Chopin a la CartoL~a de Valldemossa. fundat l'any 1932 pet· Mn. Joan Maria Tb omàs i que, segons que ens han confirmat de de Varsòvia, fou el primer Festival Chopin dt>l món. Quedà interromput a causa de la guerra civil i el 1981 en rep•·engué l' organització l' Associació de Fes tivals Chopin a VaUdemossa. Amb el Festival de Pollença, fundat fa 36 anys pel violinista Philipp Newmann. i Ics Ser enates d ' Estiu de J oventuts Musicals de P alma (celebt·ades durant 20 anys a.l Claustre cle St. Francesc i traslladades ar a en fa sis a] Parí d'An n es del CasteD cle Bellver), forma el trio de fes tivals estel-lars. També té molta avior el Festival d c Deià, que organitza el n ord-americà Patrick Meadows a Son Mar-roig, antiga r esidència de l' at·xidu c Ludwig Salva tot· d 'Àustt·ia, i crue enguany h a eeivindicat la memòria clel compositor suec Franz Berwald (17961868), amb la interpretació d e set obres seves de cambra, des de duos fin s a.l Septet. De cr eació m és recent són les Serenates d'Estiu de Joventuts Musicals d e Capdeper a i Son Server a i els festi vals d 'A•·tà, Banyalbufar i E stellen cs. El Festival del Pla va comen ça r· com a Festival de Cura a Ja muntanya lul·liana cle Ranela i desp rés, molt encertadamen t, ha passat a celebrat· cada concert a diferents pobles del Pla de Mallor·ca. L'Orquestra Simfònica d e Balears h a celeb.-at un Festival Beethoven al Castell de Bellver, amb tota la producció clel gran mestre pe•· a piano i orquestra, i té la inten ció de continuar amh altres monogr àfics, en 1.'1 futut-. La tardor acull el Festival dc> Bunyola i l'Encontre de Compositors dc la Fundació Àrea dc Cr eació Acústica . que completa una ofet·ta que enguany és de 94 concert entre j w1y i novembre. ¡;;¡ ..... ;;;;¡- ... •.;! !3 e:i' ;;;r 144 PANORAMA CONVOCATÒRIES MIKROKOSMOS V PREMI SGAE DE JAll.. Convo· cat per la Societat General d'Autors i Edrtors (SGAE), hi poden P,Orticipar tots els compositors socis CI' aquesta entitat. excepte el_s g_uardonats amb els pnmers premiS Oe les dues edicions anteriors d'aquest premi. Pot presentar-s'hi un màxim d'una obro mèdita la durada de la qual no ho de ser inferior a quatre minuts ni superior a vuit. les obres han d' a justar-se a un màxim de nou Instruments: piano, bateria, baix, guitarra, saxo (baríton, tenor, contralt a sopra no), trombó, trompeta, sihteti_tzadors i veu. S'atorgaran tre~ ¡:>rem1s: 1.000.000, 600.000 1 300.000 pessetes. lo data límit de P,resentació d'obres és el dia 15 CI'octubre. Per a més informació: V Premi SGAE de Jazz 1996. SGAE. Departament de Comunicació. C/ Còrsega, 163. 08036 Barcelona. Tel.: 41 0.21.07. Fax: 312.25.87. " ... en llavis e slaus, la mel catalana" 144 Amb aquest vers expressiu, Joan Maragall resumí la impressió profunda que li produí la interpretació de la canço P,Opular catalana Sant Ramon per la solista de la Ca~lla Nacional Russa en les a~.­ tuaclons que aquesta agrupoc1o féu a Barcelona el 1895. Aguest vers (del poema La cançó de Sant Ramon, contada per uno russa, estimat i assaborit des de qui sa¡? quan!) em revingué novament ol final d'un dels darrers concerts a qu~ vaig assistir el curs f>C:!Ssat. Erem a l'església de Sant Felip Neri; l'audició, era la conclusiva d'una breu sèrie (les altres foren a Cervera i a Santa Cristina d'Aro} oferta ~I Cor de cambra De Profundis, de Kranj1 Eslovènia. Totes les aud1cions foren propiciades pel Cor Ariadna de Barcelona, mitjançant el règim d'intercanvi, dels aspectes positius del qual el column1sta dóna fe; viscuts des de fa molts anys, els ratificà un altre cop, tant des del punt de visto musical com del derivat de l'acollida familiar de cantaires (estimades Ur5a i Staska, com us recordem!}. El Cor De Profundis creà, a Sant Felip Neri -sota la direcció vital i precisa de Branka Potocnik-, aquell clima que només és assolit en molt poques ocasions. lo musicalitat dels divuit cantaires -concretada~ ¡untament amb uno tècnica vocal depurada, en la fusió d'il-lusió i de rigor- es féu patent en un eclèctic programa, del qual sobresortí un bloc de signe relisiós, amb unes versions notcibilísslmes (entre altres) d'obres de Rheinberger (Missa brevis}(. Kvemo (Ave moris stella} i Kodó y (Veni, Emmanue~. Abans d'acabar el concert, i a l'hora dels bisos~ I_? sorpresa: amb una dicció gaireoé perfecta i amb una idonèllat interpretativa, El Noi de la Mare, en la inodèlico harmonització d'Ernest Cervera. El temps s'aturà i lots fórem presos ~r l'aura d'allò autènticament inefable... A l'instant, Maragall se'm féu present. Ell veia lo solista russa del seu temps "ullpresa del Aam que encén en els altres"¡ jo veia els cantaires del Cor De t'rofudis amb la misteriosa vibració de qui s'havia adelitat en l'estudi d'una cançó gue no els era pròpia i l'oferia en !fiurament de germanor. ... i jo sé que des d'ara, de tant en tont1 o Eslovènia, "la mel catalana'' 1EI Noi de la Mare) ressonarà "en llavis eslaus" (el Cor De Profundis). Ho sé segur: Joan Maragall n'estaria confent... Pere Artís Ha mort Oriol Martorell l dia 2-l del profJpassut mes d'agost morí a Bar·cclona Oriol 1\fartot·cll , com a conseqüència d ' un sobtat agreujament de l'afecció carclíac·n qur patia d 'un te mps ençà . La seva desaparició ba s uHcil!tl una àmplja manifestació df' dol J)l'l' part del món mu biral, cívic· i polítit del nostre país. En deixar· constància , ur·u, del traspàs d"Odol Mat·torr ll, "Catalunya Música/Revista Musieul Catalana" anuncia per al nwR vinent Iu publicació d"un plec d"honwnatgc a qui (tal com ho féu ('n tants d"a ltt·cs camps a què afJlicà la srva voluntat de en ei) e,;met·çà la l>t'V~t competència i r igor a la millom de la nostra publicació. com a col-laborador· re,uular i com a membrf' del Cons('IJ Editorial. • E 8a edició del Mercat de Música Viva de Vic e om cada any, i enguany en la 8a edició, entre els aies 26 i 29 d'aquest setembre va tenir lloc el Mercat de Música Viva de Vic. la capital d'Osona va tornar a ser el centre de reunió d'un gran nombre de programadors i pro~essiona l s de l'espectacle i també el centre de mostra d'un gran nombre d'especta· eles; tot plegat, amb la finalitat de posar en contacte, mostrar i intercanviar idees i projectes en el terreny de la música. • CO~CUR& PE~!NNE~~ DE JOVES INTERPRETS. Convocat per Joventuts :Musicals d'Espanya e n la seva 46a convocatòria, tindrà Uoc els dies 27, 28 i 29 de novembre a la cintat de Granada. Les proves corresponen a les fases dc ,•ioli, viola, violoncel, contrabaix, arpa, guitarra, viola de mà i llaüt. Ellúui t d'edat és de 24 anys i els candidats hauran de preparar un programa d'una hora de durada dc lliure elecció. Els premit; consisteixen e n tma sèrie de bequ es de concer·ts per valor d'wt m ilió de pessetes i la possibilitat d'actuar a sales d e concer·ts i an1b diverses orquestres espanyoles. La data límit d'inscripció és el d ia 27 d'octubre. P er a més informació i inscripcro: J oventuts Musicals d ' Espanya. C/ )farina, 164, p ral. 3a. 08013 Baeelona. Tel.: 265.23.71. Fax: 265.90.80. PREMI SGAE DE SARDANES. Convocat ~r la Societat General d'Autors i Editors (SGAE), hi poden P,Orticipor tots els compositors socis CI' aquesta entitat (amb algunes excepcions) amb un màxim de dues obres originals i inèdites. Els originals han é:le presentar-se en exemplar únic, en partitura d'instrumentació per a cobla d'onze instruments, amb les seves corresponents porticel-les. Al peu cal que hi figurr uno reducció per a ¡:>i a no. S'atorgarà un premi de 400.000 pessetes i dos accèssits de 100.000 pessetes cada un. la data límit de presentació d'obres és el dia 31 d'octubre. Per a més informació: Premi SGAE de Sardanes. SGAE. Departament de Comunicació. C/ Corsega, 163. 08036 Barcelona. Tel.: 410.21.07. Fax: 321 .25.87. E !ll •a i. Ie !1. a- .i ys U' ais Ie m al th .a 7 •i ls J. 5. ol PANORAMA Més de 140 assistents all/ Curs de Música de Vilaller 2.000 participants al Festival de Cantonigròs n total de 142 alumnes proce2.000 p ar ticipants t·eparlils dents de diversos pai:ços ( Fran U en 56 grups cot·als i de dansa (el U ça, I tàlia. Anglaterra, Suïssn. Ale80% i d 20%. t·espectivement) no ll!> Concert d'Emili Blasco a Polònia piani.~ta català Emili Blasco l concert lla ofert recentment EVarsòvia, a. la Sala Kom:ertowc1 w1 (I de l'Akademia Mu:::yc:::rw. Hi oferí programa de miÍsica espanyola , concretament del pare Soler, Granados, Mompon i Fcdla. Aquest concert va tenir el suport de l'lnstituto Cervantes de la capilltl polonesa i de l'ambaixada espanyola, i lli van assistir diverses autoritat.~ diplomàtiques acreditades a Varsòvict. El concert va aconseguir w1 èxit remarcable i lw servit per posar cloenda a una llarga estada d 'aquest mú.~ic a Polònia , en el curs de la qual lw estudiat am.b u11a beca del Miuisteri d 'Afe rs Estrarlgers. Emili Blasco és Ull jove pianista amb nna ja força àmplio experiència internaciorwl, amb actuacion.~ a Sud-amèrica i també als Estats Units. Entre d'altres, lla. estat deixeble cl'Autoni Besse.~, Liliana Maffiotte i de Frederic Gevers. • un Quinzena edició de/ Curs de Música de Cervera i ] d'agost va ntre els dics E tenb· lloc la quinzena edició del Curs Internacional dt' Músic-a de I l Cervera, que organitza la Càtedra de .Música Emili Pujol -amh la col·labor ació dc- dive•·ses entitats públiques i privades, la qual ha aplegat més de dos-cents estudiants de grau mtjà i una vintena de pl'Ofessors provinents de rEstat i d e diversos països cur·opeus. La direcció ar·tística del Cur·s fou u càn ec de Manuel Vnldivicso i Gonçal Comellas. Paral·lelament al Curs es desenvolupà, també, el XV l Festi val de Música d 'Estiu , que en alguns dels concerts p r·ctcngué most n11· la l'eina feta dUJ·ant el Curs. Pat·Liciparen en el Festival, entre d 'ullr·es, ,J ean Dec ro os (violoncel), Dan ièle Deeben nc (piano), els pianist<'S J osefina RigoUas i Jor·di Vilapl'inyó, i l'Or·questra dc Cambt·u d c Moldàvia, sota la dir·ccció dc' Cristian Florea. • manya. Xipre, Estats Units. Brasil i l'Estat espanyol) van participar en el li Curs Internacional de Música de Vilaller, que va tenir lloc entre els elies 8 i 19 del passat juliol en aquesta vila del Pirineu lleidatà . El curs, que és organitzat per l'Escolct de Música ]uan Perlro Carrera de Barcelona -amb el .wpor·t de diverses institu.cions loca.ls i pri-vades- va comptar amb el mestratge de destacades figures de la ¡Jeclagogia i coneguts nHÍsics : llze Craubin, Stani..çlav Pochekin , Lui.z de ilfoura Castro, David lflestfall, Carme Martinez, Bridget de Mourn Castro i Maria de la Pau Tortelier en l'apartat de piano; Jordi Reguant i Marju Vatsel en l'apartat de clavicèmbal; Eva Graubin i .Uichael Barta, violí; Pa rú Cortese. viola; en la modalitat de v ioloncel. Peter Thiemann, Marçal Cervera. Manel Tortelier i José lgnacio Etxepare; Salvador Gratacós. flauta; }anet Paulus, arpa; ll'lichel Sadanowsky i Carles Trepat, guitarra: i l'Orquestra de Cambra Bach d'Ekaterinburg, sota la direcció de Volf Usminsky. El 80 o/o elels alumnes cw·sa-ven grau superior o bé lwvien acabat els estttdis oficials. Paral·lelament al curs, i sotn /er mateixa organització, vet tenir lloc el Fe$tiv al cle Mrísica cús Pirineus a diferents e$glésies romàniques de la zona . Ai.'l:Í, t'n total cle quatre concert,¡¡ van confrgurar aquest festival, de18 a 1'11 de juliol, de la mà de diversos professors del curs; Luiz d.e Moura Castro i Micha.el Barta (primer concert). Salvador Gratacòs. I'llichael Barta. Paul Cortese i Marçal Cervera (segon concert), Peter Thiemmm i Jordi Reguant (tercer concert) i Uaud Tortelier i Maria de la Pau Torteli.er (quart concert). • La Capella Reial de Catalunya actuà al Quebec a Capetla R eial d e Catalun ya, que dirigeix Jo•·<li Savall, vn L inaugurar ,el passat 2 d e juliol el festival d'Eté du Qnébec a la sala Raonl-Jobin del Palau Montcalm. En aquesta ocasió, la formnció catalana era formada pet· sis CIUItants i deu instnunentistes i va ofel'ÍJ' ru1 pt·ograma de mrísit·a catalana sola el títol "Música catalana del R enaixement al Barroc". Ln c 1·ítica d el Quebec va elogiar· àmpliament la formació que dirigeix SaYall. Aquest conecr·t va ser· possible gràcies a la col·laboraeió de la Generalitat d e Catalwrya. • ¡H'ofcs!lionnJs - d els quals, 11 corals infantils- pt·ot·cdE'nts de 30 paí'sos, van ser Pis ¡H·otagoniste.s del X\ I Festinrl lnter·na cional de Música de Ca nlonigr òs, que va tenir lloc entrt• els dic~ 18 i 21 del passat juliol en uquPShl població d'Osona. Malgrat l'èxit d 'aquesta manifcstuc·ió ar·tística, enguany n'ha perillat la t•clchr·ució pe('(¡uè, a ca usa dc la r etallada de p•·essupostos en malèr·ia dc cultura , la Generalitat va r etirat· el 60% dc la seva sub venció ui frstivaJ (de 7.5 milions de P any passat u 3 milions enguan y) quan lot j a esta va lligat , el mes de maig. El festi val, segons fon ts de l'm·ganització, es va salvar gràcies a la magnífica t·csposta dc La societat civil. El fE'!>tivaJ d'enguany (qu e h a \'Í.St passm· un públic xifnt en unes 20.000 per·sones) ha tingut un pressupost de 18 milions d e p essetes, un milió més que l'any passat. s ·ha de tenir en compte, vet·ò, que l'allotjament dels ¡nu·tit·ipanls es fa de manet·a desinl<'r<'ssada prt· un gran nomhr·e de famílies dc la zona, j que molts elclllt'nts dc Iu infTaf•strnctura tamhé es donen d e maner a gratuïta. Segon s qur assenyala l'organització. aqu est esdeveniment , fet de manera professional, costada més de 165 milions dt' pessetes. A part de tota aquesta !'OI·Iabot·udó desintet·esuda, el Festi val P!; patrocinat per les empreses Pysesa, C mpo Enher i FCC Constnacción S.A .. amb la col·laboració institucional, també, de Ja Diputació de Bat·ccloua, entitats l ocals i comurrals i associacions de vci'ns de m~s d~ 20 p oblacions de la comarca . D'altra banda. com ja és costum , f' ntre els grups participa nts se celt-brà un ct-rtamen en el qual s'ator·garen diversos premis en metàl·lic fins a LLO total dc 650.000 pessetes. El jurat de l' apart~ t de música ha estat compost p er Angel Colomer (direc-tor artístic del festival), Venno Laul. Canne Bravo, Cd stiun Florea. Òscar Boada , .J osep M. Castelló, .Jonli Colomer, Edrnund Elstrom, Francesc Busqnets i Albin Hanserotb. P er l'tapartat dc dansa , el jurat l'ha for·mnl AJbcl't Sans. Pilar· Llor·ens, Montse Voltas, J osé de Udaeta i .J osep Mus. També s'ba celebrat el concurs d e compositió cor al, d'àmbit espan yol. Ja J>l't' acabar , ¡·ecordarem que enguan y el F esti val de Música de Cantonigr ós ha estat distingit amb la Ct·c-u d e Sant Jot·di, que atorga la Cem•t·nJitat d e Catalunya . • 144 PANORAMA TANGENTS Una altra Aïcla Quon surtin aquestes rotlles, s'estorà o punt de presentar ol Polou Soni Jordi uno Aïda espectoculor de lo qual fo temps que s'està porlonl. Es troctorò de lo sobredimensió d'uno òpero, convertida en un gron espectacle, omb lo pèrduo, però, o'olmenys dues fidelitats verdiones: o) Que Aïda és uno òpera pensodo per ol Teatre Italià del Coire, de dimensions convencionals, i b) lo distorsió del so real, ol Polou Soni Jordi, jo que les veus i lo músico pos· sen per un control de so que n'altera el volum. Aquest projecte, que, indubtablement, pot arribar a molt públic i sobre lo qualitat del quol, fins a hover-fo vist, cal estar obert, me n'ha Fet recor· dor un altre més entronyoble. El de f' Ai'da del Nou Teatre de lo Possió d'Olesa de Montserrat l'octubre de 1988. 144 Sis elies de música popular i tradicional El teatre d'Olesa, uno de les millors soles del país, tenio un buit de progromoció o lo tardor, jo que lo seva trodicionol Possió només l'ocupo de gener o lo fi de lo primavera. I aquest buit calio omplir-lo no pes omb un espectacle només per ols olesanes, sinó -<:om La Passió- omb prou forço d'atracció de públic de tot orreu. El 1988 es vo Fer la prova omb uno òpera. Havio de ser espectacular, de les que omplen sempre els teatres. lo trio tou preciso ment Aïda, molgrot que Verdi té òperes en 9uè músico i argument són més equ1librots. l:'escenari d'Olesa -omplíssim- podio acollir uno escenografia espectacular¡. amb gron quantitat de cantants i tiguronts en escena. Es va confiar la coordinació de la producció artística a Mirno locambra, ja amb molta ~rièncio com o directora de l'Opero de Sabadell; lo direcció escènica, a l'aleshores director de La Passió, Joan Mollofré, i lo direcció musico! o Javier Pérez-Batista. Amb l'Orquestro Sim· fònico del Vallès, hi von porticjpor fo Poli~ica de Puig-reig, el Cor cf Amics de l'Opero de SobOdell i lo Cerol Ofesa de lo Passió. El resultat va ser digne i -un cop Fet f' esforç inicial- fàcilment repetible coda tardor, tot oerfeccionant la posoda en escena, els moviments de mos· ses i conviont codo ony els intèrprets principals per permetre visions distin· tes i comparances. L'ajudo oficial novo tenir continuï· tat. Amb lo despesa forto jo Feto per o lo primera producció, per un preu operísticoment raonable s'hourio pogut anor repetint dues -en lo primera edició es vo Fer ple en les dues representacions-, tres, quatre vegades coda tardor, fins o Fer-ne un espectacle com els de l'Arena de Verono, de reFerència. Si així hagués estot, potser o hores d'oro ja no tindria mercot aquesta Aïda onunciado, que, o lo fi, ens és un projecte estrany, que ens ve de foro. Jordi Maluquer La f ormació Las Hlla s de l Sol, de Guine a Equatorial, participaren a l FIMPT' 96 el 25 al 30 de juliol va tenir lloc el XVI Festivul InterD nacional de Música Popular i Tradicional (FI~1PT'96) de Vilanova i la Geltrú, que va aplegar divuit grups de Catalunya, Euskadi, Guinea Equator·iaJ, Cuba, Nàpols, País Valencià, Irlanda, Flandes, Piemont i Grècia. El Festiva) es va desenvolupar a diferents marcs de la població, tot canviant el tradicional Pm·c de Riharoges per nou, espais (com el ~Iolí de l\1ar, els Jardins d c Can Papiol, Zona XXI, el Tealrc Prutcipal i la plaça de la Vila), espais que han repartit més el príblic en ñmció de l tipus de concert. D'aquesla manet·u, dos o tt·es concerts diaris han conlig m·aL un esquema de concert dc tarda-vespre, concert d e nit i conc«~rt-ball de matinada. Allò que va néixer antb la vocació d e ser un festival nacional, s ' ha anal obrinl a la internacionalitat amh la voluntat d e donar a conèixer nous grups, oferir músiques més ètniques i altres propostes no habituals als circuits comercials. També, a partir d'aquesta edició, l'organització ha emprès un nou enfocament del festival amb la finalitat de reesl"I"Ucturar-lo i arribar a un uivell d'autofinançament. tot implicant-hi les empreses privade , a més de les instituciolb que ja ho fan. D'aquesta manera, alguns concerts ja van deixar de ser grahÜts fa un parell d ' anys, bé que antb l'aplicació d'mta política de preus molt populars. D'altra banda, enguany la tradicional ftra de discos no s'ha celebrat; però es pretén d e recuperarla en l'edició vinent, dotant-la de més autonomia i amb la implicació directa d e les empreses del ram. El que sí que ha continuat celebrant-se han estat les diver·ses activitats complementiu:ies al festival que han ofert, entre altreê opcions, cursos, master classes i danses. El pr·essupost d'aquesta c<lició del FlMPT'96 superior als 18 milions de pessetes, uns 5 milions menys que l'any passat i que s'han estalviat majoritàriment en aspectes d'infraestructura. • Segona edició del Festival la Ribera en Música er segon any se celebra BarP celona durant aquest octubre el Festiwllo Ribera MúJJicu, al barri c1 en de la Riberu tal com indica el nom. Tot un seguit de locals del barri -gairebé 40 del ram de l'l10staleria i museU$, galeries d'art i di.'ISt>ny, botiguru centenàries del bnrri places i carrers- ac1Jlen, una sPrie cl'actuociofls nwsicals de tlifercnt,s gènert>s, de$ del jc~.;;::; i el blues rt la música clih.1ica. L'acte central d 'aqnesta manifestació musical té lloc el din 5 d'octubre a la basílica de Santu Maria del Mar, amb música barroca (Trio Unda Maris). ètnica (Lc1 hies i lliroshi Kobayaslti), de cambru (Trio Kronos i Hunnonia Quúttet de Vc,nt), pirmo (Josep Maria Balanyà). cant, contemporània (Trio Selaoen::;a i Max Sunyer, i Albert García Demestres), i cant coral (Lieder Càmera). D'altra banda, l'organització d'oquest festival, entre els projectes de futur més immediat.!, té prevista In creació de Ribennúsica, u11o fundació privada. per a la promoció dels joves intèrprets i la difusió musical. També està en projecte la creació <fe l'Escolo nia. de Santa Maria del M1Jr, l'Escola. de Música de la Ribera i la confecció de diferents tallers musien(.,, t' ¡nés cl'estctblir diversos cicles de concerts que configurin ln creació d'un circuit d'espais a galeries d'art i al Co1went de Sant Agustí. Finolment, el mes de maig de l'any vinent és previ.!La la celebració de lc1 Setmana lntemacional de Músicc1 Contemporània. • i- e ó .. :i- al ~s ó 8 IS ll e PANORAMA T R e A Peralada, marcat per la música espanyola per JORDI MALUQUER ]s festiva ls d ' un cer·t ni vell es car·ac te ri tzen pe r·què cada any tenen 1m fil conduc to r· que els dóna homogeneïtut. En les primer es edicions del Festival Castell dc P eralada aq uesta in tenció er a palesa, pe r ò despr és el festival es va tr·a nsfo n nat· en un seguit d ' ac tuacions de bon nivell , c¡ue l' han prestigiat. certamen t, per bé que no ha esta t fins enguany que ha r·ceupcl'at la línia. La música espanyola, en aq1resta desena edició, ha estat el comú denominador. De dotze grans actuacions a J'Auditor·i dels J ardi ns del Casu·ll, sis ban esta t r cper·toi'Í espanyol: Pepita }inrénez, d'Isaac Albéniz, el r·ecitnl de Poesia del iglo de Oro amb acompan ya ment musical, els con; de sarsuela , El retablo de Ma ese Pedra i El amor brujo, el ballet flam enc d 'A rrto nio Canales i Ja Ca.rmen , dc Salvador Tavm·a. Ent re la celebr·ació del rf'ntcnnl'i del naixement dc Gerhard i els cinquant n anys de la mort de Fa lla es va optar pel segon. Segu r amen t perquè possibilitava més una coproducció i ta mbé perquè -és més conegutdeu atr aure més p(rblir el músic de Cadis que no p as el dc Valls. Ens buur·à quedat, e nguan y, la r·ecança dc no veur·c la reposició del ballet Ariel, de Gerha rd , sobre idea de J, V. Foix i decor a ts dc Joa n Miró i que ralia confiar· a algun corcògnrf capaç dc copsar· la proposta. Odes del Liceu , només hi haviu la possibilitat que nlgun gran festí va I r·ecollis e l guant. El Festival J c PeruhrJa va comença r· amb u n re <:ital solvent de Mir·clla Freni, igual a si maWixa, <·onr si els anys no passessin. Com a r uriosi tnt -<¡ur es va repetir e n r i Rèquiem E El Rè quiem de Mozar t amb e l Cor de Cambra d e l PMC ver·dià-. hi va ha vet· el contrapunt cw·iós d ' un tòtil que deixava anar la seva nota aguda, ben impostada , que se sobreposa\'& a l'orquestra i la cantant. La Freni ho va esmentar: Com han ·vi.st, hem cantant a duo. Despr·és d ' un recital de cors de sm·suela i òpera en què, com et·a lògic, l'Orfeón Donos Lial'l'a es va sentir incòmode arran de la fl exibilitat sar·s uelc t·a i que va estar bé quatlt a l'òpera, es va enfocar w1 dels moments alts de la progra mació: la Messa ela Rèquiem de Giuseppe Ver·di. En música i, art'osegats pe t· c Ua, sembla a vegade qu1· es perdi el sentit de les coses. Quin sentit té prot,'t'amat· dos Rèquiem en un festi val ple de vida, lluminós. esclatant de coiot· a les nits d'es tiu? Si fos la clarrct·a edi ció d''un festival... L' Ot·c¡uestra S imfònica del Gran Teatt·e del Liceu i I"Orfeón DonosLian·a van donar una magnífica prestació sola la batuta sempre un pu-nt fr·cda de Víctor Pabl o Pé r·ez, un dels directors tècnicarnen t més dota ts del p aís. En canvi, el quarte t solista - en una obra realment difícil- va naufragar. I és que penso que no es poden posar j un ts quatre can tants amb escoles tan dift' r·ents. Una mezzo que té tan t volum d e veu c¡ uf' Sf'nrb la quE> gaudei..~ " tapmrt'' la re ta: una soprano umb una veu agradable a mig volum i amb nlgunu difi<·ultul r n els aguts . qur arabn c·r·idant per contnrp<•sar el volum dc Iu mezzo, un tc no1· de veu pe tita, un punt rngo lada i un hulx que més avial polenr ia runr veu dr lipus nalut·al, uls ant.ípocles dc la impm!ludó del tenor·. E ls conjunts, u parl dt' l'afinació, fHttie n d 'aq uesta •·s tranya mescla. Vuit dics més ta1·d va passa r a hr inversa: un quar·tel voca l molt ben equililJr a t i una OI'!JUCSt ru amb espe1·it dc ml'rsicn d c cambra va inter·prctur wt Rèquiem de co n·ecll~ Wolfgang Amade us Mozart. El conrcr·t, que va començar amL el Concert per a flauta i orquestra en sol major, K 31.3. tam bé dc Mozart, \ ' U ser· dir·igit una mica rom a obr·a dr tr·à mit per· Ncville Mar·riner, lot i la bona ¡;onol'itat dt• l'Ot·ql.rcstr·a del J?¡•s ti vul, que és In dt• Caduqués. A< tuest COilCCI't ens Vfl ]WI'Jll()ll'C gaudit· dc llr nragnífiea intc rpr·rtació d ' un flauti sta molt rxprt•ssiu - flins Iu línia "calenta" nrrnpaliana-, J ai me Ma r tín, prinwr flauta dt' l'ot·qm•stra csmt'ntada, dc la Chamber Orchrs tr·a of Europa i de L\cademy of t. Marrin in- the-Field . En t>l Rèquiem. la di L·eceió d c M:arriner ''a ser aten ta, minucio a i plena de bon gust. La part de baix, la va can ta r el bariton Iñaki Fresan. q ue si bé no va donar e n e~ registres baixos la ve1·sió a què es tem a costumnts - q ui n Rèq~th~m al Liceu , el diu e n què es complien dos-cents a nys dc la mo r· t d c Mozart, amb Knrt Moll , 1lelle n Donatl1, Mnl'iana Lipovsf'k, Gosta WinbE>r gh i la direcció d 'Uwe Mund!-, ens va fe r· ga udir. e n canvi, de delicad eses en les notes al tes, que van ser un descobriment. .Molt bé Francesc Gal'l'igosa; i I t:xa.ro Ment:xaka es va adapta r a l"csperi t de !"obra. Montsen·at Mar tí. que e r·a r atracció s u p lem e ntà r·ia del Rèquiem. va actuar amb molta contenció. sense dc·scntonar del conjunt, per ò un pu nt ft·e nada en la lí.nia expressiva, A re mnl'Cat·, també, una cxcel·le nt prestació del Cor de Camhra del Palau de la Mús ica Ca ta lana. Una altra dc les .fites d' un festival que vol ser· important. la marquen Jes produccions pt·òpies. P eralada la va encertar quan pel 94 va produir r òpera Babel 94 rle Xavie1· l\lontsal va tge i tamllé ho ha fet enguany a mb la decisió d e dur a escena Pepita }iménez d".Alhéniz. que ja. eo Ulla selecció dc concert. h avia produït i àdhuc gr ava t e n disc l"OL·questra de Cambra Teatr·e Lliure. Una copl'Oducció amb el fes ti va l de Radio F r an ce & de Montpellier no sembla jus tifi c~r r el <atn vi de la versió ol'ϡ,,'innl -en a nglès- a la vel'sió castellan a. Qua n ol Liceu la va estr·enar fa cent nnys b o va fer en ve r·sió italiana . L'acció s ituada a Andalus ia i el fe t que el llihrt>l de Money-Courts es basés en una obra de ;I ..... - ~ e !!:;' ¡¡;:¡· 144 e et .... ·;s = a B:' ¡;'f 144 Valer·a poden justifica ¡· l' intent, però no el resultat fur·cit de m e lodic~ aense gràcia i sense Iu normnl línia melòdica q ue Albéniz d esgrana en els seus lieder. No sé si és el canvi d 'ictioma o el canvi dc protagonista . però el fN és que la interpretació en el disc de Susao Chileotl és molt més satisfa ctòr·ia que no lo dc María J osé Montiel , tol i la seva adequació teatral ni paper. Després de tants anys de l'estrena , un hnu¡·iu volgut escoltar Ja versió del mateix Albéniz, si més no per comparar-la amb la posterior que lit>rubla <rue tan bé ha fet Josep olcr. Tal i com es va presentar Pepita ]iménez a Peralada, no sembla que tingui gaire futul" com a òpura. En determin ats ft·agments hi ha una pur·t del núllor· Albéniz i fan que tinguem curiositat pr r saber com resuJtarien ara altres òperes del compo itor de Camprodon Henry Clifford. Merlín, The magic Opal. La Tra,viata, en una producció del Teat1·o Arl"iaga amb el Cor Gioacrhino Rossini de Bilbao i l'Orquestra d el Festival va ser ben dirigida per· Mario Armiliato; comptava amb l'al·Ücient de la pr·esentació operística a Catalunya d'.-'\inoha Arteta , una bonjca cantant que ha catapuJtat la seva carrera amb l'apad r·inamcnt de Placido Domingo. Ainoh a és una intèt·pret de primet·a fila: viu el paper· i hi posa registres personals en l'encarnació de les vicissituds de Violeta Valcr y. Llàstima que ni la veu ni la tècnica cor·t·esp ogum, per an, a tanta energia artística. Té veu de color molt diferent segons la tessitura en què can ta i un agut forçat que ]i va fer menjar-se el del f"m al del "Sempre libe ra", detall que garanteix Ull eshroncament en qualsevol teatre d 'òpe1·a tradicional. Tot i les excepcions esmen tades, Ainoba va tenir grans momen ts. PANORAMA e A R T \Valte·t· Fraccaro, una veu impot·tant quan es va p r esentar fa uns a nys al Concurs Viñas, embla que en el seu intent dt• domesticar-Ja l'ha empetitida i la seva presència, més pròpia per a u na '·Fa nciulla del West"', no ajudava teatralment a imaginar-se el romaoticismc juvenil d'Alfredo Gel"mont. lgna.bnen t, Ca r·los Àlvarez, amb moll bona veu, va fer una interpretació rígida del seu pape1·. més en ]a línia d'un Felip fi de Don CarÚJs o d"un carpia . que no pa en la de Giorgio Germont. empre fixada en la memòr·ia operística per les grans ereacions del paper que han fet Renato Bruson i J oan Pons. La Flora dc Linda Mirahal ens va deixar a mb ganes de sentir-la en un p aper més consistent. Als Jardins. a més del recital d"Amparo RheUc , )1aría Asunción Valdé i Adolfo ~farsillacb de poesia del Sig]o de Út"O amb un fons de música medieval i renaixentista. es va representar, juntament amb El amor brujo, ben cantant sembla per ~byte Martín. un Retablo de Maese Pedro de ;\1anuel de Falla en una direcció escènica d'Ariel Carda Valdés sobre una escenografia de Javier Mariscal i una direcció musical de José Ramón Encinar. El festival es va cloure amb una estrena impor·tant: la Carmen de Salvador T avora. Tavora, que amb 1anas de espinas i Las Bacantes ha,ia ja tocat el cel teatraL estava prepar·at per enfocar la seva vtsto p er so nal cJc Carmen. Cal realment empenta a un per·sonntge act·ectitat per· cr ear la ··seva·• Carmen. Ho va fer-, cxitosament. P eter Br·ook i. per exemple. no se·n 'an acabar de sortir ni PiJa¡· Mi1·ó 1ú Núria Esper·t, que això sí, es van cen yir al'ob r·a de Bizet amb els recitatius de Gu.iraud. Tavora ba fe t un espt•ctacle amb molta força. I la for ça li ve del so agre dc les bandes de tam bors i trompetes que hi h a a I"e ·cena ri, del cant tribal dc les dues cantaoras i del despullament de l"esccna. T avo ra agafa el tòpic, l'endureLx j l'essenchrlitza. La música de tr·es b'tlita n·es subratlla cadaSf'llna de les peripècies de l' het·oïna amb sons d es cJc la més difícil contemporaneïtat fins a dolceses fo lklòriques. Tot integrat a la perfecció. És sàvia la decisió que els dos protagonistes s'expressin noméb pet· mitjà de la dansa -podríem cti1· que aquesta Ca rmen és un extens zapateado-, en un p r estació d'alta qualitat. Ja se n'ha parlat, d e Juana Amaya i El Mistela i se· n continuarà parlant. L" ordre dràmatic de l'espectacle i les fonts pouades &Ón una meravella. Cada pas té una raó de ser objrrtiva i alhora vivencial per· part de L'autor. Hi ha el detall exqttisil -curiosament el11 dos fr agmen ts q1.1e van a r rencar aplaudiments dintre de l'espectacle- de donar dos fragments de la música de Bizet com a r econeixement que malb'Tat ser una espagnolacle d e Merimée ha apor·tul tt·ets essencials al món de Carmen. Afilant el sentit c:rític, l'espectacle polst•r encara necessita un ajust de tempo o l'escurçnment d' alguna escena - l' actitud heroica de C8l·men duent la bandera de la con ~ti­ tució. onejant al vent. es justifica p er un telllpo detel"DlÍnat. però s'aigualeix davant la pcrsistènria. Al costat d 'a quesls grans espectacles a l'auditori dels J at·ctins, que té una capacitat p er a 1.600 esp ectadors, al F estival s'acostumen a fer· una sèrie de r ecitals a l'església. Enguany només van ser dos, p er què Teresa Ber·ganza, dinll·e dr Iu seva més pUl·a tradició, vu cancel·lar el recital pt·r·vist. Abigaïl Pt·at, I" excel·lent arpista empordanesa, amb el Quartet d!' Viena i Eulàlia Solé, que va afrontar. amb èxit, Ics difícils -sobretot e:.:prcsbi· vament- l'ariacions Colclberg de Bach van nodr·ir aquest apartat. Dos complements fora de programa, podrírm djr·, acompanyen el Fes· tival. El pòrtic -un concert enguan y de m6sica catalana amb dos cobles i una coral- que or·ganitzn, des de fora , l'Agrupació d'Aplecs de les Comarques Gironines i que penso que el Fe~:> ti\ al podria integrar tot p olint determinades ser·,ritudl> -unes veus en off inenar rables, la patètica imutge d'un director dirigint uno cobla sola- i vetllant pel contingut del programa, que va tenir una segona part molt acceptable. L'altre - i només mereLx lloances- és la sèrie M6sica al Oaustr e de anl Domènec. que és una collabo r·ació del F estival amb l'Ajuntament de P e•·aladn i Joventuts Musicals clt! Barcelona (!), en la qual s ' han ofert r ecitals gL"a1uHs d e les sopranob Griselda Ramón i N6rin Rial, el pianista Danil'l Ligorio i el duo d e violí i piano format per More Armengol i Xavier Sagués. CATALUNYA MÚSICA Programaci6 mes d'octubre DILLUNS, 7 D'OC1U· 8RE DE 1996 Oi.OO L'OBERTURA )lúsica per començar el dia. Retull d'obres breus presentades per Joan Vives. Inclou butagendes lletins informatius musicals. s s s é ) ] J !I 3 a e e s a o a ' ¡) e J s e a .¡ 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- CIES 09.08 TEMPS DE LES MUSES Una hora de músicn bnrrocu presentada per· Jo on Vives. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE MÚSICA DVORAK: Simfonia n. 3, op. 10. Orquestro Narionol Escocesa. Dir: Neeme Jiirvi. (33m). PLEYEL: Nocturn per o oboè, due.> ~ioles, dues trompc~ i contrabaix. Coocilium Musi!'um. (lím). SCJTU\1AN · , Conrert per a vioü i orqut'Stro. Gidon Kremer. Orquestra Philhormonia. Dir.: Riccardo Muti. (30m). GRA.~ADOS: Allegro de concert. Alícia de Lorrocha, piano. (Sm). MENDELSSOilN: Octet op. 20. Saint Paul Chamber Pincbas Dir.: Orcbestra. Zukerman. (34m). MOZART: Vesperae de Dominica, KV 321. Margaret Marsboll. Margort't Cable. Wynford Evans. Strpben Roberts. Orquestra Wnm. Cor St. John's College. Dir.: George Guest. (29m). B01'TESINI: l'!largherit.a, oht•rturo. Orquestra Simfònica Lituann de Vilnius. Dir.: Silva no Fr·ontalini. (9m) 13.00 GRANS INTEGRALS U MÚSICA DE CA.\1BRA DE BRAH?ttS. Si'xtet de corda op. 36. Quartet de corda \lberni. (40m). 14.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL a e l s 1 e 14.13 LA CANTATA DEL CAFÈ Programa de música rornl. Selecció, guió i presentació: Àlex Robles. LA MÚSICA DE RAYDN. EL RITME DEL COR: Novetats disrogriilïques, toncerts i notícies que fun rl'ferèncio ni món coral. 16.00 CAI)SA DE MÚSICA MILRAUD: I.t> boruf sur lc toit, ballet. Orquestra Nncionul de França. Dir.: Leooard Bernstein. (20m). RODRIGO: Concierto Andnlu~ per o quatre gtúLos orqut>slrn. tarre~ Romeros. Academy of St. Martin-io-tbe-Fields. Dir: Neville Marriner. (23m). VJVALDI: Concert de cambra RV 103. ~Iarioo Verbruggen, flauta de bec. Paul Goodwin. oboè. Deonis Godhurn, fagot. John (10m). clavicèmbal. Toll, SCRIABIN: Vuit estudis per n piano, op. 42. Nikita Mogalof. (15m). BEETHOVEN: Simfonia o. 2 op. 36. Orquestra Filharmònica de Berlín. Dir: Herbert von Karajan. (30m). D.SCARLATTI: Stabat Mater. Antbooy PleNh. violoncel. Chi-Chi Nwanoku, contrabaix. Timothy Byr·um-Wigfield, orgue. Cor Christ Church Cathedra!, Oxford. Dir.: Francis Grier. (27m). GERSHWIN: Rapsòdia in blue, orquestrada per Grofé. Orquestra Sinúònica de Londres. Dir.: André PreYin. (15m). SCHUBERT: Quartet de corda o. 10, D 87, op. post. Quartet Melos. (25m). 19.00 ALMANAC Un espai destinat a evocar i reviure els fets més representatius del passat musical. Guió i selecció d' Àlex Robles. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA ~IUSJCAL 20.13 SELECCIÓ DE NOVETATS Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes ui mercat. Espai patrocinat per Discos Castelló. 22.00 AGENDA ~IUSICAL RecoU d'obres breu~ preo,t'ntades per Joan \i, e&. Inclou butlletins informatius i ogrndt•s musical~. 09.00 BljTLLETÍ DE ~OTÍ­ CIES 09.08 TDIPS DE LES ~n;SES Una hora de mW.icn barroca presentada pt'r J oun Viws. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE MÚSICA l\ffiHUL: Simfonia n. 2. Orqut·stra de lo Funduci6 Gulbl'nkinn. Dir.: l\-tichel Swicr·czewKki. (28m). CANÇONS POPULARS DE LES ILLES BRITÀNTQUES. Shuru Gehrmon, boix. Adrian Fnrmt'r, piano. (18m). SALIERl: Piccola serenata pl'r a instrumentR dl' vent. li Gruppo di Roma. (16m). KHATXATURIAN: Concert per a piano i orquc;,trn. Constantine Orbelian. Orquestra '\ariooal Escocesa. Dir.: ·eeme Jiirvi. (33m). SANZ: Suite en \li. J orge (12m). guitarra. Fresoo, KOECHLlN: Els Bondar-log, poema simfònic op. 176 (Cicle ''El llibrt' de lo st•lvo"). Orque~tro Simfònica de In Ràdio de Berüo. Dir·.: David Zinmoo. (17m). MOZART: Trio amb piano n. 3, KV 542. Trio Footeoay. (20m). KRAFT: Concert per o violonl'cl op. 4. Or·questru Anner Bylsma. Tafrlnmsik. Dir.: Jeon Lamon. (20m). 13.00 GRANS INTEGRALS 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT enregistrat per Catalunya Música el dia 30 d'abril de 1996 al Saló de Cent de l'Ajuntament de Barcelona. CICLE SOLISTES DE L'OBC. BENEJ1UI: Sonata per a violí i piano n. 2. BROTOl\'S: Sonata per n violí i piano. CERVELLÓ: Sonatina per a ,.¡oü soL MONTSALVATGE: Paràfrasi concertant. Àngel Jesús Garcia, violí. Albert Attenelle, piano. (59m). 23.30 NOCTURN Mí!$ica per acabar el dia. Presentació o càrrec d'Alfred Celaya. 00.30 REPERTORI DE N1T DIMARIS, 8 D'OC1U• BRI DE 1996 07.00 L'OBERTURA Música per començar el dia. LA MÚSICA DE CAMBRA DE BRAin1S. Sonata p!'r a violoncel i piano n. 1, op. 38. Ofra Harnoy, violoncel. William Aide, piano. (23m). Trio per a trompo, ,;oü i piano, op. 40. Steven Luhin, piano. Stl'phane Cha•e. ,·ioü. Lowdl Gr¡,er. trompo. (29m). 14.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL . 14.13 MOMENTS LÍRICS VlVES: Bohemios. Maria Bayo. Luis Limu. Santiago S. Je,;co. Carles Alvaro•z. Rosa María Ysas. Cor Polifònic de Jo Univf'rsilllt dt' Lu Luguna. de Simfònil•u OrqucRtra Tenerife. Dir.: Antoni Ros Marbò. (43m). R.STRAUSS: ''Es ist kcio Lont zu vt•t·ot>hmen", iirio dc l'òpera Salomé. .Montserrat CabnUO:. 01·qu!'slru Nocional de Fronço. Dir.: Leonord Bern~u·in. (17m). MESSAGER: 1\lonsit"ur BeonMartho extractes. <'airc. Angl'lici. Lilianl' Berton. ~1lchel Dcuo. René Leool). Gilbert 'Ioryu. Cors Raymond Saint Pau1. Orquestra de l'As.~ociació de Concerts Lamoreux. Dir.: Ju1es Gressier. (40m). 16.00 CAPSA DE MÚSICA BEETHOVEN': Simfonia n. 7, Op. 92. Orquestra Filharmònica Daniel Dir.: Berlín. de Borenboim. (37m). BOCCFfERlNI: Quintet op. 20. n. 15. Quintet Boccher-ini. (18m). RUSSO: Street Mt!$ic, un concert de blu es. Corky Sie¡;el, harmònica i piano. Orquestro Simfònica dc San Froocisco. Dir.: Seiji Ozawat. (32m). CHOPIN: Concert per a piano i orquestro op. 11. Morthn Argericb, piano. Orque~tra Filharmònica de NacioonJ Var,;Òvia. Dir: Wiold Ro";cki. (36m). :MONTEVERDI: Lament d'Ariadna. Teresa Bergon~a. mezzo-~oprano. Orquestro de Cambra Anglesa. Dir.: )farceUo TIPPETT: (12m). Viotti. Quartet de corda n. 3. Quartet Brillen. (30m). 19.00 GRAVACIONS IDSTÒRIQUES DE ENREGISTRAMENTS 1944/5. BARBER: Simfonia n. I, op. 9. Orquestra Filbarmònicn de Nova York. Dir.: Bruno Walter. (18m). DELIUS: Concert per a violí i orquest..-a. Albert Sommons. Orquestra Filharmònica dc Liverpool. Dir.: Malcolm Sargent. (24m). BERNSTEIN: On tbc Town, danses. Orquestra "On tbe Town ••. Dir.: Leo nard Bernstei.o. (13m). 20.00 BUTLLETÍ DE ~OTi­ CIES I AGENDA MUSICAL 20.13 GRANS OBRES G.B.PERGOLESI: La morte di Son Giuseppe. oratori en duet. Farruggia. ~1lchele parts. Bt>rnardette ~1anco di Nis~a. Maria Angeles Peters. Patrizia Pac<'. Orquestra Ales•ondro Scarlatti de Nàpols, de la RAI. Dir.: Marcello Panni. (109m). 22.00 AGENDA MUSICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT enregistrat per la Ràtlio Txllca el dia 19 de maig de 1994 al FESTIVAL INTERNACIONAL PRIMAVERA DE PRAGA. HAl'DN: Trio amb piano Hob. :X.'V:25. XOSTA.KO\lTX: Trio op. 6i. DVORAK: 1 Quurto•t nmh piuno op. 87. Trio Gunrneri . \1iro,luv St•hrwutka. violo. (78m). 14.00 B UTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGEl'mA )IUSICAL 14.13 EL GIW'1 SEGLE 23.30 1\0C'lt.RN \lú ~irn pt•r nt•ubnr t·l din. o t'llr'rl't' el' ·\lfred Pre•~ntut'ÏÍI Ct•lnpt. 00.30 REI'EitTORJ DE NIT Programa de mítsica antiga. St'lecció, guió i presentac-ió n ctlrref' de J oan \'Ives. ELS CO.\IPOSJTOJtS DEL TEMPS DE CARLES 1: Frnnc:isco Guerrer o. EL PARNÀS. DIMECRES, 9 D'OCIU· 16.00 CAPSA DE MÚSICA BRE DE 1996 VAUGHAN WILLIAMS: Simfonia n. 4. New PhiUtnnnonin Or·chestra. Oir.: Adrian Boult. (33m) . KROl\fMER: Concert pc·t· n oboè, op. 52. H rinz Holliger. Orqucstm dc Cnmbru Anglesa. Dit·.: Peter-Lukas Graf. (20m). CHOPIN: Gran duo concertant sobre temes dt' ''Rohl'rt lc cliable" dt' Mryerbeer,' per a violoncel i piano. Stanislas Firlej. Annu Weoolowska. (llm). PIERNE: Rnmuntcho. música d'escl'na. Suite n. 2. Phüharmonie de Lorrni.ne. Dir.: Jacques Houtmann. (16m). fl-\.YD:\: Quartt•t de corda op. 76 n. 3 ~Emperador". Gio' ane Quar tetto ltaliano. (26m). H.-\.,'DEL: 'fú•ica pels rcial5 fo!'~ artificialb. Lc Concert de., ~atiollS. Dir.: J ordi Savall. (23m). TURI.i'óA: La oración del lorer·o. Orque.tra .i'óacional d'E,panya. Dir.: Ataulfo Argento. (8m). C.Ph.E.BACH: Quartet cnla m. Wq 93. T. Koopman, clavecí. W. IIazclzet, flauta. W. P ccterK. viola. R. \'Rn der Meer, violoncel. (13m). VERDI: Mú~io•a de ballet dc "Macbeth". Orqut,slt·a Simfònit'a de Londreb. Oir.: Antoruo de Almeida. (10m). 07.00 L'OBEH'I'I IRA Mú Kit·u fit' l' cnm onçnr el din. Howull tl'ohn•s ht•t·u~ ru·t,Hcnturl<'~ pt•r· Jonn Vivt•K. l ncltHt butllt•tin~ infor·motiu s i u~cndcs muhic•uk 09.00 BI 'TLLETÍ UE ClES OTÍ- 09.08 TEUPS DE LES '\IUSES Lmt hnru dc mú•icu bnrrora prc•entudu ¡tt•r Joan VheR. JO.OO BUTLLETÍ DE l\OTÍCJES 10.08 CAPSA DE '\tÍ'S ICA MOZA1tT: Com•t•rt p<'r a piano i orqueKtrn n. 23, K\ 188. Mnlcolrn Hil8on, pinnoft>rtc. Solist<'• Barrocs Anglc·~os. Di1·.: J ohn Eliut Curdi ncr. (25m). BERLIOZ: h ·lonclu. op. 2. Thumns Jl umpson, baríton. Ceofft·r·y Pnrsonb, piuno. (24m). CO RELLI: Concc•t·tn g•·osso op. 6 n. 8, "Con<'r rt pN· u Iu Nit de Nodul". SoB8tCH instrunwntals. Cor i Ontu•••lt'll The Engli~h Cunct•r·t. Oir.: 'l'r<'vor Pinnod•. (Hm). l\1EN'DELSSOIIN: Simfonia pt•t· u cordo n. ll. Orqu<·~tru de Cmnbrn AngleM. Oir.: William Boughton. (30m). RAVEL: QuartN en Fa \[ (urrnnjat 1wr u quart('! de •axo• pt'r J ohan van dt•r Linden). Aut·elia Sa'<ophone Quartet. (2ïm). CLE ME~'I : Sonata per a piano op. 25 n. 6. Donatt>Ua J~ai loni. (10m). VILLA-LOBOS: Buchium•s bru~ih•re~ n. 5. Barbara Ht'nclrirks, soprano. Violoncel.listt•s de In ll oyol Phmumnonic Orch<'stra. Dir.: Enrittue Bútiz. (10m). LEKEU: St·gon Ewtudi Simfònic (llamlt•t. Ofèliu) Orquestra Filhurmòruco Uf' Lieja. Dir.: Piorr·•· llarlholomee. (20m). 19.00 !'\OUS l:\TÈRPRETS DIVERSOS AUTORS: Aries d'òpere,. Paola Cigna. Ofi>Lia Sala. Jana f..or•chiko' a. Arantxa Armentia. Guanyador< del Concurs Internacional d" Cant France,c 'ïña• 1996. (·l3m). niRtJLL: Dhertimento pl'r a ~;ou sol. E~a U.ón. (-lm I. 20.00 BtiTLLETÍ DE ~OTÍ­ ClES I AGE!'IDA :\ILSICAL 20.13 SELECCfÓ DE NOVETATS Presenllleió de ]e¡¡ últimes no' etats discogràfiques uparegudt'~ ul mercat. Espai patrocinat per Discos Castelló. 13.00 GRANS INTEGRALS 2 LA l\fÚS ICA DE CAMBHA DE BRAJ IMS. Quurlt1t do• cordo op. 51 n. J. Cabricli String Quartet. (30m). Quartf'l dc ciJI·do op. 51 n. 2. Quartet Albnn Berg. (30m). 22.00 AGENDA J\fUS l CAL go~t de J 99 1 a l' Esgl(osiu Parro9uiul. \. FESTIVAL_ DE l\1USIC \ \'IL.\ DE LLIVIA. CAPHICOR!\IllS: Opus \1u <irum. \ EJV\'\0\'Sf.. \:Sonata a 6. ZELE'I'f.. \: \1ngnificot. \T\ \LDI: Concert R\ 104, ·'La nollf.'''. MOZ \HT: \ti.,-;n bri'\ is, KV 191. \lmlrigalistc" cir Praga. Mu sira At•to•rnu. Oir.: Pavt•l Bnxu. (69m). 23.30 NOCTURN Mírsint pt•r· uc·uhut· t•l din. Prese utnció a t'Ul'l't'r d'¡Ufrt'd Cr•lnyo. 00.30 JU~PI.:RTOIU DE NIT DUOUS, 1 O D'OCIU· BRE DE 1996 Oï.OO L'O BERTURA Músiru pt•t· romrnçn•· l'I din. Rt>t·ull d'ubrf.'s bn•us l~~'~'"entn­ dt•• prr J onn \ht•s. )ll(•lou butlll'tin• informatiu• i agPutles mu.. iro1'-. 09.00 BlTLLETÍ DE l'IOTÍClES 09.08 TE'\! PS DE LES ~llSES Una horu dt• mú<irn hnrrorn ¡.rrest'ntuclo lll'r .lonn \he• . 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA UE MÍJSJCA GLAZUNOV: Simfnnin , n. 3. op. 3:J. Orqtcc•Mtru Simfòniru del ~linist1•ri 11t· Drft•nJta tlt• l'URSS. Dir.: G1•nnucli Hozhdt•Kl\ t·n~ky. (SOm). PISEND~:L: Comwt ¡wr a violi. dull oboc··~, dut•Jt tromp,.,. l'llrdo i bai~ t•ontinu C'n n~ " · Virtuo~i Sn'<oninr. Dir.: Ludwig Güttl<'r. (15m). '\10Z.\RT: Quartl't dt• cordo n. 1. f..\ 80. Quart!'I Italià. (16m). RA\.: Del rrt•pu,t•l,. a l'olhacln, bullrt. Orqm•• trn Filharnuinira de Loodrt''· Oir.: Brydo•n Thom•on. (20m). CART%1\11: Yanitn~ \unitutumll. Gruppo di V()(•i & •tnllnt>nlt nntit·hi. Cor polif'onu• de Sulmonu. Oir.: Flovio Colu••o. (19m). DVORAf..: El colom dd ho•c, puPmn ~imfònic op. 11 O. 0r<1UI'Mtrn Filharmònif-u T't't'u. Dir·.: Bohumil Cn·gnr·. (21 m). JlOCC HERTNl: Comc('l·t pvr u violollf:rl i urqnt•Mtt·u n . 3, G 480. FrédPric: Lodíoon. On¡ut•Mtr·u de Cumbrn dc LauMunu. Dir.: Armin Jordan . (20m). 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS 13.00 GUANS INTEGRALS CONCERT enregil;trat per Catalunya )1.úsica el dia 14 d'a- LA 1\lÚSI\.A DE CAMBRA DE BRJ\llMS. Quartet umh piano, Op. 60. Rivka Goloni. viola. Trio Borodin. (40m). 14.00 BL'TLLETÍ DE l\01ÍCI ES I AGE.'\'DA ~IUSICAL 14.13 ~r(;SICS DE CATALL1\tA ROIG: Estem divinament. Jordi H u met. violí. Pep Pu~cunl, buxos i clnrinPt. Christinn Flor!'~. 'ioloncel. Oscar Roig, tecla Ls . (20m). BACH: Suite pt•r n violoncel n. 3, B\VV 1009. Llnis Clar·et. (21m). A.SOLEH: Quintet n. 3, en Sol M. M. Cen•t' ra. A. Wachsmuth. A. Vauc¡ucl. i\f. Cervet·a. C. Jncollet. (22m). CUERR.EHO: Qua tr·e cançons sacrPs. Lu Capella Reial de Cntnlunyu. H espèrion X..'í:. Dir.: Jordi Savall. (21m). BALADA: Conct•rt per a piano, vent i per· CUbMO. Harry F r anklin. Camcgie MeUon Concert Wind,. Oir.: Richard Strange. (15m). 16.00 CAPSA DE )ftSICA KlSHLAU: Quintet per a flauta i corda Op. 51 n. 1. Jean-Pit•rtf' Rampa i. Quartet .J uilliurd . (26m). STE,'ll..UI)L\R: Sim· forua n. 2. op. 34. Orqut"<tra Simfònica de Goteborg. Dir.: Xt•eme Jani. (·12m). \IOSOLO\: "Camino df'l front''. nou ror~. Solistt•• i Co.., Russos dc Iu Ràdio Televisió dc l'URSS. Dir.: Nikolai Kutuzov. (20m). C II.A USSON: Poema per a ,-ioli i orrrm,stra, op. 25. Kyung Whu Ch ung. Royal Philharmonit Or.,hcstru. Dir.: Charles Dutoit. (16m). ROSSINl: Quatre mediants. Lon•nzo Buvnj, piano. (20m). l\IYSLIVECEK: Simforua en Sol. OrqueMru d~ Cambra de Praga. (!lm). F.COuPERTN. Apoteosi de Corelli. Hespèrion X.X. (13m). fL\1:'Dl'í: Simfonia n. 59 "El fOf'~. The Englbh Conf't'rt. Oir.: Treçor Pinn()('k. (17m). 19.00 PF:\l'AGILUtA Programa de dindgnció mu•ical. Guió i r ealitzarió: Pl'r~ BurÍ's i ,\Jex RobiPS. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ· CIES l AGE!\"DA MUSlC..AL 20.13 " A LA l\tANERA OIL .." Un convidat en~ propo~a i comenta la mÚBÍI'n que li a¡;rotlu. Guió i pt·esentació d e Joan Vives. Producció de Dolot·s Bu¡;quPts. 22.00 AGENDA MUSICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CO'I/CERT t•nr<>gistrat per Catalunya \1ú~icu el dia 13 de •rtembn• de 1990 u l'E•glí-•ia Parroquial dl' Matadejwra. X dt• lnternucional Festival Mú•icn. BOCCIIERr\1: QuintN dc corda op. 60. \10ZART: Quintri de cor·du, KV 515. ME~DELSSO ll l\: Quintet tiP corda, op. Bi. Quintt•t dt• Cm·da dr Berlín. (89m). piano i vent, op. 55. Alexei Nabedkin. Valen tin Zverev. Anntoly Demin. Vlodirnir Sokolov. Sergci Krasavin. (38m). KRAUS: Simfonia en do # m. Concerto Kolo. (20m). GIULIA'll: Rossiniana op. 119. o. S. Luis Orlandini. h'liÏian·a. (12m}. ROSSTNI: Ln Ga~.zn Ladra. obcrtur·n. Orquestra dc la Roynl Opcr·n H ouse, Coven! Carden. Dir.: Cario llizzi. (10m). 23.30 NOCTU R N Música per nrnlour· f'l din. Prr•scntur-i{, o t·àrrec cl'Alfnd Cclnyn. 00.30 MÚSICA D EL SEGLE XX LIGETI: Trio per· u violí, tr·umpn i piano. So~thko Gaw.-iloff. l:lermnnn Baurnann. Et• kart Besch. (22m). MIHZOYAN: Simfonia pt•r a timbales i corda. Conjunt dc Curnlwa Sant Peter-burg. {31m). .T l!:RSILD: Tres rantons romàntic¡rws. Vox Dnniea Choir. Dir.: Ebb<' Munk. (14m). HJ'IDE\1ITII: Kammerrnu,ik n. 7, op. ·16 n. 2 (Conrt•rt per a orgue). IA>o van Ooc,elaar. ConcerlRoyal Orque,lrn gebou". Dir.: Ri<"urdo Choilly. (17m). 02.00 REPERTORI DE NIT DIVENDRES, li D'OC· 1UBRE DE 1996 07.00 L'OBEHTL itA Música prr c·omcnçnr el diu. Rrcull d'obres hrcus pr'CRI•ntndes per Joan Vives. l ndou butlletins ioformotiu~ i ogendes musi<-als. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- CIES 09.08 TEMPS D E LES '\fUSES Una bora dc mú•ira barrorn pre,.entado per Joan \ïveM. 10.00 BUTLLETÍ DE "'OTÍ- ClES 10.08 CAPSA D E MÍiSICA SUK: Asrul'l, birnfonia per u 27. op. Ol"t(llt'~tr·a, gran Orquestro Filhormònira T'{ecn. Dir.: Vúclnv Ncunrann. (58m). MOZAilT: Dixit et Mu¡çnifi,·nt, KV 193. Mit~uko Shirui. Ebcrhnrd Bikhrun-. llt•r·mono i Cor P ollltt:r. Chrisliun On¡uestru Sirnfi'1ni¡·u dt~ Iu Ràdio dc Lcipzig. Oir.: lJ I'rhert HANDEL: (11m). Keg~l. Concert prr· u or·gtw i or·1¡uestra, op. 4 n. 3, BWV 291. Sirnon Prl'<>ton. Tbc Engüsh Conrert. Dir.: 'l'rt'vor Pinnot·k. (11 rn). RUBJ"'S1'Ern: Quintet per n 13.00 GRANS INTEGRALS LA MÚSICA DE CAMBUA DE BltAHMS. Quar·tet de corda op. 67. Quartet Alban Berg. (35m). Sonata per· a violí i piano n. l, op. 78. Anhur Gruminux. Gyorgy Sebok. (25m). 14.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA ~fUSICAL 14.13 EL DIA DE L'OIENT Programació re.alitznda a partir de le• peticioll.i que els no~b·es oients han fet al contP_stador de Catalunya ~túsica. tel. 202 35 35. 21.00 GRANS II'iTÈRPRETS HERMAA'N BAmlk"m. MOZART: Concert per a trompa o. 4, KV 495. Concentus Musicus dt' \"!ena. Dir.: N. Harnonrourt. (l7m). BEETHOVEN: Sonata per a trompa i piano, op. 17. Lconard Hokanson . (15m). R.STRAUSS: Concert per a trompa n. 1, op. 11. Orquestra de Iu Gewaoc:Utaus. Dir.: Kurt Masur. (17m). 22.00 AGENDA 1\fUSICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT enregistrat per la Ràdio Holandesa el dia 18 de> •etembre de 1992. TX-.!\IKOYSKI: :'\1arxa eslava, op. 31. Record d'un lloc estimat. Vab Sdtcrzo op. 34. Simfonia op. 58. Mo~im ~lanfred. \'cogero•. ,;oli. Orquestra Filharmònica de Rotterdam. Dir.: VaFili Sina.i.sky. (9lm). 23.30 NOCTURN Música pe>r acabar el dia. Presentació a càrrec d'Alfred Celaya. 09.00 MI~SI CA PER A COBLA BER'IAT: Suitt• n. 1. Robt'rt \rnwngol. ¡wrt•us..ib. Cohlt•o Mediterrània i Sabadl'll. Dir.: Jesús Vt•nturo i Burne•!. (15m). SERRA: lntrodut'rió i dansa pt•r o trt•o l'ohlt•s. Cohlu \lt•cliterriinia. Cobla Prinripol dl' La Bi~;bul. Cobla Lo Princrpul rlt•l Llobr·c>gnt. Oit'.: J•·~írs \<,.ntut·a. (8m). ACt;ÑA: ~it dt· Nudal, sardana. Cobla Montgrins. (6rn). LEON: El vol rll' l'm·ell. g•·an vol' pl'r o fluhiol, ¡·oblu i per·cussro. Rt•r·nut St•llt-nlN. Cobla Lu Pl"inl'ipul el<· Lu Bisbal. Dir·.: .l m·cli León . (Bm). COM ÍN: HosrH dc tunlot•. Cohlu Ml'clite>r·r·liniu. Dir·.: .l usc•p M. Bm1ut. (Sm}. AGRAMONT: Coltlu Aurora, anwriconn. Meditt•rràm•u. Dir·: Jm·cli Lcbn. (3m). 10.00 J>EI\TAGIL\M A Rrpctidó clc•l programu t'tnès t'I dijous. 11.00 EL DL\ DE L'OIEi"iT Programació rralitzndn a partir de le, pt•tirions IJlll' ds nostres oients han fet al conll.'sttulor dt• Catal un~ o i\1 ú~ira, tri. 202 35 35. 20.00 IJÀUDIOVISUAL Un progntmu ol' ,\l¡•x Godnu. 22.00 GHANS O BRES VIVALDL: Ve~pr!'~ pn Iu Nntivitut olc la Vc•r¡;t•. Lynno Duwson . .Jom~H Bowrnun. J olrn Elwes. Stcvcn Vur·rcw. La Muitrist• Bor(•ulr.. Lu Cnrnde Ét'ude et Iu Churnlm• du Hoy. Dir.: .lean-Cinud!' Mnlgoire. (102m). 00.00 NOCTURN ~1úsicn per acubar t•l dia. Prenrntat'i6 a ciirr·et· d' \Jfred Celoya. 00.30 HEPERTORI DE "'IT DISSABTE, 12 D'OC. TUBRE DE 1996 Oi .00 L' OB ERTURA Músira per començar cl diP. Recull d'obres br eus presentatirA per· Pilar Subirà. 11.00 TRAi'\'S~USSIÓ E."' D lRECTE DE LA ~USSA CONVEI\'Tt.AL DES DEL ~IOlW.S­ TIR DE :'\IONTSERRAT 12.30 DIVERTmiEI\'T Un migclia musical on es combina In música amb la informació i la participació dels nostres nien~. BLOC DE NOTES. EL TRENCACLOSQUES. SAC DE DUBTES. 15.00 "A LA MANERA DE . .. ." Ucpctició del pro¡,rrumn ernès el dijOIIK u( Vt',~pr·c>. 17.00 TEMPORADA D 'ÒP ERA D E CATALUNYA MÚSI CA DON IZETTI: L'clisir d'amorc, òpera l'O dos actes. Jo on Suthrrland. Lucinno Pavarolli. Dominic Cossa. Spiro }l nlas. .Amhrosinn Opero Choru~. Orque,.tra de Cambra Angle•a. Dir.: Richard Bonynge. (141m). 20.00 SELECCIÓ DE JAXl DIUMENGE, 13 D'OC· TUBRE DE 1996 Programa dedicat a la mú;;icn dc jau; amb guió el" Albert Mnllofre. 07.00 L'OBEHTURA 22.00 CONCERT DUGINARI Música per· eom¡•oçnr t•l din. Recull d'obr·!'R br·cus pt·esrntudes per Pilnt· Subir·ò. Guió i selecció: Raimon Colomer i Joun Vh·es. 23.30 NOCTURN 09.00 MÚSIQUES MÍSTIQUES 00.30 REPERT ORI D E NIT Kaminski. orgue. Dir.: Wojcicd1 A. Kn,lopp. (15m). MOZART: Regina Cocü. KY 108. Emma N.rkh). Cor de nois dc In Catedral dl' Wcstminstt>r. Cor i Orquestro de r -\cadt-m) of C. Dir.: Music. \..11·ient Hogwood. (1-Im). B-\KFARK: ··B.,nedictn ps··. pt-r a Llaüt. Daniel Bcnko. (10m). POUhe 'crum. Snhe LENC: Rt'gina. E,ultatc Deu. Cor· del Trinity College de Cnrnbr·idgc. Dir.: Richard Mnrlow. {JOm). SCHUBEUT: Missa Alemnnya, D 872 (ver·Airí per· u cot· mixt, instnmll'nls de vent, timbnlc>s, rontrabai~ i orgue). Pl'tits cantors de Viena. Chorus Vlt•n· ncnsis. Orqucstt·a of thr Age of Enlightenment. Dir.: Bruno Weil. (20m). GLINKA: Cant dels Qut-rubin&. Cor dc nois i honws de rAcndèmiu dc cant coral dr Moscou. Dir.: Viktor Popo'~>. (6m). RlH TTEN: llirntae n Suntu Ct•cília, Op. 27. Corydon Singers. Oir.: Muttlrrw Ht•Ht. (10m). CANT GHECOR IÀ. Benedic Li ns ell' l' \budin de SnintMaul"itr i Saint-Mom·. (10m). MONllSZKO: MiANa polonc••n pc•r· a cor dr m•nH i orgue. Cor Rul'~ioyols Pnlorwsos. Sloworuir Mllsku per acabar el din. Presentació a ràrrec de Marb .lané. 00.30 REPERTOJU DE NIT DIU.UNS, 14 D'OCIU· BRI DE 1996 Oi.OO L'OBERTURA 3 \1ú~ic·u pc•r c·onwn\'llr c•l din. Rt•!'ull cl'olln•• hri'U" prt•sentodr• pt•r· Joan \1Hs. In clou butlletins informatiu~ i ngt>ndt'~ mu,icul~. 09.00 Bl'TLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 TEMPS DE LES MUSES Uuu horu dc• músic•a horrocu prc~c·ntncln prr .J oun Vin·s. 10.00 BlflLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE MÚSI CA TXAIKOVSKl: Simfonia n. "Somnis d'hivern". On¡ucst..u Filh tu·rnònic•u clt• Bc•rlírc. Dir.: H. von Kurujun. (-15m). MOZART: Concert per u piuno i orqut>~tra u. 14, KV '(..19. Molc·olm Bilson, piuoofor·tc•. SoliMe• Barroc~ Anglesos. Dir.: John Eliot Gordi rwr. (21m). HOSSI'VI: Quartet per o Ouuto. clnrinl'l. trompo i fn¡:ot n. I. Con•ortium Clussicum. ( 12m). GtERHERO : Quntrt' cnrc~on~ ~urre,. Lu CnpeUn Rt•iol de Catalunya. Hc-o,phion XX. Dir.: J ordi SovaU. (17m). OERLIOZ: Obertura de "Rc-i L<•ar". Orqut'•tra Nadonul Eotocesa. Dir: Alexander Gibson. ( 15m). Dl.iSSEK: Sonata por n piano up. 31 n. 2. AndrcuH Stni cr, pionoforte. (13m). BIZET: Suito Honm. Orquc•stru dc• In H1ldio de Munir. Dir·.: Lurnbrrto Gur;lc•lli. (33m). BACil : Fugnalln br·nc t• stocc:-ato, BWV 550. Quo,.tet Amsterdam Loeki Stur·duKt. (4m). 13.00 GRANS I NTEGRALS LA MÚSICA DE CAI'ImRA DE BRAHMS. Trio rwr o violí, violoncd i piano, op. 87. Trio Bcaux Art~. (28m). Quintet de corda op. 88. Quartet Amodt•us. Ce<'il \ rouo-.itz. violn. (25m). 14.00 BLTLLETÍ DE 1'\0TÍCIES I AGEl\OA 'lt:SICAL Simfònira de Londre~. Dir.: Miehl'l Tilson Tho1t111s. (2·~rn). FRANCK: Quartet de cor do en Re )1. Quartet de Praga. (J5m). TELE:'tfA..'V:\: Simfonia per o flauta dc bec, en Fa ~J. P eter Holll!lag. The Parley of ln~ll'umenl~. Dir.: Roy Goodmau. (7m). WAGENSEIL: Simfonia WV 361. Orqucsll'a de Camh•·a Saliel'i. Oir.: Tom lis Pal. (10m). WAGNER: 6 lieder. Thomas Hampson. baríton. Gl'offrey Parsons. (17m). RESPIGH I : "Concerto all'anlicu .. per· u violí i orquestru. [ngolf Thrbun. Orquestra de Cambra Anglesa. Dir. : MarceUo Viotti. (28m). BffiER: Sonata per 11 violí n . 4. Ars Antiqua ALUitria. (11m). 19.00 ALMANAC Un espai destinat a e\·ocar i re,;ure els fets mé.• rt>pr~uta­ lius del p:Nat musical. Gw6 i >t'le<"ció d'Àle..'< Robles. 20.00 BLTLLETÍ DE NOTÍCIES l AGE.'\"DA àllJSICAL 20.13 SELECCIÓ DE NOVETATS Pre!!entació de les últimes noH~ tat.,; dbcogràfiques aparegudc;; aJ mercat. Espai pall'ocinot per Di.•coR Castelló. 22.00 AGENDA Mt:SJCAJ, 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCEnT enregi~trat per lo Ràdio Txeca el diB 14 de mrug d., 1994 aJ FESTIVAL INTER.~A­ CIOXAL DE MÚSICA PRn1A\"ERA DE PRAGA. ~L\RTINl.: Conrcrt per a piano n. 4 ~rn­ <'Bntalious··. JA"ACEK: Cont'ert per a ,;oli ~Pekgri.na~l' d'una ànima". R.STRAUSS: Així 'a parlar Zaratbustra. op. 30. Igor Arda..<e'>', piano. Jo•ef Suk, violí. Orquesll'a Filharmònica Txeca. Dir.: Zdenek Kosler. (6im). 14.13 LA CAATATA DEL CAFÈ Programa de música l'Oral. Sl'lccl'ió, guió i preNt•ntnció: Àh•x Roh lt>s. LA MÚSICA DE llAYDN. EL HJTME DELCOH: Novt•tall! di8cogrUfiqurs, concer·t¡, i tcoúricH que fnn refrt·ilnciu ul món cor·ul. 16.00 CA I'SA DE ~1 ÚSI CA 4 RAKH.MANINOV: Com·ort pet· a piano n. 4, op. 40. Enrl Wíld. Royal Philuc·monic Orc•heRtra. Dir.: J asc•hu llort•nstein. (23m). BEETHOVEN: "El Rt•iE~ttwe", mírsica d'l'~rt·nn, Op. 117. Aruhro~ian SiJcger•. Orquestro 23.30 l~OCTL'RN :0.1úsico per acabar el dia. Pre•t'ntació a càrrec d'Alfred Celaya. 00.30 REPERTORI DE NIT DIMARTS, 15 D'OCIU· BRE DE 1996 07.00 L'OBERTURA Música per començar el dia. Recull d"obres brew¡ presentade~ per Joan \'ives. Inclou butlletins informatius i agende~ musicals. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 TEMPS DE LES \fUSES Una hora dr mú•ira barroca prt>sentado per Joan Vive.•. 10.00 BUJ'LLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAJ>SA DE ~IÚSICA LISZT: Jl.tissn rhorulis. Lynton I i fV de '·Boris Godouoov''. Bods Christoff, baix. Ana Alexieva, mezzo-soprano. Col'8 dc l'Opero de Sofia. Orquestra de la Societat de Concerts del Conservatori. Dir: André Cluytens. (17m). CHAPÍ: El Barquillero (Romaoza de socorro). Teresa Berganzu. Orquesll'a de Cambra Anglesa. .Dir.: Eurique Garcia Asensio. (6m). 16.00 CAPSA DE ~IÚSICA Atkinson. Mnrk Tinkler. C hris toplwr Hoyull. Willinm KendaU. Jtichnrd Suor!. Coc· drl St. .John's CollrgCJ, Cumhddgc. Stcphc•n Clcobury, orguo. Dir.: Geo¡·ge Cuest. (32m). INFANTE: Dun~es nndolusrs. CorreExcrjl'on, duo dl' piano~. (16rn). GLAZUNOV: Simfonia n. 7, op 77. Orquestro Simfònica de Bomhrrg. Dir.: Neeml' Jürvi. (31m). MOZART: Conr('rt per a flauta i arpa, K\ 299. ]l'nnifer Stinton. Alinc Brewrr. Or<(Ut'&lro Philhurmonia. Dir.: Tamú• Vii•ary. (30m). FffiiCH: Tomon i lo fado del bo,c, pot'ma Aimfònir op. 49. Orquestra Simfònica dt• Prnga. Dir.: Vladimir Vulrk. (13m). \lV..U,. Dl: Quart('l rn Do \1. Cam!'rnta de Colònia. (10m). FAURE: Dolly, op. 56. Orquestra Simfònic•n dt• Bo~ton. Dir.: St'iji Ozuwu. (19m). SIBELIUS: Le~ Oc•eunides, op. 73. Pot•rna ~imfò­ nir. OrtJUPstro Filhonnòniro de Most•ou. Dir.: VnliHili SinuMu. (9rn). BRUCKNER: Simfonia en rem, "Zero". Orquestra Simfònico drl Mini¡¡teri de Cultura dc l'URSS. Dir.: G. Rozbdestvemki. (45m). SCHUMANN: Escenes d'infants, op. 15. Marta Argerich, piano. (19m). DELALANDE: Prúncra Suite (Simfonies pels sopars del Rei). Ensemble La Simphonie du Marais. Dir. : Bogo Reyne. (26m). J. i JF. STRAUSS: Suite dt>l ballet ~El bell Danubi" (arranjament de Désonnière). 1\ ationul Philharmonic Orehe,.. tro. Dir.: Hichard Bonynge. (30m). J.Cb.BACH: Trio per a flauta, violí i violoncel en Do \t. Jean-Pierre Rampal. bsac Stero . Mstislav Rostropovitx. (10m). CHOPIN: Concert per a piano i orquestra n. 2 . op. 21. Vladimir Ashkenaty. Orquestra Simfònica de Londres. Dir. : David Zinman. (31m). MOREIRA: Simfonia en Si b M. Nova Filharmonia Porlugesa. Dir.: Alvuro Cassuto. (4m). 1:1.00 GRANS INTEGRALS 19.00 GRAVACIONS HISTÒIUQUES LA ~JÚS IC-\ DE CA."'BRA DE BRAHMS. Sonuto per a ,·iolonrcl i piuno, op . 99. Lonord Rose. Jean-Bt•rnortl Pommirr. (30m). Sonoto pc•r a violí i piano op. 100. Pinrbru. Zukf'rmon. Donit-1 Barc:-uboim. (22m). U.OO BUTlLETÍ DE NOTÍCIES l AGENDA 1\H,SICAL 1-t-.13 :\JO~IENTS LÍRICS BEIJ.E\1: Àrit'R dt- ''I Cnpuleti t i Montt•c<'hi". Lu<'iono Pavarotti, Jaume Aragall. Rr•identie< Orkekt den Hang. Dir.: Claudio Abbudo. (17m). FERNANDEZ CABALLE IW: El duo de la Afri!'aua. Ano Maria lriorte. Carlos Munguiu. JonlfllÍn Roa. Rafael Mnldonado. Cors CantOrll dt' Motlrid. Orquestra de Cumb1·n c)p Mmlritl. Dk: Atoulío Argento. (33m). DELIBES: L'Omelt'llt' ò In Follembucbc (cKtnu•u•s). L.Dm·hary. C. JoccJuin. J .Mollicn. R.LI'noty. M.Pic•ri. Orl'hestre Lyriquc. Dir.: J.8rC'hion. (26m). MUSSORGSKT: Oul:ll òriPs del. net!'& ENREGISTRM1ENTS DE 1970. DVORAK: Cançons bíhli· q ues op. 99 (n. 1 a 5). Jindrich Jindró.k, baríton. Cor Filharmònic Txec. Orquestra Simfònica de Praga. Oir.: \iicla' Smetúcek. (14m). MOZART: Concert per a piano i orquestra n. 25, K\ 503. Alfred Brendel. Xew P!Uiharmonia Orcbestra. Dir.: Otto Klemperer. (34m). GIORDA.'l'O: "Vicino a te s'acqueta" d 'Andrea Chénier. Raioa Kabaivan~ka. Cario Bergonzi. Orquestra dirigida per Kurt Eickborn. (7m). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSI CAL 20.13 GHANS O BRES BERLTOZ: La darnoation de Fnu~t. op. 24. Consuelo Rubio. Richard Verreau. Michel Roux. Pierre Mollet. Cor Elisabetb Brasseur. Cor de nens de In RTF. Orquesll'a Lamoureux dt Paris. Dir.: Igor l\1arkevitch. (113m). 22.00 AGENDA MUSICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT enregistrat per Catalunya Múhlco el dia 9 de juliol de 1996 o la Catedral de Santa Maria dr Castelló d'Empúri!'~. Obres de FROBERGER, K.ERLL, MUFFAT. BACH i CABAN ILLES. Maria Nacy, orgue. (SSm). 23.30 NOCTURN Música per acabar el dia. Presentació n cÒI'I'rc d' AJired Celaya. 00.30 REPERTO IU DE NIT DIMECRES, 16 D'OC.. 1UBRE DE 1996 07.00 L'OBERTURA Música per començar el dia. Rerull d'obres brt>us presentades per Joan Vive~. lnclou butUetin& informatiu~ i agendr.s mu!icals. 09.00 BliTLLETÍ DE NOTÍ- CIES 09.08 TEMPS DE LES MUSES Uno hnro de mú~ica barroca presentada p!'r Joan Vives. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- CIES 10.08 CAPSA DE MÚS ICA BERNSTEIN: Simfonia n. 2 "L'edat de l'ansietat". Lukas Fosa, piano. Orquestra Filharmònica d'Israel. Dir.: Leonord SAlNT(35m). Bernstein. SAENS: La princesa groga, obertura op. 30. Orquc~tra Fúharmònira df' Londres. Dir.: (7m). Simon. Geoffrey C.Ph.E.BACH: Conct-rt per a violoncel i orque•tro, Wq 171. Julius Berger. On1ue~tra dc Cambra Dnll'Arco. Dir.: Jack ~fartin Hiindler. (22m). CAMBIi\1: Trio per a flnuta, oboè i fagot op. 45 o. 1. Membres del Quintet Arnold. (llm). SULLIVAN: Due8 danses de llenr) Vlll. The Royal Philharmonic Orchestra. Dir.: Royston Nasb. (10m). TXAIKOVSKJ: Si11 fragments compostos sobre un sol temo, op. 21. Vikt oriu Post(27m). pinno. ni~ova, HANDEL: "Sing Unto God", Antbem pel rasament drl Prínc~p Fr~>dcrick i lo Prince~o Suxc-Coburg. de Augusta Gillian Fisher, soprono. Juml"s Bowman, conlrttte nor. Joh n Mark Ainslcy, tenor. Mkbael George, baix. Cor dfl Nf'w College d'Oxford. The King's Consort. Dir.: Robert King. (17m). MENDELSSOHI\: Concert per a violí i orquestra. op. 6-l. Kyoko Takezawa. Orquestra Simfònica de Bamherg. Dir.: Clam Peter Flor. (29m). 13.00 GRANS 11\'TEGRALS LA MÚS ICA DE CMmRA DE BRAHMS. Trio amb piano n. 3, op. 101. Trio Borodin. {24m). Sonata per a violí i piano. op. 108. Régis Pasquiet·. J eanCiaucle Pennetier. (23m}. 14.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 14.13 EL GRAN SEGLE Programa de música antiga. Selecció, guió i presentació a còrrec de Joan Vives. ELS COMPOSITORS DELS TEMPS DE CARLES I: Mateu Fletxa ~el veu·•. EL PARNÀS. 16.00 CAPSA DE ~IÚSICA BEETHOVE:'{: \fusa en Do rtL Susan Dunn. soprano. ~far­ garita Zimmermann. mezzosoprano. Bruno Beccaria, tenor. Tom Krause, baríton. Cor de Cambra RJAS. Solistes del Cor de Cambra Ernst Senff. Orquestra Simfònica de lo Ràdio de Berlín. Dir.: Riccardo Cbailly. (45m). XOSTA.KOVlTX: Suite n. 1, per a Jazz Bond. Orquestra Simfònica de la Ciutat dc Birmingham. Oir.: Mat·k Elder. (9m}. KUHLAU: Quartet per o flautes, op. 103. Cbristiansen. Lund Toke Hcnrik Svitzer. Oie Birger Pedersen. Bent Larsen. (22m). KORNGOLD: Concert per a violí op. 35. I tzbak Perlman. Orquestra Simfònica de Pittsburgh. Dir.: André Previn. (25m). TELEMA.'f.'í: Concert en la m. Ricercar Consort. (11m). BRAIDIS: Quatre danses hongarese~;. lnger Sòdergren i Fernonda Soares. piano a qnalre mOlls. (llm). CODEX CALIXTTh'US: Música per a l'Apòstol Sant Jaume. Sequentio. Dir.: Beojamin Bagby i Bar bara Thornton. (19m). DELIUS: Snite Noruega (The Councü oí the P eople). música incidental. Orquestra Simfònica Eslovaca. B•·ntislava. Dir.: John llopkins. (25m). 19.00 NOUS INTÈRPRETS PR OKOFfEV: Cinc sarcasmes, op. 17. Alba Ventura. (llm). DIVERSOS AUTORS: Cançons i balades del sud-oest americà. Tucson Arizona Boys Cborus. llia Lcmuy, piano i seqüenciador. Dir.: J ulion Ackerley. (16m). TOLOHA: Cinr rono;on• )largarida Burndia, 'oprano. CarleR Puig, piano. (13m). BROUWER: Voriantt>,. Robert Armengol, pen•u.-ió. (8m). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA i\tl.ISICAL 20.13 SELECCIÓ DE NOVETATS Preot'ntarió !lt• lt'" últime• no•etats clibeo¡,'Tòliqut'' apurt'gudt•s al mercat. Espai patrocinat per Oi8cos CuMl'lló. 22.00 AGENDA ~IUSlCAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT em·cgistrut prr Catalunya Música t'I rlio 15 de desembre de 1995 ui Hciol Mone•tir dc Sant Cugot Òl'l Vallès. Conct•rt dt• Nadal dt' l'E8colania de '1ont~crrat. OBRES dl' Fronct·•r CI\ J L i J oan CEHEROLS. E~colonia dP Ireneu Dir.: Montserrat. Segarra. (69m). 23.30 'OCTCRN Música p«>r a«>abar el düt. Prt>sentació o còrret' d' Alfrt•d Celaya. 00.30 REPERTORJ DE NIT DUOUS, 1 7 D'OCTU· BRE DE 1996 07.00 L'OBE RTURA Música per comcnçur l'I dia. Recull d'obn•s breus presentades per Joan Vivt•s. Inclou butlletins informotius i agendes muilÏcnls. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 TE.\ IPS DE LES :Ut.;SES Loa hora dc mtl'ico barroca presentada pl'r Joan \ives. 10.00 Btn'LLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE MÚSICA R.STRAUSS: Suitc de Danses, sobre pt'Cel! dc Cou¡wrin. Ot·· qucstra Simfònica del Mett·o· politan de Tòquio. Dh·.: Ilirosbi Wakasugi. {30m). ffERZOGENBERG: 'l'rio op. 61. l. Gol'itzki, oboè. R . Tuckwcll, trompa. R. (26m). pinno. Requejo, HAYDN: Simfonia n. 29. Philhormonio ll ungnrirn. Dir.: Antol Dornti. (17m). GRTEG: Peces líriquc' op. 54. On¡u<·Rtra Simfòniru dc la Ràtlio Polone~a de CracÒ\ia. Dir.: Tndeu•z \\ojciec.-how8ki. (21m). C.STAMITZ: Concert per a clariort. fagot i orque¡,tra rn Si ~f. Eduard Brunoer, clarinet. fagot. Tbunemnnn. Klaus Orque!otra de Cambra de Munir. Dir: Hans Stodlmair. (19m). )JE:\OELSSO~: Salm ll5, op. 31. Solistes vocals. Lo Chopellr Royale. Collegium "ornlc. Ememblr Orcbcstral de Pat·í~. Di•·: Philippe Her·reweghe. (17m). F.COUPERlN: Concert Reial n. 1. The Smithsonian Cbamher Pinyers. Di•··: Kl'nneth Slo\vik. (12m}. PROKOFl EV: Sonata per o piano n. 7, op. 83. Alexander Tot·urhe. (18m). 13.00 GRANS INTEGRALS LA MÚSICA DE CMIDRA DE BRAR\1S. Quintet de corda o. 2, op. 111. Gérnrd Caus&¡:, violo. Quartet Melos. {30m). Trio amb clarinet. op. 114. Eli Ebao. Membres del Israel Piano 1\io. (26m). 14.00 B UTLLETÍ DE NOTÍCiES I AGEl'\l )A ~tLSICAL 14.13!\IÚSICS DE CATA.Ll ;'NYA A.)IORALEDk Missa Criptit·a de lo Sagruda Familia. Cor Ceciliu Oir.: Ricercare. Veliizquez. (19m). ROMS: Dues invencions. M. Lourdes i Lluís Pérez Molina, piano. (Sm). TOLDRÀ: Cinc cançons (A l'ombra del lledoner. Cançó de grumet, Cançó de ramor que passa, Curnios de fado . Aquat·el.lu del Montseny). Annu HicC'i, mezzosoprano. Àngel Soler, piano. (15m). BRAI:IMS: CooC'crt per a piano n. 2, op. 83. Orquestra Coll. Ramon FilharmòniC'a de ~{osco u. Dir.: Yassily Sinaisky. (5lm). BACH: 2 preludis d"'El clavecí ben temperat"' (transcripció per o piano i ca•tanyoles). Consol Grau. castanyoles. Ro~a Cannen Mortinez. piOllo. (7m). 16.00 CAPSA DE lfÚSICA SCRIABIN: Simfonia n. 3. op. 43 ''El poema divi~. Gran Orqu!'stra Simfònica de la RTV de l'URSS. Dir.: Vladímir Fedossdt!v. (46m). ROSSINI: La pa•segginta (quartettino). Le LiPde•· Quartett. Cb ristion lvaldi, piuno. (6m). GOLOBERG: Concert per a davicèmbal i orquestr a en Mi b M. ~'aldemar Oòlíng. Conjunt de Cambra Solistes de Sofia. Dir.: Emil Tnbakov. (33m). .M1LllAUD: Suite sobre Corrette per a trio de canyes, op. 161 b. Zdenek I:Iedha, oboè. Adolf Povel clarinet. ~echvñtal. s Zt•dnik, fo¡:ot. (9m). B \CH: Su itt• un¡tlt••n n. 2, B\\ \ 807. Glt•nn Guniti. piano. (17m). BER'\'ERS: El triomf tfp 1\l'ptít, ~ulle. Hmnl l.l\t•r-puul Philhnrmonit· O~t·bt••trn. Oir·.: Borr) WonJ,,.orth. (22m). CLF.R \\1 B.\l LT: Prrum i Ti .. tw. t•untutn. Jt•on Puul Ft~utht-t•ourl. tt•nor. Le8 \rts Flori~unts. Dir.: Willínrn Chri•Lil'. (17m). SCHUBEHT: l nll·otlutTiÚ i \'nrint•ion• oobrt• un tt•mu tlt• "Lu hellu Mt~linc.-u", () 802. .I u mc~ Gulwny, nuutu. l' hilip Mull, piunu (15m). 19.00 l'ENTAG RAl\IA Progrumu rit• tlivulgnt·i6 mu"i· cul. Guió i n•ulitzut·iÍI: Pt•t•t• Burí·s i ,\lt•x Ht~blc~. 20.00 tW T LLETÍ DE NOTÍCI ES I AGENDA ~ll Sl CAL 20.13 "A LA \L\NERA DE.. .." L n cum i dut l'li' propo•n i comen tu Iu mít•ko qut•li u¡;rodu. Guió i prt•,t•ntui'ÍÓ dl' Joun \1Hs. P rutlut•riú tle Dolor< BIISIJIII'IS. 22.00 AGEN DA J\flSICAL 22.05 ELS NOSTRES COJ\- CEIITS CONCEHT t•nt·f'gi~t rot pt•r lo Riulio Txrc•n t•l diu 21 de muig dP 1994 al F EST IVAL 11\TEHJ\ACIONAL DE MÚS ICA PRI MAVERA DE PltAGA. BEETH OVEN: Qunrtt'l umh piano n. 3, WoO :i6. MENDELSSOII"i: Qun ri N nmh piuno op. 2. ~\H­ LI~R: Quurtct umh piuno t'U la m. SUK. Quurh•l umh piuno op. I. Quurtt•t \1urtinu dl' Praga. (73m). 23.30 NOCTl.R.i\ Mú•it•n ¡wr ornbnr t'I dia. Prr-entnrií1 u còrrN· d'.\lfrl'tl Ct>IDlU· DIVENDRES, 18 D'OC.. 1UBRE DE 1996 07.00 L'OBERTURA 'fit•iru per començar d din. Recull d' obre5 breu~ pre.en todl'" ¡wr Joan Vives. Inclou butU.. tín; informatius i agPnde~ mu•icals. 09.00 BUTLLETÍ DE 'XOTÍ CIES 09.08 TEl\1PS DE LES l\1USES Una hora dc múoica bat-roca pn•Rrntnda per Joan Vivt>R. 10.00 BliTLLETÍ DE NOTÍCI ES 10.08 CAPSA DE ~UÚSICA SCHL'MA.l'íl\: Der Koni¡;ssohn (El fill del •·ci). baladu prr n soliste,. cor i orquestra Op. 116. Dori• Soífel. Josef Protschka. "alton Cronroos. Wulter Bt-rr). Pt>tt'r ~leven. Cor dc, Stiidtbchen \lusí.-ereiru. de Dü,•eldorf. OriJtleslrn Simfònica dc Düs,eldorf. Dir.: Bernhnrd Klee. (26m). BEETHOYE:\: Trio de eordn op. 9 n. l. .\nneSophi~ :\lutter. Bruno Giurunnu. 'hlis)a,· Ro,tropo•iL"<. (25m). COPL\.'\D: Dancr symphony. Orquestru Simfònica tl<" Dt•troit. Dir: Antul Dorutí. (18m). CRA.'iADOS: "Ln maju doloro~a ~. tres tonadilla~. Curmt·n Bw,tamante. •oprano. Manuel Garcia 3\1oranlc. piano. (8m). DVORAK: Cinc Don-.·~' e•la\e!', op. 46 i op. ï2. Roynl P hilhannoníc Orche"tra. Dir.: A:ntal Dorati. (23m). RAFF: Simfonia n. 3. op. 15 "En t'I bo~r''. Orquestra :\lihon Kt:)ne,. Dir.: Hilary Du•an 'ift'tton. (45m). CARULLI: ConCl"rt per a guíturra. op. 140 ~Petit Conterto de Soci<'t~". Pcpe Romero. Academy of St. :\tartin-in-th!'-Fi..Jtb. Dir.: lona Bro\\-n. (15m). 13.00 GRA.."S Th"TEGRALS 00.30 lUÚ ICA DEL SEGLE XX C.HALFfïER: Conrt•rt per a violoncl'l i ort(Ut>~trn n. 2, "'i'ío quedo m111o que ci silencio" . .1\1. Ro~tropovitx. Orquestra Narionu l tic Ft·nn~u. Oir.: Cri•lt;bal llulfftet., (38m). BIUTTEN: Funlu~iu per u ollul• i trio dc t:ordu op. 2. Doug(u¡; Boyd. "emhre¡¡ del Quartt•t EnrlrUioro. (13m). BERJO: Simronit• per u 8 veu~ i ort¡lll'~ll·u. Ncw Swin¡dt• Sinflt'rs. Ot·tJUCstro Nnrionol dt• França. Dir: Pit>rr!' Boul!'z. (34m). 6 02.00 REP ERTORI DE NIT L\ .\!ÚSICA DE C,\..:\ffiRA DE BRAIDIS. Quintet amb clarinet. op. ll5. Richard Stoltzman. Quartet de Corda de Tòquio. (39m). 14.00 BliTLLETÍ DE NOT ÍCIES I AGE!'iDA :\IUSI CAL 14.13 EL DIA DE L'OIENT Programació realitzada a partir tle les peticions que el!. nostrt!.~ oients han fet n1 contestador de Cntulunya )1úsica. tel 202 35 35. CADANTE: Conct·rt per n trompo i on¡u~stru dt> rnmhrn. The '\l a~tt>r f'laH•rs. Dir.: H. Srbumurht•r.. (7m). ROSSr'\1: Pn•ludi, Tema i \nrincions. I..ronortl Tlokan-.m, piano. (11m). BEETHO\E~: Quinti'! op. 16, per n piano, ohuè, clarinet. trompu i fugol. A. Brendel. Il. llollip;t:'r. E. Brunm•r. K. Thunt•mnnn. (29m). R. STR \t:SS: Andonll•, op. po;.tl1. I..eonnrd ll oknnNon, piano. (5m). 22.00 AGENDA MUSI CAl . 22.05 ELS NOSTR ES CONCERTS CONCERT t•nrr¡,.;sll·nt p!'r Cntnlunyn \liloit•n el din 2:i d'agost dl" 1991 n l' Es~lt'sio Pnrrottuinl df' J.Jí,;n, '\ FcslÏI'OI lntt•rnurionul dt• \fú,iru. .\lOZ \RT: \1•••u ro Do '\1, K' 317 "Op In Curunorió". PROKOFI E\: \lt''<nndt•r :'\""ky, runtnto op. 78. Solis!(', 1 Ol'ak Orc¡ut•stru Filhurmimil'n i Cor E•totnl dt• \lin~k (Bif'lo-Rú-sio). Dir.: Lt-<l Kraml'r. (7lm). 20.00 L'Àu'DIOVISt:AL Cn programa d'Àlex Gorina. 22.00 GRANS O BRES KEISER: Passió segons Snnt Murc. Georg Jeldcn. Julictte Bi_q('. Mnrgrit Conrad. Ulrirh Gi.lgcn. Bcrnese Choirs nnd Orchcstra. Dir.: .lorg Ewnld Oéihler. (87mJ. 23.30 NO CTU RN Mú•ica per acabar el dia. PreRI'ntació a càrrec de Mllró Jan~. 00.30 REP ERTO RI DE NIT DIUMENGE, 20 IYOC. 1UBRE DE 1996 07.00 L'OBER1TRA \tú~ica per començar el dia. Recull d'obres brel15 prest•.nto des per Pilar Subirà. 23.30 :\OCTl RI\ 09.00 :\IfsiQUES :UÍSTIQtJ"ES Mú~ira BOCCHERL'\1: Credo a quall"!' ,.~u!!. Solistes vocal.. Cnpt'lla Sunta Ct>cília de la Catedral dt' Lucra. Orqu..,;tra lírico-bimfòníca del Teatre de Giglio. Dir.: Ginnfrunco Cosmí. (8m). BERl'iSTEIN: Crct.lo dc Iu Missa. Solistes Vocals. The Normnn Scrihner Choir, The Ber·kshire Boy Choir. Stoge \1usil'ians. Dir.: Lconnrd Bern;.tein. (9m). MÚSICA DE LA. CORT DEL REl J.-\¡'-.'US !\ XlCÒSIA: Credo. Conjunt Hurlga~. Dir.: Paul Vn:n 'le\·el. (Sm). PART: Cr!'do. per a piano 8oliJ,ta, cor mi:n i orque~trn. BorÜ\ Berman, piano. Cor i Orque.tro Philhurmonia. Dir.: Xeeme Jar.;. (13m). GO,IBERT: Credo. Grup VO<·aJ Ans '\o,a. Dir.: Bo Holten. (16m). CA.'\T GR.EGORÜ: Credo III. E.,colonio de )font.>err.tt. Dir.: I rrnf'u Segarra. (Sm). BAf'H: \fi,,o en 1'i m, BWV 232. (Credo). habelle P ouleoord. Rl·n~ Jacob;;. John El"e~. Max •un Egmond. Co!Jcb.;um Mu~>icum. La P etite Bnndr. Oir.: Gnstnv Leonhardt. (32m). MORALES: Credo de Jo Misso Ot' Beuta Virgi:nc. Solí&H•tl vocals. Otque&tru del Renaixe· ment. Oir.: Richard Che~thom. (9m). pt•r nrahor t>l clin. Pn•,t'ntuciú n ròrrt't' d' Ufrt'd C..to)U. 00.30 REP ERTORI DE NIT DISSABTE, 19 D'OC· 1UBRE DE 1996 07.00 L'OBERTURA \lú•iru p1•r romt•nçnr ri din. Rt•t·uU d'ohrl'~ hrt·u~ ¡ll'l'•t•ntudt•, pl'r Pilar Suhirò. 09.00 \tÚSI CA P ER A COBLA :\tOR.\ LEU\: En Joan de St·rrnllonga. f)()('DlO ~im fònic pPr u tre' t·oblt••. Enrt·¡:i•trament r"t per Cntulunyn i\1ú,iro. Cohla Lu Prim·ipal dl' Lu Bi•bnl. Cobla s..tvotonn. Cobla Monlf,lrin,. Dir.: Joan Lluí~ )furaleda. (17m). HER'\ \T: "Faig i hrunra •·, "Trnn•f>t'n~n!'i~•", •ardn· nt•s. Cobln 'letlítt•rrànín. Dir.: Je•Ú• \4'nl\lru. (12m). C.RISTAlí: La cunç(, del Rabadà. glo.~a fl"r n cohln. Cobla MontgrinH. (lOmJ. SEHRA: Imprcssion~ rnmpt•roll's, finite simfòni••n p1•r n cobla. Cobla La Prindpol flp Lo 13i~bnl. Dir.: .l e~ÍI8 Vt•nhtrn. (lSrn). 10.00 PENTAGRAMA Repetició dt•l programa I'Dlt'H el dijou~. 21.00 GRANS INTÈRPRETS 11.00 EL OIA UE L'OlENT HE~t~','~ Progrumorií• rf'alit.wda a portír BAL'liA.'\X }1ER- dc lc, peticionà que els nostre, oients han fet al conte~tndor de Cutalu.n) a )1úsica. tel. 202 35 35. 11.00 T RANSMTSSI Ó EN OlRECTE DE LA .\OSSA CONVENTUAL DES DEL .MONESTIR DE .\IONTSERRAT 12.30 DJVERT(}lENT l'n migdia mu,iral on e~ combina Ja mú~irn amh la informació i la pnrtiripació clt•l.; nostre' oient-. BLOC DE \OTES. EL TRE:\C \CLOSQL ES. SAC DE DL"BTES. 15.00 ''A LI\ 'llANERA DE...." Repetirió dd progrnmu c•mil~ c•l tlijouB al >~•spt·e. 17.00 TEMPORADA D'ÒPERA DE CATALUNYA MÚSICA MOZART: Cobi fan tuttc•, drummn gïocoso en dos aNcA, K V 588 (Enregist I'UnlCill en tlit•t•c·tc· r.. t t'I 1992). Arnondu Rool'o·oft. Roso Gilft·y. Hodncy \1unnion. Rainer Trost. Cor Montt•vt•rdi. Solistell Barroc·• Angll'soR. Dir.: John Eliot Gurclitwr. (194m). 20.30 SELECCIÓ DE JAX.l Programa dcclirut u In músiro dr ja7 amh pJió d' \lht•rt \1aUofn! . 22.30 CO~CERT OIAG II\ARI Guió i sd~cció: Rnimon Colomer i Joan \i ve,, Borudin. (32m). BOCCHERJ~1: Simfonia en rem. op. 12 n. 1. G. 506 "~ella casa del d.iavolo". Cantilena. Dir.: Adrian Sbl'pberd. (22m). SCHú")fA.\-:'i: Ret¡uiem fiir )lignon, op. 98 b. Audre} 2\ticbacl. Lilia Bizimechc-Eisinger. Elisaheth Silvttira. Susanna Teiseira. M.arkus Srhaeffer. Michacl Brodat·d. Cor· i Orquestra de la Fundació Gulbcnkion de Lisboa. Dir.: Midtcl Corboz. (12m). PER GOLES I: Concert per a ~iol.í, corda i continu en Si b M. Antonio Bigonzi. Gt'Up cic corda dc l'Orquestra Filharmònica Mardúgiano. Dir·.: Fabio Macstri. (13m). 13.00 GRANS INTEGRALS LA MÚSICA DE CAMBRA DE BRAliMS. Sonata per a clarinet i piano, Op. 120 n. l. Walter Bocykcns. .Jean-Claudc Vnnden Eyndcn. (24m). Sonata per a 'iola i piano op. 120 n. 2. Cérard Caw;sé. viola. Fran~ois­ RenÍ' Duchable, piano. (22m). J.l.OO BlïTLLETÍ DE NOTÍCIES I AG&\'DA ~IUSICAL 00.00 NOCTUR:'-t \fúsirn per arubar el dia. Presentació a citrrt•c• dc• Mar·ó Jaoé. 14.13 LA CAI\ThTA DEL CAFÈ DILWNS, 2 1 D' OCIU• BRE DE 1996 Programa de música coral. Selcrrió, gtúó i presentació: Àlex RobleH. LA .M ÚSICA DE HAYDN. ELRJTMEDELCOR: Novetuts discogr·ò.fiques, t·ontet·t~ i notícies que fan referència al món coral. 07.00 L'OBERTURA 16.00 CAPSA DE 1\fÚSICA Mú1-ira prr comroçur· l'I olia. Recull d'olore• bn•us pt·c•sc•ntades per Joan ViwR. Jndou butlletins informatiu;¡ i agcndt•• mu;;irnls. TELEMANN: Stúte per a flauta de hec, en la m. Peter Holtslag. Tbt: Parl~y of Instruments. Dir.: Roy Goodmnn. (30m} . .JANACEK: Co¡ncert per a violí i orquc•stro ~Pelegrinatge d'una ànimo". Josef Suk. Orque...tra Filharmònica Txeca. Dir.: \'íiclav ~c-umann. (14m) . l\f. lL\YD~: Simfonia n. 2. P. 2. Orquc~tra de Cambra Eslo\'aca. Dir.: Bohrlan Warchal. (20m). P.\GA"\Ii'ii: Quartet per a guitarra i corda n. 3. op 4. Quartet Poganini. {21m). GlROUST: Ritual fúnebre maçònic. Solistes vocak Les chantres dc la Traclition. Les musiciens de Purís. Groupemcnt Rituel d'instruments de vent. {2~m). RAVEL: Ma Mère I'Oye. Acndemy of S t. Ma rtin-in-LheField.s. Dk: Nevillc Marrincr. (17m). C.Pb.E.BACH: Tl'io Sonata Wq 154 {H 576). London Bul'Oqu.,. (14m). BEETHOVEN: La consagració de la Uar, obertura op. 124. Orquestra Filharmònica de Viena. Dir.: Claudio Abbado. (10m). a.\NDEL: Concerto grosso. op. 6 n. 00.30 REPERTORI DE NIT 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- ClES 09.08 TE"'fPS DE LES ut.:SES Una hora dc· mú~ic·a bat·roro pr.,.o•ntado p('r Joan Vin•o. 10.00 BUTLI.ETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE 11ÚSICA FAURE: Pel.leo•s i MeliMnncla, música cl't·~ct>na . .lill ConH'z, soprano. Orqtii'Slru Filhunnònicu de Hottcr·dam. Oit·.: Dnvid Zinmnn. (21m). SPOJI H: QuUt·tct de col'(! a n. I, up. 4 n. ]. Ncw Budapest Quurltll. (21m). MOZART: Divet·tiuwnt<l "Zwc•ill• Lodronisclw Noclttmu~ik", KV 287. Orque~trn Filhannimku dc• Berlin. Dir.: ll et•bt•rt von Karnjun. (38m). S~1ET~NA: Trio omlt piano op. 15. Trio 2. \cadt•m} of St. Morlin·in-tltt•Fit>lds. Dir.: lona Brown. ( 13m). 19.00 AI.~tANAC Un es¡>ai dr,tinat u t•vorar· i rc,iure el;; fets mé;; rt'lH'e"f'nta tim del pu.-al mu•icul. Guió i selPcrió d' Àlex Roblt'b. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 20.13 SELECCIÓ DE NOVETATS Prl's<'nln<·ió dt• lt•R últim<'s novt'tats discogt·iif1qtttJs upurcgudc~ al mercat. EKpui pOLo·m•inu t pl'l" Discos Cush·llío. 22.00 AGENDA MUSICAL 22.05 TEMPORADA DE VOBC per em·t>gi~trat CO~CERT Catalunya \tú•ica d diu 19 d'oc·· tubrc dc 1996 ui Palau dl' lo :\fúsira Catalana de Uun·elona. HA):Dl\: Simfonin n. 19 "La Pa.•..ionc". RA\ EL: ConN•rt per u piano i orque~tra tm Sol l\1. XOSTAKO\lT\.: Simfonia n. l. op. 10. Cristina Ortú. piuno. Orqut>slru Simfònica tle Bur celona i .'íucional clt• Catalunya. Dir.: E,·clino Piclo. 23.30 NOCTURN Música per ut·ul>nr t•l rlin. Prtlsenturió a rut·t·t•c d"Aift·ed Cl'layn. 00.30 REP ERTO IU DE NIT DIMARTS, 22 D'OCIU· BRE DE 1996 07.00 L'OBEUTURA Músit'n per començar el dia. Recull d"obres hrt'U.'\ prt•.st•nLode.• Jlt't" Joan ViveA. Indou butll!'Lin• informatiu.• i og<•ndt'" musicals. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- eLES 09.08 TE~tPS DE LES )nJSES mú~iro barrot• a preoentuda pt'r Joun Vhe~. I:no hora de 10.00 llUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAI'SA DE l\tÚSI CA SCHUBERT: Simfonio n. I, D 82. Orquestt·u Simfònit:u du la RadiodifuRsió dc Colòniu. Dit·.: Güntcr Wand. {29m). D. WEBER: Scxtt'l pern trom¡)c8 en Fo. Zdt•m•k Tylsor. .lindrirb Petras. Zd!'ttl'k Divoky. Bc:cltich Tylsor. Rudolf B!'runl'k. .Jit·i llavlik. (llm). .J. \.BEl\ DA: Concert per a piano i corda en si m. Scha.stillll Beuda. Tbc Benclu 2\fu,icians. (19m). R.STRAUSS: Sonatina (Simfonia) per o 16 instrument.> de 'cnt n. 2 "El tallrr feli\;"· London \\inds. Dir.: l\lirhuel Collim. (3im) . .J.Cb.F. B \CH: I no, cantata. Barba ro Schlick. &oprano. Das Klcint> Konzert. Dir.: Hennann Ma.x. {30m). HAYDN: Simfonia n. 33. The Academy of AncienL Musk. Oir.: Clu·istopher Hogwood. (22m). VJVALDI: Concert pet· u dos violoncrls, corda i continu, RV 531. n Giardino Armcuúro. Dir.: Giovunni All toni ni. (lOrn). l 3.00 GRANS INTEGRALS LA MÚSJCA DE CAMBRA DE BRAHl\1S. Scherzo dc la Sorutto FAE, per u violi i piano. Ni!REt·ik Sporf. Elisahctlt Westl'nholz. (6m). Trio amb piano en Lo J\1, op. post. Trio Beaw.. .\rt•. (34m). 14.00 BLTLLETÍ DE l'iOTÍCIES I AGENDA ltt;SICAL 14.13 t\10t\1Et\"TS LÍRICS CHERUBINJ: D Gioentore, interm('zzo buffo. l\lonica Bact'lli, mezzo-soprano. Giorgio Gatti, baríton. Accadcmia Strumentalt' ltnliuna. Dir.: Gioq;io BemoscotJ.i. (46m). C l-IAPÍ: La trmpcstarl. Alfredo Kraus. Li.ua Uuorte. Dolors Pét·cz. Francis~o Kraus. Santiago Ramalle. Ramón Alonso. Cors lírics. Gran Ot·questt·a Sinfònica. Dit·.: EnJ"ique Estela. (Slm). CUVILLER: "Oh! la troublantc volupté", vals cantat de l'opereLa La Reinc joyeuse. Martbé Altéry, soprano. Orquestro dirigida per Jacquee Metehen. (3m). 16.00 CAPSA DE t\1ÚSICA MOZART: Concert per a Lrt>s pianos i orquestra, KV 242. \luclimir ~'u-hkenazy. Daniel Barenboim. Fou T~'Ong. Orquestra de Cambra Anglesa. {2-trn). SAJJ\"T-SAR,S: La filo,a d'Omfal. op. 31. Philannonia On·hl'stro. Dir: Charle;¡ Dutoil. (Sm). KRUMPHOLZ: Sonata per a arpa op. 14 n. 1 '·&cena en I'Pstil pati-tic". llana ~füllerova. (14m). SffiELIUS: Simfonia n. 4. Orquestra Filhnrrnòn.il'a dc Berlin. Dir.: lames Lcvine. {38m). BACH: Missa en La M, BWV 234. Cbl'istine Schiifer. l ngcborg Danz. James Taylot·. Tbomos Quasthoff. Ciichinger Kantorei Stuttgart. Orqueslnt de Cambra Franz Liszt de Budnpe...t. Dir.: Helmuth Rilling. {31m). VlEUXT&\tPS: Romances bl:nse paraules op. 8. Philippc Àoch, violí. Luc Devos, 7 piu no. (12m). TARTTN!: Con- cert ~r u fluuto i ronlo. G. 293. Mnrú Conti. \ccodemia Strunwntolc Italiana. Dir.: Gior¡rio Bt•rnnAt·oni. (16m). \ULIIAL'D: Simfonia n. 9, op. 380. Or•1ucstra Simfònico de In Ràdio d1• Bo•ileu. Dir.: Al un Francis. (19m). 19.00 GRAVACIONS UIST ÒRlQUES ENREGISTHAMENTS DE 1955. VI'I'ALI: Xacona t•n ~ol m. Nuthun MiiKtt•in, violí. Ar·tu •· Bol•ntn, piuno. (10m). BOITO, ROSSlNl . MASCAGN L, CATALAN!: urieH d'tlpt•t·n. Virtòria dl'is Àngt•IM, Roprnno. Ot·rp.at•slnl dt• l'Òptwu dr Roma. Dir.: GiuHeppt• Mnrelli. (18m). FAURE: Sonota per a violí i piano ra. 1, Op. 13. J ascba Ht•ift•tz. Brook~ Smith. (20m). 20.00 BUTLLE1'Í DE NOTÍClES 1 AGEN DA .m;SJCAL 20.13 GRANS OBRES R \1\tEAU: PlatÍ'P, comèdiabnlll't en trts tu•trs i un pròltg. Michel Sénérhal. Jnnine \fichrau. l'iicolai Geddo. Jncque~ Jonseo. Cors drl Fe•thnl d'Ais de Provença. OrqueHra de In Sori<·tot dc Cont•ert~ del Cons!'rvutori. Dir.: Han~ Rosbuud. (107m). 22.00 AGENDA MlJSICAL 22.05 ELS NOSTR ES CONCERTS CONCERT enr<>glstrat per Catalunyu Mía~icu el din 2l de maig dt> 1994 ol FESTIVAL ThTEHNAC IONAL DE MÚSICA PRIMAVERA DE PRAGA. DUKAS: L'aprenent cir bruixot. BEETllO\ Et\: Concert J>er a piano i ort(Ue•lra n. 5, op. 73 "Ernpt'rador". RIMSKJ-KORS \KOV: Scbl'herazade, op. 35. Et!!uko Tt>rada, piano. Orque.;tra Sinúònko de Ràdio Praga. Oir.: Vladimir Vnlek. (95m). 23.30 NOCTURN Música per acabar el dia. Presentació a còrrec de Maró Jané. 00.30 REP ERTORI DE NIT DIMECRES, 23 D'OC· TUBRE DE 1996 07.00 L'OBERTURA Mú•irn t>er conwnçar el dia. Recull d'obt·c~ hrcu.~ pres!'ntodc! per Joan Vives. Inclou butlletins informatiu~ i agendes 8 mu~iral~. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 T DlPS DE LES 1\lUSES Una hora de música barroca presentada per Joan Vives. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍClES 10.08 CAPSA DE 1\IÚSI CA HAYDN: Stabat Mater, Ilob. XX bis. Barbara Bonney. Elisnbeth von Mngnus. Hcrhcrt Lippcrt. Alnstair MiJes. Co t· Arnold Scbonberg. Concentus Musicus Viena. Dir.: Nikolnus Harooncourl. (59m). GRIEG: Sonata per a violí i piano op. 13. Jouquín PaJomares. Micbel Wagemans. (24m). CORELLl: Concerto grosso n. 6, op. 6. Cantilena. Dir: Adrian Sbepherd. (14m). VANHAL: Simfonia en Re M, O 4. Orquestra de Cambra de Praga. Dir.: Yaclo,· l'íeumann. (23m). GLll\'KA: Vals Fantasia V. K8.1Illi.hov. piano. (Sm). LEKEU: Adagio, per a quartet d'orquestra. Ensemble )Jnsique Obhque. (10m). REBEL: Els elements. ouite per a orquestra. :llusico Antiqua de Colònia. Dir.: Reinhard Goebel. (24m). 13.00 GRANS INTEGRALS RAKHMANINOV: M(;SICA PER A PIANO. Cançó sense paraules. Howard Shelley, piano. (lm). Tre~ nocturnA. Howard Shelley, piano. (11m). Quatre peces. Howard Shelley. piano. (12m). La bella donuenl de Txaikovaki., op. 66 (arranjament dc Rakhmoninov) Katia i .:\farielle Lahèque. pianos. (17m). <¡uestra Simfònica de Saint Louis. Dir.: Lronord Slatkin. (49m). TELE\1ANN: Sonata per o durs flautes de bec n. 4. \1ichala Petri i Elisaht>Lh Selin. (12m). W.F.BACTI: Concert per a cluvicèmbal i rorda, F 45. Richurd Egarr. London Baroqut•. (15m). \fACFARREN: Chrvy Charr, obt>rtura de concert. English Northrrn Philhnrmonin. Dir.: David Lloyd-Jones. (8m). ALBINON I: Concert per a dos oboès i cordn op. 9 n. 6. Tbc King'" Consort. Dir.: llobert King. (9rn). ROCCI!EHINI: Trio ]JCr o dos violins i ''ioloncel, op. 34 n. 2, G 102. La Rt-nl Cúmura. (20m). MORALES: Kyrit> i Glòria de lo Missa Dl' Bt•ata Virginc. Solistes vocals. Orqm•str a dl'l Renuixement. Dir.: Richard Chel'llJOm. (12m). 19.00 NOUS INTÈRPRETS WOLF: Dos lif'der. Griselda Ramon, soprano. Joan CorleR López, piano. (Sm). MlLA..'\': Vier Sütu rur Streichtrio. 'Ino Florestan. (14m). SCHUBERT: 4 liedt>r. Ofi.lia Sola, soprano. CarieM Lama, piano. (14m). ESPI RITUALS 11/EGRES. Big }lama. l¡¡nnsi Tt'rraza, piano. (17m). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES l AGENDA l\1USICAL 20.13 SELECCIÓ DE NOVETATS Prt'•!mtal'ió de leH últimes novetat!! diqcogràficpacR npnrr•gudes al mf'rtot. ERpui polrorinnt pl'r Dillcos Cnsti'Uó. 22.00 AGENDA ~IUSI CAL 22.05 ELS "'OSTRES CON- 14.00 Bu'TLLETÍ D E NOTÍCIES I AGE~DA lfliSICAL 14.13 EL GRA.."i SEGLE Programa de mú•ica onli!a. Selecció, guió i presentació a càrrec de Joan Vive&. ELS Cm1POSITORS DELS TEMPS DE CARLES I: Antonio de Cabezón. EL PAR.liJÀS. 16.00 CAPSA DE ~fÚSICA 1\IENDELSSOHN: Simfonia per a corda n. 7. Collegi nm Instrumeotale Brugense. Dir.: Patrick P eire. (21m). BERNSTEIN: Salms de Chichester. Dominic Martelli, nen soprano. llachel Masters, arpa. Gory Keuel, percussto. Tbomas Trotter, orgue. Corydon Singers. Dir.: Mntthew Best. (19m). ELCAR: Concert per a violí, op. 61. Pinchas Zukermann. Or- CERTS CO.'\'CERT rnregi~trnt per Catalunya Músira l'I dia ll de juliol dt> ] 996 o l'E~glé•ia Parroquial dr Matadepera. XVI FESTIVAL I~TERNACIO'I"AL DE \fÚSICA. MOZART: Quartet d ... corda KV 156. XOSTAKOV1TX: Quarll'l n. 8, op. 110. BEETHOVEN: Quartl't n. 3, op. 59. Quortct de corda SiJveetri. (75m). 23.30 NOCTURN Música per ocnbor t'I din. Presentueií1 o còrrec d'Alfred Celayo. 00.30 RE PE RTORI DE NIT DUOUS, 24 D'OCIU· BRI DE 1996 07.00 L'OB ERTURA Músiéa per començar el elia. Recnll d'obres brcw; presentades per Joan Vive... Inclou butlletins informatius i agendes musicals. 09.00 B UTLLETÍ DE NOTÍ. CIES 09.08 T~fPS D E LES ~lliSES Una hora de música barroca presentada per Joan Vives. 10.00 B UTLLETÍ DE NOTÍ. CIES 10.08 CAPSA DE MÚSICA BRUCH: Concert per a violí i orquestra n. 3, op. 58. Salvatorr Accardo. Orquestra de la Gewandbaus de Leipzig. Dir.: Kurt MB!!ur. (38m). JACQUET DE LA GUERRE: "Judith", cantata n. 6 amb simfoaia. Jsabelle Poulenord, soprano. Brigiue Haudebourg. clavecí. Françoise Bloch, violo de gamba. Dir.: Guy Robert (tiorba). (19m). BARTOK: El príncep de fusta, suite op. 13. Orquestra de l'Estat Hongarèa. Dir.: Adam Fischer. (26m). LAWES: Consort Sett a 6 en do m. Fretwork. Paul Nicho!Boo, orgue. (13m). LEKEU: Lar· gl1etto per a violoncel sol i roujunt. I.sahelle Veyrier. Ensemble Mllllique Oblique. (9m). BEETHOVEN: Cançons irlandcseft. Julie Kaufmann, soprano. Neues Mtinchncr Klaviertrio. (17m). XOSTAKOVITX: Suite de ballet n. 3. Orquestru Simfònica de Minsk. Dir.: Walter Mnntsakanov. (20m). HAYDN: Concert per a trompa i orquestra en Re 1\1, Hob. VI1d:3. Barry Thckwell. Aca· demy of St Martin-in-tbe-Fields. Dir.: ~eville l'tfarriner. (18m). 13.00 GRANS INTEGRALS RAKHMANI~üV: ~fÚSICA PER A PIANO. Ducs peces per a piano a sis mans. Brigitte Engerer. Oleg Maisenberg. Elena Bachkirova. (6m). Rap~òdia sobre un tema ntS, per o dos pianos. Brigitte Engerer. 01eg Mai'!enberg. (10m). Morceaux de fant.a.isie op. 3. Howard Shelley, piano. (23m). Romança en Sol, per o piano n quatre mWlll, op. 11. Brigitte Engerer. OlegMaisenbcrg. (2m). 14.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCLES I AGENDA MUSICAL 14.13 ~fÚSICS DE CATALUNYA AMARGÓS: Sonata per a dull! flautes (1979). Jaume Cor· tadella8 i P atrícia Mazo, lloute!. (llm). MOZART: Sonata per a KV 457. Alícia de Larrocha. {19m) SORS: Sonata per a guitarra, op. 22. T~a Cbagnot. (22m). GREGORIA: Tres antífones de la missa. Schola Gregoriana de Barcelona. Dir.: Ramon Moragas. (Sm). FAURE: Nocturn n. 4, en Mi b 1\f. Sofia Puche, piano. (9m). MORERA: Dansa. Orquestra de Cambra Gonçal ComeUas. Dir.: Gonçal ComeUas. (Sm). MlLHAUD: Scaramoucbe. Mon Mar-1\·rs. (9m). VIOLA: Sonuta en Sol M, M 63. Maria Lluïsa Cortada , clavicèmbal. (Sm). GOUNOD: Tres cançons. Josep Cnrreras, tenor. Lorenzo Bnvuj, piano. (Sm). pi8llo, 16.00 CAPSA DE MÚSICA SCHUBERT: Sonata per a piano D 664 {op. pòst. 120). Christian Zacharias. (21m). C.Pb.E.BACH: Concert per a violoncel i orquestra Wq 170, H 432. Miklós Perényi. Orque!ltra de Cambra Franz Liszt. Dir.: Janos Rolla. (26m). BRUCH: Simfonia n. 2. op. 36. Orquestra de la Gewandhous de Leipzig. Dir.: Kurt Masur. (34m). DELALANDE: Cantique Quatrième. Véronique Gens. Noémi Rime. Les Arts Floriesanl8. Dir.: William Chribtie. {13m). ROSSINI: Sonata per a corda n. 3. I Solisti Italiani. (13m). W ALTON: Preludi i Fuga "The Spitfire". Orquestra Filharmònica de Flol'ida. Dir.: Jarnes Judd. (7m). STÓEFFKEN: Swte en re m per u viola. Jonathan Dunford, boix de \iola. (16m). BOTTESINI: li Diavolo dello nolle, sinfonia. Orquestra Simfònica Lituana de Vt!nius. Dir.: Silvano 'Frontolini. (6m) MOZART: 12 minuets KV 568. En!emhle r>lozart de Viena. Dir.: W'ill.i Boskovsky. (25m). 19.00 PEl'iTAGRA.'lA Programa de divulgació musical. Guió i realitució: Pere Burés i Àlex Roblea. 20.00 BliTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 20.13 "A LA MANERA DE...." Un convidat ens proposa i tomen ta lo mú•ica que li ogradn. Gwó i pt·esentuci6 de J o un Vives. Producció d e Dolors Busquel8. 22.00 AGENDA MUSICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT enregistrat per la Ràdio Txeca el dia 23 de maig de 1994 al FESTIVAL INTERNACIONAL DE MÚSICA PRJJ\tAVERA DE PRAGA. BACBJ VIVALDI: Concert BWV 593. MOZART: Adagio i Fuga F..'V 546. lntrada i Fuga KV 399. FRANCK: Preludi, Foga i Val'iacions op. 1S. DUPRÉ: 'l'tes preludis i fugues, op. 7. Ales Barta, orgue. {67m). 23.30 NOCTURN .Música per acabar el dia. Presentació a càrrec d'Alfred Celaya. 00.30 MÚSICA DEL SEGLE xx XOSTAKOVITX: Sonata per a violo i piano, op. 147 Yuri Boshmet. Mikhail Muntian. (36m). ffiERT: Simfonia morina. Orquestra Simfònica de la Ciutat de Birmingham. Dir.: Louis Frémaox. {14m). GORLI: Requiem. Conjunt Voc.a l Europeu de La Chapelle Royale. Dir.: Philippe Herreweghe. (14m). PONCE: Concert per a piano i orquestra. J orge Federico Osorio. Orquestra Simfònica de Mèxic. Dir.: Enrique Batiz. (20m). 02.00 REPERTORI DE NIT DIVENDRES, 25 D'OC. 'IUBRE DE 1996 simfònics. Orquestra Filharmònica de Berlín. Dir.: Semyon Bychkov. {14m). KIRNBERGER: Erborm dich, unser Gott, motet. Solistes vocals. Rheini~­ che Kantorei. Conjunt irutrumental. Dir.: Bemann Max. (14m). VIVALOl: Concert per a guitarra, RV S2 {arranjrunent dl' Behrend). Siegfried Behrend. I Musici. (Sm). GOUNOD: Petita simfonia per a 9 iDlltruments de vent. Acadèmia de Vent de Munic. Dir.: A. Brezino. (22m). DVORAK: Obertura Cornavnl, op. 92. Orquestro Nacional Escocesa. Oir. : Neeme Jiirv!. (9m). 13.00 GRANS INTEGRALS RAKliMANINOV: MÚSICA PER A PIANO. Suite per o dos pianos n. 1, op. 5 "FantaisieTableawc". Brigitte Engerer. Oleg Maisenberg. {25m). Morceawc de solon, op. 10. Ruth Laredo, piano. (26m) 14.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 14.13 EL DIA DE L'OIEJII'T Programació realitzada a partir de les peticioDll que els nostre~~ oients han fet al con testador de Catalunya Música, tel. 202 35 35. Presentació a càrrec d'Alfred Celaya. 00.30 REPERTORI DE NIT DISSAII'I'E, 26 D'OC. 'IUBRE DE 1996 07.00 L'OBERTURA Música per començar el dia. Recull d'obres breus presentades per Pilar Suhirà. 09.00 MÚSICA PER A COBLA MARTINEZ VINAROZ: Segadors o Barcelona, suite per o cobla i percussió. Bernat Sellenl8, percussió. Cobla Sant Jordi. Dir.: Jordi León. (15m). SADERRA: Visca, sardana. Cobles Montgrins, Selvatana i Principal de La Bisbal. Dir.: Dir.: Manuel Saderra. {Sm). ARISA I CAMP: Sardanova dels onnats. Cobla Montgrins. Santi Ari11a i Lakatans. Dir.: Martí Camós. (6m). BORGUNYÓ: Petit ballet imaginari. Cobles Mediterrània i Sant Jordi. Dir.: Joan Lluís ~Ioroleda. {Sm). TOLDRÀ: L'hostal de lo Pcira, El bac de les ginesteres, sa.r danes. Cobla Sant Jordi. Dir.: Jordi León. (9m). 10.00 PENTAGRAMA Repetició del programa emès el dijous. 21.00 GRANS INTÈRPRETS 07.00 L'OBERTURA HERMANN BAUMANN. GLLE- Música per començar el diu . Recull d'obres breus pt·esentades per Joan Vives. Inclou butlletins informatius i agendes musicals. RE: Concert per u trompa i orquestra, op. 91. Orquestra de lo Gewandhous d e Leipzig. Dir.: Knrt Masur. (23m). CZERNY: Andante e Polocca. Leonord Hokanson, piano. {12m). WEBER: Concertino per o trompa i orquestra, op. 45. Orquestra de lo Gewandhous de Leipzig. Dir.: Kurt Mosur. {13m). CHABRIER: Larghetto op. post. per a trompa i orquestra. Orquestra de la Gewandhaus de Leipzi«. Dir.: Kurt Masur. {Sm). 09.00 BUTLLEI'Í DE NOTÍCIES 09.08 TEMPS DE LES ~IUSES Una bora de música barroca p resentada per Joan Vives. 10.00 BUTLLEI'Í DE NOTÍCIES lO.OS CAPSA DE l\IÚSICA BEETHOVEN: Concert per a piano i orquestra n. 3, op. 37. Maurizio Pollini. Orquestra Filharmònica de Berlín. Dir. : Claudio Ahbado. {36m). JlAYDN: Quartet de corda op. 1 n. 2. Quartet Kodaly. (1 9m). RJMSKI-KORSAKOV: La ciutat invi~ihle de Kitej , suite. Orq~estro Nacional Escocesa. Dir,: N. Jarvi. (25m). PURCELL: Suite en Re M per a trompeta i orgue. Bernard Soustrot. François-Benri Hou· hart. {12m). TXAIKOVSKI: Eugene Oneguin, extractes 22.00 AGENDA MUSICAL 22.05 ELS NOSTRES CON- CERTS CONCERT enregistrat per Catalunya Música el dia 6 de juliol de 1991 al Mercat de les Flors de Barcelona. BOCCHERINI : Quintet op. 41 n. 2. Quintet op. 37 n. 2. Quintet op. 50 " La Follia". Quintettino "La musica notturna di Mudrid". Quintet op. 40 n. 2 "Fandango". Quintetto Boccherini. {75m). 23.30 NOCTURN Música per acabar el dia. 11.00 EL DIA DE L'OIENT Programació realitzada a partir de les peticions que els nostres oients han fet ol contestador de Catalunya Música, tel. 202 35 35. 20.00 L'ÀUDIOVISUAL Un programa d'Àlex Gori.n a. 22.00 GRANS OBRES MARTÍ I SOLER: ll Tutore Burlato, òpera bufa en trelJ actes {enregistrada en directe el 1994). Maria Angeles Peters. Ernesto Palacio. Liliana Mar:tano. Giancarlo Tosi. Marcello Lippi. l\fichela Forgione, clavicèmbal. Orquestra de Cambra "Dianopolis". Dir.: Miguel Harth-Bedoya. (95m). 23.45 NOCTURN Música per a cabar el dia. Presentació a càrrec de Maró Joné. 00.30 REPERTORI DE MT DIUMENGE, 27 D'OC. 'IUBRI Dl 1996 07.00 L'OBERTUR.A Música per començar el dia. 9 R~c-ull d'obre•• hr~u" prt'•t•ntudt·' pe·r Pilor Suuiru. '11ú•icn per aeabar el diu. Presentació u càrree de í\laró Joné-. 09.00 M(SlQUES '11ÍSTIQL'ES ;;;l so ...= a ~ Si' s¡· 1 44 HA'IDEL: Tlw Lord i" my light. Anlht'm Chondos n. LO. L) """ Oow~oon, ~oprono. Jan Portrid!lt'. trnor. Cor i Orqm•stru The Si,.tePn. Oir.: Ilnrr) Clu·i•toplwrM. (28m). LOCKE: Bc tbou e>.ultt>d, Lord, untlwm. Cor dd Nt•w Collt•gt•, Oocford. Tlw Purll'y of ln~trumPnlR. Dir.: Edwnr•l ll ig¡,rinhottom. (10m). VAUGIIAN WILLIAMS: Lord, Thou huKI Lwcn our Re•fugl'. Tlw Finzi Sinl(•'t'N. Jlun·y Rirket, oq;u•·· Dir.: Puul Spic•t•r. (10m). PURCI!:LL: Pt·uiAt· thc Lonl, O my soul, O Lord my Cod, Z ili. Solistt•s vorniR. Cor dt>l King's ConNorl. Thc h.ing's Consort. Dir.: Hobt•rt King. (17m). ELC \.H: Greal i» tht• Lortl, op. 67. Cor del Trinity CoUegt• de Cambrid¡u·. Dir.: Richard Marlow. (lOm). ST\:\FORD: Thl' Lord ih my Shf'pberd. Cor dd Trinity Collt•¡te de Cambridge. Dir.: Rkhard Murlm•'· (8m). PORTER: O pnLÍ'<' tho: Lord. The Con•ort o f '\Ju~i<'kl'. (7m). \\ EELKES: Gi ve l'or, O Lord. Chri..t Church Cuthedrnl Choir. Dir.: Stepben Ourlin¡,'lon. (6m). 11.00 TRANSMISSIÓ EN OlRECTE DE LA MISSA CONVENTUAL OES DEL MONESTIR n E l\IO~TSEllRAT 12.30 DlVERTi i\IENT Un migdio mubirul on t•s combino Iu músico omb la informació i lo purtil'ipuciú dt•IH no~lreo oients. DLOC DE r\OTES. EL TRENCACLOSQt.;ES. SAC DE DUBTES. 15.00 "A LA )1A."ERA DE...." Rep~tició dt:l pro¡cromn dijou• al v¡•,prt•. em~' cl 17.00 TE, JPORADA D'ÒPERA DE CATALUilA 'IÍ1SI CA BORODI-.,: El Príoct·p Igor. òpet·n. lvon PNrov. Tatiana Thgorinm·o. Vladimir Atlnnto'. Artbur Ei~rn. Elt·nn Obrazt¡;ovu. Corg i Ortlue><tru del Tt•olre Bulxoi cir Muarou. Dit·.: Mnrc EI'Dtlcr. (194m). 00.30 REPERTORI DE :\TI DIU.UNS, 28 D'OCIU• BRE DE 1996 Oi.OO L'OBERTURA Músira per començar el diu. Recull d'obres hreus prPsentade• p!'l' Joan Vives. lm·lou buiIJ¡•tins informatius i ag!'nrll's musicnl.s. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 T EM PS DE LES i\tUSES Con hora de música hurroca pre-entada per Joan \1H•<. 10.00 BUTLLETÍ DE 1\iOTÍCJES 10.08 CAPSA DE )IÍ:SICA BEETHO\'E:'\: Sinúonin n. 4, op. 60. Staal<kopeUe Bt>rlin. Dir.: Otmar Snitner. (36m). W.F.BACH: Duet per a flauto i oboè n. I. Wolfgang S<'hulz. Jlan,jorg ScbeUenberger. (10m). BRITTK": Ballad of Hcroe... op. 14. Martyn Hill, tenor. Cor i Orquestra Simfònica de Londres. Oir.: Richard Ilickox. 118m). )fOZART: Rondó dl' conc·ert, II.'Y 3ïl. nadovan Vlatkovic. trompa. Orquestra dc Cambra Anglesa. Dir.: Jeffrey Tate. (5m). SffiELIUS: El Fe.-tí de Baltasar, ~uite op. 51. Orqueotra Sinúònicu de Güteborg. Dir.: Neemt> Jiini. (14m). BOTTESI:\ï: Ali Babu. o~rtura. OrqneHro Simfòniro Lituana de Vilniw;. Dir.: Sihano Frontolini. (6m) GRIEG: Balada en forma de •'Briacion.•. op. 24. Gerhard Oppiu:, piono. (19m). R-ütEAU: Le• •urprue, de ramo ur. ~ui te en concert. u., :\fu,icif'no du Lou.-re. Dir.: :\larc :\linko"·•ki. (52m). 13.00 GRANS 11\TEGRALS RAKH.MA~Il'<O\: )fÚSICA PER A PL.\.!~0. Sis peces Jl" a piano a quatre mans, op. ll. Yaaro Tal i Andrea• GroctbuJsen. (24m). Momenlli muAicoux, op. 16. Ruth Lareclo, piano. (28m). 20.30 SELECCIÓ DE JA1Z -..cl\l'lat~ di•rogròfitpu·~. ronrt•rt• i nolÍC'ÍI'• que fan reft'rèncio ui món rorol. 16.00 C.\PSA OE ~ri:SJ C.\ SPOIIR: Con<'l'rt 1wr 11 Yioli n. 13. op. 92. L1f Hot"l,<'hl'r. Orqtt~•tru Simfònit·u dl' la Ricdio dP Brrlín. J)ir.: Chri,tinn Fri;hlic-h. (11m). BOCCHERII'ff: Simfcmiu op. 35 n. I, C 512. En.,•mblt• 115. Dir.: Chiaro Botwhini. (17m). FRAi"íCK: El ruçotlnr mulí'ÏI, pcwmo nimfònic. Orquc•stt·u dc• Filndi'lfia. Dir·: Ricrut·do Muti. (16m). MARAlS: All'innc. oegonu suitr. Ll' Com·l·t·t ch•s Nution~. Dit·.: Jot·tli Sa, ull. (12m). TXAIKOVSK1: Trio pt'l' u 'inlí. ~iolonrcl i piuno, op. 50. Trio Borodin. (18m). TELE~t"N: Conrerl p<'r u floutu dt• lwc·. rn Do ~f. P!'lcr Hoh•log. Thr Parlt•y of ln•trum~nt<. Dir.: Pt•ter Ilolmon. (15m). WOLF: Spani"ch~' Lil'clc•rhudt, 9 lit•tlt'r. \lit•uko Shirui. Jo•t•f Prot><t·hko. Hartmut Hüll. (21m). 'l\SLIVECF.h.: Simfonia t•n Si h \t. Or•lut•,tro 1ft• Combro dc• Prago. (lOm). \f.E"iDELSSOH'\: Sonatu pt•r o orgul' op. 6.) n. 2. Rudolf llc•inrmonn. (9m). 19.00 \.V\lANAC l'n •••pni tlt••linot a l'\UCor n·,·iurtt dN ft.>ts nt{•t; reprl'"it~ntn­ tius tl!•l pa•snl mu~ic·al. Guió í selt••·•·•Íl ti'Aic•x Hohlc•o. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCI ES I ACE~DA MUSICAL 20.13 SELECCIÓ DE NOVETATS Pn-•Pnt:ll'ió .J¡• lt·~ últim,.~ nuwtnl• di,<'o¡criifitiUI'• aport'glHic'al tm•n·ut. f.,.pai potroc:inot p<'r Di•t·o• Cu.•tt·Uó. 22.00 AGE:\D.\ .\Jl'SICAL 22.05 TE\lPORo\.I)A DE I:OBC CO:-.JCERT rnrt•¡.,ri•tral prr Cotalunyo '11ú-irn d dia 25 d'ocLuhn• dt• 1996 ol Poluu dt• lo Mú•i•·o Cntaluno clt• Ban·t'lonn. \fAHLER: Simfuniu n. 6. Orquc·•Lru Simfònic-a ,(,. Borcelono i Nurionul tJe CotoJunyo. Oir.: Eliuhu lnhol. 23.30 NOC1'UHN Programa dcclirut u In rntJijicu d!' juzz umb gui6 d'AJiwrt Mallofré. 14.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA J\JUSICAL 22.30 CONCERT lMAClNARJ 14.13 LA CA."'TATA DEL CAFÈ Guió i sclt•cl'iÓ: Haimon Colomer i Joon Vives. Pro¡,'Tama de mú•ica coral. Selecció, guió i pre«entadó: Àle' Rohle... LA MÚSICA DE fL.\YD.'\. ELRJDlEDELCOR: Música pc·r uc·obor ri diu. o t•òrt·ec d'Alfred Pr···~t·ntur•Ó Cduyn. lO 00.00 NOCTUR!\ 00.30 REPERTORI DE NIT DIMARTS, 29 D'OCIU· 8RE DE 1996 Oï .00 L'OBERTURA :\lúsica per començar el dia. Rl'Cull d'obre.< hreus pre>~'nta­ de, per Joan \ives. Inclou butll!'lins informatius i agendr> nmsieals. 09.00 BLILLETÍ DE NOTlClES 09.08 TEl\1PS DE LES .MUSES Una l10ra de música hnrrorn pre.sentuda per Joan \'ives. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE :llÚSlCA BALAKIREV: Simfonia n. 2. The Phil11armonia. Oir.: J.-'g<'ny Svetlanov. (37m). DEVIE1\'NE: Concert pt•r u fagot n. 1. Eckurt Hïtbntr. Orquc.tra dc Cambra E<lovoco. Dir.: Bobdan Warchol. (15m). SCHUBEnT: Quartet de corda o. 9, D 173. Quartet :\telo•. (24m). J.Ch.F.BACR: \lncbet o ni. ruh die Stimmc. molt'l pt'r a cor i bai'< continu. Rbt"ini.•rlw Kantorei. Da-. Kleine Konurt. Oir.: Hermann :\ta.x. (16m). ,\.SCARLATTI: Simfonia dr concerto gros-o n. 1. William Bennell. Ueinz Ilolligrr. I Musid. (8m). GIARDI~I: Sonoto per a rlavici'-mhol i ,;oli n. 2, op. 31. Cinrgio Tuburco. Enrico Gatti. (11m). PARRY: Simfonia n. 5 "Fanln~io Sinúònicu 1912''. Ort1ue~1ra Filh:u·mònico de Londre~. Dir.: ManhiaJl Bamcrl. (2ïm). PAGANINI: Quortet per o guitarra i corda n. 14. Qunrll'l Pa:q;anini. (21m). 13.00 C~S 1:'\TECRALS RAFJL\l.\."\INOV: 'lftSJCA PER A Pf..\.'\0. :\forcen u dt> fantai•ir, en -ol m. Howard Shrllt')· piano. !lm). Fughettu en Fa. Howard Sbelle}. piano. (2m). Suite per a do, piano> n. 2, op. 17. ~1orthn Argericb. '\el•on Freire. (21m). Variacion.' "'lbrr un temo de Chopin, op. 22. Rnl.h Laredo, piano. (31m). 1-1-.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 14.131\IOMENTS LÍRI CS WAGNER: Siegfricd, cxlntrt~s (em·ebristrut en directe ol ft-RLivnl dc Bayreuth el 1980). Manfred Jung. Cwynetb Jones. ll~u1z Zednik. Normo Shurp. Orqut•.s· tra del Festival de Bayreuth. Dir.: Pierre Boulez. (73m). LECOCQ: Le Mynsofu. opl'n'to bufa. Gérard FriPdtnuon. Pierre Saugey. Orqut•strn Líríru '· l· l- [. s de I'ORTF. Dir.: Jran-Pnul 1\redcr. (9m). Vl\'ES: Ln gent'· raJa, duo. '\lontMerrot CaboUé, 10prano. Bernabé ~1artí, tenor. Orquestra Simfònica. Oir.: Eugen.io '\1 . .\lur<•o. (l!rn). BERLIOZ: "D'anrour l'ardentt• flamOie'' de La Dumnution dt• Faust. Kiri Te Knnuwa. Orc¡uc>str·a Royal Opera llous!', Covent Gardrn. Dir·.: Jc·ffr·ry Tatr. (Sm). 16.00 CAPSA DE MÚS ICA t. ). r. a. ). la ~. el a lC 't. ). !e m J 1: ,li o. Y: ia a ü. SCHUMANN: Sonutn per R violí i piano n. 2, op. 121 . .fcun ;\Jouillère. Jcun llubcau. (27m). HANDEL: Coucet·to gt·o~so op. 3 n. 4. L' Arpu Ft•stanll• :'tlüncben. Dir.: Mi!' hi Cni¡(g. (13m). L.MOZART: Conrert pl'r a trombó i orcruc•tt·u en He M. Armin Rosin. Orqu~stt·a dc Cambra dc Virnu. Dit·.: Philippc Entremont. (11m). FIBICII: Simfonia n. 3, op. 53. Orquedtr·a Filltnrmònica Txt'ca. Oir.: Gerd .\!brecht. (36m). CE\11M.\ \1: Sonata per o ~ioloncel i Llai>. conllnu n. 3. Rocl Dieltirn,, Richte van cler 'fet•r. Rob!'rt Kohnen. (12m). DELIUS: On•r tbe bills anet far nway. Cot· i Orque,tra dt• I'Òp<•ru Nacional Gal·lesa. Dir.: Charlcs Mnckerras. (14m). MOZART: Conct·rt prr a clat;net i orqu~btra, KV 622. Michd Pot'lltl. Orquestro de Cambra de Viena. Dir.: Phitippc Entremont. (29m). TELE1\ú\NN: OhHturn TWV:55, "Burlesca do Don Quixot". Orquestra Barroca dc Fl'(·ibu•·g. Oir.: Cotúticd Von Dct' Goltz. (20m). 19.00 GRAVACIONS IJISTÒ- RIQUES ffi e, ;y. r· 1). p. D re 2. es 'al E:'fRECISTIUMENTS DE 1960. )ULR.\UD: ¡_.. rt•tour dtl'enfant protliguc, rontatn op. 12. Bernard Dt•mign). Cohriel Bacquil'r. André Ves~ières. Janint' Collard. \tichrl Coron. Soli-re• dt• I'Ort¡uP~lra del Teatre ~acioool dP l'Ò¡wro de París. Dir.: Dnrius '\filhuucl. (38m). NOVAK: Lody Gotlivn. obertura op. 4!. Orqut'stro Filhormònit•o de Brno. Dir.: Jaro8lav Vogrl. (16m). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- CIES I AGENDA MUSICA L ~d 20.13 CRANS O BRJ<:S nz SCHUMANN: Genoveva, clpern en quatre nctc•N. Juliu Foulknc>t', Renate Brhlo. Alnn 1'ituH. Kcilh ~wis. HuroJd Stomm. C:or de l'Opera d'Humbuq~. Or·qur~Lru F'tlharmònica d' llarnhu r·g. Dir.: Ctrd Albrerht. (118m). h. t). ta n. u 22.00 AGEN DA ;\fUSICAL 22.05 ELS !'\OSTRES CONCERTS CONCERT enregistrat per la Ràtlio Txeca el dia 24 de maig de 1994 oJ FESTIVAL INTER.~A­ CIONAL DE MÚSICA PRIMAVERA DE PRAGA. MOZART: Duo per n violi i viola KV 424. SPOHR: Duo per a violí i viola, op. 13. MARTINU: Tres Madrigals. HANDEL: Xacona. lvnn Zenuty, violí. Josef Suk, violn. (80m). 23.30 NOCTURN Música per acabar el dia. Presentació a càrrec d'Alft·ed Ct'laya. violes i violont."d, llob. 11:29. Wiener Conccrt-Vt"rt•in. (10m). 13.00 GRANS li'ïEGRALS RAKW\tA '\'1'\lOV: \1ÚSICA PER A PIA'I(O. Prdudi• prr a piano op. 23. P<"trr Katin. (35m). Polka italiono per a piano o quntre mans. Bri¡ritte Engcrcr. Ol<'g Mai~t'nhc•rg. (2m). 14.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 14.13 EL GRAN SEG LE Progr·ama du lnÚ8icu nnligu. Selecció, guió i JH'c•scntució o càrrt•c dc .I oan Viws. ELS COMPOSITORS nELS TEMPS DE CARLES J: Oicgo Ortiz. EL PARNÀS. 00.30 REPERTORI DE NIT 16.00 CAI•SA DE MÚSlCA DIMECRES, 30 D'OC· TUBRE DE 1996 07.00 L'OBERTCRA '\1úsica per començar el dia. Recull d'obres breus presentades per Joan Vive.s. Inclou butlletins informatius i agendes music•als. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 TEMPS DE LES lifUSES Una hora dc música barroca presen tada per Joan Vives. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTICIES 10.08 CAPSA DE MÚSICA SIBELfUS: Sinúonia n. 2, op. 43. Orquestra Simfònica de Londre,. Dir.: Colin Davis. (47m). KRAUS: "Zum Geburtstagc> des Konings., . extracte,, Barbara Bonney. soprano. Orquestra del Teatre de la Cort dr Dt·ottningholm. Dir.: Thomas Srhuback. (15m). MOZART: Concert per a trompa i orquestra, KY 495. LoweU Greer. Orquestra Barroca Philharntonia. Oir.: Nicbolas Mc~. (16m). DITTERSDORF: Serenata en Fa M. Orquestra Filharmònica Oradea. Dir.; Romeo Rimbu. (19m). SCHUMANN: Quartet de corda n. l, op. 4l. Quar tet Via Nova. (25m). llAMEAU: Quant dilecta, motet. Solistes vocals. Cors i Onruet~IJ·a dc la Capella RPial dc Paris. Dir.: P. Herrcweghe. (21m). MENDELSSOHN: Simfonia per a corda n. 10. Ort¡Ut'Sh'U de Cambra Anglesa. Dir·.: William Boughtoo. (7m). HA1'D~: 'llocturn per a flauta, oboè, 2 clarineU;, 2 trompes, 2 DEBUSSY: Si.~ r~tuclis prr o piano, llibn• priml'r. Maurizio Pollini. (18m). FUX: Duc~ •int fonieo, K 300 i K 298. Cupcllo Agostino StPffoni. Dir.: Lajos Rovotkoy. (9m). BIZET: Sinúonio en Do. \codt'nt)' of St. ;\fartin-in-the-Fil.'lds. Oir.: ]';. Marriu~r. (32m). Ull'iDEM1TH: Concet·t per a trompa (1950). Dc>nnis Brain. Philhnrmonio Ot·chcstru. Dir.: P. Ilindemith. (15m). SUK: Quar·tet dc• coreJa n. 2, op. 31. Qunrtt'l Suk. (28m). BLOW: Murk how tlw lat·k and linn!'t sin¡¡, oc lo ¡wr· Iu mot·t de llem·y P ut'CI'Il. Ruth llolton. Roge•·K Covcy-Crump. Churles Oonicls. Simon Bircholl. Tlw Purlry of l nstrumtmts Buroquc OrrhesiJ·u and Choir. Oir.: PNcr Uolmun. (20m}. 1-IlThfVIF.:L: Cron scnmoto u. 1 per o gttitm·ra, piano, violí, clarint•l i fagot, op. 63. Consortium Cluosirum. ( L7m). C.Pb.E.BACH: Simfonia p<'r a corda n. 5, Wq 182. Thr Engli.~h Conrert. Dir.: Trcvor Pinnock. (llm). LISZT: Despré' d'una lectura del Doni!• (Anys de Pelegrinatge, llibrr &t-gon). Eldar Nebol•in, piano. (15m). 19.00 l'iOUS INTÈRP RETS SCHUBERT: Sonatn en Si b M. Marta Obr·aclor~ i Fr·ancesco Conesa, piano o quatre muns. (17m). BACH: Àrio i set vnriacion.~ Goldbct·g. Uuis Sol(·, davicèmbul. (16m). MOZART : Sonata per a violí i piano KV 547. Morco Fiorini. Stofano Chicco. (15m). RAVEL: Tzigunc. Santiago do lo Hiva, violi. Mcnchu Mcnclizubul, piano. (10m). 20.00 BUTLLETÍ DE NOT ÍCI ES I AGENDA MUSICAL 20.13 SELECCIÓ DE NOVETATS Prcseotadó dc lcF últimes novetats discogràfiques aparcgttdes al mrrcat. Espai patrocinat per Di•coo Custt-Uó. 22.00 AGENDA .MCSI CAL 22.05 ELS NOSTRES CO NCERTS CONCERT enregistrat per Catalunya Música el tlia 15 de juliol dc 1996 al Claustre dc Sont Agustí de Barcelona. FESTfVA.L D'ESTIU GREC 96. UN SEGLE DE LJED CATALÀ. Obres dc ZAMACOJS, CASALS, TOLDRÀ, GARRETA, BLANCAFORT, GOLS. MOMPOU i TALTABULL, entre d'aht·es. Marta Fiol. so¡H"ano. Mnriau Marlins. mczzoprano. Rosa Mateu, soprano. Anna Moreno, soprano. Anna Ricci, soprano. TN·e~a Rilios i Uuís Avendaño. piano. (!Hm). 23.30 NOCTURN .\lúsica per Pret~entoció acabar el dia. a càrrec d'Alfred Cela)·a. 00.30 REPERTORI DE NIT DUOUS, 31 D'OCIV· BRE DE 1996 07.00 L'OBE RTURA Mí1sira per comen çar e l dia. Recull d'obres breus presentades prr J oan Vives. I nclou butlletins informatius i agendes musicoJs. 09.00 BUTLLETÍ D E NOTÍClES 09.08 TE.~JPS DE LES l\fUSES linn hora de música barroca preoentada per Joan Vives. 10.00 B UTLLETÍ DE NO TÍClES 10.08 CAPSA DE ~IÚSICA BRAllMS: Simfonia n. 2. op. 73. Orquestra Royol Concertgebouw. Dir.: Kirill Kondt·ashin. (37m). C.Ph.E.BACB: Concert per a oboè i orquestra eu Si b ~I, Wq 164. P étcr Póngracz. Ot·questl'a de Cam· bru Franz Liszt. Dir. : Jú nos Rolla. (2•~m). COU\'Y: L a Primovm·a, cantata. Sche ri Crcl'nawold. Cor d'Homes dc Uombourg-Haut. La Philharmonie de Lorraine. Dir.: Jacques Houtmann. {16m). JIAYDN: Trio amb piano, Hob. XV: 13. Trio Beaux Arts. (18m). DVORAK: EL Cant de l'Heroi, 11 poema simfònic Op. 111. Orquestro Nacional Escocesa. Dir.: Neeme Jiirvi. (21m). GLAZUNOV: Concert per o violí i orquestro, op. 82. l tzhak Per lman. Orquestra Filharmònica d'Isr ael. Oir.: Zuhin Mehto. (20m). HANDEL: Concerto grosso op. 6 n. 7. Academy o f St. Martin-in-tl1e-Fields. Dir.: lona Brown. (14m). BARSANTl: Sonata per a flauta de bec i continu, op. 1 n. 1. Arcadin. (10m). SIBELIUS:Sandela,op.28.Cor d'homes Laulun Ystiivlit. Orquestra Simfònica de Gothenburg. Dir.: Neeme Jiirvi. (10m). M.HAYDN: Divertimento, P. 8. Orquestra de Cambra Eslovaca. Dir.: Bohdan Warchal. (Sm). 19.00 P ENTAGRAMA Programa de divulgació musicol. Guió i realització: Pere Burés i Àlex Robles. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 13.00 GRANS INTEGRALS MÚSICA RAKHMANl NOV: PER A PIANO. Sonata per a piano n. 1, op. 28. Victor Ereaco. (38m). 14.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 20.13 "A LA MANERA DE...." Un convidat ens proposa i comento la mÚJ!ica que li agrado. Guió i presentació de Joan Vives. Producció de Dolors Busqueu. 22.00 AGENDA ~IUSICAL 14.13 MÚSICS DE CATALUNYA A.SOLER: Missa en FaM. Cor i Orquestra de Cambra "Villa de Madrid". Dir.: José María Barquín. (21m). SCHUMANN: Cinc peces en elltil popular, per a violoncel i piano, op. 102. Rose-Marie Claret. Lluls Cabestany. (16m). MOMPOU: (orquestració de Suburb~ de Orquestra Rosenthal). Cambra Teatre LLiure. Oir.: J osep Pons. (14m). PLANÀS: Antífona i Himne a Sant Benet. Modest Moreno, orgue. (7m). PRADES: Cuntotu "Ab, del célebrc c:onfín". Oiatessaron. (13m). CASABLANCAS: Tres peces per a piano. Albert Nieto. (llm). COPRARIO: Fantasies a Lrell parLa, n. 2, 6, 4 i 10. Jordi Savall. Christophe Coin. Sergi Casademunt. (10m). 16.00 CAPSA DE 1\IÚSICA 12 LISZT: Gran solo de concert, S 176. Lealie Howard, piano. (19m). KERLL: Missa Pro Defunctis. Greta De Reyghere. Jamea Bowman. Guy De Mey. Ian Honeyman. Mu Van Egmond. Ricercar Consort. Capella Sancti Michaelis. Dir.: Erik Van Nevel. (33m). LACHNER: Quintet de vent en Fa M. Quin tet Chalumeau. (24m). MOZART: Simfonia en Re ~1, KV 189b (KV 203). The Acndeltly of Ancient Music. Dir.: Jaop Schriider i Christopher VIEUX(28m). Hogwood. TEMPS: Concert per a violoncel i orquestro n. 1, op. 46. Jleinrich Schiff. Orquestra Simfònica cle lo Riidio de Neville Oir.: Stullgart. Mnrriner. (27m). BACH: Suite per a orquestra n. 3, BWV 1068. Orquestra de Cambra Anglesa. Dir.: Raymond Leppard. (20m). 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CO:-i'CERT enregistrat per Catalunya ?ti\Í5Íca el dia 3 de setembre de 1992 a l'Església Parroquial de Matadepera. Xll FESTIVAL INTERNACIONAL MOZART: MÚSICA. DE Quartet de corda, KV 421. BORODIN: Quartet de corda n. 2. DEBUSSY: Quartet de cordo, op. 10. Quartet de corda Russo. (SOm). 23.30 NOCTURN Música per acabar el dia. Presentació a càrrec d'Alfred Celaya. 00.30 MÚSICA DEL SEGLE Una hora de mUSICO barroca presentada per J oan Vivell. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE MÚSICA GLUCK: Don Joan, ballet panOir.: tomima. Tafelmusik. Bruno Wcil. (44m). FRANCK: Preludi, corni i fuga en si m. Jean Hubeau, piano. (18m). SAINT-SAENS: Simfonia n. 2, op. 55. Orqu!'stru Nocional de l'ORTF. Dir.: J ron Martinon. (23m). TELEMANN: Coucert per a flou tu de bt'C, fogot i cordo en Fa M. Lúszló Czidra. J6zsef Vnjda. Orqut•stra de Cambra Frnnz Liszt. Oir: Jónos Rolla. (21m). IIAYDN: Quartet de cor·da op. 33 n. 6, Hob. ID:42. (18m). Festetica. Quartet SCHUMANN: Obertura Manfred, op. US. Orquestra Simfònica de la Ràdio de Baviera. Dir.: Rafael Kubelik. (12m). BACH: "Mein Odem ist ac;hwarh" (El meu alè és feble), cantata apòcrifa BWV 222. Johanna Koslowsky. Kaü Wessel. Alsfelder Vokalcnsemble. Steintor Barock Bremen. Oir.: Wolfgang Helbich. (24m). 13.00 GRANS INTEGRALS RAKll MANINOV: MÚSICA PER A PlANO. 13 preludis per a piano op. 32. Vladímir A8hkt>nozy, piano. (39m). 14.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL xx 14. Ja EL DIA DE L'OIENT PROKOFIEV: Quintet, op. 39. (22m). Solisten. Berliner LJli.'DE: Simfonia n. 2, op. 23. Orquestra Simfònica "iorrkOping. Dir.: Jun'ichi Hirokami. (33m). ~U.RTll\'11: Concert per a piano i orquestra n. 3. Emil Leichner. Orquestra F'Uhannònica Txeca. Dir.: Jirí BelohlAvek. (30m). Programaci6 rcalit.tada a partir de les peticion~ que el.s nostres oienl8 han fet al contestador de Catalunya Música, tt•l. 202 35 35. 21.00 GRANS I~TÈRPRETS CIES HERMANN BAUI\1ANN. MOZART: Concert per o trompa i orquestra o. 3, KV 447. Concentus Musicu~ de Viena. Dir.: Nikolaus Harnoocourt. (14m). R.STRAUSS: Concert per a trompa n. 2. Orquestra de la Gewondhnus de Lepzig. Dir.: Kurt Mosur. (21m). TELE· MANN: Con cert per o trompa, cordo i continu en Re M. Academy of St. Murt.iu-in-theFitld!!. Dir.: [onu Brown. (9m). SAINT-SAENS: Fragment de concert per· a trompa i orqueslo de Orquestro tro. Gewandhnus de LepU¡¡. Dir.: Kurt Masur. (Sm). 09.08 T DIPS DE LES MUSES 22.00 AGENDA MUSICAL 02.00 REPERTORI DE NIT DIVENDRES, I Dl NOYIMBRI DE 1996 07.00 L'OBERTURA MÚJ!ica per començar el dla. Recull d'obres breus presentades per Joan Vives. Inclou butlletins informatius i agendes musicals. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT enregistrat per la Ràdio Txeca el dla 26 de maig de 1994 ol FESTIVAL INTERNACIONAL DE MÚSICA PRIMA. VERA DE PRAGA. PALES. TRINA: Dos madrigaL!. US. SUS: Dos madrigals. JIRASEK: Missa proprio. DVORAK: Amid Nature. Sis duets moravi•. Michal Chrobak, piano. Cors de nois Bo ni Pueri. Oir.: Kiri Skopal i Pa vel Horak. (56m) 23.30 NOCTURN Música per acabar el dia. Presentació a càrrec d'Alfred Celaya. 00.30 REPERTORI DE NlT DISSAB'IE, 2 DE NO. VEMBRE DE 1996 07.00 L'OBERTURA M\Í5Íca per començar tl dia. Recull d'obres breus pre.•enta· des per Pilar Suhírà. 09.00 MÚSICA PER A COBLA SADERRA: Adéu, amit', sardana per a tres cobles. Cobl1 Selvatana. Cobla Moutgrio~. Cobla Selvatana. Dir.: M Soderra. (Sm). HAMBURG: El Golem, estampa simfònica. Cobla Sant Jordi. Dir.: Jordi León. (6m). GIL: "El soll de Ferrlll!s6", "La font de la vcnu", sardunes. Cobla Montgrins. (9m). JOSEP SERRA: El profr· ta, vals. El piloto, schottisch. El grumete, vals-socis. Cobla San! Jordi. Dir.: Jordi Le6n. (Sm). LAMOTE: Amical. Cobla Sant Jordi. (Sm). DANSES POPL LARS: Ball enrobat, Ball de ten· tadorell. Cobla Meravella. Dir.. Uw Ferrer. (Sm). YRADIER: La paloma, hobanera. Cobl• Mediterrànea. Dir: Jordi León. (3m). 10.00 PEI'I'TAGRAMA Repetició del programa emèJ el dijous. 11.00 EL DIA DE L'OIENT Programaci6 realit.tada o partir de les peticions que els oostret oienl8 han fet al contestador dt Catalunya MÚJ!ica, tel. 202 35 35. 20.00 L'ÀU DIOVISUAL Un programo d'Àlex Gorina. 22.00 GRANS OBRES MICA: L'Origine di J aromeriz In Morovía, drammn per musit•· Michael Nowak. Ceroldini Cassidy. Jutta Geister. Manfred o ~ F J o I ' )N. ~la gde i\'A. Equiluz. Helena Dearing. Le Monde Classique. Dir.: Dagmar ~t11111&nn· (llOm). ~L\­ .Es. 00.00 NOCTURN "úsira per acabar el dia. Presentació a càrrec de Maró ~1\S. Jané. EK: .mid 00.30 REPERTORI DE NIT lVÏS. ·s de Kiri ) DIUMENGE, 3 Dl NO· VEMBU DE 1996 07.00 VOBERTIJRA din. Ired Música per començar el din. Recull d'obres breus presentades per Pilar Subirà. T 09.00 MÚSIQUES J.\IÍSTIQUES WEELKES: Evening Service. Christ Cburch Cnlhedral Cboir. Dir.: Stephen Darlington. (10m). STRAYINSKI: Abraham i Isaac, rua. ~ta- BLA trda· :o bla ;rin¡¡, M. ;, El nie a. Jordi lt de riru. \~:ofe­ !h. El [Sant [sm). Sant OPli· e tenDir.: •IER: ~obla León. ¡~d ~~ b;:; ostreS ta. balada sacra per a baríton i orquestra de cambra. David Wilson-Jobnson. London Sinfonictta. Dir.: Oliver K.nussen. (Um). DESPREZ: Miserere mei, Deus, motet. La Chapelle Royale. Dir.: Philip pe Herrewegbe. (15m). VIYALDI: Salve Regina, RV 616. James Bowman, contratenor. Ememblc Instrumental Jean-Walter Audoli. Dir.: Jean-Walter Audoli. (17m). GRÈCIA (Música sacra bizantina}: Gran cant octotonal a la Verge. Conjunt Théodorc Vassilikos. (17m). FRANCK: Les Benaurances (Vuitena benaurança). Louise Lebrun. Jane Berbié. Nathalie Stutzmann. David Rendall. Marcel Vanaud. François Loup. Cor de Radio France. Nou•·el Orcheatre Pbilharmonique. Dir.: Armin Jordan. (20m). SCHUBERT: Ofertori en DoM, op. 46, D. 136. Magdalena Hajo&s)·ova, soprano. Sigurd Brauns, orgue. Orquestra Simfònica de la ràdio de Berlín. Dir.: Dietrich Knothe. (Sm). 11.00 TRANS!\DSSIÓ EN DlRECTE DE LA J.\DSSA CONVENTUAL DES DEL MONESTIR DE MOI'I'TSERRAT RA DE CATALUNYA MÚSICA HANDEL: Radamisto, òpera en · tres actes. RaJI Popken. J oliana Gondek. Lisa Saffe~:. Dana Hanchard. 1\Ionika Frimmer. l\fichael Dean. Nicolas Cavallier. Orquestra Barroca de Freihurg. Dir.: Nicholas McGegan. (190m). 20.25 SELECCIÓ D E JAXL 12.30 DIVERTIMENT Un migdia musical on es combina la múaica amb Iu informació i la porticipnció dels nostre8 oients. BLOC DE NOTES. EL TRENCACLOSQUES. SAC DE DUBTES. Programa dedicat o lo música de jazz amb guió d'Albert Mallofré. 22.25 CO NCERT IMAGINARI Guió i selecció: Raimon Colomer i J oan Vives. 23.55 NOCTURN 15.00 "A LA MANERA DE...." Repetició del programo emès el dijous al vespre. Música per acabar el dia. Presentació a càrrec de Maró Jané. 17.00 TEMPORADA D'ÒPE- 00.30 REPERTORI DE NIT Fm¡üèndet de Catalunya llúalea p.-r eomarquea (TM). Baix Ebre, Yontoià i Ribera d'Ebre: 102.5. T.,....a Ah a : 97 .3. Priorat: 92.2. Ah Camp, Baix Camp, Baix Penedèt, Cooca de Barbe-ri • Tarra8onèa: 105.4. Baix Penodèt: 105.9. Garrisu... l'i""'uo, Pla d'UrsdJ, S.prra, S.çii i Ur¡ell: 91.9. Garraf: 91.9. Alt Penedèt, Anoia, Bap i ~i: 102.4. Bau Uobrept. Barr.•lonèt, Vall~~ Occidental i VaDèt Oriental: 101.5. Mareame: 96.41101.5. Ooona: 100.5. SolJOnÑ: 89,7. Girook i Pla de l'útany: 96,7. La Sdn: 96.7188.7. Bais Empordò: 87.8196.7. All Empordà i Roosdló: 90.8187.6193.71'96.7. Carrotxa: 91.1. Ripoll~o: 100.51105.8. Cerdanya: 88.4. Alt UrvU: 88.6. Pallan Juuò i P.Uan Sob~ri: 88.6. Val d'Aran: 92.81101.2. CONC ERTS 2 OCTUBRE 19 h. Palau On¡ueslra Filharmònic a dr Camhr·a dí' Barcelona. Laia Cusus ¡ Eug!'ni Kaplun, violins. Amau Tomàs, violonrl'l. Hac h, lluydn. (El Primer P uJau). 5 OCTUBRE 19 h. 22 h. Palau Basiliea Sta. Mat-in del Mar Bandn de Mú~ira de rAswriació Musi<·al del Prut. Trio Unda MoriA. Lahi<'7. i Iliroshi Kobayushi. Trio Kronos, J ost•p Maria Balanyà. piano. Salvador Curbó. tenor. Trio Sekwt•nza i )fo'\ Sunyt•r. Harmonia Quintt>l dt> Vent. .\Jbe11 Gar·cía Demt'slrt's. tenor. Lit>der Cànwra. (li FeNtivalla Hibera l'n Mírsica). 9 OCTUBRE 19 h. Palau Cecília Reguera. flauta. lrws Rc¡,.'llcro, piano. Lee Kyung 'tin, violí. Helt>nu Bayo. piano. Bach, Saint-Saens , :\'Iurtinu, Srhurnann, Montsalvutg<·. (El Pt·imcr· Palau). 10 OCTUBRE 2 1 h. Centrt' Cultural Fumlarió •·Ja Caixa·· Adib Da};kh. cant. Julien Jalaleddin. <¡anoun. Poeme~ d'amor dd M·gle Xli d' Alep. (lr Fe~Lival de ) l úsiques dt>l Món). 11 OCTUBRE 21 h. Palau Orfró Català. C01· J ovt' t.le I'Orft>ó Cutalà. Dirs.: Jordi Casa~ i Conxita Garcia. Rodríguez E~teH•s, Bach. Brahm.•. Ligtti, Borodin, tradidonals catalanes. (Concert dt'dicat als soci~. Centenari del Cant de la Senyera). 12 OCTUBRE 21 h. Centri' Cultural Fundació '·Ja Cai'\a.. Fernanda i Bernarda de Ltrt'ra. canti' flamenc. José Vargas i Fcrnando Soto. palmas. Paco el dt·l Castor, guitarra. Flumcnr gitnno. (lr. Ft>~thal de M!'t6iques del .Món). 13 OCTUBRE 19 h. Centre Cultural Fundadó ·'la Caixu'' François Atlan, cant. Eclwige Vana<'kore, flauta. Cançon• >tt•fardite•. (lr Fe~ti"al de \1ú•iques del ~fón). 15 OCTUBRE 21 h. P alau La P<•lite Band1•. Cor dc Cumbru dd Palau de Iu Mttsica Catalana (patrocinat prr Fundació Cuixa dt• CutalUJlya). Dir.: Sigi•wrud Kuijkcn. Haycln. (Palau 100. conrrrt inaugural). 16 OCTUBRE 19 h. Palau 20 h. Catt-dral On¡ul'stra Simfònica dt•l \oUès. J oan P ere Gil, dndnet. Daniel Ligorio, piano. Dir.: Erne~t Martímn T:r.qtLi<•rdo. Beethoven, \loznrt. (El Primt'r Palau). Gu•ta'' Leonhardt, orgu<'. Swet>linck, Arau'\o, FrobPrger, Pachelhel. Muffat. (L'or·gue a lo catedral dc Bat•t•rlona. Euroroncer t). 19 h. 21 h. Ct>ntrt' Cultural Fundarió "la Caixa·· Palau Oro Sittnt'r. rnnt. Youval "!\Iict>nmarher, Jll'rcussto. Cants hebraics nascuiR a OriPnl. (lr Festival dc Músir¡ueH del Móu). Moytt' Martiu i TPte Montoliu. 19 h. Palau 21 h. Orfl'ó Graciem· 21 h. Centre Cultural Fundació "la Caixo'' OBC. Cristina Ortiz. piano. Dir.: Evt>lino Pido. Haydn. Ravel. Shoritakòvitx. Quartet Accadt•mia. Josí• Muñoz Corn, guitorra. Bocchcrini. ( A~'ociació Abcrustury) . Hou ria Aïchi, cant. Saïrl 'issia. ga~ha, jawaq (flaute~). Cant.• b<•rcbt•rR del Mngreh. (lr F<•stival dl' Músic¡ueH d1•l Món). 20 OCTUBRE 1 1 h. Palau OBC. (Segona audició). 21 OCTUBRE 21 h. ~1one,tir dt> 22 OCTUBRE 21 h. Palau 18 OCTUBRE 19 OCTUBRE 21 h. 21 h. 14 PedralLes I \lusici delia St'rt:ni~~ima. Mainerio, Tromhon<·ino, da Fin·nz¡•. Cura. (Euroroncl' rt). En¡tli~h Chan1bt>r Orchl'stra. ltzhnk Pt>rlman. violi. Dir.: Ham Graf. Concert pPr a violí dc Mendcl~~obn. (lbercarnPra ). Saló del Tinell Enscmhle Kim·ya, grup instruml'nta l i vocal. Nagauta, m(•~ica d(•ltcatre kabuki. (lr Fe•thul de MúHique¡¡ del Món). Mom·•tir de Pedralbes I Mu~ici della St>renissima. (Segona audició. Euroconcer t). 23 OCTUBRE 19 h. Palau J oMé Menor, piano. Elisavetu B<·kerkina, sop rano. .Torirp Surinyach , piano. Liszt, Txaikov~ki, Puccini, Lconcavallo. (El Primer Palau). 24 OCTUBRE 21,30 h. Paluu X.XVIIIè Fe11Livol l uternuciona l de Jazz de Barcelona. 25 OCTUBRE 21 h. Palau OBC. Dr.: Eliahu Inhal. Simfonia llÚm. 6 dr Mahler. 26 OCTUBRE 19 h. Palau OBC. (Segona audició). CONCERTS 27 OCTUBRE 1 1 h. 19 h. Palau Palau OBC. (Terct>ru audit•ió). Orfeó Gracieuc. (SOè a nh t•r,uri dc la direcció del mestre Antoni Pérez Simó). sas i ydn. 28 OCTUBRE 21 h. Palau Loudou Smphon) Orchr•tra. 1\.atarina Dalayman. soprano. Gudjon Oskar~'on, bah•. Dir.: Rit•cardo Chailly. Schi.inberg, Wagner. (Palau 100). nos. Trio bert be ra 29 OCTUBRE 21 h. Palau 21 h. Saló del Tinell Nonet de Yicna. ' faria LluïRa Cortada, clavicèmbal. Gerhnrd. Falla, Brahm~. (EurocOJll'CrlJ. Ahida Par vt•t•n. rnnt. Froz Gul, harmònium. Nazir k'ltan, tabla. Aijaz A)j, dhol. Karum ll us~ain, doh lak. Cants ~ufís dt>l PakistiÍn. (I,. Ft~s tivul dt• MúHiqucs del Món). 30 OCTUBRE 21,30 h. Palau XXVlllè Ft•Ati val l nternncional de Jazz de Bnt·celona. 31 OCTUBRE 21 h. Palau Ot·tlwstt·c dc Chnmhre de Lnusnnnc. Chnotal Mnthieu, arpa. Christiane Jat•t•ottct, clavr. B.rigittc Ml'yer·, piano. Dir.: J esús López CoboM. Faun), Mn•·tin, BizN. (Palau 100). 2 NOVEMBRE 19 h. Palau OBC. Tgnaz Solzenistzin, piano. Dir.: Leopold Hager. Haydn, Mozru:l. Schumann. 1 1 h. 1 9 h. Palau Saló del Tinell OBC. (Segona audició). Rcmhctiko. grup in~trumentaJ. Dir.: Kudsi Erguner. Cants grecs d'lbtamhuJ. (lr Frhtivul dr ;\[(lsiques del Món). 5 NOVEMBRE 21 , 30 h . Saló del Tinell Denitxos Mrvlt·,·í d'Istambul. Dir.: Kudsi Erguner. Sema, la rosa cele~lial dels planrtc~ a l't•ntorn del sol. (lr Festival de Mú.t;iqucs del ' 1ón). 5 OCTUBRE 22,30 h. Unió Filharmònica Quintet per a l'larinet i l'nnlu. Bruhms, Weber. 19 OCTUBRE 22, 30 h. Unió Filharmònica Orquestra Sinúònü-a d'Jinmlmq.!;. 26 OCTUBRE 22,30 h. Unió Filharmònica Percussions de Barel:'lona. Dir.: Xavin J oaqlún. Cage. Ohana, Puér·tolas, Guinjoun. ~fin. in u, mor 1as i ~eti~ ICÍS. 3 NOVEMBRE ;as i ICOC lar- ana 7ald ni el ren. ger, na. r ml~ l .BERGJ((IiÈRGÜEDA) 25 OCTUBRE 1 8 h. L'Espill Alber·t Giméncz, piano (P•·imrr premi del XI Concurs de Piano "Pr emi Ciutat dc Berga"). 20 OCTUBRE 18,30 h. Església parroquial Cor de Cambra drl Consrrvatori de Tarragona. Jor di \'cr gés. orgue. (\11 Tardoral d'Orgue uJ Penedè~). 1 NOVIEMBRE 1 8,30 h. Esglesia parroquial Cor J U\ enil Anti~Liona. Ca mer ata de Sitges. Orquestra de Cambra. Arnau Farré, orgue. (VII Tardoral d'Orgue al Penedès). 19 OCTUBRE 22 h. Paper de Música Harmonia Quintet tic Vrnt. Jooep-Albert Botet. flauta. Xaviet· Blanch, oboè. J ost'p Fuster, clarinet. Lleonard Castelló. fagot. Joan-Carles Chm·dà, trompa. Jordi Camell, piano. Mozart , Beethoven . 20 OCTUBRE 19 h. Centre Cultural Fundació "la Caixa'' Camcrata McditeiTànin (Dit-.: Currassim Voroukov). Capella dc Músira de Santa Mm·ia drl Mar. Dir.: Lluís Vtlamajó. Requiem, dc Faut·é. 27 OCTUBRE 19 h. Centre Cultural F•mdació "la Cabca" Orqurstra fill•armònica .Janacck d'Ostrava. J iri Hanousek, Yiolonccl. Dir.:PNr \ronsk). Falla, Elgar, Strauss. lU, r ¡:: ¡ep (El 15 CONC ERTS 16 3 NOVIMBR I 19 h. Centre Cultural Fundació " la Caixa" Antoni Besses, piano, Falla, Granados, Debussy. 20 OCTUBRI 19,30 h. Església Prioral de St. Pere Felix Pnrhlatko, orgue. Rheinberger, Jucker, Bach, Martln, Messiaen. 17 OCTUBRI 22 h. Escola Amat Verdú Coral Motettenchor Speyer. Dir.: Marie-Theres Brond. Rossini, Haydn, Lasso, Schumann, Silche-r. 19 OCTUBRI 22 h. Escola Amat Verdú Coral Ressò. Dir.: Joan Valero. Encina, Bach, Casonoves, SainiSaens. Casnls. 6 OCTUBRI 1 2 h. Auditori Pau Casals Evgeni Grucht, violí. Prokofiev, Leclair. 11 OCTUBRI 22 h. Auditori Pau Casals Swing Affair. 27 OCTUBRE 1 2 h. Auditori Pau Casals Evelio Tieles, violí. Slonislav Pochcrin, piano, Schubcrl, Brahms. 3 NOVIMBR I 1 2 h. Auditori Pau Casals Víctor Amhroa, violí. Andreu Riera. piano. Toldrà, Sarasote. Stravinsky, Falla. Brahm~. tin e PANORAMA R e A T Nivell elevat al Festival cie l'orroella per LLUIS YRULLÉN ' ms, int- ifl, 1te, l F estival Internacional de Torroella de Montgrí ha assolit un an y més una edició marcada per l'èxit. Un triomf que cal buscar-lo en cadascuna dr les proostes que configur·en aquest festival multidisciplinari que any r·cra nny va consolidant-se dins el panorama internacional. E Els cursos. Concerts de Joves Intèrprets Els cursos han estat un any més lLD èxit rotu nd. Uns cent setanta alumenes, tots ells portador·s 1l' un sòlid nivell musical, han gnudit de les classes impartides JlCr mestres de la categoria d e J oaquín Achúcar r o , J aume Aragall. Al varo Pierri o, entre d'altres, de Fèlix Ayo, que malgrat la seva lesió a les mans va oferir tot el seu talent i saviesa musica l als joves violinistM. Són cursos que van més en11à de la r·esolucíó de problemes tècnics, per sobr e de tot tenen en els asp ectes interpretatius la seva fita primordial. L'Acadèmia de ~1ús i ca, un any més centre pedagògic d e primer ordre, va acollir parallelament lUJa sèrie cie concet·ts dels alumnes del curs, que han esdevingut un dels èxits del F estival. Corn a rnosta·a , el recital que dos joves pianistes, Mat·c Antoni Mas i Xavier Laso, van oferir el dia 12 d'agost, intet·pretent obres de Scarlatti, B artók , Debussy i Beethoven , en les quals van obtenir unes intet·pr·ctacions de qualitat, malgrat el reJHe que suposa afrontat· p artihLres dc la magnitud d e la Sonata frlaldstein , del Primer llibre d 'imatges dc Dr bussy o de l'esp ectacular versió que Laso va oferir-nos de la Sonata cie 13ar·tók. Sens dubte, van pr·cscnt Líl'ic que es viu al nosll·e país. ofe rir una mostt·a prou r'CIJL'Cscntativa de l 'alt nivell que està travessant el piauisme al nostre país. Tarnhé va causar una gratíssima impressió r actuació de la violinista Yucal'Í Cousincau , que acompanyada al piano p el sempre efi cient Mac McClure i del guittllTista Alvaro Pienei, va submergil·-se en el món dc Telemann , Rocll'igo , Ysa ye, Brabms i Piazzola. Nascuda al Canadà l ' any 197 1, Cousineau va demostra r· una solidesa tècnica que li p ermetia sempr·e, sota una afinació i projecíó de so p erfecta , assolit· les complexes pàgines dels autors esmentats . Recital Jaume Aragall Els Concurs de Cant Jaume Aragall Els guardonats en l a ill edició del Concm·s Internacional dc Cant Jaume AragaiJ van ser els encarregats d'inaugurar el XVI Festival lntemacional de Música de Tot-roella. any rent any el nivell qualitatiu dels pa rticipants mostr a una línia ascendent inqüestion able . El recital dels j oves b'Uardonats va deixar ben clara la qualitat d' aquest prestigiós con curs de cant. L'església de Torroella va omplir-se per· escoltar la ven d ' uns cantants que per Ja qualitat mostrada tenen un espemnçador fnhn· clins el món del cant. La soprano coreanA Mi-Ja Park, p r·imer prcnú de veus femenines, té dues q ualita ts remarcables: una tècnica impecable que li pct,net afrontar les color·atures presents a la "Sccna deUa Pazzia" dc Lucia di Lammermoor de Dortizetti i del "J e veux viVl·c" del Romeu i }l.tlietct de Gounod, amb tma seguretat absoluta i projecció clam i diàfana. Extraot·dinàl'ia també va ser Ja tasca del baix F eüpe Bou, una veu verdiana. amb t·egulal'itat al Uarg del seu ampli t·egistre, d. afinació Achúcarro, solista habitual a Torroella impecable i d ' un llim·amcnt ab solut en les seves intcr·pretacions. L' ària dc "Fiesco" del Simon Boccanegra i la complexa i suggestiva ària de Ral1Jh de La jolie .fille de Perth de .Bizet van configurar la seva actuació. David Grousset va compartir amb Felípe Bou el premi exaeqno per· a veus masculines, un cantant que ja ha començat a desptmtar en nombt·osos esccnat-is lírics fnw cesos i qne per sobt·e de tot destaca p er la seva segur·etat dalt de l'escenar i, per un cant al qual si bé eu alguns moments mnnca cer ta expressivita t, sempre pot r esoldre amb gr an eficiència les exigències tècniques de les obres. E ls cantants japonesos i COt'CitnS han estat un any més els grans protagonhtcs del concurs de cant, i veus com les d e Salvadot· Cal'IJÓ (premi al millot· cantant català) i d 'Enriquc Fen ·er , un ten or portador d 'un cant r efin adíssim (tercer premi p er a veus masculines)- ban deixat ciat· el bon moment del Qui vulgui gaudir del màxim talent cie J a ume Aragall, només cal que s'acosti a Tot-roclla de Montga-í. Aragall es troba summarmmt còmode cantant a Ton ·oell a i la seva veu, l' insll·ument de música més heU del món, brilla amb una lluminositat radjaot. Les a n es antigues de Mat·ci.'IJo ("QueDa fianuna che m' accende")- cançons dc .Bclliní, de Puccini, de Rossini, van ser interpretades per Aragall amb refina ment, amb inten ció , subtilesu, fent gala d ' un ccntr·e vocal d 'una clared at immaculada i afrontant les notes més agudes de la tessitura amb una força, seguretat i afinació majestuoses. P oc desp rés les àr ies operístiques, amb " Purquoi me réveiller ?" i " All or... clirgli von·ei" de Le Villi, sota interpretacions idènticament fascinants p et· la seva tècnica , per la seva sonoritat reblerta de colors. Aragall va compat·tir el r ecital amb la sopt·ano H ye Jin Kim, guanyadora l' any p assat del Consurs que porta el nom del tenor, i que va t·csoldre amb professionalitat, solvència i una qualitat en el seu color de veu més que notòria al seu pas p er melodies verdianes, de Handel i Rossini. Les orguestres dins el Festival L·Or questra cie Cambra d e la Comunitat Europea, a m b Bob van Asp cr en , l' Orquestra cie Cambr·a Mar·timt, la Reial Orquestra de Cambra de Suècia i la Simfonia d e Varsòvia , van configura r l'apartat simfòn ic del F estival. La imfonia de Varsòvia, que és gairebé segur que torna r à l' an y vinent a T orroella, '' a marcar un e d els punts à lgids del FesLival. Sota La direcció d ' Eugene Prokop , vu suJ>mergir-se en el món d e Ovoník, de l'Adagio per à cordes de B ar bet· i de lu cclebètTima Simfonia 40 de Mozart. Aquesta formació orquestral posseeix una person a litat interpretativa del tol definida que rau en la seva varietat de colors, ener gia en Iu sonoritat, absolut l'igor tècnic i captació dc la sensibilita t que s'amaga rer·a les obr·es. Emotiva va sea· la seva versió del malencònic Adagio de Bat·ber , ple de dinamisme el seu pas p er la Suite txeca dc Dvorak, i d ' una amabilitat absoluta el classicisme descrit en la seva interpt·etació de la Simfonia en sol m e nor de Mozart; ve1·sions que mantenen un discurs intea·pretatiu ple d ' intenció, flu'id esa i sensibilitat, r egides sota e] paràmetr e del profund coneixement estètic de les obres. Juntament amb l 'orquestr a va actuar el violoncel ·lista Jiau \Vang, solista del Concert d e Schumann . Violoncel·lista por·tador de son oeitats àmplies, gràcies a l' ampli recorregut del seu arquet, d ' una tècnica dep urada que li permet resoldre els esculls presents en l'últim moviment d e l'obra i , per sobre de tot, capacita t per transmetre la poesia t·omàntica, l'apassionament , la veh emèn cia d ' una de les obres mesl!·es del repertori violoncei·Üstic. Certament , aquesta nctuació va eclipsar el pas de les restants formacions or·questrals, si b é l' Orquestra de Cambra Martinu va dei.xar una mostra significativa de com cal oferir una obt·a tan bella com la Suite per a orquestra de }ctnacek (ritme, color, dinàmiques, melodies de clar regust popular... ) i l'Orquestr a R eial de Suècia com r esoldre amb majestuositat la música de ballet de Don ) oan d e Gluck i com submeq;u·-se PANORAMA e A R T Una excepcional Klara Takacs en l'apartat de música vocal en el sturm tmd drang de la Simfonia fúnebre de Haydn, en una versió més propera als postulats romàntics que no els re¡,ri ts per criteris del classicisme. Música vocal. Cor Madrigal de Budapest D'extraordinà nia podria considerar-se r actuació del Cor Madrigal de Budapest, de l'Hungat·ian Virtuosi i de la veu d'tm a de les cantants més prestigioses de la història de la lírica hongaresa, com és Klara Takacs . El Stabat Mater de P ergolesi va tenir uns criteris interpretatius netament romàntics, amb accentuació màxima del dramatisme, amb pianissimi notoris , amb vibratos eloqüents, amb una càrrega emotiva summament descriptiva. Una versió q ue s'aJJunyava dels postulats que regeixen les anomenades interpretacions històriques i que permetia gaudir sola una òptica romàntica de les subtilitats d 'aquesta obra paradigmàtica de P ergolesi. La majestuosa veu de Klara Takacs, la bellesa de les veus femenines d el Cor· Madrigal, el suport harmònic i melòdic que oferia l'orquestra va emmat·car· un Stabat Mater summament profund en la seva interpretació. Els mateixos paràmetres van presidk les versions d'obres dc Couperin i Vivaldi. amb una Klara Takacs excepcional en el seu pas pel "Cessate, omai cessate". Gabrieli Consort La música poüfònica d ' Anglaterra va viure el seu moment àlgid al segle XVT. Amb Maria Tudor es recobraven els valors del catolicisme i compositor·s com Thomas Tallis i Sohn Sh eppard van deixar·-nos veritables ob1·es mestr·es del polifonisme florit renaixentista. R ecuper·ar nqtrestes obres ha estat una de les tasques primordials del dit·ector d 'orquestra i musicòleg Paul McCreel>h, i corn a mostra va presE-ntar a ToiToella la Missa Festiva de la Capella Reial de Mal'ia Tudor. La combinació del cant homofònjc gr •gol'ià i passatges polifònics en l'ordinari de la Missa configuren aquesta Missa Festiva que els Gabrieli Consort i P auJ McCreesh van oferir a Ton-oeUa. La interpretació va tenir dos punts ben diferenciats. Si bé el cant pla tenia una accentuació excessiva en els passatges meli!!màtics, l'equilibri contrapuntístic en la realització cle les hat·monies de la música de Sheppard va mostr·ar el talent d ' un conjunt que sempre cerca les sonoritats cristal·lines, la claredat de cant en els passatges polifònics i la uniformitat en r equilibri del cant, deixant de banda excessius canvis dinàmics. Els solistes J ean-P ierre Rampa! i Joaquín Ach úcan-o són dos noms que marquen la trajectòria del Festival de Torroella dels darrer s anys. Rampa! , juntament amb Claudi Ariman y, va d eixar prova del ~cu talent mostr·at alllar·g dc tantes i t antes dècades. Vit·tuosisme, espontane'itat, saviesa absoluta de com captivar el públic amb la seva flauta màgica i, en definitiva, una actuació que, corn toteo les de Rampa!, meravella p er l'exhibició de recursos tècnics i per una musicaHtat prou con eguda per tots els melòmans. Si el concert de Rampa) va estar marcat p et· l'cxtroversió, per la facilitat comunicativa que li propor ciona ven les partitures del repertori clàssic que configuraven el seu prognma , el t·ecital de J oaquín Achúcarro va estar marcat per pautes d·iametralment difer euts. Achúcan·o travessa un dels millors moments artístics de tota la seva extraordinària carrera: rcdtals com el qtle va oferir a Torroella són d ' una perfecció tan absoluta qm• tol comentari que pugui fer-sc no podria arribar a defmir l' absoluta pt·OÍLLnditat, ¡·ellexió, puresa i genialitat qu e va conccutrar. El seu pas pel Gaspard de la 1wit de Ravel va constituir un cúmul de sensuals sensllcions : una "ondine" en què l' atmosfera impressionista ens situava en un espaí oníric; una ' ·gibt't'' tenebrosa, sota l'impacable so d e la campana , que Achúcat·ro marcava amb una l'igorositat absoluta; i pet· últim, un Scar·bo, en què les notes r epetides posaven a prova els més exigen ts dels articulats sobre notes r epetides. La música concentrada en l'opus 118 d e Brahms va mostrar-nos rAcbúca r·ro poètic, romà ntic, portador d 'u n coneixement absolut de tot el p ianisme del seglfl XIX. L a intimitat del seu pi anisme, la meticulosa profunditat que caracteritza ca dascuna de les notes que :interpt·eta i l'elegància d el seu estil van marcar un Brahms p aa·adigmàtic. e lt •a Jufiane Banse, idof de fa ScltuiJertiada de VilaiJerfran per .I.C.C. r- i- :r ~­ lt )- te )- Ie !S 3. n ls a Jt t- .e b n :S :s :s a ,_ o PANORAMA e A T R olt in extremis, molt al darrer momen t , J oventuts Musicals de Figueres ha pogut salvat· la continu"itat dc Ja Schubet"tíada dc Vi lubct·tran. H n estat un esforç notnblr, el d'aquesta modèlica entitat, per· endegar aquesta edició dC'sprés que dificultats pel que fa a percepció dc subvencions institucionals haguessin estat molt a pu11t d 'estroncar aquesta iniciativa. I, realment, h aul"ia estat lamentable que s'hagu és produït atxo. perquè aquest cicle> és p robablement el que té una personalitat més definida de tots els que sc celebren en el pcr·íodc estival a casa nostra i, per· tant, possccl.x un interès intrínsecumet musical indiscutible. A la fi s'ha pogut confegir una pt·ogramació <Ügna, no exubet·ant en nombt·e de c;oncer·ts, q ue ohr·í el dia 23 d'agost el ba r·íton Matthias Goernc acompanyat al piano p er lnvin Gage, que van ofet;r una important versió del Viatge d'hivern schubertià, JJI'Obablement t'I cicle liedet"Ístic més transcendent del compositor crue dóna nom al cicle. L'endemà l'Octet Schubet·tíada, format per· destacats solistes, com el violonccl-lista Amau Tomàs, el violinista David Mata i Patricio Gutiér·rez, el viola Antoni Mcrc·cro, el clarinet J osep Ramon Sancho, el fagot David Tomàs, el trompa .J osep Miguel Uuna i la contr·abaixista Mary ScuUy va int.cqm~lill' un pr·ograma inlef,'l'at per obr·cs de Víctor Estapé i Beethoven u la p r·imel'a par·t r per· l'Octet en fa major, op. post. 766, D . 803 de Schuberl. Juliane Bansc va ofel'ir M el tercer concert amb un pt·o~;Tama amb dues parts molt difer·enciades. La pdmera, formada per un aplec de lieder de Schubert sobr e textos de Goethe i la segona un conjunt de lieder de Clara Schumrum, amb la qual se'ns feia avinent e] vessan t compositiu d 'aquesta gran figura con eguda, sobr etot, p els seus dots de virtuosa del piano. Juliane Banse és una figura molt estimada a Vilabertran. És la reina in. pectare dels afeccionats a la Schubertíada que des de la primera edició, que va constituir un inesperat, més que no pas inesperable, esdeviment. La seva presència, des d'aleshores, esdevé in·enunciahle i el públic l'anUl amb una calidesa i afecle molt especials. Es tracta d ' una cantant j ove, amb uns condicions absolutament excep cionals. Té una veo bellíssima , una tècnica fàcil que Li permet superar sense esforç aparent els esculls més compromesos i 1m a musicalitat notable. Tanmateix, potser no h agi assolit encara la suficient maduresa corn per ct·ear un autèntic clima emotiu al llarg de tot un recital de lied. La Schuhertíada va continuar amb un recital a càrrec d'Albert Guinovart amh un p rograma inte.,arat per la Sonata en la major D. 959 de Schubert i amb els Estudis Simfònics Opus 13 de Schumann, i va acabar amb el concert a càrrec del Quartet Amati (programa totalment dedicat a Schubert) i amb el concert a càrrec dels germans Lluís i Lourdes P ér ezMoüna, amb un pt·ograma integra t p er obres de Delñ CoJomé, Str:avinsl-y, Dvor·ak i amb una segona p8l't to talme nt dedicada a Schubert. El violoncel, protagonista al Vendrell per ALBERT SOLÈ D ur·ant els mesos de juliol i agost s ' ha celebr·at al Vendr eU la Jú• edjció del ~"'esti val Jntet·nacional dc Música Pau Casals. Una de les cat"actei"Ísliques del fesli val és que concentra onze concerts en un mes i escaig (dell3 de juliol al 24 d ' agost), amb un wntall de p ossibilitats ampli i amb la clara intencionalitat de t·elaciona r· l' instl"llrncnt que tocava el mestre Casals, el violoncel, amb la majoria de concer ts que e celebren. Aq uesta fórmula q ue durant a lguns anys pot baver limitat l'assistència als concerts, en l'edició d'enguany ha estat àmpliament acceptada per un púbtic que ha anat demostrant la seva sa tisfacció a mesura que avançava el festival. J or·di Savall , al capda vant de hr Capella R eial de Catalunya, va set· el punt més àlgid del feslival, igualment com el Cor Mad r·igal dc Budapest amb la seva solista, la mezzo Kla r·a Takacs; en aquests concer·ts p] públic ja manifestà u na clar a predisposició a la recepció dels artistes i l'e,.-pectaliva general fou clal'!tmcul con·esposla. AltTes concerts ban significat una sorpresa més que agrada ble, com la Royal Swedis C hamber· Orcb estr·a, amb la mPzzo Paula Iloffman i el b aríton Kad Magnus Fredriksson, els quals van aconseguir una actuació in crescendo q ue va a nar entusiasmant progressivament el pr'tblic. Una altra actuació impor·tant vu ser· la del violoncel·lista català Oriol Aymat (l7 anys) i la pianista Hoscr Bcrcnguet·as, actuació que va tenir alguns alts i baixos de coot·dinaeió (especialment en la Sona tct en sol major de Bach), pcr·ò que va evidenciar altres moments dc molta musicalitat i , sobretot , que va permetre comprovat· que ens trobàvem davant un violoncel·lista d ' unes qualitats excepcionals, que -si continua en aquesta progr essió d 'exigència en l'estudi-, amb el temps pot esdevenir una primera autoritat en el seu instrument. E n gener al, des de les manifestacions orquestrals {O rquest ra d e Cambra Bach d'Ekaterinburg, Orquestra de Cambra Martínu) i els grups de cambra (Solistes dc l' OBC , Conjunl :llièric de Violoncels, duo Dicltiens, violoncel, j Frank B r·aley, piano), tot p assant per l'actuació de la Cobla Mediterrània amb Ja col·lahot·ació del pianista i compositor AJhert Guinovarl, acabant en la subtilesa i la sensibilitat que el pianista Ramon CoU va assolir en el seu concert dedicat íntegrament a Debu.ssy i Chopin, a més d e tots els concer ts esmentats anteriorment, tot plegat ha constituït una edició memorable del Festival Pau Casals. Val a dir que b a estat possible mantenir un equilibri tant en la qualitat musical Qa qual cosa ja és prou difícil d'aconseguir en els festivals d 'estiu), com en l 'assistèn cia del públic, i a la vegada la satisfacció extel'ioritzada a bastament p er acruest pú.blic, tm resultat que es mereix el r econeixement general. tant per als organitzadors del Festival de Música Pau Casals, com per a les person es i entitats que, any darrer a any, el fan possible. e PANORAM A T R e A Granada, un Festival infel·ligenf Ja que fot passa•.. p e r NONA AROLA l Festival In tet·uucional de M(tsicu y Danza de C t·unada ha esta t, pet· tr·adieió, on dels més importants d"Espanya. I la tr·adició d"aquest tipus comporta , a vegades, un ccr·t declivi i la tendència a viure de la fama. Pct·o dus de fa tres anys Alft·edo A r acil. el director actuul , li ha donat un impuls insos pitat, l'ha dotat de contingut i de detalls i ba advocat per una coherència intermt quo sovint trobem a fa ltar en molts altres dels festivals que envaeixen l'estiu. Evidentment. era just i necessud qur el Festival d'engua ny estigués dedicat a Falla , per tots els lligams del compositor amb Granada , però l'homenatge fou especial: r ecordar Falla a tra vés de les músiques que a eU U agradaven. P et· això es podien escoltar obres del grup d c francesos amics de Falla, o la música dels russos, o les sonates dc Scadatti al clavecí. Evidentment, la música dc Manuel de Falla era també present en el seu major esplendor: el festival presentava una magnifica i original posada en escena de [.,'A tlàntida, obt·a à r dua i complexa que el muntatge de La Fw·a dels Baus convertí, amb una plàstica que en moments vor:ejava la genialitat, en exquisidament curta. E l seu mèrit principal, un r esp ecte absolut p er la música i per l' acció combin ats amb el seu més original enginy escènic. S'J1a dit, enguany, que el Festival de Granada tenia accent català: La Fur a , Josep Pons, Mariscal, Victòria dels Àngels, l' Orquestr·a de Barcelona. L làstima , només, que aquest accent no es traslluís en la fonètica de tots els intèrprets de L'Atlàn- E 34 Espectacle sobre tt>xtos de Rainer Maria Rilke. l 1, 12 i 13 dc juliol. Convent dl' St. AguRtí. Cot·al Cuntigu. Dir.: Josep Prat. Obt·es tle Ouijk, Himlemith, Milhoud, Casahlancas i J. Prat. Actors: Muntsa AJcaJÜz. Jol>t>p Montonyès i Pep Plan as. Amparo Lacruz, violoncel. ..J per X. CASANOVAS-DANU r p o e L'OBC actuà a Granada tida , ates que, de lots. pràcticament només podícm reconèixer Ver·dagu er en les paraules de Vi rgínia Parramón, LLna maguífica Is a bel. La P:irene de J oscfina Brívio i el Cor·ifcu dc Manuel Lanza , pecaren en aquest sentit, si bé tingueren el niveU espcr·ut pel q1rc fa a l'aspecte vocal. L'Orquestra de Barcelona , sota la cfu·ecció de Pons. apot·tà un magnífic s uport imfònic. Cal de iLjar, només, que La Fura dels Baus repetebd experiència i crue la propera vegadu els organitzadors de casa vulguin coproduir el p rojecte i puguem gaudir-ne més a prop. La versió de ~1ariscul de El retablo de .l1aese Pedro sí viatjà. en can"i, Gns a Peralada, que es hcncficià segurament del r·odatge previ. El marcat to dc C'Òmic ineludible que per força ha\'Ía de tenit· un muntatge encan egat a Ma riscal. acompanyà tothora l'obra, amb el risc a vegades de distreure'ns de l'es perit més viu cie la música i imposant en algun moment. a ca usa dc la marxa mecànica de les diapositives, un ritme frenètic que en algunes ocasions anava en detriment de la comoditat dels cuntants, sobretot del 1\-ujaman de David An·edondo, més j ove que no pas nen en alguns moments de l a tessitura. L'Or questra de C r anada, ai.xò sí, demostrà el gran nivell de què gaudeix, am1> una colla de solistes excepcionals, q ue feren n_n Concie rto para, clave impecaLie. La invitnció a la j oventut és també molt present al F esti val d e Gr:anada ; Claudio Martínez Mehne1·. acompanya t per la Simfònica de Madrid i R os Maxhà , inlt' rp•·età amb tremp unes magnífiques Noches en los jardines de EspañCL. I la Fiesta d e la Música. una iniciativa en col ·lahoració amb J oventuts Muska ls. ompli simultàniament de públic i de música 9 espais dift~­ r ents de la dt•Uciosa arquitectura g¡·anadina amb joves intèr·prets guanyadors dt'l Concurs P ermanent: Eva León, Música Reservata, el Quartet Casals. el clavecinista Eduard Martínez o el Tr·io Guïnjoan, entre d 'altr:es, acabaren d 'oferí r tot el ventall dc Jes prefer·èn cies musicals de Falla. Musica a ndalusí, trasnoch es de flamenc i un segw t d 'exp osicions envaj'ren també Granada. I és que si a lguna virtut màxima té at·a el F estival és que el seu director ha sabut connectar-lo amb la gent de Ct·anada i l 'entesa ha estat mútua i profitosa. Ara és, r ealment, el F estival dc Cranada . Dc la ciutat dc Granad a. Èxit d e públic, èxit de crítica , capacitat financera... P er aconseguir-h o tol els falta , només, permetre's de fr·acassar en algun punt. na de lt's convocatòl'ies r·ealment memorables d'a· quest estiu va ser l'espectacle produït pe•· la Corul Cantiga, amb Josep Prat al capdavant, que cnri· e¡ ui a un cop més el sl' LI cant en posar-lo al sen rei d'una idea d'abast superior. La música coral de l\1ilhaud, Hll1demith. Johan Duijk o J osep Pr·at s'aplegava a les puntuacions violoncei·Lístiques de Benet Casnblancas, amb uu tendre Liebes-lied interpretat per Ampai'O Lacnrz, i una ~elec· rió de textos de Rilke (18751926) -l'eix de I'Chpcctadetriats per Feliu Formosa i re<·itats per uns actors dc pri· rne•·a fila. Tot, integr·11t en 1111 rnuutatge escènic didgit per J. M. Mestres, sucdnl. ptrò r·esoll amb uns blocs estàtics i uns moviments col·lectius carregats de pertinença i una eficaç luminotècnia ideada per Cnr·les Lucena, cr·cada a partir només de qualJ'Ccnnons de llum. Repeteixo: mcrnol'!lblc. Com ell:plicava el progrruna de mà, partint de poemes musica~, i en alternança amb aqu.es~. s 'estableix un t renal U de textos -poesia i prosaque, seme cap pretensió acadèm ica o antològicrt, pretén ruw aproximació al m6tt rilhec'i. amb l'objectiu de susciwr una atmosjerc1 que ens permeti recrear sensitiucunent aquests textos. Es uan .~elec­ cionar sota un criteri cl'wtitat temàtica disposctts en quatre blocs introduïts p er sengle.~ frag ments de pro.m procedents d'Els quadems de Multe i I& Cartes a un jove poeta. Aque!ita descripció dc l'espec- tacle cal embolcallar-la amb el <'Úmul de sensacions inspirades per: la parmtla poèticn tan digmunent expressada. i lt e ]¡ ò e e f e n e 1 d e e e Un segle de lied català Grec 96. 8, I 5 i 22 de juliol d1' 1996. Convent de St. .~ansti. Direcció m·tí~ tica: Anna Ricci. Comissariat: Eugeni Bon. Cantan ts: Xavier Com01·ei"B, Josep Ferrer. Marta Fiol, Marisa i\tartins, Rosa Mateu. Anoa Ricci. )farta Rodrigo, Sònia Tornet·. Pianistes: Ter e;,a Riba~ i Lluís Avendaño. e i Present i futur de fa percussió Grec 96. Cicle dt' conct'rl!>, cursos i confer ències. 15, 17, 19. 24 i 26 de juliol. Centre de Cultum Contemporània de Barcelona. per X.C.·D. per X.C.•D. P ès o()- ct a- er la !p :i- !D ea :a h, aoa· re c- 5- 'l- m J. ~ò i PANORAMA T R e A i T· 5- rle !T r- 1t r;- 'I I ·e 1.. 1- D er transcendència i oportunitat, les idees p oden arribat· més Uuny que no pas els ¡)l·essnpostos. l, per demostrar-ho, només cal fixar-se en el cicle liederístic bastit pet· Anna Ricci i Eugeni Bou com una de les fites culturals d ' aq uest estiu, p er bé que cal lamentar que un pt·ojecte tan entusiasta no s' hagi escoltat arreu de Catalunya. Sortosament. Ca talunya Música en va fer un enregistrament del qual cal estar pendent p er entendr e l'evolució del gènere. Felip Pedrell va compondre un centenar de cançons entre el 1857 i 1906, prròes considera com a moment ftmdaciona l del lied en català l'edició de Ics Sis melodies per a cant i piano de Francesc AJió l' any 1887. El primc•· recitalliededstic de què tenim constància al nostre país el va organitzar l' an y 1898 la soprano Maria Pich ot amb el seu mal"it J oan Gay al piano. Cent an ys, doncs, d'activitat liederístira rememb rada t·cductivamenl en aquests tres •·ecitals. Un viatge fantàstic cap a la modernitat muJtiforme des d'estètiques tan perfllades com la simbolista o la noucentista. La parauJa poètica rebia una impor tància cabdal, amb referències constants a la müologia . a les forces naturals, al mat·, a les nors, als ocells, a I' estimada, a la mort, a l'enyorança, el desig o la frustració. Quan els poetes són Espl"iu , Salvat-Papasseit, Brossa o P erucho, el ventall temàtic s'enriqueix considerablement. La paraula poètica passa dc ser nan·ativo-descl"iptiva a clarament introspecti vo-cspccula Li va. El primer recital feia descobrir a la major·ia els noms de Longàs, Cumellas, Barberà, Buxò i Lambert, al costat dels més freqüentats, com són Nicolau, Millet i Pagès, Vives, Pujol, Granados, Llongueras, Morera o Mestres. Eu el segon, tota una altra generació: Mompou , Toldrà, Blancafort, Sen·a, Lamole de Grignon, Zamacois i Garreta introduïen p er·sonalitats tan inter·essants com les de Marr aco, Samper i Gols. Taltabull feia de p ont entre aquest i el se¡,crüent recital, en què Gerhard, H oms, Mon tsalva tge, Cercós, Sole¡· (amb r estrena de Tres cants d 'amor ), Comellas, Valls i Casanovas deixaven espai -en un recital de g.·an densitat- a Sardà i Mestres-Quadreny i a novíssims com Nuix o R oddguez-Picó . En aquest ter cer bloc, la majoria de cançons eren dedicades a la infatigable Anna Ricci o csu·enades per ella. Va ser un gran esfor·ç recompen sat p er uns l·eSltltals adnúrables. L' obligada selecció entre un material de centenars de p eces conegudes o r ecuper ades era r epresentativa , amb indicadors tan p ositius com el d 'obviar els lied er més coneguts d els compositor s més interpretats en b enefici d ' altres que menystenim. Anna Ricci va obtenir un brillant èxit per sonal, mentre que Rosa Mateu destacava entre el grup de cuntants joves amb un nivell interpretatiu que la fa het·eva de grans liecleristes seguint la saga d' artistes refer encials entre nosaltt·es, com Me•·cè Plantada , Conxita Badia , FranC'esca Callao, Montserra l Alavadera, Carme Bustamente o Victòria dels Àngels . L'acompanyament piantstic va estar a ralçada de la situació. nter essant, vertcbnlda i minoritària va ser· una de Ics propostes flcl Festiva l d 'E stiu dc Ba•·celona , el cicle anomenat "La pe•·cu ssió: present i futur", una sèric de cu•·sos adreçats a estudiants i músics professionals amh concerts pítblics i confer ències que tracta ven de l polifacetismc i Ics possibilita ts dc l' instn.tmeut més ver sà til de l'orquestra, la seva p edagogia, la seva ortodòxia i les seves heterodòxies. la fascinació que exerceix sobre els compositors i els seu aspectes evolutius panl·lclament a tecnologies com l'electrònica i la informà tica . Les Lliçons va n ser impartides per J ordi Roch , Joaquim Gar·d gosa , Albert Sardà i el p ercussionista Xavier Joaquim , inspirador del cicle i mestre dc mestres dc la seva càtedr·a al Consenatori Municipal de Barcelona. Ramon Alsina va obl"ir el foc amb un concert dedicat a la marimba, seguit del " tea trc musical" de l'Amores Trio . L'Acadèmic Big Ba nd , aqu est r op al Pati de la Casa de Caritat , va oferir un concert entretingut amb un excés de sonorització al comen çament i un progt·ama que aJterna Junk , j azz i salsa amb col·laboració de luxe de X avier Joaquín en un p arell de peces i l'actuació solista d ' nn extraordinari " bongoser·o" cubà. L'alemany Axol Ft·ies, que és ensenyant a Hannove•· i amh una important car..-ct·a de solista , va p t·otagonitza •- el quart r ecital. Em va Sl'mblat· molt segur a Ics timbales i el tambor (obres de Carte1· i Fink) i menJS preds r n obres complexes com el I Xavier Joaquln sen sualíssim Floreal de Tomas Marco o els pretensiosos Omar dc Francesco Donatoni p er a vibràfon. En di ver sos passatges emblava dubtar i improvisar amb un escreix d e sons indesitjats. A un nivell superior, o sigui. fenomenal, va estar el barceloní Ignasi Vila , deixeble de Xavier Joaquín, per cu ssionista de l'OBC 1 membre dels gt·ups P er cussions d e Barcelona i BCN Percussió , fantàstic en les d eliqüescències d' Orion M4-2 d e Stnith-Brindle, la p1·ecisió ¡·ítmica del Preludi de Maria Ter esa P elegrí i una obt·a japonesa , ambdues p er a marimba, la malencònica cantabilitat d el Blues for Gilbert de Glenwortb i la complexitat de TensiónR elax. tot un clàssic de J oan Guinjoan que data del 1972 i explora -i quasi esgota en deu minuts- les interaccions possibles entre una vintena d 'instruments disposats en cercle. No es p erdin cap actuació d ' Ignasi Vila; m·agr airan el consell. E s gràcies a artistes com eU que Barcelona es cotitza com a feu p er cussionista a escala intemacional. El punt ñnal el posava, per· mèl"its ¡)ropis, un magnífic concert d els P er cussionistes d e Barcelona amb obres de Cage, Ohana, Puértolas i Guinjoau. 144 PANORAMA e R T e A Festival Internacional de Jazz de Sitges llifó magistral de la Carnegie Hali Jazz Band per ALBERT SUÑi eia molt dc•.lcrup~ que no vetem 1 escoltàvem u na orquestra tan scnsucional com la Carnegie Hall Jazz Band, formació que va acomiadat·, el 13 dr juliol, el Festival Internacional de Jazz de Sitges. En efecte, la banda 4ue dil"igeix el trompetis ta J on FadcUs va deixar tothom bocabadat. En primer lloc, pet·què es va corupr·ova t· de manem fefaent que és wta formació e ta ble. am b gairebé guatrr anys d'existència. Es a cUr, e coneixen tots entt·e si i coneixen què vol el seu director. I , en segon lloc, perquè Faddis ha sabut tt·obar uns elements el' u na categoria p er tal q ue el que li van encomanar els responsables clelllegendan local novaiorquè . es pugui dur a terme a b'lJSl de tothom. Faddis tenia la missió de muntar un repertori basal , essencialment, en els estànd at·ds de les gr8J:IS bandes dc l'època swing, però vistos des del prisma de la modernitat. I el trompetista californià va captar tot seguit l'encàrrec. O sigui, agafaria vell· temes esdevinguts famosos gràcies a orquestres com les de Glenn Miller, Tommy Dorsey, Benny Goodman, Count Basie o Duke E IJington , o bé coses també conegudes de Miles Davis i Et-rol Garner, i li donaria la volta com un mitjó. Prt· això comptaria amb els dots d'arranjadors, de gent, entre altres, com F r ank Foster, actual director de la banda de Count Basic, o bé un dels seus propis trombons, l'històl'ic S li de H ampton. Fadelis i els seus músics farien la resta. I quina resta! D 'entr·ada, el concert s'obrí amb el famós In the mood, popularitzat per la formació de Glenn Miller. Però, tot seguit, el tema es conver·lÍ F 6l s- ~ El e;' ¡;;¡· 144 36 en una prodjgiosa amalgama de sons. enl'iqttint-sc contínuament gràcies a una formidable gamma de matisos, harmonies. giravolts i canvis de ritme. El concert continuà en el matei..x altíssim njveU. Tots els temes rebien un tractament semblant. Per·ò, alhot·a, cadascun era difer·enlmcnt estn1cturat. Tot això, per mitjà d'una conjunció que es demostrà pletòdca en qualsevol moment, fos en els pianíssims. en els tt-rmes nútjans, o bé en els fortes. P erò és que. a més, l<'s quatre seccions actuaven per sepat·at en ocasions a l'hora dels solos. I aquí també es demostrava llut· domini de la situació i la seva magnífica capacitat de modular. l després, és clar, hi havia els solistes individual . A ]a banda hi ha gt'nt com els saxo Ted rash i Ralpb Lalama, el trombó Slide Han1pton i el trompeta EarJ Gardner·, per exemple, que fa anys que ''s' arrosseguen" per· les big band~ més famoses. O sigui. que coneixen el pa que s'hi dóna. I ai~ò es notà. Pletòrics d e feeling, van deixar anar. juntament amb gairebé loLa la resta de m embres de ¡·orquestra . tot el que tenen al magí a l'bora de la inventiva. Que és molt. I una altra dada: el trombó Steve TutTc, un dels músics que s'ha acostat més als corrents avançats del jazz. apareixia feliç. radian t i fantàstic de forma. I és que quan algú té categoria autèntica. no li fa res trepitjar un terreny diferent al que cultivava. r això, Jon Faddis ho va tenir molt en compte. Per cert, el üder de la Carnegie HaU Jazz Bund va demostrar, ultra les seves grans condicions en aques t menester, que continua fidel a uns clixés quant als solos, martellejant les notes agudes però sense deixar de banda la seva enorme capacitat per camriar· de t·ebristr·e així que s 'ho proposa. Als altres concet·ts a què vam assistir, hi va haver d e to t. La Tos hiko Akiyoshi Jazz Orch estru d c la pianis ta d 'origen xinès va demostrar qui' r egna a pleret dins del seu camp. Un camp en el qual pr·eval en els arranjaments avan tguardistes, q11e In banda interpreta amb molta cohesió. És una propos ta molt vàlida però dura, metàl·Lica, poc diversificada, en ocasions un r·oc cantellut, t en la qual flaquegen a lgu nes coses. Per exemple, la IJat·ga durada dels temes i dels solos. En aquest menes ter, però, destucà la formidable tècnica a la flauta l nt\Csser a de Lew Tabackin. espòs d'Akiyoshi, la qual demostrà que és una incontestable pianista i líder·. La que ens va decebre, va ser la cantant Ahbc) Lincoln. Havia estat una molt bona inlèt·pr·et, en la línia a cavall entre Sarah Vaughan i Billie lloliday. Però ara és als anlÍpodt'~. Li manquen veu i gan es. Tot el concert sonà igual i les balades s · anaren encad enant sense cap mena de gr àcia. A desgrat del magnífic trio que hi havia al seu darrera. Pel que fu al Bohby Watson Quintet, cal dk qui! el saxo tenor, alt i sopt·ano de Kansas va actuar com e ra previsible. Amb ri hard-bop com a ba e, teixí un concert correcte. que en alguns moments arribà a avorrir de veritat. L'enorme auditòrium ck l' Hotel Melià Gran Sitges va ser el mat·c dels concerts. Es revelà com un indt·et fred per a les actuacions jazzístiques, i en el qual va haver moltes localitats per omplir. Excepte el darrer dia. I és que la gent va olorar la possihilital d ' una gran nit. Com així va ser·. SaiJamofo és faponès 10 de juliol de 1996. Tt!ull·c Grec. Sakamoto. Mo,·clc·n· baum i Nelson. per D.P.S. R yuichí Sakamoto no és de l'Em. pordà. Ni aJeman) ni anglosaxó, però podt-ia ser-ho. La seva mítsiea, de gran acceptució a Occident, beu en les fonts del minimalisme amedcà , r i pop britànic o els postromunticisme, no pas de la m{tsica tru· dicional del Japó. Df• fet, lo popularitat de Sakamoto va comen~ar al final del !>t'tanta i principi dels vwtan!JI amh el grup japonès de tcrno pop Yellow Magic Orchcstro. Després, el seu nom s'ha fet forta conegut a tol Europa component temes cl ccll·ònic-~ i estilitzats, especialment adients per a bandes sonore (sense oblidar la seva purtici· pació en la inauguració del' Jocs Olímpics dt' Barcelona 92). Per això la formació '·clàssica.. del Trio World Tour 96 (Sakamoto, piano: Morclenbaum , violoncrl: i Nelson, "ioli) rcpresentovo una opció nova i insòlita per recrear, des d'una c'•ptica nuÍ> intimista i subtil, les sevr~ vcUes i noves composieium•. La formació , molt compacta i amb músics excel·lents. va impregnar de cohct·èncio i sobrietat tot el concert. L'e..cenari del Teatre Gret·. a més, lú afegia una nota dr bellesa clàssica molt ebcaient. Pel que fa a In músira, Sakamoto es va motwe o In fmntera de la sensibilitat eJ>quisida i ]'edulcorada, tot mesclant minimulisme light (Mertens i el vessant rné• comet·cial de Glass i Nyman): pop (cantar no és el seu fort). paisatgisme (la magnifico banda sonora de .Uerry Christmas Jfr. 1.-owrPncc i altres com El última emperador, Tacones lejanos o El cie/o protector); i ft·àgils melodies d ' un romanticisme efectiu. Malgrat que el concer·t va ser irregular. Sa ka moto - i els dos briJiantri músics que l'acompnnyu· ven- va demos tr·ar donúnur el directe i va ofet·ir un con· cert de disseny, refinat i encisador que va entusia&mar un públic entusiaqmat d'entrada. e p I d e e }¡ j· b s d e Lo PANORAMA s ''Al damunt dels nostres cants ... '' re n- ot o my erò Ísi• a del lop cis- :ra- , la va anota ~no .ra. fet 1pa rics. enl res i ciIeh ma ció rld no; ; i 1va per El dia 11 d'aquest mes d'octubre s'escau el centenari d'una fita essencial en els annals de l'Orfeó Català: la benedicció de la senyera, a Montserrat, i l'estrena de El cant de la senyera de Maragaii/Millet. Des del punt de vista de les arts aplicades, l'estendard de l'Orfeó ha estat valorat com un dels exponents més genuïns del Modernisme. I des del musical i literari, l'himne que li fou dedicat (que, encara avui, inicia o clou els concerts a cappella de l'Orfeó) prengué una dimensió simbòlica que transcendí la seva originària i que ha perdurat fins als nostres dies; una dimensió que ha estat especialment significativa en les èpoques de més forta opressió contra Catalunya i que, al llarg del temps, ha pres concrecions múltiples: des de ser himne alternatiu de Els segadors fins a esdevenir detonador d'episodis com "Els fets del Palau", tot passant per l'embargament de l'estendard, etc. Arran del centenari esmentat, volem deixar constància a les nostres pàgines d ' uns aspectes poc coneguts: els orígens, el procés de confecció i l'anàlisi formal de la senyera, la música de l'himne i la festa de benedicció. Cadascun d'aquests punts serà exposat -a fi de reflectir-ne millor els continguts- amb la transcripció {en ortografia moderna en allò que afecta textos pretèrits) de citacions textua ls, poc conegudes o -algunes- absolutament inèdites. oés ves ns. mi per PERE ARTIS a i :rt. a de !, nl. ca. la tal tol f5ht nés. n ): rt). ica -ry ~ i ra- El ~ me )D· ar, nts ~a­ ¡ar )O- t i as- llit Els antecedents El dinamisme de l'Orfeó (fundat el 1891, trobà ben aviat expandiment en múltiples iniciatives, en tre Les quals no fou la menor la voluntat de projecció en nuclis altres que els barcelonins. Al compàs d 'això, i en connexió amb el costum social imperant, n asqu é el desig de tenir un element identificador. Per això, en paraules d el secretari de L'entitat, J oaquim M. Ribalta, ''feia ja molt de temps que, a l'Orfeó, li preocupava no tenir una ensenya que presidís ses .festes, que l'acompanyés en ses expedicions, qtte li danés personalitat simbolitzant l'esperit que ens anima; en una paraula: que se sabés qui som ! 1 En conseqüència , es d ecicü "obrir un concurs per presentar projectes per a bandera, estendard, ensenya o el que s'acordi. " 1 Fou així com s'acordà "tenir ]unta General Extraordinària per resoldre l 'assumpte de la insígnia ( .. . )"3 l'elecció de la qual fou feta per una "comissió encarregada de presentar dictamen ( ... ) . Una volta acceptat el projecte s'afegirà a l'esmentada comissió l 'azttor del projecte aprovat i junts estudiaran la manera de realit;zar-lo. " 4 En data 27 d 'octubre de 1895 la comissió resolgué "per unanimitat, sotmetre a l'apro1Jació de qui incumbeixi que el projecte que al seu judici creu més acceptable és el senyalat amb el n úmero 1. Aquesta comissió es complau a exposar son criteri a la ]unta Directiva perquè en .faci l'ús que en cregui més convenient. Barcelona, 21 octubre de 1895. L a Comissió: ]. llfiUet i Pagès, Ferran TruUs, Joan Pruna i Folch, Josep Lapeyra, Andreu Serra. " 5 L'autor del projecte guanyador era l'arquitecte Antoni M. Gallissà . L'estendard La r ea lització d ' aquell propòsit corpor atiu tingué un element coadjuvant de pes; perquè " una circumstància, ben falaguera va facilitar la confecció de la. nostr·a senyera. L'01jeó Català, juntament atnb la famosa Capella Nacional Russa que dirigia Mr. Sla.vianski d 'Agreneff, va celebrar un concert en el Teatre Principal l'any 1895, a profit de l 'obra benèfica que amb tant de zel realitzava la PANORAMA 144 38 il·lLtS t re j Lmta de Dames i aquestes , en agraïment, oferiren brodar la senyera. Les nostres orfeonistes, amb la Sra. Wehrle (fund ad or·a de la secció de noies i , dut·ant molts anys, soHsta de l' OL"feó] , volgueren prendre part en aquesta noble tasca i mentre la ]unta de Dames, en el col·legi que sosteniell , començaren a, brodar una. ca.ra de la senyera, les nostres noies, sota la direcció de la Sra. Antònia Perona, en el nostre local social - llcwors al carrer de Dufort- brodaren l'altra part i el bon arquitecte Sr. Ga,/lissà, amb la seva bonhomia i diligència, anava d'un local a l 'altre donant instruccions i dirigint els treballs artístics de la seva obra. El nostre local social semblava a voltes un taller de brodats. " 6 Aquesta visió - molt posterior a la data dels fets- és ratificada per una font documental de prime•· ord re: "Es dóna compte dels treballs portats a cap per a la confecció de la senyera i es fa constar d 'una manera molt especial l 'assiduïtat, interès i zel qu,e l'autor del projecte, Antoni M. Gallissà, ·va esmerçar des del començament de la confecció fins a deixar-lo totalment realitzat, acudint, ja al local de la )unta de Dames, ja al de l 'Orfeó, en els quals s 'anaven brodant els teixits de la nostra senyera, atenent sempre i sens repòs el distingit arquitecte fins als més petits detalls (.. ) Per fi, la 1unta Directiva fa constar en acta qne queda completament satisfeta d'aq uesta obra, tot esperant donar compte de son cost tan prompte el Sr. Tresorer tingui recollides totes les dades."'; les quals, certament, no tardaren a ser a portades: "S'apro·ven els comptes de la senyera, L'import dels quals és de 802 ptes. 25 cèntitns, quedant encara algunes factures per presentar. " 6 Descripció d e la senyel.'a: "La senyera és una ensenya vertical de 180 centímetres d'alt per 60 centímetres d 'ample sostinguda La senyera de l'Orfeó per un màstil de llautó de .365 centímetres folrat d'un g uarnit , també de met a ll. Tot plegat, coronat per un motiu escultòric esfèric recobe rt de quatre escuts més grans, dos de Catalunya i dos de Barcelona i, al peu d'aquest, els de les quatre províncies catalanes. Al cim d'aquest conjunt, una creu grega. A la part superior i inferior de la senyera -i a tots dos costatss'hi pot llegir: 'Orfeó Català' al dret i 'Any 1891' al revers. En GaUissà havia pensat inclourehi també, i sobre la lira, la inscrició 'Pàtria' i que, potst>r, per condicionants polítics va suprimir. La tela se sosté per la part superior amb una cartela també de llautó en forma d 'est,m")' animal amb la boca oberta. Es remarcable l'ús del metall, camuflat corn a element estructural. La senyera acaba, per la purt inferior, amb un serrPll 'Verd i vermelL " 9 Els elements formals i decoratius de la senyera b a n estat sovin t intel'pretats en clau de signe catalanista ; valoració e t-rònia quant a l' origen, tal com testimonia una apr ofundida investigació documental i històrica dels n ostl'es dies: '· ... el dors de la senyera està inspirat en el 'Münchener Kalender fur das }ahr 1895'. És a dir, en un ca le ndari alemany que tenia en Gallissà a mà quan es va convocar el concurs de la senyera.. Es tracta d'un calendari editat per la 'Nationale Verlagsanstalt Buch - und Kunstdntckerei Munchen' i 'Regesburg' i que Gallissà havia rebut fortuïtament i que té ben poca credibilitat científica. Més 'kitsch ' que arqueològic. L'escut triat és el del mes març i es correspon amb el.s Ziihringer, 'Die Ziihringer ·. que conté una barra diagonal d 'or i de la cor01w de l 'elm surten dues banyes de capricorn, el de La dreta vermell i el de l'esquerra daurat. Els llambrequins són també vermells i daurats. En Gallissà tingué molt poques manies en calcar tm d 'a,r¡uells fulls de calendari i, amb lleugeríssimes modificacions. convertir-lo en símbol de l'Orfe6 ( ... ) Si algú va arribar a saberne l'origen? No es pot dir amb certesa, però donat el caràcter de la font d'i11Spiració no sembla probable. Primer en Gallissà va calcar el full esmentat i després hi v a fer les petites modificacions (. .. ) En Ca llissà substitueix la banda diagonal daurada de l'escut dels Ziihringer per Les quatre barres cata· lanes; les banyes del capricorn, les converteix en una lira. En realitat, aquesta modificació és comprensible, ja que les lires deL'> segles Vlll i I X a.C., la lira g rega, eren fetes el 'aquesta tnanera. Cal r emarcar qZLe l'escrupolositat que els moder· nistes semblen tenir, quan de models medievals e.s tracta, fo perden en entrar en els models clàssics: la lira de tres cordes -com la de la sen yera de e f, e (l h e (l é f e I r e e L PANORAMA ra- ter- /'Orfeó- era molt rara en el seu context cultural. ( ... ) no sóc capaç d'imaginar les raons d'en Gallissà per copiar aquesta figura del calendari i tlO LLna altra. Perquè hi ha'Via al mateL,; calendari altres escuts amb banyes de toro -més a prop de la lira- que no varen ésser estimats. Potser perquè pertanyien a famílies encara massa conegudes- de les cases de W'ittelsbach, de Bistnarck, de Fugger o cle 1/esse, ets descendents de Scw,ta l sabel de TrtríngiCL-, o bé perquè els colors -groc i vermell- dels Zèihringer eren els mateixos que la bandera catalana. Tot pot ben bé ésser casual. El revers de la senyera, si no és absolutament origi1wl, és més treballat i personal. El motiu central també té procedència alemanya, en els teixits del cambril de l'església de St. Egidi a Bartltfelcl. Aquest teixit va prendre la modalitat de vellut arrugat d'on possiblement en Gallissà tregué la mostra.. Un domàs dels segles XV i XVI, sempre procedent de Bnrtl~f'elcl. El canvi que hi introdrLeix en Galli.ssà és ben si¡pt~ficatiu. El que en el teixit original eren magranes, en el seu són corones, el seu motiu predilecte. " 10 mb ·ter La lletra i la música •tat de eió tal tdi1i ..el rat für un en ·va- Es oer :alt ·rei na/ ur' el 'es- re- au- po!'amb 1lS, feó ~m- 'lislt i tal {o. si més no. no l'he trobada \tes en les divers<' fonts consttltades) ss à nal d'un encàrt·cc escr·it de L luís ·m- .ta- rn, En i és res :ira sta 1ue !er- de la lel$ des de ~o hi ha constàn<'ia documen- )fillet a Joan Mar·agall de fer un himne per a ser· m usicat posteriorment. Probablenwn t, f ou un encàrrec pcr·sonal v<>rbal, propiciat pel tr·acte sovin tej at entre el poeta i el músic (i que j a havia tingut fr·uits ta ngibles). Efectivamen t, t1ba ns rle El cant de la senyera, l 'Ol'f~ó havia ja inter·pr·ctat diverses obres amb textos tt·aduïts pet· .) mll1 MaragaU; entre altres, "F.:sc<:'na de la consagració del Graal" de Parsifal de Wagner·, Cant de llibertat (Rückert/ Schuman n), Vetlla dels Origi nal d e Joan Maragall conjurats (EichcndodfiSchumann), Campanetes (Rcini<'kl Schumann), Sant dilluns Serenata (ReinickiOtto) i Marxa dels moliners (Müller·l ZollJlcr ). J oau Maragall lliurà a Millet El cant de la bandera (a ixí, i no 'senyera', consta en J 'ori~,'-i na l au tògr af del'" poeta), c.l'nna rotunditat estr·òfica idònia p<'r a set· musi cat : Al damunt dels nostres cants I aixequem una sen:>rera I que els farà més triomfants. Au, companys, enarborem-la I en senyal de germandat; I au, companys, al vent desfem-la I en senyal de llibertat. I Que 'VOleï! Contemplem-la I en sa dolça majestat. Oh! bandera catalana, I nostre cor t. 'és ben fidel; I volaràs com. a u gcda.na I pel damunt del nostre anhel; I per mirar-te sobirana I alçarem els ulls al cel. 1 er durem arreu enlaire: I et durem i tu ens duràs; I voleiant PANORA MA Partitura autògrafa de Lluls MUlet al g rat de l 'aire I el camí assenyalaràs .. . I Dóna veu al teu cantaire, I llum als ulls , i fo rça al braç! 40 I MiJJet féu pa 1·tícip a Maragall del seu treball : " Els assaigs del nou himne sovintejaven i en un d 'ells assistí el mateix Maragall, qui f éu remarcar com en certs passatges ell ja havia pressentit aquella rnateixa empenta i vigoria qtLe el compositor aplicà a la seva lletra ." 11 Musicalmen t , l' obra " respon a una simple estructura de cançó estròfica, amb la música de la prime ra i la d arrera es trof es idèntiques i una estrofa central ('Oh, bandera catalana'), devota i sole mne alhora, que contrasta amb el caràcter viril de les restants, que no exclotL, però, un element melòdic de gran qualitat i fluïdesa agògica. El caràcter de tota l'obra denota, aquella simple distinció i cornu nicabilitat pròpia de tota la música de Lluís Millet ; i, no cal dir-ho, un accent català autèntic, sense recórrer a cap tema popular literal. Cal rernarcar que el tema de les estrofes primera i tercera, és el mateix que Millet havia emprat per al primer moviment de la seva suite per a piano (orquestrada posterior- m ent per ell mateix) Cata lan esc¡ u es . " 12 La festa de benedicció i l'estrena de l'himne La benedicció de la sen yera (11 d'octubre de 1896) tingué lloc a Montserrat, en coincidència amb la festa organitzada per l'Apos tolat d e l' Ot·a ció amb m otiu d e la ina uguració d el Cinquè Misteri de Dolor, de l'a rquitecte J osep Puig i Cadafalch i de r escultor. J osep Llimona, d estina t al rosari monu mental de la munta nya . El romiatge desbordà totes les previsions; fins al p un t que "por todas partes había gente que, anhelante de alberg arse, se lamentaba de la falta de sitio. Llegóse al 'gran complet ': en cada celda se alojaba doble o triple número de lo regular ; los corredores, las escaleras y las entradas de los ap osentos hallabanse ocupados por camas improvisadas con algunas mantas y en el duro suelo. ( .. .) La Vela que se hizo al Santísimo Sacramento fue ~l último recurso de los que ya no cabían en otras partes. Allí, en los bancos, en las ta.rimas de los altures de las capillas y en las sillas (. .. ) mientras unos meditaban los pasos de la Pasión del Seiior, l<Js mas se r·endían al suetïo, queclando profundamen t€ dormidos . " 13 Foren padrins de la ben edicció d e la sen yera el patrici Eusebi Güell i Bacigalupi i la seva filla Isabel. El b isbe de Vic, J osep Morgades, acceptà en aquests termes la invitació f et a per l' Orfeó: "( ... ) Ajudant Déu , penso a ssistir a la pròxima f esta montserratina, i si bé no hi mancaran persones més caracteritzades que jo per beneir dita senyera, si a mi em toca tal distinció, quedin amb [,a seguretat que em donaré p er ben pagat del deute de gratitud de què parlen, amb el gust que trobaré en la nwteixa f eina . (. . .). Per a un prelat de l'Esg lésia, català, ha d 'ésser falag uera i consoladora la formació d 'un gran Centre de persones intel·ligents i escolli.des, que am b el nostr e llenguatge, o bé amb l'adoptat per l'Església, canten e~ Déu i a la Pàtria, com vostès p rometen i practiquen j a. les més gaies trobes. " 11 El cerimonial de l' a rte fou , en síntesi, el següent: precedit per les gralles i els mossos d ' esquadr a , l' Ot·feó entrà al temple, on fou rebut pel doctor Mor gades i cantà els Goigs de Brudieu; després d e la b en ed icció , amb la senye1·a al presbitcd , on restà tot el dia, interpretà per· primera vegada El cant de la senyera: a continuació " los caballeros )' niños se trasladaron al cora alto, y las señoritas y s us mamcí.s tomaran asiento en el cercada en que habían cantado, teniendo que estar de p ie los individuos de la .Junta directiva y la pareja de mozos de la escuadra, y sentadas en los escalones de la barandilla las señoritas mas pequeñas. "'' D es d ' a4ucll " coro alto" les veu s mascu lines de l' Orfeó can taren la missa O quam gloriosum est regnum de Victoria en el pontifical oficiat pel bisbe de Solsona , Dr. lliu , assistit pol Dt-. Mot·gades, pel P. Ahat i per diversos sacerdots. A la tarda , en d escobr·i r-se l'escai- e J g n \ I d e () e e e t s J J PANORAMA los ue- ni- ció ebi illa orles ~ó: :isercm 1es , si .te- em J.te mb .xa de >er Jr- gr- es, ' o ta, Jm ra, en lC l' ma- on ·s 1 esla ;tà I e- ·a; }' ro .as do mvila ·a, la as ro de o de ial .u, P. A :U- tura religiosa abans citada, fou estrenat l'Himne escrit per Amadeu Vives; i Ja diada es clorué amb una vetllada Ütet·àrio"musical. Més q ue no cap altre text, una vivíssima carta de Lluís Millet a Felip PedrelJ dibuixa l'emoció de la jornada: "14 d'octubre de 1896. Molt estimat mestre: La festa de Montserrat, resultà. La gentada era immensa; hi havia qui deia que la gernació sobrepujava la de l'any del Mil·len.ari. Les cel·les vessaven. Els actes religiosos resultaren amb tota serietat, ja, que la. gran majoria de pelegrins eren gent senzilla del camp, que havien vingut de tots el.s indrets de Catalunya guardant encara dins del cor la brasa encesa de la fe sencera del.s seus avis. La classe mitjana de la ciutat, i també la part il·lustrada i l'alta, hi tenia representació important. L'art, ja ho podem dir, hi féu un paper lluïdíssim. La gra·vetat de Victoria i de Bnulieu,, entonava jnst en l'església. montserratina, portant a l'esperit aires d'immortalitat; i en sortir a fora, el timbre verd i agrest de les gralles donava més blavor al cel i feia ganes d'abraça.r tothom,. La Missa, sense ésser entesa per la generalitat, s 'imposà: 'Això és estrany', deien, 'però fa devoció'; això, en boca de gent de muntanya, diu més que tot el que han dit els nostres admirables crítics. Jo en vaig quedar content, sobretot del Kyrie, Gloria i Sanctus. L'acte de la benedicció de nostra senyera fou d'impressió forta per als orfeonistes i per a tota la gernació que omplia a vessar el temple. Sortírem de la foncla, les gralles al d(.L'VaHt; el,s demaní cosa ben vella: tocaren un pas de xiqt"'-ets; a.l darrera. la cobla, els nens, un reguitzell de gent menuda; de seguida, la florida de l'abril, les noies; i voltant la senyera que anàvem a santificar, tots rwsa.ltres, els homes, orgullosos d'aixecctr-ln sobre nostres cants. com diu en Maragall. L'entrada a l'església, gralles a. un costat; la innocència entra primera a la casa de Déu i l'orgue mctjestu.ós ofega els espinguets verdosos de les gralles. Oh, Moreneta dolça. ací la teniu, la nostra bandera, l'emblema de nostres amors! Santifiqueu.-la! El senyor Bisbe, tot cobert de roba blanca i d'or, amb la mitra, sobre el ca.p. Llavors entonàrem eL~ Goigs, de Brudieu, més que amb 11ostra gorja, amb nostre cor i ànima. Així rendíem dos tributs a la vegada: un a la Verge i l'altre a un mestre genial català. Després de la benedicció, entonàrem a tota veu l'himne que JO he fet amb lletra d'en Maragall. En Cabezón encaixà admirablement amb en Victoria. La pobra gent que esperava platets i bombo per ésser festa grossa, va quedar lluïda. A la tarda, hi hagué la processó al Mi.steri; li asseguro que fou espectacle hcrmós. Amb ordre admirable, baixava la gent pel tortrtós ca.minet; semblava un regueró de formigues que anàvem a proveir pa per l'ànima. Quina llàstima. que els cants dels pel.egrins fossin tan dolents -en castellà, molts d'ells- i amb aquella tonada de color de gos com fuig, ni blanc ni negre, amb aquell estil sense estil. Però, qu.è diantre!, el grandiós de l'escenari, el sentiment que covava en els cors, recompensaven el mal d'orelles . Després de la benedicció de la creu, es cantà l'Himne d'en Vives, que produí un gran efecte; l'eco engrandia les veus, i semblava que el cor de la mufitanya contestés hossanna. Massa feina s'havia Jet, i el temps era curt per fer la vetllctda preparada.; l'Orfeó, després cle sopar, sols tingué temps de cantar els estimats Goigs i l'Himne de la Senyet·a, per haver de marxar la major part d'orfeonistes amb l'últim tren. Em sabé molt greu no poder cantar cançons de la terra. Hauria estat el segell final a les festes del dia. lleus ací, estimadíssim mestre, la relació a l'engròs de la festa que vostè tant ha ajttdat a realitzar amb sa bondat i anwr a l'art noble. Prengui, doncs, també, part en nostra satisfacció. Allà dalt no fotL possible treure fotografies; mirarem de fer-ho ara a Barcelona. Per sepa,rat li enviar é demà No es faci alg~tns diaris. il·lusions. AqtLÍ a. Barcelona, si hi ha algú de bona voluntat que té pressentiment del que val la cosa, no és crític ni músic. Què hi farem... Mentrestant, els goigs que w1 experimenta estu.dia nt la gran. música. ningzí no ens els treu. de sobre. Cregui, estimat mestre, en l'amor i veneració de son afectissim. amic. " n· aleshor es ençà, la senyera ha fet fet· uns cants "més triamfatus", enarborada "en senyal de germcwdctt" i desfeta "en senya.l de llibertat". Notes 1. Memòria escrita i 1legida pel secretari, joat¡uim. M. Ribalta, en là }u.nta Cenernl Or·dinària del mes de gener de 1897. 2. At"La del 13 d'agost de 1895. 3. Acta del 7 d'octub•·e de 1895. 4. Acta de la Junta General Extraonlinur·ia dd 13 d'octubre de 1895. 5. Acto dc lo Junta General Extraordinària del 27 d'octubre de 1895. 6. Orfeó Català. Noticiari. Núm. 9. 1 ovembrr dc 1935. 7. Acta del lS d"octubre de 1896. 8. Acta del 8 de novembre de 1896. 9. Antoni de Moragas i Spa: L'Antoni lli. Callissà i Soqué, arquitecte (18611 1885/l903). Biografia, anàlisi de l'obra i recuperació gràfica (Tesi doctoral presentada el juliol de 1985 a l'Escola Tè<'nit'o Superior d'Arquitectura de Barcelono). LO. Moragas, op. citat. 11. Orfeó Cfltalà, Noticiari. Núm. 9. Novembre de 1935. 12. Comentaris dc Lhús Millet i Lot·as. 13. "La Vanguardia", 13 d'octubre de 1896. 14. Curtu de Josep 1\'Iorgades. Arxiu O•·fcó Cutalò. 15. "El Noticicro Universal". 12 d'octubr·e dc 1896. 16. Pere Artís: Lluís Millet vist per Luís MiUet. Editorial Pòt·tic. Bar celona, 1983. 144 u n g s e d }j a q José de Udaeta i Arsis Ballet de C Novembre, diumenge 24 e v fl ~s Ballets de Monte-Cario Gener, diss~te 18 Gener, 19 ~ ff q p a I~ d b d p TEM A a música d'aquest home provincià, tímid, mot i insegur, que, sense pretendre-ho, es veié immergit en les polèmiques estètiques i les rivalitats professionals més candents de la seva època, ha guanyat un lloc de privilegi en les sales de concerts i en les produccions discogràfiques de tot el món, depassant I' àmbit germànic i anglosaxó en què, anteriorment, era circumscrita la seva àrea d'influència. Sense voler analitzar aquest fenomen- en el qual juguen un paper important, ·entre altres factors, les tendències uniformadores de la transmissió de les línies culturals a la nostra època-, diem que la música de Bruckner ha trencat, en les darreres dècades, els prejudicis dels públics llatins, aparentment tan allunyats de la sensibilitat bruckneriana. En tos cas, la música de Bruckner és, Lambé, plena de paradoxes: romàntica però manca- da d'aquell culte a I 'individualis1ne que caracteritzà el descarnat subjectivisme de Mahler, l'il·lustre simfonista contemporani; de vegades amarada d'una veneració reverencial a la figura de Wagner (inspirada més aviat en el misticisme del Parsifal que en els elements demiúrgics de la Tetralogia), però magistralment realitzada des del punt de vista de la unitat de la forma, malgrat una extraordinària abundància temàtica i la seva considerable extensió. Perquè Bruckner no cerca de provocar sensaciOns fortes, sinó de crear un clima invariable, místic, uniforme con el mateix paisatge austríac. Que la commemoració del centenari del seu naixement serveixi per consolidar allò que ja és un fet; el reconeixement universal de la dimensió única de la seva obra, fonamentada tant en raons musicals com en la validesa del seu missatge espiritual. En el Centenari d'Anton Brucl~ner 43 523 TEM A Bruckner: la història imaginada per FRANCESC BONASTRE l centt•nat·i de la mort de Josef Anton Bruckner (Ansfelden, 1824-Viena, 1896), l'obra del qual, bé que coneguda des del principi òel segle a casa nostra, no ba ga udit tl' un t'c>rt reconeixement fins als darrers anys, t'ns ofereix l'avinentesa de pensar i comentat· els tt·ets essencials dc la seva producció. La perspectiva històrica en la qual es mou el eomposilot· esdevé imprescindible per comprendre el veritable senlil de la seva música, més enllà de la captació de segments d'un espai. de vegades inconcret i gai rebé sempre mancat d"un sentit crític. E ~ ¡;¡;- ... a= E3 ~sr 144 44 524 La carrera d'un compositor: les opcions i els models En 1.'1 ras de Bruckner. hi trobem els testimonis suficients per fer-nos càrrec del món artístic en què viu i es desenvolupa la seva consciència de músic; per exemple, cal destacar que dos dels seus mestres li tnunr ter<'n encara el ressò directe dels autors emblemàtics del classicisme: l'organista L. v. Zenetti havia estat deixeble de Mozart, mentre qne l{,'llaz Assmayet· ho havia estat de Haydn, com també company dc Schubert; el coneixement de la música del dan-er quart de segle XYill no fou per a Bruckner, doncs, una pura qüestió acadèmica (com ho ha estat per a nosaltres. per exemple), sinó un retrobament per mitjà d"uns testimonis qualificats que pogueren encara connectar l'ensinistrament d'una disciplina musical amh ]a vivència singular d"una tt·adició; d"aqoesta manera, amh Brucknet· no s'estronca l'herència clàssica, sinó que es transmuta, per designi personal. en una altra qualificació que formarà part de la seva aventura compositiva. Fou providencial per al nostre compositor el contacte amb Simon Secbter (1788-1867) -segons Alfred Einstein, "l'oracle vienès del contrapunt"-, el qual pogué convèncer-lo de deixar l'ominós univers de Sankt Florian i r ecomençar de nou tot l'ensenyamen t musical sota el seu guiatge. Durant cinc anys -del 1855 a 1861- Bruckner deixa les tasques compositives i es dedica seriosament al seu reciclatge artístic, tot i que la seva fama com a ot·ganista ultrapassa els estrets línúts anteriors, en esdevenir· organista de la catedral de Linz el 1855, com també director del cor. El 1861, acabats els seus estudis amb Scchter, continu a t'nrat·a la seva formació en la musica coetània, a r a de la mà d 'Otto Kitzler i d'Ignaz Dom. allargant així el seu pregon coneixement de la música, des del classicisme al romanticisme de mitjan segle. La formació d e Bruckner es complementa rà, a partir d 'ara, amh el contacte amh els qur, esdevindr an els seus referents musicals: Wagner, de qui escoltà el Tannhiinser a Linz, el1863, i a qui conegué a Munic el 1865, amb motiu de l'estrena del Tristany; Liszt, a qni con egué a Budapest el mateix any, en el transcurs de la interpt·etació dd Sf'U oratori Die heilige Elisabeth, i, finalment. Berlioz. a Viena, a r audició de La damnació de Faust, dirigida pel matei.x autor el1866. Aquests són els punts essencials que ens poden ÍE.>t" comprendre el context de la música hruckneriana: d'una banda. la formació inicial a redós drl seu cosí J. I L Weiss, organista a Horsching (183536), i l'abadia de Sankt Florian (1836-40), amb E. Kurz i A. Kattinger. No foren només les becet·oles en matèria musicaJ, sinó el coneixement de la músira Litúrgica, no només acadèmic, sinó en vital fun· cionament respecte d'un ritus aleshores vigent i aclaridot·. El con tacte amh la música del classicis· me i la del r·omantícisme, com també amb els r·epre· sentants del "progrés" musical del moment -Wagner, Liszt. Berlioz-. col-locaren Bruckner en una situació de privilegi, en la qual no hem de Vf'ut·c només els extrems d ·allò que podríem anomenar una cronolo{,ria favorable, sinó el resultat d'una voluntat poderosa al servei d'una idea artí~· tica. ~:~em;e La qual res no hauria tingut sentit. La música religiosa Una bona part de les composicions de Bruckner pertanyen a] domini religiós, ja a l'àmbit estrictam!'ntlitúrgir, ja com a gèneres de caràcter smnptuari o pietós, nascuts i desenvolupats al caliu de l'església. No és possible d'encunyar una tipologia comuna que (~ompr·engui tota la seva producció religiosa. Brucknct· és un home de fe, con eixedor del reper· tori litúrgic i u 11 r·eprcsentan t típic de 1'espirituali· tal ger·mànica; l'aprofundiment de la inter·iorital, la creació d'un espai singular i la voluntat semàn· tica en el tntctament del text són elements que poden bastit· una primera aproximació, enriquida constan tment per dos grans coordenades: d"una ni di te so H TEM A .er, oe- t·n, la ri ten(UC ·Cl", r[liÍ rna r el del ID.t. de Ien ne- ~el BS- E. •les lSl- bntt i eis- ent en de no- Itat tís- ner •tanpde erali- tat, àn:¡ue ida ;ma banda, el progr essiu c;oneixemcnt de les p ossibilitats tècniques dc l'art musical, adqtúrides en el seu llarg ensinjstrament, i, per un altre cantó, la seva voluntat d'expressió segons uns models que van des de la consciència de la música anterior, fins a la coetània i qut' s'endinsa, àclhuc, pels camins de l'anticipació i del presagi. Llevat de les primeres composicions . que reflecteixen un testimoniatge més adient amb l'estudi que amb la transcendència artística (misses de 1842 i 1844. o com també motets i himnes com el Pange Lingua de 1835 o el Tantum ergo de ca. 1843), és a partir de la Missa núm. 2 en mi menor (1866, revisada el l876, 1882 i 1885) on es pot comprovar el gran salt qualitatiu després dels cinc anys de silenci, com també l'expressió en un llenguatge allunyat dels models mozartians i baydnians, i on l'accent bcethovenià resta fins i tot superat en els seus termes estrictes. Aquesta conquesta personal, plena de reminiscències com a signes de culttlJ·a, pet·ò posada al dia en el domini de ]'accent "progressiu" de la contemporaneïtat, er]osiona amb eJ Te Deum per a solistes, cor i ol'quest•·a (1881, revisat e] 1882 i 1883), veí de concepció i de tt·actament de la Setena Simfonia, i s'acaba amb el Salm CL, el1892. Pat·al·lelament, pet·ò sense la impm·tància de les obres esmentades (misses, salms i rèquiems), el llegat hrucknerià en aquest àmbit emprèn una quarantena de composicions més b r·eus, entre les quals hi ha motets, himnes, antífones, responsoris, lletanies i corals; les dates de composició van des dels primers tempteigs (Pange Lingua, 1835) fins a les daneres mostres (Vexilla Regis. 1892), i el seu puntejat cr·onològic palesa l'exercici continuat en aquest gènere, entre el qual cal destacat-, sobretot, l'antífona Ave J1aria a 7 veus (1881), el gradual Christus factus est . a 8 veus i conjunt instrumental. i l'antífona Ecce Sacerdos iUagnus, per la mateixa distribució; tots ells esdevenen els exemples més reeixits,tant de la superació evolutiva dels models, com del tractamen t acurat dels textos, a la recerca d'un llenguatge per sona] i sense concessions gt·atuïtes. El redescobrimen t de Palestrina i el moviment cecilianistn dc la segona meitat del segle XIX no infhüren pas en el llrguatge musical de Bruckuer, el qual, per a les seves obres de caràcter religiós, volgué emprar sempre una independència de criteri qtle, alhora, subratllés l'espai interior del text. Tot i això, els tt·ets arcaics. els accents clàssics, la follia t·omàntica i la modernitat romangue- 45 525 IEM A ren scncer·s, harmònics, ar·ticulats -'·misteriosament r(.'mots i pr-odigiosament veïns'', en paraules dc Sergio )lat·tinolli-. a la música religiosa bruckner-iana, la conl!·ibució de ]a qual a la modt>rnitza<"iÓ del gf.nere consistí en aquest exercici c:onscicnt dc memòria cultw·al, posat al senei dt'l tt•xt lit(u·gi<~. Les simfonies 46 526 L'r:xperic'·ncia dc la musiCa instrumental, més enllà dt• l'mlivcrs mà¡,;ic de l'orgue, conreat pet· Brudnter d es dc ]a seva infanesa, arrenca, de fet, dc la rnadur·<'sa musical del uost1·e compositor, de Iu qual representa el darrer· ensinistrament, assolit, cspN·ialnwut , de les mans d'Otto K.itzler, duntnt el 1862 i 1863. en el transcurs dels quals compongué el Quartet en do menor i a partir del qual sorgí, anys més tanL l'extraordinari Quintet en fa (1879}, una dc les obres més premonitòries i anticipadot•t•s del compositor. Aquesta ·'cuina·· o laboratol'i pr·evi, excr·citat en !"etapa de la seva maduresa humana i artística, s'eixamplà encara a diverses obres prcpat·atòries, entre les quals destaqut>n ducs simfo ni e~> bense número. i la Simfonia '·Zero., (Die Nul/te, ca. 1863-64. revisada el 1869). Això r epresenta , p<'t" par·t del compositor. una actitud d'escrupolosa sacr·alització. d'angoixosa minuciositat, que ultrapassa la dinàmica habitual a l'època, i c¡uc el converteix en un fenomen aïllat, sovint també mal interpretat -al seu temps i al nostre. Bé qul' l' ideal simfònic brucknerià gira entorn d<> l'esquema sonata, aquest procediment, que ell estudià ja for· a del classicisme que l'infantà (amb el tractat de composició d"Adolph Bernhard Marx, 1837-1847), fou autoimposat com a ideal, més que com a exigència externa. Però, a l'afmilat electiva d'aquest procediment. hi sobreposà encara els models que il·lumi.naren la Sf'Va tasca compositiva; així ho podem veure en les tr·es primt>rt>s Simfonies, la dialèctica musical de les quals abasta l'assumpció del llegat anterior. des del conjunt d'experiències del darrer Beethoven fins a la primera generació romàntica. A Ja Quarta Simfonia (1874, revisada el 1878, l879-80, i 1887-89), titulada Romàntica significativament, hi trobem un accent molt més personalitzat, i alhora una sintesi entre l'e>..'J)eriència musical t·cligiosa i la p1·ofana. I és a partir d'aCJl-Ú que 11deal si mfònic de Bruckncr pren una volada crue el situa en el punt d ' inflexió del simfonisme postromàntic. Això ve determinat per un conjunt de 1rels qu e cn1·ic¡ueixen l'experiència compositiva eu el domini s im fònic, i que constitucLxen des d ·aleshores els referents del llenguatge brucknerià, i ~ntre els qu als destaquem els següens: l'ampliació de dos a tres lrmes en els mo"iments principals; l'ambivalència rítmica; l'ús de processos cromàtics i dc modulacions enhar·mòniques; la distt-ibució tímbt·ica per families i la metodització de passatgeb purament instrumentals. Però, per damunt d"aquests trets, la gramàtica simfònica de Bruckner es manifesta en l'actitud gestual, sovint de caràcter psicològic, que li atorga una qualitat inèdita: és la ct·eació de l'actitud d" espera, de la necessitat d'atenció profunda, del descobriment del pes sonor en un espai interior dr nova creació, un unívers imaginat, on les reminiscèndcs i les novetats formen part del mateix gest intencional. A les tres darrcr·es simfonies, i singularment a la Vuitena (1884-87. revisada cl1889-90) i a la Novena (in1·ompl eta, 1891-96), el llengLtatge emprat esdevé símhol anticipador, ultrapassant l'cxpt•riència coetània i situant la simfonia en un punt d'expr·essió que només Mahler i el primer Schonberg reeixit·an a traslluir. ja en una època en c¡uè la crisi de la tonalitat descobrirà la magnitud del ¡H·oblema i !"ambigüitat de les solucions. Bruckner fou titllat de wagnerista a la ~eYa època, i és evident que la devoció pel compositor de Bayn•uth mai no fou amagada; però potser cal matisar que, ultra raparatosa dedicació dc la Tercera Simfonia i de l'ofrena tràgica de Ja Setena. els trets wagnet·ians s'adeien poc amb r univer;, brucknel"ià, provinent d'un món molt diferent i treba llant f''n un gènere -el simfònic- en què el~ procediments opl"rístics poca cosa tenien a veure amb la <:r<'ació d'un drama únicament creïble per la pc>rcepció auditiva. Fins i tot la con cepció ins· lruml'ntal, a llunyada de Wagner per la disposirió tipica en grups homogenis, era la pròpia dc la mancl"a organística a què Bruckner estava tan avesat des dc la infantt>sa. Tanmateix. fou titllat d"eclèctic. I a això hem dr rE'spondrf'. també, que els models de què Bt·uckner se serveix pet· assunlir el llegat musical del seu temps RÓn h<'n conegut8: les modalitats eclesiàstiques, el contr·apunt imitatiu. el classicisme mozartià i hayclnià. la intransigència beethovcniana, In inefabilitat romàntica. i els trets revolucionaris de Wagn<'r, de Ber·lioz, de Liszt... que esdevinguN·f'n, {,'l"à<·ies a la seva captació i reelaboració, elements fonamentals del seu llenguatge. El llegat simfònic de Bruckner ens palesa 1111 riquíssim enteixina t de contactes com a causa cull u ral i no pas com a efecte d'uns coneixements; pet· això, la seva poderosa assimilació de Ja ronsiea de diverses èpolrues pogué convergi r·, en uu pr·océ•s dt• diverRificació psicològica, en una complexa, feixuga i estilitzada història de comunicació artística, que, per sort, encara som a temps rle recupera r·. TEM A ICS ió ;es .ca nd ·ga esesde niest t a la :ge lllt ;un ter •ca :~g­ lu- :va de cal la w, ers Bruckner sempre va reverenciar Wagner El mestre sense .t i autoretrat els ll'C )Cf ns- ció la ve- de 1er ;eu ;;tí- arJa de en. nts UD uJ- tts; i si- un •mció de per RAMÓN ANDRÉS n a bona parl de la crítica moderna, tan preocupada per puntualitzar fins al detall més mínim d'allò que és inexplicable. oblida sovint que l'art té el rostre afable i natural de la paradoxa. La contradicció, la casualitat aparent, semblen també agençar la figura d'Anton Bruckner, sempre confusa, una núca borrosa en els manuals de la història musical, home solitari, fortu'it, d'aire benigne, amb un aspecte de timidesa, o millor de pudor, esperit acomplexat, per al q ual pt·endre cafè a les tavernes de Linz suposava una r·elliscada venial. Pensava que la glòria e.t·a rcst'r vada a aquells que sabien, en parattles d' Esaias Tcgnér, versificar la prosa d ' un destí. E n el seu moment , caricatm·istes com Schliessman i Bornler· deixa1.·en anar el seu enginy en presentar-nos un .llrut"kner agnilenc, de crani planetari, assegut u l 'orgue; o bé, amb el barret a la mà, sa ludant t>l St'U atLnirat Wagner amb un gest gairebé r evcnmeial. No van capit\ però, que malgrat pt·ocedü· d'una tradició en la qual es bat·- U rejaven la candidesa dc DanjeJ Schuhart amb el messianisme d~ Becthov<•n, Bruckner va iniciar un decidit procés dc llibertat en defugir l'incòmode Jo romàntic. qne no va assolir un descrèdit saludable fins a l'anibada dl." Nietzsche. A Bruck.ner, re1ement "individuar' li semblà indecorós, un bastió caduc, sense interès. i va decidir elaborar una música essencial tot acomplint la paradoxa de la quaJ padàvem al p1·incipi: va expressar des d ' una estètica tardot·ornà ntica una con cepció musical propera a la dels primers mestres vienesos, als quals de vegades, durant la segona meitat d el segle xrx, se'ls retreia la seva filiació a l'ideari de la música " pura", exempta, segons algunes opinions, de conti ngut emocional. D 'ací neix l'afinitat brucknel'iuna amb Schubert, alhora admirador dels Haydn i , sobr etot, dc Mozart. Si Bwckncr hagués estat pintor, es comptaria entre els pocs artistes que no tenen en el catàleg l'aulo1·ctra t preceptiu. Ell fou una personalitat pròpia dc les teles d e Segantini, ja que no va pintar la mal<>nconiosa complaença dels imitadors de Friedrich, si nó l'Avemaria a lc~ barca de l'esmen - TEM A 144 tat mestre trentí, amb un paisatge a contral lum , gairebé sense pres~n cia humana , una natura desintegrada en utoms dc silenci, pet· dir-ho en termes lu('l'c('Íans. La llibct·tat dc Bruekn et·. la de no N;gir-s!' en primera per soua , li conferí una qualita t -avanta tge?- sob t·c els seus co«•tani s, ja que fou capaç de crear un art amb el pr·otagonisme exclusiu de la música , cosa que reclamà per a ell matei.x unes dècades més tar·d Igor Str avinsky. Si bé el primer estímul mur;ical es gestà a la mateixa llat·, ja q ue el seu pare et·a mestre d 'escola i organis ta. fou a San Flor·ian on foname ntà bona paTt 1lt•ls seus coucixe ments . Aquell noi que venia de l'Alta Austria , aplacat i vestit aml> una capa de tela dc l'estam més bast, a mb el tt'mps va esdc•venir organis ta d'aques ta capt>lla abacial ; a l'empar a del seu silenci, va escr·iure nomhrosi'S ohr<'S organís tiques i la superba Missa en fa menor. A causa d el seu talent, d consisto ri tlt' Lütz elrerlamà per a l'orgue catedra lid. L'arrih ada a aquesta ciutat de remjniscències mozarti anes fou. segons que conta el mu~eix Bruckw •r, una gesta, atemori t com estava pel fet de present ar·-se da"ant les autor·it ats locals, cosa que féu, a despit d'ell mateix, amb un vestit ple de doblecs i un coU tan emmido nat que li deixà una marca que durà més d'm1a setman a . P erò ell, adnúra dor de Ja forma, àvid d'estnt ctura , més tard anà a Viena per e~o tudiar contrap unt amb Simon Sechtcr , Ull digne hereu de Fux i una Uegcncla entre els seus mateixo s contem poranis . Unes dècades abans. Sdmbe rt va voler estudia r amb Sechter , però la mort féu la reslcl ... Fou allí, a la capital de pretesa aristoer àcia. t"n voltada de balnea ris amb poetes decade nts, com Von Lililenc ron. on va conèixe r Tanhiiu ser i Tristan y. en una redllcci ó per a piano a quatre mans! Era l' any 1863, el mateix en què. amb una r eserva incorregible, va comen~ar a esbossa r les pd meres partitu res simfònj ques . És revelad or d<·l seu caràcter el fet que donés al seu primer intent seriós. la Simfon ia en re menor, la '"catalo gació'', per dir-ho d 'alguna maner a, de •·ni~ Nullte'' , núm. O. Però aquest número O fou el punt de partida , el compte cap endava nt, d'una descom unal producc ió simfònica que comprèn nou obres, algunes de les quals es compte n entre les més il·lustres del simfonisme de la segona meitat del segle X IX. Malgra t q ue Brahms el mirava amb suspicà cia per la seva amistat amb Wagner . i que Hanslic k afirmés amb una ironia mal dissimu lada que la música d e Bt·uckn er rememo rava una batalla, amb més sal ves que no canona des, el mestt·e austríac va donar vida a un art sublim , exercic i d'un artista de fèl'l'ia obstina ció que constan tment corregi a les partitu res, com per fer-lt>s brillar insistin t en els r acons més rebels. Indecís , repetia o retocav a movime nts sencers . Mahler , incondi cional seu , pn•ngu é bona nota d'aquel les pàgines enlluern adores i acabà sent un dels seus pocs defenso rs, que, per descom ptat, va necessitat·: conside rat un asceta, un "teòleg musica l''. un bigar'l'at, molLs dels seus corr~ligionaris no van saher veure que també, i sobreto t, va contrib uir a aguditz ar la cdsi de la raó romànt ica. Fins i tot Furtwa ng]er va qualificat· la seva música de mística gòtica , extt·avi ada erròniamen t en el segle X!À . No obstant això, des de la Simfoni a mírn. 1, que va acabar a Munic el 1865 -ciutat en la qual Bülow li va present ar Wagner fins a la Simfonia. núm. 9, fina litzada ell894 , trobem un camí esplend ot·ós -i no pas fàcil-, ple dr troballe s i de recurso s tècnics resolts amb una competènci a atònita , ot·ques tracions brillant íssimes, temes i motius que contrib uïren a erigir una arquitectura majestu osa, Jluminosa i sòlida, que molts haurien desitjat per a ells mateixo s. Titllat de wagnerià a ult1~ança, empt·à, a diferèn cia del contravertit gendre de Liszt. contr·ap un ts complexos, extenso s passatges fugats i abunda ntíssim es superposicio ns temàtiq ues, elemen ts indubta blemen t proced ents de la seva condici ó d'organ ista. És innegab le que, partint de l'obt·a tolal (GesamtKunstw erg) va transce ndit· els precept es d'un proj ecte estètic tan noble i tan ambiciós. Reflex de la seva natut·a meditat iva, no va escriure una simfonia en tonalita t major fins a Ja quarta entrega , l' anomena da "Romà ntica", una de les més aconseguides, estr<>na da el 1881 i no publica da fms al 1936. La següent , la Simfon ia mím. 5, qualific ada com Ja més "teoJÒbrica" i que Bt·ucknN' no va poder escoltar, és solemn e, plàstica , amb el vigor dels musculosos h erois de Miquel Àngel, densa, aèria, sixtinn. Méb difusa és la Simfoni a núm. 7, t'ssènci a de molt!-> concept es hruckn erians, que li valgué els aplaudiments més gra11s. partitu ra amb pt·ou feines r etocada i pòrtic de la més grandio sa de lo tes les que va escriur e, ]a Simfonia. núm. 8, per a la qual vu emprar tres anys, tres anys cl 'esbona nys, indecisions, guixade s, plees amu ntegats , an otacions il·lcgibles ... En la tonalita t de do menor, fou dedicada a l'empet ·ador Frances c Josep I , que el vn condec orar. Bl'Uckn er. el gmu·do nat sense glòria. acostum at a la seva senzilla casa amh armad dr solter , p ot·sona macilen ta amb aire de freqüen tador de casino de provínc ia, no er a conscien t que la seva música havia con tribuït, com Mahlet· reconegué sense cap rubor, a donar cos als corrent s progressist es, incòmo des amb la crisi del Ucnbrua tgc muAica l viscuda al llarg del capvesp re del segle. ~crò de Bruckn er encara r esta una imatge fidel al redós de Wàgner , la imatge tl 'un compositor candor·ós, amb pt·ou ingenuï tat com la que va demos· Lrar quan , finalitz at l'assaig de la Simfon ia núm. 4, va donar una moneda a l'emine nt directo r Han!! Ric·hter, dc tan agraït com eslava . E il T u d u n n e d te a S' v d p 1 I e a I é e r e ~ e ¡; e a s t 1 ~ doue, ;celels é, da car ròda J65 ~r- rode ·mes, :uiolts E~g­ ra- :nt lÉs 'lt- ·o- la fo- 'a- MUSICALIA RETRAT EVA RANDOVA Cantant il·lustre •I directora d'òpera Eva Randova és una de les cantants més il·lustres que ha donat mai l'avui República Txeca. Es tracta d'una artista que ha bastit una trajectòria que, sense en el gran món de les f1gures més encimbellades, posseeix una transcendència enorme. La seva figura ens ha interessat no sols com a artista important que és, sinó també per la seva condició de tnàxima responsable artística del teatre d'Opera Estatal de Praga; i, per tant, per la seva capacitat per il ·lustrar-nos amb tota autoritat 1 coneixement de causa sobre un món molt interessant, que -a mésviu un moment peculiar, basat en els canvis de realitat sociopolítica d'aquest país. per HELENA BAYO I J. C. C. Jl- 16. la Jl- ua. Its linva ra :.1- tlS li- ra a. le a- la e- l- ~. 1- ;¡- !. lS es versions de concer t de Tristo.ny i l solda que van progr ama t· el Gr an Teatt·e d el Liceu i Palau 100 el passa t mes d ' ab ri!, al Palau d e la Música Catalana, ens van permetre rett·obar-nos amb una artista de gl'an vàl ua. La mezzo-sopra no Eva R andova és, fins a un cer t p unt, una vella i grata conegud a dels afeccionats barcelonins a la Lirica. als q uals ha sadolla t amb la seva categoria d' artista gr a n d 'ençà de la seva primer a i j a Hu n yana actuació a casa nost1·a en un Parsifal de gran r elleu. P osseeix un ñ sic en el q ual destaquen uns ulls penetran ts, \LD cos esvelt i de taUa considerable i u na elegà ncia ta n senyorívola com es pecialment austera i senzilla . Pa d a pausadamen t , mo lt a rnezzo v oce, sense el més míni m deix imperatiu . L'entrevis ta va tenil· ll oc a la Biblio teca de l P ala u d e la Música Cata lana. L'a t·tis ta manté una actitud admit·a.ble- L ment disposada enver s els inte rlocutors, que compt en amb l'ajut inestimable com a fJ gut·a pont -i intèrp r et de l'alema nyd ' Ad ela R ocba. Ahans d 'entt·ar en matèria deixem C011Stà ncia , a títol de síntesi biogràfica , q ue va n éixer a K olin , que va començar estudian t P edagogia, per b é que, d esprés, va inicia rse en el cant. Aviat en trà en el món professional alema ny -a mb d ebut a Nurember g- i posterior s incursions a H a mburg (Ta nnhauser i Loh eng ri n ) i Berlín (Lohengrin), periple clos al Festival d e Bayr euth, on duran t molts a nys h a esta t intèrpr et mol t es timad a d el paper d e Kundry. La resta és eJ recorregut habitual propi d e les can tants de primera fila -Scala, Òpera Esta tal d e Viena , Mett·opolitan, Covent Garden , et cètera . P er la via de l' anècd ota alhora tan diver tida com no innòcua d es d el pun t de vista de la seva significació, Eva Randova comença parlant de Ja , potser, més curiosa de les seves interpt·eta- ¡;¡ so ·:= E3 =' <-. cions de l'obra que ara l'ha •·etot·na t a Barcelona. - Bé, recordo especia lment un Tristany que havia de ser una Cm·rncn .. . Davant Ja nostra car a de sor presa, gens inesper able pet· a ella, continua .. . - Jo esta.v a cont ractada a SLLLt tgarl p er interpretar Carmen amb Kleiber. Feia anys que l'hav ia estudiat i la cantava habitualment. En p ortav a ja moltes interpretacions . En el primer assaig al piano 1\.'leiber em va exposar la seva idea que la seguidilla i lbavaner a la cantés a la ma nera d 'Edith Piaff o de Mireille Ma thieu , est ripada, sense impostació. Ho vaig pro·ua r i la uetL se'm va cansar. Aquí fem un incís per què la sen ym·a Randova ens ba d ' aclarir que, per a ella , ca11tal· natural és com ho fan els canta.nts d'òper a i que, en canvi, fer-ho a la maner a - j ustamen t sense impostaciópròpia dl"ls cantan ts de m úsica popular és una altra cosa . -En veure que no podi4 cantar d 'aquella ma nera -continua la §f 144 49 529 MUSICALIA RETRAT 50 530 Randova el seu relat- em vaig adreça,r a l'intendent i li vaig dir qne no podia cantar amb veLL sense impostació. Aleshores Kleiber es 'Va entestar a fer proves a altres mezzo-sopranos per veure si podia convèncer-les que ho fessin com ell volia. En va arribar a provar fins a trenta-cinc!; i cap d 'elles no lw va aconseguir. A la fi es va suspendre aquella Carmeni es va fer Tr-istany i lsolda. - Li ba passat d ' haver dc suspendre alguna actuació per desacord amb algmr director? - Fins ara, no. Però a Bayreuth, al principi. quan dirigia Horst Stein, algunes vegades acabava plorant. - És possible, doncs, que els critel'is d'algtlll direct01· siguin molt radicalmen t difer('nts tiris del cantant? -Sí, sí, absolutament. - Artista amb un historial wagnerià , com h em vist, molt marcat, semblava inevitable prrguntar si aquest repertori pot ser· acarat a q ualsevol moment pels cantan ts. - WU¡;,uner exigeix una nwduresa especial. Potser quan s'és jove és millor cornençar pel repertori italià. -Ho diu pet· 4:üestions tècnicrues? - Bé, el repertori itolic'i es pot ca ntar més sovint. perquè no passa com en el wagnerit-1.. que exigeix un~ gran resistència per suportar la durada i la tensió. Mozart, per exemple, no fa malbé la veu, però Wagner pot produir cansament i ferir-la. És qüestió de la manera corn es tracti. - Passar del r epertori italià o fran cès al wagnerià, li ha suposat problemes pel que fa a concepte d' interpt·etació dels personatges? - P enso que la identificació amb un p ersonatge o un altre no és causa de problemes i també constato que rw és bona l'especialització en repertori concret. De Jet , aquesta espedalització existeix, però no hi hauria de ser. ]o vaig guanyar el primer premi del Concurs de Reggio Emilia només amb òpera italiana, als 28 anys d'edat. Wagner, el vaig començar a cantar quan en tenia qUI i tu ( arf rel Ra res tar ma càJ del U,c sit am fi( mc ra d't qu Sal vic da Dl1 Eva Randova amb Adela Rocha durant l'entrevista dil sit i, I 32 i vaig anar a Alemanya. Dotada d ' una bellíssima i molt exacta \'CU dc mezzo-soprano, li ha per·tocat, per tant, interpretar· gairebé sempre per sonatges no principals. Pet· això li pr eguntem si n o ha larnentalno poder afrontar uns r·ols més importants, els quals li ha11 estat vedats per causa de la seva tessitut·a. - Sí. sí. M'hauria agradat molt cantar. per exemple, Tosca. La vaig intenULr esLLLdiar tota sola . Primer acte: bé, fo rça bé. Segon acte, endavant. Però arribo al tercer... (somr·iu amb aire de complicilat) ... .lo tinc el meu centre un terç mé.s profund que el d'una soprano. I no podia. -En termt's econòmics la cosa també té la seva importància. -I tant... Ka rajan una vegada em va fer una reflexió nwlt interessant. Després d'animar-me a cantar el repertori de soprarw em va dir: "Vostè ha d'escollir entre cantar poc temps i guanyctr molt o cantar més temps i guanyar menys". Si li hagués Jet cas, avui jo no estaria aquí. Amb aquesta pinzellada, una vegada més amb ]a djmensió trans<'endent i calegoritzadora de l'anècdota, la senyora Randova ha incidit en Ja condició tan reconeguda d'avida do/lars del famós director. -El tema de la progressiva elevació del diapasó, fin s a quin punt li significa prohlemes r spr.· ciaJs? - El fet de ser una mezzo-sopmno amb aguts de soprano ha Jet que això no m 'afectés. Tothom sap que, p er exemple, a l'Òpera de Viena es toca molt brillaTit· ment. Segurament que això. als tenors, els pot condiciorwr. ...A Krau,s. em sembla que tant li Ja .. . A mi, realme nt, no m 'ha perjudicat. - Dit· notes és una cosa , canLar, o sigui expressar-se, és una altra. Donat· aquest pas vers la tran,sccndència, com s'aconseguei,? E~ una cosa que es pot aprendre o hr és una condició innata? -En principi, per cantCLr s 'ha d'estar ben dotat, però la meva experiè ncia com a peclagoga , que també l'he tingttda, m 'ha mostrat que també es pot adquirir la capacitat de fer art. O, almenys, fins a un cert nivell. Tcunbé 1re v iscut l 'experiència interessant d 'haver fet un seminari al Japó. Allà ht paraula emoció en el carri és impensable. No hi ha res. Però fin da d': tn ap t CI de est in1 a~ un l'a fa de to es Ar d~ Ci< di s~ ta er dt CJl te. qt m cc MUSICALIA RETRAT ::olÓs :l e- JID Je- ~a- fet Jm ni- als ..A iu- ar, !'a. :L'l- És bé ha va 'tUl -at la ys, he mt JÓ. promocionar-se. Primer prepaschule, on, per exemple, l'ensequan s 'és jove es pot escoltar molt rarem una sèrie de concerts, nyament instrumental té un i es pot aprendre molt. més enda vant fa.rem òpera en nivell molt elevat. El vocal, Canviem totalment d e ünia fonna de concert i , finalment, és però, no tant. Aleshores els canargumental. Després d ' h a ver· previst d'interpretar tma Botants opten pel sistema privat. rebut ]es valuoses opinions d'Eva hème amb gent jove. -Es podria parlar d'una escola Randova com a cantant, ens inte- La inDació. L'incr ement de txeca? específica cant de per i, directora, la ressen les de d e tota índole; en d efipreus són cantants els que Penso tant, resl!onsable artística màxiel pas d'una economia nitiva, bons o dolents, siguin d'on ma, de l'Opera Esta tal de Praga, a una d e més dir·igida càrrec que ocupa d 'ençà liberal, com incideix en del mes d ' abril de 1995. els aspectes artístics i cul~u~dry i Bran~i::ine són dos pe~sonatges Un teatre important, tura ls? Per exemple: els situat al cor d ' un país mhmament -1 massa exclusivamentp r·eus dc les localitats a amb una gran tradició lligats a la trajectòria artística barcelonisón ara tan asse]'òpera musical i que ara viu un na d'Eva Randova. Els dos a l'escenacom ho er en quibles alhoi suggestiu, moment ri del Liceu i el segon també a l' hemicicle a l' abast d e la Són abans? canvi de problemàtic, ra Dos Catalana. Música la de Palau del er ? can del gent d'estructures poütiques anímicaracterístiques de personatges actualment que cert -És que, de fet, estan trasbal-el tot del contraposades gairebé ques localitats a les de els preus sant tots els plans de la més cars molt són l'òpera caràcter fort de Kundry i el dolç i abnevida del país. Hom r ecora causa de la dificultat da aquí la imatge del gran gat de Brangi::ine- que aquesta gran d'una subvenció total p er nivell cultural que presiartista ha viscut sempre amb una intenpart de l'Estat. Hi ha en dia en general el món sitat enorme. Les seves interpretacions els estrats mitjans de la situat a l'Europa oriental s'han inserit en el si de versions memosocietat txeca una gran i, per tant, de la condició conque d'aquelles històriques; i rables entre el seu diferència fins a cert punt privilegiatan wagnerianes proclivitats les firmen i els cosadquisitiu poder da, en aquest aspecte, del diferènla que també, Diguem tos. treballades tan reconegudes, d'aquells països. El conque gran més és allà cia trast amb la nova realitat món líric barceloní. teraquí, encara que, en apareix enormement inteEva Randova pertany a aquella catemes simplement numèrics, ressant. goria de persones que són molt més el preus allà són més bai-Efectivament... Abans importants per allò que fan que per allò xos que aquí. de la separació dels dos que proclamen. I això sempre és d'a-Com a intendent de estats es feia una gran grair. Encara que per a ella potser seria Teatre de l'Estat a Praga, inversió en cultura. En més rendible, si més no en termes com veu el futur d el aquests moments es viu an çament de l'òpera al fin de tipus altre un materials, estrictament una situació més difícil en país? seu l'aspecte econòmic i això capteniment. Potser el fet mateix que la per exemple, -Nosaltres, fa que les inversions es seva tessitura l'hagi obligat a interpreestem finançats exclusivadecantin més cap als factar de forma gairebé exclusiva persoment per l'Estat, p erò tors de naturalesa més natges no principals pot haver-li arribat s 'està intentant que hi estrictament econòmica. a marcat caràcter. Ens inclinem, però, a col·labori la mateixa ciuAra hi ha una lluita més afirmar que es tracta sobretot d'una ta.t de Praga. En quina directa per la subsistènactitud molt rigorosament assumida, proporció, encara no ho cia. Amb això n{) vuU pas sabem. Suposo que en un que es tradueix en un autèntic i molt dir que la vida cultural de dos anys queperíode sigui pitjor, perquè l'Estat essenciat sentit de respecte per la seva determinat. darà també se n'ocupa prou. professió i de veneració per l'art, per La sen yora Randova -La formació artística, l'art de cantar, és clar. doncs, un futur apunta, era aleshores, a l'època l'actual -que de diferent del règim antic, més asseencara es mou en els paràmetres siguin. És exactament igual allà. quible que no pas ara? d 'intervenció pretèrits- , mentre on estudiïn. Alguns joves poden -No. Crec que els j oves d'ara recorda que el percentatge d 'augaudir de beques per anar a tenen les mateixes oportunitats tofinançament mitjançat la venda estudiar a Viena, per exemple. q~te nosaltres aleshores. de localitats és prou elevat -55 Al nostre teatre ara tenim el -Com es canalitzen els estudis per cent. A la República Txeca projecte de creació d'una Euromusicals? actualment hi ba vuit teatres d'òguardonats joves els on Òpera, -Els joves poden estudiar als dos dels quals a Praga . En pera, rLin pug concursos diversos a conservatoris públics, les hoch- MUSI CALI A RETR AT aquest sentit la pregunta clem ~;~n­ ta1 és com competeixen els dos teatres a La matci..xa ciutat. -Actnal ment estern llnitant per tenir cadascú la seua pròpia identitat . A l' taa spoper només es f eien òperes de Moz art. Es podria pensar que els teatres s 'havien d'especi alitzar per s u sbis tir, p erò si el naciona l només fes òpera txecct tampoc 110 tindria prou ¡níblic. -En aquestes condicions, com veu el tea tre que dirigeix? -El nostre és un teatre de repertor i. Està lluitant per tenir una company ia estable, perquè això, evidentm ent, és més barat. L'orques tra i el cor són del matei.:t teatre i tenim un acord amb un ballet que fa dues actuacions: una a l'hivern i l 'altra a l 'estiu. Però h em de millorar moltes coses . - P er a una cantant en actiu com vostè, com és possible compagina~· Ja direcció de l'Òpera Estatal i la seva carrera artística? -En, aquests moment s ho puc fer. Es clar, és molt ccmsat, però és possible . Auui mateix, aquí a Ba,rcelo na, m 'h e passat una bona estona al telèfon ocupant-me d'afers del teatre, i estic cantant la Brangfine a Tristany... He de dir, però, que antigam ent era molt habitual. per exemple , que els directors d'escena fossin intenden ts; per tant, feien dues tasques. Aleshores, p er què no ho podria fer un cantant ? Només cal esperar i desitjar que el " Uegir no faci pet·d re l 'escrim·e·•. O sigui, que una gran gestora no malmeti una gr an cantan t. pe - j lru oil Ca alt Fe qu Ba no la r& l'a mr 11n qu va Let no H: co M· l'Sj ce IDA n A ,.~- ~ r~'U p~-=- =-~ iOO _: VI TEMPORADA DE CONCERTS 1996-97 Palau de la Música Catalan a qu Uo en ter La: pr hr la Cr ce ~t 15 OCTUB RE'96 dimat·ts, 21 h LA PETTTE BANDE. COR DE CAMBRA DEL PMC {patroci nat per Fundaci ó Caixa de Catalunya). Solistes vocals Dir.: SIGISWALD KUIJKE Haydn. 28 OCTUB RE' 96 dillwJs, 21 h LONDO N SYMPIIONY ORCHESTRA. KATA RJNA DALAYMAN, soprano . WOLFGANG SCHMJD T, tenor. GUDJO N OSKARSSON, baix. Dir.: RIC CARDO CHAILLY. Sch onher g, Wagner. 31 OCTUB RE'96 dijous, 21 h ORCHESTRE DE CHAMB RE DE LAUSANNE. CHANTAL MATHJEU, arpa. CHRI STIANE JACCOT TET, cJavccí. BRTGIT T!i ME,YER , piano. Dir.: JESUS LOPEZ COBOS. Fauré, Marlin , Bizel. ~---------------- d' Cc de ,., la SÍ I m es c. St M dt Te M qt al G 1'! c. )'¡ dt si! MUSICALIA PRE·CRÍTICA ·tuara a 'Jrar ICtiu :om- ?era rtís- puc sat, ·eix, ssat )CU- e, i e a que ual, tors p er lesf er tjar 'es- Tau :an- La Mostra Catalana de Música Contempor ània per TAVERNA·BECH es de 21 d' octubre fins al 2 de desembre es celebrarà la vuitena edició del cicle que, sola l'epígraf Mostra Catalann de Música Contemporània , organitza des de l'any 1983 l'Associació Catulanu de Compositors. Enguany la sèrie té sis concerts i alterna la seva activitat amb el rn Festival de Música Contemporànju que gestiona l 'Ajuntament de Barcelona. Aquesta és una de les note que, de cara als seguidot·s de la nova música , r esultarà força interessa nt, ja que, en definitiva , en l'aspecte musical la tardor tindrà un mucat accent contemporani , amb una ronsiderable gamma d 'estètiques, des del neoclassicisme a J' avantgua t·disme del moment. D'alguna manera, al marge cJel tema que ens ocupa, diríem que la nova música , amb el cicle del Nick Hava nna , alguns concerts del Gr·ec, com també amb el Festiva l i la ~fos tra, omple un consider a ble espai en la temporada musical barcelonina, d ' abril a desembre. Una altra qüestió d estacable és (1ue, en uns moments de fortes retallades en les subvencions, la Mostra, encur·a que si¡,rui d ' una manera austera, torna a celebrar-se i manté, tant com és possible, el seu cat·àcter promocional de l' activitat dels membres que integren J'ACC. Certament, la col·laboració de la Generalitat de Catalunya, l 'Ajuntament de Ba rcelona, el Conser vatori Superior 'l unicipal , la Societat Gener al d'A utor s, el Centre de Cultura Contemporània, la Fundació Miró i del Banc Bilbao Vncaya ha possibilitat Iu presència ja tradicional de l'Associació Catalana de Com positor·s en l' inici d' aquesta temporada musical barcelonina. Així, la VIII Mostra Catalana de )1úsica Contemporània tindt·à com a e cena ris e l Centre d e Cultura Contemporània , el Conservator·i uperio•· Municipal i la Fundació Miró, amb el següent calendari: Dia 21 d'octubre, concert inaugural dr la Mostn a J'Audüori Eduard Toldrà del Conservatori Superior Municipal a càr-rec del Quartet Glinka, que inter·pr·etat:à obres en est•·ena absoluta de Vicenç Acuña, J osep Lluís Guzman i Mario Ros Vidal , a més de l'audició del Quartet núm. 1 de Robert Gerhard (1896-1970), que constituirà l'adhesió de l'ACC a la commemor·ació del centenari del naixement del compositor vallenc. D Dia 28 d ' octubre, presentació al Conser vatori del Trio GallegoDuynslaeger-Porter (violí, violoncel i piano), conjunt de •·ccentíssima creació. E n el seu pr·ograrna figuren obres de Mat·cos Bosch (estrena), Benet Casablancas, Jordi Cervelló i Víct01· Estapé (estrena). També al Conservatori, el dia 3ld'octubre, la pianista Montserrat Massaguer hi oferirà un recital amb csn·enes absolutes d ' Alícia Codu1·as, Benjamin Davies, Marcel Olm i Miquel Pardo, tol complementant el programa una de les darreres obres, lnventio, de Miquel Roger. El dia 4 de novembre a la Fundació Miró se celebrarà un concert d ' homenatge a Joaquim lloms, el degà dels nostres compositors, amb motiu del 90è anive•·sari del seu naixement; s'hi oferirà l' audició gait·ebé integral de les seves obres per a clarinet sol, que seran int erpretades p er Oriol Romaní. El cuàctcr mon ogràfic del concert, sempre interessant, adquireix esp ecial relleu , ja que, dins la vasta producció d 'Borns, el clarinethi f\,aura en un lloc pt·eemin ent. alhora que Oriol Romaní ha estat inspirador d ' un considerable nombre de les darreres vàgines dedicades a aquest instnunent. El dia 7 de novembre, al Cenb·e de Cultura Contemporània , s'oferirà un concert de contingut remarcable, tant en l'aspecte instrumental com en el dels compositors programats. E s tracta d 'un r ecital en què la f1auta de bec tindrà com a acompanyant la p er cussió. Diríem que l'antiquíssima Oauta col·labora amb una faceta instrumental, també amb una llarguíssima tradició ancestral , com és la p ercussió, la qual tot just en la present centúria ha captat Ja consideració dels compositors. Per altnt banda, Joan Izquierdo és un veritable vir:tuós de la flauta i dc Ics noves tècniques d 'execució; acompanyat p er Pilar Subirà, destacada percussionista de l' OBC , oferirà un programa integrat per obres de Satie, Stockhausen, Straesser i l'estt·cna absoluta de sengles pàgines de creadors catalans tan personalíssims com Joan Guinjoan, Oriol Graus i J ep Nuix. Com a darrer concer t i amb caràcter de col·laboració de l'ACC amb el Tercer F estival de Música del Segle XX, el dia 2 de desembre, al Centre de Cultura Contemporània, s ' hi celebrarà un t·ecital de la violoncel·Üsta Suzana Stefanovic. amb obres de Teresa Bor-ràs, Miguel Franco. Francesc Taverna i Paul Hindernith. la sorpresa del 111 Festival de Música del Segle xx per F.T.•B. E s t·umor·ej ava que el Festival de Mút.ica del Segle XX que gestionava l'Ajuntament i que· tenia com a escenari el.M.ercat de Ics Flot·s, no es faria enguany, ju que sc suposova que entre la reestructuració i c•·eot:ió de l'Institut dc Cultura , amb Fl:'uan MascureU al capdavant, era difícil i gairebé inviable, per la pr·ecipitació, una nova edició del cicle aquesta tardor. Amb tot, a primers d'agost passat, sense temps ni detalls per esbrinar-ne la raó, es va donar la notícia, amb la sorpresa consegüent, dc la continuïtat del Festival. .. D 'alguna maner·n, per als qui creiem en les noves cstètiq"t•cs de l' 01c·t sono•· com a veritnblc testimoni de la nost•·a època i com u busc pet· cooti~lua t· enllà dels temps en ln històr ia de la música, hr.Dl dc saludar· amb aJegr;a que la iniciativa del FestivuJ no hagi quedat, com tan ts altres projectes, encallada i que s'intenti impulsar fins a inserir-la en la nostra activitat culturaL Dayjd Albet, nautista molt lligat al conjunt instrumental Barcelona 216 i alhora coordimtdo•· dels actes per a la commemoració del centenari del naixement dc Robert Gerhard, ha estat nomenat director del Festival i r esponsable d ' cstructut·ar, gairebé sense temps, Ics actiyjl!Jts del cicle, el qual tot just ara (primers dies de setembre) estan solament esb ossades en línies generals. D' aquesta manera, podem avançar que el Festival tindrà sis concerts, que se celebraran al Centre de Cultura Contemporània, entre octubre i primers de desembre. En el concert inaugural , que anirà a càrrec de J'Orcruestra del Caos, s'ha programat, en homenat.ge u Get·hard, el sen ballet Pandora, i del mateix autor, el grup instrumental Bat·celona 216 interpretarà Nonet , al costat d' obres de Steve Reich i Magnum Lindherg. Entre aquests dos concct·ts hi ha previstes Ics actuacions del pianista i compositor Agustí Fern:índcz amb el contrabai:xista Peter KowciJ , com també un recital del pianista William Lacy. Segurament, en el moment d 'aparèixer aquestes notes, tindrem més dades p et· saber si el Festival té en compte tant els b'~·ans noms de la música del nostre segle com els dels nostres joves compositors, i si es programaran obres dels creadors catalans que avui marquen la línia en la nostm música. De moment, el festival sembla una prop osta que opta per una certa avantguarda no exces¡,ivament compromesa, p erò sí amb uno certa audiència entre el gran públic. MUSICA LIA BALLET Un estiu amb figu res, amb la barb aco a de Ram on Olle r i altre s inge nuït ats .. L ¡;;¡ s- ...= ~ 53 ¡¡;;' ¡;;¡· 144 54 534 { la Gr Xa Fet un Ro SC( VCl per .JOAQUIM VILÀ I FOLCH estiu porta sempre un / canvi de ritme. Enguany l' estiu -els mesos de juliol i agostha volgut pas ar la mà per la cara a Lots els altr es mesos de trebaH constant i disdplinat i ba fet a nar de bòüt els afeccionats a la dansa. Le figures del món coreogràfic més acreditades ens han fet una visiteta per deixa1· caure un degoteig de les seves habilitats, tot i que la set de dansa no vol habilitats i fúlgides aparicions de lluïment, sinó programacions regulars i estables. E l Casino de Bat·celona va pl·obrr·amar un estiu de Ballet Folklòric. No pas una companyia nostrada perquè els visitants -i els residents- coneguin l'essència del país, la seva singularitat, les seves caractedstiques, el seu gest, el seu moviment, la seva capacitat d 'espectacle, la seva capacitat de creació sobre la base d ' un patrimoni únic .. . No. Si sovint és la frescor brasilera la titular estiuenca, aquesta vegada els aires van venir de l'Est, d 'Ucraïna, amb Virski, BaUet Nacional. I tots j a sabem que l' espectacularitat, en aquests casos, és plenament garantida. Dels Festivals d'Estiu, és el de Peralada el que s'emporta el goig de les grans figur es. Qui pot negar la p rimera línia absoluta que representen -cadascú en el seu estil- noms com Mikhail Barysluúkov, J ulio Bocca o Antonio Canales? Tot i que la programació de Peralada tenia formacions catal anes com l' Orquestra de Cadaqués, la Simfònica del Vallès o del Liceu, els Cor s de Cambra del Palau de la Música Catalana o el Teatre Lliw·e, en dansa no hi l'ú. ble Ac¡ ma pe! nix rui pal so f tro os eui ma Un mé al -di mà és l'al els na qu. nu al~ havia cap representació del que es fa i es produeix a Catalunya. (Ni tampoc en el primer dia , el que precedeix la inaugm·ació oficial, en el ID Concet·t de Música Catalana -significativam ent, for·a de programa- amb la Polifònica de Puig-r eig i les cobles Selvatana i la Principal de la Bisbal). A ]a p rogramció del Grec 96, el Festival d 'Estiu de Barcelona , la figura era Nacho Duato, el qual es presentava amb la seva Compañía Nacional de Danza, dc Madrid. Duato ammciava als barcelonins la seva retirada com a baUad i , per tant, la visita es convertia en l' última possibilitat de veure'! ba Ua r. El Tea tre Victòria es conve1·tia en un baluard del jlamenco: Mer che E smeralda i Antonio Can ales amb les seves respectives companyies. E l flamenc es prolongava al Teatre Tívoli els d ies de descans de les represen tacions de la sar- suela La verbena de la Paloma i també era present al Teatre de l'Ei..xample (Agua de luna). Als espais petits, el Teatr e Artenbrul programava, dins el Grec, una mostra dc tangos i Senza Tempo d 'Inés Boza i Carles Mallol i el Teatre Tantarantana presentava Fargen tí José Luis Sultan. El Gt·ec 96 pt·ogramava també Dies de dansa (del 30 al 7 de juliol). una mena de poti-poti amb una colla de participants diversos, al CCCBIMACBA , a les Piscines PicorneU, al Par c Güell -com ja comença a ser habituaJ al Festival d'Estiu- i a locals com Bikini o els que fot·men la Federació de Bars Independents; tot plegat era més un e,spectacle d'animació , una mena d 'accions que si fossin offFestiv al t·esultarien simpàtiques. però qu e en ser oficialment on esdevenien gairebé u n insult (encara q ue per a més d ' un grup aquestes actuacions significaven ten sol d'e tr·a ]u, ies ol). 1na .al nes t ja _val els ars nés tes, on nit ·up ICD l'única manera d'aixecar el cap). L"aportació més consistent de la dansa feta a Cata lunya, en el Grec 96, va ser l'encàrrec que Xavier Alher·tí, el dir·ector· del Festival, va fer· a Ramon Oller: una coreogr·afia pet· escenificar Romeo & }ulieta. Amb el seu sentit de l'humo•·, Oller va convertir el tema de l'amor impossible en una barbacoa passional. Aquest eru el subtítol , que el mateix Ollet· p•·oposava , de l'espectacle. L'espectador quedava així avisat: r es dc subtils guisats cuinats amb paciència per a paladars exquisits, res dc p lats sofisticats; l'espectador hi podia trobar un conjunt de talls diversos fets a la brasa , els uns més cuits que els altres, els uns cremats, d 'altres fran cament crus. Una barbacoa no dóna per a més. He gosat portar la història al meu terreny, el de la comèdia -diu Oller en el programa de mà-, amb el convenciment que és precisament en la comèdia on rau la tragèdia real. lle situat els personatges en el món marginal dels indigents, tot confiant que, en la seva primària ingenuïtat, hi podreu. descobrir algune.~ man~f'est. acions de la tendresa i la desespera.ció que solen envoltar totes les històries d'amors impossibles. Potser la tragèdia real d 'aquest Romeo & Julieta és que no hi ha ni tragèdia ni comèdia, que el món marginal dels indigents no té res d'ingenu i que, si volem descobrir la tendresa i ]a desesperació, bo haurem de fer a través d e la ingentütat de la proposta. ~ornés si fem un lleuger canvi d'angle en la visió de les intencions globaJs podrem entendre què ha fet Ramon Oller. Per·què és cert que Oller· parteix d'tma primària ingenuïtat. E ns explica els amors de Romeu i Juliela com un infant, amb un llenguatge dramatúrgic deliciosament entenedor, tr·actat amb una pulct·itud extrema , com si també es dit'i~,''ÍS a un públic d ' infants. Sobr·e la mateixa par·titura de Sergei Prokofiev, adaptada per a una formac ió d e cambra per Albert Garcia Demestres (Conjunt de Cambra dt> l'Orquestra Simfònica del Gran Teatre del Liceu, direcció: Ernest Martínez Izquierdo) la coreografia de Ramon Oller s'organitza en una narra ti va àgil, fresca , sense complicacions innecessàries -potser amb un excés d'accions i descripcions realitzades amb el recw·s de.l mim-, interpretadu amh una eficàcia absoluta per tot el grup Metros amb la col·labor·ació de Núria Moreno. Des de dins la ingenuïtat apuntada es resolen molt bé els moments del ball (aquí un partit amh una bossa de plàstic plena de papers) o d el combat a cops d'espasa (aquí a cops de contenidor), per·ò els diversos personatges no acaben de tenir ni gruix ni consistència i la forçada unitat de lloc, a l'abocador, provoca excessives reiteracions formals. Per a mi , aquest Romeo & }ulieta, aquesta barbacoa, amb les exclusions dels talls cremats, amb la insistència dels més ct·us i, sobretot, amb una hona picada i una bona salseta que li acabi de donar el gust precís, és un espectacle que pot portar al món de la dansa nous espectadors. No serà cap pas de gegant en la història coreogràfica de Ramon Oller·, però pot ser, en canvi, l'espectacle de dansa divulgatiu i popular· que, possiblement, demana en aquest moment el món de la dansa a Catalunya. L'hora de la dansa , però , segons Marc Jonkers, director· de Tanztheater de la Komisch e Oper de B erlín, ser à l'any que ve. Aquest director ens diu que podem estar contents . ja que l'any que ve ell vindrà amb la seva compan yia al Grec 97 i podrem veure coreografies de Cesc Gclabert , Juan Carlos Gar cía i Vicente Saez i, fins i tot, una coreografia de Jan Likens -coreògraf de la companyiasobr e una música de la banda ft·ancoespanyola de rock flamenc Von Magnet. Jonkers diu també que quan va set convidat a l'Abril en dansa a Barcelona l'an y 1987 -gairebé deu anys!, rom passa el temps!- ell i els seus col·legues estranger·s van convenir· que allò er·a, ni més ni menys, la nova generació de la dansa espanyola. Diu també que la dansa a Catalunya va ser considerada com un dels corrents més importants de la dan-sa contemporània de l'última dècada. Però J onkers acaba dient que se sent escèptic sobr e el futur de la dansa a Espanya, ja que els creadot·s i coreògrafs no han disposat en tot aquest temps , ni disposen encara, de cap infraestructw·a que els doni suport i que així no hi ha possibilüat dc desenvolupament artístic; i que si no hi posem r emei, el mo·viment de dansa contemporània a Catalunya, Espanya morirà. I tot això Marc Jonkers ho diu en un escrit que la mateixa organització del Grec 96, l'Institut de Cultura d e l'Ajuntament de Barcelona, publica a Papers per a un festival , opuscle ple d'articles complementaris al programa oficial. No sé si és una burla, tm signe de futur o una altra ingeotütat d'estiu. 144 SCHERZANDO I dim qua eclè 60, blee de que E del rest ut111 i,d· m~t ven mel fan! de' tèrt büil li I situ gist Tol• no par poè tam Roc sen Rt•t resi int¡ mm La i jo inic Hal Orc tir aqu Jos Pol E ""')' ) \a, ran este con gra sen des IIÍ(" ver ro dc A l' ut ve1· Pic Ala 56 536 tur Ka1 DISCOS Les infrouvables de Manuel de Falla a celebració del cinquantenari de la mort de Manuel de Falla ha motivat un bon nombre de reedicions discogràfiques, algunes de les quals de vertadera dimensió històl"ica. La que ara comentem, un àlbum de 1¡untre CD editat per EMI France, inclou una antologia eclèctica d 'enregistraments t·ealitzats en la dècada 195060, entt·e els més valuosos dels quals figuren les in.ic"tlalables versions dit·igides per Eduard Tolru·à de El sombrero de tres picos i El retablo de Maese Pedra, amb l'Orquesh·a Naciona l Ft·ancesa, datades ell956 i 1953. Entusiàstica ment acolüdes p er la ct·ítica internacional del moment, r ept·csentcn un dels pocs testimonis que ens resten de la pe•·sonalitat com u dil·ector de Toldrà, en aquest cas al capduvunt d ' wta orquestra de primet·a fila i, doncs, molt idònia pe1· pcrmet•·e l'eclosió del temperament musical més genuí del nostre il·lustre du:ector. La versió integt·a del ha llet El sombrero de tres picos transmet de manera cínicn uquella cordialitat, espontaneïtat i fan tasia que cat·actel'itzaren totes les activitats musicals de Toldrà i ens mostra tatnbé un director de recursos tècnics remar·cables, capaç d' unifica t·, equilibrar i flexibilitzar un conjunt simfònic de categor·ia i de comunicat·li la seva prrso nalitat in·l'petible. Personalment. la Eituaria entre les millors -si no la millor- versions enregistrades del ballet de Fallo. Si l' adnur·able R etablo de Toldrà respon més aviat a una concepció simfònica que no a un espel'it carnb•·ístic, no exclou, pet·ò, la transparència timbrica, el t·cCinument, la precisió i el sentit poètic. A més, cal destacat· un t·epat·timent vocal absolutament rcmnt'cablc, otnb la màxima gemt"ínitat de Lola Rodríguez de At·agón (Tt·ujanuín), un Manuel Ausensi sensacional (Don Quixot) i un noble i engatjat Gaietà Renom (Maese Pcdr·o). La qualitat de la presa de so resisteix perfectament el pus del temps. Un altre enregistrRlnent de t·ang històric (i d'un mterès inqüestionable mnlgra tel seu ni vell tècnjc força més pl'imari) inclòs en aquesta antologia és la versió de 1952 de La vida. breve, que compta "!_tnb J'atractiu d 'una inefable i joveníssima Victòl"ia dels An ~els (Salud), aleshores als inicis de la seva carrera . Es dirigida per Ernesto Halffter·, al capda van t d ' una disct·eta i voluntariosa Orquestra del Liceu de Bar celona. També hi podem sentir alguns cantants del nostt·e àmbit, molt actius en aquell moment (Rosar io Gómez, Carmen Gombau i Josep Simorl'ft, entre altr es) i la Capella Clàssica Polifònica d'Em·ic Ribó. Ernesto Halfftcr dirigeix també. amb l'Orquestra Xacional francrsa, unes Noches al mateix temps temperamentals i poètiques, que compten amb la presència e~ tel·lftl' i pcr·somtl d 'Aido Ciccolini com a solista, i els compa•·ativarncnt poc con eguts flornenajes. I , entre els grans directot·s IJigats a l'obra de Falla , encar a cal r essenyar la presència d'Ataúlfo A•·genta -prematut·ament desaparegut qua n, segons tols els indicis, en a punt d'iniciar una fu lgurant cn1-rera inter·nacional-, amb tma versió acerada, precisa i cnèt·gicu dc El amor brujo amb I'Orq ues tr~l dc la Societat de Concerts del Conservatori de Pa1·ís (1953). Altres obres i intèqn-els, d 'interès desigual, completen l'antologia: el vell clavecinista txec Ft·a nk P elleg, en una vet·sió rutinàt'ia del Concert.o, en la qual participa J eanPiene Ra mpa! ( 1957); In mPzzo-soprano Pierrette A1aric amb ri Quintet Picn·e J anet , en la preciosa partitura de Psyché; Ics ca ntants Ana María L·iarte i Maria Karcsca, el pianista Leopoldo Querol, etc. e Lluís Millet L L'OBC enregistra Ofello i FalstaH ~ L enregistrament a mjtjan juliol a l'Auditori de / Sant Cugat del Vallès dc les òperes OteUo i FalsuifJ de Giuseppe Ver·di a càn·ec de l'Orquestra Sin1fòniea de Barcelona i Nacional dc Catalunya, mat·ca una intensificació de les relacions de la formació catalnmt amb els segells Discover lnternational i Kock, despr·és dr la producció anterior amb ells mateixos dc Tosca. Es tt·acta d'una injciativa que té en la figura del director iranià Alexandcr· Rahbar·i, el seu màxim auspiciador , en w1 intent <L'ofet·it· un eutàlcg operístic q11e s'aparta del tàcit monopoli c¡ue en el c·arnp del CD mantenen les grans figures dc la mit dels scgeUs amb més implantació internacional. Són produccions que tenen com a protagonistes figttrcs de gnur n') Ueu, per·ò que no formen part de l'elit allsoluta de Iu lírica intc·rnucional, pet· b é que garanteixen uns nivells de qualitat molt notables i que acaben esdevenint enregistraments l'igot·osos i molt intet·essants. El personatge do Oc·sdemona correspon a Ja soprano maltesa Mirinm Gau<:i, ben coneguda pels afeccionats barcelonins i que> ja va encapçalar, amb J aume Ar agall, el CD de l'òper·a TosccL. Iago rs el bai'Íton romanès E duard Tumagian, un altt·e cantant de considet·able prestigi internacional, mentt·e q1 rc> en la resta del repartiment figurrn at·tistcs catalans tan reconeguts com J osep Ruiz (Roderigo) i Enric Ser ra (Montano). L'esmentat E duard Tumabrian és el protagonista principal de Fa/staff, al davant d' un r·epartiment en el qual també figuren Enl'ic Sel'l'a (Ford) i J osep Ruiz (Bardolfo) i els també catalans Teresa Verdcra (Nannetta), Antoni Comas (Or·. Caius) i Montsernrt Comadira (Meg), com també Ana M. Gonzúlez (Mr·s. Alice Fot·d), Mabel P e•·elstein (Mr·s. Quickly), Mauricio Septein (Fenton) i Mat·cel Rosca (Pistolu). E I supot·t cor·al és a Cl'it·t·cc del cot· del Gt·an Teatre del Liceu, que dkigeLx Andrrs Maspet·o, i pel crue fa a Otello també dc la Cot·al Infantil del Conservalot·i Municipal de Bal'celona que rl11'igcj,X Montsen-al Pi. Com es pol ohscr·vur·, l'apor·tació catalana a aquestes produccions és molt impor·tant i cal dir crue el seu màxim responsable, l'esmentat Rahbal'i, dit·ector ben conegut entre nosaltt·es per Ics seves actuacions al capdavant de l'aleshot·(:S OCB, se'n mostrà molt satisfet en el curs de la conferència de pr·cmsa en q uè van et· presentats els enregistraments en plr procés de teatnrJització. e RRMC ... ¡;;:¡ ¡;;¡..!!! ...a :::::!' E;f 144 57 537 DISCOS .... PUCCINII Gauccl, Ar agall, Sardinero, Palatcbi. Serra. Coral Carmiua. Polifònica de Puig-reis· Coral Infanlil Escola Pia de Balmes. Orquet~tra Simf'onica de Barcelona i Nacional de Catalunya. Dir.: Alexander Rahbui. Discover Koch lnternatiooal DICD 020360-1 DDD A 58 538 questa Tosca (inacceptablement denomjnada Tosca in Barcelona. en la portada) és el primer lliurament de les tres òperes enregistrades per l'OSC (seguiran Otello i Falsta.IJ). Es van enregistrar a l'Auditori del Centre Cultural de Sant Cugat del Vallès com a resultat d 'una aposta del mestre Rhabari al capdavant d'una nova discogràfica. Òbviament, els punts d 'atracció són Aragall, Gaucci i Sat·dinero , p erò cal c:lli· que J'OBC bi té una participació determinant com a orquestra àgil, compacta, però colorista, capaç de matisos o contundències, segons que calgui Van ser un bon debut en el panorama oper ístic, malgrat crue la presa de so no afavoreixi en qüestions d 'equjjjb r i. Aragall (un cop més Giacomo) canta amb la veu esplèndida que li coneixem, però sacrifica la Jinja a l' impacte de les notes rotundes . El teatre agraeix aquesta bravesa que pot resultar estentòria en nn enregistrament, enca1·a que complagui un estol d'admiradors. El seu Cavaradossi és magnífic per plenitud vocal, per ò mancat d'un refinament que el personatge permet per més C(l.IC d tot·turin. Sardinera, per contra, s'adap ta al de carpia. El fa cínic i autoritari, però no repulsiu , sense tremendisme, tan senyorívol com la Tosca de la maltesa Miriam Caucci, de veu exquisidament petita escoltada al Liceu (La Bohème, Don Garlo), però de presència suficient i personalitat molt expr essiva quan no l' ha de forçar en recollir-la els micròfons . No cau en la temptació de l'hlperverismc, resol acuradament els aspectes tècnics i mostra una afinació perfecta, un aspecte que el seu Cavaradossi no controla sempre. La seva interpretació inspi1·a respecte, en un dignissim segon pla per sota dels models establerts per Callas, Tebaldi. Milanov, Caballé i Leontyne Price, Olivero o Kabaivanska. No ens ba d'estranyar q11e els breus papers secundaris estiguin esplèndidament interpretats: Stefano {Estefano!) Palatcbi és Angelotti; Enric Serra (l'únic que manté el nom en català), el Sacristà ¡ Josep (José!) Ruiz, Spoletta i Manuel Carrido, SciatTOnc. El noi David Símchez i Feliu (Félix , és clar!) Scn ·aclara presten la seva veu al pastor i a l'escarceller. El so dc la massa coral s'escoltu en l'escena del Te Dewn ap1·imat i allunyat per la manipulació dels enginyer·s de so. Aquesta deformació és una característica {negativa) de l'enregistr ament, amb nna descol-locució constant de qui escolta respecte dels cantants i l'orquestra. Hi col·labora la direcció de l'iranià Alexander Rahbari, inter·essanl per· moments, pet·ò poc unitària, sempre subjecta a canvis de tempo i textura. Els seus efectismes ú·eqüents poden ser considerats Ca1·a o creu (per a mi, creu), segons el cl'itcl'i dels opcròftls enfrontats a l'enèsim u Tosca del catàleg. E Ldisseny dc la portada és poc au·actiu. Llàstima que Ja discogràfica, a més de m(rsics i cantants barcelonins, no escollís un grafista dels que hi ba per aq1ú, si tan bru·cclonina es volia aquesta Floria. 8 Xavier Casanovas-Danés ....... ..., ,,..,.. ANI'ONJODE CABIZOIII Dlferena•, Trio Unda Marill. La Mà de Guido. E enregistrament en homenatge a la nostra musicòloga Maria Ester Sala, la qual dissortadament ja no és entre nosaltres i que havia investigat exbaustivament el món de la glossa en què es basa el repertori proposat en aquesta ocasió pel Trio Unda Ma1-is: un recull de peces escollides extretes del Libro de cifra ntteva de Venegas de Ilenostrosa (1557), les Obras de Música para tecla, harpa y vihuela d 'Hernando de Cabezón i del manuscl'it de la Bi. blioteca de la Urúversit.at de Coïmbra intitulat Pensi! deleitoso de su.aves flores de música d 'Antonio Martí y Coll (1707). Cinc músics emin ents (C. de Morales, F. Guerrero. A. de Cabezón, T. L. de Victoria i F. Salinas) emmarquen el segle XVl ibèl'ic. Els documents i cèdules r eials, el Proemio d'Hernando dc Cabezón i els testimonis de Calvete de Estrella i d'altres escriptors contempo1·anis d'An. tonio de Cabezón, l'organista cec de Felip Il, ens assabenten del renom universal de què va gaudir, corroborat per l'altíssima qualitat de la seva música. L'adaptació per a diversos instruments d'obres teclístiques cru una pràctica freqüent a l'època; i la incorporació de la percussió és una qüestió de gust i. en certa manera, una moda que, per altra part, té La funció de recrear la partitura sen se restar-li fidelitat. R ecomanem aquest CD per la categoria dels intèrprets: Joan Vives amb la flauta de bec, Eduard Martínez amb el clavicèm· bai, l'orgue i el clavicordi, Jordi Comellas amb la viola de gamba, Ferran Quiroga amb la viola de mà i Míriam López amb la percussió. N omés hi posaríem una objecció: el so dur de l'atac al teclat del clavicor(H, l'instru men l preferit per C. Pb. E. Bach precisament per la seva possibilitat de diferenciació de dinàmiques, cosa que és palesa si comparem la seva sonoritat amb l'esplendor de la del clavicèmbaL Finalment, volem constatar l'ambientació exccllent de l'enregistrament, realitzat pel segell La Mà de Guido amb la s upervisió del compositor Josep Soler. 8 Maria Lluïsa Cortada (C. ero, de em- )hècè- XV FESTIVAL D'ÒPERA DE SABADELL IX CICLE D'ÒPERA A CATALUNYA TEMPORAD A 1996-1997 L---~- )ni e de rip- An- rga- LE NOZZE Dl FIGARO CARMEN dir, ima ica. verJres l Ctij la ~us­ sti. una art, Jer- G. Bizzet W.A. Mozart ens uní- FEBRER-MARÇ DE 1997 NOVEMBRE DE 1996 SABADELL, Teatre La Faràndula Dimecres 6 i divendres 8, a les 9 del vespre. Diumenge 1O, a les 6 de la tarda. REUS, Teatre Fortuny Divendres 15, a les 9 del vespre. SABADELL, Teatre La Faràndula Dimecres 19 i divendres 21 de febrer, a les 9 del vespre. Diumenge 23 de febrer, a les 6 de la tarda. REUS, Teatre Fortuny Dimarts 25, a les 9 del vespre. SANT CUGAT, Centre Cultural Divendres 28 de febrer, a les 1O del vespre. GIRONA, Teatre Municipal Dimarts 19, a 214 de 1O del vespre. SANT CUGAT, Centre Cultural Dissabte 23, a les 1O del vespre. GIRONA, Teatre Munici pal DESEMBRE DE 1996 ABRIL-MAIG DE 1997 --~~~~~- LA VIDA BREVE EL AMOR BRUJO DON GIOVANNI Dimarts 4 de març, a 2/4 de 1O del vespre. M. de Falla SABADELL, Teatre La Faràndula Divendres 13, a les 9 del vespre. W.A. Mozart SABADELL, Teatre La Faràndula Dimecres 30 d'abril i divendres 2 de maig, a les 9 del vespre. Diumenge 4 de maig, a les 6 de la tarda. REUS, Teatre Fortuny Dimarts 6 de maig, a les 9 del vespre. SANT CUGAT, Centre Cultural Divendres 9 de maig, a les 1O del vespre. ms- Producció i organització: cel· ASSOCIACIÓ D'AMICS DE L'ÒPERA DE SABADELL Presidenta i Directora General: M irna Lacambra Plaça Sant Roc, 22, 2on, 1a. • 08201 Sabadell • Tel. (93) 725 67 34 • Fax (93) 727 53 21 Singular I P LUR La, Pedrera ha estat , des de sempre, u n e d~fici sing u la r. Únic. Però d es d e f a uns a n ys és un d els m és plura ls d e l m ó n . Perquè és Patrimoni de la Hum a nitat. De t oth01n. T a Caixa d e Catalunya , que estem treballant 1 p er a la seva r estauració , a ixò ens omple d e satisfacció. Perqnè se r èt un èxit d e tots . Per a totho m . La Pc•clr·c·ru ( 1\)Ü(J- 19 12). ulwu d'<\ntnni (; auclí. Dc •t·lan&~l u Iu'• tlt·l Pul riruu¡¡j Munc liu i JII'I· Iu UN ES( :o ( I Wl ~) . l'l'llpit·lal cic· Cai\u tl e Ca tu lun yu .