Revista Musical Catalana. Núm. 145 Novembre 1996
Editorial: Decisió lúcida / PANORAMA Oriol Martorell 1929-1996. Josep Casanovas / Oriol Martorell, símbol. Pere Artís / L'amic inolvidable. Xavier Montsalvatge / Mikrokosmos. I, doncs, Oriol... Pere Artís / L'Oriol de Vergara Josep M. Ainaud de Lasarte / Del seu affm. Sr. Oriol Martorell. Jaume Comellas / Narcís Bonet estrena a Barcelona. El cementiri marí. Peter Bacchus / Tangents. Camprodon. Jordi Maluquer / Joan Alavedra i la música. Montserrat Albet / Els músics al Parlament de Catalunya. F. Taverna-Bech / La música tradicional a l'Alguer. Joan Armangué i Herrero / Alacant homenatja Gerhard i Ligeti. José Guerrero Martín / Musical retaule. Jaume Comellas / Música tal com raja. David Picó S. / Pedagogia i orquestra. Xavier Casanovas-Danés / TEMA Unes lleis de mercat molt particulars / L'instrument d'alt nivell. Un mercat quasi impossible. Mònica Pagès i Santacana / Músics a la recerca de la peça excepcional. Marta Porter / MUSICALIA Bruno Canino. Pel camí de la veritat. M. Lluïsa Moran / Dos clàssics italians del segle XX. F. Taverna-Bech / La dansa de Fabià Puigserver. Joaquim Vilà i Folch / SCHERZANDO Cesc / DISCOS
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
BARCELONA Muntaner, 300, Xanfrà Laforja Tel. 200 81 00 CENTRE COMERCIAL GLORIES Avda. Diagonal, 200, local 8228 Tel. 486 01 87 BARBERÀ DEL VALLÈS BARICENTRO • Tef. 718 97 51 MADRID Hermosílla, 75, Esq. Gral. PanM as Tel. 435 89 89 MADRID·2 LA VAGUADA ·Tel. 730 48 82 SUMARI revista musical catalana EDITORIAL PANORAMA •• •• • ¡48 • •• •fi JO •• •• • •• •• •• eA 2 .....,_ -- i TEMA MUSICAUA SCHERZANDO DISCOS w Decisió Lúcida Oriol Martorell 1929-1996 per Josep Casanovas Oriol Martorell, símbol per Pere Artís L'amic ilwbUdubfe per Xavier Montsalvatge Milcrolcosmos. 1, doncs, Oriol... per Pere Artís L'Oriol de "Vergara" per Josep M. Ainaud de Lasarte Del serL affm. Sr. Oriol Martorell per Jaume ComeUas Narcí~ BoTWt estrena a Barcelona El cementiri marí per Peter Bacchus Tu11gents. Camprodon per Jordi Maluquer Joan Alavedra i la música per Montserrat Albet Els rruúsu:t< al Parlarne11t de Catalunya per F. Tavema-Bech La música tratlicioruLl a L'Alguer per Joan Armangué i Herrero Alttcrmt horrumatja Gerhard i Ligeti per José Guerrera Martín Musical retaule perJ.c.c• Música tal com raja per David Picó S• PedagogÚJ i orquestra per Xavier Casanovas-Da:nés Unes lleis de mercat molt particulars L 'irl3trument d'alt 11ÏveU. Un mercat q1Ul$Í impossible per Mònica Pagès i Santacana Mrísics a la recerca de la peça e:t:cepcional per Marta Porter Bruna Cnnino. Pel camí de la ve.r itnt per M. Uuïsa Moran Do.• clàssics iwlians del segle XX per F. Tavema-Bech /..a darl3a de Fabià Puigserver per Joaquim Vilà i Folch per Cesc OTALI.Ò QUE US INriERESSA ( J ( Més de 70 revistes d ·abast nacional estan associades a t 'APP EC. Per a mes informació: APPEC Rambla da Catalunya, 10, 1 er. 08007 Barcelona Tal. 412 76 28 Fax: 317 83 86 l E l l ] ] ] a en sou subscripto r? INFORMACIÓ: Sant Francesc de Paula, 2- Tel. 268 lO 00- 08003 Barcelona EDITORIAL na organització peninsular ha fet pública la decisió d'instaurar una normativa de facto en ordre a la retribució màxima dels intèrprets lírics . No podríem sinó alegrar-nos-en, d'aquest propòsit, l'aplicació del qual voldríem veure ampliada a totes les altres modalitats (a més de la lírica), i assumit per tots els qui són implicats en el fet musical. Amb totes les excepcions que hom vulgui -que hi són i hi han estat-, és massa generalitzada la pretensió de molts artistes, o de llurs representants, que els organitzadors de les diverses manifestacions musicals estirin més el braç que la màniga, en haver d'acceptar uns cachets predeterminats; una exigència aplicada a un aspecte delicat i decisiu, que afecta l'equilibri pressupostari indispensable i , doncs, la línia de flotació de la vida musical pública. Fóra llarg d'escatir les causes per les quals s'ha arribat a aquesta situació. Tanmateix, no refusaríem d'aventurar, entre aquelles raons, la implantació -si més no en 1' àmbit barceloní en un pretèrit no excessivament llunyàd'un cert concepte de mecenatge per part d'alguna entitat; una opció per a la qual el factor econòmic no era excloent. Amb la qual cosa, els valors cle signe positiu -a la llarga, i en esdevenir-se una mutació operativa inevitable al compàs de l'evolució política, cultural i social- foren superats pels negatius, els quals han revertit desfavorablement en tots. I no descartaríem tampoc, per explicar-nos el fet que comentem, una raó més profunda i no pas conjuntural; la pràctica d'un cert maniqueisme, concretat en l'exaltació d'allò aliè i en una vergonyant valoració del que ens és propi. Amb totes les conseqüències subsegüents, incloses les d'ordre econòmic. De fet, no és cap secret per a ningú que la vida musical peninsular ha estat vista per molts intèrprets com a camp en el qual fer realitat unes pretensions econònUques que s'han guardat prou bé d'exigir en d'altres països de més sola Lge cultural i musical. Benvingudes, doncs, les accions i mesures que resituïn el tema en els termes justos; una adequació la consecució de la qua] esdevé urgent. L'exigeix, no solament la realitat -voler forçar la qual és suïcida- sinó també la dignitat, si hom no vol ser tingut per mesell. ecisi6 lúcida 5 515 PANO RAM A Or io l M ar to re ll 19 27 -1 99 6 per JOSEP CASANOVAS H 6 546 i ba per sonalitat s de les ar ts o de la ciència que són extraord inàries, per ò entre elles n' hi ba només unes quantes que en un instant històric determin at sorgeixen per impulsar un gir inesper at en l'univers de les idees i de la cultura, o bé per ocupat· un lloc decisiu, vacant en la societat. Aquest és el cas d ' Oriol Martorell, home pt·ovidencial pet· a uns anys precisos i crucials de Catalunya. El cant coral , la música tota, la direcció d e la musicologia , la pedagogia i l'animac ió dels moviments patriòtics catalans durant més d e quaranta llargs i significatius anys van trobar en eUla persona idònia. Martorell era conscient del caràcter d ' apostola t que se li r eclamà al llarg de tota la seva existènci a i el va exercir amh un abocame nt total de les seves facultats . Ell, i només ell, desenvolupà una activitat senyera, callada o pública, segons que calia, dirigint una n adala en la intimitat o bé cent mil cantaires en una diada d 'exaltació patriòtica ... Els seus orígens - pare, Artur Martorell i Bisbal, i mare, Maria Codina i Relats- semblen por tarlo cap a una carrer a més afí a la pedagogia que no pas a l'exercici de la música ; música que a la llar es cultiva amb fidelitat, sobretot al cant familiar a cappella i, d ' antuvi , sense sospitar-ne cap mena de dimensió professional futura. Aquestes forma cions entre germans s'incrementar en amb les germanes Solanicb. i successivament fins a l' embrió d'una Schola - aviat, ja, Coral Sant Jordi. Mentrest ant hi ha el batxillerat cursat a l'Institu t Milà i Fontana ls, l'aprene ntatge senos de la flauta i els intensos contactes amb el grup de mossèn Batlle . Veiem , doncs, en aquesta mena d 'evocació telegt·àfi ca de fites biogràfiq ues per als coneixed or s de la r ealitat catalana dels anys quaranta i següents com es van assentan t les bases d ' una per sonalitat singular, paradigm àtica. Manca, però, la que és evidentment la d ada d efinitiva respecte de la formació de Martore ll, la seva llicencia tura universi tària en la branca d ' Història , la més afí a una llicencia tura d ' Art llavors encara inexistent. Cr onològicament hem arribat a la darrer a de les fites biogràfiq ues de la primera etapa juvenil de] músic, e] nomenament com a secretari de l'Or·ques tra Municipal, llavors de r ecent creació. En aquelles circumst àncies això volia dir, sobretot, la Secr etaria del seu director titular, Eduard Toldrà. Aquest era un d 'aquells artistes extraord inàriame nt afables envers els seus col-labor ador s i seguidor s, amb els quals fàcilmen t exercia com a " guru" inconsci ent amh total gener ositat. Aquesta trobada Toldrà-M artorell avia t assoli a sp ectes b en mar cats d e docència i aprenen tatge de l'ofici d e director. I així fou com la Coral Sant Jordi adquirir ia un titular de la màxima solvènci a i, en gener al, el movime nt coral cata là una importa nt r enovació , una segona r en a ixen ça. E n el camp simfònic i d e cambra existia un estol d ' instrume ntist es solvents que malvi via d e forma cions eventual s que mancave n del tot d ' unes estructu res culturals mínimes . L'Orque stra Mo.nicipal va ser l' exemple d ' un tímid experim ent innovad or d ' aques- tes estructu res tan abandon ades a casa nostra. Però si les mancan ces eren grans en aquest camp simfònic , molt més ho eren encara en el del cant coral, en el qual el temps que calia r ecupera r era molt més significatiu. Entre altres antecedents negatius , el llarg temps d 'exili interim· de l'Orfeó Català va fer que Martore ll, junt amb un breu elenc d e benemè rits director s corals , prengués la davant era d ' aquesta segona r enaixença cora l. En els t emps de l ' Orfeó Català s'havia descob ert que el cant orfeònic reclamava unes noves exigències per p od e r interpre tar Bach i B('ethov en . Ara es plantej aven les exigències d ' una n ova alçada dels temps. El nou t·epte era ara S travinsk y, Ellington i Bartók, ensems que el manteni ment oficial de tot el r epertori popular i tradicion al. S'impos ava una nova era, sobretot una nova figura del director coral, de ]a qual una vegada més Martor ell fou l'exemple més caracter ístic. P er una ba nda, a uns directors de Ja categoria de Scherche n o Celibidache, els era lliurada una coral bàsicament prepara da i sense fissures tècniques per a una convencional tasca d 'assaig amh una simfònica. P er una altra, encara Sl'mpre la permanè ncia de la cançó tradicional. Sob retot la propaga ció en una tasca de formació dc nous directors d ' adults i d' a~:,rr:upa­ cions infantils . Aquí es on Ja Coral Sant Jordi fou més exemplar en totes ]es seves seccions . Er a, doncs, una figura de músic molt. ver sàtil, la que els nous temps exigia. Era un director tècnicam ent molt preparat . Un director que, per exemple, va vigilar com cap a1tre el balanç PANORAMA quan de la polifonia renaixentista i barroca es tractava, r etornava 18- les est ho al, lia rfi- :er on !C- n- u- de ·o- _aer i en ara i uConcert de comiat com a director titular de la Coral Sant Jordi f7 de luny de 1991) a, el la o- IB ee, :!S al i-e i- n IS l- a l- .e ls a ç sonor d ' una coral i 1a creació de densitats i equilibris. F ou l' introductor a Catalunya de la tècnica d'estudi sistemàtic i puntual de la massa de cantaires p er a cada obra del programa i del d estriament de p etites cèl·lules polifòni<rues . La seva autoritat com a director· arrihà a un alt nivell, per la seva aus teritat en el gest, pel profund con eixement de totes Ics partitures al seu a!Jas t i per la gran tècnica que va arribat· a assolir, fruit de la vas ta experiència que li conferia el fet d 'ésser segu rament el director que més va actuar en públic. Ja és bon, no obstant això, que desfem un possible malentès d' un Oriol Martorell només vital, sempre al capdavant d ' una massa coral, p etita o gran. Tot això no hauria estat factib](' si no hagués estat també un musicòleg important, literalment un erudit. Si no hagués estat així, no hauria resultat cobejat fora de Catalunya i al més alt nivell internacional. En cert sentit potser la llarga tradició simfònico-coral a Catalunya el podia haver fet catrre en les interpretacions de caire romàntic, grandiloqüents, espectaculars, per ò lambé se'n va deslliurar oportunament, fins a l'extrem de poder ésser considerat com un dels primeríssims promotors de les noves escoles interpretatives a mb fidelitats històriques primordials. Havia arribat a cr ear, p e1· exemple, amb la Passió segons Sant Joan de Bach , un prodigi d ' austeritat, de severitat, que ell defen sava aferrissadament com inqüestion able p er a aquesta partitura. L es seves version s d e Mozart romanen antològiques, p erò als origens d ' aquella música de les velles seu s. Aquesta autoritat acadèmica , ratificada amb les cons tants audicion s estranger es de la Coral Sant Jordi, unida com sempre a l seu insubornable entusiasme, li van atorgar també un lloc des tacat en les grans organitzacions i moviments internacionals, com Europa CanLat i A Coem· ]oie-. Fins ara ha es tat con siderat com un dels p1mtals més destacats del moviment coral europeu. R etornem encara a aquella inicial vinculació amb el món de l'ensen yament i cons tatarem com aquest pt"i.ncipi educacional, d e pedagogia, res tarà sempre subjacent en qualsevol actJv1tat. L'ensenyament del cant coral i , sobretot, la seva pràctica constant, quotidiana, no ham·à tingut mai cap altre paladí comparab le a Oriol Mat·torell. P er cert, aquella inicial vocació pedagògica es confirmà amb el nomenament com a pr·ofessor universitari d ' Història d e la Música. També exercí des d 'aquesta càtedra una altra missió d 'ensenyament a les noves generacions. Les més altes condecoracions 1nunicipals - Medalla d ' Or al Mèrit Artís tic d e la Ciutat de Barcelona- i n acionals catalanes -Creu de Sant J ordi- li han estat atorgades, p er ò cap v a arribar a r eflectir en tota la seva grandesa la dimensió més tt·anscendent de la seva p ersonalitat, la del patriota. Un exemple viu p er a les futures generacions d'ofrena de tot allò que r ealitzà Martorell. Tota l ' obra privada i p ública vora dels orfeons a Catalunya i a l'estranger. L'exercici de la música com a presència obligad a en els instants i actes en què aquesta havia de fet'se abanderada d 'una identitat. l així, des deJs pl'imer s instants fins a l'esclat de Sant Boi i el Camp de Ba rça. Defensà Catalunya i Els Segadors des de l 'escó de p arlamentari, p erò sobt·etot des del primer faris tol d e director de magnes cors espontanis. 7 sn PANO RAMA Oriol Martorell, símbol per PERE ARTIS L a cmació quf' assistí, el p roppassat dia 26 d ' agost , als Ca putxins cle Sanià, a lu cerimònia t·cligiosa en mem òria d ' Oriol Mar·torell testimoni à tm cop més, i de maner a taxativa, la dimensió simbòlica de qui ara ens ha dei.xat. Una multitud de conclició i genera ció phu·nls , ault~ nti ca reducció dt• la nostra societat, que -eivilitzad amenls ·acomodà com pogué al r ecio te o r està a la placeta d 'accés seguint l'acte per la megafonia . Una ger·nació que, amb llnstint segur del poble, sabia que aquella era l' ocasió pt"r tributar· l'homena tge pòstum a una per sona que havia en carnat públicament i cot·atjosa mt>nt les aspiracions d ' una col ·lectivital . I aquesta pe•·sona tenia un nom: Or·iol Martorell . I això n o són paraules vanes. Ho justifico: prop meu, a la zona lateral adjacent al presbite11 , un cop els bancs j a ben plens. un grup de p ersones s·encahí al poc espai di ponible (entre elles, una anciana i un adolescent). El veïnatge pt·opicià un intercanvi gener·ahtzat de comentad s: l' adolescen t, eU sí. havia cantal djverses vegades dirigit per Oriol Mar·toreU ; la sen ) ora dc vuitanta anys mai no hi havia p arlat, amb l' Oriol, però avui jo havia de venir; avui. ací. jo no hi podiafalw r! Aquell adolescen t i aqu ella velleta eren , de sobte, als meus ulls, expon ent d'identific ació de tot el venta ll gen eracional amb un home i la seva obra. Estic convençu t que, aqu ell dia , tots els qui ér em als Caputxins sabíem que no hi podíem fctltar. Des dels p olítics fins al poble r as, tot p assant per amir i coneguts, pels estaments musicals, cultUt·als i professionals. Aviat és dit, ai....:ò de p odt>r concitar una unanimita t semg. En un assai g de la Coral Sant Jordi al Cercle Artlstlc de Sant Lluc en presència de l'Abat Escarré (1964) blant! Aviat és dit , veure -en u na cerimi}nia r eligiosa n o t'Xc>qnial- ro tres adults marca ts per remoció; contt>mplar gent de tola edat fent esfo r~os per mantenir-se sen"na ; enti r veus que e!> t renqu en en el canti qut>, malgrat tot , canten, encara que sigui amb llàgrimes als ulls : exhaurir-se la generosa previsió de Sagradl's Formes per tan ta gen t com participa en I'Eucar·istia .. . Tot això, i moltes a ltres coses, avia t és dit! Pet·ò. propiciat·-h o, només és a r abast d. aquells que han esdevingut un símbol, d ' aquf'lls en qui una comunita t es r·f>coneix i s ïdentilïca , d·aquells que han f's merçat la vida t>n el sen •ei als altres. Com ara 1'0.-io] Martorell . l'T'he esforçat a ser un bon català i un bon cristià. Aquests mots amb q uè l'Oriol volgué ser recor·dat pòstumament resumeixen els dos pols de la se' a existèn cia. La cat alanitat d e l' Or·iol! \questa dimensió amarà totes les fibres d el seu ésser , per· t'lla sacrificà lcgítiows aspir·a c·íons personal!. i p er ell a no planyé eap esfo r~ que li fos d emanat. Tot, en l'Oriol , t'ra assumit sota ri prisma dc la catalanita t. Per ¡,(•r·vir-la, mai no tingué un no per a ningú ni per· a r es que contribuís a c·onsolidar·-Ja i enaiLir-la . I si. corn és sabut , aquest compromís p rengué un a corwrc('ió púbüca màxima en la seva Coral Sant Jor·di (esdt>' inguda , a lhora , instrumen t musieal d e presti¡,ri i eina dc' sensibilitz ació dvica) i en l'absorbe n t dedicació al món coral , al qual esmer·çà els millors afanys fin s a eulmimn· eu ~r :l - l! la lS ré ta ~r ís 1- .Ó ll )- 1- l) ¡( ls 11 PANORAM A Presentació del &.llbre del Centenari de l'Orfeó Català ( 1992). D'esquel't'a a dreta, el Molt Honorable senyor Joaquim Xicoy, President del Parlament de Catalunya; F6lix Millet, President de l'Orfeó Català; Oriol Martorell i Pe re A.r tis (foto: Barceló) la presidèn cia d e l a Feder ació Catalana d ' En tit ats Corals, cal r emar car ta mbé que aquest mateix compromís es f éu p a lt-s en tants àmbits q ue es b eneficiar en del seu gcncrós lliurament (del món discogr àfic, a la Univer sitat; d el més modest acte cultural, al P a rlamen t d e Catalunya , etc.). És des d 'aquesta r ealitat que. en la co nscíènda p opular, Ja figura de l'0 1"iol fou assumida com la d ' un capdav anter; u n a <·ouscièn cía r cft-rmada els d ar rer s vint an ys i especialmen t en Lot el procés de r ecuper ació democr àtica, del qu all' Oriol fon una de les imatges identificado,.es (aquells Segadors a Sant Boí .. . !). El cristianisme d e l'Oriol! Aquesta és una pa•·cel.Ja massa privada p er ('Omcnta•·-la sense caure en el pcl"ill d ' tma groUen1 intromissió. Mt• n ' ahstindrí·, doncs. Però sí t¡ue cal dü· que mai n o a magà Ics seves fondes conviccions c1·istianes (assumidt·s de form a m adm·a, i crítica quan calia) i, com st>mpre, tradm"des en fets: des dc la inte1·ven ció en el 11 Congrés Li t(rrgic d e Mon tserrat fin s a In d irecció dels C<Ulls en la missa que d papa Joan P au va celebrar el 1982 al Camp Nou , tot passant (entre moltes alh·es op cions) pel set·vei musical dominical a la comunitat cristian a dels Caputxins .. . Tocant aquesta faceta r eligiosa , ve a tomb de transcriu re ttn ft·agment df' la ua,·ga entrevista feta a r Oriol arran del seu con ct>rt de comiat com a director clt> la Coral Sant Jordi, publicada a "Catalunya Música/Revista Musical Catalana" (al Consell Editorial de la q ual p er·tangué des dels orígens i on, ara , tant tmbarem a faltar el seu par er i la seva experiÍ'ltcia): - Et fa por la mort? -No. Perquè és una cosa que ha d 'arribar. I quan les coses són, doncs són .. . En tot cas (. .. ) em fa por que, al moment de la mort, en f er examen de consciència. no quedi content de tot el que he fet .. . - Aquesta dimensió religiosa, com és viscuda per Oriol Martorell? - Molt vitalment ... I amb la sensacié qne no la porto fins als extrems a què hauria de portar-la ... Davant d'aquests mots, soh r·cn els comentaris . .. I r esta l'exemp le. Tal com cm deia tm i l·lustre bistoriador en sortir dels Ca putxins, ens f.¡Lrcda el r ecord exemplar de l' Oriol. Ens queda , ta mbé, el t estim oniatge sonor d ' uns enregisll·amen ts amb la seva Coral Sant J or di. I ens q uedarà tamb é, si Déu h o vol, d intr·c de poc, el testimonia tge literari en la r ecopilació d" una extensa selecció dels seus múltiples e crits , en l a qual jtmts h a viem Lr·cballat il·lusion adamen t els da n ·er·s temp s. Sí: Oriol Mat·torell, símbol! PANO RAMA L'amic in ob lid ab le per XAVIER MONTSALYATGE a mort prematut· a d'Oriol Martorell (sempre és prema tura , la desapadc ió d 'un h ome als 68 anys; l' hem perdut quan podia donar encara infinites proves del seu talent, de la seva lúcida sensibilita t) ba vingu t a r epresenta r un vertader trauma p er a ls amics i una pèrdua imvortant pet· a la realitat musical i cívica catalana. Tanmatei x, la fi d'una personali tat tan emblemàtica en el nostre entorn sortosame nt no ba passat com un fet divers i s'han publicat múJtiples referèncie s exaltant la seva significació com a músic i més encara com a noble defensor dc la nostra identitat nacional que va posar en evidència al llarg de tota la seva vida. El vaig conèixer fa prop de mig segle, quan als seus vint anys, amb un grup d'amics varen començar a cantar junts i de seguida projecta•·en formar una coral amh el nom de Sant Jordi, afrontant d'entrada la situació política en la qual es considera va intolerab le que qualsevol institució adoptés una denomina ció en català. En aquest sentit, ell va prosseguir fins al final de Ja seva vida mantenin t una total intransigència, que em resulta paradoxal , ja que mai el vaig considera r un intransige nt. Almenys va estar molt lluny de ser-ho en el vessant at:tístic, com repetidam ent ens bo va confirmar . La seva constant relació amb Eduard Toldrà, que va ésser el seu mestre admiradís sim i el seu amic, amb el qual col·lahorà en nombrose s activitats i va estrenar amh la Coral les seves Set cançons popul-ars catalanes , sens dubte va influir en les seves orientacio ns perquè l'autor del Giravolt de maig era tatuhé una per sonalitat oberta per assumjr L 10 550 un a l Saló de Cròniques de I'Ai untame nt de Barce lona (30· 1 0 · 1995). D'esque rra a dreta1 Xavier Montsalva tg e , loaqulm de Nadal, Eulàlia Yintró, Oriol Martorell i Oriol Bohlgas tots els aspectes de la realitat musical del nostre país. Oriol Martorell va dirigir la Sant Jordi amh un zel i una fogositat que tal vegada va precipitar el declinar de la seva salut. I ho va fer abastant un ventall que incloïa des del Llibre Vermell de Montserr at fins a Freedom (la l!ibertat) amb el conjunt de Duke Ellington amb l'actuació protagoni sta d'aquell conspicu represent ant del jazz de la millor època . Aquest eclecticisme no va privar-lo de lliurar-se amb la mateixa passió a la seva càtedra d e la Universit at i a un estudi reflexiu i profund de tots els problemes sorgits en els organisme s corals i simfònics de Barcelona i de tot Catalunya . En no poques ocasions, com a crític de "Destino" i "La Vanguardia" vaig comentar sempt·e elogiosam ent i amb tota sinceritat els concerts de la Coral Sa nt Jor·di. El seu fundador i directot· m'ho va agrair constantm ent, fet que va intensific ar la nostra amjstat. Vaig estar amb ell per darrera vegada fa poc menys d'un any, quan , per haver-m ' ho demanat personalm ent, em va plaure assistir al Saló de Crònique s de l'Ajuntam ent per presentar junt amb Oriol Bohigas i amb Joaquim de Nadal i Eulàlia Vintró, el sen llibre, primer volum de Qu.asi un segle de simfonil;me a Barcelona . Per a mi va ésser un acte emociona nt, perquè veient-lo tan envellit i malaltís vaig pressenti r que la seva vida s'esfondra va. M'acuso de no haver acudit a vetLre'l després, in capaç de prescindi r dels trastorns diaris que ens esgoten a tots. La imatge de Ja seva integritat vital em va semblar que s'havia esvaït i que s'abandon ava a la seva dissort. Quan vaig assabenta r-me que ha via disposat q ue les seves despulles poguessin set·vir per a l'estudi i la investigació clínica , vaig quedar commòs, amb una impt·essió tremenda . El pobre Oriol, tan senzill, aparentm ent despreocu pat pel seu avenir i que semblava úllicamen t obsessionat per la música i la so•·t del seu pais, no havia volgut deixar aquest món sense donar constància final de la seva generosa i d ecidida valentia. Mai no deixaré de pensa r-bo. PANORAMA MIKROKOSMOS I, doncs, Oriol,... OIIJOL MARTORBL 1 )(11.1/ kwtJ., le Jt sk-.'-1 k ; j 'IM--. J.• ~..; •• , IJt.., .. ~ :e .s},.,;.. ,"' .,s\..c 1 &~'• ..,: ) '.~•.,..... ú 1... · <; - E .(.. J.•v .h ia :r ¡,: ~.-· ... ':.---- l- :ri t, i .a "' f- ,.._..... 1. ¡,.<>.> a ,__ .e ,. fv· t... 11 r ... I J,. ••~tL•í' 1.. <;eL : ·--'·r-· is ;e a e ... "')- ¡_(-¡¡_ , ( rLAv:.AJII<7 . ~ e ;.- a a e lt ,- :I r i Oriol Martorell s'exlgl -1 exlgi- un rigor conceptual i formal; n'és testimoniatge aquesta carta, adre,ada a Pere Artls, sobre la grafia del nom del compositor Stravinsky: "9.XII.81. Pere: Recordes totes aquelles discussions sobre Stravinsky i Stravlnskll? Doncs bé, acabo d'adonar-me que la G.i.(. diu STRAVINSKY, lgor (o lgor' F'odorovic Stravinskll). Per tant, la G.E.C. està bé•.. El que s'equivoca és el Petit Curial -més "papista que el Papan-, que només diu Stravinskii. Suposo que quan en Salvador [Mas] va fer escriure Stravinskij, encara no havia sortit el volum 1 3 de la GEC: va fer-ho per analogia amb Musorgskij, etc. I quan va sortir el volum 1 3 ningú -ni lo mateix- no el vàrem consultar. Alxl, doncs, la no hi cap dubte: STRAVINSKY. Oriol Martorelln ... jo ho vos veure (perquè sé que ho vos veure): l'església dels Caputxins de Sarrià fou del tot insuficient per acollir tanta gent com volgué ser present o lo teva "Missa de glòricl' (oh, murri, quina magnífica jugada litúrgica!). I, després, què t'he de dir que no sàpigues? Glosses ols diaris, cartes demanant un homenatge públic o lo teva per· sona, o l-lusions reiterades en lo Diada d'enguany o Sant Boi, suggeriments que et siguin dedicats carrers i places, l'evoca· ció emotiva en lo sessió inaugural de lo legislatura del Parlament de Catalunya... Molts et recordaran amb el gest arborat, talment un profeto bíblic, golvonitzodor d'uns cants amb els quals lo col-lectivitot feia afirmació de futur. Altres et tindran sempre present en la faceta de pedagog rigorós, tant si era o la teva Coral Sant Jordi, com o lo Universitat o o un curset d'estiu· per o mestres. Alguns, o més, et situarem en aquell àmbit que té per nom amistat, que conreàrem sabent què vol dir, autènticament, acollir i ser acollit. I si tu participares de les meves preocupacions en deler· minades circumstàncies, jo vaig ser receptor de les teves ... I en totes aquelles ocasions en què em feres porticip d'allò més íntim, o de lo inquietud pel demà, et veia en uno dimen· sió molt més profunda que lo que t'atorgava lo popularitat o què t'havies Fet creditor. I miro, per Fer·me entendre, vull recordar públicament (aro que no me'n pots privar) el dia en què aquesta dimen· sió se'm féu potent amb uno exemplaritat màxima. Encaro lo percebo, l'aura d'aquell Diumenge de Roms de 1994, ols Caputxins de Sarrià. L'inesperat encontre (quan tu entraves ol convent, jo en sortia) tenia uno causa: havies canviat l'horari habitual del teu servei com a monitor dels cants (¿te'n recordes, com t'esbroncava amistosament ols darrers anys, dient·te que allò no podia anar... , que què t'hdvies pensat... , que t'abaixaves ... , que portaves un tempo massa lent...?) per conduir els de lo benedicció dels roms. Ens desitjàrem bono Pasqua. Després, però, se m'acudí que, si feia temps, et podria retrobar, en sortir, i anar junts a caso teva o buscar un llibre que em calia. Gairebé no hi quedava ningú, a la placeta, un cop finida la missa, i tu no havies comparegut. Al convent, fra Rossend no t'havia vist. Vaig fer un salt o l'hort (oh, l'hort dels Caputxins! Quina illa de pou ... !) i tampoc no hi eres. Desconcertat, jo anava a marxar. Abans, però, vaig entrar o l'església... i t'hi vaig veure; sol, agenollat, ol lateral, prop del Santíssim, amb el cop entre les mons i amb un percepti· ble sacseig d' espo~les ... Discretament, em vaig retirar... Quina meravella, a fora, el sol de finals de març, lo pulcritud del recinte...; i pensava en tu, en les teves defallences (tan humanes!) en haver de fer de crossa d'uno situació no pas lleu (tu, que, aleshores, ja paraves molt prim... ) i en la teva recerco de lo Forço amb què ofrontor·les. Passà una llarga estona. Et vos quedar sorprès, en veu· re'm ... I, sense ni una paraula, te m'abraçares sanglotant... Creu-me, Oriol: aquell dia, ols meus ulls, eres molt més gran que en aquella mítica Diada del76 dirigint Els Segadors ... Aro s'ho parlat molt de tu i me n1han parlat molt...; i jo dic que sl ... que d'acord ... que oh i tant!. .. ; però res no em lleva el record d'aquell altre Oriol, profundament humà: el de la plo· cela dels Caputxins de Sarrià, un lluminós Diumenge de Roms ... Pere Artís 11 551 PANORA MA L'Oriol de 11 Yer gar a'' per JOSEP M. AJNAUD DE LASARTE u rcc·or d ar I' Ol'iol MarLoreiJ, m'ha ¡;¡cmblat dc justícia evoea1· la bona feina q ue va fer, c>n aqueUs anys difícils, a l' ed il orial discogràfica Verga r a, dc Bat·celona. Era L'any 1961, i V<·•·gara -fin llavot·s , n omés edü ot·ial de llibt·cs- Ïntcre :¡ava per l'edició d e cüscos . Jo hi tn•ba llava amb els bons amics .Josep Maria Boix Selva, q ue n'e t·a el director literari. i l'Edmon Vallès . 4ue hi aportava tol el seu entusiasme i els st>us coneixements incomp a r ables. El eon seller d elegat era Nicolau Suris, bou afeccionat a la mú ica , i eU va ser qui animà els socis capitalistes a iniciat· l'aventm·a d iscogr àfica, amb l'ajuda d'uns q uants joves, com Alherl Sen a . un gerent competent i fidel. un b on assessor econ òmic . .\ntoni Lurcbetti , i el millor dit·ector musjcul que podia pen sar: l'Odol Mat·tot·ell. Ben aviat , l' Oriol va set· l'à nima de tot. La se' a imaginació i el seu f,'liSt p er la b ona música , no van S<'r m ai incon venients per a nous experiments en la discografia: L'èxit popular dels cüscos d 'en Capri - qut' e venien a miler s i er en els pr imer s parlats en català després dc la gu erra- feien contrapès a discos més selectes , com el Sermó de la Muntanya. amb d icció montsena tina. P et·ò a' ui voldria Tecordar l' Oriol d.irer:Lor musical , amatent a descobrit· n ous valors musicals i enaltir t>ls clàssics . n· aquesta e tapa de la vida de l' Oriol, se n'ha p a d a t poc , i p e r això l' he vol gu t r ecot·dar des dc les pàgin es d e la eva estimada " Re ' ista Musical Catalana" . Jo el veia sovint, en aqu ell temps, i n o cm pet·dia cap de les r eunions amb en Rafael Ferret· - aleshores subdir ector d e l' Ot·questra Mu- E ¡;¡ ¡;o - = ..:= a e;' ;¡· 145 Allcla de Larrocha (esquerra), Conxita Badia I Oriol Martorell (d'esquenal als estudis Sonoton de Barcelona nicipal d e Barcelona-, l'Oriol i el se nyo•· Suris, rom tots Ji d èiem. pel fet d e sc•· força mfs gran que nosaltres . En Josep Maria Boix Sel va s ' Iu d eix a va caure de tant en tant i aportava els seus eoneixemf'nts Hteraris, de primera mà. En a quell temps n o hi h avia discogr a fi a ca tala na de p es , i E dig a to l jus t comen çava la singladura. L'A ntol ogia Hi stòrica d e l a Mú sic-a Ca talana en car a e ra un pr·oj ecte -un d e ta nts proj ec tes!- que somniava l'Ol'iol Mat·lo rciL. I tol i això . l' Oriol es va atrevir a publicar· discos dc músics catalans i a com ·èn ccr els vened or s que la mhé s'hi podrien guanyar la vida . A ell devem el primer disc d e j oves cantunts - com la Monh<'rra t Ca ballf. , amb les cançons d e Toldrà d el poema dt> Salvat- Pa p assei t La rosa als lla vis- que el compositor ha via d edir at a la cantant Conxita B adia . bona amiga d e l'Oriol, i que h a, ía pa sal lla t·gs an ys d 'ex'i li a Buen os Aires . L'Ot-iol va h·ohat· en eUa i (•n l' Alícia dc Larrocha dues intèqJ•·ots ideals p er a un disc antològic: l' flo menaje a Granados - avui p eça d e col·lt'ccionista- i p er a un disc d(• ca nçons argentines i brasiler·cs, en el qual Conxita BacHa tenia l'a<'ompan yament musical d e P er e Vallrihera. L'Oriol era esp ecialm ent fid el a ls seus mestt·es, i no va parar fin s q ue edità uns discs amble sardanes d ' Eduard T oldJ"à i la primera gravació que es feia , de n ou , d ' un a obra d e Pau Casals. E r a el conj unt d e m ttsica r eligio a m ont erratin a O Vos omnes ... . a mh un a por·tada que vam imp •·o visar l' Orio l i jo mateix, i que ens v a qu edar prou h é . E r·a a l'estiu i t•l nostt·e maqu etista feia v acanc·es, p erò l'Ori ol se n sorti a de tot. E n ca ra a vu i, J' aJll ologi a de la sardana qu e v a edi tar Vc egara és b en digna , i el dis<· Una Nit de Nada l, amb música de Rafael Fen er, la veu dc J osep Maria d e Sa garra i la Coral Sant J ordi, no el puc escoltar sense senti•· l'emoció que comp artíem a mb l'Oriol mentre el gr avàvem. En podria parlar m olt més : la veu d e la Mirella Freni, les Nm ver·ses a mh en Ros Ma l'hà . la primer a audició dc La pesta de Camus i Gerhard, l'èxit d t' l'C'stt·ena d 'Atlàntida, de Falla i Vet·daguer... L' Oriol feia la feina b en feta -era de b ona tradició nou c('ntista- i allà on fos. hi deixa va la seva p etja. Pe r atXo e ls discos Vergarü - més tard , A•·iola- van Lenir la qualitat mu sical que tothom hi •·eco n eix. PANORAMA ' Del seta aff1n. Sr. Oriol Ma••to•-ell ll·lustre director coral i pedagog Estimat amic: l. ::1 .r ~s a .e l- e o [' ·e ò e p J .- :] l' a s e e Com tant>~ J'altn.•s qur hem tingut la fortuna de conèLxf'r·-tc i dt' compartir· el dt'ler· per la música, jo també tim~ Ut'brtrm~>nh; prr omplir una bíblia referiua només a tu i u lot el que ha r·epr·es~>ntat per a mi aquesta r·clació d'ençà d'un dia en què anònimament el vaig Vt' ur·r· prr· ¡Jl'Ïnll'ra vegada en un llunyà concert de In Sant .forrli 11 la 'llf"Va narli ua Terra¡;¡sa. O ja, uoméll unn miea mí~s t'DÇà, quan vaig mantenir una primera i hr·ru ctlnversu "professional'' eu un acte d'homrnatge u Pau Casals -quin significat tenien aqurstcs colles alc~hores rn plena negror· del t·ègim antie-. també a T('r·•·u~sa, i en el ctu·s del qual tu vas oferir una c·onVt'lli,'Uclu i "engresr·adora'' xerrada bob•·e el Mes t1·e de rcronl i neRhon·ahle. La teva figura polii·d,·ica -t'om correspon a tola persona amant clr la vida que no s'acontl"nta amb el goig de nomé,; un!:> quants aspectl"s- . pt'rmet parlar de la tt'' a persona de~ dP tantt's facetes -fins i tol Cl"D)int-no~ estl"i<·tamenl u la parecl·la musical-. que a la fi entraríem en w1 mar -el tenne '·pou., és tan insuficient r·cfcrit a tu- . senst> horitzó. Pet· això, només cm limitarf a tr·ac·tar d'un dl' ls aspectes de la teva trajectò•·ia. Un astwctc que forço~ament he de conèixer, pet· haver-Iu Yisc·ut de p•·op, i <JUt' em sembla que no ha estat pt·on pondt'rut en tot el que s'ha escrit i elit de tu amb motiu dd teu traspàs. Em referci'i:o a la teva condició dc pedagog, de la qnal vaig se1· un molt afot·tunat brncfiria.-i a la Universitat de Ba~·celona: fet que m'ato•·ga una r·onl'l'r>ta autoritat. Afir·mar cl'ontradu que nqut'stu va ser per a tu la tasca en què et val'! sentir més feliç l en què les teves facu ltats naturaiHt'S manifestaven de forma més fluida i natur·al - valgui la redundància-, pol resuJ tat· una l.t"si ardscadu. Però sense t'ntrar en pretensions catego•·itzudon·s, ho apunto pt>n¡uè pen so que hi ha molt o for~a tle Vt"l'ilat. Ot•s ue l'altra bancla. des de la fonanlf"ntal del receptor· de la teva ''obra"', puc afh·mar amb to ta rotunditat quo aquesta resultava tan enor·mcmrnt b'l'atificanl que tr·aduïa anth una gran exa<•litud l't•snwntada tmposició. Des d'un programa sàviament confc•bril. d'una enorme coherència i amatent a tols els aspec·H·s, fins a la forma en què tu !'l desenrotllaves, tot es pr·oduïa d'una manera ideal. Hi ha\ia rcspeetc pel nivell - ai las!- tan t·asant de la culturitzac·ió musiral pr·hia dels tl"US alumnes, l hi havia un sentit molt exacte del tempo -l'expressió rt'suJta prou suggeridora- i del ritme intern de pl·ogt·c~sió. Sah i e" interrsliar· \ ivamt'nt els teus altmmes en la mathia; fins i tot at¡uclls que havil"n escollit l'a!isib'liOtura sc•nse eap !'~>lima particular. Amh tu, amic Oriol, vuig gnu<Ül' enormement com a estucHant. I U<(Ul'Sl Í"s l'I mèrit principal, crec, de tot professor. CunvPrti•· lea classes no en una activitat ò'obligaeió, sinó dr òevoció. A més, naturalml"nl, de fornir l'alumnr tl' tm d<•ll do cultuxa. I tu ho aco nsegui!"s, i im;is teixu cm això, d'una forma f1uid a, natu•·al, planer-a, Mt'nAc esforç a parent. I , a més, deruosh·an t e l goig pm· l ' t·xcrcioi d'aquella tasca. Comptmt•nl at (llt'l:il d 'un valor· afegit ben remarcable. Saps molt hl~ qut· l'ofic·i dc pt~dagog és molt 1nenys valorat !Jllt' el tlc l 'ex t·c~utor de les conseqüències d'at¡nr.st rxcrci!'i. l ho saps pm· ha\ er-ho viscut en el teumat<•ix àmhit familiar, tan :;ignificat en això. i. és clar, prr lu tc•va rondició de consrqüent des tacat d'aques t tlohlr t'Xt'l"CH'I. ~1és dar, per haver '·jugat". i a mrs dt•stacadament, a Ics dues bandes del tauler. PC"r això em Rap greu qut' a redós de la te' a figura. tot ¡¡'hagi dcc·antat gairebé exclusivament n favo•· rl'una i mt•nystingut més del compte l'altt·a. Aqm•Rta. l a d r> pt'dagog, que vas desenrotllat' amb un st•ntil tan rigoró~ i e lc' a t. I en la qual vas protagonitza•·, signilïcati vamt>nt, si no m'er ro, la teva da J·rc1·u tas<" a ¡nofc·osional aquesta mateixa pdma"cra !"Om a nt(•mhn• del tribunal que va j u tj ar una molt valuosa ll'll i d t' l nos t re coJ-laborador Jaumí" CadJOnr ll; ju~Jtamcnt sobre el cant coral cata là. Cl)nfio tlllt' algun dia algú situarà amb to tes les con¡¡c qii~nci<"s u na tun valuosa apor tació al camp dc la petlagogiu uni v<· r·sitàl'ia, a f i de comp l etar d'una mu n t\1'11 dt•finitiva la imatge més real cle l a teva personalitat tan t•ntranyahlement estimada ... i gaudida per lfrntll. Dt'lteu affm. J aume Comcllu11 e 13 553 PANOR AMA Narcís Bonet est ren a a Barcelona 11 cementiri ma ri L'estrena a Barcelona de El cementiri marí, dins del cicle de I'OBC aquest mateix mes de novembre, situa aquest músic barceloní en l'actualita t musical. En aquesta entrevista ens parla d'aquesta obra, dels origens i com la va gestar, i també d'altres composicions recents. per PETER BACCHUS P 145 arla 'm una mica sobre l'obr·a que tocarà l'OBC, El cementiri marí. -Va ser el príncep de Mònaco qui em va suggerir aquest tema, perquè era una obra que agradava molt al seu pare i em va proposar de fer una obra sobre aquest gran poema de Paul Valéry. Es tractava d'homenatj ar el pare del príncep de Mònaco. o sigui el príncep Pierre, perquè l'any passat era el centenari del seu naixement. Va ser, doncs, per commemora r aquest centenari del naixement del príncep Pierre de Mònaco. Aleshores, el plantejame nt immediat va ser com calia tractar un text d'aquesta mena i em va semblar que una tal densitat poètica no es podia fer cantant el text, ni tan sols en cant coral. Dic ..coral" perquè, malgrat lot, /,a. música coral és menys subjectiva, és més impersonal . En canvi, un soli~ta dóna sempre un caràcter molt més directe, molt més individual. Aleshores, em va semblar que el millor tractament era utilitzar el text parlat, recitat, com ja havia fet en una altra obra, La pell de brau, en què la música serveix de suport al text. -Com una banda son ora d'una pel·lícula . -Sí. -I on i q uan es va estrenar? -Es va estrenar el mes de novembre passat a Mònaco, amb }ames de Preist i l'Orquestra de Montecarlo , amb el mateix recitador que serà a Barcelona, Didier fl enri, que és un excel·lent músic i, a més, té el sentit dramàtic, perquè, és clar, és molt difícil de trobar una persona perfer aquest tipus de recitat que s 'ha d'emmarca r dins del temps, i per tant, s 'ha de ser un bon actor i un bon mtísic. 1 el problema en aquests casos és que de vegades un cantant no té el sentit pròpiamen t dramàtic que correspon, i un actor no sap llegir música! Amb Didier flenr·i ho vam treballar, i en una tarda vaig veure que no hi ha via cap problema i quan vaig a.ssistir al primer assaig de l'Orquestra de Montecarlo , tot va anar com wta seda. -Sembla que t ens una relació molt estreta i molt especial amb alguns poetes. Per dir-nc uns quants catalans: Espriu, Foix i Maragall. -Evidentme nt, /.a m.e va relació amb els poetes sempre ha estat una rektció molt forta; hi ha un gran poeta. que ha tingut una gran influència sobre meu, però en canvi només li he posat música a una sola poesia: Curies Riba, gran poeta. El primer poeta al qual vaig posar música, i nwlta, molta, va ser }!aragall. Tinc una gran admiració per Maragall. D'en Riba, que jo vaig conèixer personalment i vaig tractar molt, no he musicat res. Però recordo que tinc u.na carta en la qual Carles Riba em diu, cito textualment : "Recordo la teva mnrtera personal d'escoltar, més de poeta que de mú~ic, diria i no et sàpiga greu". O sigui, que en Riba intuïa aquesta relació meva amb la poesia. 1 aquesta relació amb la poesia la vaig tenir d'una manera molt forta també amb alvador Espriu quan vaig escriure La pell de ]Jra u. La vaig escriure l'any 67, o sigui que ara farà trenta anys. Més tard vaig escriure Ho ap tothom i és proferia de Foix, la cantata de Nadal . Aquesta és de l'any 73, em sembla. -Quines han estat les teves aetivitats de composició més r·ccents pe1· Catalw1 yu? -Últimame nt he tingut la satisfacció d'haver estrenat dues obres . He de dir que vaig passar molts anys sense escriure, sense compondre perquè la meva activitat pedagògica a l'Escola Normal de Música de París i al Conservato ri Americà de Fontainebleau m'absorbie n totalment. 1 ara, des de Ja ja uns anys he pogut tornar a reprendre la composició. Últimament es va estrenar a Figueres amb l'Orquestra Jove de Figueres, La tramu ntana, una obra per a orquestra de corda que també es va estrenar durant l'any passat a París amb l'Orque.9tra de la Ciutat Università.r ia. EncarlL més recentment m'ha fet il·lusió de col·laborar amb l'Associació Catalana de Compositor s, que m 'ha demanat una obra.. Una obra que ha estat p er a flauta i orquestra de corda i soprano ad Lihitum, i (ho diu sibil·liname nt) que ha estrenat Peter Bacchus i l'Orquestra Catalana de Cambra d'en Joan Pàmies am.b Hélène Giraudier. Tot va q l' l' u b q u fJ u p r li n J I I j I PANORAMA f ·s ,_ e !l a b b rr ' e s s l s r 1 quedar entre família, perquè I"un és el marit de la meva filla i l'altra és la meva dona (duen). -Molt bé, molt bé. I també Lé un text d'Espriu. - I el text d'Espriu al final. -Amb participació del públic ... -Amb participació del príblic. Vo és La primera vegada, perquè en la cantata de Nadal hi lw una participació cantada del príblic, i. en aquesta obra hi ha ww participació parlada del públic: "fle mirat aquesta terra." rec que he seguit el sentit i. l'esperit de l'obra de l'Espriu interpretant-ho d'aquesta manera. -Quins plans, projectes i rncànE'cs, etc. tens per al futtu·? -Ant tinc una cosa que emfa moltct il·lusió d'un antic deixeble japonès, ara un dels grans gu.itnrristes internaciona/,s, Shinlclri Puku.da. M'ha demanat cie fer les mateixes cançons populars catalanes harmonitzades per L.loret segons una nova versió meua, per a un disc. En aqttest disc, hi haurà les matei- e xes cançons vistes per dos compositors catalans de dues èpoques diferents. Treballo també en un "Mise:rere" qu.e fr e de completar, ja que err t.inc feta una bona part. Aquesta obra es donarà, espero, atnb el cor cle cambra de l'Orfeó CataÜt, amb en }ordi Casas. Encara no tenim una data concreta. -Tornem al Cementiri marí. Hi ha més actuacions previstes? -De moment sé que hi ha el projecte de gravar-ho. ]ames De P1·eist té ganes de fer-ho. Lcnurence Foster, que precisament va assistir a. l'assaig i a l'estrena a Mònaco, ua sentir l'obra i li va agradar per interpretar-I~ a Barcelona, cosa que em fa molta il·lusió. A més. en el mateix concert hi lraurà una tnena de presència de Mònaco, perquè en Foster havia estat director i membre de la Fundació Prince Pierre, corn jo mateix. Hi Ira també una obra d'Henri Dutilleux -gran compositor. evidentment-; som en el mateÏ..'\: consell de la Fundació Prince Pierre per al premi de composició musical. Hi ha una mena de triple presència monaguesca en aquest concert de l'OBC. Qnant a la meva, espero que s 'interp reti en altres ocasions. Hi ha una cosa que també vull dir, i és que jo recordo que hi ha una traducció catalana del Cemeo tit·i marí. Aquesta traducció catalana jo la coneb..ia perquè l'havia ofert el traductor, Miquel Forteza i Pinya, al mett pare. Li va oferir Ltn exemplar, un dels pocs exem plars que s 'havien editat. 1 això era. durant el.s anys 40. En Miquel Forteza, juntament amb Gaziel, varen traduir al català E l cementiri mari. Jo recordava l'existència d'aquest exemplar i el vaig buscar a la biblioteca del meu pare, el vaig I robar i em va agradar defer-ne urwfotocòpia, amb la declicat.òria al meu pare i el p eu d'impremta del 1947, i el vaig oferir al príncep de Mònaco, perquè veiés que en els a nys 40. en l'època tan difícil. Paul Valéry era ja traduït i editat, clandestinament. a Catalunya! 15 555 PANORAMA Orquestra Simfònica del Vallès La darrera temporada de Jordi Mora CONVOCATÒRIES CUR OS DE L'INSTITUT JOAN LLONGUERES. Cursos anuals de pffiugogiu mu'licnJ, dirigits a professiomus i <'l>(.CCinlistt>S de música: I Curs de Formació en el Mètode JacquesDnlt:rozc; <'111'!1 per u l'obtenció del Certificat Elemental en el ~Iètode Jueques-DnJc·ro:tt•; Cul'!! d'im¡lrovisació ui pitmo; Cul'!! de fonnació eu e1 1\tètod<· Wille-ms; Curs dc tècnica i ¡x..>dngo¡.:iu dt' In veu; i Curs de Denguulgc musicnJ. Cursos per a adults i ndoleRceuts: rítmica; dansa-jazz; inidació ui llengunt{;e musical; estudi d'un insll·mnenl; i tuller d'urt drumàtic•. Per· u ntÍ'!l informació: lnstitut Jollll Llouguc•rcs. CI Sèneca, 22. 08006 Bul·c·clonu. Tel. 217 18 94. Fax: <U6 14 48 (ric 17 n 20 h). CICLE DE CONFERÈNCIES: GRANS \'EUS DE LA URICA. Organitzat per Opero de Cambra de Catalunya, durant aquest novembre i proper deSembre els P.ratcgonistes són: Glusewe Di SteFano (4 Cie novembre)· Conxito Supervío (11 de novembre); Ettore Bostionini (18 de novembre); Brigit Nilsson (25 de llO'Iefllbre); Joan Sutnérland (2 de desembre); i Nic:Oioi Ghiourov (9 de desembre). Totes les conferències són impqrtides per R~ Alier i tenen lloc o lo Solo Cultural dè lo Cojo de M.odrid o les 19 h. Aquest cicle es cloUrà el dia 16 de desembre amb un concert sobre uno selecció de Lo bohème de Puccini o còrrec de les sqpronos Roso Moleu i Assumpte Moleu, el tenor Vicenç Esteve, el banton Uuís Ramon Soles, i Amparo Gorda Cruells ol piano. Per o més inFormació: Sala Cultural Coja de Madrid. Plaço de Catalunya, 9. 08002 Barcelona. Tèl.: 301 44 94. CURS Dl~ DIRECCIÓ CORAL. Organitzat per Iu Federació Catalana d'Entitnts Coruls (FCEC}, el curs és dirigit a tots els major·s dc 16 nuys que volen iniciur-!!C o tenen una oúníma experiència en la iliret·ció r:orul. Cal un núuím de solfeig que pcnnctí una lectura fluída. El professornt és formal per Mireia Barrera. Alfr·cu Cañamero, Ernilío de Iu Linde. Fcmando Marina, Eva Martínez, Xavier Sans, Poire Vallvé, Pep Vtla i Tomàs Vtla. El <"Urs té lloc al eminari Sulesià Martí Codolar (Av. Cardenal Vidal i Barraquer. 8. 08035 Barcelona), els dissabtes i diwnrnges entre novembre i març. Per a mé~o infonnació: Federació Catalnua d'Entitats Corals. Tel.: 268 06 68. -¡::::1-- a: C> en <1: :::1:: E l passat 4 d'octubre (pt·ograma compost d 'obres de Beethoven, Mozart i Txaikovski, amb Albert Guinovart com a solista) va començar la IX temporada de l'Orquestra Simfònjcn del Vallès (OSV), la darrera que té com a director tituJar Jor di Mora. Com ja és habitual, I'OSV bnsu la seva temporada en Ires cicles: els concerts simfònics, els simfònics populru:s i cl.s tradicionals (Nad al, Festival de Valsos i Pasqua), a més de les nombroses actuacions qnc fa arreu de Catalunya i a l'estranger (principalment a Frunça) , i a més de set· la formació titular del cicle Òpera a Catalunya. Enguany també cal afegir, com a novetat, que és l'orquestra que realitzarà el nou cicle Concerts Simfònics del Palau, en coproducció amb la Fundació Orfeó Català-Palau de la Música Catalana, el proper desembre. Pel que fa a la pt·ogramació, un cop més l'OSV combina les obres més habituals del repertori simfònic amb peces menys interpretades, com per exemple la Guia d'orquestres per a joves, op. 3<t de Brillen (amb la narració a còrrec de l'actor Jordi Boixaderas), amb estrenes absolutes (una cada dos anys, en aquest cas del sabadellenc .f. LI. Guzman, Confulencias (L Antonio Machado, sobre un poema de P ere Quart), i obres d'autors catalans (Variacions sobre un tema popnlar català d 'Roms). Tota aquesta combinació respon a Iu voluntat rle fer tma programació com més vendihle a tots els públics, millor·, sense oblidar l'evolució i el compronús u rústic de la formació. Aixi, en uquesta línia, enguany l'OSV també pt"csenta com a novetat en el seu repertori la interpretació de la Missa de Glòria de Puccini en e.l Concert de Pasqua. En el capítol de directors convidats, Salvador Brotons -que prendrà el relleu de Mora el juny que ve- dirigeix quatre concerts (entre els quals el Festival de Valsos i el de Pasqua). També cal destacar la presència d'Ernest Martínez Izquierdo i del nord-americà Brooke Creswel. que dirigirà el concert del 22 de novembre dedicat a música de pel·lícuJes, proposta que va tenir un gran èxit la temporada passada. Pel que fa als solistes, com és habitual , aquests són majoritàriament catalans (el pianista Alherl Guinovart, el jove violinista Eugeni Kaplan, els cantants Rosa Tamarit, Montserrat Torruella i Rubén Velazquez, i les fot·macions corals Cor de l'Auditori de Lleida, el Cor Madrigal i els Cors de Sabadell); a més del violoncel·lista francès Romain Boyer, que intet"pretarà el Concert per a violoncel i orquestra de Martinu (Sè concert), i que és solista de l'OSV. Com dèiem al principi, aquesta és la darrera temporada de la batuta titular de l'OSV, Jordi Mora. La marxa de Mora obeeix a la suma de diferents elements resultat de la mateixa evolució de l'orquestra i de la creixent activitat del director n altres indrets. Jordi Mora ha manifestat que m'hagués agradat arri- bar més lluny amb l'OSV. Malgrat tot, estic content i he après a ser realista. Això no vol dir qu-e l'OSV no hagi tirat endavant i s'hagi establert. Ho ha fet a un ritme molt positiu: s 'han creat els tres cicles, i la situació actual permet dir que l'OSV va endavant i que hi ha orquestra per a estona. Jordi Mora afegeix que el m,eu ideal haurirs esta.t que la pujada de qualitat de l'orquestra s'hagués traduït en wt augment de vendes de concerts i amb més esponsorització. Finalment, en el capítol econòmic es preveu que els ingressos per aquest any 1996 siguin dc l'ordre dels 205 milions de pessetes. • ~~§j~~~~- I MOVISTAR ~s~~...........,.~· INNOVACIÓ r L. Sl VOL PARLAR D'INNOVACIÓ, PARLI AMB MOVISTAR. Pensant a oferir~ li el serve i més avançat, hem creat una línia de productes que es c~racteritzen per la innovació. Entre ells, l'OFICINA MÓBIL, I~w,l I per a treballar amb la més alta tecno logia des de qualsevol lloc: REUTERS MOVISTAR, I ~jJJJ amb el qual coneixerà en temps real l'actualitat financera i informativa del món; !I e BÚSTIA MOVIFAX. que li permetrà rebre un fax on vulgui i quan vulgui, amb I· ;, a total confidencialitat; :S l· -t [@] MOVISTAR FLOTE.S, la més alta tecnologia digital GSM al servei del món del transport; la TARGETA PREPAGAMENT, ú [ ] ] que podrà fer t, n .s servir aixl que l'hagi adquirida, sense contractes ni factures; MISSATGERIA MOVISTAR, r .a I ~~~ ~ s ;I a :S TELE.BANC a a e a e a i- co~vertirà I~ que :S I el seu PC en una central de missatges; els SERVEIS DE. de GSM Santander i Banesto GSM, per a mantenir-se infonnat sobre els seus moviments bancaris, i CONTROL DE. CONSUM, 31.10 PTR. per saber a cada moment la despesa efectuada amb les seves trucades des del seu telèfon mòbil GSM. 1- ¡l T v I això només és el començament d'una gran lfnia d'innovació. :- !t i e a a Continuem treballant per satisfer les seves necessitats en comunicació mòbil i avançar-nos a les del futur. Informi-se'n al 900 I 08 I 08 i comprovarà que amb nosaltres pot parlar d'innovació. a e n i e r e :.::l 8 z " :; et: PANORAMA El Ballet Nacional de Cuba obre la temporada del Centre Cultural de Terrassa pct .~sats es actuacions els dies 5 i 6 d'octubre del Bullet Nacional Lde C11ba, qzte dirigei:r la mítkn bollaritU! i coreògrafn Alícin AlorMo, va suposar lïnici de la temporndcr de ballet i concertisme musical que un any més promou la Frmdoció Ccti:w de Terrassa. En total seran vuit concc•rts i sis programes de ballet, en 11 11 total de rfp, sessions. Pel que fa a la mrísica , eni destacar l'increment ben percPpt iblt• de l'ambició qualitntiva resperte rl'edicions anteriors. En nquest .~entil cal fer esmenl de l'r,ct uació , el 24 d'abril, de l'Orquestre¡ Simjò11ica de Galíc ia, dir4,aida pel seu titular Víctor Poblo Pére::., com el fet més des/acnt. 'fam bé s ·ha de pos11r 1111 èmfasi pcrrlicuhLr en el concert que oferirà el diu 6 de març l'Orqut>slra de C(lln lnn d'Andorrcr. sota lo direcció de Gerard Clcrrel, amb Cloudi Arimtmy i J ordi Cendro com n soliJJtes de flo ~tllt, c1mb " " programa uumogràfic sobre fl aclr . El retorn a aq11est cicle del terrassenc Miquel Forré, rw dels ¡)imri-ates catalans més destat·ots, roustitueix uno oltra fita destacable. Tnterpretorà Ull programo integrat per obres de Bach. Beetlron'll i Brahms. clos amb dues obres de Granados. probablement el compositor. o 1m El Cor Tapiola de Finlàndia, a Catalunya O 18 558 q;rulitzatpe1 Secn.'tariat de Corals Infantils de Catalun}a i el Cor [nfantil i Juvenil de unt Cuga t d eJ VaUès. el pt·es tigiós i eonegut Cor Infantil Tapiola d c finJUndia ofereix d es del pas sat 31 d'octub1·c fins aqll e~t 3 de novembre un curset i di' er,os c·oncct·ts . Aquesta trobada no solameni dóna J"opot·tunil.al dr tornar a gaudir del so caractl'r·istit' d ' aquesta fonnaci6, conside1·ada el millor cor infatHil del món, sinó tnmhr de conèixct· el seu mètode de trt·bull. El curset té lloc cJ¡¡ die~ 1 i 2 d'aquest novembre al Cons!•t·vator·i de ant Cugat del Vallès . El diumenge dia 3 el Conservatori Munic ipal d e Barcelona acull una conferència (a les 10,30 h) impartida rwl director d el Cor Tapiolu, Kuri AJu- Polliinen. Pel que fa als concert&. el pa ..sat 31 d ' octubre el cot· finland ès ja va actuar a la panòguia d e Santa Tet·eseta de Lleida. El cliu 2 ho ra a l 'Audito r·i de San t Cugat (20 h ) i el dia 3 a l Centre Cultural CulusHonç de Barcelona (19 h). El Cor Tapiola va sr r· fundat rany 1963 per E1·kki Pohjola , que ha estat !'I &eu director fins al 1994. Fo•·mat pe t· u na cinc¡uantt'na de cantait·es entre els 7 i 18 anys , aquest cor ha t·ealitzat moltes gires ar-reu drl món i ha enregistrat mé" dt· 15 discos . • dels compositors, al quol és més sensible aquest músic. L'òpera nwlltim/rò la seva lrabihwl aportació, oquesta vegada amb un dels títols més reeixits de Rossini. Es tracta de Lu ,Cf•nercn tol a, en una producció de l'Opera de Cambra de Vorsòvia, format:ió de presèncict sovi11tejaclcl al Centre Cultural de la Caixer de Terrassa, ,çeu. 1Ínica del cicle. I.AJ n•slll del cicle és int egrat per formocious de ,països de l'antic bloc c01111111ista. Es el cas de fo Filhnrmòuin1 Jati(Ícek d 'Ostraca. que va iniciar la tempomdo el passat 24 d"octubre. de l'Orr¡ueslra de Cambra de Ynrsòvia, que actuarà pel desembre . i de l'Orquestra Simfònica de la RTY de Moscou, la qual juutatllf'lll amb la Simfònica de Galícia reforça el potencial de concertisme de gra11 fonnot d'aquesta tempor{l((ft. Pl'l que fo ol ballet, aquest uuwté 1111 ell'l'ftl to de qualilat, amb fomwcions ICIII prestigioses, ultro l'esmentat Ballet Nacional de Cuba, rifof.~ Ballets de Montecarlo, el BallPI dPI Tertlre Ca¡Jitol de 1'olosa tle Ul.'ugrwrloc o el Ballet de To.~rr11w. els t¡twls , mnb el conegut ballarí cotalèt José de Udaeta -que rtcluorà amb I 'ArliÍS Ballet de Cambro i amb resbnrt de Sant Cugat-. COIIjigurell el coujunt de l'oferta de ballet , de l'esmentada temporada. • Grenzing ha construït l'orgue del Conservatori de París I prestigiós taller de construcció E d'orgues de Gérhord Grenzing acaba de lliurar un orgue constru'tl per encàrrec del Conservatori de París. Es tracto d' uno novo i im~rtont realització d'aquest orguener, lo qual ho P.resentot com o principal repte lo è:loble funció -concertística i didàctica-, pròpia d'un instrument com l'esmentat. l'instrument ho estat concebut dins del concepte clàssic: orgue mecànic, de tracció directa i tacte precís, alimentació de vent dinàmica i Aexible. Els 31 r~istres repartits en tres teclats manuals t pedal permeten lo interpretació de lo motor port de lo literatura organística. En lo construcció s'han utilitzat les tècniques i els materials tradicionals en lo construcció clàssica i ol mateix temps s'hi han inclòs les tecnologies més modernes, com per exemple l'ordinador, ~ue ajudo l'intèrpret en lo registració, lo qual també es pot fer, però, d'uno manera mecànica. Aquest oraue és lo conseqüència d'uno evoluctó ascendent de diversos reptes i compromisos anteriors, ton importants com són, entre d'altres, els orgues constru'tls per ols conservatoris su~riors de Salamanca, Madrid, lió i SEiül, i per o lo universitat nipona de Kobè. • t n ' ' l U\ \ IUHU ' I l"t ftlf 1 lt fil I \IU'fiUt,tl tH t \'\11. UCIIH,II •·••n,•t•l;~ttwrw; •\lllll!t• t otJ f.t1\ - -- - \ l ' ' U \ M \ 1 1 \thUUitlt j r e ] PANORAMA TANGENTS Camprodon Albe rt Sardà Estrenes de Solà, Brncic i Sardà, i primera audició de Neuma de Guinjoan, en el Xl Festival Internacional de Música Contemporània de l' Havana a e l- 's ?i e r, -í à b n e l nantistu català Xavier· Es tf'VC va st·t· con vida t pel comiti· ot·garútzador· oci Festival Tnt¡•rmr('Íonal de Música Cont1·mpor·à nia d c l'Havana, per ofcr·ir un concert dins d'aquest ccr·tamrn qur sr n ·lebrà dc n al 9 d'octubre a la capital de Cuba . Aquest Festi val, considerat un dt'ls més pr·t:>s tibriosos fk l'Amèd ca llatina, comptà amh la participació d'orqucstr·cs, gr·ups d c cambt·a i solistes dc clifet·ents païsm; cur·opeus i amc r·icans, quc' a nrrs d 'ofrl'ir concerts, va n ¡¡¡u·tieipar en taules r odones, confcr·èncics i classes rnabristrals. El roncer·t cruc rcuÜLzu el músic ca talà , que l'ou putr·oeinut per A.J.g. (socii'Lul d ' iJilt·I'JH'Cls), tingué Uoc el diu 5 d'ot· tu bn~ a I G t·an Te111ro de l' l lavuna, una de les 5 sales r·escr vnd•·s per· al Festival. En aquest c•oncf't'l Xavier· Esteve E Benet Casablancas imparteix un curs sobre Haydn n el mar<' dels molt reconeguts E cursos d ' cs pcciUÜL:!:ació musical que s'ofereixen u la Universitat d'Alca1ú de lll'narcs, d compositot· sabadelle nc Bene t Cnsublancas n'imparteix u n sobre Haydn. Amb el títol Ea moclemulad cle Tfaydn. Pt>nsamiento ilustrado , audacia fomwl y expresió11 , el curs iuci1lcix cu aspectes com els elements hàsim; c.lc l'ct~til cllu;sic, l'evol ució cle l lle ngu atge d e Huydu, l'h umot· dc Jluyd n, f01·m cs dc sonulc!l i nron oteurutis m c, Huydn versu.~ Moznt·t, i d escripció del caos. El cur·s es clesmuotlla des del passat 26 d'octubt·c fins ul dia l ~e dcscmbr·e, aJ Uur·g dt' 7 dies lectius esglaonats, umh un to tul d e 40 hore!> lecti ves. • realitzà l'estrena absoluta ric les obr·es }tmy 96 (per a flauta ) dc· Josep Solà, Ebusus (per· a fla uta en Sol ) d 'Albert Sardà, i Satot· Arepo (per· a flauta en Sol i arusmàli1·u) de Gaht·iel Brncic, així com la primera audició a Amèrica de euma (per· a flautes) de J oan Guiujoan, obr·u aquesta que Xavier· Estev1· va enn'gistrar l'any 1992 en el C D Compositors de Barcelonn dl'l gl'up Vol ad Lihitum , del c¡ual és mcmb r·c fundador. Aquesta no és la primcl'll vrgnda que el músic català par·ticipa en nquest Festival. L' any 1995 va srr· convidat per prescota1· una c:ompiPxa obra multú11èdia , escrita i intcl·pr·et.ada per eU ma teix, i que vu comptar· amb la partiripució rlc més dP 100 p er·sones e ntre pc>rc us~;ionis­ tes, baliat'Íns, actors i tècnics, Iols eUs del pais curibeny. • El Festival de Música de Comprodon té uno responsabilitat davant el poís. Posseeix possiblement el millor espoi per fer-ni música de cambra: el Monestir de Sant Pere, desafectat ol culte i amb tota l'austeritat visual de lo pedra nuo perquè res faci nosa. l'any 1985, s'hi va fer un recital de piano per commemorar el setanta· cinquè aniversari de lo mort d'Isaac Albéniz, nascut en aquella vila. l'alcaldessa d'aleshores, Berta Badà, persono sensible, va acollir lo ideo, o partir del recital esmentat, de fer un teslivol que portés el nom del campo· sitar. Coda any, principa lment amb piano, veu i gUitarra, s'aniria desgro· nont l'obro d'Albéniz . lluís Serrohimo i Jordi Serro -fins que va morir- prengueren lo responsabilitat de programar les primeres edicions. Després, ~ns o l'estiu de 1995, va continuar-ho fent el primer. El festival, deixant o port alguna vocil·loció, es bastia soore una base sòlida. Per un costal, es duia un intèr· prel de categoria indiscutible ~Alícia èle Lorrocho, Victòria dels Angels, Jeon·Pierre Rom~l. ..- i per l'altre es contrapesava amb un valor nocional de primera línia -Miquel Farré, Ramon Coll, Montserrat Alavedro, Eulòlio Solé, Antoni Besses ... Al mig, es prenia el risc de contribuir o pro· mocionor algun jove valor segur -com el temps després ho confirmat (el 1987, els germans Pérez·Molino; el 1988, Vicenç Prats; el 1989 Carles Trepat; el 1994, Eva León i e1 1995, O felio Sola ). La presència de corals escollides -Polifònica de Puig· reig, Coral Càrmino- i d'alguna for· moció de cambra remarcable, hi degia un P.Unt d'interès popular. Aro el festival ha conv1ot de rumb. Espero i desitjo que els assistents a l'edició del passat estiu hagin fru'¡l de lo música prqgramodo, però val a dir que, sobre el poper, no hi havia res que incités o desplaçar·se a Comprodón, com si fos un testival per o consum intern (potser ols connaïs· seurs els podien temptar les Imatges del Renaixement que presentava uno notable contant d oratori, Roso Tamarit, molt vinculada o Basilea i que fa anys que no hem sentit). Perquè ~nso que Comprodon té la responsabilitat (l'irradiar lo música, d'incitar els melòmans a anar-hi, de complir amb el nom del festival -Isaac Albéniz- i no acontenlar·se amb una pelita quota anyol del com· posilor, sinó de proposar-se donar la 1ntegral de les seves obres pianísti· ques i vocals. No sembla adient que en una sala de cabuda mitjana -unes quo tre·cenles persones-, s'hi pretengui fer música simfònica. El lloc, com hem dit, és indicat per als recitals i la música de cambra. Esperem que lo màxima exigència -com lo té un festival excel.lent, el de Vilabertran- torni a la vall verda i esdevingui una cito obligada de l'estiu. Jordi Maluquer ;;;:¡ 60 = -=:! a Bl' E:f 145 PANORAMA Seminari BeethovenHummel a Bratislava j E] 1l compositor D .M. Gonzólcz de la Rubia ha estat convidat pm· assistir al seminat·i que commemora el 200 aniversat·i del concert ofert a In ciutat de Bt·atislava pels músics Beethoven i J.N. Hummel, i que se celebra aquest novembre en aq uesta ciuta t. D.M. Gonza.Iez de la Rubia, que és membre de la F tmdació llummel, ha LUurat recentment a aquesta institució el manuscrit d'Hn ex tens estudi, de propet·a publicació, sobre la vida i l'ob t·a d 'aquest compositor, nnscut a Bratislava el 1778 i mort a Viena e] 1837. Hummel, considerat el millor dei.xeble de Mozart i el dat·rcr representant del dassicisme vienès fou, en el seu temps, un compositor de renom intt'rnacional només superat en prestigi i fama per Beethoven , anúc seu i eventual adversari musical. No és la pl'imera vegada q11e el compositor assisteix a un esdeveniment d ' aqu estes cat·aclerístiques. L'octubre de 1995 va ser convidat a pronunciar una confct·ència amb d 'altres especialistes europeus dins v [ b d o n p d ( J r I e Freni i Carreras a Fedora Una producció del Liceu a Nova York D. M. Gonzales de la Rubla de] marc del congr és sobre "La música d'avnntguat·da en el segle X.'< i la seva r elació amb les coJtures nacionals". D'altra banda , el 23 de novembre. a Eivissa, s'estrena l'obra Marxa per a banda simfònica, d e la qual és autor. • 28è F estival Internacional de Jazz de Barcelona D es del passat 30 d'octubre fins aquest 27 de novembre té lloc lo 28o edició del Festival internacional de Jazz de Barcelona, organitzat per Proiect i patrocinat per lo morco Johnie Wolker. Enguany el festival ofereix 16 sessions oml:i un total de 23 actuacions -alguns concerts són dobles o bé són obèrts per destacats grups locals. Sis concerts tenen lloc ol Palau de lo Música Catalana, vuit o lo solo luz de Gos i dos més o l'Espai, escenari aquest últim que s'incorporo ol circuit del festival. Entre els f?Orticiponts ol festival podem destacar els noms següents: Monu Di~, Coetono Veloso e Grupo, Noa, Bill Evons i Push, i Yellowjockets i The Zawinul Syndicote. 8 E l passat 5 d'octubre va tPnirllol' al Metropolitan Opera de Novo York l 'es trena de Ú.J. producció del Cran Teatre del Liceu Ft'do•·a, cl'Umberto Giordano. Així, el M.etropolitan de Nova Yorlr ha sol-licitat per primera uegllcla una producció del Gran Teatre del Liceu. Aquesta es podrà veure durant tota la temporada 1996-97 en diferents funcions, amb direcció Pscènica de Beppe de Tomasi i clireccw miLSicr.tl de Roberto Abbado. En el repartiment vocal, cal destacar els ccullrmts Mirella Freni, Ainhoa Artetu i Plúcido Domingo. Al Liceu, aquesta Feclora es va estrPnar el març de 1988 amb HP1t«ta Scotto i Plócido Domingo, i es va representar per última vegada la temporada de l'incendi (1993-94) amb Mire/la Freni i Josep Carreras. 8 ~~~~~~A~usL~JA!!.!!Ul~ CI Sant FanCI''l' Ol' Puulu, 2-08003 Barcelona ButUetu de o onúl'iJjació bancària Scnyor11, els agr~tiréc¡u~nmbròrrrtal mruromptelllibrrta altn~und, rd>ut.. queel,pre<tmtarò CO'\SOIIÇIUbL J> \I. \u DEL.\ \IÚSICA CAr\ LANA. pel paganwut de In rnP\uub..eripció a "CATALL'"\"' \ "(;str. VIIE\lSTA )fUS ICAL CAT \LA'\\" :-,- . .\gència N" Entitat Oí~~ I c·oolrol 'li" Compto• DDDD DDDD DO DDDDDDDDDD Tilnlar _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ __f:laoc:JCaixn - - - - - - - - - - - l l ¡ ; i : n c i a - - - -- - - - - -- - Adreça a¡;èncin Clll omplir Ú!s dlldcs corrccttuuMt oblació - - - - - - - - - - - Signa tura ButiJetu tf" subscl'ipció Nom i cognoms - -- - -- - - - - -- -- - - - - - - - - - J>ro(t·~•ilt - - - -- - - - - -Carrer TdHon - - - -- - - - - - -P o b l a c i ó - - - - - - - - - - - - - - Dir. - - - - - - - Pro,íncin - - - - - - -- - - - - - - Desitjosu.b.scriure'm n J)8rtírdel número amb la quota anual clt 4.200 pte•. 20 560 sc•meotral de 2.350 D O O, Faré rrntiu I" import mitjançant O tnlít bancari ndjunt. O dnmirilinrió bant"iaria. Prr u ~tUIJ"if'rir•rinn~"~ u l"f• .. trungt>r. cortFulten t•l r•rt•u. t PANORAMA Al.erl Llanas guanya el Premi Reina Sofia VJ composito1· barceloní Albert D Llanas ha aconseguit el Premi Reina Sofia de la darrer a edició, convocat per la Fundació Ferrer Salat. L'obra guanyadora es titula Deivations i és, tal com exigeixen les bases, p er a formació simfònica. La dotació del premi és de dos milions i mig de p essetes. El jurat estava format per J osé Luís Turina - que el presidí-, Francesc Taverna-B ech -president d e l'Associació Cat~ana de Compositors-, Miguel Angel Coria -secr eta ri-, J osé P erís, i Alejandro Civilotti, guanyador de l'edició preçedent. Segons que ens va indicar Albert Llanas, Deivations és una composició que tenia escl'ita des de feia uns tres anys i es basa en un material cambrístic que havia emprat anteriorment. Llanas reconeix en aquesta obr a la influènria de qui va ser mestre seu, Franco Donatoni. Es tracta d ' una composició molt lliure, escrita sense especulacions ni apl'iol'Ïsmes, ni tampoc sota cap mena de pressió pròpia - per exemple d ' un encàrrec-, i insisteix en els aspectes cambrístics, origen de la composició. L'orquestra no és àmplia, pràcticament a dos, fet que val especialment per a la corda. Escrita en un sol moviment, d ' una durada aproximada d'uns dotze o tretze minuts, és pr·evist que sigui estrenada la tempor ada vinen t per· l'Orquestra Simfònica de RTVE i sigui emesa per Ràdio Clàssica, fins fa poc R àdio 2. • I, - k a ~1 ·e n fJ Albert Llanas PAlAU~ = L -:) ~oo .. ~ H I VI TEMPORADA DE CONCERTS 1996-97 Palau de la Música Catalana :- 6 NOVEMBRE'96 dimec•·es, 21 h a a Tl-IE NASH ENSEMBLE. IAN 81tOWN, clave LILLJAN WATSON, soprano. SALLY BURGESS, mezzo-soprano a Dir.: UONEL FRIEND. I- Ravel, Falla, Gerhard, Granados, falJa. b 20 NOVEMBRE'96 dimecres, 21 h VIRTUOSOS DE MOSCOU. ALEXEI UTKIN, oboè Dir.: VLADIMIR SPIVAKOV. Beethoven, Mozart, Part, Txaikovski. 25 NOVEMBRE'96 dilluns, 21 h LITHUANIAN NATLONAL SYMPHONY ORCHESTRA. ORFEÓ CATALÀ. DMITRI BASfTKIROV, piano. mENA MlLKEVICTUTE, soprano. Dir.: JONAS ALEKSA. Beethoven, Scriabin, Poulen c. Pròxims concerts: ORQUESTRA FILHARMÒNI CA DE GRAN CANÀRIA. ELDAR NEBOt SJN, piano. Dir.: ADRIAN LEAPER. Vaughan Williams, Beethoven, Sibelius. (9 de descmbrc'96, 2 L h.). ORQUESTRA SIMFÒNICA DE BALEARS. JA UME ARAGALL, tcnot·. HYEJIN KlM. soprano. S1'Eii'ANO PALATClll, baix. Dir.: JAVIER P ÉREZ BATISTA. Gounod. (17 de desembre '96, 21 b). PANORAMA Joan Alaved ra •I la música per MONTSERRAT ALBET er.avella dc veure que lm polític, home de lletres, UJt no ¡ll·ofessional d~~ la ml!sica, hagi defÜcat al llarg de la seva dilatada existència tanta at<>nció a crear . fins a descobrh·-lcs. els scc1·ets de la música i els dels seus c•·eador i intèrpr et . Joan AJavedi·a fou un autèntic melòman, aqueU que té passió per la música. La seva pct·sonalitat, tan vital i intu'itiva, e] portà a copsar. allò que la música té de més inefable i signiJïcatiu i, allò que és més notable, aconseguí de comunicar l'essència de l'art musical al públic. Jo m'inelinaria per denominar-lo amateur. adj ectiu que actualment està devaluat per l'ús que se n'ha feL en el sentit de dilettante. cir no professional, i que ha quedat restringit a l' àmbit esportiu, quan rn realitat deriva del ver·b amar, o sigui de tenir amor a la música. amor crue, en aquest cas, t>l portà no solament a escriure sobre música. sin ó a a con e~;uir quc, gràcirs als seus poemes, se'n cr·eés de nova. El mitjà que escollí foren les seves glosses, aplegades en part en el preciós recuH titulat El .fet del dia, pdmera selcerió de les glosses pet·iodístiques, csrrites des uel 1930 al 1935 i Llegides pel mateix~ Alavedra davant del miceòfon de Ràdio Barcelona en un espai titulat així i que eU qualificà de "converses radiofòniques". Llegint-les at·a, més de seixanta anys després, sembla que sentim l'expre$sivital i, per què n o dir-ho?, la musicalitat de la seva veu, amarada dels nu t~èn tics valors de la intet·pretació musical que ell coneixia Lan bé. Alguns hau dit que, segueament, el fet que Alavedt·a fos un gran coneixedor dc la Llengua i M 22 .562 de la civilització alrmauyes, rhavia apwximat a la gran música, a difert-ntia d(' molts altres i.ntel·lectuaJs ea tal ans. Jo no ho cr ec . Recordo q ue Carles Ril)a, deixeble dc Karl Vossler a Alemanya i traductor de Holderlin i d'altrC's. se'm dolia d'haver r estat al marge del món mnsical. com tants altres p làstics i intel·lectuals de 1· època, i s· esforçava en la seva madure a a superar aquesta Uacuna escoltant música viva o bé els enregistt·aments que m ~s podien interessar-li. Alavedra, en canvi, coneixia i admirava la música en les seves millor" manifc tacions, fossin cultes o tt·a<Ücionals i infltüa críticament. e perialment amb la seva presència en els mitjans de comunicació. El .fet del dia inclou nombrosos temC' musicals. Pot sorprendre que 4'11 dcdjqués un a L'A rlesia na , dc Geot"ges Bizet, l'autor de la cèlebn' Curmen, tan allunyat de la música centeeuropea que eU venerava. Es tt·acta. una vegada mrs. pet·ò. de la innüeió musical que caracteritzava Alavedra . •\més. la glossa fou originada per una circumstància feliç: l'any 1930 s'inaugurà a Montjuïc· un monument a Frederic Mislral rom a h omenatge de Catalunya i, en acrucsta ocasió, la Banda Municipal de Bat"celona tocà la suit e Arlesiana, exn·eta de l'òpera de Bizet juntament amb diver es sardanes. El llibret era d"AJphon e Daudet. el qual l'bavia rehut de Frederic MistTal. Alavedra elogia les melodies popular·s dc la Camarga, genialment instrumentades per Bizet, i la glossa li pennct posru· en relleu el lligam establcr·t a pat·tir· de la Renaix<'nça entt·e Occitània i CataJunya. Un Fet del dia sobre Còsima Wagner. la companya de Richar·d Wagn<'r, el compositor idolatrat pels catalans, exalça la figura dc' Còsima, la qual el filòsof Nic'tzsche qualificava com l'únicn dona de gran estil que ell hag ués conegut. Segueix una glossa dedicada al par·c de Còsirna, Franz Li zt; Alnvcdr·a rt'lata la vergonyosa acollida del públic bat·cdoní: només deu auditors i diu: Que en quedem, de malament, (t vegades! Aeaba. però, amb el seu entusiasme de sempre: Com us hauria agradat ésser de la petitn colla qne aquella nit, carrer cl'llospital amunt, cap a ln Rambla, acompanyava el genial compositor. Musicalment hi ha glosses tan notables com ]ohann ebastian Bach, Nicolau a Mont-serrat, o Pep Ventura. Però l'expressivitat d'Alaveclra queda et'flcctida de forma original en la manera de tractar l'l•xecució dc la Novena simfonia de Beethoven a Barcelona situant-la a la Viena de 1824, i ho féu a la nuwcr·a d'un guió cinematogràfie. Un<ï recursos inèdits. empar·f>ntats amb el modern periodisme anglosaxó. li servei.xen ¡wr r·cconstr·u ir· l'estrena vienesa dcspt·és d'una breu i emotiva pinzella da. Segurament es tracta d'una evocació gestada eu un tlc·l¡¡ assaigs celebrats a la sala del Palau acional de Montjuïc, on sïnterp•·ctà la Nouena simfonia dc Beethoven. Fou en un conc•ert que Alavedra qualificà dc• "solemnització" de la Repi'tblica. Més de 7.000 persones escoltaren l"'Jlimnc a la Joia i a la Puu" coincidint amb la pt·esència a Catalunya de Manuel Azaña. En aquesta ocasió Francesc Macià suht·atllà el fet que la l r R<·pttblic·a naixia sota el signe del cant a la .fraternitat, obra del binomi Schiller-Beethov<>n; la PANORAMA glossa fou emesa el25 de setembre de 1932 i tingué un acollunent completà tota la mns1ca p er al poema d'AlaYedra, d'una plenjtud i naturalitat extt·aordinà- e~traonlina t·i. ·a ?s .a li n n o ·a 1- Ie ¡a .a 1- IC :r 5- .a ls el n a :1. le I. n a n à a Despr·és de la d<'sfeta republicana i catalan a, AJaveru·a es veié obligat a abandonar el periodisme i es decücà a escriure dues notables biografies sobre d os músics catalans dc gran qualitat; el violoncel·lista i compositor Pau Casals i la sopt·ano Conxi ta Bacüa d'Agustí. E ls models qu<' b'Ltiaren aquestes obres foren , segons el mateix AJaveclra , DaniellJalévy, autor, entr:e altres, d ' ull tt·ebal1 sobre N ietzsche i Rornain Rol1aJld , exccl· lent biògraf de Beethoven. LC's dues biografies d'Alavcdra són fruit, a mfs, del coneixement d'una amistat en tranyable i fid el i en el ca de la de Ca als d'una Llarga i familiru· convivència entre el violoncel-lista i el matrimoni Alavcd•·a-Moner i els seus fills Maria i Macià, i pel que fa a l'obra sobt·c Conxita Badia és rúnica que p arla d'aquesta at·tista durant tota la S<'Va vida i és absolutament bàsica per a qualsevol qui vulgui ronèixer· f'l caràcter excepcional d'aquesta cantant, que fou qualliic:ada per Ja crítica herlli1esa corn unct de les més beUes veus i una de l.es artistes més pures que mai hagi sentit. A•·a, pe r ò, vold t·ia parlar -encm·a CJllC sigui bn' umcnl- del paper clau que jugà AJavedt·a en la concrceió d el d<'sig q tte tenia Pau Casals rlr contt·ibuir amb la seva música, el cu n om i les seves t·elacions a la pau del món. Casals no trobà cap altre estímul que la poesia dc Joan Alavcdt·a pet· portar a terme el que s' havia de convertir en el p rojec-te vital dels seus últims vint anys: la campanya pet· la Pau. El Pessebre de Joan AJavedra havia tin¡:,'Ltl tm procés poètic de pt·ÏJIICI·a ca tegoria; havia nascut del desig d ' un infant que es cJj,·igia al seu parf': La mevct filla Maria, qt~e tenia cinc anys, en at.an.sar-se Naclal ·va demanar-me qu.e li fes el pessebre ( · ·.) i quan jo p ensa va que el men treball s 'havia acabat i que 110 em maticava sinó la vetlla de Nadal, cantar-hi tot s plegats El oi de la Mare. El rabadà i El cant dels ri t'S. ocells, va demanar-me que li 'nfes un vers. D 'aquesta cu·cumstàJlcia nasqué tm veritable poema que fou premiat als J ocs Florals dc P erpinyà J>any 1943. Escrit pet· a una nena sobre el terna del Naixement de J esús, urunediatament despertà en Casals un dels sens records d 'infantesa quan. en dirigir-se a cantar a l'escolania dr l'església de Sant Ann a del Vendrell, d 'on era nen de cor, l'any 1883, als nou a11ys, contribuí amb algunes melodies a L'Adoració dels pastors que fo•·mava part d ' una escenificació nadalen ca que el CentTe Catòlic del Vendrell havia en carregat al seu pare Carles i que aquest, massa enfemat, no havia pogut compondre enterament. Casals començà a escriure' la música de El Pessebre el juny de 1943 . L'oferí al poeta com a obsequi per Sant Joan i manifestà el desig de p osar música a tot el poema, ja que l'expt·essiva simplicitat del text li exigia que en fes la seva traducció musical. Casals treballà en El Pessebre d 'Aiavedra amb la constància que li pet-metien les seves activitats a favor dels r efugiats t·epuLlica ns i el fet que era en prunet· lloc intèrpret i no creador·. El 1957, amb motiu del VII Festival de P •·ada, Casals dirigí' un fra gment de l!:l P essebre amb l'Orquestra Lum oureux de Pat·is i a poc a poe anà organitzant una campanya en èrgica per la pau de tols els pobles : un b é necessari. Aixi El Pessebre. començat en els difkil temps de l'any 1943, fou estnmat complet r any 1960 a Arapulco. en un amfiteatr e davant del m ar, sota la direcció dt• Casals. Sembla un somni, digué e l mC.sic en vem·e la muhitud; a la qual el poeta li cou tcslii: Tota la seva vi.da ho sembla, mestre. Vostè, però, n 'ha.fet u11a meravellosa reetlitat. El Pessebre d ' AJavedra-Casals inicià un llarg p elegrmatge per la pau , a les principals ciutats cid món , que continuà tamlJé c.lesprés dc Ja m ort de Casals. Un a de les inteq>retacions més n otables fou ]a de setembre d e r any 1963, a Berlín, sota la dit·erció de Pau Casals, que. amb aquest motiu. afirmà p er l a •·à<lio cie la ciutat que. p er raon s dc conscièn cia, no havia trepitj a t Alemanya dUL·ant m és de tt·C'nta anys. Al fmal d'aquest mateix mes el dirigí' a Londres i el 24 d'octuhre d e 1963, amb motiu del xvn aniversari de l'ONU, el dirigí' a Nova York, abans l' h avia portat a Assís i desrwés ho faria a Ginebra amb motiu d e la conferèn cia " Pacem 111 ten·is". El P essebre d'Alavcdrn-Casals viatjà també p er l'Orient Mitjà i l'Amèrica ll a- 145 LÏJla. Les primeres audicions a Barcelona l'any 1967 foren difícils pe r· a Casals . ja que eren en ter rito.-i espan yol durant el Tègim ft·ru1quista. Pau Casals continuà pt·e sion ant en les ocasions que se li pt·esentaven. que er en mo1tes. L'any 1972 Casals enregistrà p er a Cohunbia, dirigmt ell gai•·cbé tota l'obra, la vet·sió {nteg•·a dc El Pessebre, malgrat la seva av~mça da edat. O.lwa d ' at·t d' Alavedra i Casals, purificada p el dolot· d e l'exili vi.scut pels seus dos a utors, que no renunciaren a transmetre aquest missatge d 'amor i de pau a la humanitat contempot·à n.ia . 23 563 PANORAMA A manera de Memorial de Greuges Els músics, al Parlament de Catalunya per F. TAYERNA·BECH C 24 56-J. ~·t· t am.-nl, els con certs s'omplen, cada dia hi ba més escoles dc música, les vc·ndcs el ' cllt·cgistramen ts gctwrrn bendiris, tf'nim una emissot·a musicltl nacional, ens permetem c~· l l'h t·u t· festes de la música... Amb tol, els vet·itablcs p t·otagonistes, volem dit· els qui la cr·een. r eusenyen i la toquen (compositors. intèq H·ets i docents). tenen la scusac·ió d't•stat· vivint un moment eTí tic, ple dc ]H·oblcmcs. És així que, tenint com a motor l'Associac·ió de M(tsic·!\ de Jazz d e Catahtn) a, lc~ entitats que acuJlen els p rofessionals de la música catalana van d ecidit· aplrgar-se en una Plutufonna i, des d 'aquí, treballar pet· la d ignifiraciú de la professió. La ;;eva pt·inwra activitat va ser establir una llista drls p•·oblemcs de cadasc·un clt•ls Pstnments. A continuació lt:s van posa r a cJebat amb tlls rept·t·sentats d~>l c(jfer·ents partits polítiC's t'n l'edició del Met·catde Vic dc 1995, pet· veu t·e quina podia set· la via per sensibilitzat· el organismes oficials de la cuJttu·a pet· a la !!olució dels seus problemes. La eon¡¡eqücncia de la reunió de Vic~, celebr·ada amb 'eritable voluntat de diàleg, HI po at· de manifest que. des de la Gcnemlitat s"havia de l'ealir.lat· un Lübr·e Blanc en el qual qurdés rcflertidn la situació i les nrc<'ssitals que s'han dc •·esoldre per tal d'imp ulsat· el desenvolupament d e la nostr·a música. El segon pas va ser que la Plataforma d'E ntitats .Pr·ofcssionals de la música va soi ·Ücitur d c comparèixer davant la Comissió dc Política Cultural del .Pa d ament de Catalunya, p er tal d 'exposar Ics dcmanJ cs p t·iot·itàrics del col ·lectiu. Lu compareixença va celebrar-se d passat dia 13 dc jLmy. amb la intet·venció ci"Àngcl .Pet·ei.ra i Ramon Quadrada (músics de jazz). Hamon CoU (Associació Catalana el' lntèt-prets de Música Clàssica), Hèctor Vüa i Lluís Marras~ (cttntants i intèrprets en Uengua r:Eitalana), Pere Bayona (escoles de música d'i11iciativa privada), Núl'iu Scm})Cre (escoles de músicta) i Francesc Taverna (Associadó Catalan a dc Compositors). Al marge que an ys cn t·era el Parlament uten¡,rués t'ls I'CfH'CSCntants dels cantants eu Uengua catalana. podem djr que t't'u la pt·imera vegada que la t'f'J)J'C~entació d e gairebé la totaHtat de l'estament professional de la músiea í"<ttalana acudia al Parlament. Hi ha l'evidència que existeix un gran desconeixement de la realitat musical per parf de les institucions La ses!>ÍÓ va set· presidüla per· Antoni Dalmau. la vicept·t·~irll'nta Tolosana, el ~>ecretari Salvatt'lla i la lletl-ada Andreu. i amb la JH·esilncia de les diputades i el diputat~; dels grups polítics de Convergència i 'Gn.ió. ocialistes de Ca ta lun)a, Partit P opular, Esquel'l'a Republicana i Iniciativa prr CntaJonyaels Verds. Àngel Pereit·a va inicia r Ja !!CS&ió presentant la Plataforma dt•spr~s dc justificar-ne l'ex:istènc·ia, i si ntetitzà i r csunú les demamlcs ~>n eh; punts sebrüents: estatut prof('ssional dd músic; b'auBparf-ncia en l'adcquaeic) de les sub vencions; revisió dc la Llt•i de mecenatge; opLÏlmlzadó dc la xarxa d 'cs(Jais pl1.hlics, supol't a Ics iniciatives musicals dc la ¡.¡od ew t civil; descentralització cultund; suport a les discogràfitruc¡, dl' qualitat que fan una aposta de futm·; més presència d c mú iques. prodnr- clons, músics i grups catalans en totes les acti.vitats que es fan a r;asa nostra; Lm a programació plul'al i equilillt·ada entre les diferents músiques crne es fan a Catalunya, iucorpor·ació d'espais infantils que estinmlin el plaer per la m(lsica i l 'apn•nentatge; petició a la Corpor-ació Catalana de Ràdio i Televisió que t·espectin els drets legals dels auto•·s; incorporació d'expet·ts musicals de tots els àmbits en la definició de la política dc programació; sol ·licitud d 'tm Llibre Blanc que reculli la problcmàtica del sector al nostre paí i a la resta d"Europa (petició que rn el moment dïniciar la compat·eixença es va anunciar que ja havia c 'tat a provada perquè el Govei'D de Catalunya hi comencés a treballar'). Com a cloenda, Pereira posà de manifest rl desconeixement que hi ha sobr e ]a problemàtica d e la nostra música, aspecte en ((Ltè els mateixos músics tenen tamhé la seva part de cu lpa , en no haver estat capaços d e tr·ansmett·e i explicat· clarament Jes seves necessitats i els seus problemes. Tot seguit van intervenir els repn~sentants dels col·lectius esmentats, que ampliaren els punts lJUC havia Pxposat Àngel Pereü·a. Així. qui signa va remarcat· la necessitat cle facilitar la professionalitzadó del compositor. evitar q ue la rnÍisira estiguí t·cgida per crite ris que. pertanyent al món de l'espectaclt•, depenen més de conceptes indu~1rials i econòmics que no pas dd~ artístics; tamllé soJ.licità la rcfot·ma dc la Uci dc mecenatge i que la p olí· tica mu!>ical del país esti¡,;ués asRcl!fi!O t'ada p er veritables i reconeguts músics professionals. Hamon Coll va posat· de manü'Pst la nran<·a de protecció i p r omoció dels nostt·es intèrprets, ja que mulgt·at l'activitat musical del país (600 c·onret·ts anuals), els artistes catalans hi participen en comptades oca· sions i es ben~>ficien de no més d"un l 0% d el pressupost que s 'hi destina. PANORAMA n a 1- 1- !- .Ó li' ie .a d )- a ~1 a tl .e '· fe ri ,_ 1- ~t IS lt )- 1- .e i, a .' ;- ls a i- ;- :s ll ó l- o 1- 1- n t. Rurnon Cuadrada posà de ma nifest la vigèn cia del jazz en la música del noslrc segle i la manca de rendibilitat econòmica que pateLx el sector. Va sol -licitar ru1a nonnativu lt•galunificada quant a la cont•·ac-tació i tm tracte fiscal millor per· al rnúsie. aspecte que tan1 br aff'rta negativament els clubs i les esrolf's d'aquesta especialitat. Hi hagué una .-cf4·r·¡\ncia pet· als uritjans dc comunicadó perquè apliquin amb rigo•·là quota 4fue rf'brula la presència dt' la música de casa i denuncià , JWr últim, les despropor cions flagrants qur ('S produei.xeo en la distt-ibució del prt'ssupost dedicat a la música t·atulana. Per r·aó dc la seva anter·iot· comp¡u·cixen~a (d esembr·e dc l'an y 1989), la intervenció de l'A¡¡soc-iadó dt• Cuntan ts i Intèrpt•ets en Llt~n¡,'lta Catalana va set· molt crític-a amh lt•s instituduns politiques. Així, 11 4~ct or \r¡Ja drnunPià Ja mala dist•·ilwri6 del prrssupost. la programació mubi<-tll dc•sot·ientadora realitzada a L'Espai i eom. d(•s dels nritjans dc comunic·ac·ió dcpt'nclents de la Corporueió Catalana d e Ràdio i Televisió, ha existit una clan • dedic·ució a la músi('a anglosaxona , que, si més no, ha impedit la prcsèncin digna i normalitzada de la cançó ca talana, com també la d'altres f. llucs cultw·als. Posant en reUeu t'I fet que el col·lectiu de les escoles dt> música d 'iniciativa privada s'originà en la necessitat social dc posar a ]'al>ast dels alunmes uns c·onei.xements musirals que no s'impartien als centres oficials i com uquc·stes escoles, sen se TÚ suport administt·alíu, ni econòmic, tJ·pt d 'excepcions molt esporàdiques. ha n actuat també com a cenn·es dinanutzadors de la cultura, P er·e Bayonu 'a manifestar que la reforma de r ensenyament musical prevista en Iu LOGSE aportava aspectes positius, com són l'eqttiparació del gr·au superior· de música amb una llic:(•ncialur a universitària, la intr·odn<·c·ió d\ms crite•·is ped agògics actualitza ls i la dife•·enciació entn' l'rnsc•nyamcnt pet· a funrrs professionals i el dediC'at a l'afeccionat. Tanmateix, ui C'OStat d'aquestes iniciatives lloables. s'han estal>let·t tota una sède de disposicions qui', obeint a un afany plani.tïcador dc l'Administració. p osen en p eriU Iu implantació de la LOGSE. D'aquesta mancr·u, no s'ha tingnt en compte la xar·xa d 'escoles ex:istc>nts, tol CI'Nl nt I'Cnlt:es municipals en poblacions que tenien la demanda prou colwrta, i no preveient, en cam; , la t'ol·labot·ació amb ]es escoles dc tituladtat pdvada ... L' escola dc mírsica també ha esta t consider ada com nn crntre cr ensenyrunen ts no r eglats, i ha seguit models estrangers, sense tt'nü· present Ja nostra realitat històrit·a i, alhora, h·act·ant de la mateixa manera els cenn·es que fan l'ensenyament per a infants i afeccionals que aquells que fom1en p rofessionals o bé impru·teixen cm·sos de poslf,'l·au. P et· altra banda. l'autoritzaC'iÓ pee instituir una e cola dc música exigeix el complimeut d ' una sèric dl' normes qtte compor·ten unes despeses bastant considerables (t·eaützació de plànols d 'obres, certificacions tècniques, etc.), però aquesta a utorització no dóna ni el dret u una (·ont'erlació econ òmica, ni al recont'iX~'mt'n t oficial dels estudis qtJe s'hi impar·teixen ... La dan·er·a intet·venció va ser la d e Níwia cmper·e, la q¡tal va completar la visió sobre Ja pmblemàtica de l'edut'udó musir:al a Catalw1ya. Així, per centr·a r· el tema , va puntualitzar el que avtú s'entén pm· "escola cie música" i quina bs la seva finalitat. D 'algLma manera, aquesta segueix el model d ' w1 conser vator·i , amb el seu objectiu de formar els futurs pr·ofessionals de la música, per ò també hi són acollits aquells que solament vr·cteoen practicar La música com u amateurs. Sense tenir en comp1 r aquestes difeJ·ències, el pla d 'ensenyament que s'lri impm·teix es dedica preeminentment a estudis teòrics i l'estil d e la música que s'hi ensen ya t'S limita gain·b é exclusivanwnt a la del petiode clàssic. Així, s"lu practica poca música antiga i poca música contemporània. Dcspr éa d" uques te inter-vencions, els mcmLn·s de la Comissió clo Polílira Cultuml del Parlmnent van agrail· Lola la infonnació t·ebuda, alho•·n que van sol·lic:.itar algtms aclarimen ts, i van manifestar qtle asstmuen i •·rc·oneU.;en la n ecessitat treballat· en pt·ofundidat i amb celeritat pet· tt·obat· ·olució a tota aquesta pt·oblc·màlicn. PANORAMA La música tradic ional a l'Algu er per JOAN ARMANGUi I HERRERO nÏ\ er·~ i tal de Càllt'r· mb Ja conquesta de l'Alguet·, l'any 1354, van penetrar a la riutat sardo-catalana a lguns aspectes de la nostra cultura que ha vien de sobreviun'-lli de manera natural fin al egle ~\ 111, o sigui durant tot t'I període en què Sardenya va pertànye•· a la Corona d 'Aragó. Pel que fa al tema que ara ens inten'ssa, cal destacar el famós Ccull de la Sibil·la, també conegut pel seu )Jt·imet· vers, Al jom del judici. egons l'encapçalament de la còpia més difosa d'aquest cant. encara ben viu a l'AJguer, "si canta sin dall· epoca de picvano", o sigui des dels primers anys de la presència catalana a la ciuta t. Aquesta afirmació ha contrib tiit a atorgar una notable antiguitat a la seva JH·csè-ncia a Sardenya, antiguitat tan exaltada com posada en dubte per la crítica modet·na. Un altre text ben conegut i estt1djat, per bé qut> en aquest cas no ens n'hagi arribat la música, són les Cobles de La conqtti.stct dels francesos, objecte de c:üvcrses edicions. Les Cobles es t·efereixen a l'episodi dc l'assalt dc l'Alguer, dm·antla nit delS al 6 de maig de 1412, prr part de les tropes franco- asscr·c es, assalt que es va r·esoldrc amb la victòria dels alguer esos. Le a utoritats municipals es van comprometre a recordar cada any aquella gesta històrica , tal com consta al Llibre de les serimonies de l'Arxiu Municipal: "La ~uilie del die dc Sant Joan de Porte Llatina, a 5 de mag, se fan fochs a la nil y se tiran 24 mascles y tres peses: y lo dje de dit sant, a is de A 26 566 maig. se fa p•·ofcssó y se canta la cansó dels francesos" No hi ha dubte, però, que el fenom en mu sical que ens ofereix més interès és la pervivència del gènere lüerui dels goigs. Els goigs havien atTibat a Sardenya de la mà de la conquesta catalana , i si bé inicialment foren sempre cantats en la Uenguaoriginal, posteriorment la comunitat sarda va fe r-los seus, tot lloant sants i amb advocacions, tant procedents dc Ca talunya com pertanyents a la tt·adició local. A l'Alguer, pet·ò , ris goigs, vehicle habitual pe•· a l'expressió dc la fe, van continua•· essent cantats en català. La desapa.-irió de la Corona d'Aragó, el 1714, i el pas de Sm·denya a la rasa de Savoia, el 1720, van accelct·at· l'abandó de certes fo•·mcs cultttraJs d 'origen català a l'Algue•·· L'ús de la nostl·a llengua en ambients cultes va travessar un pedod e dc decadència, i només va recuperar- e·n de manc•·a passatgera a la fi del segle X \UI i primers anys del XI X. CotTesponen efectivament a a(fli<'Sts anys Ja cançó que comença '·Qui lwUa missió I que diu pare Vassa llo", nascuda arran del jubileu tJLle aquest jesu'ita va celebrar a l'Alguer l'any 1750; i la cançó La monja per força que degué arribar a l'Alguer mitjançant navegants menorquins o alguet·esos del segle X\111. És dc rany 1802, finalment, la 1nvocaçió a lus sants protectors dels exercicis espiritttals, del teòleg alguerès Anton Past¡ual Rosa. · De l'oblit que va acompanyar· l'aLUament cul tural de l'Alguet· van salvar-st> tan sols el Cant de la Sibil·la i algunes melo(Lies pròpies del món del trebalL dels jocs infantil:. i d · àmllits estreta- m t:~nt familiars. Pel que fa a la m(t sica religiosa, la tradició sa rda va substittur l'algueresa, i fins j tot els goigs van seguir 111rs molios musicals s<u:ds que no pas ratalans. Hem de relacionar, per tant, l'aetual música tradicional alguer·esa amb els ambients dc t·cp•·esa que seguiren, prim<'r restada d'Eduard Toua a I'Aiguet· (1887) -quan va desvetllar-sc la consciència culLUJ·a l dc la ciutat-, i la fi de la 1J Guerra Mundial, despr és. Pd tpte fa al primer d'aquests pe.-íodes, d estaca sens dubte la lïh'ltra de Joan País. prou estudiada. poeta que musicà textos propis i d'altres poetes del grup literari de La Palmavera (fonamt>ntalment d'Antoni Ciuffo i Carmen Dore) . Alguns mf'mbt·<·s d 'aquesta generació van sobt·cviurc a Ja li Guerra Mundial, dc mant' J"a que van Uega •· als intè•rprets moderns el caràcter que havia acompanyat el naixcm<'nl de le melodjes originals. D'aquesta manera, quan Ga\Í Ball<·ro de Candia muntà, a partir de músiques dels primc>rR anys del segle XX, la romèdia musical Ltt sidartt (1949) -qu<' va c·ontdbuir de manct·a definitiva a reeuperar el gust Pf'r la mú ira tradicional-, fou sostingut pe•· una orquestra que seguia les dir·ectt·ius d'indjvidus quf• Coneixien r esperit de Ja V(>Jia tradició (Cat·men Do re i Rol)(>rto ti'Alt'ssio, pet· exemple) . L'èxit de Lu sidaru va portar Caví Ba llero a muntar· una a ltra comètlia musieal, Lus úrucnlz. La. festa de S. Bonaven ttu·o ( 1950), que en aquesta oea sió inrloïa músiques d ' una nova generació d" autors: destaquen fonamentalment Pinuccia Cin<'su Maffei i Antonio Dalcn·i, cap PANORAMA a ó !S o t, tl .e ·r a t- .e a :s a L- •S p L- j :s :- e e tt ;. T a !l ó a o :- p popular itzà l' obra d ' a u tor s con Antoni Cao, Cir·o Fadda. Angclino Ceravola, Antonino Chc r·chi, Ft·anccsco Ch<'ssa , etc. És in teressant de veu re crue l' obn r·ec·cn L d 'algLm s a u tors algueresos ha csdcvinguL, eu pocs an ys, p a t·adigmà tica i ha assolit el cat·àctcr de música popuJa t-. Això s'esdevé, pet· rxemplt•, en cas del can ta uel Manuscrit d e l Cant d e la Sibil·la tor Pino Pit·as, a de la Banda Musical Municipal qui hom d eu la ca n ~ó Prtssa ]esucri,st, proposada cada any Algueresa . Aqu ests at·tistes , durant la processó de Setmana amb Vit to do Dalct·ci i Josep Santa. Loi. ban estat consid erats els Actualment, però , es tnvessa darrers r epresentants d e la un període de crisi que tot semmúsica tradicional més genuïbla indicru:· que només se supena , en el sentit que continuava rarà amb enormes dificultats . sense concessions Ics directrius Tot i que la vella generació conrítmiqu es i melòdiques nascutinua pl·oposant acruesta música, des a la fi del seglo XJX. amb una gran fidelitat envers la D'aquesta manera, Ja música tradició, i que u na generació tradi cional a l gu c n~ s a , en la més j ove (amb An tonel1 o qua l h an estat ind ividuades Colledancbise i el gr·up Cà lic, coincidències amb la napoli ta na per exemple) es proposa consi amb la mc>lòdica italiana en cientment de fer con taminació genet·al , s' havia i ndependitzat entre tradició i modernita t, són completamen t d c la catalana i diver sos els obstacles que amecat·àcter un havia sa bu t tt·obar nacen el futur de la mú ica propi, mancat d e veritables algueresa. Cal Lenir en compte, arrels his tòriques, però respecen primer lloc. la puixança de la tuós amb u na sensibilita t que tradicional sar·da, que ha música conhan scmpt·e algueresos els penetrat en diver sos àmbits antisiderat corn a pròpia. gament dominats per la rn(rsica Dlll·a nt la d ècada d els 70 la de tndició local , i la uniformitat música popu lar va continuar cultural cap on p01·ten els gaudint, a l'Alguer, d ' ulla vida moderns mitjans de comunicaintensa gr·àcics, sob t·ctot, a les ció, que ha introduït temps i comèdies m usicals q ue contimod ulacions modenres a la nuà mun tant Caví Ba llCJ·o, a mus1ca traeücional. A més les quals hem d 'aft'.gir les degud'això, convé tenir en compte des a An na Maria Ceccoti. A que a l'Alguer, per tal com es Lravés cl' aqu cslt>s i nic·iatives -i tr acta d'una vedtahle illa cultud' altt·cs dr més recents , com el dins d ' tma altr a illa, hC'n ra] Festiva l dc la Cançó Alguer esa lluny de Ca talun ya, manq uen i, a Ca talu n ya, l' a nu al Mostra ocasion s p er poder cxtel'iol'ilzar de la Mú sica Algueresa- es amb espontaneïtat el llega t cu.lLur·al pr·opi. i q ue la producció uiscogd fica no té bons mitjans d c d ifusió. For a de les esco]e i d c les insti tucions acadèmiques musicah!. enmig del d esiutet·ès d c Ju generació més j ove , la música tradicional alguer esa, que mai no s' ha volgut i ndependitza r de la poesia, sinó qt1e la segueix i completa, depèn fonameni alment del f u tur de la liengua . Bibliografia Lu dn1T1'1·a hibliogmíia relativu a l Ccwt cf,. fn Sibif·la qur ha estat pu.büracla pol st·r tuusultarla dins Antoni NUCRES. El sínode del bi$be BaccaJlar. L'Alguer·. Bsglésia i societat del segle .\1'1 (Barcelona 199 1). 211-2 12. o. 31L L'edició més n:ccnl d c lc~' Cobles de fa conquista delll francesos cor..-c,pon a Au,"tlst BO\ EH, "Relació" i "Cobles de la conquista dels frw rcesos''. " Ca talan R e,<iew". VIT ( 1 99:~) . n(un. L 9-36: r·emetem a la bibliogru liu qut• r autor· pr·oposa a les pàgs. 912. La cital'ió rlcl Llibre de les serimonies rs e ,t,·c ta dc I'A•-xio Municipal dc I'AJ¡,'lll't', reg. 503 (1586), Copia auctènticu del llibre de fe s serimoníes dels consellers de la ciutat de Barcellona.. Pm· o l' c·s l.utli dels goigs 11 Sar·dcnya veg. sobrelot August BoVER, Els goigs sards, iliu s Els catalans o Sardenya, a cura dc J ordi MANCONI l~rancesco C llltJONI> LL (Burceluna 1984). 105-110 amb l'abun dant hihliugt·ufia que J'uutor· proposa a l<·s pugs. 109-llO. Pd que fa a Les cançons ••·arlidonals al¡,'llcreses. veg. fonameotalmf'nt F1·an cesc MANtii\'T.\. Cançons i líriques relígiose,s de l'Alguer catalana , I-ill (Algher·o 1988, 1990. 1991): i Joan F. Lót•EZ CAS,\SO\ IS . Estudi del CtJnçoner popuilrr menorquí. "Quadl.'rns de folklo•·e" (Ciutadella 1982). núm. 8. 18-21. p el ttuc fn a In cançó La monja per força. La ligurn d c Joan Pais ba estat molL ben e~tudinda p et· Pasqual SCANL'. ]oatl Pals i Melis: la uida i l'obra. ilins Joan Puis, Gramàtiw algueresa (Bar·cclooa 1970), 7-51. I Iem dut u Lr•·mc la r econstrucció d e l'utLivitut musical a l'Alguer d e lu pos tb'lH'I'I'a n pa•·tir del llibr·e de Beppe Sf.C IIJ COPELLO. Concl!iglie sotto un d i corallo. Calle ria di ritra ti cJ.lgll l!resi (AJghcro 1987) : i , ;¡obretot, gràcit•s a tres c olnJv is tes realitzo de s . dur·ant e ls pr·ime•·s di.e s del mes dc grnt•r d<· 1996. als senyo r s Antoni Bollcli'O de Candia , Ciro Fadda i Vito Loi. aJs quals ap·a'ím llur entusiasta col·labor·ació. NJIII O PANORAM A Música estiu enca a Portu gal per LL. M. encant discret que emana de l'ambient i de la cordialitat dr la gent del país, el solatge de la històr·ia present en pedres i monuments, els contrastos cntl·e un passat puixant i un prr l:'nl volunlar·ista , tots aquests trets també configul'en la vida mu ir al de Portuga l. Al llarg dc la tempor·ada a la capital, Lisboa, les manife ·tacions musicals més modernes i cosmopolites gin>n al voltant de lc · actiYitats de la potent Fundació GuJh enkian , que manté cidl:'s concertístics regulars, amb excel·lents orquestra , cor i baUet propis i la contractació de figures internacionals. Les seves acth itats no es limiten. per ò. ni al món del concertisme ni al món el<' la música, sinó que incloucn la investigació en el terreny musicològic. lit<'ral'i i científic, amh realitzacions de gran valor i importància. Per la resta, la vida musical encara no és dominada pel star system i manté forr;a iniciatives de cuàcter local i cot·poratiu dels músics del país. L'època estival propicia , com arreu, un bon nombre d<' cicle'l i activitats, a l'empara del turisme i, paral·l<'lament, també en benefici dels melòmans i professionals locals. E ntre els més prestigiosos figura el Fcslival Costa do Estotil, federat a l'Associació E uropea de Festivals de Música, que enguany ha a solit la seva 22 edició. Una trentena el ' audicions, r·cpa rtides entre la t iul at de Lisboa i diver·ses poblacions ttu·ísticrues de la costa nord de la capital h an estan presidides per· la commemor·ació del cinquanlenal"Í de la mor·t de Falla , un fet que, altra vegada , ha posat dc· manifest les bont•s relacions dels músics i de ]es iustitu- E 28 56(1 cions musicals por·tugueses amb les de l' E ta t espanyol. E n t>fccte. si Ten~sa Berganza oferí un r·ecital al Tcatro Síio Car·los de Lisboa , «En torno a Manuel de Falla» , a mb obres de Guridi, Gat·cía L01.·ca , Turina , Nin, Granmlos. Halffter i , nattu·alment. el mateix Falla, t' n el terren y de la dansa , el Ballet acional de E spaña , que dit·igeix Aurora Pous , i que compa r·tí acruest gènere amh el Ba llet de l"Opcr·a tl<• Niça , van ])t'I'S('ntar· una antologia molt completa de r art coreogràfic de l'è-po!'a de Falla , a mb El sombrero de tres picos amb els decorats dt• Pablo Picasso, al costat d'altt·cs ballets molt repr·csentatius com, entre altres, Da Consagració slra vinskyana , el Bolero de Ravel, el Prélude a l'aprés-midi el 'un f aune de Debussy o. pet· pr·irnera vegada a Portugal, Pamde dc Satit•. En el terreny simfònic, !'al consignar· la presència d c l' Or·questa Nacional de E paña , dir·igida en aquesta avinentesa pel j ove liba nès Gem·ges Pehlivanian , recent gtiat·don at al Conc·ur-s Intel'l1aeional dc B esan çon , a mL la <'ol·l aboració del pianista Enrico Pompili, premi del Xli Concur;, P aloma O" Siwa d e Santa nder. En el capítol clels imprevistos, cal lamentar l' anuJlació dc les dues actuac:ions de l'Orcruestr·a Simfònjca de Galícia, anlb el prestigi act·edüat del seu director Víctor Pahlo P érez, que havia de commemora t· el centenar-i de Ja mort de Bruckner i r omptava amJ, la eol·labor·ació c'slc·l·laJ: de Mstislav Rostropòvitx , a causa dels malentesos i equívocs dels tràmits de contractació de l' iJ.]ustre violoncel·lista rus. Una all ra malaguanyada contrarietat va ser l' obligada supt·essió de Ja representació dt> El reta- blo de Mn ese Pedro dt> Falla , en tma prcvisla copr·oductió amh Ja Qu inecna Musical dt· San Scbastia n, amb decorats originals d'Ignado Zuloaga de la m àxima autenticitat, Jl<'r causa d el S<' ll accidental detel'Íorament. Maria Lluïsa C01·tada , q ne en aqucstu mateixa sessió vn intcrprct~u· la part de clavicèmbal del Concerto del compositor· gadità . va :.uplir aquesta m anrança amb una pt'imt'r a part d 'excel·lent recital amb obres de Cabezón, Cabanillcs, Anselm Viola i Antoni Soler, un t•epertori, d ' altra banda , molt afi a les fonts musicals peninsulars en què Falla sïnspir·à remotament per· al seu peculiar nacionalisme c•volueionat dc' l Concerto. En la impossibilitat dc comentar detalladament lola la }Jt·oHxa progr arn ac·ió del festivaL hem de r emarcat· la pre ència d'intèrp ret-. i d 'ab'l·upacions estranger-es de nivell qualitatiu raonable. molts d 'ells procedents df• països de l'Est, al costal dc rol·lf!!'Üus (Orquesll'a Metropolitana de Lisboa , Or·questra de Camlu·a dc Casca is) i instnnuentistes portuguesol-1 o residents al país, una Lona part d 'ells jovcníssims. b'tlaJ'flona ts en diver·sos f:(!t'lumens n acinua ls. I també, finalnwnt, la probrramació r elativament substancial de compositors portuguesos dt•l nostre seglt> (Frcdc-rico de Freitas, Luis Freitas Branco, Ernani Aguiat·, Joly Braga Santos, Fcruando Lopes-Craça , etc.). e PANORAMA T R e A Sessió d ' estudi d e dicada a Robe rt Gerhard a Alacant, el dia 25 de setembre. D'esquerra a dreta: Leopoldo Hontañón, Carlos Cru.: de Castro, Enrlque Franco, Joan Guinloan i José Luis Garcia del Busto (foto: Elena Martln) :u la .n l- la iU l. ·n rel i. h ll l, li ·a 1- .a u }- I }- e Alacant homenatja Gerltard i Ligeti MAR1tN a dotzena edi ció del Festival Intcr·nacional d e Música Co nt e m11o r à nia ri'AJaca rrl ha estat marcada 1wr dos csdeven.imerrts <rue han sohl·essortit clar·ament per· du munt dels altr·es: el ronccr·t monogràfic de cla u'uru, ded.icat al compositor· hongar·è~ Gyorgy Ligeti. i el mcrr,¡·ut homenatge al compositor· t•ataJà Robert Ger·hard en el centenari del seu naixt•mtnl. Q¡• Ligeti es va n oferir les obres Melodien, Concert de L per a tretze inst.rumentistes (1970), Misteris del macabre (en les versions l'llmbt'(l tS Jll'r u trompeta i per a 'oprano, dell978), Concert e e l- a ;, .s .a e .. = -~ a ~... ~ JOSt GUERRERO ·s LS :: per a. violoncel i orquestra (1966) i el Concert per a piano i orquestra (19851988). Le~ composicions tererra i sisena. amb caràcter· d't•¡,tr·Nar u Espanya. Ligt•li cus havia parlat ¡wf.v imncn t de la seva manel'U dt> compondre : diver·sos plans a ta ll de blli.XtlS n·llr us. concepció molt pcr·sunal eh· t·i tmes i neomclotlit·~, utilització dc mict·opolifc)nit•s. influència dc la rníasi<·a c·culrafTicana, ús dc 'istt'mcs que abandona a l eap d'una o diver ses obres per acar·at·-n e altres de nous. r·esp ecte per la música clrNr·ònic·a per·ò prefet·ència pels instnuncnts acústics (el gravat no pot competil' amb el d'un Stra.divarius, vu tlil'). .. P er·ò, és clar, 11ixò cr·u Iu teo ria, i el mateix .~o Ligcti a finna que la músicu (JC I' f'Seoltar-la i no hi ha r·aó pe r· e:-.pl.icu-la. 1 va a n·iba r· el con cert , en el qual un ac lapar·at Ligeti va hav .. r· de n:br·e més de deu d'aplaudiments, minuts hr·uvos, ct·its, entusiasme dt·~fl'nna t , apass ionamen t l'i ns al delixi... I tot a bdr pcr·qu è havíem tingnt el pi'Ïvilcgi d'assistir a un esdeveniment musical lustò r·i c:, amb ' 'cr·sions de disc o cl r refcr·ència a càrrec de l'excepcional E nsemble Modem (cr·enl a Alemanya el 1980 i formal per 21 membres), sota la dit·ccció de J on a lhan Nou i anrb la participació dc extr·aordinaris: solistes Syhi ll t• El1.le l't (soprano), William Formann (trompeta ), Ucli Wiget (piano), i David GPringas (violoncel). L'cnormP talent del compositor·. la professionaJitat i a ltíssima qualitat dels intèrpr·t•ts, i Iu r eceptivita t d'un píablit· que va sahcr ,•alora r· el que esta va esdevenint. es és van unir pet· configurar una Vl'tllada de .M úsica en majuscles. En el mateix dia en què haul'iu co mplet·t cent anys, r.l festival alacantí r·erord à R.ob ct·t Cer·hard (q11e va m ol'ir a CambL'iclge el 1970 , nurioualitzat br·itànic), en u un sessió estud.i en la qual r is <·omposilors Carlos Cnrz ell' Castro i J oan Gninjoan, L eopoldo <TÍ lies els ll ontañón i J osé Luis García del Busto i el eoord.inadot· En.-ique F't·anco van definir el <·ompositor· de Valls eom magn ific, mus rc un intcl·ligc nt. r·efinat, savi i piu. Uom va des ta car la scvu mcditenaoeïtat, el seu hispunismc i el seu cosmop olitisme. Hi va haver acord eu el fet que el mjUor· G!'rhul'{l és el de la dal'l·er·a !'tapu. a la qual per·tanyen oht·es corn Lihra, Leo i la Qullrta simfonia. Es va t'l'<'onèixer que Cerhat·d ha es tat r·ec npcrat ta r·danalll<'nl, de mmJCra incomplrlll i t~sC'assament. I hom vu delu trnat· que entl'i a formar JHII' t delrepertol'i normal dc l<·s nostres program11cions, qu e s'rnreb'ÍSLri la totali ta t de la 8eva obr·a i que tot t•l qm• s 'ba fet amb motiu del M'U t·enteua r-i no es quedi uquí, sinó <rue vagi a mi-s. P er· últim , es va afirmar que Cerl11u·d és fouamt>ntal en la músicu co ntemp or·à n.ia espunyohr i cm·opea . ContradictÒI'Íument. només sc' ns va ofer·ir· la iutct·pt·ctució dr Lc-o (a cànec del Crup l nstnunental d c Va lència), ¡w r· bé que hauria r es ultut proeeclent declicu-li un cou<·c·rt monogr:àfic. De la t·esta del F esti ,•al, <·al d~>stacar la gran acluaeiú d'aquest m onstr e de l'escena t'i <rue és Espcranza Abrul (e n tm programu dc m(rs icn elcctr·oacústica i ve u , amb ob r·es de Cage, Pft·rz Alonso, Bc rio, CnsLod.io, Consuelo Díez i l gcs); l'estrena absol u tu dt> Mú.sica. de cúmara númc:oro 4 dl' Carlos Cruz d e Castro; l' estr·cua absoluta de Textos en soniclo y en silencio, en la seva versió definiti va, d e J Obé Luis Delas: i r estrena absol uta de Phoenix. en qui- Zulema d e la C ruz dt•moslra que ]a 1núsica E" le!'lr·oacústica també poL r·¡•strlta r int~::r·ess ant. Dr Iu n'$tu, I'O•·c¡ucsta Nac·ional d e Espa ña (i l 'ob r·a d c Delú1-, bé que h o va putit·) con tinua d cmostr·a nt t¡ue es tà pt• r· darr·er·a dc divt·r~e~o orqut•s tt·es actuals d 'ul¡:uneb co munita t s aulòn oml's. ¡;¡¡· 145 29 569 ' / / / 1 -- - 0PERA A CATALUNYA ' 1111 AMICS DE L•OPERA DE SABADELL® 111/W XV FESTIVAL D'ÒPERA DE SABADELL IX CICLE D'ÒPERA A CATALUNYA TEMPORADA 1996-1997 NOVEMBRE DE 1996 FEBRER-MARÇ DE 1997 LE NOZZE Dl FIGARO CARMEN W.A. Mozart SABADELL, Teatre La Faràndula Dimecres 6 i divendres 8, a les 9 del vespre. Diumenge G. Bizzet SABADELL, Teatre La Faràndula Dimecres 19 i divendres 21 de febrer, a les 9 del vespre. 1O, a les 6 de la tarda. Diumenge 23 de febrer, a les 6 de la tarda. REUS, Teatre Fortuny Divendres 15, a les 9 del vespre. REUS, Teatre Fortuny Dimarts 25, a les 9 del vespre. GIRONA, Teatre Municipal Dimarts 19, a 214 de 1O del vespre. SANT CUGAT, Centre Cultural Divendres 28 de febrer, a les 1O del vespre. SANT CUGAT, Centre Cultural Dissabte 23, a les 1O del vespre. GIRONA, Teatre Municipal DESEMBRE DE 1996 ABRIL-MAIG DE 1997 LA VIDA BREVE EL AMOR BRUJO DON GIOVANNI Dimarts M. de Falla SABADELL, Teatre La Faràndula Divendres 13, a les 9 del vespre. 4 de març, a 2/4 de 1O del vespre. W.A. Mozart SABADELL, Teatre La Faràndula Dimecres 30 d'abril i divendres 2 de maig, a les 9 del vespre. Diumenge 4 de maig, a les 6 de la tarda. REUS, Teatre Fortuny Dimarts 6 de maig, a les 9 del vespre. SANT CUGAT, Centre Cultural 9 de maig, a les 1O del vespre. Divendres Producció i organització: ASSOCIACIÓ D'AMICS DE L'ÒPERA DE SABADELL Presidenta i Directora General: Mirna Lacambra Plaça Sant Roc, 22, 2on, 1a. • 08201 Sabadell ·Tel. (93) 725 67 34 • Fax (93) 727 53 21 CATALUNYA MÚSICA Programaci6 mes de novembre DIU.UNS, 4 DE NO· VEMBRE DE 1996 07.00 L'OBERTURA Música per començar t•l ¡}iu. Recull d'olu·•·• hrt•u• pn••rnlodf> per J oan Vi''''· lndou hnlllelin• informatius i O¡t!•udt·s mu,iral~. 09.00 bulllt•tí d•• notídes 09.08 TEMPS OE LES )JUSE.."i Una laorn de mú•it·u bur-rocu prcsl'ntuda pt•r .)oun Viv•·s. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA OE M(lSICA BEETHOVEN: Simfonia n. 6, op. 68 "Pn,torul". On¡tw•tr·n Filborm¡'mieu Lu St•nlu. Oir·.: Cor! o Muri u Giulini. (17m). DEBVSS\: Quurlcl dc tor<lu op. 10. Quurlct \h•Io,. (25m). SCHL'M\~'1,: Sonnln pn u piano n. 2, op. 22. Kurl En¡~d. (20m). C.\ '\ÇOJ\EH DE r \LAl. Obrt•, dt• Guloriel, de Iu Torre, Pt·iiulosa i \nònim. Ht'op~riou :\.X. Dir.: Jordi ~ovuli. ( 12m). BEH\STE!l\: Cont·f'rt pt•r u or¡¡uPstru "J uhil!'e Gum!',". Orqucstru Filhnrmònit·u d'hr ut' I. Dir.: LPnnanl B!'rn~tt·in. (30m). BRUCI!: FunhrHin l't~I'IH'I'SU pt•r· U Violi i OI'(JOC'SLI'Il, op. 16. ltzhuk Pcrlrnnn. Jmlith Lih•·r·. or¡ur. Or·rtu¡,str·u Filhtrr·mòuico d'bruc•!. Oir·. : Zubin Mt•hlu. (:iom). Rostropovitx. (16m). )ffil'iConct'rt pern doq piano& i orquestra en La b M. -\nthouy i Joseph Paratore. pianos. Orquestra Sinúònicn de la HI •\S. Dir.: Uros Lajo•·ic. (35m). )IOUTO:'i: Ceii'SIP bt>nt'liriUIU. Eoocmhle 1\Ictamorpho~es de Purís. Oir.: Maurice Bourbon. (Sm). HAYD!\: Quartet tl.. cordo op. 17 n. 3, Hob. ill:27. Qnm·tel T:ítrai. (20m). BOHODJN: Simfonia n. 2. Orquestra Simfònica dt• Giiteborg. Dir.: Ncrmc .Jiirvi. (30m). PUilCELL: Sound the trumvet, beat the drum, cançó de brnvinguda pe•· a .Iumes ll , Z 335. Gillian Fiohl'r. TesKn Bonnet·. JanH:K Bownum. .lonathan Kcnny. Roget·s CoveyCrurnp. Rufus Müllet·. Mi!'huel G~orge. Charfp;¡ Pott. Thc King's Consort. Dir.: Robert King. (2-lrn). DELSSOU~: L n espai destinat a evocar i rl!•iure els fets mPs repre~cnta­ tiu' dl'l pas~ot mtillcal. Gtúó i >elt•crió d ·.\te:~. Robll's. 1 20.00 Bl TLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA iliUSICAL 20.13 SELECCIÓDE NOVETATS PrPM'nlació dc• les últioti!S novc;>tuls discog¡·àfiqut>s apurCb•udcs ui met·cot. Espni patrocinat Jwr· Di~cos Castelló. 22.05 TEM1'0RADA DE L'OBC MÚSICA RAKmtAI\INOV: PER 1\ PIANO. 8 l~tudt·s­ Tablcau, op. :~:~. Hullr Lurrdo, piano. (21m). Pulku dt• \V.R. Ruth Lurt.>tlo. (4m). gonntu pt·r ~····~ió, n piano n. 2. op. 36 1913). Vladímir \,hkt•oa7y, piano. (25m). CONCERT euregistr·at per Cutulunyn Música el dia 2 de UU\ ernhre Òt• 1996 al Palau dc la \1úoico Catnlann de Barcl'lona. IL\YDN: Simfonia n. 69 ''Laudon". 'lOZART: Concert per a piano i orque.stra n. 23,l(V 488. SCHID1Ai\"'\: Simfonia n. l. op. 38. l¡!naz Solunistzin. piuno.Orquestra Simfònira de Bart•t'lona i l\ocional de Catalunya. Dir.: Leopold Hager. H.OO Bt'TLLETÍ OE 1\0TÍClES I \GEI\DA \tl 'SICAL U.13 U CAJ\TATA ()EL CAFÈ Pro~ruma dr mít•it·n t•orul. Sl·l~l'<'iÓ, !,'lliÍI i prr~¡·ntut·ió: Rohlf'H. ''\ C\PELLA", uno pnnoròmiru dt•l t·unl st•nKt' orompunynml'nt ím•trunwntal. F.L RITME DEL COR: Nowtuls di~I'Ogrtifi([lii'K, l'OilCl'l'tH i flOU· l'ic·~ qw• fon n•ft•t·iln!'ia ni rnún cornl. -\¡,.,.. 09.08 TE:\IPS DE LES :\ll SE.."i Lna hor·a rlt• mí.-Ït'u burrot•u pn•,cntudu pt•r Joun \ïn•,. 10.00 Bt:TLLETÍ DE '\OTÍCIES 10.08 CAPSA llE l\fLSICA S IBELI U~: Simfunin n. :i, up. 52. Philhot·nruuia Orl'lwHtr•tr. •\ xhkPmrzy. Dit·.: Vlaclirnit· (30m). CORELLI: Somllc•H u Tt·c•, op. 1 n. l , :i i 7. Mt•mhn'~ dc• T lu' En¡;li~h CcHH't'l'l. ( llim) . PHOL<OFI EV: Cnnt·c·•·t Jlt"' u piuno i OI'IJIU'~II'U 11. 3, op. 26 . Mu r·tlrn Al'[o~r•·idr. ÜJ'IIIII'KII'U Filhnrmòniru dl' Bt•t·lín. Dir.: Cluuolio 1\hbudn. (27m). MENIIE~SEL: Gut· DELSSOJI~ ll'nlit•dt·r, 6t·nnçons pt•t• o •op rono, rontralt, tc•nor i bai'\, u¡¡. 3. Cor '[utlri¡;ul tic• llc•iddbt•J·g. Dir.: G!'rulcl lwAt•lmnnn. (15m). )10ZAHT: Dm•rtirnt•nlll (Tno n. I), K \ 2;;.1. Trio Bm·odin. (20m). I>\ OH \K: F.l t•olmu dd bo,r. poemu ~imfirmr Up. llO. Orqut'~tru '\ul'ionul [•,"·o~t>,o. Dir.: '\c•t•mc• Jiir\1. (20m). BEETIIOVEI\: t'itm vuriucionK sohrc unu mano tl'E•·n•t Christoph Drc!H~l<•r, \\oO 63. Rudolf Hurhbintlt•r-, pinno. Tm GESU\LDO: (15m). mocll'igrrk Solistc~& inKlrunwntniR. Cm· Moni<'YI'I·di. Dit-.: John Eliot c;.mlint•r. (15m). loml. Dir.: Lorin )laaz.:l. (29m). '10:'\ITECL.\IR: Sc{lon Conl'l'rt pe•· u fo¡!ot. daücèmbal i' ioloncd. Je,<t> Reud. Karen Flint. Dou¡: ~[c:\"ume,. (18m). SCHlJ'l'u'i': Sonata per a piano n. 1, op. Il. ~laurizio Pollini (32m). ~l\HTL'\T: ;\like• dl' lrs muntan) "'· ~liloda Cejkovú. 'u¡wa no. \'ludinúr Doltozal, lcnot·. Pl'll' MP<:liPrcur i Jan K\upil. \itrlins. Jan Talidt, \iola. SumiNiuv Bo¡,'lllliu, piuno. Cor i\'lixt Kühn. Dir·.: Pavd Klihn. (22m). UAYDN: Simfoniu n. 102. Ot·tpwstt·u Philhannònirn dr Londn•s. Dir.: Georg Solli. (28m). HANDEL: Sonnln p~r 11 lluutu dt.' hee i davicèmhnlt•n ln m. Mirbulu Pt•Ld. Keith .lmTt'll. (10m). SUK: Pt·ugu, pol'lnu simfònit· op. 26. Orquestra F'illtot·mònira Hciul Li\'erpool. Oir.: Libor Pe~rk. {25m). 19.00 GRAVACIONS HISTÒRJQVES .ENRECISTR.A., tEi\ïS DE 19i·J . STR,n 1\SKI: Duo conr!'rtan t. ltzhok Perlman, ,;oü. Brnntl Canino. piano. (15m). SC HlJ UERT: Gehet. quartet D 815. Elly Amrling, soprano. Janl'l Buk..,r, mezzo,oprano. Pl'ler Schrt'it.'r, tenor. Dir>tricb Fi•t•her-Dksknu. baríton. Geruld ) 'l om·c. piano. (llm). SC HUMAN'\: Fantasia op. li. Clifford Curzon, piano. (30m). ¡¡;;¡ I» - ~ e ~~· 145 20.00 BliTLLETÍ DE NOTÍCLES l AGENDA ~lUSICAL 22.00 AGENDA MUSICAL 13.00 GRANS JNTEGRAI}i o· 09.00 Bl'1 LLETÍ llE NOTÍCIES 23.30 NOCTURN Mít~ic·u per acabar el diu. Pn·~enlarió a càrrec d'Alfrt•d Cduya. l:l.OO GUANS INTEGRALS 20.13 GRANS OBRES RAKIIMANINOV: MÚSICA PEH A PIANO. 9 Í~ttulc•M·Tnblt•nu, op. 39. Huth Lrrt·t•tlo, piuoo. (37m). Eshoç Ol'if•ntul. ll uwurd Shelley, piano. (2m). l't•çn t•n r•t• m. Howanl Slwllc•). pi uno. (Im). Frugnwnt,. llownrd SlwiJt•). piano. (2m). l'rt•ludi. op. pthlum. Rut1t Laretlo, piuno. (2m). BIZET I R \KII\1 \:\l'\ O\: L'Arlé•icnne, mimll't de lo Suitl' n. I, trnn•t•riJWiÓ pt'l' o piuno. Ruth Lut·edo. (3m). GRJEG: Pcer Gyot, op. 23. Burbar·a Bonney, soprnno. erbun 1\lalmherg, boi'Íton. Muriannc Eklof. mczzo~oprano. Gostu Oblin's Vocal En..emhle. Pro Mu•ira Cbrunher Cboir. dc Simfònica OriJUt'olro Gotlwnhurg. Dir.: :\"t't'me Jiini. (89m). H.OO LlUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 1 U3 MOMENTS LÍRICS 22.00 AGEi'iDA JICSICAL 22.05 EUS NOSTRES COJ\CERTS COXCERT enregistrat p!'r· Cotuluny ~1úsica 1'1 dia 21 dc juny de 1996 o la Capelln dt'l Clnuolrl.' de la Catcdrul d" Tun·ngonn. FESTIVAL INTEHNACLON.\L D'ORGUE. Obres dt• CABEZÓN, CAVAZZONI , CO RREA DE ARAUXO, RODHIGUEZ COELHO, SWEELlNCK. CAB \NILLES i BACA. MonL'l'tTut TmTcnl, or¡;uc. (53m). 16.00 CAPSA DE MÚSICA 07.00 L'OBERTURA LALO: Lto Rui d'' s. Aluin Vanzo, tt•nor. Roht•t·t Mn~Hunl. barítun. Ancil't'll Guiot, 81l[II'U· no . .Junc• RIICltlrH, mt'ZZOhiiJII'Il no. Cut'H i Orqnt•str·n HurlioLyriqrw. Dit·: l'ic•tTl' [)¡•¡·vuux. (99m). SVENDS'EN: Simfoniu n. 2, op. 15. Orqut,.lr·u Simflmít•u d11 GothPnbur~. Dir.: N. Jíini. (30m). fli\CII: Suitt• Jll'r n viu lonct•ln. I, B\V\1 1007. Msli~Ja, Mú~icu pl'r començar el dia. lh•t·ull d' obt·es breus prt'~<'ntu­ dl's JWr Joun \'ives. Inclou butlll'litl~ informatiu& i agt>nd"b mu•it·nls. 16.00 CAPSA OE MÚSICA 23.30 NOCTURN ELG \R: Conc·rrt p¡•r u violoutcl i orquc•>.II'U, Op. 85. L) nn Ilnt-rt·ll. Orqur~tru de Clt>\'1.'• \IIÍ~it·a per ncahar l'I dia. Pre•entnt·ió a càrrec d' Alñ·ed Cdu)U. 00.30 REPERTORI DE NIT DIMARTS, 5 DE NO· VEMBRE DE 1996 ' 00.30 JUWERTOIU DE 1\iJT DIMECRES, 6 DE NO· VEMBRI DE 1996 07.00 L'OBERTl U·\ '1tí,ic•a 1wr rcnnt•n~ur el din. R1·rull d'ohn•• lwt•u• prc•-c•ntadt" pvr Jonn \'h lnc•lou hutllt•liu~ iufm·mutiu" i a~t·ndt·s e•. mu~i··ak OIJ.OilTR\II'S J)E LES l\ll 'SES Uun hcwn ,¡,. mÍisic•n hntTIH'U pn•sc•ntnclu pc•r .luuu Vi"''· lO.OO BUTLLETÍ UE NOTÍCIES 10.0!1 C\PSA DE :u(:SICA IL\YO'I: Curwl'rl f>t'r o \iolon1'1'1, Hnh. \ ll h: I. \(Kti•la\ Rn•trn¡tn' ic•h, \ iulnnl'l'l. A•·udcm} n• St. \lurtin-in-tlw· Fit'lcl<•. Dir: loou Brcmn. (:!lm). GOETZ: Triu umh piano up. I. Trio \JwAA. (:i2m). SrBELll"S: Eo.l't'llt'' hi•tèiriquc•,, op. 25. Orcltt'''tru Simfònirn clc· Giitt~ hor¡t. Dir.: 'lc•c•mt• .lüni. (18m). .1\10"\TEVEHDI: "Ogni umuntt· i! ¡nwrric•r", dc• I 8i• llihrr Òt• mndl'igul!o. \\ t•rnt'l" Hollw~g. tc•nor. Philip Lung1·itlge, tt•nor. Uun~ Frunt.t•n, l111ix. Conrl'ntuR Musit•uto dt' Vit•nn. Dir.: Nikolu u" ll n•·nunruurt. (17m). SPO IIR: Cout·c••·t 1wr u <·htrino•t i o•·q tws tt·u n. I up. 26. Knt•l L.•il'tt•r. Ü I"IIU <'stru Simlilnku dc Iu W\cliu olt• Stuttgnrt. Di•·.: Hurarl Frülllwt•k clt• Burgo•. (20m). \10UTON: wr 11 lluiit, •t•¡;ou llihrc·. llopkin•on Smith. (17m). MII.ll \VD: Simfonia n. 5, op. 322. Orqut•<trn 'iimfc'mit'll dl' la Ràdio cie Bn•ilt·n. l>i1·.: Alun Frum·••· (:J2m). p,.,.,.s 13.00 GR.\'\S l t\TEGRALS R.\KIDf\:\'t\0\: \fÓ)IL\ PER A PI\ \0. \1USSOllCS"I I RAKII\1 \.\ ll\0\: llop11k. de 2 ll.IJO BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA .m SI CAL 14.1:! EL GRAN SEGL E 09.00 lWI'LLETÍ ()E NOTiCIES 145 transcripció per a piano. Uuth Laredo. (lm). BACH I RAKH· \ IAi\1;"10\: Partita per a 'ioü. B\\ "\ 1006 (preludi. gu,ota i ¡ri¡:u). tran;cripció per a piano. Ruth Laredo. (9m). L11 Firu dl' Surotl'hint~}, tran'· l'l"iJJCi!l pt•r o piono. Huth Lnredo. (2m). SC HUBERT I RAKI L\1ANI"íOV: \Vohin'!, tmrut·ripció ¡w•· u piano. Ruth Lnmlo. (3m). KHEJSLER I RAKII.MANINOV: Li,..hrftfr<••ul (trnnbtripl"ití pN· 11 pi11no). Katln·yn Stnlt. (7m). Vul'iuc·iuns sobri' un tt•mit <I•• Cord li, op. 42. Kuth•·yn S tou, pia nu. (llim). KREISLEill ll.AKI!M \NINOV: Lit•b!'sl('id (u·on~crip<·i!l per n pianu). Kuthq n S tolt. (6m). RIMSK I-"OH~ \."0\ I RAKfl. ~L\:'<j f'IOV: El \ol dt•l burinol, Progt·ama dc mÍt.,ica antign. S<·lerrió. guió i prescntm·ió n <·u•·n·c dt> .Joan vÏ\'1'8. GR·\.'IS FAMÍLIES (1): El~ Galwit•li. EL PAHNÀS. 16.00 CAPSA DE MÚSI(".A SYENDSEN: Simfonia n. 1. op. Orquesll·a Simfònica dt• Gothenburg. DiL: N. Jiirvi. (35m). FAURE: Sonata ¡wr u violi i piano n. 2. op. 108. Mayumi Fnji,.,ara. Jorgc Ft•clc·· ri<-o Ooorio. (23m). \ftSJC.\ ITALL\_\.\ DEL SEGLE \.\ I. Glt'nda Simp,on. m¡,zzo-oprano. Bari") \fa•on, llaüt. guitarra rl'naixenti;aa. \ihncla. Camt'rata dl' Londre-. Dir.: Glemln Simp,on i Ba.rry \la-on. (Hm). R.STR-\USS: -'lacbeth. pot•ma ,iuúònic op. 23. Orc¡nc•trn Filharmònit·a de \íena. Dir.: Lorin ;\laaz¡oJ. (19m). BACH: Obertura (Suitl') per a orqu¡ostro n. 2, B\VY 1067. Bnrthold Kuijkcn. flauta. Lu Petitl' Bnndr. Dir.: Sigú;wuld Kuijkf'n, (21m). DEBUSSY: El )tur. Orquestm New Philharmonin. Dir.: Pierrf' Boult>z. (2 lm). GAZZA:'aG.\: DicF Jrae. Coujunt vocal instrumt•nLUI Capella '\lu.;ical de la Catl'clral dc Verona. Dir.: Al.bt'rto Tun·o. (29m). 4. 19.00 I\Ot.;S Il'iTÈRPR.ETb Efl\E: We>t Side Stol"). Orque:-tra d"A.. ordion• Hllrtnonia. (10m). )IQZ..\RT: Simfonia n. 29. k\' 201. Orque•tra lli' Cambra del Coo•l'rvatori de \ïla-St'Cu. Dir.: E,·elio Til'l"'. (26m¡. CHUPI:\': Andantr. ']lianllto i Gran Polon~a Brillant. o¡>. 22. Alba \'entura, piano (}3m). 20.00 B UTLLETÍ DE N OTÍCI ES I AGENDA !UUSICAL 20.13 SELECCIÓDE NOVETATS PrPstmtari6 de les últiml'~ novetaLq di~co¡;ràfiqup,.¡ apuregurlrij al merrat. Espai p11trocinat pl'r Di~eos CasteUó. 22.00 AGENDA .m;SICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CO\C EHT c·m·egi,ll·nt per la Haiclin 1\.t•f'n t'I din 30 tic• mai~ dc• 199~. FFSTI\ U . 1\ fEH'\ \ CIO'I \L DE \1( SIC\ PRDL\\EH \ DE PR \G \. H \\EL: \ nl•o~ nuhlt•• i -.·nt imt•ntal<. BEETIIO\ E'l: ConN·•·t prr a piano i on¡ut•,tt·a n. ~. op. 58. T\ \T"O\'S"I: Simfnnia n. I. op. 13 "Sumnis tl'hiví'rn". Ort(lll'~ll·u Simfc'miru rlt• P1·uga. Dir.: Cu1·lo Hi ni. (I) lm). H.OO BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 2:U!O i'oOCTUHN Mú"ic·n d'estiu. tranbcripció per a piano. Ruth Laredo. (4m). H \KIDL.\.t:'iiNOY: Daisies op. 38 n. 3. John Browning, piano. (3m). Dau.;e.; simiòniqut's per a dos piano:.. op. 45. Dmitri Alext>e\ i :>iikolai Dt'miden.ko, piano. (32m). Lilars. op. 21 n. 5. Ruth Lnrcdo, piano. (2m). T~JKOVSK.I I RA.KffitA:\1!'íOV: Can~Ó d<' br~••ol. LJ·amcriprió per a piano. Huth L11redo. (·1m). ¡wr ut•n lun· t·l dio. T't·c~t.'ntadó n c•àtrt"t'l' ti'Aif1wl H.13 l\1ÚSICS DE CATALUNYA Crluyn. .T .SOLER: Introdm·r.ió. fn¡;n i 00.:10 ll EI'EIITOHI DE NIT An~t'l ~?ga. Oriol Romaní. l'lurioct. DUOUS, 7 DE NOYEM· BRI DE 1996 07.00 L'OBEUTl R \ \lú,it·u pt•r· t•nmt•nçar t'I dia. Re•· ull tl" ultn·• hr¡ou, pr~'»t'nla­ d•·• ¡wr Joan v;.,.,_ lnrlou butll<'lin• infnrmntin• i a¡,:c•ncle• mu.ic•nk 09.00 Bt"TLLETÍ UE :'iOTÍCIES 09.08 TE\IPS DE LES ~tllSES tlna hnru tll• rní.-ic·u hurrot·a pn•M•nturlu ¡w•· .I mm \ï''"'· 10.00 UUTLLlo.'TÍ DE NOTÍC IES Soler, piano. (10m). '\<fE:'IDELSSOHN: Trio umh piuno. op. 66. Trio rlt• Bnrrelona. (29m). LLANAS: BXRCl. Quinll't de vent Aradl-mia dc Praga. (13m). ~HUL.\.l'D: c;t>arnmoucb¡,. ~uite ¡wr u do, pianos. :\f Lourde, i Uuí• Pérl'Z \Iolina. (8ml. F.U.LA: El gruo tt'atro dd nnmdo. \ Ï<·tòria deb Angek Cor Lil'd<'r Carnera. Ort[ue>otra dc CamLH"u Tt'atre Lliure. Dir.: Jo•cp Pon•. (10m). \IOZ.-'\RT: Concert pt:'r a piano i orr¡uf'strn n. 21, }\\ 467. Alíria dc· Lnn·ocha. Orqurolru dt• Cambra ·\.ngleoa. Dir.: Colin Dll\'k (30m). 16.00 CAPSA DE ~llJSlCA li.AYDN: i\liRsa Nclson (Mis.-u in MÚSICA ungustiis). Sylvia Stuhlmun. Ht'l!'n Watts. \Vilfred Brown. Tum KrauRe. Cor del King'>< College de Camhrid¡(e. OrqueM· tra Simfònka dc Lontlrr•. Oir.· David WillrockR. (40m). TX..U1\0YSK.I: Franc('~ca da Rimini, Fanta-in op. 32. Orqut••Lra Filharmònica de Londn.•s. Dir.· \'aléry Ger¡;ïe•. (25m). SAJ\TE COLO\ffiE: Concert pt'r a du"' \ioll',; n. -18. Wi...Jand Knijktn i Jordi Savall, baix d¡, 'ioht. (llm¡. ALFYE:\: Rnp•òdia •uera n. 3. op. 47. Ortrm·•tru Filharmònica d"EHocolm. Dir.. ~ ....m., Jarvi. (21m). BR.\J-1\fS: 9 Deut.•l"hl~ \'¡¡lk.lieder (Conçon.s populnr> aJrmaoyes). Pamela Coburn, soprano. Hcrmunn Prey, bariton. G••offn~y Pur· ~on<, piano. (21m). BHOliWER: El Decamerón Negro. Pbilippe Lemaigre, guita•·n~o (14m). COUPER fN: Lc•s Noc·ion•: Ln Piamont(·~a. Kuijken Ensemble. (22m). GRANADOS: Coloquio cu la reju, de " Lo• majo8 t>namorado•''. Alírin dr l.arrodra, piano. (llrn). PER 11 PI \NO. MENDELSSOIIN I R:\Kl!i\1 \Nl ';0\: St·hm-z<~ ri'Ef "<llimi d'una nit Pro¡.rrama de díntll!llrió mu~i- 111.08 CA PSA m; 1\JÜSICA DVOH \K: Simfcmiun. 7, up 70. Orqul'l<lro F1lhaarmilni••a dr \luni<·. Dir.: St•r¡:iu Cc•lihithtl"hí'. (3ïm¡. IHCII. '\1n~nilieut. BWY 213. Fc•lit'lty Pulmc•r, 'oprono. llc•l<•n Wutt•, l'lllltrult. Rnhc•rt Tc·ar, lt·nnr. Stt•plwn Hnl>ert•. llllix. Cnr rll'l Km¡t'' Cnllo•go• de Cumhricl¡:c·. .\rad1·nt) uf St. :\furtin -in· tllt'-Fio•ld•. Dir.: Philip Ll'clgc•r. (29m). 11 \YD"\: Sonuta pt•r 11 piunu llob \.\"1: 32. ,\lfrc•cl Bn·nclc·l. (16m). ï.RJ EG: Quurh•t cic• remin op. 27. Qunrtc•t Kontru. (37m). LISZ1: l'ronll'h'll. pO('IIIQ •imfònil" n. 5. ÜrtiUI'ijlrn Filharmèinic·u ell' Bt>t·lín. Dir.: Clnudio •\hhado. (l:~m). BERNSTEI'I: S••rt•nato, snhn• ~;1 l.lnnql.l t't tic• Plutó. Ciclon Krc•nwr. \i oií. Orqut·.~tru Filhurmònieu ti'Js. rnrl. DÏI·.: IA•omml Bo •t'UR!t'in. (29m). 13.00 GRANS JNTEGJl.ALS }{ \J\IIMAN I I\OV: 19.00 PENTAGRA!\lA ral. Guió i rt•alitzut·ió: Pt•t·c Buré, i Àle'l. Roblt••. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCI~ I ACE:\ DA '\IUSIC.\L 20.13 ·•A LA )IA."iEltA DE...." Ln con' irlat <'11> propn~u i comento lo músit•a qut•li ogmdo. Guió i prt'~t'ntu!'ió d1· Joan \ïwi. Produt'l'iÍ> dt• Dolor~ Busquets. 22.00 AGENDA MUSI CAL 22.05 ELS NOSTHES CONCERTS CONCER1' t•nrr,giAt ntt ¡wr Catalunya Mtísir·n el tliu 17 tlt> jttliol de 1993 u I'At·n•li>miu d~ Músi1·a dc Tut·r·ot•lln dt• \1ontgt·L J:iè FESTIVI\L 11\TEHNACIOIIiAL DE MÚSICA. BEETIIOVEN: Si., vnriorions •ohrt' un tema orif!Ï11nl. op. :i1. Sonata per o piano n. 30, op. 109. prt·huli•. Trt'' .\10'\lPOL: Cançó i clon•o n. 8. UEBt;SS\: Tres preludi• dt•l -.·¡;on quurlt•r·n. Lï-1,. joyeu•t•. F\LL\: F'untu•io bètit·u. Jom¡uín \t·ht'~t·un·o. piano. (90m). 23.30 NOCfUR."i \ftísi!'u pt'r Prr~enturió nt•ubur t•l din. u t'lliT<'<' el' \lfrt'tl Ct'luyu. 00.30 ~JÚSICA DEI. SEGLE XX BARBER: Cnn<'t'rt p1•r a violí i on¡ucstr·a, op. 14. llu 1\.un. Orqur•tr·a dtJ r·ot·do un¡;lt•"u. Dir.: Willium Bou¡;hton. (23m). KIJATXATUHIAN: Simfoniu n. I. Orqul'~lro Filltnt·rnòni<·u 11'.\rm~nio. Oit·.: Lori~ Tjt·knu\orinn. (llm). liONECCEll: Quartl't dt> rordn n. 2, 11 10:{. Quart!'! Ludwig. {21m). fl2.00 REPERTORI DE l'ilT DIVENDRES, 8 DE NO. VEMBRE DE 1996 SCHIDlAJ\~: Simfonia n. 3. op. 97 "Renana". Orque•Lra Filharmònica de )funic. Dir.: SC'rgiu CrliLidache. (32m). \ELK0'\1'1: Quintet per a l'larint•l. dos ,;olio.•. ,;oia i 'iolonDivertimento t't•l. op. 8. Sulzburg. (27m). MOZART: Sonuta per u piano. KV 333. AliPin dr l,arrocha. (19m). BOCCHERú\'1: Quintet per· 11 guitarra i cort la n. 3, G ¡.~¡. Pt'pc Romcro. Conjunt dt' Cumlwa dl' l'Aradcmy of St. (23m). Mnrtin-in-thc-Fields. liU'íDEMITII: Simfonia ''Mael pintor". Orquestt·n tic~ SimriJn ica de Londr·es Dir. Jnsdw Hot·enRtPin. (29m). SchPrzo i Final. WOLF: On¡uestru dc París. Dir.: Daniel Borcnboim. (15m). CORELLI: Concerto grosso, op. 6 n. 8. Virtuosi di Praga. Dir.: Chantal WuJmnunn. (15m). 13.00 GRANS ll\TEGRALS LES SfifFO:\'IES DE ..\IOZART Simfonia n. 1. J..\' 16. The \l·ndt'm) of -\ncient '\lusic. Oir: Chri,tophH Hogwood i Jnup Srlu·iitler. (13m). Simfonia n. 4, K \ 19. Tbc Academy of ,\ncient \fu•ic. Dir.: Jaap Schroder i Chtistophct· Hor:,.-wood. (9m). Sinúoniu en Fa l\1. J..\ 19a. The \1·ademy of Anrient !\1uí<Íc. Dir.: Juup Schroder i Cbristopber llor:,'Wood. (14m). Simfonia n. 5, KV 22. Thc Acadcmy of Ancient Mu~it•. Dit·: .laap Schroder Chl'istopher JIOb.-wood. (7m). 14.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- cms I AGENDA MUSiCAL 21.00 GRAl'fS l!''TÈRPRETS Una hom d!l mí••i<·n httt'l'u<·a ptt'fo('n tndn l"''' .Tonn Vivt·M. 00.30 REPERTORI DE i\'IT DIUMENGE, 1 O DE NOVEMBRE DE 1996 07.00 L'OBERTL'RA CL \ssH:s DE PEL.l ÍCL L \. Ohrc• de '\IOZ \RT. B \RREIL M \lll ER, T\ \JK0\'51\.I, COC'\OD i STH \l SS, t•ntrt· \1ú,it·n p<'r començar d dia. Rt..-ull d'obre< breus pt·e•entudt•• pt•r Pilur Suhirà. d'nltr·es . .-\ntnniu Gulían, duri nrt. On¡llt'htnr Simft'tnit·u dl'l Vall(•s. Dir.: .lortli 1\luru. (112m). 09.00 '\IÚSIQUES l\tÍSTI Ql ES 2:uo NOCTUUN ¡wt· ut•ttlont· ¡•l ri iu, Prr'M'ntnriú u •·ltrt·t·t· tl' 1\lrt•t•d CPlayn. Mtí~i•·u 00.30 R EPERTORI ()E NIT DISSABTE, 9 DE NO· VEMBRE DE 1996 07.00 L'OBERTl RA '[Ú,il'a pt>r t•onwnçur t•l diu. H1·enll d'ol,rr~ hrt•ll' prt•wntadeb pt•r Pilar Suhiru. Cll\RPE:\TIER: Te Deum. H l Ut. Cllnjtmt vocal i instnmwntnl Lt·~ Arts Flor·i,sant~. Dit·.: William Cl~d¡¡¡j¡>, (23m). POULENC: Quatt·P ¡wtites prcguri~o tl~ Sant Fronccsc d'.\ Hsis. Cnr rll'l Tl'inity Coll!'~!' d11 Cumhddp:t•. Dit·.: Rkhard M~rrlow. (7m). l..lSZT: Missa Pro Orgunn. Zsip:montl Szathmúr·y. orglltl. (l lm). OLSSON: SisHitnnt:'~ llutinA. op. 40. Arne Lundmark. Cor dt• Cambra Eric Eri!',on. Dir.: Eric Ericson. (28m). DE LA RUE: )fis•n ''L'hommt' Clément Ensemhl!' urmé". y, on Itepérant. Jan~quin. oq,'ue. (27m). 09.00 )1ÜICA PER A COBLA C \S.\ LS: Sun1 Murtí drl Canigó. •urtlanu. Lu Prin<'ipul dt> lo Bi<hul. Oit·.: Ri~urtl Vilude,au. (Sm). BOLI ·\RT: pot"ma t!'('~tiu. Enrt'~"lt'Unwnt fet per Cot11lunyn M11si1'U. Coblu Prinl'ipal dt• Ln Bi~hol. Dir·.: .Jo un Cosu". (I lm). Rnp~òflin pt•r u pinno i ('ohln. Miquel Fnt·n'.. Cllltlu Mmtl-l(t·ins. (10m). V!LADESAU: "Cit·onn m'cnunwr•tJ'', "Ln Vull tl'Artl'o'', ''Aigua xl'lirlu", ~nnlum•H. Cohlu T,a Pl'inripu l ti'Amsl!'nlum. 01:rn \: (l;{m). Repetició tld prn¡.'l'umn t'rn'\' t•l rlijou,. 22.00 AGEND A .\n.;SICAL 09.08 TEMPS O E LES MUSES CO'\CF:RT <'nrt•gi,trat pt•r Catoiunpt \It'••it·n t•l •liu ~ tlt• juliol de 1996 ul Pnlnu tlt• In \1ú<iru Cutulunn dt• Bnr·(•t•I(IIIU. 1 L13 EL DIA DE L'OIEJ\'T 10.08 CAPSA DE MÜSI CA 09.00 BUTLLETÍ D E NOTÍCIES CON- Programodó r('alitzada o partir 1lt> lrs pPticions que els no~n·es oiPnL'i han fet ol conte;,tador dc Catulun)a .\[úsic-a. tel. 202 35 35. 10.00 BUTLLETl DE l\OTÍCIES 'lfú,Í!'a pt•r t•onwnçur t•l diu. R,.-ull •l'nhrt'" IH'<'U' prt•st•ntudt•• pt'r Joan ViH·•· lnt·lnu lmtlll'tino informatiu• i Ul(t'nrl<•, mu.Jt•als. ~OSTitES 10.00 PENTAGRAI\l.\ hlRl TE KA..~A\\A. H..\..'\l)EL: El ..\1t•"ie, (.A.llrluia). Anne Gjcvan¡:. Cor i Orque,tra Simfònica de Xicago. Dir.: Georg Solti. (4m). RAVEL: Sh~h~rezadc. OnJUl'~tra Simfònica de l'Òpera Nacional dc Bl>lgicu. Dir.: J. Pritchunl. (15m}. 6 CANÇONS POPULARS. :Mt>mbrcs dc la Nationol Pbilhm·monic Orchestra. ".1edici Stdng Quurtl't. Dir.: Douglas Gnmley. (17m). ;\lOZART: EXliultatc. juhilntl', KV 165. Cor Orquestr·a Simfònira dt• Lond•·t•s. Dit·.: Colin Davis. {15m). Oi.OO L'OBERTl RA 22.05 ELS CERTS 11.00 EL DIA DE L'OIENT Progrnmat•iít rNtlitzutlu u partit· de J..s ¡ll'tirion' qu!' t•l• no,tre• oirnh hun ft•t ui t•tmlt',tatlor dt• Cutalun)O .\l(r,i•·n. tl'l. 202 :~5 35. 20.00 L' .\t.:DJOVISl AL l.Jn prog•·umu tl' \Jt..oc Cori no. 22.00 GltANS OR RES 11·\)'Ui\': La rrf'orió, orultii'Í Hoh. X'\J:2. Luhn Oq~urtu'o~u. .Toun Hodgt·•·s. .ltohn '\lurk ¡\inslt•y. Eikt• Wilm St•hultt•. Pt•r Vollcstod. Cor Gn lhunkian. O"'¡u•·stt·n dt•l St·glt~ XV III. Dir·.: f'r•uns Brügflt'n. (98m). 23..15 NOCTUHI'i Mú,it·o p<'r ut•alwr t•l tlio. Pr<'<t•ntadó 11 l'urrt'c de "un:. JunÍ'. I 1.00 TRA."Sl\flSSIÓEl'\ DlRECfE DE LA ~OSSA CO:\YEl\ThAL D ES DEL ..\lOXESTlR DE ~lONTSERRAT 12.30 DIVERTIMENT 145 Un migtlia musical on rs combina Iu música amb la informució i Iu purticipució dels nostrr•s nit•uts. BLOC DE NOTES. EL TRENCACLOSQUES. SAC DE DUBTI<:S. 15.00 "A LA l\IANERA DE...." Hcpclició dl'l prop·amn emès 1'1 dijow; al ve&pt·t:. 17.00 TEI\IPORADA D'ÒPERA DE CATALUNYA )IÚSICA ROSSI'II: Elisab!'tla Regina d ·I nghiltt'rra. òperu en dos nl'tc> . .\1ot,errut CobaDé. Jo•o>p Carrera,. \ alerie Mastt'r,on. Rosanne Creffil'ld. Aruhro.inn Singt•rs. Orqul'!'tra Simfònica dc Dir.: Gianfranco Londre,. )1u,..ini. {J.l,lm). 20.00 SELECCIÓDE J AZZ Programa dt•dirat a la música dc jazz umb guió d'Aibl'rt l\Tallofré. 22.00 CONCERT DlAGINARI Guió i sdt.'t·ció: Raintou Colomer i Joan VivPs. 2:uo NOCTURN \1ltoica per acubar PI diu. Pr·e"<•ntució n càrrec de Mot·ó Juné. 00.30 REPERTORI DE N IT 3 DILLUNS, 1 1 DE NO· VEMBRE DE 1996 11.00 BLILLETÍ DE .\OTÍCIES I \GENDA )fl'SICAL 07.00 L'ORERTU l\ 11.13 LA CA.'\"I'ATA DEL CAFÈ 'JU,II'O fll'r I'OIIli'IIÇUr t'I dio. Ht•t·ull el" oh re•, lm• u, prt'•l'nta,1,., ¡wr Joun \Í\t''· lrll'lnu lmttlt•lin;. infurmotiu• i u¡wnut·;. mu•iruk Programo de mÚ•il'o coral. St•lrci'ÏÓ. guió i prt>seotació: ..\.!.., Rohfl',. "A CAPEU. \''. unu panoràmica dt>l rant •l'n'" ucompunyamcnt instrumental. EL RIT:\!E DEL COR: '\'owtut' disco¡:c·àfit¡ut>s. ronri'rls i ootítit>s c1m· fan rcferènl'in ui món coral. O<J.UU UU I'LLETÍ OE NOTÍCIK" 09.081'E:\IPS OE LES l\tliSES U nu ho l'U dt• mt'IMI'U hurrot·n JH'I'St'UilHIU pt'l' .1111111 \ïyc•o. 10.00 llll'l'l.l.ETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DF. l\1t'SICA SCHliRlmT: Rn•~mnndn. prin797. \m~t· SofiP rt••n ¡lt• 'nu Ollt•r, nwuo •ltpruno. Cor Ern•t St•nff. Orc¡ut·,tro d .. Comhro d'Europu. Dir. : Claudiu \hhudo. (60m). C.Ph.E. B \CI!· Scmuta per a 'iola dP ¡.;umhn 1 fortl'piunn ohli~tut \\ '1 88, H 5lll. Sio·¡:Jrio•cl Pook. Chri,tinnt· Jo¡·~ottPL. (llim). I.Oil1: Ln ,;,o ¡·culut·a. madrigal. Tll!' C.tm•ort of \lu-irk••. Dir,: \, Roolt·)· (!lm). D\ 0Rt\h.: .\Iu '\uturu. ohl'rturu op. 91. Ortplt·~tru dPI Crmrt•rtgt>houw. Du·.: \ntul Doruti. (15m). ROCCIIEIUNI: Cnm,¡•rt per u \Íolour.·l i fJI'CI\H''tra n. 11. G•·rin~n-. Du• id 57:3. G On¡ut·•trn dt• Cumhru dt• Pòclua i rll'l \' o~m·to. Dir.: Bruno Gint·untHt. (l6m). CliOPl\: Buluolu n. ·1 op. !i2. Pt•tt•r Katin, piuno. (12nt). BUlS~10RTlER: Ln Turdor, tlt• u·~ Quutrt' Estui'Íons. Grt·~or} Rt•inhort. Soli,tt·~ in,trumt•ntol,, (16m). LISZT: Grtlfl cluo ronrl'rtaot IH'I' u 'ioli i piano •obri' lo romnnço "'l.ot• :\tarin... S 1::!8. Gidon Krt>mt•r. Olc•¡: \luJM•obt·r~:. (15m). 'tip•···· [) 4 SI\IFO'\IES 01:.. \10Z.\RT Simfonia ~n He• \1. h.\ 32. Tbc \~ndt•mv of \m•it•nt \lm•it•. Dir.: Janp S .. hrütlt>r i Chri><topht'r llogwood. (5tn). o.;imfonin, 1\.\' '15u ( \221) "'Ahc• Lumhnrh". Th,• \c·uclttm) of Anl'ieot Mu><ic. Dir: C:hri,tupbt•r llogwood i Juup Schrllclt•r. (11m). Simfonia rn Do M, K\ 35. Tlw \tudem) of Anrirnt Mu,it·. Dit·.: Juup St•ltl'iltlt·r·. (5m). Simfuniu o•n Rt· M, KV :iB. Tht• At·otlcm) of Ancient Music·. l>ic·.: .Juap Srhríltlt·r·. (:'lm). Simfonia t•n Fa 1\ll\.Y 12u (K 76). Tlw Mudt•m) Dir: ~u•ÏI'. Ant•it•nt of Chri•toplwr llob"'Ood i Juop Sehrildo·r. (I 5m). Chri~tupber Ho¡n.ood i Janp Schriider. (l ïm). Simfonia t•n Sol :\J "~eue Lunbach'". Th¡, Aradl'm) of .\nrirnt 'h••ir. Dir: Chrbtopher Hogwood i Jnap Schriidrr. (22m). Simfonia n. 7. ~·y 15. The Academ) of Ancient .\Iu,.ir. Dir: Christopher Ho¡;wood i Joap Schriider. (12m). 23.:{0 "'\OCTL HN '\1ít•iru pt•r ut·uhur l'I diu. PrP'I'ntuo•i(l u ritrrc•r d' \lft·Pcl Cduyu. 14.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- erES I AGENDA !HUSICAI, 14.13 1\IOl\IENTS LÍRICS 16.00 CAPSA DE :UÍJSICA A. LLOYD WEBBER: \nriat·ions. J ulinn LLoyd Wcbber. violoncel. Orqueotru Filharmònil'a de Londre•. Dir.: Loa·in \1aazPI. (35m). CALDAR\: Simfonia a quatre n. 2. Orqut"•tro de Cambra E,Jo,·aen. Dir.: Bohdan Warchal. (1m). BEETHOYE~: Sonata pl'r o piano n. 28. op. IOL :\tuurizio Pollini. (20m). GADE: Simfunio o. 5. op. 25. Roland Piiotincn. piano. Sinfonietta d'Estocolm. Dir.:'\'. Jan;. (26m). H..\YD:>.: Conc-ert per a trompa i orqu<'-tru o. 2. Hob \Titl:2. Lo"dl Grt't'r. Ort¡uestra Filharmònica tle lf(>xic. Dir.: Feroando Lozuoo. {18m). SCHt.::\L\.\ '\: Simfonia n. 2, op. 61. '\e" Philharmooia Orcbe-tru. Dir.: Eliahu lnbal. (39m). BL:\TEHL'DE: "\Vic ";rd t·rnruet, wie wirtl .-c·freuet''. Canhtln BuxW\ 110. Soliste• voral~. Cor de oeru. de Hanoon-r. Tbt• \m.ter<lam Baruque Orcht>•tro. Dir: Ton Koopman. (13m). \liLHAtD: Balada per a piano i orque-.tra op. 61. Claude Ht>lffer. Orqn¡,lra :'iat•iooal dt· França. Dir.: Da,;d Roht'rVon. (8m). OO.:iO REI'F.UTOR I DE i'tJT DIMARTS, 12 DE NO· VEMBRE DE 1996 07.00 L'OBERTllHA "í•oirn IH'r t•onu·nçu•· 1'1 diu. Rt•t·u.ll d'uhn•s hrt•u• prc..•ntatlt's Jlt'l' Joan \ ht•s, lodou hutll.-tin, infurmutiu' 1 ugl'nde• mu•i•·nk 09.00 Bl ~ru.ETÍ DE ;\OTÍClF-" 09.08 TE.,l PS DE LES 'lUSES Cna hnru •lt• mú•iru harrol'a pn•·•·ntadu ¡wr Jnun 'ÏH•,., 10.00 Bt TLLETÍ DE NOTÍCIES 10.011 CAPSA OE MtiSI('..A 22.05 TK\IPORA.DA DE L'OBC B \\.: \ ui'Ïn¡•inn~ •imfònÍIIlll'' Jlt'l' o piunu i tli'<)Ut'•lru. Mnrgarf'l Fin¡:t•rhut. Ort¡ut·~tru Filhurmimir·u dl' Lontlt't'M, Dit·.: (SOm). Thum~on. Brydt-n SPOIIR: Ut•t¡ot ttlultll' qunrtPt). up. 65. L' 1\n·hihudPlli & SmithMmiun Chomlwr Pluyt·r~. (2:im). STf:~II \\n1AR: Chitru, ouit" tlt· la mú-ic·a tl'•••t·t•nn, op. 13. Orc¡ul'•ll·u Simfc1niru tlt' Giih'll<lr¡t. Dir.: ;'1/¡•c•m¡· Jiini. (22m). I•: BE-:.\0.\: Com·t•rt r,..r u Ouulu t·n mi m. J,.an·l'Ít'rrt' Rampa!. Orc¡uc••tra clt• Camhra clt• Pru~a . Dir. : Dir.: 'lilao \lunc·lin¡:t•r. (23m). \'1ER:\E: QunrtPI dl' rorda. op. 12. Quurtt•t Phillip'l. 121m). 8\CH: "On~ nt•U¡tt•hurno• KimiC'It'in •· ( Lïnfnnt nounat), runtutu 8\\"\' 12::!. :\turku• llulwr. Thoma' Equiluz. Kurt St'hillinf(. Philip¡w llullc'lllodwr. Cor de n•·n~ dr Bnd Tab.. Conrt•ntuH Dir.: Vil'ltU. dc mu•it•u, l'likoluu~ llnrnoneourt. (15m). GOUVY: DurH pE•t•t•H ¡wr a piano 11 •1uutr•· mun~, up. 59 i up. R3. ·\nclt·t>a~ Tul Yuuro Grrwthuy•••n. (6m). CONCERT enrcgilitrat po·r Catal un) a .\híllii'O el dia 9 dr novembre de 1996 al Palau de In \lÚ!iica Catalana de Bnrrdona. BEETHO\'E:\: Sim!orua n. 8, LES Sf:\1FU'\IES DE \10ZART Simfnnin n. ft, KV H. Tlw Arndt•my of AnriNtt \1u.aC'. Dir: 19.00 .ADL\..'IAC Co e--psi de-.tinat a e\orar i re'iure el, fet.- mé,. n-prt>•t'Dtatio- dd passat mu;ical. Guió i "t'lt"Cció d',\Jex RoblP•. 13.00 Gll.\1\S ll\TEGIULS LE~ op. 93. BEHLIOZ: \it• d'.,,tiu op. 7. GI'HII \IU>: L>un•e' de Don Quhut. STR.\\1"1/SI>.I: L'oct•ll olt• fot· (\C'NÍl d1• 1919). Bnrhar11 llt>ntlrirk•, •oprano. Orc¡ut••t•·o Simfimira dt> Barrl'lonn 1 '\or1onul d~ CutuiWt)'U, Oir.: L:l\.rt•m·e Ft>'lt>r. 20.00 BUTlLETÍ DE :\OTI- CIES I AGE:'\"DA ~U:SICAL 20.13 SELECCIÓDE l'lO\ ETATS Prt'-l.'nl.orió de Jr,. últim"' nuH·tal.!. discogràfiqne~ apare¡nJdl'~ al merc-at. Espw putrocinat p..r Dú.cos Ca.,teUó. 22.00 AGENDA l\IUSICAL 13.00 GJ(A.'\S INTEGRALS LISZT: Don Sunch•· o El Custt•U de I"Amor. òpern "" un artr. Gérard Carino. Júlia H nmuri. Istvau Gú ti. Katalin FarkaR. lldikó Komlósi. Múria Zúdol'i. Gúhm· Katla). Cor~ de In Ràdio TeJe,'kió Hongaresa. Orquestra Òl' l'Òpera Hongaresa. Oir.: Tamús PúJ. (90m). CIIABRJER: ' ant•ochard et fils I er. opert>ta. :\fireille Delun-ch. Fraori, Dud2iak. Jt.>an-Loui' wor¡;..t. Conjunt vocaL Orqur;;tra dtl dt· )1u~icum Collepum Stra•hourg. Dir.: Roger Delngt>. (I lm}. 16.00 CAPSA DE 'lfÍ'SICA R.STR.\t:SS: :\lort i TrBn•fi¡.,'U radó op. 24. Orq ut'stra Filharmimica de \ïrn11. Dir: .\odrt! Prcvin. (27m). 1\L.\RA.lS: La gamml'. London Bnroque. Dir.: Charii'S 1\lcdlum. (35m). WEBER! Variuciooo com·t'rtant~ per a violi i piano sohr~ uo uir·e ooru<'.g. op. 22. Jeun-Louis Ha¡,rueuauer. Alex:i• Gulp~rinP. (13m). HONEGGER: Simfonia n. 3. "Litúrgira... OrquPstro Filharmònica Txr.ca. Oir.: Sergt• Buudn. (211m). ARNE: Cono·l'rt pl'r a piano en La \f. The ParlPy of ln.•truml'nb. Solista i direl'tor: Paul ~irholson. (17m). BRAIHfS: Rinaldo, op. 50. Cor tenor. Kollo. RPoé Filharmònic de Praga. OrI{UI'.,tra Filharmònit'a Txl'l'tl. Dir.: Giu,eppe Sinopoli. (38m). TELE,t.~'\:.'1': Conc•ert per a trompeta. rordo i rlaüt·i-mhal en Re ,l, Lud-.;g Güttler. ~eni"> Boclllich•"' Colle¡;ium ~Iw.irum kipzi¡:. Dir.: Max Ponunt'r. (ïm). 19.00 GRAVACIONS HISTÒ- RIQUES ENR.EG ISTRA\IEl\'TS DE 197:!. SCHUB.E RT: Tlermann und Tltusm•ldu, tluet D :J22. Jnnel Bakt·r-, mt7.ZO~oprano. Dit•tl'it•h FiMrhrr-Dieskuu, hul'Íton. Gcruld Moure. piano. (6m). SCHUMANN: Humure~kP, op. 20. Wilhelm Kempff, pinno. (27m). DELIBES: Le Serpent ¡¡ plum~• (exlrat'lt'~). C.Harhdl. '\I.Stiot. J .Pt•yrun. R.Lenoty. B.Piantey. a e 1 r r Orque"tru Lít•it•o de l'ORT!'. Dir.: J. Bro•hion. (2:~m). 20.00 Bl'TLLETÍ DE NOTÍerES I AGENDA ~n:S I CAL 20.13 GRANS OBRES S \LIERI: L¡.,. Dunuïd!'s, trag\odln líricu t•n l'in•· orlt''· \lurgnn·t Murshall. Di mit ri Ku' ruko,. Ruul GimÍ'nt'7.. Clun·y Bm·thu. Andt·ru Mur·tin. Enrico Cossutt.u. Siidfunk-Chor. On¡ucstru Simfònit•u ell' Iu Riulio dt• Stutt.gart. Dít·.: Ginnluigi Gl'imettj. (llOm). 22.00 AGENDA MUS ICAL 22.05 ELS NOSTil ES CONCERTS ·CONCEHT !'tu·t•giRtrut pet· Cat.alunyu J\1íu.ic·u t>l elia 7 tlr maig ell' 1996 ui Centre Cultural de Iu Pundució "La Cuixu''. a Burt'clona. "\I"\. FES'I'l\' \L DE LES \:'\TH.. \. \ltSIC·\ ESPAI\) ES \L SEGLE X\1. Obre, de \'lLA, Gl EHHERU. \ASQlEZ, RRLDIEL i Fl.FTLa ¡J'altrt••. entro• XA. Colombina. (65m). 23.30 NOCTURN Mú~ir·u per twubur el diu. Prt>st>ntttc·ií) a C'ltrn·t· d'AHrc>d Cela)a. 00.30 REPERTORI DE NIT DIMECRES, 13 DE NO· VEMBRE DE 1996 07.00 IJOBERTURA Mú,icn Jl!'r romc·n~ur d diu. R!'rulJ d'obn·• brt•Uf, pn•~ot•ntu­ de, per Joan \tvt·~. l nrlou butUetin• informatiu;. i ugl!ndt>" mu•iral •. 09.00 BUTLU.ïÍ DE NOTÍ- CIES I. n 09.08 TEMPS DE LES \ tt:SES ~ Una born d!' mú•ico hurrora prr-entodo pt•r Joun \iH''· ·. f- ' d I• •I h ¡_ t. '· I. 10.00 BLTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA HE MlrSI CA ROSSLER-RUSETT I: Concrrl per a ohoi· en Do M. Lajos LenC»é~. Ür<¡neHtt·u tlt• Cmu!Jru Eslovncu. Oir.: Bolulnn Wurt·lml. (18rn). GRlF.G: HNninisc~tH'il·~ dt• muntunyrs i tlt• fiur!IA. Jlnkon n agegard, huríton. Wnrrl'n Joned. (l6m). ILAYDN: Sunforun u. ·~1. Philhortuoniu llun¡:uril'a. Dir.: \ntnl Uornti. (18m). ROuSSEL: 'J'rio dt• t·onlu op. 58. Trio de t•ot·do dt• l'orí•. (13m). CHAVEZ: Simfonia India. Or<¡urstra Simfònica de Londres. Dir.: Eduardo ..\tala. (13m). BRAHMS: Variocioll.ó sobre un lema dt• Puganini. op. 35. ~1artin Jone!o. piano. (23m). XOSTAKOVITX: Suite de ballet n. 2. On¡ut'HI.ra l'íar1ooal Esco('esa. Oir.: Necme Jlini. (20m). CIL\RPENTIER: Les Arts Floriss:mts. H 487. Les Artl> Bornsants. Dir.: William Cht·i~tit>. (11m). 13.00 GRANS INTEGRALS LES SIMFONIES DE 1\'lOZART Simfonia en Si b M, KV 45b (A214J. ThcAcadcmyofAnt•it>nl Christophrr Oit·: Music. Hob'-wood i .Joap Srht·odc>r. (14m). Simforua en Re ~1, KV 16o. The Arndemy of Ancient Christopher Dir: Music. Hogwood i Jaap Schroder. (6m). Simfonia n. 8, KV ~8. Tht> \c·adem) o f 1\.ocieot 1\fnsic. Dir: Christopher Hogwood i Jaap Srhrodcr. (15m). Simfonia rn Re ..\1. Il..'\ 62a. The Academy of Anrient '1usic. Dir.: Jnap Schrodcr. (18m). H.OO BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUS IC1U. 19.00 NOliS 11\'T~:RPR ETS \fOZ.\RT: Trio nmh piano 1\.\ 502. Trio \ lenuhin. (21m). LLO\ D WEBRER: Fragnwnt• dt> mu~irok Tur-.m .\rizono Bo)' Churu,. Li'n L.•tun), piano i ¡,¡•qüem·iodor. Dir.: Julian \rkc>t·lcy. (20m). \.BE: Dt·Nun of tbc sh1·rry hlo-~om 1\oht•rt Arnlt'ngol, ntnt·imhn. (6m). 20.00 Bl 'TLLETÍ HE NOTÍCI ES I AGENDA " USl CAL 20.13 SELECCIÓ n E NOVETATS l1'' t'tlt iml'~ nnvcP rcseol!lc·ió lllti' clis<·ogt·Ufiqii<'H uput·t·¡;udt•• al mrrc·at. E~opui ¡wtt·rn•i11nt pt•r Diseos Castdl6. ,¡., 22.00 AGENDA l\ll iS ICAL 22.05 ELS NOSTHES COl'ICERTS CO"\CERT c•nr<·giMrat pt>r Catnl11nyn \lítAira t'I clin 16 de juliol tlt' 1996 u lo Cott'ilrul dt• Girunu. ;.. \I CICLE ELS ORGuES DE C \T\LU'\YA. Obm d'OLSO'\. C>\S.\.\0B \CH. \1\ R li\ EH. \ ES. PLA1,\S i B\LCELLS. \1ociP~t \lort'no. (17m). 14.13 EL GRAN SEGLE Prugrama de música antiga. Selec;ció, guió i presentació a eàrrec de Joan Vives. GRANS FJ\MÍLrES (2): Els Hottt'tet·r·e. ELPAHNÀS. 23.30 NOCTCRN Música po:t· nrahur· t'I tliu. P t't'St•ntnrió 11 rut't't'l' ci'Alfrt:d CPinyn. 00.30 HEP EHTOHI DE NIT .\lE\DELSSOHX: Contt'rt per u piunn n. 1. op. 25. Cyprien 1\.ut.nri-<. Orque,tru de In Gt•w:mdbuu' de Leipzig. Dir: hm·t :\la•ur. (19m). \Al GI-L\:'\ WI LU \..\IS: Quatre Hirnm•,, Phihp Lungridge, t<'nor. Jlu,Pn Orqut',tru viola. Guuc~. Fillmrmònio:a de Londre,, Oit·.: Du' id Willroeks. (15m). HOTTI~TEHRE: Primera ouite del tii'¡!Oil llibr1·. Paul Dombrrt'ht, obo(•. Wiclaml Kttijk<'n, ~iola dc gnmha. Robert Kohnt-'n, rhwccí. (16m). RlMSKI-KORSAKOV: Conte funt¡lstic . op. 29. Ot·qucstt·n Simfònica dc Lomh·t·~. Dir: Youclnn i Butt. (16m). BLANCO: Concert per a dos tluvicol'<lis n. 1. Cn•milclr• Ro~urlo. San tiago Kastnt'r. (Sm t. LISZ'I': Ta~'o: Lament i triomf. tl<' Simfònica Onincstra Budapest. Dir.: Arpad J óo. (21m). 13.00 GRA."''S l :"'<TEGRALS LES SThtFOl\lES DE ~IOZAHT Simfonia n. 9, K' 73. Tlw -\t•adrm) of .-\nneut )fu•ir. Dir.: Joap Schroder. (12m). Simfonia. K\- 16a (.\220) .. Odrn•e". Tbc \cudcm) of .- \ncicnt \lu~ic. Dir: Christopher ffo!!,·wood i Jnup Schrotler. (13m). Simforua r>n Re M, J...'"V 731 (KV 81). The At•adrmy of Ancient l\1usir. Dir.: Jnap Srhrüdrr. (11m}. Simforua "" Hr M. KV 73m (KV 97). Thc Acndrmy of AnrientMusir. Dir.: Jaap St•hroder i Christopher lfogwood. (llm). Q ¡¡¡;- = .... ..!;! !3 ~- ;;:r 145 16.00 CAPSA DE MÚSICA VTLLA-LOBOS: Bachiaoes lmtoúlcrr•,.l. 7. Ro)al Pbilharmonic Ot-che¡¡tro. Dir.: Enrique Batiz. (28m). LECCE: Concert per n mandolina, corda i rlaveci co Sol M. Ugo Orlanru. I Solisti Veneti. Dir.: Claudio Scimone. (12m). SCHlr.\IAXN: ..\fusa op. 1 ri. Audrey )Iichael. Lilia Bizimcche-Eisinger. Elisaheth Silveiro. Susanna Teiseira. \lurkus Schaeffer. :\fichael Brodard. Cor i On¡uestra de la dl' Gulhenkian Fundació Lisboa. Dir.: l\[iehel Corboz. (·llm). DEBUSSY: Suite per a piano. Cécile Onsset, piano. (14m). TARTINI: Concert per a violí i orquestra en Sol !\1. Ensemblt' 415. Solistu i directora: Chiara Baochiui. (17m). DVORAK: Vuriucions simfòniqm·s, o¡J. 78. Orqucs!J·n Simfònicu de Lo ndres. Di t·.: lstvan Kertész. (23m). ABEL: Concl'rt pet· a flauta op. 6 n. 5. K1.1rl KuiM:t'. La Stagionr )firha!'l Dir.: Fronkfnrl. Sr•lmdder. (17m). BRICCJA.L. Ol: Quintet dt• vent op. 10 n. 2. QnintPito Arnold. (13m). DUOUS, 14 DE NO· VEMBRE DE 1996 07.00 L'OB ERTURA \hí•icn p..r romcnçur t'I diu. Recull d'obr·¡•, hrt'IIS prt•st•ntacl ..~ ¡wr .lo11n \ïw~. lndtm bntllt>tins informnti11~ i ugt'ntlt>s mu•irals. 09.00 Btrrl.LETÍ DE 1\0TÍ- CIES 09.08 Ttm PS nE LES :\fUSES "Lnn hora dr mú•icn burrocn prl',t'ntutlu pt•r .Jonn Vh"'· 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA I} E MÚSI CA DU KAS: Simfonin c·n Dtl M. Su ihs" In !li' Ül'l(llllHtt•n Romund!'. Dir.: -\rmin .lonlun. (4lm). POh UHNY: Cnnt·t•t·t ¡wr a flauto i t•ordn op. 27 (u trihu'it n Bo<·riU'rini). Scwr·ino Guzzt'Uoru, nuutn. I \1mit'i. (15m). BlHEit: Sunnln pt•r n liolí 1 rontinu n. 3. Homant•,c·u. (13m). 14-.00 BUTLLETÍ DE NOTÍClES I AGENDA :\IUSlCAL 1 t.l3 :\IÚSICS DE CATALUNYA COHRE.o\ DE ARAUXO: TiPnto de ''"xtn tono. :\fouu.errat Torrt.'nt. orgue. (6m). \HL-\: Concprt per u piano i on¡ue.•tra n. 2. op. 28. Leooora ~lilà, piano. Orquestra Simfòruca de RTYE. Dir.: \li~,'ncl A. Gómez \ lartínez. (20m). BOCCRERI:\1: Quintet amb guitarra n. l, G 4-15. José Luis Lopategui. Quartet Tra,nicek. (23m). LTGETl: 6 bagatE'l.les. Quinti.'! dt· VE'nt Aarmoniu. (12m). \ 10\'TSAL\'-\TGE: P artito 1958. Orque•tru Simfònit-a de Barrt'lono i Narionol de Cutalunyn. Dir.: Edmon Colomer. (20m) St:BIRACH S: Cants cir la J oia 2. MtU·iu Dolors Aldea, sopt·ano. ·Montserrat Martor('.U. ron lrnlt. Jo-ep Benet. tenor. Rafp) Suhirnl·h~. huriton . .Torru Hirart, huix. Piano i ru.rccció: Raft>J Subirarht>. (15m). FAURE: Barcarola n. 6. en mi b m. Sofia Puchc. piano. (-tm). 5 16.00 <:.\l'S \ DE \ILSICA T\ \lh.O\SKI: Smtt• ¡wr n nn¡ut••lnt n. J, up. !3. On¡ut••tru Sitnfúnic-u dt>l'l H~:"l. Dir.; E. Swtlunu\'. Cnm). J \UI\: Stmntu flt'r n piunnfurtt· up. I n. 3. .l~>nn-Cinntlf' l't•nm•tit•t-. (15m). H \'1 D'-1: Ctnwt·rt ¡wr u trmn¡wtn. ll oL \ llt•: 1. F.-it•tlt•numn Immt•r. The \r:ult·m) uf \nc-it•ntl\lu ..ic. Oil·.: Clu·i•toplwr lln¡,rwootJ. (15m). SIHELIUS: lrnprnmptu prr u on¡m·~t•·u clt• t•m·tln. Orquestro Simfintit•u dt• Gutht•nhur~. Dir.: 1\t•t•nw .llit·,•i. (11m). 11 \J\ DEL: l\i~i Uuminu¡,, S 11Im 127. Soli•li'' vcwuiN. lkiJn Cn11~Ut'l. Drlln Chuir. Uir·: 1\lurk lkllt•r. (13m). H ESI'lGIIl: Ft·otc·s HomntH'K. Tl,.. On•go11 S) mphnn). Dir: J u nu•, cic• p,.,.¡,, ¡, t26m). BH \11\IS: Cnm•o>rt pt•t· u violi. 'iulom•c·l i ortpll'•lm, op 1112. Do,itl Oi•trul..h. 'inlí. S,intclkh" Knutxt'\ÍI•ki. •inlool't•l. Ort¡ut•,tnt dt> In Hiulio Uf' ),..nin¡;rud. lltr.: Kurl Eliu-ht>r¡:. c:iOm). 1\.JI(nt\IER: "'''lt>l d .. n·nt t•n \li b "· ( .on-ortium Clu,•ic•tnn. (17m). cd.. op. 23 a. Gahri .. lr Schrerkt>nbarh. \lembrf'• dt· I'Orque,tra Simfòoira dt• la Ràcüo dt· Berlin. Dir.: Gt>nl \Jhrecht. (16m). ::>HAPE"': 1\.ro•li,.h Sonnte. Jot-l Kro,oirk. violonrf'l. Gilht>rl Kali~b. piunu. 121m). RARBISO"\: Conrt>rt per a oboè. William Beonf'tl. Orqu.,;.tra Sinúòoira dc San Fruocist:o. Dir.: llerlwrl Blmm.tt·dt. (20m). 02.00 REPERTORJ DE NlT DIVENDRES, 15 DE NOVEMBRE DE 1996 Oï.OO L'OBERTURA Mu;ira per comt•oçar el rliu. Recull d'obre~ breuh prt:-.·utades pf'r .Joan Vivt'-•· lnrlou butLlctinh informatiu• i u~codt•' mu-ical •. tlt• dt\ ul!liii'ÍÚ mu•irul. Guiú i n•nlilwt·iio: Pt>rt' Burí·s i \),•x Hohle... 20.00 BUTLLETÍ DE 1\0TÍClES I AGENDA '\fUSICAL 20.J:l''A LA 1\lAM-:rt.\ DE...." Un t·onvitlut t'llH proposo i t•nnwntu lu mtti>it•u que li ugrutln. Guití i pr•t•M'IIInt·ió dt• Jono Vivt••. P rndurció tir Dolor• Hu•qut•t,. 22.00 AGENDA \I t'SI CAL 22.05 ELS NOSTRES CO\CE RTh ( 0"\CERT rnrt•p•trnl pl'r Cutultm>n \Jí,.ic·u t•l tliu :; d'nItril tt .. 1989 ui Ct·ntre Cultural dt• Iu Cui'n dt• Pt·n•iuo,. H \\D'I: Trio amb piano Hob \:\:20. SUll BEHT: Trio aml1 piunn op. 100, l) 929. BEETJ-10\1 E\': Trw umh piunu op. 70 o. 2. Trio Lipulli. !116m). 23.30 NOCTl RN .\fú~i<·o pt•r at•nhnr ~I diu. Pro•entat'ÍÍI u t'Urt'Ct' d'Alfn•d Ct•luyu. 00.:10 ~fÚSICA UEL SEGLE XX 6 KAJHLEVSKI: Simfonia n. 2, np. 19. Üt'tllll'olru 1\t•\\ Philhur· mn11iu. Oir.: Ou' id \J¡•o¡,hrun. (21m). lli'WE\11TII: Des Todl', Tt•d. tr·cs lit•dt•r per u """ dt• dnou, tlut•s 'iulo•, i dos \iolon- Chri~lnplwr llo~HIOd. (9rn). Simfnniu n. 10, K\ 7L Tht> \t·udt•m) nf \nt•it•nt \1usit•. Dir.: Juup Srhditlt•r 1 Chri<nophPr I lu¡.."'HHHI. (11m). Simfonia l'U Hf' 111. h.\ ïlu (K\ 87). Thl' \t·ntlfnt) of i\twit•nt \1u•it·. Dir.: Jnup St·hriitlt•t· i Cln·i,toplwr ll n~wuutl. (6111). Simfoniu c•n He m, KV 7·11-. Tlw ·\•·ntlemy of Anl'it•nt Mu•i•·· Dit·.: Janp Schriitlt•r. (·1m). I UJO lHITLLETÍ DE 'iOTÍCI ES I .\GEl' D \ 'Tl'SICAJ. 09.00 BLILLETÍ DE lliOTÍCIES 09.08 TE.\IPS DE LES .\Il'SES Una born de mú.-ira bnrroru prt"t'Diadn p~r Joan \)n.... 10.00 BLILLETÍ DE '\'OTÍ- ClES 10.08 CAPSA DE :\ll1Sl\..A \'.\_'\lJAL: Stnhat ~loter. "\atalia :\ldnlk. l\lnrta Bf'narknní. Cor i Ot·qm·•lra d" Cambru dt• Prugn. Dir.: Vódav ~i'umann. (18m I. FRAXCK: Rédcmption (frn~­ tnl'nt ,¡mfòni!'}. Orquc•Lra tlt> Iu Sois~l' Romandt'. Oir: Armin Jordan. tl2m). C.Ph.E.BACII: Concert per a or¡nJt'. !'urdn. tlllt" trompe; i bah continu \\'(¡ 35 H 116. Rolantl \líinrh. Orqucotra de Cambra -cori Philipp Emanud Bot·h-. Dir: Hnrtmul Haenrb,.n. (18m). PARRY: Obertura per n unn lral!èCÜa no e•crita. En¡dish :\'ortbern Philhnrnumia. Dir.: Da,id Uoyd-Jont>•. ( ll ml. OFFEXBACH: Primt•ra •uítl' po'r n do- ,ioJonc..I.,. op. :>1. Rolaod Pidmn Etirnm· Pt"dord. (20m). J.A.BE:'If>A: Simfonia n. 2. OrqoP•lro dt> Cambra Salieri. Dir.: TnruúP:íl. (8m). D_\\1D: Conc!'rtinu per a trumhó i orqllt••Lrn t•n :\fi h l\f, op. 4. Branimir Slokur. Ür<Jul·~Lra de Cambra dr Lau~nnna. Dir: Jeao-Murit• Auber,on. (15m). CHOPJN: Tdo pt~r a piano. violí i violont•l'l op. 8. ·mna We,.olow•ka. piano. Barbara Górzynsku. vinlí. Stanio;Jas Firlej. \Íolonct>l. (29m). 07.00 L'OBERTifRA .\lú,ica per començar PI din. Recull d'obre, hrt'u, pn·-entu des per Pilar Sobirà. 09.00 :utSJCA. PER A COBU SERR\: El Caroestohf's. Cobln "La Principal 1le Iu Bi•bal". (27ml. PARIS: Lo Tombó i'iostàlgil', sardana. Cobla Ln Principul d'Amsterdam. (5m). CARRETA: ..Somni g:ri••·. '·Lu pa Moro enamorada". ;;ardum•¡,. Cobla Barcelorw. (Smi. CANÇONS POPULt\.RS CATAL\NES: Marinada. Orfeó dt• SnnLK. Cobla Snnt .Jordi. Dir.: Jordi León. (1m). 10.00 PENTAGRAMA Repetició del pr·ogrnmn rm(', d tlijou;;. l l .00 EL DIA DE L'OIEl\T ll.l:i EL DIA HE L'OIEJ\T 19.00 P EJ\TAGRA\1.\ Pru~rumu LES SJ\1FO'\IES DE 'IOZART Suufunia t•n Rt• \I, K\ 73n (F.\ 9:ll. Tht• \t•utlt'lll) of \nl'it•nl ""'"'· Dir.: Juup ~dtrütlt'r i ( .hri•tnpllt'r lln¡."'•ootl. (13m). Simfomn n. Il. h.\ 73q (K\ 81). Tlw .\t·ndt•m) of \nl'it•nt \lu•it•. Dir.: Jnup Srhrildt'r i Pm¡;rarnoriú r••alitnulu a partir dt• ¡,., ¡wlÍI'Ítnh qut• t•l, nn•lrl', oit"nt. hnn fl't al c·ontt"todor de Catulun)u \lit-it•¡t. tPI. 202 35 35. Programació realitzndn o partir de lc. peticions qu<' l'i- oo~tre­ oienl• ban fel al contc•tndor dc Catalun)a :\lúsicu. tl'l. 202 35 35. 21.00 GJl\:\S IYfÈRPRI:.T S 20.00 L'.~UOJ0\1SUAL T:\ \IKO' SKI: f:,et·oa dt· la •·at·ta d'Eu!lt'tll' Otw¡:uio. Kiri Te Kanowu. Orqut•,tru dt• l'Òpera "\urinnal Gul·lt•.,u. Dir.: (harle, \1u..J,prras. (l:!m). BERLIOZ: 1.-·s nits tl't·~tiu. np. í. K. Tt· 1\.unuwn. Ort(lll''ll'U de París. DiL: Il. Bun•nhoim. (29m). MOZ.\HT: .. \h, lo prt•viili!. .... \lt, t'im·olu", h.\ 272. Al'in th• l'u•·tt· 111 d"'An•lri111wtln". Kiri h• Kunuwu, Nopt·uno. Orque~tru dt• Cumhrn tlt• \lvnn. Dir: G)ik~) Fi••·ht·r. (12m). Ln programa d'.\Jex Gorinu. 22.00 GR.\.i~S OBRES \fAHLER: Simfonia n. 8. Elihalietb ConneU. Edith Wil'n,. Felirity Lou. Trutlt'li~M· Sdunidt. Xadine Deoizt:'. Richard 'ersnllt'. JomHt ll}n· oineo. Unns Solin. Tiffin Schonl Boyh'Choir·. Cor i Orqu~~trn Filhnnnòoit·a de Loodr·rs. Dir.: klau. Tennstcdt. (84m). 23.30 NOCTURN Mú~ira 22.110 1\GE:\J)A 1\tl.SICAL per at·abnr el dia. Prt..,..nlnció a t•òrrel' dt• 1\lurú Jaoé. :!:!.O:i ELS NOSTRES COJ'\CERTS 00.30 REP ERTORI DE JlllT CO~CI:RT t·nn•¡..'Í .. tral per Cutnlun)U :\lú•i•·n •·I din 8 de juliol tlt• 19% ui Cluu-lrt· del Ctm\fnt dt• Sant A~u,ti dt> Harc·t•luno. FFSTI\ \L D'ESTil.: ··GHEC 96". L"\' SEGLE DE LIED C \T\LA. Ol~a St•rru. o<tpruno. Ro-u 'futt-u, oopruno. \nuu \lon·nu, '"¡trono. \1urtn Fiol. ,,¡prono. \.ovit•r Cnmore•·u. buríton. Tt•t·•·•n Hihus. piunn. (60nt) . 2:uo NOCTllllN '\1ú"it·a 111'1' nruhu1· t•l din. Prt•o,t>ntnl'ií• n c·urn·r ti'AlCt·ed Ct•luyu. 00.30 REPERTORI DE NIT DISSABTE, 16 DE NOVEMBRE DE 1996 DIUMENGE, 17 DE NOVEMBRE DE 1996 07.00 L'OBERTURA .\1ú-.jca per començar el din. Recull d'obre, breus pre.entn· dt·• per Pilar Subirà. 09.00 :\lí;SIQUES ~IÍSTIQUES H.\'iDii: }fu,.a Snocti Nit·olni. Hob. XXII:6. Cor de nen~ dl.' In rotedrul d'Augoburg. Orqut•stru de Cambra cie Munit·. Dir: H~inhor·d KammlPr. (25m). CAPLET: Mis~n a Lrt-s vt·u~ "St. Eu~ lo che La Forêt''. Soli~teK drJs Cors dl' Lió ( veu• fem!'oi· nt>s). Dir.: Bt'rnnrd Tétu. (lïm). ROSENM:ÜLLER: Magniñt·ot. Cnntus Koln. Dir.: Konrad J unglüinel. (13m). BRUCI\.:\'ER: .\fu>n Solcmni~ en •ib m. i a. ta- :.A ?la r. bó La n). l-a es. n}. 'A- Chri,tiane Odze. Cluutliu Srhubert. Jorg DUrmiill!•r-. H<•iuhurd Hng~n. Cor i Or·qm•,tru Sim fòoiru do• Romlwr¡¡. Dir.: karl Anton RickL·nbacht•r. (3:!m). SCJILTZ: '·Jauc·lul'l clo·mllt'rm ulle \'\t•lt". !'1alm 100. SW\ 493. Tht• Hilliurtl Ew.t•rnhlc. London BnrO<¡ur. Cor olc· veus Blunque~ de HannoH't-. Dir.: Ilt•inz Ilfnni¡.:. (8m). MOZART: Ergo intl'rt',t, Ull t(lliM-QUIH'I'O' 'IIJIC'I'DU, K\ 113. Hurhnru Bunrwy. Cor Amold Srhlinlwr¡.:. Con centus mudio·us Yit•nu. Dir·.: J\ikolnus ll umunr·uur·t. (;)m). tic I 1.00 TltANS MISSIÓ EN UIRECTE DE LA i\IISSA CO I'iVENTUAL DES DEL i\10NESTffi DE .MONTSERRAT el 12.:-10 I) IVEHT I¡\.JENT de 35 \Jo migcliu mmiral on t•• romhioala mú•iru amlo Iu infor·muo:iú i la purtit•ipuciÍl oid' nm•lrt·s oient~. BLOC DE '\OTES. EL TRE'OC\CLOSQLES. S\C DE DlllTES. 15.00 ·•A LA ~L~EM DE ....'' Rrpetit'ió dc•l prowamn c•m(o, c•l dijou' ni '~'"Prt'. 8. r- Dol lra lr.: in. rró :tE 5 ia. lll· ES ai, , la n·a ir: n). St. tes ni- n). a t. ·ad Km. li.OO TEMPORADA D'ÒPERA DE CATALUNYA MÚSICA GOIJ"'OD: Romt•u i Julil.'tn, òprru t•n l'in•· tu•tt•s. tllir·o•do KrauA. Catlwrino• Mullituno. ]O!;é Van Dam. Gino Qu ilko. Ann Mul'l'uy. Gnhrio•l Bnt·r¡uil'l'. Cor Regional Midi - Pyr·(· n~t·~. Cor i Ort¡ul'~lru Nrwiona l olo•l Capitoli dr· Tolosn. Dir.: Midwl Pla~•on. (156m). 20.00 SELECCIÓDE JAZZ Progrumn do:tlir•nt u Iu onÚ¡,il'lr do• jllZZ amb guió d' \lbrrt \tallofn~. 22.00 COl\ CERT J'\1AG l NAR.l Cuiú i •I'IL•t•t•iil: Rnimon Colonwr íJoan \ïw,, 23.30 '\OCTI Ilt\ \lú~ira ¡wr uruhur t•l chn. Prl',ental'io) a dtrr·r•t· dL· \furii JanP. 00.30 REPEHTOHI DE NIT DIU.UNS, 18 DE NO· VEMBRI DE 1996 07.00 L'OBE UTURA \ Iúsir·u pt'r' c·onll•llÇUI' o•J cliu. Ht•cull d'ohr·t·~ hrt•IIN pl'l'RCIIIUdcs per Juan Vh•f•H. l u..Iou hucUelinR infnrrnntius i u¡¡o•mlc•N mubicals. 09.00 Bll1'LLETÍ DE NOT Í- ClES 09.08 TE:\IPS DE LES !\fUSES L na hora de mú•ica ba no('a pro:scntada per Joan Yiw•. 10.00 Bt.:TLLETÍ DE ~OTÍ­ CIES 10.08 CAPSA DE l\IÍ:SlCA CllAUSSON: Sinúonia op. 20. On¡ut>stno Simfònit'a de Basilo;a. Dir.: Armin Jordan. (36m). C. Ph. E.BACH: ··Osterkaotatc''. Wq 244. :M:urtino Lins. ~o¡wano. Pau l Ell iot. to>nor·. Gotthold S!'bwan, huix. Das Klcint• Konl.cr·t. Di o·.: H ..,·munn GIULIAN I: (27m). Max. Com•t•rt pl'r u guitarra op. 30. Sic¡;rried Hcbre11tl. l :Musici. (28m). Hr\NDEL: Sonata per a Jlnutn dl' bec i continu, op. 1 n. 7. Camer·ata de Colònia. (llm). GRETHY: El judici dc Mides. (Extractes). Solistes vorals. Cor dl' In Capella R!'ial de París. La Petitt' Bandt'. Dir.: Gu,;ta,· Lt>onhnrdt. (36m). SCRL\.Bll\: Promt•teu. cl poema del foc, op. 60. Pett'r Jnblon~ki . piano. Cor dr In Hàdio de Berlin. Orcruc~tra Sinúònica Alemaoyu dc Berlín. Dir.: \l;~dimir A•hkenazy. (22m). ROSSL,I: Sinúonia ··n signor Bmscbioo''. Orquestra Haydo de Bolzano. Dir.: Alun francis. (5m). 13.00 GMNS INTEGRALS LES SL\'IFONIES DE MOZART Sinúoniu en Si b M, KV 74¡; (A 216). Tbe Aradl"my of Ancieot Cbristophl't' Dir: Mnsio·. Hogwood i Janp Sch•·ïider. (15m}. Simfonia en Fa M, .KV 75. TIH' Acadcmy of AJJcit'nt Mu~ie. Dir.: Jaap Srbroder. (14m). Simfonia n. 14. KV i5b. Tht- AradPmy of Ancieot )lusic. Dir.: Jaap Schroder. (liru). Simfonia en Re \I. 1\.'V Illa (KV 120). Tht- Aradcmy of .\ncient Mu•ic. Dir.: Jaap Schroder Cbristopber Hogwood. (7m). 11.00 BLTLLETÍ DE NOT ÍCI ES l AGEt'iDA ~lliSICAL 1<1.13 LA CAl'ff ATA DEL CAFÈ Programa de música coral. Sl'll'cció, ¡,'Uió i pr·eot'ntació: Àlex Huhlcs. ·'A CAPELLA", una panoràmica del cant sense a<,ompnnyomcnt instrnmental. EL HJTME DEL COR: Novetats dist·ogrufiques, concerts i nolÍcit's que fao r·efcr~ncia al món ro ml. BEETHO\ E"': \a,·iut·ion' •o· brt• un trmo fll'i#nal t•n Do 111. WoO 80. Hudu !.upu. piano. ( ll m). LI \DO\: FI lluo· t•nrlln· Orc¡U(••tru 62. Op. tat. Simfònita <I<· Londrt''· Dir.: 1\et>me Jiir,·i. (!Jm ). \ I\ \LOI: Con<'er·t pt>r• a Cugot i ol·t¡ut•,tru n. Jl. R\ 171. Dunid Smith. Solj.,t¡·~ oli' Zugr·eiJ. Dir.: Tonkn "'inio-. (11m). BO't CE: Oberturn n. 12 t•n S11l M. Cuntilt·nu. Dir.: Adl'ion Slwphl'l'd. (6m). SCHUBEHT: Quu•·h·t dt• o·m·du o. 5, () 68. Quurtl't .M¡·(u~. (Hou). \1 ENDELSSO II N: Simfonin pt·•· u ,.,,.·du n. •1·. On¡ucRtru dt· Cum l11·u \n¡¡lt·~u. Dir.: William Buughtun. (!Jno). CHARPENT IER: At-tt·6. Donuniqut' Vi~w. c·unu·ntl'nu•·· A¡."'oè~ \1ellon, M>po·unu. Guillt'ntl'tll' Lam·t•n,, mrzzosu¡u·nno. Jill f\•ldnrun, •npruno. F•·ançoi~o· Puut, 'o¡u·auo. Lr• Art' \\ illium Dir.: Floris..ants. Chr·istit·. ( lOm). DEULSS\: Duuse' p!'r n arpo i orqU<·•tra. Y.,ra Butling,. Onltll'slru drl Cono•crtgl'hou" d' \m•tt•rdom. Dir.: Brrnarol llnrtink. (10m). 'IOZ.\RT: Sonato (ll'r o 'iolí i 378. Si¡dmuld piano K\ Kuijkt•n. Ltu• Ot•\IJ>,. (22m). 19.00 ALJIANAC Un r,pai dr~linut u I'V<H'Ur rl'viure ris f¡•ts mo;M rcpreijt'ntu Liu~ do•l puosut musíl·nl. Guió i scll'c<'ió rl'Alex Huhlc•s. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGEN DA MUSICAL 20.13 SELECCI Ó Jllo~ NOVETATS Presentot·ió dc Ics últimes or>,ettll!• disrogròfiquL's uporegudt'.• al nwro·ot. Espni pntr·ot·innt pl.'r Di•co., Co,to•lló. 22.00 AG~DA '\t1;SICAL 22.05 TE'\1POUAO.\ DE L'OBC CO:\CERT Pnrc¡.ri,trut per Cntolun)O 'flosica el rliu 15 dl' novl'mhn• de 1996 ui Pola u til' lo Mfu.irn Cntulnnn d<• Bnrrt•lnnn. BEETUO\ El\: Com,t·r·t ¡lt'r a piuno i OrOJU<'Sll'O Il. 5, op. 73 "E:tnperadur". SC II U\t \N'I: Simfonin n. 2, op. 61. ,\mlré Ot·qut'htr·u piano. \~1atts, Nncionnl d'F.opunya. Dir·.: Go•rd Albrcrht. 23.;{0 NOCTURN 16.00 CAPSA DE 1\IÚSICA PAGANINT: Concert 11er a violí n. I. op. 6. Yt'lmdi ) 1enuhin. Ro) a1 Phillrurmonie Orclwsu·a. Dir·. \llwrto Ert•de. {33m). Mír"ira pl'l' Prf'~cntarií> 1wnhor o•l diu. n t'lirrr•• d'Alfrt'd DIMARTS, 19 DE NO· VEMBRE DE 1996 07.00 L"OBERTt:RA :\Ju,icn pl'r t•omençar ri diu. Rrt·ull d"obre- breu' pre:<t•otudt>• pt'r JoM \'j,·p~. lndou butllrtin• informatius i ugt•ndt>s mu,il'als. 09.00 BUTLLETÍ D E NOTÍCI ES 09.08 TE:'IfPS DE LES MUSES Una horu dc mÍI8Ícn barr·o<·n prcst•utudn pt't' Joan Vi\'eS. 10.00 BUTLLETÍ D E NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE 1\JÚSICA MAHLER: Simfonia n. 10 (Andante-Adagio). Orquestra Filharmònica dt> \leoa. Dir: Claudio \bbado. (:!-~m). IIEBDE:\: Conr!'rt pPr a corda o. 5. Cuntih•na. Dir: Adt·ian Shrphenl. (llm). SAL'\T-SAE."iS: Trio amb piano n. 2. op. 92. Trio :\l.JL\YDX: t33m). Hom:l. Sequentia ad fcstnm S.P. Augustini. Cor de noil.'s i Orquestra Filhatmònicn Gyòr. Dit·.: .Miklós Szahó. (ím). PCCGIN!: Tre• Fugues per a cm·da. Orquestra dc Camhno de Srurtu Co•rilia. Dit-.: Alcssio Ylud. (9m). AHR IAGA: Sinúoniu en Ro; (versió originnl}. Lc Conc!'rt deo Nat·ioos. Dir.: .Jordi Santll . (29m). SUK: Fantasia per· a Yioli i on¡ut>slra op. 24. ] oM•f Suk. O•·qurMtru Filbarmòoio:u Tx!•ca. Dir.: Vaclav Neumann. (22m). BALDASSAR.E: Sonata pt'r a trompeta. l'orda i bn.ix continu o. 1. Ludwig Güu.ler. l\t'ues Barbi~rhes Collegium J\fm;io·um Lcipzig. Dir.: :\Ta~ Pommer. (im). HENSELT: Ynriarioo~ de t·oncert ,obre un t<:ma de dr Diable" le ··Robt>rt \lryt'rbl't'r. op. 11. :\larc-.\ndré Hamelin. piano. Orc¡uo>stra Sinúònica Escocesa de la BBC. Dir.: '\1artyo Brabbins. (18m). ~ = ·;; 5I f;;' ~· 145 l:i.OO GRANS llliTEGRALS LES Sf\IF01';1ES DE MOZART Simfonia en Do l\1, k"V 11 Lb (KV 96). Tht> Acndemy of Ancicnt Mu,.ir. Dir.: J aap St•hroder i Clu·istopher· Hogwood. (13m). Simfonia n. 13, KV ll2. 'fhe Arademy of Au rient Mw;ic. Dir.: .]. St·hroder.· i C. Ho¡,rwood. (16m). Sinúonia n. 14. KV HI. T hc Aradcmy of Aocicnt :\ltBie. Dit·.: Jnap Schroder. (22m). Celnyn. 00.30 REPERTORI DE NIT 14.00 BUTLLETÍ D E l'iOTÍClES I AGENDA l\l t:SICAL 7 1 1.1:{ '\IOI\1 E1\TS l.ÍRJCS "OLRFT: L··· UllWllt'k d .. Hu~nndt·, t·omi•din t•n mú•ira. \lit•lwl \t•r,¡·hnt•\1'. ]t•un-Paul Foudwruurt. Snphit• \lurinDt·¡:or. Jt•tm · Lout• Bindi. U>. \lu•Ït'it•n• du Lo u\ rt•. Oir.: \1an· "inkuw.ki. t5(nu) SOROZAB \L: \diu' a Iu holwmiu. Tt•t•t••n BPr¡.:nnln. \Jnnuel \u"l•m.i. \'ktm dt• Nnrke. Cor Cantor,. dt• \focll'id. Orquc~lrn Sunfònic-n. llit·.: Puhlo Soruzúbul. (~1m). 16.00 CAPSA DE '\IÚSICA llVOH U": Simfnnin n. I. Ot·qut•Hti'U Simfòuic·u dt• Loncln•M. Dir.: I. 1\t•rt(•~z. (·11m). FHEDEHIC ff I>E PH(;SSI\: C:onet'r't l"''' u nuutn. t'orrlu i t'ttntinu n. ·1, t'U Ht• M. l\.urt Rt•dt·l. Ül'!fllt'•tr·n Pro \rtc• de Munir. Oir.• Kurt Rl'clt•l (19m). \J\A1 Dl: Sunntn prr a •wlonrt>l n. 6, R\ 1(1. Chr;,tupht>r Corn. 'wlunrt·l Chri-topht>r Ho¡,.,. onil, rin' i.-i·mhnl. .\j!t't'l Zwei•tru. 'iolonrel. f.u~tÒ'ne Frrri•, J•.'uitur·ru hurnwn. Tom Finut·nnt•. unillnüt. (11m}. RIIFil\BERGEH : Cunt·l'rt pt·r n piunu i urt¡tw.tro. up. 91. \fit·hut•l Punti. Ortttt•••tra Simfònirn ell' Bt•rhn. Dir.: \olkt'r Srhmitlt-Gcrtt•nbuc·h. (28m ). eLJl\1\..\: Lu jota nro~ont•Mn, ohHturu t•spanyola n. I. Orqttl'.•tr·u Simft\ni<•n dt• I'L HSS. Dir: Ev~'ltt'lli Svc•tlotHI\. (10m). D.SCAHLA'IvrJ: Pinn¡.wtt• ot·rhi dolt•nti, C'lllltOttl. Kuk E<•kcr~­ lt•y, sopruuo. Fiuri \ l ui\it·nli. Oir.: P~rwlopt• Rup•on. (.13m). VACIIO'I: Quurtl'l fit> c·nnla. Op. 11 n. :i. Erlouurd Popa. viuli (ll). Trio tlt• Corda tlc Park (11m). S'I'ICII PlNTO: Con('t!l'l pt•r 11 trompo i orqut>•· Ira n. i. Vlutlimiru 1-.lo•nkaBourhuJ.¡vÚ. Orqut•,tra d~ Cumbru 20.00 BUTLLETÍ DE ~OTÍ­ CIES I AeL'\'DA ;)JLSJCAL Hnrndin. 20.13 GRANS OBRES TX.AIKOVSKI: El trencanou•. ballet. Orque,tra Filliarmònka dt• Brrlín. Dir.: Seymon By('hko,, (89m). 22.05 ELS NOSTRES CON- 13.00 GRANS II''TEeltU.S LES Sl'\lFOi\IES DE :\10Z.\RT CERTS CO!'I'CERT o.>nre¡:isu·at .,¡ tliu 26 d'abril de 1996 ul CPntre Cullur·al dP Sant Cugnt. LES ANELLES DELS ANYS . Ohrt•H d(' R.STHAUSS, eEEH-lARD, MOMPOU i E.FEHRER. Mortn Clnl'iuna. soprano. Elisendn Cabt'ro. mezzosoprano. Jc•us Silveotre, piano. Àlex Su_•anna, rnpoode. C66m). 23.30 ~OCTL'R.."' )fú,ica per acabar t'I din. Pr,·-entnció a càrrer· d' Alfr1•tl Celn)a. 00.30 REPE.RTORJ DE i\lT DIMECRES, 20 DE NO. YEMBRE DE 1996 07.00 L"OBERTI' RA :\Jú,iea per comt>nçar t>l diu. R('('trU d'ohr~o; brt'us prt'~<'ntn­ des per Joan Yi.,.e•. Induu hutllt•tin~ informatiu' i agendc, mu--iral¡o;.. 09.00 BUTLLETI DE NOTÍ- CIES 09.08 TE~IPS DE LES lll.íSES Una hora dP mfuiea barroro pt't'•cntada pt'r Joan \ ï' e•. 10.00 BUTLLETÍ DE :\OTÍClES de 10.08 CAPSA DE JfÚ~ICA Ràrlio ;\fo,cou. Oir.: \1adímir Eclwunl Dowur•. (Mm). \V\G- Or·qrw!<tt·u Philhol'llwniu. Oir·.: Au u tolc• Fibltrlllud. (10m). DELIUS: En t•'C•nlhrr t•l pt;mcr r·ucut dt• Iu l>rinutvt>ru (dl' ll'o 8 Fedoseye•. (35m). eiULL\..'il: 4 pece, pPr a Vt'U i gujtarra. Antonia Eli•allf'th Brown, soprano. Adriano Sebaotiani. gtritarra. (12m). SANT-SAE.VS: lR Délu::e. pr1•· ludi op . .J.5 Orqul'stru dr• Parí.•. 11.13 EL eRAl\ SEGLE Prn!(romo dt• mú-it·e nntigu. S¡oft•t·rió, guió i pn··t•ntació a ròrrt>c' clt• Joan \ÏH'•. eJt\\!) FA)JÍLIF:S (3): EJ, St·arlutti. EL PAR:\',\S. lft.oo f.AP!'\ DE u(srCA C.ST \ \IITZ: Simfmua t•onrt•rtant l"'r 11 'ioli 1 'iola t·n R" .\1. Rid10rd Fri,•rnorr. Ho¡wr Bt••t. Lorulun J.c·,tivul Orl'he•lra. Dir.: Ho,s Popi.,, (lïrn). ~IEL­ SE\: l l )rnlliJM \mm;,, op. 12. l n¡rn Nil'lwn. Poui Elming. \me Elkt·n~. Pt•r lllt}<'l', Jorgcon Dit.l!'\'~c·n. Cor dc noi• dc Cu¡wnhogut·rr. Cor i Orque,1ra Sinúi'rnku tlt• In lhi<lio '\nrional Dunc~u. Dir.: Lt•if St•¡:t•rolom. (2 1m). BOCCHERI\1: Quintc>t omb pinnu n. ft, op. 57. G •HB. Putrir·k Colwn, piunoforte. Quurt••t \lo-aïqut•<. 121m). \\'EREH: Currt·t•rt pvr u durinf't i urqu•·•tru n. 2, Op 7l. Eduard Hntnn~r·. Ortlu•••tm Smúbnira de 8umlwr¡:. Dir·.; Ol.-¡( Cat•toni. (20nr). UEI..\L.\~DE: Quarto Sutll• (Simf<•nír•• p..J, •upon. del H<'i ). ErN·mlrlo· Lu Stmphoni<' du \1nrui•. Dir.; lluf.!u fi¡•ym•. (23m). 1{,\F'F: Ortt•t rll' rnnlo, "f'· 176. .\rurlc•rny of St. .\lartinin · tht•-Fít>lrk (LnllJUIII dt• l'llml11'8). (25m). F'SCH: "Elc•.liin- di¡rkl-'it hlc•iht rn1•in Vt•r¡,'llil{(rn". c·unlulll pt·•· n lf'nrrr i huix t•ontiVirltlo~i Oh·.: Daniel Barenhoim. (Sm). nu. Pt•lt•r St·lwf•irr. CHA.\ffiONNIÈRES: SuitP t'o Saxonint•. I>ir.: Ludwi¡: GUttlrr. DoM. Jan e Chapman. t>lnvicl-mbal. (8m). HAYDN: Simfonia n. 13. Tbe Academy of An('it•nl (7m). SCHUBEJI1': Sirufuniu n. 2, I> 125. Orr¡uc•Mr·o Royol Conr•r•rt~r·lmuw. Dir·.: NikcrluuM Iloruonf·ourt. (:Hm). Music. Dir.: Cbri~topher Duc•• Pt·c·•·•). Ortrm·•tr·n Filhat·· miini<·u dt• Ltvt•r¡urol. Dir.: Ho~ood. (23m). ei..AZL'NOV: \'als de COII«'rl n. l, orJ. 4 Í. Orqul'otra Simfònira do.> \1alrolm Sorgo·nt. {7m). Bnmberg. Dir.: 'liet>me Jiirvi. quatre mans. Cl3m). SCHl,. BEHT: Sonata prr a violi i piano. D 38-1. \bel Tornà~. Josep Buforn. (13m). 20.00 Bl'TLLETÍ DE NOTICIES I AGE.'\'DA MLSICAL 20.13 SELECCJÓDE NOVETATS Prt>oentació de les últiml.'s now. Simfoniu n. 15, h.\ 12·1. Thc• Ac·udc•rn; of Anrit•nt Mu•ir. Dir.: Juup Selu·Hdc1·. (16m). Simfonia n. 16, 1\ V 1211. Tlw A<"u<lerny o f Am·it•nt MuRi<·. Oit·.: Jnnp SriH'ihlc•r·. ( l ·lm). Simfuniu u. 17, Jo.\ 1:!9. Tfw \t•uciPrny of Ant'Ït'nt 1\fu•it•. Dir'.: Ch. llQb•WOOÒ. (17m), 11.00 Bt TLLETÍ DE l\OTÍCIES I \ GE."'D\ 'fl'SICAL Dir.: Annin Jortlnn. (17m). NER: Aril'.• tlt• Tunnhllu~rr· i Lolwugr·in. Vietòl'iu tlt•IK 1\n{(t'k \ 1\' \LDl: (35m). TXAIKOYSKI: Concert per u •iolí i orque.tra. op. 35. Kyoko Takeu-..·a. Orque-tra Sirnfuni<'a ENREGJSTH•\\11\NTS DE 1950. eLJ.ERE: Sirnfonin n. 1. op. 8. BBC Philhurmnnir. Dir•.: (18m). (2·1m). RAVEL: La \"al;.¡:•, Jorge ltlebohn i Carles Puig. piano 8 Im irti Bellnte, motet. T<'re'a 8PI'I(Uil7.U, rontrult. Orqul'strn de romlrru \n¡.:lc••u. Oir. .\ntorú Ru, .'\tnrhu. ( 12m). SCHLBEHT: Qunrlt'l clt• rortln up. 29 D 801. Quurtf'l j,•un !:lil>t'lilb. 22.00 AGENDA -'IUSICAL dt• Pro¡:o. Dir.: frnnti•t•k \"ojnnr. (15m). OEBt:SS\: 6 epí¡:ruf, nntit··· orqut'>lrol' pl'r .\n,ernwt. Orqttt''lrn Simfònic·u dt• Bu•ill'lt. 19.00 GRAVACIOJ\S IUSTÒRIQl.ES (9m) . .\LK.\ '\: Sonatina pt>r a piuno np. 61. \lurc·-Audré 19.00 l\Oli"' INTÈRPRETS REJUI \: Quurtct dt• Onutt•• op. 12. flault•• tl'.\tlri, c¡uartet. tal~ dioro¡,'l·àfiq¡•es npnre¡,'lldt•o al mercat. Espai pau·ocinat pPr Di.,ros Castelló. 22.00 AGENDA MUSICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT enrcgú.trul per Catalunya :\fúoica el din 20 dt' jun) dc 1996 al ca,ol dt• Cultura de \Intadepera. ~\1 FE'ITI\ .\L L\TER..'ic\CIO'í.AL DE ~¡(' SIC.\. Obre5 de ~IO~fPOL. OL~SEK. SERRA. YOCH. e \RCI .\. FALLA. eR.\'\.\DOS. entre d"altre.•. Juan )fono Cuéllar. guitarra. (-18m). DUOUS, 21 DE NO. VEMBRE DE 1996 07.00 L'OBERTURA \fúsil'n per comt'nr;ar t'I diu. Ro.>t•till d'obrt'~ brt•us prest•ntude, per Joan '\lws. Inclou lmtllf'tin~ irúot·rnatiu~ i ngemllll! rriiiRÍC'als. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 TE~fPS DE LES l l LSES l'na horu de mÚ!>icu hnrrot'n prt'•entoda per Joan Vive•. 10.00 Bl1TLLETÍ DE NOTÍe rES 10.08 CAPSA DE )rlSICA S.\I'iT-S.U:\S, Salm X \ JJI, CO<'Ii Enarrant, op. !2. Frunr;oi•e Pollet. ;\fagal.i Cbalrn!'anDumonte. Jean-Lut· \ïulo . è\irola~ Rhenq. Snlistt'R instnt mt'ntok Cor Regional Vittoriu d'lle dt' Franct'. Orqu..stru 'liocional d'De de Francr. Dir.: .Jacques Mf'rcicr. (36m). BOCCTIERTNI: Simfunio op. 35 n. 5, 513. Deutsche Knuuncrukadenúc Neuss. Dir.: Johaunt•s e eorilzki. (llm). eH.IEe: Sonata per a violí i piano op. 8. .Joaquín Palomorea. Midwl Wagemans. (20m). B1\CH: Con('ert per u Ouuta. violi, claviel-mhal i orquestra BWY 1014. Wilhc•rt Ilazdet. \nrlrew i'lolun,l'. Ton Koopmnn. Orqne"tru •a U- is. i- E- e- es er .r le ~ · 1 (. Barrora rl 'Ams tt>rrlnm. Dir.: Ton Koopman. (21m). TXAI}.0\ SKI: Coprki italiu, op. 45. Orqur,tra Simfònica dc Ría"io. Dudaro' a. Dir.: y.,roniku (lóm). '1EIILL: La diUosc du jPunr llo>nri, obt•t·tura. Orque~tra d~ la Fnndnl'ÏÓ Gullwnkiun. Dir.: '1icht•l Swie rczewski. (l lm ). LINLE''l (1•l jove): Donghtt'r of ll!'ll\ 'n, fuir art thou! (Du rthuln ), c·ontutu. Julia Guoding, onpruno. Cot· i On¡uPstru Tht• Pud ey uf lnRtrumL•nt s. Dir.: Puul Nit-bolson. (17m). BRATIMS: Scrl'nota per a orqtH'~Il·n n. 2, up . 16. Orqucsu·a Simftonic·u clc1 Vit·nu. Dit·.: Gat·y Bcrtini. (30m). 13.00 GUANS INTEG IU\LS LES SH1FO'IIES DE MOZAHT Simfonia n. 18, 1\.V 130. The Academy of \nrit•nt Mu~i('. Dit·.: Jaap Srhrildrr. (21m). Simfonia n. 19. K \ 132. Tht• i\t·aclt•m) of Ancit'ot 'fu,ir. Oit·.: Jaap Schr üder. (26m). 1-t.OO BL TLLETÍ DE 1\0TÍClES I AGE:>iDA l\R'SICAL 14.131\ltSICS DE CATALUNYA \'ULS: Tn•., invcnc·ionH. Xavier Turull, 'iolí. An¡.(t•l Snlt•r, piano. (10m). MORERA: ,\rics i ft·ugntt'nl>\ d'obn·s lít·itlltf'~ amb tt·xt de Guimrr·à. .l nun Cubcr·u. tenor. .Joan Rubinot , piano. Tres SCARLATTI: (llm). Sonates. Contrust, clut'l do• piuno~. (12m). KÜIIN I~ L: Al'in variaria sohr·c o•l Cnrul "HrrT Jrsu, df'inc i\ng>~t unti Pt•in". Pere Ro~. violo du Gnmbu. (12m). \1\'1 \HGÓS: Sonutu pt•r a flauta i piano (1979). JnumP CortacleUos. flauta. Lluís Vidal, piano. (20m). 1301'1'0: Dut•s àrie• dc Mc•fistnfelt•. 1\lont•errot CaboiiP. Lu!'iano Povorolti. Cor df' I'Òpt'rn df' Londreij. " ououul Pbilhormoni<' Ordtt•,tro. Oir.; Oliviero dt> hhritib. (9m). .\.SOLER: Concert en Lu '1. n. 5. \fontwrrnt Torrt•nt, nrgtw. 'faria Lluï•n Cortutln. l'luvic~m­ bal. llOm). BR'íCIC: Míasi!-o tle Cambru lli. Grup Vol ud Lihitum. ( lOm). 16.00 CAPSA DE MÚSICA BEETIIOVEN: g brrnont, mú8it·o pet· 11 Iu trng,\lin tic• Goethe, o¡J. 8·1. Ruth Zit•~nk, ~nprono. Ulrirb 'rukur, n •eitutlor·. Or·qut•Btra F'ilhnnni\nicu d'llumburg. Dir.: Gt·r·d Albt'C'l'hL. (45m). WASSENAER: Cout•t•r·to arrnoniru n. 5. Orc¡tH'Hit'u Bnrroca d'AmHtt·r·dum. Oir.: Ton Kooprnun. (10m). RAKJ J. MA'lll'IOV: Concert pt•r 11 pinno n. l. Jean-Yvt•s Thihaudc>t. Orquestra de Cleveland. Dir.: 'lodimir Ashkenazy. (28m). J.Ch.BACH: Simfonia (Obertnra) op. 3 n. 6. The Hanover Band. Dir.: Antbony Hal•trad. (9m). COSSEC: Quartet amb flauta op. 14 n. 3. Patrice Bocquillon. Trio dc corda \lillière. (llm). )ffi:.\'DELSSOIIN: Simfonia n. l, Op. 11. ''182-1·-. Orquestr·a cir Iu CPwnndbnus de Leipzig. Dir.: Kut·t Masur. (28m). HAYDN: Ariadna o Noxos, cantata . T~reso Rerganza, mezzosoprano. Onrucstr·a de Cambra AugiPsu. Dir. : Marccllo Viou.i. (19m). TARTrNl: Concert pet· u vio lí, corcla i <"Ontinu, €'n la lli, D lU. Cto Ugbi. I Solisti Venf'ti. Dir.: Claudio Scimone. (15m). 19.00 PENTAGRA.'UA Programo de divulgac.-ió musieni. Guió i realització: P!'rl' Buré' i Àlex Robles. BPckf'lt. Orqut•,tru clel Fr•,thal de Londr,•,, Oir.: Rn" Pn¡Jlt'. (10m). 02.00 REPERTORI DE 1\IT DIVENDRES, 22 DE NOVEMBRE DE 1996 07.00 L'OBEitTLRA Míasirn lll'r ronlt'nc;ar r•l diu. Recull d'obr·c·~ bt•t•ns pre•t'ntudrs pt'r Jonn \'ht•ij. lndou butlletins infonnutins i o¡;t•nciP~ mnska ls. 09.00 BUTLLETÍ DE NOT ÍCIES 09.08 TE:\IPS DE LES MUSES Una hot·a dt• múoira hntTora prcst'ntadn ¡wr J oun YiveN. 10.00 BlJTLLETÍ DE NOTÍCIES 21.00 GRAI'\S L~TÈRPRETS hJRI TE KA..~AWA. 1\.ERI\': Cinr co nçon.,. London Sinfoniella. Dir.: Jonathan Tunick. (15m). ~IOZART: \'t'<per·ae ,olenne,; dc ronfe;;sore. lo..Y 339. ElizabNh Bainbridge. R)land Dn,;e~. Gwynne Ho"eU. Cor i dr Sinúònica OrCJUC~tra Lonrlres. Dir.: Colin Da' is. (29m). OBRADORS: 5 cançons dltsijiques rspanyolcs. Hoger Vi¡..'llolPs. piano. (9ru). 22.00 AGENDA MUSI CAL 22.05 ELS NOSTRES CON- CEHTS CONCERT t'nt·egisu-at el diu 5 dc febrer de 1995 n la Sa lo Pupcr de l\lúsicu de CapeJiarll's. JAZZ A DOS PL\JiiOS. Manel Camp i Josl'p l'fas "KitJ1us", piano. (82m). 23.30 NOCTL'RN 20.00 Bll fLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA iUUSICAL 20.13 '"A I..A MANERA DE.... " L n convidat ens proposa i comenta la música que li agrada. Cu:ió i presentació d e J oan Yive~. Producció de Dolors Busquets. 22.00 AGENDA l\lUSICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCEHT cm·Cbristrat per la Hàdio Txecu el dia 16 dr maig de 1994 al Festival Internacional dc \1úsica Primavera de Praga . Concer·t dels Guanyadors del Concurs d'interpretació d'orgut'. Obrl's de GUIL."\L\JiiT. MACHA. BACH i RECER. Wadaw Severyn Golonka. orgue. Po,·el Cerny, orgue. (68m). 23.30 NOCTUR~ :'11ía•ica per acabar el dia. Pre;entarió a càrrec d'Alfred Celaya. 00.30 MÚSICA DEL SEGLE XX XOSTA.KOVl'rX: 6 poemes de Marina Tsvctaeva op. 143 a. contralt. Weokel, Ortrun Orquestra del Concert.gebouw. Amsterdam. Dir.: Bernord Hnitlnk. (23m). NULHAUD: Simfonia n. 6. op. 3<l3. On¡u€'strn Simfònica de la Hòdio dl' Bnsilen, Dir.: Alun Fronda. (30m ). BARBER: Sonata Jll'l' a piano op. 26. (21 m). J oan nn Mac~regor. ARNOLD: Coll(·ert per a Oau ta i orque&trn n. 1, op. ·l5. Edword 10.08 CAPSA DE ;\IÍ:SICA H.A\1)., , Mi.sn rl,· San tu Ct·rilio, Jlob . XXll:S. Juclitlt "t·IMm. \1argurt'l Cable. i\tort)'ll Ilill. Oa,id Thomu,. Cor tlt•lu Clu;M Churl'h Cothttlrnl, Oxf<!l'd. Tbc Acodcm) uf \nt•ient Mu•ir. Oir.: Simon Prf'stnn. (69m). llR UC II: Concert per u \iolí i Ol'lllll'~tra n. 2. op. 14. ltzhnk Pt•rlrnnn. Or·qut•str·u Filharmc'lnit•u d'h1'111'1. Dir.: Zultin Ml'lttu. (24m). RODJUGO: Ttiptic· 1wr u guitarr·a. Mor<" Jcnn-Brmurd, gttitorra. (10m). .J.Ch.l3ACH: Sinúonia op. 6 n. 3. Onpti'Htra de Camhro li<Jiunclchu. Dir.: David Zinmun. (7m). PUCCINI: Crisontcmi, pe•· u t¡uurtN de Giovnntl Quur·tc•tto cordo. haliano. (6m). GERSILWlN: A DamJOcl in Di!.tn•s;,, sui te. Tlw Prin('rs~ Tlwatf'r Orrhcstru. Dir: .Tobn '1cGlinn. (6m). SC HAR\\ E~~\: Conct•rt pt•r u piano i or<¡ut•;,tru n. I, op. 82. Steph en Houj!h. Orque;,tra Sinúònit·o clc Birmingltam. Oir.: L'l-.'rence Fnstt•r·. PQm). 13.00 GRANS 11'iTEGRALS LES SIMFONIES DE MOZART Simfonia n. 20, 1\.V 133. Tb<' Ararlr my of Ancil'nt Mn~it• . Dir.: Jaap Sc hrüdt•r·. (28m). Simfonia n. 21, "-"V 1 H. The Arnclt•my of Ancicnt Musir. Dir.: Janp Sclwüdt'r. (20rn). 14.00 BUTLLETi DE NOTÍCIES I AGENDA MUS ICAL 14.13 EL OIA DE L'OIENT Pr·ogramuci6 reulitzudu n purtir dt• lrs ¡wtil'ions qui' els no~trt·~ oienli! han frt ol <•ontt''-lador dl' Catalutt)U Mía,ico, td. 202 :~5 35. Música per ncnbar el dia. Pre•l'ntadó a ràrrec d'Alfred Celoya. 00.30 REPERTORI DE 1\lT DE 23 DISSABTE, NOVEMBRE DE 1996 14 5 07.00 L'OBERTURA Vlúsira pH començar ri dia. R!'cull d'obres breus pr·esentndes lli''' Pilar Suhirà . 09.00 !lfÚSJCA P ER A COBLA CONCERT enregistrat per Catalunya 1\'lúsira pj dia 18 d'octubr·e dc 1992 al Palau dr la Música Cat.alana. XXI CONCERT DE SARDA.l\"ES I MÚSI CA PER A COBL..-\ (21 part). Obr!'~ de \'ILUL-\i'\'YÀ i MARTI:\"EZ cmrbJ. J aume NoneU, presentador. Cobla La Prinripal de La Bisbal. Cobla Frlincesc 'font¡,rrins. Dir.: CnboÚ. )fortí Camús. (40ru) . CO~IÍ:\: Ofrena a ,;olctes del bo•c. •nrdana per a du e..• coble, i timbales. Cobla Selvata na. Cobla Montgrins. Dir.: Martirià Font. (6m). 10.00 P ENTAGRJ\¡'1A Repetidó del programa eml•s el dljonM. l l .OO EL DIA DE L'OlENT Progrumadó realitzada a partit· dc• lc• peticions que elq nostres ni('ntg han fet al contestador rle Catalunya Miisit'a, tel. 202 35 35. 20.00 I:,\UDIOVISUAL Ln programa rl'Àle.x Gorina. 9 22.00 GitA ~S OBRES 15.00 "AL-\ \IANERA DE.... " 13.00 GRAi\S INTEGJtAI.S TELE\1 \ "'t\: Po,,¡¡, '''llOO• Sunl 'futt•u. Unrhnr11 Srhlirk. Cluudiu S..Iwb..rt. \\ ilfril'd Judwn,. Stt•fun Dnrr. Al'him Kiil-k. lluns-CNor~ Wimnwr. Coll~¡!ium \twulo• dt•< Burh-Cho rt·• Sit•¡:t•n. ()¡·qw•,tro Bnrroro "Lo S tro' n¡:un1n (..¡;(n ... Dir.: Ulril'h SWizt•l. (79m). Rerwtirió del pro¡rromu cmè-• d dijous ni H>prc. LES SI\IFO,IES DE 'IOZ..\RT Simfonia <'n Rt• "· h.\ 135. Thl' \rndt•m) of \.m·it•nt 'fu•ic. Oir.: Jonp Sc·hrii•lt•r. ¡!lm). Sinúonio l'O R1• \1 "'\.50", K\ I llu (K\ I:n/a). Tlw \ratl•·m) of \m·il'nt .\Im.ic·. Dir.: Jnup S~:hriidcr. (im). Simfonin n. 26. K\' 16la (K \ 181). Tlw \1·udemy o f ,\ndt'nl \tu•it-. Dir.: Janp Srhrüdt'r. (9m). Simfonia n. 27, K\ l6lh (KV 199). Th,• At·¡uJt·uay of Anrit•nl .\fn,i•·· Dir·.: Juup Sdu·iidt•r. (20m). 17.00 TE.\JPOJUDA D'ÒPERA DE CATALUi\'YA \f(SICA J\1íe.iro pt·r 1wnhn1· ri din. Pn••t•uturiú u dt• Muró J¡m Í·. LLLLI: Anuida. tragt-din lírica en ciuc aell's i un pròle~. Gui11emette Laut·ens. Howard Crook. \ 'éroniqur Gen,. 'oÍ'mi llime. Bernard DPielrP. Gille• Ragon. Cor i Orquestra <lt•l CoiiPgiurn \oc aie i dc Iu Cbapellc R oyniP. Dir.: PhilippP Herreweghe. (156m). U0.30 HEPimTOIU DE NIT 20.00 SELECClÓDE JAZZ 23.30 1\0<.:Tl HI\ ,.,¡,.,.,.,. 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CO:'\'CERT enrt•¡ri•trnt el tlin 29 dl' març de 1995 ala Sala Puper dt• )fúsica de CapcUadr,. BR.Uf\15: Trio amb piano n. I, op. 8. XOSTAK0\1TX: Trio amb piano o. 2, op. 6ï. Trio i'iovalis. (Mm). 23.30 NOCTURN )fúqica pe•· acabar el dia. Prc~entoció a càrrl't' d'A1fn·d Ct>lnya . 00.30 HEPERTORJ DE NIT DIUMENGE, 24 DE NOVEMBRE DE 1996 Pr·ogrnmu ciPdicul u ln mú~it·u dc juzz umh guió d'Ailwrl Mollofr~. l\lukit•o p<'r C'OIIIt'nçor l'I di11. llc<·ull tl'ohrt'" hn•u• pr<'•cntad~s pt•r Pilor Sub1rà. Guió i aclet·ció: Raimon Colonwr i Jonn \'i\'4'8. 23.30 NOCTl~ \tú,ira 09.00 .M lslQlES MÍSTIQL ES BRt:H,S: 145 \In•• DIC'hl d~r )lt•nsc·h ouf du•,rr Erdt>n in Stt•trm Strt•itt• k<'Ïn. t•ontata. Grctn l>t· Rt·~~dwrt'. Jamt•• Bowmun. Gn) Dl' 'lry. \lo." \an E¡,.•1nontl. Rit•t•rc·nr Con,ort. (1-lm). MESSI \E"': Trois petitt's tiiUr¡tÏt'H dt• Iu prt''<'nrr t(¡.;. nt•. Yvonnt• Loriucl. piano. Jt•onnt• Loriold, ont•N Murtcnot. En¡,¡•mblc \ot·nl "\ cot•m· joie" dt• Gn·nnblc. En~t>mhlc lmt.-uuwntul ,¡,. Crt•no(¡lt•. Dir.: S tí-p hon•• Curdnn. (:38m). WEELKES: l\inth St•r\.ice. Cht·ist Chun·h Cnthcdt·ol Choir. Dir.: Stt•plwn Durlington. (15m). MOZ.\.RT: Litunine ell' B'\1\ (Luurt•hwnt•), KV 109. \fitsuko Shiroi. llt•idi Ric.~. Elwrhnrd Bürluwr. fl t•rmann Chri~tinn Pol~tt'r. Cor i Ort¡ueMra Simfònirn dt• la Ràdio d•• lA.'ípúj~. Dir.: Herht'rt Kt•gl·1. (13m). \.LFO\S \ EL SA\ 1: Trl's rantigo~ de Santa \!aría. \llu Frum·t••ea. (15m). BERLIOZ: Sa1w Ht•ginn t:n La \1 . Cor de In Radiotdl'\;,ió Txcrn. Ort!Ut•,tra Simfòni!'n de Prn¡;u. Dir.: E•lonrdo Brizio. (6m). 1 1.00 TJtANSMISSIÓEN DlRECTE DE LA ~fiSSA CONVENTUAL DF.S DEL '\fONESTIR DE MONTSERRAT 12.:iO DIVEHTIJ\1ENT 10 Un uú~• liu mu~it·ul un e~ rornhioa la mÍIMÍt·u umh Iu infonluwió i In partidpm·ió dels nostreH oi!·nt~. BLOC DE NOTES. EL TREI\CACLOSQuES. S:\C DE DLBTES. DIMARTS, 26 DE NOVEMBRE DE 1996 U.l:l LA CANT<\TA DEL CAFÈ 22.00 CONCERT ntAGlNARI 07.00 L'OBEitTlJJtA 1•1.00 BUTLLETÍ OE NOTÍCIJ<:S I AGENDA MUS ICAL per acabar p) dia. a eàrree de )faró Pre,enta~:ió Jnné. Pro~r·amn dt• míu.i1·n l'Oral. Sl'lt•<'<'ÍÓ, ¡tuiú i prt•-.·nturiío: .Àiex Robi.·•. "\ C.\.PELLA". una panoròrnit·n d!'l l'ant -.•ct>e al'ompnn) Olllt'lll in•lrllmt.'ntal. EL RIT\IE DFL COR: '\owtat' di'ro¡:ràfit]UC•. t·om·t•rt, i notíri!'> qut• fan rt•ft·r\-nria ol món •·oral. Oï.OO L'OBERTLRA '\1ú•i('n per començar el tlin. Rf'rull d'obres breus presentud"" per Jonu \l,es. lm·lou bnt· llctim, informatius i ng<'ndrmuhlcnJs.. 09.00 BLTLLETÍ DE 1\0TÍ- CIES 00.30 REPERTORI DE NIT l6.tKl C.\PS \ OE DILLUNS, 25 DE NO· VEMBRE DE 1996 Oï.OO L'OBERTl' RA \lúsica per comt-n~ar el din. Rceull d'obres br t>u..¡ prc•l'ntnclc• p('r Joan Yh es. lndou hntllelin- iuformatiuo i a~endl's mu,icak 09.00 BCTLLETÍ DE NOTÍClES 09.08 TDIPS DE LES ~ll.'SES U na hora dè mú..-ira barroca pn..,entada per Joan Vi.\ e-. 10.00 BUTI.LETÍ DE ~OTÍ­ CIES 10.08 CAPSA DE JfÍ'SICA C.Pb.E.BACH: Cont't'rt ¡.oer u do, rLnecins H 410 (Wq 16). C. LN.nhordt. A. Curti•. Collegium Aureum. Dir: Franz Jo•I'Í ~leier. (23m). P.\.1:\"E: Simfonia n. 2. op 34 (A Ja Prima~era). Orquestra Filharmònka dl' Novo York. Dir: Zuhiu '\fehto. (SOm). '\1AB.LER: Kindertotenlit>der. ChriHa Ludwig. Orqueolra Filharmònica de Berlín. Dir.: Herhert von Kurajnn. (26m¡. B EETHOVEN: Concert per 8 piano i orque,tru n. op. 37. l\lurray Perahia. Orr¡ul'~lra del ConcertgPbouw. Dir.: Bernnrcl Hoitink. (36m). KODALY: Dut•t per a violí i violrmcel, op. ï. Jean-Jacqu.-, Kaotorow. Muri Fujiwnra. {25m). a. 'fl SIC\ S.\1'\T-s .u::--s: 'íui11· \l¡:l'riana. op. 60. Or<]Ut••lru Simfclni!'a dt• Lomln·•. Dir: \umlnní Bull. (21m). SPOJHl: (.uurt•rt per o duriut•t i orqut•,tr·u n. :i. WoO 19. Kurl Lri~ll'l'. Or<¡UI'•Lro Simf,)nÍI'Il rl1· lo Rúdio dc Stutt~u•·t. Dir: Hofat•l Frühbt•c·k dt• Buq.;o~. 128m). BR.Affi1S: Simfnniu n. 3. op. 90. OriiUC>lru Simfflniru clt• ~ic·o¡¡n. Dir.: Gcurg Solti. ( lOm). k.URTE: Cuno;on' clt· trcoluulor·~. Soli•tt·• vnc•u(,. Prn¡¡ut• Marlri¡;al Sin ¡:c•r,. \1u,it·u llolwmíru. Dir.: Jnm,(ov Kn·t•k. (21m). H..\.YD:'\': Quortl'l dc rordn o¡.o. 76 o. 3 "EmpHaulor". Quortl't Prn¡:a. (25m). R \.lí.Jnl \.:\1\0V: Con· l'<' ri rwr O piano i Orf)IH'•Iro n . l. \irtnr Er'''l'n. Orqut•,tru Sim· fònit·u dt• l' E•tnt ell' l'l R.SS. Dir.: G. Pro•ntorm. (2Ïm). 19.00 AJ.I\J.\!'1 \ C Un t•,pui rft•,linal u evocar i r..víun• t•l• ft•t.> m{•, rt•prt•,.,ntatiu• dt-1 po••ut mu•it•ul. Guió i ,.,Jcet·ió d'.\.1,•x Hohh·"· 20.()() BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 20.13 SELECCIÓ OE NOVETATS Pn·•t'utud{¡ de 11'8 tliLimt·~ nnvt•tatM diMI'Il~l·àf1t]UC6 OJllll'l'gtltfi'M al m~rc·ut. E•pui puLr·ucinut ~r Di•co• Cu•ti'IIÍl. 22.00 ACEl\ DA MUSICAL 09.08 TE)JPS DE LES -'n'SES Una hora de mú:J!'n horrnc·o prc-entado per Jonn Yheo. 10.00 B L'TL.LETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE l\1Í'S l CA BAX: Simfonia n. 3. Ort!UP,trn Filharmònica de Londres. Dir.: ll•1d1'o Thomson. (SOm). .MOZA RT: Missa hrc,·is KV 220 (196b) "Missa òel~ pardal• .. Soli•tt•s vocnls. Cor dr• lo Catedral de llc~en~hur¡;. Orquestra Simfònica d~ la Ràdio de Bo•iera. Dir: Rofad Kuht>lik. (18m). H. \'I D'\: Quartl't de corda op. 17 n. l. Hob. IU :25. Quarti'! Tútrai. (20m). RAK.llliA.'\1:'(0\': :,on.ata per a ,;o(oll(·d i piano, op. 19. Anne Co.<tind. Pil'rrt•· Laurent .\imard. (33m). '!ELSE;\: Co=ert p<'r a clnrinl't op. 57. H aknn Ro,engrt•n. Orque•tra Simfònira d,. la Ràtlio Suera. Dir.: E•a-Pekka Solonen. (25m). COPLA.'\D: Duu per a Oauta i piano. Rnhcrt Stallman. Dovid Bucchnt't'. (13m). 13.00 CUA.NS INTEGRALS LES SIMFONIES DE MOZAHT Simfonia o. 22, KV 162. Tlw Acudemy of Antieol i\luqir. Dir.: .lanp Sdrrilder. (9m). Simfonia u. 23, f..'V l62h CKV 181). 'l'b1• A<'adt>my oL\.ncicnl Music. Dir.: J aap Schriídl't'. (9m). Simfuniu n. 24, k\ H3d.A (K\ 182). Tbr Arademy of Ancient )lusic. Dir.: Jnap Schl"iidrr. (10m). Simfonia er l. io o n. 25, K\ 173dB (K\ 183) wPetitu ¡on sol menor'". Tbc \rodem) of \nt"it•nt \1u,.iC'. Dir.: Chri.,tophPr llogwood. (28m). 14.00 Bt.:TLLETÍ DE "'OTÍCLES I AGEl\ DA l\HiSICAL 14.13 l\10:\IE~TS LÍRICS n. !d E 3. a- t- Í- s ·a i- ). o a '· I. o 1- o ·t r e a (' CHABRIER: Bt·i•í'iN o l.e, amants de- Corint hr (n<"le pr·imer· ol"uttn òpcru inueuhmla). Jo1111 Rodget·s. Mark Putlmort•. Simon Kernlysidt•. Mielull'l Gt•orgt•. Kntlu·yn llunit•~. Cm· dc l'Òpera Eacort•sn. Ot·qut'Ktt·u Simfònica Escoi'CNU dtJ Iu BBC. Dir.: .Tcutt Yvt's ÜRRIIIl('t'. (75m). LITEHES: El ~fitt·ug~t t•n In fine7n o J úpilt"t' y St•mrlt·, Kut·sut•lu barroca. Moriu Almujnno, ;opruno. Al Ap·<' Espnñol. Dir.: Edunrdo Lópt•z Bunzo. (12m). Sl'LLIY\'1: lolnntlw. t•xtnu·tt"s. Soli~tt·• vocal~. Cor~ tlt•l Ft•'ti' al de Gl}ndo•hournt•. Orqm·•tru Oir.: :\lalcolm Pro \rtt•. Surgent. (11m). 16.00 CAPS\ DE )IÚSICA STE:\H.\.,11\1 \R: Simfoniu n. I. Ort¡urstra Sinúònit·u tlt" Gotc borg. Dir.: '-rem!' Juni. {SOm). BEETHOVEN: Oett•t pl'r o rin• ohoès, dos rlm;nN•, dos fagots i 103. op. trum¡ws, dueb Chodcs Oir.: )lozznfioto. Neidkh. (22m). DVORAK: Concert per u piuno, up. :i3. Rudolf Fit·kusny. Ort(tt('btr·n Sim[ònira d(• St.Lnui~. Oit·: WaltPr SnsMkind. {37m). BACH: "lt·h habl' gl'nug'' (Nu t•m fultu res), cantoto BWV 82. lll'nr JncohM. EnR('ml>ll' •U5. Dir.: Clúarn Bant·hini. {25m). MENDEL'ISO!IN: LrR Hèbrides. op. 26. obertura. ht·ut•l Sinfonil'llu. Dir: ~lt>ntli Roclun. {10m). DITTERSOORF: "io<·turu prr a vioü, tbahtmt•nu , olut•• viole•. due, trompl's i contrabaix. Concilium .\[u,irum. {21m). 19.00 GRAVACIONS JliSTÒ- RJQtF.S E!\'REGISTR \.\tE "iTS DE 1968. .\tEDT'-ER: Sonutu per u \iolí n. 3 N\ n1i nt, op. 57 uEpi~'1 • AlrAonrlrr Lubku, violí. Evt~t•ni Svt•tlnnov, piuno. (47m). CATALANI: "Wnlly! Wully... M'hai onh-utu" dc Ln Wnlly. Heooto Tebaltli. Cnt·lu Bt•r¡;on:t.i. Or·queRtro clil"igiclo per· FuuKLo Clt•va. (7m). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍClES I AGENDA MUSICAL. a 20.13 GRANS OBRES e BERLIOZ: Lo infontt•Ra de Cri>t, trilo¡:in Rot·ro. Anm• Sofil' vou Ottt"r. Gilles Cacbemaillt•. José \'an Dam. J ulcs Bastin. AnthonJ Rolfe-Johnson. Cor \lontevenli. Orquc;;tra de l'Òpera dt' Lió. Dit·.: John Eliot Gm·diner. {95m). 22.05 ELS l\iOSTRES CONCERTS dr corda n. t, op. :{5. Quartet dt• corda ;\lnnnhrim. (2·1m). STR.A\ 11\SKI: Cont•t•rt pt•r u piano i in'Lruml'nts dt• \t'Ol. Orque>,tra Sinúòrúra de lo Ràdio \1t•man)a de Bt•rlín. Oir.: \ lndimir Ai;hkl'nozy. {18m). ~IORI'II: Regina Coeli, mott•t. \ ét·onique Gens. '-o~mi Rimt•. [A', \rts Willium Dir.: Floris~untn. Chri.stie. {10m). CONCERT enregistrat per Catalunya i\túsicn el elia 12 de juliol dc 1996 a la Plaça del Rei tle Uun·elona. FESTIVAL D'ESTIU '·GREC 96". Obres de MORERA, FERRER, RUERA, CAHRETA, JOSEP SERRA, PAULÍS, TOLDR.\.. MARTÍNEZ COMÍi'll i JOAQUIM SERRA. Cobla Sant Jordi. Dir.: Jordi León. (46m). LES SIMFON IES OE MOZAHT Simfoniu n. 29, KV 186u {KV 20 I ). Th~ Ac•ndcmy of And1•nt Music.. Oit·.: .lunp Sdu·otlrr i Chrislophc•t· ll o~wltod. (:H m). Sin1fonia n. :30, KV l86b (KV 202). Tht• At·odt•my of Am·it•nt Music. Dir.: Juup Schrüd~r Christophcr Hogwoocl. (25m). 22.00 AGENDA 1\IUSICAL 23.30 NOCTURN "\lú~it-a per acabar el dia. Pr<'sen la e ió a càiTcc d ·Alfred Celnyn. 13.00 GRANS INTEGRALS H.OO BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGEl'iDA 1\JLSICAL H.13 EL GRAN SEGLE DIMECRES, 27 DE NO.. VEMBRE DE 1996 Programa df' músic·u nntign. Scleet•ió. t~uió i JH'f'"<'nlat•it) a còrrec dc Jonn \lw•. GRAl\S FAUÍLTES U): El• Sammortini. EL PAR.'- \s. 07.00 L'OBERTURA 16.00 CAPSA DE }\fÚSJCA Músicn per començar el clin. Rt'eull d·obrcs breus pt·esentaJes per Joan Vives. Inclou hutll!'tins informatius i agendes musicals. SMETANA: Situfoniu Festivo. Orque8tru Simfòuit•n dt• la Ràdio Au8triucn. Oit·.: Lothur Zugt·oijt•k. (nm). MARINI: Ballctto primo n tr·t• e u <"inqtw. Tht• Cousot·t of Musit·kr. Oir.: Antl1ouy Ronlcy. (6m). IlAYON: Quartet d<' conlu op. 50 n. 5, l:lob. 111:4-8 '·P,·usHiu". Quut'tt·t l\iomo~. (22m). LULLY: J..,¡, Bourgcois Gentilhomme. London Obot• Bund. Mat·i.,-Angc Petit, pet·rusRió barroca. Oir.: Paul Goodwin. (l5rn).llUSONI: Turandut, Sn itt• op. .u. Ort¡urstra Filharmònicu dt• Iu Sculu. Oir.: Riccurdo \1uti. (21m). TELEli1.A.."'I~: Quat·t~t en re rn. Ricercar Con"<orl. {16m). GRTEG: Oueo melodies elrgíuques, op. 31. Orrl""'tro Simfònicn de Iu Ràdio Poloncsu de Cr ucòvio. Dir.: Tadc•uoz Wojderhow8ki. (8m). J. \. BENDA: Conrt•t·t pt•r o clovicèmhal i rordu en Do l\1. J o,ef Halu. At"! Ht•tliviva Eust'mhll'. {15m). BONONC I~I : Sit•tli. Amnrilli mia, l'lllllo tu. Ch·urd Lesnc, contr·utcnot·. 11 St•mimu·io music•all'. (l 2m). 00.30 REPERTORI DE NIT 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 TEMPS DE LES l\IUSES Una hora de música barroca presentada per Joan Vives. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE l\KSICA RECER: Variacions i Fuga >obre un tema de Hillcr. op. 100. Ort¡ucstra Filhannònica Txeen. Dir.: Vñchn· 'lleumann. (39m). BEETHOVEN: Quintet de vent rn ~li b )1. R.icet·car Academy. {13m). ELGAR: Sea Pictures, op. 37. Delta Joncs. Royal Pbilnrmonic Orchestra. Dir.: Charles Mackerrns. {20m). VANIL\L: Simfonia en Fa M. U mea Sinfonietta. Dir.: Jukkal'l'kka San1ste>. (14m). CLEMENT): Sonata per a elavicèmbal, flauta i violoncel op. 22 n. l. Eru·ico Cw;ularo. Vito Patcrnostl'r. Andrea Coen. (10m). ALBlNONl: Concerto 11 cinque, op. 9 n. 2. David Rf'irhrnherg, oboè. The English Conrert. Dir.: Trevor Pinnock. {J2m). VOL}(¡\I.Ar~: Quartet 19.00 NOUS INT ÈRPRETS GRANADOS: Tt·io nmb pitmo op. 50. 11·in Mt•nuhin. (28m). ROSSTNI I 1\'lASSENET: Dues àries d'òpl'rll. Trakn llinokuto, mczzosopruno. O~im. Wilcnski, piano. {13m). P\G \Nll\1: Sounta conct•rtadu. Ser~ •\Jpi•tt·. '~oü. Carlt>s Trepat. guitarra. (11m). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA l\ILSLCAL 20.13 SELECCIÓDE NOVETATS Pn•-.•ntació de les iiltimt•s 110,.,_ tuts discogriifiques nparcgurle~ al mercat. Ebpai patrocinnt per Discos Cnstdló. 22.00 AGENDA J\IUSICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT en r·egistrat pet· Catalunya Música el dia 5 d'agost tle 1993 o l'Esglt'-siH ParToquinl dc Torroella de Montgr-í. Xlll FESTIVAL INTERNACIONAL DE MÚSICA. BACH: Motet BWV 230. PERGOLESI: Concertino n. 2. SCHUBERT: Missa n. 2, D 167. 1\IONTEVERDI: Lauda Jerusalem Dominum. \ ' TVALDI: Glòria. RV 589. Solil'tes 'ocu!;,. Cor Ave Sol de Riga. Orquestra dt• Cambra de In Filharmònica de Riga. Oir.: Towi Lif~chitz. (84m). Q ..... = ·~ 9 e!' 23.30 NOCTURN 1\hísica pt:'t· acabar el elia. PrCNentació a càrrec d'Alfred Celaya. ¡;¡· 145 00.30 REPERTORI DE N IT DUOUS, 28 DE NO· VEMBRE DE 1996 Oi.OO L'OBERTURA Música per començar el dia. Rf'cull d'obres breus prt•scntatlPs pt'r Joan Vives. Indou butlletins itÚormatius i ugendes mu;;icals. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍClES 09.08 TDI.PS DE LES 1\IUSES Lnn hora de música barrocu preoentada per Joan Vives. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE l\1ÚSICA LISZT: Els ideals, poema si.nüonk. Orc¡ul'sll·a Simfònica de Budapest. Dir.: A . .Tóo. (27m). GALUPPf: Arripe nlpestri ad vnllctn. motet. Gérard Lesnt'. U St•minario musicale. {20m). MOSCHELES: Concertante pl'r a llnutn, oboè i orquestra. M11rc Crauwell;;. Joris Van den Hnuwe. Orquestra Simfònica de la Ràclio T\' Bel,oa. Dir.: André 11 Vundt>rnoot. (llrn). D IT'lERSDORF: Quurtt•l d1· ¡•urdu n. 5. Qunrtt•t Frunz S¡·hub,•r·t. (llírn). PROKOFI EV: Simfonia n. I. "Ciò~·ku". Orque,tro FilharmÒnH'a ,~¡. Lo• \n!(d•·~. Dir.: •\ndré Prt•,in. (15rn). \ l \RDOT C \ RCJ \: Quutrt· t·ançon• omh text de Pome) (urrunjunH'nl• dt' \ f n•urqnt•o, dt• Chopm ). Kurin On. ~opruno. Clrri~loph K••ll¡•r, piano. (l!!m). VVOR1\ h. : \nl•o~ tl•· Prngn op. 54 (n. 5 u 8). Orqut·st ra Simfòni<-u tir Pr·n~u. Olr.: .Jir-i Bt•lnhlúvt·k. (I hn). SC IIUBERT: Duu (Sunotu) JH'r'n violí i piuno () 574, op. pt11lt. 162. llkmht·t·~ clt•l Trio ¡\f'inn. (20m). ll ANDEL: MúHit•u uquiitien, suitt• u. 1. L1• Cnm•t•rt dt•s Nution~. Oir.: Jordi Sn,oll. (20m). Ta)·lor. Pf't('r Kooy. CoUegium \'ocale. Dir: Philippc Hl•rrr"eght'. (30m). GLA~O\: Stepao Razin. poema simfònir op. 13. Orqoe~tra Simfòniro dr Londres. Dir.: Yoodoni Butt. (15m). HAYD!'i: Com•ert per n orgut', Hob },.\TII:2. }lartin Ha•elhork. Divertimento Sahburg. (24m). SCHUBERT: Simfoniu o. 6, D 589 ·'Prtita". Orqut'Rtra Royal Conct'rl gebouw. Dir.: Nikolaus H amoncourt. (36m). VILLA-LOBOS: Barhianes Brasileres n. 6. pt'r u fluuta i fagot. Ar·ditb Bondi, flauta. Donnld Jobanm•sst•n, fogot. (11m). J.Ch. BACH: Simfoniu op. 18 o. 6. Orc¡ue~tra de Cambra Holondesu. Dir.: David Zinman. (9m). BÜLOW: R;;verie Faotastique, op. 7. Duni~l Blumenthal. piano. (14m). 13.00 GRANS 11\'TEGR.ALS LES SI:\IFO"'IIES DE \IOZART Simfonia e11 HP )1, 1\.\ 189b (f..'Y 203). Tht• \t·udcmy of Ant'il'nt Mu.ic. Dir.: Joop S~hrüder i Chrio,topht•r llogwoud. (28m). Simfonia n. 28. K\ 189k (1\.\-' 200). Tht• \rndt•m> of Ancieot ~fu•ic.-. Dir.: Joup !'t·hròdt'r Chri•toplwr Hogwootl. (26m). 14.011 JJt TLLlïÍ DE "iOTÍCl ES l AGENDA MUSICAL 14.13 MÚSICS DE CATALUNYA GUINJOAN: Neurnu. Grup Vol ml Libitum. (7m). C \BEZON: GloRKt'K i difl'n'neit~~. Trio Unda Mu r·is. (H•m). VE RrH: Gli nrredi r<'oth•i, cor dl' Nahurro. Cor i Ürt(Ut·~tro Simfònícn del Cran Tenir<' df'l Lirf•u. Dit·.: Jm,é Collutlo. (Sm). PUEYO: Simfoniu hurroru. Cunlt'ruta de Fruoço. IJir.: Doni!'( To•i. (13m). PLA: Com·t·rt f>~"r o flautn i orque,rrn de cordo, t'O Sí b M. J f'ao-Pil'rre Rompo!, :.olísta i dirl't·tor. Orc¡ueo,tro de Cambra Fran1 Lí,zt. (18m). l'i \\ARRETE: \lelotlil·~ dl' S~phorud. ~nou Rtct·i. mezzo,oprono. Bt'mot Ca~tillrjo. floutn. Jordi Rut-•inyol. ~uitorro. (10m). C0\1J>TE: L'última ronfidi>nrio. Xuvier Complt>, piano. (10m). FALl A: El corregidor y Iu molirlt'J'O, primer r¡uodrt>. Orqucsto·a tlt> Combrn Tcutre Llíurr. Dir.: .lost•p Pon". (15m). 16.00 CAPSA D E MÚSI CA 12 GOETZ: Q uint(:L umb piano op. 16. Tl'i.o Cübt'l Berlín. Lois Lnndsvt•t·k. violo. Akit·a Akubobhi. con t rubuix. (26m). BACil : "Erfr('ut l'ul'lr, ihr H t••·zo•n" (Ait'~rt·u-vos, ror~). t•antnta BWV 66. Barboro Schlít·k. Kui We~~I'L J omcs 19.00 P El'iTAGRA.'lA Programa de dimlgnció mu•ical. Gnió i realització: Pere Bnrk i Uex Robi!". 20.00 BtJ'TLLETÍ DE ~OTÍ­ CIES I AGL'\lJA ' ll'SICAL d' \uot•hwitz. Soliotes voeak Cor i Orc¡ue.<trn Filharmònil'O de Cruròvin. Dir.: Hrnryk Czyz. (2-lm). BEH REN D: Sl'rrnoto ¡wr u mandolina i orque•tra d'iu,trullwnt• tir plertrc•. Gertnrd Trihtt·r-\\t') hofl'n. Orque'tra d'in,trunwna. de p({'('trl' dr Bu,i!•ra. Dh·.: Gt•rharcl \'ogt. (3m). 02.00 IC EP ERTORI DE NIT DIVENDRES, 29 DE NOVEMBRE DE 1996 07.00 L'OBE RTURA M{asiro ¡wr ronwn~·ar el diu. Rt•(•nll d'oht'<'S hrrus ¡n·t'sentuclt•k ¡wr Jonn Vivt·~. lnrlou bntll<'lin~ informntius i agcodt·~ ntUsirnk 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES Bu•qul'l~. 22.00 AGENDA ~1USICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CO'iCERT eoregi.<trat per Catalunya l\Iú•ica el dia 8 dl' mai~ d<" 1993 a l'E•glé,;ia dl' I'E•perançn de Barrelonu. Obre« d.. RIBAFLECHA, 'IORU.ES. \1Cf0RIA, ROSSI'il. )liLLET. PLJOL. C.\SALS í .\IORER.\. Cor Antics E-colan- de .\looL•errat. Dir.: Gregori Estrada i Joaquim Garrigosa. (4-tm). 23.30 ~OCTL'lL'i MtiHca per arabar el dia. Pre,.eotació a càrrec d'Alfred Celaya. Lnu hnro tle mú•it·u burroru prt>-entndo ¡>t'r Joan \in•-. 10.00 Bl iTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 C.\PSA DE 'fÍ:SICA SlBELJI,;S: Simfuniu o 5. op. 82. Orqnt•sl ru Simfònic·o dl' Londre•. Dir.: Colin Davi•. (30m) J.Ch.BACIJ: Conrea-t pt't' u oiHli-, t•nrcla i t•ontinu en Fa 1\t. Clnt•tzut•a'. Nt•nt·~ Bat'hist•hes CoUt•gium Mu•irum tlt• Lt•ipzi~. Dir. Max Ponuner. (23m). WEBER: Turondot, olwrturu i mur~u J 75. 'flw Philhurmnnia. IJir.: "•·t•md!it·vi. (1'11n). LISZT: Funtu•iu rumàntira sobrr due• mt•lodit'' su'i•~•·•. S IS i. Ll'•lie Howard piano. (18m). CR\RPE:'<iTIEH: Juclith. orntori H. 391. Sohstr' vorok Cor i Orquc>~trn Borrru<·o ¡(,.( Fr,tival Bach. (-l:{m). 8 ,\R\tA\:'\: Quinlt'l 11mb rlarinrt n. 3, op. 23. DitiC'r Klikkrr. Pbilhormnníu Quortrtl de Berlín. (19m). \fE,DELS::iOH"i: Conrert pc•r o violí i Or«]UI'•trn ell' ~orda (1822). Kyoko Tukt>zo-..u. Orque•tro Simftinira dl' Bumht•rg. Oir.: Clou• J>¡ol!•r Flur. (23m). 00.30 MÚSICA DEL SEGLE XX CASELLA: Oivertimeoto per a Fulvia. op. 64. Orquestro Haydn Bolzono i Tr<'oto. Dir.: AJun FranciB. (15m). GORECKJ: Quasi una fantasio. qunrlt'l de corda n. 2, op. 6-1. Quartet Krooos. (32m). BARBER: Excursíon; op. 20. Jouono Mru:gregor, piano. (llm). PEt'.DERECKI: Dies !rae. oratori o la m!'.mòria de les \·íctimf'< 1-l.OO BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGEl\iDA 'RlSl CAL 11.13 EL DIA DE L'OIEI\'T Programació re.alitzada o partir de les peticions <¡ue d.> nostn•s oient.s han fet ul contestador dt• Catalunya 1\lúsicu, tt.'l. 202 as 35. 21.00 GR.\J~S INTÈRPRETS KIR1 TE KANAWA. GERSII WIN: "Somt'body Loves 1111'", "'Su nunertime" i "Tiw Mon I Jo,•e". Tbc New Pt·ÍU<'t18~ Theater· Orchestra. Dir.: John Mc Glinn. (9m). BEETHOVEN: Cantata per la Mort cll1 l'Emperador Joseph U, WoO 8ï. Yvonne Newman. David Barreu. Michael Langdon. Con i Orquestra Simfè'Jnicu dr la BBC. Dir.: Colin Dn,"i•. 03m). 09.08 TE:\IJ>S DE LES \nTSES 20.13 ·'AL.\ ~l-\.."iERA DE...." Un com;dat en• propO'-O i comt'ota la música qut> li agrada. Guió i presentació dt' Joan Yhes. Producció de Dolors 208). Aeademy of Andt'nt Muoic. Dir.: Christophcr Hogwood. (8m). 1:~.00 CRANS I NTEGRALS LES SIMFONIES DE MOZART Simfoniu en l{t• M, KV 207u (KV 121). Tlw A<·OtltJmy of Anl'icnl Mu~it•. Dir.: .loap Schriidt•r i Chri!.tophrr· llogwnod. (7m). Simfcmio c•n Ht' M, .KV 213o (KV 20.1). The Arnclemy of ,\nrit'ot i\tu~ir•. Dir.: Juup Srhrildt>r i Chri•topher llogwnutl. (25m). Sinúoniuc>n DoM, KV 213t· (l.."V 22.00 AGE:\'DA ~nTSI CAL 22.05 ELS CERTS ~OSTRES CO:.'I- COi'\CERT enregi,trul per Catalunya )lú~ica el elia 30 de juliol dr 199 ~ a r Auditon Pau Ca~al.s d'El Yt'odrell. XJ\ i- FES'1'1\'AL 1!\TER'\,.\CIO;\' \L DE ~fÍ:SICA PAU CASALS. BACil: Suitl' per o ''iolonccl sol n. 2, BW'Y 1008. Suitl' pt'r· a ''iolonrel •ol n. 3, BWV 1009. KODALY: Sonata per a violoncel, op. 8. Philippr Muller, violon¡oeJ. {70m). 23.30 NOCTURN :\lú.. ica per ncnhnr l'I dia. Prt'•entació n còrrer d'.\Jfrl'(( Cela)a. 00.30 REPERTORI D E l\IT DISSABTE, 30 DE NO. YEMBRE DE 1996 Oï.OO L'OBERTURA '\IW.ica per comtnçar el din. Recull d'obr¡;,¡ breu" prP•l'nlu· des pt'T Pilar Subirà. 09.00 ~1ÚSICA PER A COBI..A BER."'AT: "L'últim od(ou", "Vallarnau ", "'\ll'diterrònio", óardaops. Cobla Meditet·rànin. Dir.: J esús Ventura. (16m). D.A.i\1ARÉ: Piccolo polko, polko. Cobla Mcdi1erràniu. Dir: Jordi León. (4m). TOLDRA: Moriorua. La n('vudn, surdom.s. Cobla Sant Jordi. Dir.: J ordi León. (Sm). DANSES POPULARS: L'as d"oro. Calop dt• corte•ia. Cobla Maravellu. Dir.: Lluís Ferrer. (4m). COt\lÍN: Ol lg- Ji_ Rtpoll. X 1 segles d'història. Cohln l\1t•cütcrrània. Dir.: Josep \1. Banut. (5m). LEON: Ln puvomsu, nutzut·rn. Cobla Sant .Jnnli. Dir·.: Jordi León. (4m). 23.:!0 NOCTURN Soli~tt'• Mú•i•·u ¡wr acabar el din. Pn•st•ntarió a 1·àrr~c de Muró Junt\ 00.:10 REPERTORl DE NIT 10.00 PENTAGRA.'IA de 15. Ht•lwtició dd programa emès el dijous. DIUMENGE, 1 DE DE· SEMBRE DE 1996 11.00 EL DIA DE L' OIEl\'T 07.00 L'OBERTURA Prc>grnrnurió rf'a.litzada a partir lrs pt•ti¡·ions que els nostre~ uic•nts han fet u1 contestador dt> Cntnlunyu Música, tel. 202 35 Músira per començar el dia. Rt•rull d'obres breus preseotnd!'s ¡w t· Pil01· Subirà. d~ FI., ' hn :!5. 20.00 L'ÀllDJOVISUAL N: Un programa d'ÀJex Godna. de ¡Q 22.00 GRANS OBRES m.;S0:\1: Conct>rt per a piano i orqut•stru. op. 39. Volker Banficld. Cor i Orquestra Simf¡'mica cle la Ràdio d~ Bu•irru. Dir.: Lutz llcrbig. (73rn). Jer de au vocals i instrumental,. Cot· dP Conville i Caius College, Cnmbr·itlge. Dir.: Ceoffn•y Wrh iH·r. (20m). DU MONT: O dult,edu umori8. Qua re tl'isti~ es . Ego ••nim aeccpi. Bcncdil·tun Dominum, quatre motets. Grl'ta Ot• Rcygbcre. Agnès Mellon. J amt'k Bowman. Guy dl' \tey. 1\fa>. Von Egmond. Ricercot· Consort. (16m). ALLEGRl: '\1ist>rcre a nou veus . .A Sei Yoct>. Dir.: Bcrnard Fabre-Carru,. (15m). 11 .00 TRANSl\fiSSIÓ EN DI- 09.00 MÚSIQUES MÍSTIQUES GOUNOD: Les set par·aule~~ de Nostn· Senyor Jesucdst a In Cr·ru. Chorale Caecilia. Herman Vt•rs¡·hracgcn, orgue. Filharmonia Romanesa de l'Estat de Trao•ih·ània (Cluj-Napoca). Dir.: Jcan-Louis Petit. (25m). CA.\1PRA: Deus noster refugium. Soüstes vocu1s. Cor i Orquestro Le Concert Spmtuel. Dir.: Hervé Nic¡uet. (22 m). .J ANACEK: MiRsn en Mi h. HECTE DE LA J\fiSSA CONVENTUAL DES DEL MONESTIR DE MONTSERRAT 12.30 DIVERTL'IENT Un nú¡¡dia musical on es combina In mú~ica amb la informació i la purtiripució dels nostr¡oq Rt•¡wtirió dd pro~nma dijous al 'espre. em~. el 17.00 TEMPORADA D'ÒPEllA DE CATAWNYA l\1ÚSICA CIL\USSON: Le Roi Artbu8, drnma líril- t•n tres actes. T l't'I'Su Z) li~<-Guru. Gino Qnilico. Giista \\ïnbergh. Cors de Ràdio Frunço. Nouvcl Orcht·~trt• Philharmonique. Dir.: Armin J ordtul. {163m). 20.00 SELECCIÓ DE JAZZ Pro¡;mmu deilieut a Iu músit·o tlt• juzz uml.t ¡,'\uÓ d'Albert Malloft·Í'. 22.00 CONCERT L'IAGINARI Guió i '"lccdó: Raimon Colonwr i ,Joan Vin'8. 23.30 NOCTURN TREI\CACLOSQUES. SAC DE D"LBTES. Mú•ico per acabar el diu. Pr·t•st•utoció a càrrec dt• i\laró .IunÍ'. 15.00 "A LA MANERA DE.... " 00.30 REPERTORI DE NIT oit•nt.. BLOC DE NOTES. EL Fn...Jlit•nrh•• de Coto1unyo Músif'n 1)•~r ("OmnrfiUt'" (f'l\1). Boix Ebn. Monliliii i Rib~rn ti'Ehrt•: 102.5. Tt•rra Alta: 97.3. Prior1111 92.2. 1\ lt Cump. Dui:c: Camp. Boix Pt•lwtlrM., Conra tlt• Oarlwrà l TarragonÈ-M: 105.1. llni-,; Ptnt·dt•": 105.9. Gurri~ues. Nogurrn. Pla d'Ur~ell. Srgnrro, Segrià i UrgeU: 91.9. Gorraf: Ql.9. Alt Pt•nedè.J, .r\nuia. Bn~t'lil i IJI.rl(urdò: 102. ~-Baix Uobrc6at, Borc••l•"'"'• \'ullè1 Occidental i \'allès Oriental: 101.5. Mort••rn••: 96.41101.5. Osona: 100.5. Soloon~o: 8'1,7. Girunè• i l'la de l'E.tany: 96,7. l..u s,.¡, •. 96.7188.ò. Bah Emponlà: 87.8/96.7. ·\h Ern¡wrttà i Ro....,lló: 90.8187.6193.7/96.7. Carrut.a: 97.1. Ri1>olli'..: 100.51105.8. Ctrdanya: 118.1. Ah Lrgtll: 88.6. Pallo..,.Ju"i i Palla,... !inhirò: 88.6. \'al d' \ran: 92.8ilf)J.2. S- E f!: CONCERTS ·el iY: 8. ~1. r· 2 NOVEMBRE 19 h. Palau OBC. lgn11z Solzenistzin, piano. Uir. : Leopold Hager. H aydn , Mozar·L, Schumann. 3 NOVEMBRE 11 h. 12 h. Palau BBI'ri Gòtic 19 h. Saló del Trnc11 19 h. Centre Cultw·al CalaijSanç OBC. (Segona audició). Con<"erl de carilló. Maria Dolot·s Coll i Annu Maria Reverté, ca rillonislet> del Palau de la Genemlital. Grup instrumental Remhf'tiko. Dir.: Ku<lsi Erguner. (lr Festhal de Múoiqueb del :Món). Cor infantil Tapiola dc Finlànflia. Dir.: KUt·i Ala-Polliinen. 4 NOVEMBRE 21,30 h. Palo u XXVI ll i\ Festi val Internacional d r .Juzz <le Bat·celona. S NOVEMBRE 19,30 h. Quarlcl Mondt·ian. Haydn, Xosh tnkòvitx, Dvót·ak. 21,30 h. 21,30 h. Sala Cultural Caja de Madrid Palau Saló del Tin~·ll 20 h. Catedral 21 h. Palau Hei nrir h Wimmer, orgue. Bach , R rgt'r. Si¡;mund. (L'orgu e a Ja ca tedt·al dc Barcelona. Euroconccrt). Thc Nnsh Eusemhle. lan Brown , clavt•. tilliun Watson, soprano. Sall y Burgess, mezzo-soprano. Dir.: Li onel F riend. Ravel, Fa llu , Gcr·hut·d , Granados. (Palaucent). 7 NOVEMBRE 21 ,30 h. 22 h. Pnlau L'Espai XXVl ll il Festival Intei'Oacionol dt• Jnzz dl• B ur·cclona. Joan Bihiloni, Pepe Millan i To ni l'ast01·. 8 NOVEMBRE 21 h. Palau 22 h. L'E!>pai OBC. Rarhara H endrieks, soprano. Oir.: Lawre nce Foster. Bccthovt•n. Berlioz. Gerhard, S lt·a,in•ky. J oa n Bibiloni. P epe Millan i Toni Pastor. 6 NOVEMBRE a. r·a. XXVIJLè Festival Inte rnacional dt' J a:r.:r. dc Bor celona. Drrvitxos }levlevi d'Istambul. Dir.: Kudsi Erguner. (lr Fe&tival dr \lú~iques del )lón). ;r: i: s. rJj J- r- 13 CONCERTS 9 NOVEMBRE 19 h. 22 h. Palau L'Espai OBC. (Segnna audi<·ió). Joan Bibiloni, Pt•¡w '\filhín i Toni Pastor. 10 NOVEMBRE 11 h. 19 h. Palau Palau 2 2 19 h. L'Espai OBC. (Tt•n•t•t·a uudic·ió). Orqul'•tt·a Simfònira dl' rEmpordà. Polifònica de Puig-RI'ig. \L Camw OHH•ras. bopruno. \lotlt...l' Garcia. contralt. Florenci Puig. tt•nor. Uní" Homon Sale~. boix. Dir.: Carles Coll . .\arena Simfonia dt· Bt>l'lhO\Cil. (LX[ Aniwr•ari d'Unió Drmocràtica dc Catalunya). .Joan Bihiloni, Pcpe ~tillan i Toni Pastor. 1 1 NOVEMBRE 21,30 h. Palau "\\. \ 11 11· 12 NOVEMBRE 19, 30 h. 22 h. Sala Cultural Caja dc madrid L'Espai Cur· fenwní ciri Tnllf'r d'Estudis Medievals. Dir.: Fcn-an Gimt•no. E:-c¡wrimental Bar·t•t•lona P;•rcu~sió. 13 NOVEMBRE 22 h. L'Espai Tlw Ct•nu·ullntt'lligenc<·. Jazz. 14 NOVEMBRE 21,30 h. 22 h. Palau L'Espai XX\ lli {I Fc•Hti\'ul lntcmarionnl dc Jazz de But·cdunu. Cnrnpllll) iu Eli•<·tr·iro Ohnrma. 15 NOVEMBRE 21 h. Palau 22 h. L'Espai OBC. On¡ut'rilru "\Tudnnal de España. André Watts, piano. Dit·.: Gt>nl '\lbrt•eht. Bt•t·thoH'n, Srhumann. Compan) in EI;.Nt·irn Ohnrmn. 1 0,30 h. SaJó Sàutic. 12 h. 19 h. 2 1 h. PuJau PuJau Orfeó Gracienc 11 h. 18,30 h. Palau Aten!'u Bareelonès 1 9 h. L'Espai 18 NOVEMBRE 21 h. Palau On·lwstt·u tldla TnHrana. Aido Bennici, 'iola. Dir·.: Luciano Bt•t·io. Mudt•t·nu, Ht't·io, Bt•t·io/S¡•hubcrt. (Ibct·cameru). 19 NOVEMBRE 19,30 h. 21 ,30 h. Sala Cultural Caju dc Madrid Palau .Joan Oqwllu. violí. Eriko :'iiwano, piano. P oulcnc, Miletcin, Bt•t•llmvt•n, Suint-Su¡:nN, Sura~ult~. XXV1llti Fe~tival l ntl·t·na<·i<mal de Jazz dc Barcdonu. 20 NOVEMBRE 21 h. Palau vïrtnosos th· \1UM<'Oll. \h•xt·i l;tkin. ohoè. Dir.: \1adimir Spi' ako\. Bt•t•thonn, Mozart. Piirt. Txaikovski (PaJauceut). 21 NOVEMBRE 21 h. 22 h. Palau L'Espai Ft·~ta dt• Iu \ ) ú,u•n Catalana. Ciu. \ luwwt 1 Burt•h. 22 NOVEMBRE 22 h. L'Espai Cia. 23 NOVEMBRE 21 h. Palau 22 h. L'Espai Ciclt• Brahm~. Pim·ha~ Zuhnnan. violí i viola. ~Iure '\rikrug. pianrt. lntt·¡n-ul dl' 11'~ 'onutl'-. per a violí/\ iola i piano de Brahm~. (lbt•n•unwt·a). Ciu. \lugnet i Bun·h. 19 h. 20 h. L'Espai Palau Fc·~ti~ullntcrnarional de Jazz de Ban•t'lona. 3 1 3 16 NOVEMBRE 17 NOVEMBRE Cor Jo' e dt• rorfe{, Català (patrocinat p«'r Fundnción Cot·n-Coln F:spuña). Oit·.: Conxilu Garría. Concn·t" fumiUur~ tlt• Iu Fundació "la Caixa" OBC. Orqm•,ta 'arionnl de Espnña. (Segona auilició). ,\ngd Solt•r i Quartt•t Arradt>mia. Franck. Turina (.\.-,oc·iarió .\bera,tun ). Compan)i~ Eli•Ndc·a Dharma. OBC. Orqut•,tu '\nrional dc• Espuña. (Trrcera audició). Lluí~ Hotlrígu¡·z Sahtl, pinno (primer premi del 17è Conrur• .Junn \1us~ià Òt• Piuno). Borh-Bu~~oni. Dehu~~y. Brahm~. (\s,oriarió \ Ja,,ia Cui'IJOnell). C<nnpan)·ia Elhtt•ít•u Dharmo. \fa~'llt't i Bur·¡•h. I 9 2 3 24 NOVEMBRE 25 NOVEMBRE 21 h. Palau Lithuaniun Nutiunul Symphony Or·rhestra. Orfeó Català. Dmitri Bu11hkirov, piano. I rrnt• Milke,iciute, soprano. Oir.: .Jonao AJrkHu. Bct'thoven, Scriubin, Pnuh•nr. (Palauccnt). 26 NOVEMBRE 1 9,30 h. 21 h. Sala Cul tur nJ Cnja de :\1adrid Palau ÜI'(¡UI'hlrtt tlt•l Ht•iol Ct'rt·le Artístic. Dir.: Alfon• Rev!'rté. Cot·eUi, Elgur. Turinu. D•·illf'n. Boyt•t·iijrhc Rundfunk Siufonieorchcstrr. Dir.: Lorin Maazt•l. SimfonirJ nrím. 9 de Muhlct·. (lb!'rcameru). 21 h. PuJau EuRt'mhll' Zefir·CI. \l01·ta Alrnajano, soprano. Hiinclel. Stefani, .J. i J.B. Pla. Zl'lenka, Buch. (Euroconcert). 27 NOVEMBRE 14 Cia. '\lagrwt i Burrh. Ciclt• BruhrnH. Pin¡•hu~ Zukerman, violó i viola. ~Jarc :\'Pikrug. piano. lntrgral rlt•lt•b ~ona te.; per a violí/";ola i piano de Brahtnij. (l brrramt•ra). 1 1 2 CONCERTS 28 NOVEMBRE 22 h. L'Espaí 29 NOVEMBRE 21 h. Palau 22 h. L'Espai OBC. PNt•r Frunkl. piuno. Didier lh·nr). narrador. Dir.: Lawrence Fo~tt·•·· Dutilll'lt'\.. 'lozart. Bonet. Txaiko,~ki. Josep Tero. 30 NOVEMBRE 12 h. 1 9 h. 22 h. Palau Palau L'Espai Concert» familiar" dc Iu Fmuludó "la Cai'a ··. OBC (Segona audit•ió). Maria Laffittt·. 1 DESEMBRE 11 h. 12 h. Palau Barri Gòtic 19 h. L'Espai OBC. (Terrt't"a audició). Coneret dt• cudlló. Maria Dolor~ Coll i .\nna Maria Rt'vl'rté, rarillonislrs tll'l Palnu dt• la Gt•nt•ralitat. Maria Luffillt•. 3 DESEMBRE 21 h. Palau Co1· Jovt• de l'Ot·ft•Íl Cntnlit (pulro<·inat prr Fundación Coca-Cola España). Dit·.: Conxitu Cun·íu . .Jnuquíu Achúcano, piano. Stefnno PalaH·hi, baix. NurTil!o Yc•p(,h, gui taJTa. (Concert benèfic malalt" de Sida lloijpitol Sunl .J oan de Déu.) 9 NOVEMBRE 22,30 h. Unió Filharmònica Josep Julià, oboil, piano i rlan·. 16 NOVEMBRE 22, 30 h. l.Jnió Filharmònica La Vella Dixícloud. 22 NOVEMBRE 18 h. L'Espill José :\lt>not· Martín. piano (Primt•r Prl'mi del XI Concm·s de Piano Ciutat dt• Bct·gu). 19 h. Centre Cultural Fundació •·Ia Caixa•· Antoni Bt•<ses. piano. Falla, Granados. Debussy. 10 NOVEMBRE 19 h. Centre Cultural Funda1•ió "la Caixa" Crup Manon. hes, Dl'bu:;sy. S<"honbt•rg. 17 NOVEMBRE 19 h. Centre Cultural Fundació •·Ja Caixa·• M. Dolot·s 1\ldeo, sopt·uno. 19 h. Centre Cultural Funda('ÍÓ "lo Caixa"' Quartrl .lHnÚct·k. JunÚt'l'k, Huvt>l, 22 h. Tt"atrc Fortuny Orqul'stra, cor i RoliRil'S dt" l'Òp<"ra "\acionaJ de Bucarest. Dir.: Cornet Traill·~cu. 'er tli. \ 1o:rat·t. Bdlini. Donizeui. Rossini. 24 NOVEMBRE Funrf. Víct~nç 145 P t·unés, piano. Mahler·. Straull~. Faur~, Bu1·tók. 15 CONCERT S 15 NOVEMBRE 21 h. Teatre Fortuny Les noces dP Fígaro, dc Moznr·t. Dir.: AJLert Argudo. (Òprra a Catalunya). 17 NOVEMBRE 1 9 , 30 h. Esglé,ia pr·ior·nl de St. P<•r<• Enrique Ayarrn J arnc. orgue. \J errdl'ls:,ohn, Ba1·thold}. Fruuck, Guridi, Tor·n•b, Gar·bizu, Cu,tillo. 23 NOVEMBRE 22 h. Teatre F'o1·turr) Duquc•nrlf'. 30 NOVEMBRE 22 h. Teatre Fortuuy La Cnp<·lla Reial Je Catalun ya. Oir.: Jordi Savall. 22 NOVEMBRE 22 h. Teatre del \1c•rTnt \ell Duo dt> ~uitarrcs Kassner-Qut>r. B NOVEMBRE 21 , 30 h. Centre Cívic Ca n'Oriac Marta Fio!, ~uprano. Gerard López, piano. Dir. Llort. Cançonh dt• Cabaret. 16 NOVEMBRE 21 , 30 h. Auditori Cah.a de SahadPll Carie> Trt'pnt, guitarra. Valdt'rrúbano, Guerau. Buc·h, Tàrn•ga, Falla, Pujol. 22 NOVEMBRE 21 ,30 h. La Faràndula Orqucstr·n Simfònica del Valli'M. Dir.: Brooke Crc8Wt•l. Mozart, Mahler, Txniku,Rki. Mozart. Gounod, Bar·bet-. Bon·}, \Villinms. Ellington!lfermann. (}fúsica de pl'l·líeula). 8 NOVEMBRE 22 h. Escola Amni Vc•rdtÍ Morta Obr·ador·s i .F ranrcsc Coucsa. piano a quutn· mnnN. Strnvimky, Drhuesy. 23 NOVEMBRE 21 , 30 h. Casal barri Marianao Sopar-eonec•r·t de Santa Ceelün. 2 NOVEMBRE 20 h. .\uditori Cor Infantil Tupiola de FinJiindin. Dir.: Kuri Aln-Piilliirwn. e~cènit•: Enric bl "' ('I 11' 22 NOVEMBRE 21 h. p Esgl~ia drl~ Ca¡ml~ Cor dt• Cnmhrn Ul'l Palau dl' In :\fúsit-n Catalana (patnwinut prr Fundació Cu ha de Catalunya). Dir.: Jordi Ca;;a~. tl d p sc ('' 14 NOVEMBRE 21 h. Centre Cultural Cai.'Ca de Trrra•sa )1iqurl Furré. piano. Bac·h- Liszt. Beethoven, Granarlo•. (Fundació Cai.~a d1• Terra•~n). 24 NOVEMBRE 18 h. Centre Cultural Caixa de T1•rrn~~a Jo,é d1• t.da•·tu i \r~i,; Ballet dt· Camhra. Dir.: Bl'rta Vnllrihrr·n. (Fundació Cuixn dc Terra~sa). Brahm~. n IJ u r' (' (', 16 3 NOVEMBRE 12 h. Auditori Pau Ca-al~ Víctor Ambron, 'iol:í. Andreu Ril'ra, piano. Toldrà. Suru~ate. Slru\oinsky, Fulla. 17 NOVEMBRE 12 h. Auditori Pou Ca~ab El Petit Estc•l. Cor Jo,·es V~.>u~. Cor Orfeó Parroquial. Cnnc·<'rl de Santa CN·íliu. 24 NOVEMBRE 12 h. Auditori Pau Cnsuh, Orquestra dt• Cambra de Vilo-St·•·n. Dir.: Evelio Ticlc~. Pu t'yo, Vivalili. Crrminiani. 9 NOVEMBRE 20 h. TetarP Piru~so Cot· Jove ell' l'Orfeó Català. Dir.: Comcita Gat·cia. 11 li e PANORAMA T R e A Musical retaule El retaule del flaltli.~ta. Tt'xl: Jordi Tcixidot·: múoica: Carie.< Bct·ga. \tTanjamcuh: Joau \'h e&. Pt·oducció Teatre de niniH·r~. Dirl'rl·ib: Joan Lluí,. Rozzo. Ebcenografia i figudn~: .\lonb<' Amt•n(h, L11;.qm:h: .lonli Tcixidot·. Endc Sen·a. Òscar .\las. Gemma Brib. 'lunt>oa Riuo,. GetÚ,; Heroàndcz i d'altres. Produrl'iÓ: 'r1•utr·c ric I'U niH·r·o. Estrt'na: Teatre Comtal d1• Ban·l'l<ma. per J.C.C. G aiecbé 27 an ys dcsw és d1' la seva l'Sirena ui Casino I'Aiinnça del Poble N011, nn l' I si d c Iu benemèrita, vital i fugisset·u Operació Off Bui'I·<·lona. El retaule dt!l J1autista Lo rua a un l'~r·t•nn 1·i barceloní. Aquell muntatge esplèndid qtu• 'a s ignat· dranuttíu·~rit·a ment el SI' U mateix autor. J ordi T<'ixiòor. i que d cs pt·rs es va convet·tit· a l tratre Capsa amb Pau Gursahall cn un dels hi ls més important ~ del teutt·c ca talà del fntn tfUÍsmc, ha csdc' ingut també una dc les obn•s més r cpr·csc ntadl'S d el vital te att·c amuli' Ut· dt• casa nostra. Ens tt·ubrm , clon<'s . davan t cl'utl text amb un conside rahlr Jlus l de tnl'mòría his 1òri1·a. c·on<•gut ¡.¡er una gnm gt•ncntlilal dels afcccionals al tculn: dc casa nos lnt i irwnpaç, ofl'rir so rpl't~­ per· tant, ses. El risc dc la seva exhumació t·csttlla cu aquesll's condicions més que~'' idcnl. J oa n Lluís Bozzo, un drt~ homes que més ha frt a Catalull )ll . no per la rc~italitzarió, s in6 p t> t· la cr eaci.ó d'un gl·ncr·e mu¡,ical amb pl'rMmali ta t pròpia. umh to la scgun~tat era conscil'nl dc I d sr. P <'r aLxò ha jugat a fons la ra t·La dc parlir· dc zc ro. 1 així, lH seva Vl' t·s iú d ' a quest gait·cué rlàssic <·sdevé )JOC fTI (• n ys que liiiU quasi obsessió JH' t' Iu t·upLura dc tol a llll'IIU dt• refcr·1•n ls eorwguts o idrntificahlcs . I rn aqursLH línia ha pote ncial jus lullll'nt els treL~ pt·opis rl '<·spcctaclc mu;.ieal. e nfront er rlt>ls purament dramàtics. El resultat és un produ c lf' bl"iJlant, espectacuilu·, ell el qual els elements propis del musical , música-canl i ltall-cor·cograiia i també escenografia i vestuari, ocupen llU lloc pl'OLagonís ta. Naturalment. això {'Omporta ine\ritahleme nt, una secundarilzació dels components crítics i cmTos ius de la propos ta dr·amàti<·a dc Teixidor. Un s components que en e l !!l'U moment. cal no oblidar- ho. van constituir sensc cap mena de dubte la clau d e volta d el gr-an èxit aS!'Olit. El {liscurs dialèctic d e Teix idor. que era reforçat per referències ben per:<·cptibles en el si de la cit·c ums tància politica geuèI"Íca i local del moment - quj no endevi nava dan·ent 1lel hut·gmcstre Schmidt una alter· imatge d e l'alcald t> Pm·eioles i darrera de la milícia els ales hores tan esmentats "grisos"?-. q1-1eda. doncs. diluït. en bona mesura pet· la seva mateixa feblesa intr Ínseca, p erò Lamhé per Ja seva marginació delibet·ada. O pct·què hom n o ha fet cap esforç perceptible per poLe nciar·-lo o enricruír- lo basan t-se en llU procés ron textualitzador· segm·ameut no diñcil. El nou retaule esdevé un espectacle beillant, d ' una notable esplendidesa global, e ntès com a musical, farcit dc tics ima.,lTinatius, bas li I. so hr1~ una escenografia rica i aU1ora funcional d c Montse Amenós, runb una brillant ta sca d 'a ctlJalització de la partitura oribrinal dc Carles Berga fe ta prr· Joan Vives. P e rò a la ñ t'I pt·oducte no deixa de resultat· irregular. Dues escenes de l'obra fi retaule del flautista hTegul a r pet· diq•r;.os motim•. un d c l-. quuls . i m o lt impor·tant. pl•t·quten l'afany d e l'at·it:aLut·ització qm' gt•n è t·i t am c nl ho presideix tol - que llun) ens t rohcm dcl!'l prN,supòsits di!;Lanciadon; hn•1·htians quc pn·s icl it•n ds temps dc l'csl t·cnu d c l'obra-, hom rutt en I'PxrÍ's. I a la li, hom ac• a ha cansanl -se dc tnnta hipt•t·afcrtació fa,·st>sc·a r·c•c•atTf'gadu, dc· tanta V<.'n d c· fulset -o 11igui f a lsa-, dc· tunt r·cca r golamcnt put·òclic. I acaba agr aint ll'S moblt"I'S d e na lut·nlüul inll''lH't' la- t,iva d ·ac t o r s que . com Oscar )fas o Muntsa Rius . dominen de for·ma natural e l lle nguatge peopi del musical: o la gràcia juvenil , d esinhibida i fresca d e Gemma Brió. Ramon Tcixidot·, autèntica ànima pe nsant d e la pt·opo.,sta amb E"l seu Tealre del'Univr t·s, com a intèrpt·cL , mal¡,.,·al crue re alitza un tt·t' h uU notable, no at·aba dc dominar plenament la l"i1·a i arrasadora p er sonaIii al el' aquest paradigmàtjr burgmestre Schnüdt a r·edób d e l qual gin tota l' obt·a. e PANORAMA R T e A Música tal com raja Nits dc· Músil•a, 20, 27 d" juny i 1,, 1 I , 18 J?undii('ÍÓ Mit·ó. Divt>r80H mt'u!Ít:ll . per DAVID PICÓ·S. ra fa tm any l'Omentàvem rcnccr·t i rèx.it del cit-h• Nits de Músit·uulu Fundació .Mll-ó que, amh el supot·t dc Novu Era/M6si<·a Src·rt•ta. ineentiva l'oferta nutsieHI de cada e!ltiu , dm¡ d1•l l99t1. Amh la trn·eru rdició ja podem dit- que el l'idl' s ' ha consolidat. L'u~­ si~trnc·ia de 1Júhlir. a més. ho confirma. A pm·t.it· d' uquest moment. <•l n·ptl' consisteix a no t'l'Jletit· ¡H·ol,'l·ames i procurar dibuixar· nn paisatge musical al mÍ'R cLivcrs i singular· possible. Els sis concet·ts dc juny i jnliol (aq uest at·tide no inc·lou d s dos de setembn•) demostren qne la múbiea contempot·ània. com l'at't de final de scglr. rrspon a interessos i crited s esporàdics i inilividualitzat~> que. com a tret genèric. comparteixen la tendència. cssrnrial o eol·later al, de l'ex¡wl'Ïmentació i la recerca dc noves possibilitats sonorl's. És per aqtlf'St motiu qui' un eiclc dc noves mús itrm·~ 1•sdcvé un mosail' mullieolor. Hans Reicher és un alemany tossut que tor·na t•sql.úzofTèniques lrs b'ltitarrcs: n'extreu qualsevol so, menys el so conveneional 1l'una b'llitarra. La sevu n·cm·ca exp erimental, <JU<' va començar fa més de vi nt nnys, l' ha dut a invenlêll' un nou instrumrnt: el daxophone. Aquest instrument -el protagonista del concer·L- emet sons mig infantiJs, mig àniruub,, d' una textura quasi humana. Com més comprensibles i pseudobumans rt·1· n els sons elèctrics, més sot·¡wesa i dalles provocuwn al públic. I no és eslruny; l'exper·imentació dc Rrirhet· no era tensa, ni ft·i xuga, ni pedant. Lot al contrad. et·a amable j fràgil. Tant. que de vegades semhla va crue assistíem a un A j 25 ,j,. juliol. conCCl'l de "MJ.moSÚl" l'li 'iu. El piano. com la h'ltilarr·a . és un dels instrument~ q w· caractedtzu la JWOb'l'amaeió del cicle de Nit¡, dc Mítsica. I l'anglès Kctih Tipprt és un dels pianistrs més imaginatius i innuvadors drl jazz actual. Tip¡wL va presentar Ics seves c·omposil'ions per a piano Mol, i vn demostrar que l'estruetura i la impt·ovisac·i6 poden agermanar-se de la mà dc r originalitat i qtlt' la mrlodia no és cap impediment per evolucionat· cup 11 nous horitzons SOJlors. Un dcls millot·s conrct·ts va ser el del O Gran Tea tm Amat·o, una Jot·mació muJtiinstnunentista. acÚAt iea i vl.'l·sàtil que barn~ja cliv(•rbt'S influències europee~o : el cabaret e.'J)ression.istu. la cançó francesa. la napolitana... EJ grup. fundat l'a ny 1990. extt·ru l'e;;¡,{-ncia melòdica Ue ('Ufla ]lC{'U i la reinterpreta d'una manera lúdica. vital i. snvint. humorística. L'encaut i la ironia de Robcrta P ossamai - veu. violí. aem·Jiós'acobla perfectament arnh la força de Robert van rler Toi -guitarra. \•eu. banjo-. l'originalitat i efieàcia dt> Frank \an Berkel -eontraLaix- i el català Gat -b'ltitan ·a, mandolina. percussions-, memhre dc Iu B.. l Canto Orcbestra de P ascal Comelade, que té punts df' contacte amb el U Gran Tea tro Amaro. De \'cgadt•H, unes notes d'humor i t' ntusia. me fascinen més que qualse\·ol inno' arió, pt•t· agosarada que s4,•u.i. Boris Kovac va néL"\er· a l'antiga Iugoslàvia. Amullllesi, l'obra presentada al Cicl ~, girava a f entom tlt•l conOiete hèl·lic viscut al seu país . al capdavant de la Ritual Nova Ensembll' -amb músics d 'Eslovt-nia. Cmàcia i Sèrbia-. Ko"al' va oferir una obra llaq;u; una mena d'lúmne. inr¡uirtant, tens, apesarat. trh,t. 8 B J• pe j Iò sa la: pe re ca pr cu nc en ol dt Gat Laetltia Sonaml (li Gran Teatro Amaro) Una música més interioritzada C[!te no e."\pres¡¡Ï\a. \Jgunes variacions. pai!>atgcs i titme folklòt·il·s LaJc·ànies n•animaven 1Jna mrhira sovint massa uniforml', pmvisible -sohn•tot ¡wl que fa a la soprano- i irr<•gulnt·. Creirm crue q uun Kovac dl'ixi d' autoeonll•mp lat·-se, la seva mu~t(·a romen~arà a tC'tÜr "ida p1·òpia. Ln altre dels millo t·~ concerts va ser el que va travessar les ünies clr fuga dc dos mttsics sense exrmples : Agustí l"cr·nnndc·z i Evan Parker·. Tempra ni/lo, el CD q-ue palesa la ¡.,eva pt·imera col·lalwr ació. va ser la basc cid c·oncet·t. E l saxo de P u1·ker·. un d els pioners del jazz d'a.. antguarda a Et~~·opa. i l'I piano de Fernandt•z. un clt•ls músics mé!! intr·èpicls clcl nostre país, '' an ujuntat· les seves sohrarl<·s energies per genera t· una fuit a sonora , tt·epidunl, ¡wccleeada. rítmic·a , Pllpnntània i mil·lim1·tnHht alhora, i absolutamrn t uh~>o rbent. Música q ue fuig. rom una matèl'ia oq;à nica , impuahle i imprc\iaihle, més enllà a·afiLiaeion;, c·s- tètiques i Lecnològiq n e~. ornés un piano i un ~a:xo. Quan actua la fnmcl'l'a Laetitia Sonauú, l'ls progr·ames de mà esdewn llurgncs i feixugm·s dt·st·t·ipl·ions de processos mítsit·ot<•enològ:ics (ot·<linudot·s, software ~'<, samplers, eontt·oladors MIDI...). La fa,cinació ]>et· la teenologiu s u pet· a el fet musieal. En ar¡ue,t cas. la tecnologia tenia forma de guant, dc nit, que en ser moguts 1'1111'tien diferents sons. Curi6s i poc més. L'electTònica no c•nllaunada, "t'n din:c·w'' -Sonami anomf'na la HI' Víl música líve electronics-, deu Sf'r un fet molt poc habitual en el món dc Iu tc('nologia com per d<·rli<'lll'hi c·oncerts scncet·~o, la qual cosa no ili u gaire a fa vor· dl' la tecnologia. La ptu·tkipació de la Teconeguda i <·xperimentada flautista Bat·haJ'tt Held va afegir una notu d ' imaginació i musiculiLaL u la nit. La concenLntf'iÓ d' l'lles dues contrastava muh un cet·t cnsopimt·nt rlcl púhlk. Tot plegat. sis com·rt1., aingulars i sigilicatius cie l'orirntació i dcsot·ientadó musical del nostre tcntp!>. e PANORAMA T R e A Del Pedagogia i orquestra ur 1996. Palau th•lll M1í~ku Cutalana. Obeeij tlt• 8 dl' st•teJULre Beethoven, Mt·nddssolm i B1·ums. PiutiO: Jtn·di Masó. Dil'.l .lost·p Pons. per X. CASANOVAS-DANÉS D dJUt als escena- r·is de la segona lleva de la Jove Ot·questra Simfònit•u dc Catalunya. Amb satisfacC'iÓ - d 'oient, p er ò tumhr dc contribuent- es pot di•· que Pl concert rcsultunt va palesar una catr~oda supe•·iot· al de la primcr·u t'll semblant circumstància. Si bé aquesta nova JOSC sonava amb enca r·cannnent en una obertura. "Les Hèbridcs", cic Mendelssol1n suau i molL confortablement plantcjadu pet· Josep Pons, l' acompanyament a1 Concert núm. ·t per a piano de Brrthov<:'n no va tenir res dc tímid i la va mostrat· confiada i, progressiva- magne Concert nrím. 1 de Beethon~n t•ul ment, més sonora. per clour·c• rl programa amb una vcr·sió r ealment notable dc Ja Simfonia núm. 1 dr Brnhrns . Pet· motüts pt·essupostm·is la J OSC ha escurçat i c:unrt'nlrat la durada drls sl'us 1wríodes elf: formació , però Lln millor ap rofitament de la tasca pedagògica i l'rxperiència de l'etapa anl<'I'Ïor han fet que els resultats torrún a ser encor·atjado,·s p e•· a nna formació qut• ha de fornir músics a les orquestres pr·of!'ssionals . En Ja Simfonia ric Brahms el conjunt va moslnu· dlsciplina i rohesió, amb estupendes in tt•r·vencions solistes i unes cordes tm1 entusiastrs qut• a voltes tapaven les fustes. Com a detall r·cvt'lador d'una tasra d'assimilat"ió ca1 considet·at· la unifor·mitat en la passada d'nr·quet dels violinistes. Pons va dir·igit·l'obra amb pn•cisió i una prodigalitat gestual molt convenient a rurs músics noveUs. L'ohm va sonat· pl'ofunda i sense rigideses i amb unes estr·aLifit'ariont~ sonores dignes d 'apln udiment. clt•lHut•ut· el relleu - toler-at 1wl dit·cc tot·- atOt·gut a In 111dodia per Jordi Masó l' ll 111111 lcctut·a cantable i lluminollu, rm·ara que massa l'tmdic·io11adu per una pretensió de pulcritud i pc•t· u11u t'l't'la t•Nt·acció t>n t>ls pu~>su t~c~ dialoganls entn• piano i ontuestr·a. Aquest punt dïnnocència és compn•nsihlc per la dificult.Ht intl'ÍnSrC'u dt> l"encaix i JH't·qut'- requct·eix una rial'! I i('i tat i au toconfia nc;: a que no cal anar a cercar prreisament en les primer·cs incur·sions públiques el" una orquestt·a juvenil i en un pianista que I'X rt•l·lrix en la música de cnmbt·u i que s'enfrontma a l'ohr·u ]Jl'l' vrimer cop; el r·cplt• SP saldà amb l'ovac-iÓ d'u11 públic ben predisposat. Aquest concert ja va ser realitzat amb antrl'ior·ital al Teatn• For·tuny tic Reus i al Teatre l'I Jardí df' Figueres. VèCURSINT ERNACIONA L DE MUSICA DE CAMBRA DE CAPELLADES / Adreçat a instrumentistes de grau mitjà o superior, i joves professionals dc teclat, corda i vent, tant de grups constituïts com d'interessats a formar-los entre els participants. SETMANA SANTA 1997 Professorat • Silvestrí St7-ing Q;ta1·tet • Suzmmc Bmdbztry: piano • José-Lu.is Castillo: anàlisi musical (introducció al mètode Schenkcr) • Víctor Morcm, osteòpata: reeducació de la postura i desenvolupament de la creativitat • Dra. Almudena Moreno) especialista en nutrició: conferència sobre higienisme PREU: 3 0.000 ptcs. !11jormnció (mati'Ícules, bcr¡ucs, imcripcions, etc.) Gemma Romanyà tel. (93) 801 20 11, els dies feiners, dc 12 a 2 del migdia i dc 5 a 7 dc la tarda. e CICLE DE I Temporada 1996-97 Ie al Palau Concert Cmu·t·rl m'n u. 1 lllllll. -t l IJ{jous, l :l de desembre de 1996, 21 h. Dil!wJs, I O de m arç de 199(, 21 h. I THOMAS HAMPSON GUNDULA JANOWITZ ' baríton GRAIG RUTENBERG, piano soprano Programa u detrnninar CIIARLES SPENCER Conl'l'rt núm. 2 JJLCLIZO Dissabte. :!.? de g;ener de 199(. 21 lz. Ohn•.., el<·: Schumann i Schubert Dl\1ITRI HVOROSTOSVKY Com·erl n úm. 5 L baríton MIKIIA 1L ARKADIEV, piano Dimarts, 27' de maig de 199T. 2 1 lz. t ANDREAS SCHMIDT l RUDOLF JANSEN l l Programa a dewrminar ~ Concrrt m'am. 3 bari! on Dil•endres, 2 1 de febrer de 1997'. 21 lz. FELICITY LOTT soprano ptano ROGER VIGNOLES!piano Schuma nn Dit'hwrlit·bt•. op. -+8 Olm•.., cir: S<· huberl. 'lendelssolm. Brahms. Chabrier i Britten Schumann Lirdrrkrei-. Pre11.s- obollfllllellls: de -1.500 a 15. ?50 ptes. • Prells locnlilals: de 1.000 a 3.500 ptes. Venda d'abonaments: del :21 eroctubrr al 9 dr llO\'embre Venda de Jocalit.ats: a partir del 18 dc nowmbrr Venda i infom1ació: Taquille · del Palau dc la ~J(u.,i ca Caw lnnn. TC'I. 268 1O 00 Patrocin a i orga nit 7;a: ~.DA~ /o~~o~~ PALAJI lf.A ¿ ~7 t e·) FUN DACION 5. TEM A l Tema que proposem en aquest número ens situa davant d'una realitat que correspon a una tipologia no protagònica; o més ben dit, que no se situa en un primer pla, o en un pla especialment visible. I tanmateix es tracta d'una realitat ben important. Importància que va mo1t més enllà i molt més ençà del mateix volum de negoci que genera o bé de guarismes mareja dors que a vegades envolten algun instrument històric. Una d'aquestes joies només gaudibles per autèntics privilegiats. Darrera del fet fonamental d'un so excepcional sorgit d 'un violí o violoncel de qualitats excepcionals, hi ha tot tm món que remet a diversos components . L'altíssima qualitat de la seva construcció, el seu estat de conservació, el goig que produeix treballar-lri, i en darrera , definitiva i fonamental instància , la bellesa i esplendidesa del so. Factor en el qual convergeix tot i que ho justifica tot. Justifica la mitificació qui sap si a vegades exagerada, de l'instrument i de la marca; les dificultats de trobada , els elevadíssims preus d'adquisició. En el fons tot es redueix a una qüestió de mercat. D' un mercat molt peculiar, molt sui generi, que compta amb unes lleis molt a part i que a la fi acaba d'esdevenir enormement complicat. La pretensió tan lícita per part qualsevol de n1úsic que estimi la seva professió de disposar d'aquestes peces acaba esdevenint, gairebé sempre, una lluita contra l'impossible, i la seva sortida apareix en forma de productes moderns, feliçment cada dia més nobles i de resultats més que satisfactoris. És possible que ens trobem en un punt d'inflexió en el qual la força dels esdeveniments -aquest tot d 'impossibilisme que ho domina tot- meni a una remissió de 1' actual estat d'impotència que domina el mercat del que bé podríe1n anomenar so excepcional . Unes lleis de mercat molt particulars 35 TEM A L'instrument d'alt nivell. Un mercat quasi impossible per MÒNICA PAGÈS I SANYACANA algt·at que el nom genèric sigui "instrumcnL", tothom sap que qualsevol "capsa rk sons" o "artilugi sonor" fctu a mà -per anomenar-ho d'alguna al tnt muncnt- que serveixi per emetre i transmetre f'lmistt·riós llengua tge de la música és, a més a més d'un curiós enf,riny, una obra d'art fruit de la tèenica i de l' t>stètica d 'un cervell i unes mans irrepetibles. El vessant utilitari que té un instrument, per tant. no nega que estiguem parlant tamb~ d'un objecte at·tístic amb nom i cognom susceptible d'especulacions comercials tan astronòmiques com Ics que estem a\·esats a sentir en el món dC' la pintura. És evident que els instnnncnts, en concrf't els de corda. com a béns cultura ls qu<' són i també per la seva significació històrira i artística, es trob€·n igualment subjectes a la llei a rbitràt·ia de l'ofet·ta i la demanda de] nostre siRH·mu econòmic. Qui controla aquest merc:at? Quins són els punts de venda? Com afecta el món musicar? Quina és la realitat del nostre país en aquest sector econòmico-cultural? Intentarem fer un esbós d'aquesta cara materialista de In música a partir del punt de vista del comen~iant, eomTclament de Ramon Pinto, de Casa Pan·amon, i a partir de Ja visió de llustol'iador, en aquest cas Romà Escales. directot· del Museu de la Música de Barcelona. que enguan)' ha commemorat el 50è aniversari de la se\ a fundació. C<>ntt·ant-nos en l'instrument de corda. que és el que mou més volum comercial. hem de dir en primer Jloc que la lüsta de constructors que es coti tzen a nivell mundial és summament extensa, encat·a que per al neòfit només hi hagi Stravidui. També Guarncri. Amati. Be~·gonzi, Guadagnini, Ruggeri , Tcstor·c, Storioni, Gasparo de Salò, Gofr·iJLt>, Gagliuno. Contreras i tants d'altres que dt>s del s<•gle XVI I fü1s at·a, especialment l'Edat d'Or ita liana en el segle XVIIl, omplen el mercat dc J'inslt'tlrncnt d c més d'un centenar de noms i de mi lers de peces per a l'especulació . És per això que tant Ramon Pinto com Romà Escales coincitlcixf'n a dit· que r·csulta impossible parlar de xifres concl'ctes, ja que aquest tipns de mercat es basa pt·ecisamenl e n l'oscil·lació de preu. El que no cal dir és que t'Stem parlant de marges que, en M g ~ ....= ~ E3 ¡;;;' ;§' 145 alguns casos, han pogut arribar a superar els cent milions de pessetes. L'oferta i la dema nda són dues realitats 1luctuants que, en par·lat· del mercat de l'art, un mercal pc•r· naturalesa ditista sigui qtúna sigui la peça, sempr·c c~s capitalitzen als països amb més voder adquisitiu. Cada país té el mercat que es mereix, ens pt·ecisa Pinto. perquè sempre depèn de la demanda que hi ha: del seu niveU econòmic i de les seves preferències a l"ltora d'invertir. Hi ha molts països, com Espanya. en els quals no existeix aquest mercat elitista de l'instrument. senzillament perquè pocs mú.sics poden accedir als preus amb què es t re ba lla i perquè en la societat en general no hi lw l'hc!bit d'invertir en aquest sector com tenen els països capitalistes més punters. En aquest sentit, Londn's, Zuric, París i Nova York, estrictament en aquest ordre, ens assenyala el senyor Pinto, constittwixen les capitals que absorhei~en mundialment qualsevol tipus d'operació comercial en aquest sector. Qualsevol pe1·smta, sigtú 1111Ísic, particular o empresa fincwcera. que busqui rwa. peça bona farà una prospecció d'aquest.~ diferents m.ercats en aquest ordre. Per la sC'va uctivitat musíral i pel seu pode1· econòmic no Í's cstt·any, doncs, que sigtú en aquests països, juntament amlJ Alf>manya i el Japó, on C'S troben les cascs comen·ials més importants i de més tradiC'ÏÓ històrica. Christie's i Sothebys La compravC'nda d'aquests instruments es r ealitza en hona part C'n aquestes fjrrnes comet·ciaJs, però sobnlot per mitjà de les dues principals cas<'s de subhastes angleses que operen a nivell internarional: Christie's i Sothebys. Ambdues constitu¡•ixt'n leR empreses de més pes en el comer·ç de qual~;evol peça d'art i d'antiguitats del món. Segons Pinto, aq1.testes subhastes estan obert.es " tothom , però, evidentment~ el públic majorit.a.ri s6n representants d'empreses financeres, de grans fundacions, comerciants del mateix sector de l'instrument, o professionaL~ liberflls amb prou sensibilitat artística o musical i amb prou solvència econòmica. Les subhastes ja impliquen un ball indeterminable de xifres, però ~I E I I I l I TEM A a banda dels preus finals que s'arriben a pagar, hi ha una comissió europea integrada per luthiel's representatius en aquest sector que editen cada quatre o cinc anys una guia orientativa de preus en marcs alemanys, la Taxe der StreichinstJ·umente. AJbert Fuchs, qu.e, per clonar un exemple, valora. un Gua~·neri del Gesú en 1.000.000 DM (85 milions de pessetes). La realitat, però, és que s'arriben a pagar xifres molt diferents a les que estableix aquesta comissió, i que el mercat nord-americà acostuma a ser sempre el més car, segons que ens explica Ramon Pinto. Per a Romà Escales, res no ha canviat, no s'ha descobert res: abans eren els prínceps, els reis i els arqnebisbes; qui tenia el poder econòmic adquiria els instruments més prenat.s, ara ho fan les empreses; la qiiestió és que aquesta inversió reverteixi en un ús social. De fet, en l'únic que ha canviat és que ara els museus podem arribar a ser dipositaris i gestionar aquest patrimoni. El rert és que, com ens diu E'l senyor Pinto. el mercat de l'instrument de corda, com tots aquests mercats especulcttius, són cíclics, perquè va.n Ct remolc dels cicles econòmics que viuen els pu.ïsos occidentals. Actualment ens t:robem en wt moment de poca inversió en aquest sector, precisament perquè estem en un moment de recessió econòmica. Un altre fet és que l'acaparació del mercat de l'instrument per part de les multinacionals i de lesfundacions,justament després del gran boom del mercat pictòric, ha fet pujar molt la cotització dels instruments de corda. Aquest fenomen s'ha proclrúL justament perquè molts dels països econòmicament punters, sobretot com és el cas del Japó o d'altres països asiàtics com Corea, han promulgat una legislació especialm.ent imptdsora de la i11·versió en obres d'art i, per tant, també en el mercat de l'instrument. Des de fn uns anys, els japonesos, seguits pels coreans, s'han dedicat a escombrar el mercat tant nord-americà com europert per invertir-hi i a més per prot,eir d'instruments les seves orquestres simfòniques davant de la manca de tradició històrica en la construcció d'instruments de corda que hi ha en la seva cuit. u ra. Bancs d'instruments Aquest alt preu amb què- es cotitzen els instruments de corda antics fa qu<> la possessió, com ja hem indicat ahans, recaigui majoritàriament E'n mans d'institucions, siguin econòmiques o cultul'als, públiques o privades, les quals arriben a crear importants bancs o col·lecdons d'instruments. A banda de les mo1tt's fundacions que existeixen arreu d el món qu<' han c reat diferents sistemes dc lloguer dels seus inslt'tHHents, també trobem casos com l'Ot·quesl r a Filharmònica d e Berlín, la qual, fora d'exigit· als seus músics que toquin amb nn instt·umenl d'altíssima qualitat, com és lògic. també posseei.-x un fons d "instruments a disposició dels memhr<>s cie l'orquestra. Un altre 37 .Sï7 TEM A en peticions excepcionals o per fer-ne un enregistrament que ens permet d'obtenir un document únic per ul seu estudi; no lw fem com u ús freqüent, precisament perquè l.a Junci/) del museu és la de conservar i acostar al públic en general in cilrrega històrica de l.a peça per així poder aprofundir el seu coneixement. En aquest sentit, però, l'àmbit públic espanyol encara li m.anca molt per igualar-se a l.a resta de paï.sos occidentals; amb això vull dir que encara no s 'ha trencat uquest cercle cultural passant per l'àmbit públic. És cert que pel que fa a la pintura sí qtte s'ha millorat moh, s 'han obert molts museus, s 'hi ha invertit molt, però pel que respecta als instruments, encara rw estem a l'alçada d'altres països, encara no s 'lw plantejat cap legislació ni d'afavoriment fiscal, ni de mecenatge que inclogui aquest àmbit de l"art. Instruments amb nom i cognom Guitarra construïda per U uts Reig (València} l' any 1850 (Mus eu cie la Música, Barcelo na ) cas seria la col·lecció estatal d'instruments del Tcatt·cl Reial de l'Òpera de Copenhagen, els insLruwents dc Ja tptal també es cedeixen als solistes de l'orquestn t de l'Òpera. E l fet q ue aquests instruments es toquin confirma i gat·antcix a lhora el seu esLat de salut musiral, fet molt impot·tant a l'hora de considerar el seu valor en el mer·cat. En aquest sentit, també hi ha <·ol· laboracions t"ntre aquests tipus dïnstitucioos i els conservatoJ'Ís o les competicions de més alt niv<>ll. a fi c¡ue el jo' e solista guardonat pugui gaudit· d u r·ant un temps d·un Stradivari, d·un Guarneri o de qualsevol altt·a peça d'un gran constructor. D'altr a banda, també és certa l'existència d'importants col ·leccions d'interès exclusivament m useístic, com és f' I cas de la Smithsonian Collcction dc• la Biblioteca del Congrés de Washington DC als Estats Units. Aquí mateix. a Espanya, es Lr·ob a el qu intet Stradivari del Palau Reial, q uinlt>t construï t per encàrrec del rei Carles IV, q ue va Sl't' Locat l'any dels Jocs Olímpics a l Palau Reial df' Pedt·a lbcs en l'acte de pt·esen taeió de la seva t·e~taut·ació duta a terme el 1991. La fu nció principal dels museus és la de conservar, ens dtfineix el d irector del Museu de la Música de Bareelona, Romà Eseales; nosaltres hem cedit instruments per ser tocats en concert, però tan sols E n tt·<> el gt·au nombre dïnstrlllDents antics que es eotitzf'n en el mercat internacional, cal destaca t· aquells que han rebut la distinció de l'instrumentista que els ha tocat. Des de Paganini, fins a Itzhak Pt>rlman, passant per Jacqueline du Pt·é. K r <'isl<>r, Hcifelz, Oie BulL Menuhin, Ricci, Milstein, Oistrak, Sat·asate, Casals, i molts d'altres, les grans figures que han con.figw·at la històr ia dc Ja mtíRica han deixat una empremta en els seus instruments qlle els marca i els destaca de la t'esta. A Espa nya, el Stt·adivari de Sarasate, que es troha al Conservatori de Madrid; a Gèn ova, el Cuarnct·i del Ccsú anomenat ''11 Ca nnone" Cfllt' tocava !'! gt·an Nirolo Paganini, i que el ma teix violinista va dC'ixur escrit poc abans de morir quf' el cedia a l'Ajuntament de Gènova. En defini tiva, una colla d'instruments que constitueixen l'aristocràcia del mrrcat i que bona part continuen sonant d'una generació a l'altra, sempre en l't•sfera clel solista ja consagrat. De tota manera, tal com ens assenyala el senyor Pinto, moltes vegades, les qualitats que el músic exigeix de l'instrument no tenen per què coincidir amb la cotització que tingui en el mercat. El nuí sic, et,identment. tria i r·emena entre la gran varietat de peces a què pot accedir i, lògicamenl, ho fa a partir de la seva butxaca, però també, i sobretot, Ct partir del que espera trobar en un instrument, del so que té i de la manera com li respon . És per uixò que es tendeix cada vegada més et tombar la visia cap a l'instrument nou, sobretot als Estats Uni ts, ja que et rnés de disposar d'u.n instrument en immillorable estat, nou de trinca, el seu preu està molt lluny de les xifres que acostumen CL haver-hi a les Sttbhastes i al mercat de l'instrument antic en general. E ¡j TEM A Un violi Guarneri Músics a la recerca de la pe~a excepcional per MARTA PORTER <u·lat· de Stradivariu s o Guarnerius equival, en tnt1sica, a parlar de la perfecció. Aquests inslnunenls. juntament amb els Amati o Stcinet\ pel que fa als violins, o als Montagnana pel que res}Jecta als violoncels. han estat considerats com els més valorats entre els músics i conc·ertistes de tots els temps. EI so que emeten els instr·uments dc corda italians construïts a les darret·ies del segle \.\1, al segle À VII i primers anys del segle \."\111, és més opac. veUutat i amb una major projecció que no pas el que surt dels instruments que es fabdqucn avui dia. D'on ve aquest so? Dc la fusta, de l'envelliment. de la forma, dels vernissos? ... Encat·a avui és nn misteri i les còpies que ds luthiers fru1 seguint els models a ntic·s, tot i S«•r bons instruments, no han aconseguit t'mulat· aquell so ÍITepetible. El preu, però, tamb ~ I"S it·t·<'petible. Dels prop de 500 milions d<' pesl'\Clt's que pol costat· w1 Stradivarius als 3 o 5 millions d'una bona C"Òpia hi ha un salt que només els millors solistrs del món, col·leccionistes o algunes fnnd a<'ions privades poden assumir. Segons el violoncef.lista Arnau Tomàs, el so d'rm instrument antic és it·r<•petihlc i les còpies no acaben d<' sot·tir hé-. P És cert que es pot trobar un bon instrument' m.odt>rn per 5 o JO milions de pessetes. però els falla el so, és massa obert, agre i descarnat, el$ falta projecció. Els barrocs, en canvi. són més opacs i tenen més projecció. Excepcionalment, es pot donar el cas que es faci una còpia i surti bé, com li va passar er José Lui$ Garcia Asensio. que es va fer fer un violí seguint el model Stradit•arius i el resultat va ser bastant bo. Amb tot, però, el.s lnthiers més prestigiosos tenen encàrrecs amb dos anys de llista d'espera. Per a Lluís Clar<'t, en canvi, les còpies poden ser la solució a uns preus que s 'han disparat en els darrf"rs anys. Jo he tingut un Gabrielli i la qualitat de so era bona, però no tenia la projecció necessària en concerts qu.e tens l'orquestra al darrera o en sales grans. En CCLIIlli, ara toco amb un instrument construït fa tres anys per Vatellot, el millor luthier de París, i és extraordinari. Potser es cert que no arribarà a la qnalitat d'un Stradivarius, però t.ambé calt.enir en compte la relació qualitat-preu; el 11atellot cos ta .3 milions de pessetes i un Stradivarius •t milions cle dòlars. A m.és, un instrumentista busra el so, no el valor de l'instrument. Cada músir vol l'instrument adequat al tipus de nnísica que fa. Després la qualitat l.a fa l'instrumentista. A això, s'hi ha d'afegit· que, segon s l'arc 145 39 .)79 TEM A 145 40 580 amb qui> es toca, el resu ltat també serà diferent. L"n altl't' dels pt·oblemcs amb els quals s'han L'arquet és molt personal i sempre es compra per d'en fr·ontar els instrumentistes que busquen una separat de l'in.'itrument. No pots utilitzar el mateix peça única és el mercat. Segons Arnau Tomàs, és per tocar Bach o Prokofiev. I curiosament, en el realment difícil trobar instruments antics, ja que el cas dels arquets, són millors els francesos de la primerral és molt limitat. Potser hi ha un parell de mera meitat del segle xrx que no pa$ els barrocs. luthit' J'S a Londres i un a Amsterdam que te'n pot Per al violinista Get·ard Claret, no cal decantaraconseguir w1, però a Espanya és impossible. Per se per un instrument antic o un de modern. Les a Lluís Claret , com a solista, una bona solució són dues opcions són vàlides i depèn de la qualitat de Ics fundacions. Hi ha la Fundació Maggini, a cada instt·umenl en concret. Jo tinc dos violins, un Suissa, que et pot llogar un cello per 200.000 o Guillemit del1767 i u.n altre de modern, i si bé és 300.000 pessetes ca.d a mes; p erò aquest sistema jiLfl.cioua molt més als països del nord. cert que els antics tenen una pàtina i un so que els moderns no poden aconseguir, jo estic a .favor dels Una altt·a manera d'aconseguir un instrumen t moderns. Són maTLeres de tocar diferents. Un ha d'aquestes característiques és en les subhastes, de conèixer l'instrument que toca i fer-se'l seu. A però se'n fan molt poques i generalment els commés, tant important és l'instrument com l'arc. pr<•n ¡·ol·lcccionistes. Amb do.~ arcs diferents, un mateix violí sona difeJ què sen 'ha de dir, dc les falsificacions? Tr·obar rent. Són tantes les combinacions que es poden fer un instrument d'aquesta categoda implica un cerper treure diferents sons, que al final cal parar-se tificat d'autenticitat fet pet· un luthier especialita recordar que qui fa el so és l'intèrpret. zat, i n 'hj ha molt pocs. Vatellot n"és un. Però fer L'instntment depèn dels gustos d.e cadascú. Sovint aquest cerlificat costa el lO per cent del valor de es Jan imitacions d'instruments antics seguint com l'instrument. 1 sense certificat, l'instrument no val a pauta unes fotografies i quan el mateix. a part que es donen l'instrument està acabat té un so molts casos de frau i es fa passar modern però amb l'aspecte d'annn instrument pel que no es. Lloguer tic. També em sembla vàlid. Respecte a aquest tema d els cerD'altra band a, ¿cal posseir un tificats d'autenticitat, hi té molt a d'instruments inst1·ument dc màxima qualitat si dir Pet·e Serra. Té sis violins, una històrics, formes part d'una orquestra? Tant viola i un violoncel i a vegades eo Arnau Tomàs c:om Pere Serra, vioven algun i en compra un de nou o a tant cada linis ta dc l'O BC , coincideixen a dir el eanvia pet· algun altre. Sap quan que és un lu xe. Tomàs assegura un vioü és ho a primer· cop d'LtU. concert que eLs instrumentistes d'orquesNo cal que el toquis ni que tingui tra ni en tenen ni els necessiten. cordes, veus que té anys, que les Aquests $Ón instruments per a solistes i en molts fustes han envellit sense arribar a esquerdar-se, té casos són propietat d.efwulacions que els cedeixen menys pes. Per això es va decidir a comprar-ne un o els lloguen. Si no ets solista i pots aconseguir un que a l'etiqueta deia Gobetti, Venècia 1703. Va Vuillaume, que és el millor francès i té un so velluveure que et·a Ueuger i que no tenia esquerdes, que tat preciós, ja tires mill.es. Però no el trobaràs per es conservava t>n bon estat, tot i no tenir cordes, i menys de 25 milions de pessetes. En la mateixa el va fer arreglat·. El violi li va costar I milió i mig línia es posiciona Pere Se1·ra: Amb els sous que es dc pessetes i 100.000 d"arreglat·, però està content guanyen no es pot tenir un instrument de primera de radquisi(•ió i ara toca amb aquest instrument. Unia. En alguns països i en algunes orquestres Tot i això, explica que no se'l vol fer valorar. Per simfòniques de gran prest4:,ai els instruments són fer-ho hauria d'anar a Parú;, a veure en VateUot. i propi.etat de l'orquestra. Com més diners hi ha, crec qu~ no val la pena. ]o vuU l'instrument per millors instruments es poden comprar i el resultat tocar-lo. Si sapigués que valSO o 100 milions de pesglobal és que el so que oferei.~ aquell conjunt setes no podria treure 'l de casa ni anar cada dia en orquestral és molt més bonic. Però a títol indivimetro cap a l'orquestra. A més, l'hauria d'a.ssegurar, dual, és impossible. A l'OBC només els instruments i és diferent el preu d'assegurança d'un instrument grans, com el.s baixos, la percttssi-ó, la tuba o el d'un milió i mig de pessetes, que no pas un de 100 piano són propietat de la Fundació i els instrumilion.~. I pot .ser que, tot plegat, l'etiqueta hagi estat mentiste$ ja es cniden de tenir tul instrument bo, posada posteriorment i no sigui un Gobet;ti autèntic. però no cal arribar a tenir un. violí de JO o 15 S'han donat molts casos de frau. Després cle la Guermilions. Amb tot, aquest és un problema de la rn Civil Espanyola molts gitanos de l'Est, que tenen corda. Els metalls o la jitsta, per menys diners una gnmtradició corn a violinistes, es van dedicar a poden tenir instruments realment bons, és un merexportar violins falsificats posant-hi etiquetes i envecat molt més assequible, assegura Serra. llint la fusta. Als anys 50 hi havia a Barcelona una (~ d I I ) TEM A VIola de "racclo construïda per Mathlas Grle..er ( 1699) quantitat inirnaginable de Stradivarius, però, evir denlment, la majoria eren falsificacions. En un problema similar, }Wt'Ò molt menys accentuat es troben Per·c Ros i Jordi Codina. El primer toca la viola de gamba i c1 segon la guitarra. Aquests dos instruments, tol i que coincideixen amb els violins i t>ls ce/los en molts aspectes pel que fa a luthiers i autenticitats. no es troben subjectes a unes lleis de mercat tan exagerades. Pere Ros explica que es poden trobar "ioles de gamba autèntiques entr·e 5 i 12 milion s de pessetes, les més car es. Jor·di Codina encara es més afortunat i parla de preus dt> gu itatTes de concert de primera línia sobr e les 700.000 p<'ssetes. Per·e Ros explica que té dues violes de gamba originals del S(~gl o xvn' una Tif'lke (alemanya) i una Norman (fr ancesa), Lr dues còpies, una ft-ancesa i una italiana, una viola tenor i a1tt·es instruments. Coincideix arnh c·ls tN1limonis anteriors a dir que el so dels originals éR Ïl·repetiblc, amb una major projecció, i ho alrihueix a les fustes, d 'una mitjana de vida molt llarga i que amb 300 anys es troben en el seu miJJor moment. Amb toL , troba raonables els preus del mercat: originals enlre 5 i 12 milions de pessetes, còpies entre 500.000 i 1,5 milions i arcs (moderns. ja C(lll' d'antics gairebé no n'existeixen) per 100.000 o 200.000 p es!'ictcs. El mercat fixa els preus i els instruments; ara costen menys que Ja deu anys. ,t part d'això, el so de les còpies que es fan seguint els model.~ antics, tot i ser més verd, és més que acceptable. Pel que fa al mer·cat, Ros explica que és molt més tüfícil trobar violes de gaml)a a ntigues que no pas violoncels o violins. Se'n troben en luthiers i en col·leccionistes, però com que hi ha molta menys demanda, també hi ha menys oferta. Un tema important, a més, és el de la restauració de l'instrument. Si es fa bé, pot dignifica.r-lo , mentrt> c¡ue si es canvien peces, perden grun part del sen valor. Sovint s'ha.n vist violes de gamba m(mipulade.s fins a convertir-les en cellos o altres a les qual.~ s 'ha canviat el cap. Jo tinc una viola anglesa, per exemple, amb un cap francès del segle \l'lli. En aquest cas ha guanyat en valor, però no és l 'habitual. I també cal vigilar molt les falsificacions o bé els instruments bons que han quedat adormits. Per donar un judici que l'instrunumt funciona i és bo, cal que el luthier es passi hores estudiant-lo i el músic setmanes tocant-lo. Finalment, pel que fa a les guitarres, Jordi Codina, guitanista i pmfessor del Conservatori Superior Municipal de Barrdona, ex-plica que aquest instrument és el més buat, amb molta diferència, dels que es mannfactur<'n. Una bona guitar-ra de concert pot s01·tir pet· unes 700.000 pessetes. I com sempre, hi ha Pex(~epció : Demanar una guitarra alluthler Fleta, de Barcelona, costaria prop de 3 milions de pessetes, explica. A ni:vell de guitarres, l'equivalent r.tls Stra.di.varius o Guamerius són les Josep Pagès (Espanya) i lesfrmwese.s Lacole. Les Pagès són per fer mú.sica del període clàssic i romàntic. El so és diferent i el volum també. Actualment es toca fent mÉs pressió i les guitctrres antigues no ho aguanten. La guitarra es un instrument que 1w es pot transformar i que té ww rida curta; les de finals del segle Xl711 es moren; les actuals. en canvi, tenen més volum, aguanten bé una pulsació forta, es projecten més bé en els auditoris. Potser les guitarres més valorades són les d'Antouio Torres, de l'últim terç del segle passat. i que marquen el naixement de la guitarra moderna. Per una Torres, un col·leccionista et pot demanar el que vulguis, .'3, 4 o 6 milions de pessetes, però conec gent que n 'lw trobat una en unes golfes o a cal clmpa,ire. La 'lbrres és una guitarra amb una sonoritat dol~·a, mòrricla, equilibrada ent,r e greus i ag1.tts, cl'ww gran calidesa. R~spectc a la docf!ncia , Lots els músics entrevistats, siguin solistes o membres d'una 01·questra, i toquin l'instrument que Loc¡uin, coincideixen: l'alumne ha de tenit· un bon instrument i si és modern li resultarà més asscquihlc. El professot·, en canvi, ha de tenir el millo•· instn1ment possible per poder donar els e.xemples nccessar·is, scnst• <[Ue li calgui un Stradivarius. 41 581 MUSICALIA RETRAT BRUNO CANINO Pel cam1 de la veritat ~ 5I g:;' ;;r 145 Una ciutat, Weimar, la propera capital europea de la cultura el 1999; un curs, el XXXVII lnternationalen Musikseminar der Hochschule für Musik Franz Liszt, i un amable músic: Bruno Canino. Malgrat que aquest gran mestre ha estat convidat a nombrosos cursos, la seva participació queda restringida a una relativament escassa mostra a causa, en part, de la seva intensa carrera concertística. Així, ja sigui com a solista o formant part d'agrupacions de música, passeja les seves interpretacions arreu del món, a les principals ciutats d'Europa, els Estats Units, el Japó i Austràlia. Ha participat en prestigiosos festivals internacionals de música, com el de Salzburg, Edimburg, Bath, Berlín, Viena i Praga, i també fa més de vint anys que pren part ben activament en el Malboro Music Festival. por M. LLUÏSA MORAN a seva aclivitat concerlÍs tira l'ha portal al nos tre país, i a Barcelona és rccot·dat pel t·enom d c la seva actuació al Palau de la Música Catalana. en s uceessives temporades d·Ibercamera (l'última ora ió l' any 1995) fot·mant duo amb el famós violinista lzthak Perlman. Acompan ya sov int altres importants personalitats de la música. com Sa lvalot·c Accanlo, Lynn Harrcll o Viktoria MuJiova. Toca el piano a duo amll el pianista Antonio HaiHsta , amb qui compat·tirà un t·ecitalpròximament a la Sca la dc Milà. Tamhé ha co l·l abo r al juntament amb Andras Schi ff en la intet·pretaeió dels concet·ts dc Bach i en la Sonata per a dos pianos i percw;sió dc Bat·tók. A més, ba realitzat clive t·sos enregis traments, E>ntt·e els c.p1als desta- L 42 582 quen les Variacions Golrlberg cle Bach, les Sonates pPr a violí i piano de Mozart amb Salvalore Accardo, eh, Trios d c Debussy, Fauré i Ravel amb e l T rio de Milà, ohn~s dc· Ba ch . Stravinsky. Prokofi c' i Havcl amb Viktoria Mullo' a i obt·es de violoncel i piano dc \1endeJssohn amb L}nn lJan·c• ll. Actualment està em·cgistrant la integral de r oln-a per a piano de Debussy, de la 4ua l ja ha sorti t el primer compacte de la sèrie. ~o obstant això, també h a integrat la docèn cia dins la scva extensa fe ina. Bnwo Canino no creu massa en la seva a ulo•·i t ~11 com a mest•·e, tal com ell rnaLeix diu: Jo ensenyo ta,l com jo ho ho veig i ho faig, però l'altra perso- na potser ho fa d'una altra manera i també estri. bé; si més no, jo no l 'obligaré pas a fer-ho a la meva nULnera. J~s c·lat· que tot això t·espon a la seva 'is ió , ca racLeL"itzada, en la m ajor part, per un context d'un alt nivell en els estudiants que assisteixen a les seves classes. Bruno Canino ha estat professor durant 24 anys del Conser vatori de Milà, clel qual ell mateix va ésser alumne, i actualme nt impat·teix classes magistrals al Conservatot·i d<' Berna: i a tot això cal afegir rls breus cur sos als quals li és poss ible d'assistir, com el cur·s dc! Weimar. E n un mat·c d e frondosa natura que creix exultant r n co mpa ny ia d'UJJa estàlua gràvida de Líszt, tot recor·danl la seva presència a l a veJla ci utat 011 havia impartit lliçons, un alu·e mestre del piano, Bruno Canino , va r egalar- nos uns moments de convivència i genem sital e n compartir experiències i coneixements. D'aquesta manera. en diver sos convits. que els meus companys i jo li r .t :i ¡} s e s e a o a n o s a MUSI CALIA RETRAT nn~~~~~~~----------------------~--------~~ § i agraïm profundament, vaig tenir l 'oporlnnital de conversar i nt e n sa m e nt amb ell. Aquestes líni es •·efleeteixen Púltima conversa, al daner sopar, amb bre us no tes d e comenta t·is d 'altn'R ocasions oportunes o c urioses. -Quins són els trets que més destacaria d e la seva fot·mació musicar? -La meva formació musical..., això és la prehistòria -feia broma-. Bé, jo considero importants tots els meus mestres, incloent-hi els de les matèries secundàries, com solfeig, etc., i després els meus amics, com per exemple Claudio Abbado, Berio ... , després Mutt.i (encara que Mutti és més jove que jo). -C laurlio Ahhudo e ru amic seu? -Sí, ell eret company meu, anàvem a la mateixa classe de piano, "ell suo11avct benissimo il pianoforte" (és a cili·, diu t¡nc tocava molt bé el piano) realment ha estat per a mi nn g rnn exemple . I seguint amb l'explicació de la seva formació ... - Després, ta.mbé, UIICI part important de la. meva formació musical/a dec a la ràdio; acostumava a escoltar dues o tres hores de música diàriame11t, així que molta música. l'he coneguda a través d'aquest mitjà. -Què eus podria dir dels seus mestt·es? -Vaig tenir la .fortuna que el meu primer mestre va ser un mestre magnífic, es deia Vincenzo Vittctle, però vaig es tnr amb ell només qu.atre anys, qu.an jo era petit. En aquell moment el meu mestre no era famós, però després sí va esdevenir-hi. Per al piano, en el sentit de la tècnica, jo era massa petit per entendre les .seves explicacions, però pel qu.e fa a la comprensió nu.tsical, lze de dir que em va. donar una bona base en transmetre'nt el seu pensament raonat i racional de ln música. La tècnica, l'he apresa després amb els amics i fi ns i tot mitjançant els consell.s d'amics no piani-Stes, o sigui cantants . flautistes, violoncel·listes ... -La música de cambra també h a estat un fet impot·tant en la seva formació pianística? -Sí. ha estat molt important, però per una casualitat, no una primera elecció; jo primerament va ig dedicar-me a la música contemporània,, perquè jo nw teh; sóc compositor i posteriorment em vaig anar introduint en la música de cambra, i després he tocat sol... -Com ca·eu que es r ealüza m és un músic, com a pianista solista , pia nis ta de cambra, compositor... ? MUSICALIA RETRAT -En el meu cas, jo penso que sóc millor com a pianista de nuísica de cambra, fins quan toco amb orquestra penso una mica ('tt terme.~ de mú,sica de cambra ; és clar que això depèn del tipus de mrísica , en un concert de l..i.szt aquest proceditnent és difteil d'aplicar. Però crec que de totes maneres no és bo fer només una sola cosa, l 'ideal és compagina.r diverses activitats. També ens va explicar que profereix la mÍisica tle rambt·a no únicamen t pm·què li agradi més toctw amb a ltrl's, sinó percruè també és molt mé-s ag•·adable a l' ho1·a dc viatjar, per no viatja•· sol. - Ha dit abans que componia. Quina actitud p•·en? - Jo escric música "antiquada", fora de moda, perquè jo componc a la manera que es feia quan jo era jove, música postestructttralista, no serial p erò alhora no minimalista ni tampoc neotonal, en la m.ateixa línia que la música de Boulez o B erio. Però escric molt poc, aquest any només he compost dues peces petites, curtes, per no a.vorrir feL gent. He fet una p eça per a violoncel i piano, i una altra per a piano sol. Ara mateix he finalitzat també dos estudis per afl.auta. - Dins el conjunt de la seva obra , quin tip us dc tractament pred omina , a q uin instrument o formació estan destinades les seves obres? -Principalment, he escrit obres per a música de cambra , p er a piano, violoncel, violí, quartet ... , per a orquestra he compost tan sols dues peces. Però, en general, el fet de compondre per a mi és quelcom molt privat. - Qu antes obres ha creat, en total? - Poques, unes trenta, aproximadament. -Com sc sent qua n compon? -Ern sento molt feliç , perquè ho faig principalment per a mi, perquè rn 'agrada. El que passa és que, mentre que com apianis- ta sóc bastant veloç, com a com positor sóc tremendament lent. - Li faig aquesta pL'Cb'lllllH perquè, en parlat· umh altre¡¡ compositors, sovin t manifestrn que la introspecció d eguda al fet de compondre i a les sevt'S c·onsequencies en un àmbit més extern, els ha comportat a lgu ns conflictes interns, ca nvis de caràctet·... Què en pensa? -Bé. jo pern;o que, en principi, escriure és una qiiestió de disciplina, d'ordre. Potser això passa perquè es pensa en els altres; en el meu cas jo componc p er a mi, no em preocupa el futur i no penso que la meua música sigui d'importància per als altres, però sí que ho és per a nu. -Respecte a les altres assignatures teòriques de la earrcra musical, què ens pol comen ta•·, li agt·adaven? -Sí, era un bon alumne, m. 'agradava molt lajitga, vaig arribar a fer un deL~ millors exàmens de fuga del Conservatori de Milà. Tenia aquesta assigna- tura en molta con sideració, però suposava per a tni quelcom molt acadèmic, tenia uns mestres molt severs que imposaven unes normes rígides i complicades i això era del meu gust. perquè considero que era Lm bon entrenament mental, però era una cosa que resta·va allunyada del que jo volia compondre, rw té res a veure amb la música que jo escrivia. La fuga m'agradava com a exercici mental, com els escacs. .\quest amant de la lògica és també una persona molt afecc-ionada als escacs. A Bruno Ca nino li agrada jugar als escacs i em p enso q ue és prou bo. Com a nota curiosa, cal dir que he observat que els escacs s'estan convertint en un denominador comú entre els pianistes , ja que acabo de r ecordar que aquí a Catalunya també gaudi m dc dues personalitats pianístitfUCS molt lligades a aquest espm·t mental; es tracta d el concerlisla J osep M. Colom i el mestre internacional d'escacs i catcdrà- Georges Rech Synonyme de Georges Rech Roberto Ver i no Pierre Balmain Guy Laroche O livier Strelli Lasserre Burberrys E lA MODI •, r Ra lph Lauren 1- n Mariella Buran i n Annalisa Ferro a a o e Polvere :- n Nacho Ruiz s 1- o Episode .s o e o r e a e :s ·t a e ¡- Yves Saint Laurent MUSICALIA RETRAT deixen en el mer cat, que és el que domina la producció. l ara pa d em del p iano . .. - Quina diferència hi ha entre els p ianis tes de la seva gener·ació i els a· ara ? - Bé, primerament he de dir que jo no sóc pianista, jo TJo toco Chopin ni Rachmaninov... , però sí p uc dir que m 'agrada tocar el piano i hi f rueixo molt . Ar a rnctteix es toca molt bé el picm o, hi molt bons pianistes . ha persouna doncs, conegut, Hem p El roblema potser 11 0 na senzilla, d'una remarcada insón ells, sinó que està en dependència musical, que fa que el mercat; és aquest els seus amplis coneixements no últim. que és dole nt . El merca t vol aquell que mas' identifiquin només amb ells porta el.s cabells blaus. teixos, sinó que adquireixin una aquell que fome nta w1 peculiar vi sió: una vida i un escàndol o aquell que toca des de fa si.s anys o caràcter que es manifesten d' una més i és conegut ... I això manera espontània en la seva inés totalment equivocat, terpretació perquè aquesta no és clar. quedi predeterminada per motius -Per ò exis teix alguna t artística que peculiarita subjectius que l' apartin de la sedifereixi de ]a de la seva tir d e p iano Mi qu el Farré. r ient això, potser ha uríem de pensa t· a inclou t·<· els escacs com a mathia ob ligada d'rstudi ... - 'idt>n tifica amb a lgun a u tor o au tors ('n Cbpccial? - Identificar-me no. si us plau, però sí m 'ugrcula interpretar Llits més que 110 altres i també he ccw viat de gust os durant la meva cctrrera. Ara fa de u. anys que principalment em dedico a Mozart, Schubert i. Debussy. QucLn era jove 110 m 'agradava tocar Chopin, ara sí, però és un au tor molt dijtcil. També he interpretat molta nuísica contemporània. però ara ja no tant, Ito feia més sovint Jet deu anys. 145 46 .586 -Per exemple, els Re(l t/es (dels quals ell nwl<•ix havi a e crit un article q uan <·m·a t·a no eren famosos) feien bona música. també els Beach Boys. ara mateix no hi ha cap grup que em digui res i el mateix em succeeix amb la música contemporània clàssica; en general, hi ha poques idees . -Pet· q uin motiu no interp r eta a t·a tanta música con tcmpot·ània? - Perquè nom 'interessa tant. D'altra banda, no conec La miÍ.sica que va immediata veritat. Una miraèpoca? esta n fe nt els joves estuseva la a si, en música la a da -Sí, es podria dir que, diants o Joves composien la meva època existir.t tors, per w w qüestió constitució objectiva, un rigor, ttna consciència moralisaliena al meu desig, per una precisió i una frescor i dinata, que és traduïa en la LUW 111fULCa 11 ÇCI de difumisme propis d' una facultat clara no interpretació de certs siÓ i lLit exrés de p roteci ràpida. Són aquests els trets autors que hom considecionisme per part cle /.es ra va que només cerescoles, de cada país o que segons el meu punt de vista caven el plaer, aquest cultura. Abans era més definirien una persona que fa fàcil que t'arribés el nou era el cas, per exemple, que el pes de la saviesa, que matericii. ara la circude Rachmaninov. o de lació és molt limitada. Liszt; jo era l'únic a qui qualsevol alumne pot sentir Fa trenta anys coneixia agradar-li. semblava envers el seu mestre, s' esvaeixi i la música que s 'estava Claudio Abbado no haes difumini en un ésser humà que fent , ara no. gués gosat interpretar-lo -Com definü;a el moen aquells moments, cedeix al seu proïsme l' aparent men t en què e· lt·oba després les coses però secret d' un art naturaL actua lment Iu música? han canviat; evident- Per definir-lo, diria ment. aquest moralisme que és pèssim. Molt doera un error. lent. Potser perquè en aquests -Qu.ina opinió té dels concm·-I què rreu que es pol fet· prr últims anys es busca l'èxit immemillorar la situació dc la m(tsos i de la seva utilita t? diat , els diners; per exemple, sica? -Si j o fos dictador ltbsolu,t. de l'autor del musical J esucr·ist -No ho sé dir, Pste1n esperant la música, prohibiria absolntaSupcrsta t·, IJ.A , Webber, penso men.t els concursos durant deu que passi alguna cosa, 11 0 ho sé, que és un dels pitjors compositors potser una guerra, sempre desanys, almenys. No penso que un bona fet 'lm s que he conegut. No penso que p rés d'una guerret concurs ara rnatei% pugui d~ji­ sigui una q iie.~ tió de gèn.ere ... música, sovint ha estat aix.í. Sí, nir una carrera concertística. I mentr·c t·ccortlava .. . Llavor s és cert qLLe ara mateix PxÍMPixen s 'hu de tenir en compte que va esmentar els Bea tl~ : guerres, però aquestes no incicada dos dies hi ha un roncurs ( 1 ( 1 s l i J s e 1 e s MUSICALIA RETRAT Bruno Canlno, descregut fa uns anys quant a la validesa dels cursos mus icals, a hores d'ara pensa que són Interessants pe r conèixe r les diferents maneres e n què e s pot pensar la música internacional i això vol dir que cada any surten uns 170 primers premis. Tota aquesta gent no té cabuda, en el mercat. De vegades algú. guanya. un concurs i després no fa res o potser no en guanya cap i posteriorment esdevé famós. D'altra banda, en els concursos se senten pianistes que cerquen tan sols l'èxit. Això es nota en la manera de tocar i no m'agrada gens; és clar que un pinn.ista pot tenir molt de talent i tenir molL d'èxit, però això és tuta qüestió secundària . Un no ha d'intentar de cercar l'èxit sinó la veritat. -Vostè ha fo rmal p art de jurats en con cursos, què n 'opina. de la valoració d 'un jurat? -En principi, sempre és j usta, perquè hi ha diversos membres i així no és tan fàcil que s'afavoreixi un interès particular; en primer terme crec en la majoria. No obstant això, sí que han passat coses desagradables, de vegades. Com twa anècdota, recordo un concurs d<> Ja molts anys en què els vots eren plÍ.blics. Finalment, quan es van divulgar es va ·veure que un membre del jura.t havia puntuat successivament nmb un 1 i un 10, un 1 i tm 10 ... En preguntar-li el perquè, va respondre que no sabia qne els vots es farien públics! - Què creu que significa en aquest àmbit ser un bon mesll·t'? ro important establir aquestes distinc ions. -Un bon mestre no solament ha d'ajudar l'alumne a tocar millor el piano; ha de ser sever, però ha cle guiar-lo en la vida artí$tica. ]o, d'una banda sóc massa amable i de l'altra no em dedico a buscar vies directes per a la vida professional dels alumnes, per aquest molin no em considero un bon mestre. -Què creu que haurien de fet· per tocat· bé el piano? -Cr eu crue són ú tils els cursets de música? -Fa deu anys pensava que no servien per a res, però arrt penso que, sobretot, són interessants per conèixer les diferents maneres en què es pot p ensa.r la música i en la diversitat d'execucions . -Viatjant tant haurà escoltat diferents maneres d e tocar el piano. En distingiria algun es escoles principals? -Ara ja no, la tècnica és bastant internacional. Potser sí podríem diferenciar dues branques, la russa i la sud-americana, p er qüestió cle tècnica i repertori, però alhora aquestes coincideixen en el fet que són dues visions força. sentimentals, enfront de la ·visió europea, que és més freda. A Europa, s 'ha parlat d'una tècnica francesa, caracteritzada per una activa articulació dels dit s, per exemple, però ara mateix no conside- - Penso que seria convenient fer altres coses. com cant, orgue, clavicèmbal i clavicordi. Ell a més a més de pianis ta i composilot·, també ha estal un impor lan t clavecinista , habilitat q ue li h a pet·mès un més ampli coneixement de l' obra de Bach , i maJg•·aLque eU con sideri que és un compositot· molt diñcil, s' ha convet·til en un gr ru1 intèrpret de la seva obra . L'cnbrinY en la musicalitat, e) •·itmc colpidor i san·àstic i la bc1lcsa d el respecte i la pulcritud tindran segurament cabuda en el recital que ens oferirà amb el Trio de Milà , del qual ell forma part, en l 'actuació prevista per al 2 d'abdl de 1997 en el cicle d'fbercamera. al Pal au de la Música Catalana a Barcelona. Tamhé comptarem amb la seva presència en altres concerts que realitzarà en altres dates i ciutats dc l'Estat espanyol; concr etament actuarà els dies 28, 29 i 30 d 'abl"il a Alacant, Madtid i les Palmes, r espectivament, acompanyant David Garret, i els dies 12 i 13 de majg a València i Bilbao, amb el violoncel·lista Lynn llarrell. Val l a p ena de compartir uns instants musicals amb aquest gentile musicista. 145 MUSICALIA PRE-CR T I CA p (I I p s d b n u d I· Luciano Be rio Dos clàssics italians del segle XX 145 per FRANCESC TAVERNA·BECH E 48 nguuny el cicle de concerts de programació marcadament hi 1>tòrira, com és el que any rm·a any ens o(erciJo. J bf'I'C!I mrt·a, sernhln obrir-se a mtJsiqurs no lnn clòssi(fUes que a la vegadn Lenc•n o han tinj,'llt veritable influèn<'ia en l'art dels sons del nostre segle. Certament, anys enrera Lravinsk y, Ball'tók , hostakò\;tx. Pt·okofïcv, rtc. feien una certa por als mr lòmans abonats als grans cicles dt' l Palau: avui. afortunadament la srva p•·esència en les programacions ja es va normalitzant. At·a, sembla que la no•·malització ja al'l'iba a compo itor·s que en els anys 50 eren considerat!; com uns t·rvo luc·ionar·is - i, al marge. preguntaríem, per· què no s'ha progt·amat Ccrhard l' an y del seu centenari'? i quan an·iLarà el torn ue pL'ogramució als nostres creador·s'? Amb Lot i deixant de banda el nostre u fnn y ¡.11·oseli Lis la pe•· a la música fic casa, flii'Ícm que la presència tant dc Maderna , com la de Bel'io està p lenament juslifieada. D' a lguna manera, l'avantguarda quan és assumida en pt·ofuoditat i conscicntJncnl p er r artista, té tant rigor d ' idees i de r eOcxió, com l' at·t dels músics del passat i , a la llat·ga, demostra la seva vu lidcsa. El c•aos, per al vel'ita ble u eadc>J· mai no pot ésser un fi per si ma teix , sinó matèria cruc s'ba d'ordf'naa· i moclr lar segons una ima tge Jlargumc•nt \ a lorada i imaginada. Cc·t·tamrnl , l'avantgua •·da. no bohrmcnl la d ·ara . sinó també la dt• tols r is temps i moments . oempre ha estat el refugi dels fabo~ r evoluc·ionaris, dels qui solament busquen la notorietat amb resc·àndol: tanma teix són aque¡,t_.. el" primrrs que envelleixen ... Ben cert és qur Brr·io ( 1925) i )laderna (l920-19ï3) van participar molt artivament i c•onbrirnciosament en la formaciÓ de l' CRliJ musica] que apareixeria en els unys cinquanta. explora nt tamhé amb rigor les possibilitats dels mitjans electrònies com a vehicle d(' c· r·ca<·ió musical. Ells va n intc·rvrnir en aquella mena dc· ¡·evolució, convençuts que c:a lia obrir camins, no pas p et· caprici, sinó pet· rwcessitut de n o caurt' en la rf'Íleruda i cst/lr·il imitació. P e•· aquesta ¡·aó, avui han assolit aqueUa eategor·iu que està '!lés enllà del temp¡, i dc lc•s modes. Es b en cert que ambdós compositors junt amb tockhausrn i Boulcz van ésser figu1·es decisives d'llquclls anys i potser per la sevn condició de Llatins la seva oLra es difet·encia tant dc la de l'aJermrny cmu de la del francès, pel seu to emoeiomLI i expressiu més viscer·al i cordial que no pas la fredot· racional dels dos col·legues esme ntats . lJn altre punt de coincidènC'in en els do;, italians és el de la se' a tasca corn a directors orquestrals. Efecti' ament. Bruno l\'Iadema va n•alilzar una notable labor en aque~l camp. no solament defensant ]es noves músiques, sinó també oferint versions molt clarificadot·es c.le partitures per·taJlyents al r epertori clàssic. P er la seva part. Bel'io ha destacat també, igual que Nono. P ollini i altres artistes italians, Pn la tasca de promoc-ió i de d efensa de la creació musical contempot·àoia. tant en l 'ordre purament estèlic, com en el sociològic i fins i tot en c•l dc la pr·oblemàtica de l' f'scriptura mii!!Íc:al. Or·c·hcllll'a deLia Tosca na. AJdo Bl'nic·i, viola. Dir.: Luciano J3edo. Ohn•s dt> Marlt•rna. Berio i Schubert. Palau dc la Música Catalana, rlia 18 dt' n<m·mhrc a les 9 de la nit (lherl'a· mf'ra). 1- MUSI CALIA PRE·CRÍTICA Arvo Part, la nova música nòrdica ment ]liJ I" WJa q üestió de mentalitat nò r·dicu. la música de Part no es redtwix a uns plantejaments forma üstcs, s inó que 1·evela tma t·ru·a tens ió poètica en l'expressió dc les idees mns irals. Escoltar· Piirt a l costat d e les rutilàncies mozartlanes i de ]es confessions de Txaikovs ki , com també de Iu filosoiïa bee thovenlana pot ésser· una experiència veritableme nt en riquidom. per F.T.-B. oca cosa roneixrm, alme nys , en dit·ectc . del compos i tot· Arvo P art. U ll autor Oirírm lfll C rrue va intt·oduint-se lentamen t en el pauot·a nw dc la nova música europea amb unPs ohn:s J c s uggestives sonoritats t( UC, d 'a lguna maner:u. es sustenten en h àbils jors d ' inter·vals de cinquena i desen vol upame nts basats en una csr ala d 'estt·uclut·a modal. Certame nt , a mb Piir·t no estem lluny de les pl"imitives polifonies, ni d'a<rueUa poètica tan lligad a als arabescs debussyn ian¡,. Ara bé, segura- P rs Vladimir Spivakov dirigeix els Virtuosos de Moscou Vi rlu o•us de ,\ l u•cuu. Direcció: Vladimir Spimko v. Obrcb de Mozart, Beethon·n, P ür·L i T xaikovski. P uJau d E' Iu .\Iúsit•a Cu talana, 20 d e no' t"rnhr·c dE' 1996. (Palau 100). Braltms, l'esperit de la música romàntica per F.T.-B. ] - e- m J- ral ·n :a l- t- sl Jt r- rJ l ll ) . :u Ie !l. c. el ·a ot estt·anya r·- nos que, e n h~s pr.iJrwrics del nost r·e segle, la mús ir·a d e Br·abms es cou s ide rés amb un cert menysprru. Certame nt, les qualita ts d ' aq uest composito r· de q1ri el 1997 es commemor arà el centenari de la seva mor·t, no són df' lc·s que es puguin capta r· fàci lment , ni tampoc la imatge sonor·a qu<' ofer·eix és tan diàfana com la de qual evol d els seus coetanis . Ar·a h(>. quants asp ectes cal va lo r·ar· e n les seves partitm·es que, sense gests tea trals . ni aparatosos di;.cursos, cons titueixen una eonunovc>dot·a t•x periència d' a t·t vel"itablr! Brahms, potser rom cap altt·e compo~>itor· dc l'èpora romàntica. no va necessitar gr·uns missatges, ni filosoCies, pet· ana t· dest>nvolupant no ar·t que solament PStava s us tentat pel so i tOlit la st•va pote nr·ialitat creador·a. Per· u Bniluns, a I" hora dc compondrr ni pathos, la sentimenttditat, el " missutgt·" , quedave n al marge, el quf' s í rul i<t e n aquest moment dc f1:r~ unrlu c i ó c n1 c r·<mr, cons truir· un ed üïci sonor sòlidament estntclllrut, sense fi ¡¡sut•t•s. El compos itor sabia ll uc d 'assolir· acruests ohjcrLius, Iu mús iru podl'ia aleshores convcr·ti r-sc e n et>p e i'Ïl i. com a tal , suscc1Jtiblc d c ¡,uggei"it· qualsevol nwnu d 'cmo{·ió el s o P transformat alxi en put·a vivè ncia . Aqllesta qualitat !lC· os t·cvcla especialme nt en la seva mús ica dc cambra, pur joc de melodies i harmonies . Ara. amb l'actuació dE" dos ¡.¡resti{;iosos intèrp t·ets ro m Zu ki.· t·man i Neikrug, podre m escolta r· lt'!i t r es Sonate.5 per a ·uiolí i pia110 i , a més, en ve r·sió clc viola i piano, lt>s q11e va escriure pe r· a ins tr·unw nts de venl tan rics en rec tii"SOS dí' color i calidesa com s ón la trom pa i el clarinet. D'alguna manet·a, el ,·iolí i la viola sola l ' aceió r rra clora de .Brahms . s'a11unvr n de la fan tasia mecani~ist a o fi~ s te mpc r·nmen- tal , i acompa nyats pel piano, Ltn pia no no \'irtuosístic . p ero sí dc ¡;or·pr·enenl configuració s imfònica, t'l:l convet·tcLxen e n ins truments de poètica l àdhuc filosòfica comunieueió. PinchuJ! Zukcrman. violi i viola. Ma1·c Neikn•g, piano. Jntt•¡p·ul de lt's Sonates per a violí, I! i o fel i pia no de Brahrns. Puluu d1•lu Música Catalana. d ieb 23 i 2 I dc novt'mbrt' a les 9 d e la uit (Iber- t·umna). 145 MUSICALIA PRE-CRÍTICA Henri Dutilleux i Narcís Bonet, el caml de la inclepenclè ncia per F.r.•a. ertament. entre Dutillcux (1916) i Bonrt (1933) és difici] establir alguna mena de nexe gl'ner·acional o estètic. Amb tot, eadas(:un i dins del seu p er son al món sonor· i 1unb r·elaoió a les tendències vigents en Ja mllsica d'avui dia , Iu sevn obra r·evcla criteris compositius molt allunyats dels que rnat'quen els estils musicals del moment. Com di,aué 1\Ianurl VaJis: Duti- C g ¡;;- .s.... 5I ~' ¡;¡· 145 lleu.'t escoltà solament Iu veu de les seves pròpies inwïcions. Efl"ctivame rll, la mllsica del compositor francès va apar·èixcr 411an tot jus t havia fini t la darrer·a guer ra mundial, J1erò contràriament ~~~s seus col·legnes, com Babbit, Lcibowitz , Malipicr o i, ent r·e altr·cs, Lutoslawsky, ell es va mantrnir· al mat·gc de la doctrina ser·ial a la vegada que . tampoc posava de manifest les lògiques influències dels Bartók . Stravinsky. Schonberg. Messiaen i Hindemith , veritables pols d'atracció per als joves compositors d'aquells anys. Segur ament, prr acruesta posició ind ependent i éssrr l'Caci n seguir les mod es impe rants, Dutilleux, tot i r·cconèLxrr la qualitat intrínseca de la seva mllsica , hagi assolit el reconeixement u nh f'rsal bastant més tard que molt~> dels seus coetanis. Hereu de Ja tt·adició que ar·rcnca en Debussy, Ravel , Duka!> i. encara més lluny, en Dufay, l'obra de L'OSC Interpreta l ' obra d'Henri Dutllleux fimbres, espaces e t mouve m e nt. Dutillcux es basa en un llenguatge neomodal qui" •·ccolza en un puixant vigo•· rítmic. Metetboles, la Missa, el Concert per a 'llioloncel i orquestra són algunes de les ob•·es d 'aquest composito1· personalíssim . Igualment. d'alguna manera, Jarcís Bouet pol considerar-se com un autor que ha desen volupat la seva tasca al ma•·ge dels corrent que. majoritàr·iament, han conrea t els nostres composit ors. Fins a cert punt pot vadar-sc d ' un aïllament aJ qual ha contt'ibuït el fel de residit· des dt" molt jow n Par·ís . Bonet no és anuc de l'especulació p er si mnteixa i en cn•wi sí que procul'a que les seves obre;, arribin al públic mitjançant un llenguatge dc base clàssica i un domini c·omplet dels recursos de la compo•üció. Per aqueHta raó. la seva mllsica impressiona. ja que posseeix co- hrrrncia formal, un joc imaginatiu dc l' harmm1ia i la l'iquc;;a d'una pal ~ ta orquestral magníficament cont1·olnda. Amb aquests d«·•uents, nr·cís Bonet es revela com un cr·eado•· absolutruuent eficaç n l'bora dc t'omunicm· el conlÏnco-ut de les st•ves vivèncie sonores. Aqu esta sessió ens ofe1·eix tam bé J'a,inentcsa d 'escoltar· el pianista P eter Frankl interpl"(~lant el Concert núm. 25 de Mozart i la Suite núm. 4, op. 60 "Mozartiana " d f~ Txaikovski. Orqul!~tro Simfònica de Bunelonn i Nu<·ionnl de Catal un) n. Dir·t•t•t•it}: Ln\HI'Il<'t' Fostcr. Timbres, espare& PI moupenu>nts d'Henri Dutilleux i Ú> CimNiPre Marin de ~on·ís Bont·t. Palau de In )fúsica Catalana , dit•>< 30 tlt> no\ cmbrc i l de dt'l<emh r!' de• 1996. Una obra cie joventut per F.T.-8. scrita ell919. o sib'U.Í durant els seus anys d 'apt·enenlatgc anth F'«' lip Pedl'ell, L'infantament m e ra vPllós de Scharazada amh tex toR de J osep López-Picó, és la pl'imer a obr·a publicad a de Robel't Cel'ltard. El cicle està dedicat n Conxita Badia d'Agustí, crue l'estrenà en el matebc any dc la seva composició. En aquesta sèrie dc cunçons, amb influències ineludibles del lied alemany, Gerhard es •·evela amb una E 50 590 certa per~onalitat. ja que la música hi té un& tret" CJU C no tr·obem en les obres drls seus companys de genc•·ació (~{omp ou. Toldrà, Blancafort, etc.). Aspecte a«¡uest que, en canvi no es posa dr nrnnifest en el Trio per a violí, violoncel i piano, on Gerhard s ' i nc li na pet· les coloracions propH·s cic la lluminositat m velíana. Més que assenyalar una divergència de fons estètic, aquest fet posa de manifest la inquietud del j ove Gcrhard prr· trobar un cruni pel' a la seva expt·cssió musical i, certament el fet és que, en les cançonR inspirades en els poemes cJ¡• Lòpez-Picó. l'aspecte i la corwepció dt~ l' harmonia tendeLxen al cr·omatibmr d 'ascendència exp•·essioniRtu, eom si Ce1·hard ja intuís Ja SI'V!l ali ~ nilat amb Schonberg, el q unl , pors anys més tal'CI, es convc•·lil'ia em d SUll lllllRtl't'. Th«• aRh Ensemble, conjunt instl'llmcnlol. Obres de Ru vt•l, Folla. C«•r·hard i Granados. Palnu tlt' la Mó¡¡jca Catalana. dia 6 dt• ntl\'t•mbrt' a les 9 de la nit (Palau 100). E í 13 de jUliol • 20 d'agost 1996 , ,.,. ~~ PRESENTAT PER: I '-"'-" FOMENTO DE CONSTRUCCIONES Y CONTRATAS, S.A. LU •a lt s, a- AMB EL COPATROCINI DE: Ie fi~ >é ta el la ~" PERALADA Auó1 riJollnnJJimiJ. GOLDSEAL @ IIELADO ITALI ANO DE LUJ O AMB LA COL.LABORACIÓ ESPECIAL DE: Banco l'indépendant ~A@DIP> - Santander 1- •• i- :!l CasiitOS de Cataluqya CAVES 1 VlNS PRODUCTES OFICIALS: le .ó :s LA VANCiUARDIA CASTELL AMB EL SUPORT DE: Mm lWJ! Generalitat de Catalunya Departament de Cultura MINISTERIO DE CULTURA IN AEM ••••• ~~ Diputació v de Girona Ajuntament de Peralada El nostre agraïment a tots vosaltres! MUSICALIA PRE · CRÍTICA Cervanfes-Gerltard, un binomi per a fa dansa per F.T.-8. S ;;;¡ ¡;¡¡;- ...= ·~ 3 E:;' ¡;;¡· 145 ~ c•st ii c·om mrmoran t el cen- / lt' uat·i dC'! naixt•menl de Rolw rt Ge..J1a t·d, c·l compositm· vall rnc amb e l t¡unl In uutstca catala na asso lci.x la possibilit at tl 'ult Pt' na t· a mb l'ls gra ns ctHHpositcm; d 'aquest Regl e (Stravillsl<y, Bur·tók. Boulrz, etc.). En n iVI' t'ses 11 vi u c•nt c·sc·s ties d 'aq uí l'ng11un y lwm hagut d c c·cferit·-nos a In figun t d c• Gc•r·ha t·cl i, tanmateix, mulgi'Ut r efemèride. Ics obres de madut·esu (lt•¡¡ quult·c simfonies. la ran tuta ift Pt>.Hrr) d'aquest cread or ext·cv eionul segueixen igo01·ades i, pec· hutt, c·n sil r11c·i en lc·s p r ogramaciau:; dels gmus cicles bac·celonins (TI'mpoc·uda dc• I'OBC. lbcrcamt>t·a. Pulau 100). , emhla. doncs. que els nos tres aft•C'C'ionat;, solament pod1·an escolLar aqu ellc•¡; pa c·Li t u r es que el compol>itot· va c•scr·iu r·e o bf> aCJlÚ a Bun•c·lo11a o <·n c•ls ,rus pr·imcrs an}s c:l'l:..l.ili a Angluterr·a (L'alta nai- de Don Qttixot, aeah urla !'1 1947. 592 ... .. 11 (' 1 xençrr del Rei En Jaume. les Cançon s populurs, Soirées de Barcelonu ... ). Tot i rc•coneixent que Iu Suite dc rlanses del baUet dc Don Qui.w t és unn Ju.. LJa i magnífi{·a obra dc Hohcrt Gcr·har·d , que conté molts as pcc·tcs l'Xempl an; t ant r n el tractamen t o r·qu!•st n tl com en el p lantejamc·llt d c la r cinvcnció del folklore. c·nm tamlu'. en l'cst r·uctur·ació de la fcn·ma, dii'ÍI'm q u t• donat el bon moment cic l'on¡ucstt·a. rom t ambé tl'una aHs im ilació rlrls estil s primer encs de Gt'd tac·d, aquest era un moment atlicnt per introduü--st' en les HCV{'S JH'od uecions dc maduresa . en qur el seu geni , lliur·e de mimetismes i dc pn•j ud icis, romunica la sc' va ' is ió eosmològica i poètica de tot uiJò que l'rnvolta ... El ballet so bre Don Quixot va Í'Ss<' r· compm>t en els p r ime1·s temps dc Iu seva lla•·gu i drfiniliva estada a A n glate rr·a, u11 a primc1·a ,·er sió c·o r·cogr·ii lïca l'stà d a t ada entre 1940 i 1941 , mt•n t rc> q ue la segona és dels a n yA 194·7- 1949 i va ésser estrenada e l 1950 pel Sadlc r·'s Wells BaUet. D'aquesta oJJr·a, c•n va f et· també du es s uit e.~ pe r n orq uest•·a i twa tcr·cet·a t¡ue po r·ta e l títo l d c Danses 52 p lntc r·cssu r·cmurca r· d'aqu Psta par ti tu r a l'rnginyós tractament dr·arnàLic d e In mús ic·a, a li de d ifer enciar e ls dos mons psicològics que entren Pn c·plació. Així, per· u n a banda tr o- Robert Gerhard (foto: Antoni Ollé) bem Don Quixot. Ics s<·vc·s fal·lc·r·cs i els p ersona t¡;t-s que JH'ix•·n dc• la sc·~ a imaginació. mentr·p qut• JH'r· l' rdtt·c costal l(•nim Sa nc· ho Pa nzu, !·om tat11bé el¡; momt·nt<o dt· lul'idl'-.a tlc•l protagonibta i el món r·pal. O'alguua manera. Gerhard 'a plantt•jat·-s<• la necessitat d'aplicar a Don Quixot un doble llenguatge i d"uqut''lla manct·u simbolitzat· Ja mentalitat del cavallet·. a vegades I.ISM'Il)'<tl i altt·eh moment,, alienat i ahoc·at a lt•s mC:s impen~ahle~ al·lueinurion¡.;. Ger·hard va escoiJir un tcruu d(' vint noh'S pe••· r·epresenlur Don Quixot i d"aq11rs1 en va exLr·eur·c un ultrc cic dotze notes, compost p~?c·lcs nou noi P I! que no cstavPn repetides t•n ('l tcmu g r·an a més d'unes al ln~s Lt·cs . Així, disposava d'un ma ter·ial q tu• li prt·nwtia desenvolup ar· l'ur!'ió l'li c·l rnó11 t·ettl (tema de vinl note;¡) i, mitju11çunt la tècnica serial !lchonbcrguiana, d tema de nou notes li donava 111111 àmplia pos!!ihililal dÏJ1vc-nc:i6 Jl"'' plasmar les ful· lt·tTs c¡uixoll'tH¡ucs. Una altt·a purtiC'ulal'ilut dt• l tema pc·incipal és que hi ha clissimuludu una melodja que es tocava a Valls t'li IPs processons per acompanyar el pas dt>ls gegants, malgrat que uquP~· ta concepció ~.,.a é.sst-r inl1Jïda im·o11s· dentment p el compo;,itot·: ell. un cop d cscoh e r·ta, va veure com ¡; 'adrqua va a la mentalitat del pc·otagonista i també al contingut de la oovel·la. Ja CJliC, en defmjtiva, c·onsLiluci'\. una doble imatge que simultanieja la fanta sia imaginada per Don Quixot, amb la realitat CJlH' vi uen e ll i Don Sancho. Acruesta audició es complrmeuln amb la Vuitena Simfonia dl' B('elhoveo, Nuits d'étè de Bcr lioz j L 'Ocell de Foc de Stravinsky. Orquestra Simfòni<·a dc• Bm·cc·lonu i National dft Catalunya. Dit'!'{'d6: LawrPnre FQsler. Oln·es dc• Bl'l'tlwveo. B!'dioz, Stra\'Ínsky j Gerhanl. Polau dl' Iu MÚJ!Ícu Cutalana, 9 i lO de uoHmbre dc 1996. MUSICALIA BALLET La dansa de Fabià Puigserver per JOAQUIM VILA I FOLCH ir· que. J'es pectade que Antoni Bueso i Gui- D ,. da en ¡>) ~s- lS- un le- ;o.. la lS- ui- er ue o 1ta de zi ): 1, Ie llern-Jonli GraeUs han muntat al Teat re Lliure és impressiona nt , és un tòpic i una bajanada. I queda molt curt. La impressió pot ser m m de les portes d 'entr·ada per endinsar-se a l'cspectarJe, però en té moltes m ~s. P erquè l'ex-posició d ' homena tge a Fabià Puigserver (Barcelona, Teatre Lliure. 1-10/8- L2-96) é-s un espectacle amb una gr·an quantitat de lectures possibles . Des d'aquí. des d ' aq u est r·aco net d c la Revis ta dedicat a la dans a. us proposo una de les possibles lectures que I' ex posició pr·oporciona en aqu<"st à mbit. La vinculació de Fabià P uigscrver amb e l món de la dansa es dóna i es mou en Llnes línies que per a a lguns pot esd evenir sorpr enent. En primer lloc, vull esmentar, per l 'est r e la i íntima r·c1arió amb l'eix pt·incipal dc la seva feina al Teatre Lliure - i una dt> les úJtirnes en la cronologia-, la seva intervenció coq)renedora en cJ Rèquiem de Verdi , en la copt·oducció amb la co mpanyia Gelaber·t- \zzopardi (1987). amh un espai d e dansa presidit p er ona imposa nt façana de nínxols i amb un tt>tTa fo rmat per un mosaic dc lloses seplucrals. els quals ja dt•manavcn el dcsenvolupanwnt concTct d ' u na dramatúrgia. JJt>nllosa t a mb les seves inscriprions corn a s uport esst·ncial dd joc coreogràfic, la for ça de les ¡wesèncit:s anònimes q1Je imposaven els nín xoiA tapat s i la macabt·a in vitaci6 dds nínxols oberL'3, es completava, t>ncara , amb un Vt'Slnari que denotava tot u n pr·océs rl(• d t>scomposició . Un proeés que, potHcr-. ja h avia comença t en 1•l pt·opi cos de Yerma Puigserver; tot plegat. pr·esagi d 'un futur impensadament pt·oper. Aquesta lectora, feta així, esborrona per la seva i nquietant possibilita t. L'entrada al món de la dansa Ventrada al món de la dansa es produeix aml) una decidida espectacularitat. Els seus pdmer·s treballs es present<'n gaireb é simultàniament en les dues línies que marcaran la seva feina futura i , cur iosament, le duc línies es desenvolupen din r àmbit de la dansa d"an-d tradicional. És ell975. P er nna banda, el nH' dc febt·er, Susana J ansen estrena a Benta Los siete puñales, cot·rografia sobre Bodas de sangre, i s'inicia e1 <{Ue podríem anomenu ('0111 la "línia espa11yola". Més tard , a par·ti.r de l'estiu , pt·epara pN· a l'Esbart Dansaire cle Rubí PI Bolero d'Alcúdia dc Carll•t i El Mortitxol (estrenats t>n <'1 mateix prQb'l'ama el 19 de març de L976), i comença Ja ..lútia cataJana''. Es l'any-el 1975-, entre aJtr·c;;, clc UI etmana Tràgica (gen er ), de /.:Escola dels bufons (abril), de la Terra Bou·a del Teatre de l'EscOJ·pí a l'Institut del Teatre (maig). Però , també, en aquest inici, un fe t força significatiu en el món de Ja dnnsa, podia have r· odentat e l tt·eball artístic de Fabià Puigserver cap a altres ca mins: realitza, per encàrrec clt>l Gran Teatre del Liceu i l'Institut del Teatre. un projecte de crt'ació i estructuració del Ballet titulat· d el Gran Teatre - un fet. pet· altra banda. que s 'ha r·epetil diverses vegades i amb rüversa gt>nt en els temp s i (¡ue mai no ha an·ibat a matel'ialitzar-sc . L'entt·ada al món de la dansa n o podia ser m és esp ectacular. La línia espanyola" 11 A partir de Los siete pu.ñales, Fabià Puigst>rvet· desenvolupa una líni a que segt.teix amb Ro11da de tOlLOS per al National Ballet SchooJ d el Canadà (1976), Olé cie la Curra i Panaderos (1979), Soledad (1980), una s<'gona 'er ·ió de Los siete puña- MUSICALIA BALLE T les (1981), una segona versió de Sol.edad (1983), }ardín de alegrías (1987), A ]uan (1987) i Don Quijote y Sancho Panza (1990). Tots els treballs són per a l'òrbita de la coreògrafa Susana ]ansen , j a sigui per al National Ballet School a Toronto , Canadà, o bé per les seves activitats a Suïssa, a l'Òpera de Berna o de Zuric i, els dos últims, per al grup Flamencos en Route. Aquesta és una línia molt simple que passa pel patetisme lorquià, per la inspiració goyesca o per la seva austeritat del flamenc. La ••Unia catalana•• 54 594 És José de Udaeta qui va parlar a Fabià Puigserver del treball que Albert Sans feia a l'Esbart Dansaire de Rubí. Li parlà d'El Mortitxol, d'aquesta dansa del vetllatori valencià que es balla en la mort d'un infant. El tema de la superació del dolor p rofund amb la dansa l'interessà vivament i va anar a un assaig. Albert Sans havia vestit la dansa amb un muntatge molt teatralitzat: unes ploraneres, un intent de resar el rosari. .. Puigserver va quedar corprès per la dansa, va fer sortir el dramaturg que bategava dins seu i va convèncer l'AJber·t Sans que el ball tenia prou entitat i prou força , i que no li calia cap mena d 'afegit: "La dansa -deia Fabià- sempre s'ha d'explicar per ella mateixa". I hi hagué uns components escenogràfics mínims, unes cadires, un joc de llums minuciós; i un vestuari extraor dinàriament sobrí, amh un mantó per a les dones - idea del balla.-i Joan Fosas que Puigserver assumí plenamentque realitzava una funció dramatúrgies decisiva -creuat sobre el pit de les balladores o deixat amorosament sobre la cadira de boga- durant ]a dansa. I, en un contrast esclatant, r ealitzà, pe] mateix programa, el vestuari del Bolero, lluminós, brüJant, el revers de Ja moneda, amb una confecció abarrocada, amb una filigrana de teixits. I no oblidem que és l'any de Quiriquibú, l'espectacle Joan Brossa i tol el bullit extraordinari del Grec'76 i d els mateixos inicis del Teatre Lliure. Fabià Puigserver es submergia dins la màgica poètica de Brossa, era present en el moviment reivindicatiu de la professió, traginava runa en el condicionament del local del carrer del Montseny i ajudava d ecididament, i amb una extraordinària generositat, l'Esbut de Rubí. Una altra lliçó. El majg de 1978 l'Esbart Dansaire d e Rubí presenta al Monesrit· de Montserrat els Cants i Danses del Llibre Vermell. El 78 és un any de bogeria en la feina de Fabià Puigscr·ver: acaba de diri~:,ri r· el Titus Andrònic de Shakespeare al Teatre Lliure, fa l'escenografia i el vestuari de l'lledda Cabler d'Ibsen, i el d'Una altra Fedra, sL us plau d'Espriu. Simultàniament, prepara l'escenografia i el vestuari de La vida del rei Eduard ll d'Anglaterra que, dir·igida per Lluís Pas({ual, presentava pet· primera vegada Josep Maria Flotats al públic català , i és a Perpinyà amb Els Joglars que són a punt d 'estrenar M-7 Catalònia. Té anunciada La nit de les tríbades, en la qual assumeix la djrecció, per obrir la nova temporada del Lliur·c i posar a punt els figurins per a I'Antígona d'Espriu que Josep Mon tan yès dil"igit·à a Horta. Però li interessen mol.t els Cants i Danses que ban preparat el pare Gt·egori Estr·ada i Albert Sans, i Puigserver·, des de França, enviava dibuixos i figur·ins, precisava el tipus de texlu- r a q "E r e d d a z g e e d v a I I I s e 1 ( MUSI CALIA BALLET Jt, ra rt al :ls re eià el re a- la -a o. e- la -a J, :la ic :ls e- a- la er el ns lC a ,]t e- t 1 ie uu- ra j els colors -algunes vegades amb propos tes contràries a les que sos tenia el mateix pare Estrada-, indicacions que eren r ecollides per Lluís Pasqual , encarregat d e triar les robes i de dirigir Ja confecció d efinitiva dels vestits. I que n'és de difícil aconseguir l'extraordinària senzillesa i puresa de línies, l'al egria i l 'aspror del pohle, la comunica ció d ' un alè d e siscents anys enrera! I és aquesta diffcil facilitat, la que Puigserver aconsegueix de donar a aquests figurins. Hem d ' arribar al 82 p er tornar a trobar treballs de Fabià Puigserver per a la dansa ca talana. Són els últims. I, els dos , s'estrenen amb quinze dies de diferència . L'un és l'espectacle El comte Arnau de l'Esbart de Cornellà , l ' altre és el Carnestoltes d e l'Esbart de Rubí. Per El Comte Arnau -un espectacle de setanta-cinc minutsPuigserver, arnh l 'ajuda de Jordi Albet, construí una escenografia fantasmagòrica , un a mena de bosc gegantí que s'esfilagarsava a mesura que s'acostava a terra i a través d e la qual entraven i sortien els balladors . El vestuari era una lògica evolució del dissenyat p er als Cants i Danses, amb la lògica transposi- ció de la realitat a la llegenda i al servei de la dramatú1·gia que l'esp ectacle proposava. Un sòl circular amb un centre lluminós que s'enfosquia cap a l'exterior on es confonia a mb les filagarses del bosc marcava amb una extraordinària precisió el caràcter ambigu de la llegenda, els plans de la realitat/irrealitat, el joc de contraris de cel/terra, de narració/reflexió, de vida/mort, d e quotidianitat/transcendència... Per al Carnestoltes Puigserver subratllava amb el bigarrat vestuari el caràcter difer ent de les comparses, la singularització dels diversos grups d e personatges, els ambients marcats p er les músiques de J oaquim Serra i per les coreografies d ' Alhert Sans. I amb delicadíssims tocs escenogràfics - un ciclorama blanc i unes simples garlandes- ajudava a donar a la coreografia aqu ell punt d e r eflexió que Alhert Sans d emanava. llàstima que aquesta línia quedés aturada en aquests treball. Més suggeriments de lectura I j a que estem en la t radició, una altra lectura possible és resseguir els treballs d e Puigserver dins d 'aquest àmbit, des de Ja Laia cin ematogràfica fins a l'ultima Terra Baixa, passant per Àlies Serrallonga o Vhèroe , sen se deixar-nos els treballs que, amb els alumnes d e l'Institut d el Teatre, dirigí d el BaU del Sant Crist d e Salomó. O bé, f:tlant més prim, el tractament d e la simultaneïtat de treballs i l'aprofitament d e recursos semblants: Ja tela que queia del sostre i cobria tot el terra a Fulgor i mort de ]oaqum Murieta, o les capes d'alguns dels personatges del circ, era la mateixa de les faldilles d e les balladores d ' El Comte Arnau; i podríeu t robar fàcilment teles que forma ven part del bosc esfilagarsat d' El Comte Arnau en els vestits del Carnestoltes. Tots tres espectacles es van muntar gairebé de manera simultània. A vegades, p erò, una idea, un teixit, un element, és una idea que cal recuperar per a altres elements i p er a altres funcions. A l'exposició, a la carpa del terrat hi ha , gairebé d e costat, el vestit femení del Bolero i el vestit que portava Núria Espert a Una altra Fedra, si us plau: més d e dos anys els separen i mostren clarament la troballa d'una textora singular que passa d 'un aplic parcial i concret a tot un vestil sencer. Quin munt de suggeriments comporta l'exposició! Del detall formal al concepte global, és una porta oberta a nous espais creatius. Gra ells i Bueso ho saben dir amb la màxima concisió en les notes del programa: Fabià Puigserver va estar vinculat a algunes de les companyies, grups , iniciatives i realitats més signiflCatius d 'aquesta època i va contribuir decisiv ament a l 'aparició, consolidació i expansió de nous conceptes i maneres de treballar, a la recerca sempre d'un nou públic i amb un compromís irrenunciable amb una comunitat i una cultura. No trobeu que cada vegada són més dificils de trobar persones així? No trobeu que cada vegada ens fan més falta ? :! ~ e C:::' ¡¡;¡· 145 HER:ZAND :J • DisCANT • La recuperació del patrimoni musical a través d'unes obres característiques de final del segle XVIll CD-E 1005. Enregistrament efectuat en directe durant el concert del 8 de novembre de 1995 al Palau de la Música Catalana dins l'Xl Temporada d'Euroconcert ••• Recordeu els 4 primers discs de DISCANT: CD-E 100 1 L'ORGUE DE LA CATEDRAL DE BARCELONA Vila. Perandreu, Elies, Cabanilles, Camicer, Baguer, Mariner, Casanoves MONTSERRAT TORRENT, orgue CD-E 1003 P. ANTONI SOLER 6 Concerts per a dos teclats MONTSERRA,T TORRENT, orgue MARIA LLUISA CORTADA, clavicèmbal CD-E 1002 O MAGNUM MYSTERJUM Cants gregorians del Cicle de Nadal i de Setmana San/li SCHOLA GREGORIANA DE BARCELONA Director: RAMON MORAGAS CD-E J004 ESCOLA DE MONTSERRAT A. Viola, B. Julià. A. Soler MARIA LLUÏSA CORTADA, clavicèmbal Amb Ja col.lnboració de Ja Fundació Caixa de Manresa Distribució ibèrica s.a. harmonia mundiJOAN OESPI (Barcelona) Avda. Pla del Vent, 24 08970 SANT Tel. (93) 373 10 58 Fax (93) 373 67 64 Un segell de qmllital promogut per EUROCONCERT ••~l;n®w Amb In col.laboració dc 11m Generalitat de Catalunya lUJ}4 Departament de Cultura DISCOS ndrcas Scholl és en aquests moments, sense cap mena de dubte, una veu en al~: a dins del cnndelcr dc contratenors més populars en el morcat discogràfic dels nostres dics. Els seus enr egistraments, publicats especialment per Harmonin Mundi, no deixen de rebre bones crítiques. Recordeu-lo en les seves par ticipacions amb grups com Les Arts Florissants o sota la direcció de René J acobs, Gardincr , H erreweghe, Coin, Jungbiinel i d ' altres. La bellesa i la transparència d e la seva veu, l'elegàn cia i, en definitiva , la musicalitat i el bon fer l' han fet creditor d ' un prestigi que creiem merescut. No fa gaire temps parlàvem de la seva versió antològica del Stabat Mater vivaJdià al costat dc l' Ensemble 415 d c Chia ra B ianchini , i avuj se'ns presenta interpretant el que en el seu moment va ser el " gran" r ep ertori d ' una de les veus mítiques i pioneres entre els contratenors: Alfred Deller. Ens estem r eferint al repertori anglès dels temps d e la reina Elisabet I i del rei Jaume 1. Si bo preferiu ... el temps de Shakesp eare. En aquest cas la proposta està formada per un r ecull d ' un cert esperit antològic d e 21 obres d ' autors com John Doeland, Tbomas Campion , obres anònimes i algunes cançons populars. No hi manca ni ol " Flow, my tears" (Lacrymae) ni l'cngaliXosa " Can shc excuse my wrongs?", les dues dc Dowland. Deixant de banda la profunditat gairebé mística que va fer cèlebre les interpretacions d e DeUer, la veu de Scholl fa honor a una tècnica consolidada i A sa 598 a un gran sentit de la bellesa i del bon gust, en concordança p erfecta amb la Unia estètica del r epertori que se'ns presenta. També és cert que la manca de contrast de Ja seva interpretació p ot acabar donant la impressió d' una excessiva r~;,"lllarita t. A l'enregistrament, realitzat entre febrer i abril de 1996, s'hi pot comprovar un clar predomini (segurament accentuat durant l'editatge) d': la veu per sobre del llaüt. Es cert que aquest tret accentua la transparència vocaJ, però també ens pot fer oblidar la importància que en una proposta com aquesta hi té el paper del llaüt, que sovint és el r esponsab le d 'interpretar una textura polifònica, és a dir a diverses veus que en principi ban estat concebudes per sonar amb la mateixa importància que la primera. Andreas Martin fa honor a una pulsació nítida i molt equilibrada, encara que, per apreciar-ho, p otser calgui apujar subtilment el volum del nostre aparell. La veritat és que ho Iem de ¡,'liSt. e Joan VIVes óltes vq;ades agraïm que un enregistrament no només ens permeti conèixer r eper tori nou i gaudir d ' una bona interpretació, sinó que, a més, ens apropi a determinats con textos musicals; ens p ermeti observar com algunes figures van ser contemporanis en temps i espai, arran d 'haver treballat al servei d ' un mateix rei o aristòcrata entre les aficions del qual es comptava la melomania. Aquest és el cas del present enregistrament, en què sota el títol genèric de M: Mascharacla (extret d 'algunes de les peces amb aquest nom que apareixen en el mateix disc) s'inclou tola una sèric de peces, principa lment de da nsa , escrites per autors que van treba llar a la Cort del Comte E rnest I U de Bückeburg (1569- 1622). Encara que aquesta vila, situada a 50 quilòmetres al sud-oest de Hannover, pugui semblar insi¡,rnificant, el cert és que s'hi van aplegar durant els anys de govern del comte esmentat (1601 -1622) a lgun<~s figures angleses, italianes i pr·incipalment alemanyes del moment. .Així, van tcnjr relació amb Bückcburg personatges com Hcinl'ich Schütz, Michael Practorius i molt especialment els que apareixen al disc i c¡ue són els anglesos William Brade, Thomas Simpson i els alemanys Nicoluus Bleyer i J ohann Grabbe. E l Consort de " violins" protagonista dc l'enregistr ament, The King's Noyse, el va funda r l'any 1988 als EUA, el violinista David Oouglass, amb la finalitat de revim·e el consort de violins, UJ l dels més populars antigament i antecessor del conjunt de corda. E n aquest disc, gravat a Los Angeles entre c!l ]4 i cl16 d'abril del 1995, es presenten sota Ja formació de sextet (2 violins, 2 violes, violoncel i clavecí). La seva concepció de la interpretació és refinada i elegant, d 'expressió subtil; predomina durant tot l'enregistrament una certa linialital, crue algú la pot veure accentuada per la manca d 'ús d'instruments d ' altres famffies (vent i percu ssió ... ), sobretot quan es tracta d ' una música escrita sense cap altra pretensió que la d 'agradar i distreure, com su<~ecix amb la música dc dansa . P otser més contrast en l' articulació, en la dinàmica del so i del ritme ... fins i tot en l'ornamentació, hi haurien ajudat. Malgrat tot, es tracta d' un treball digne i agradable, a vegades subtil, però això sí, plenament imbwt d e seny. e J. V. A gustí Fernandez va a la seva. Evan Parker també. P erò tot i la singularitat que els caracteritza, ambdós busquen l'encontre, el contacte, Iu col·laboració. Temprartill.o és el resultat del creuamcnt de dos músics fugitius. El maUorquí Agustí Fer· nandC'Li és un piarusta singular, inquiet i versàtil. Ha col·lahorat amb els músics més innovadors del moment (Santos, Crisp ell, Rose, Bus, Reisinger ...) i ba estat director de la insubordinada Orquestra del Caos. L'anglès Evan Parker és un gat vell de l' avan tguarda europea. Marcat pel f rec jazz dels seixanta , i en especial per Cecil Taylor, P arker va convertir el saxòfon en un instrument insòlit, absolutament orif,rinaJ. La seva tècnica és inconf11sible: tons temperats i naturals, successió i superposició de ritmes trepidants, fragilitat i contundència, velocitat, intensitat... Parker i F ernandez no es complementen, s'estimulen l'un a l'altre i a si mateixos. Tempranillo és un CD de fuites sonores. Els gargots secrets d e " Part l ", la fren ètica fugida de " P art ll", el diàleg no racional de "Part TIJ"... El disc és ple de textures quasi orgàniques que s'esmunyen . Un èxode irrefrenable però no gens caòtic. La for~a, la vitalitat, l'energia d ' aquests dos músics sembla seguir una mena dc lògica del desenfrè. Música fugissera, que fuig del temps dc la memona (el temps estructurat, r ecognoscihle) i deixa el rastre anònim dc la memòria del temps (sense subjecte, sense record). Tempranillo: la inèrcia d 'un instant, la col·lisió de dos astres inèdits. e David Picó S. Dates Diruror SoliSta Au ton Obra 19 i 20 d'oaub~ E•-dino Pído Cristma Onit, /'UM Haydn Rord Shostakòviu Simfoni.t mlm. ~9 "u Passionc" Concm pet a pÍlno i orqucsm en Sol ~b¡or Simfong núm. I op. 10 M.bl<r Simfoni.t núm. 6 Ha¡dn Moun Schummn Simfoma num. 69 "uudon Concm pet • pi.tno i on¡ucsm núm. 23 K488 Simfonia núm. I op.38 lkcthO\'tn Bcslioz G•rhard Stravin1ky Simfonia núm. 8 op. 93 Nuiu d'éti op. 7 Oarues d• Don Qui.tot L'ocdl dc foc (•tttió 1919) ll«thOV<O Concert ¡xr a piano i orqucsm núm. 5 op. 73 Slmfonlo nllm. 2 op. 61 25. 26 i 27 d'octub~ 2 i 3 dc no•'<mbn: I Era~~. r..... I~dlliga lgnn Solunisain, /IJM .a er la :een la f/n 8, 9 i lO dt DO\'tmbr< uwr<nccfost<r B:ubara Hcndricks, sDpntno 15, 16 i 17 dc DO\'tmbn: Or~uesrn Nacional de ~aña A0dti am. piano Ger Albrrchr 29 i 30 dc no•emhr< I dc desembre L.awrcncc FoSlcr Fr.mkl, pi••• Oidier Henry, JJnmulnr l'c:!<r n- la .es Dl ;e, :at uwrrne<Fosttr Centenari del poeta Joon Ala•·cdra Cmls Solis1es adertrmirw Orfeó Cmlà (dir.: ordi C.U.u) Slhia Marawici, r1DH 20, 21 i 22 dc dcscmbn: Eliabu lnbal Lalo lkrliot 14 i 15 dcdC>Cmbr< E•'tlyn Clcnnic, pnnt~~i~ 10,11 i 12dcgcner Evdino Pido 17, 18 i 19 dt gener Ricardo C..Cro, trom6i MigudAn&<J G6mtz Manlna .a- és Dudllcux Mo;~n llonct Tuikovski .nt :r- Sch um;~.nn 31 dtgmer I i 2 dc ftbttt lC- I I~Ahkk Oa•id Sballon Ell'esscbrc Simfonia Espmyola, op. 21 Simfonia Fanristia, op. 14 Simfonia Cllssica op. 25 Vcm, vmi Ernmanud Simfonu ndm. 9 O 944 "u Gr:111 Ha¡-dn BrotaM Simfonia nllm. 31 "Horruignal" Con«S1 p<r a uomb6 i orquema (Est=al Sunfonu ndm. 8 op. 88 Bnhnu Roua But6k Koljl Bbchcr, m/J 1imbru, apacc er mouvemenr Cone<n ¡xr a ~iano i orquestn ollm. 25 K 503 Le Cimcti~r< ~arin Temo i vul.ción (Suite ndm. 3) l'rokoGcv McMillm Schubcn O.'Oral< Ansd Jesús G.rcb. ri.U . Homs . Sis d.ruo Hoogamcs Concm pet a violi i orqucsua op. 24 Concnt pet • on¡ucsua Dos Soliloquis Concat per a violi i o~uerua op. 61 Simfonï. núm. 3 op. 4 ·el en 7, 8 i 9 dc fcbn:r 1r, 14, 15 i 16dc fcbn:r Uw.mcc Fostcr Viem< Ellcsicrs, rM..rt/ Mer« Pons, namJtiorJ Bcrrutein Trr.~ mcdil:lciotU ~· yjolooccli orqucso• 1il10n 1'bomu Od diari d'Anna rank SimfoOC. Coriglimo 22 i 23 dc (cbr<r uwrencc Fosccr Karan Armmong. 11prJnD Strauss Wcill Mahlor Haydn Vals dc I'Empe<1dor pcco11 "'óirals 3 Cmçons dc • es Kn~bcn Wundcmom" Slmfonio núm. 95 28 de febrer I i 2de març joO<p Poou Maria Rosa Uol't'nl, pia nD Coral Crm in• (dir.: A. Cnfiamcro) Puértolu Stravimki Mmioen Brucknor llm:dona 200 I (Esuena) a ln$1l'uments dc vcm Simfonia Oise2ux oriques Missa núm. 2 en ml menor ll· 7,8 i9 de mm; Frant-l'aul Oeckcr Di1a Engli.h, •b.J es en Piano I• TanG"7.0 Conccn per a oboè i orqucsua (&rent) lkncj:un Rimski Kornkov Schchmudc op. 35 15i 16dcmm; Fr:lllt·l'aul Dcx:kcr Centenari Manud Bllncafon Emili Brugalla, p11.n1 Blanafon Blanafon Brahmi Prdudi, ma i giga Conctn l~ric ptr a piano i orquestra Quanct •mb puno op. 25 !\ach Hanmann Wasn« Mcndwohn Concm d. Brandrnburg ndm.3 BWV 1048 Simfonia núm. I p<r • <eu i orc¡ueua Wescndonk l.icdcr Simfonï. núm. 5 op. 107"Rcfonna Wa¡na Bruda><r SisfOO!Idyll Simfonï. núm. 6 el nt gi- lkcthonn Prokof><V és •e- )i ·e- n- IS. de 5 i 6 d'abm I 12 i u d'abm II ~. I ls la Lrt de ,]e U- Fr:1111-l'aul Ocdctr l!cm>dmc Crtt\')'. MtW Fnn1·Paul D«<u-r I la a,Ja ca is- de ps le) de .se 1). :i a de id Cc' u-,.ltft« !Ucrr Elena Ba.bkirov., pú•• Brigm< Engutt, ,.,.. Uoynd Mourt S<rauss Símfooi> núm. 6 "Le matin• Üllan¡;:a&.rizuiCIIJU"'l'núm IOK365 \'ida d' aní op. 40 25, 26 j 27 d'.bm UWt<.OCie!UICr Sarah Ch>ng. ,¡,¡¡ lkrlioz Txail<o"'là Menddssobn Rob Roy. Obmur.t Conun per a vioU i on¡ucsua op. 35 Simfonia mim. 3. op. 56 "Escoo:sa" 2,3i4dcm>.Íg Dmiui !Gajtnko David 8. Thompson, ,.,.,. IW!nni.kov GI ior 18, 19 i 20 d'.bm Jn IlO Els"'' 9, lO i li dc m>.Íg GilbcnV•rg:t D.vid Golub, pí••• 16, 17i 18 domaig Lawrcncc Foner S>rn Wolfenl(>hn, pLm• Ra•-.1 Simfonia ndm I Cooccn p<r > aompa i orquestra op. 91 u Vilie N•ydn Mozart 1'>11• O.bu..y Simfonia ndm. 22 "El F'~òsof" Cooc:tn per • piano i:;'aur:manúm. 14 K449 Nochcs en los jardincs o España u Mer Mnnu•h,.tgc Motan Palla D<:lirllqr-t<ÍÓ Morfolllçica d. b ChxonJ dc lb;:h Cooo:n pcraJli>noiorqiiCSilO núm. 21 K467 Elsombrcro do ucs pkos Singular I P LUR La. Pedrera ha estat, des de sempre, u.n edifici singular. Únie. Però des de fa uns anys és un dels més plurals del món. Perquè és Patrimoni de la Humanitat. De tothom. I a Caixa de Catalunya, que estem treballant per a la seva restauració, això ens omple de satisfacció . Perquè serà un èxit de tots. Per a tothom. La Po·dro·ru (1906-1912 ), nhru d'Antnni Guuolí. Do·r·lurtula hí- do• I Pulrímoni Mundial jlt'f' Iu UN ESï.O ( I!11!4). Pnopio•tal do• Cuixu do• Catuhtnyu.