Revista Musical Catalana. Núm. 146 Desembre 1996
Editorial: Després de l'any Gerhard / PANORAMA Centenari de Mn. Joan M. Thomàs. Un músic integral. Joan Moll i Marquès / En mort de Xavier Joaquín. Percussions de Barcelona i F. Taverna-Bech / Antoni Pérez Simó. Cinquanta anys dirigint el Gracienc. Teresa Martínez / Mikrokosmos. Pàgina viscuda. Pere Artís / Tangents. Una bona notícia. Jordi Maluquer / Del seu affm. Sra. Victòria dels Àngels. Jaume Comellas / El lied recupera un lloc d'honor en la vida musical barcelonina. RRMC / Massa a la italiana. Xavier Casanovas-Danés / Una orquestra modèlica. F. Taverna-Bech / Presència orquestral al Festival d'Ordino. Nona Arola i Vera / Aïda virtual. Jaume Comellas / La Sacala, més figures a la batuta que en escena. Àlex Colàs / TEMA Nadal: una música a part / Nadal ric, música pobra. Salvador Cardús i Ros / La transmissió de la cançó nadalenca, avui. Joaquim Maideu i Puig / Les nadales que el Pare Noel ens du en el seu trineu. Josep Martí i Pérez / La nadala des del punt de vista infantil. RRMC / MUSICALIA Romà Escalas, guardià del patrimoni instrumental històric. Jaume Comellas / Eldar Nebolsin. Lluís Trullén / Estrena del concert per a flauta i música de cambra de Gasull. F. Taverna-Bech / L'última dansa de Lluís Trullàs i Ribas. Joaquim Vilà i Folch / SCHERZANDO Cesc / DISCOS
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
I BARCELONA Muntaner, 300, Xanfra Lafo~a Tel. 200 81 00 CENTRE COMERCIAL GLORIES Avda Diagonal, 200, local 8228 Tel486 01 87 BARBERA DEL VALLÈS BAAICENTRO · Tel. 718 97 51 MADRID Hermosilla, 75, Esq Gral. Pard1ñas Tel. 435 89 89 MADRID·2 LA VAGUADA ·Tel. 730 48 82 SUMARI t•evista musieal eatalana EDITORIAL PANORAMA • Després de l'any Gerhard o Centl'nari de tlln. Joan M. Tlromàs. Un mlt$iC integral •• •• •• per Joan Moll i Marquès En la mort dc Xavier Joaquín per Percussions de Barcelona i F. Taverna-Bech Antoni Péroz Simó. Cinquanta alb)'S dirigint. el Crocicmc per Teresa Martínez J'l'likrolws mos. Pàgina viscud'~ per Pere Artís Tnngents. Una bona notícia per Jordi Maluquer Del seu ajfm. Sra. Victòria dels .4.ngels per Jaume Comella s Ellicd recupera un lloc d'honor en la vida musical barcelonina perRRMC Començu el cicle Concerts Simfonies al Palau perRRMC Massa a la italiana per X. Casanovas·Danés Una orquestra modèlica perF.Taverna-Bech l)resència orqne.~tral al Festival d'Ordino per Nona Arola i Vera A'idn virtual perJ.C.C. La S cala, més figures a la batuta que en escena per Àlex Colàs TEMA Nadal: una mrísica a part Nadal ric, nuísica pobra per Salvador Cardús i Ros La transmissió de la cançó nadalenca. avui per Joaquim Maideu i Puig Les nadales que el Pare Noel ens du en el seu trineu per Josep Martí i Pérez Lo nadala des del punt de vista infantil per RRMC MUSICALIA Romà Esca/as, guardià del patrimoni inst.rumental •• ili.~tòric per Jaume Comellas Eldar Nebol,~in per Lluís Trullén E.~u·ena del concert per a flauta i mrísica de ca mbr-a de Casull per F. Taverna-Bech L 'IÍitimn dansa de Lluís Trullàs i Ribas per Joaquim Vilà i Folch SCHERZANDO per Cesc joven Orquesta Nacional de España CONVOCATÒRIA D'AUDICIONS PER A SOLISTES PER A INTERPRETAR EL RÈQUIEM DE VERDI (MARÇ DE 1997) Hi poden optar els cantants de la Unió Europea residents o no a Espanya i cantants extracomunitaris residents a Espanya nascuts després del 30 de març de 1961. Tessitures vocals: soprano, mezzo-soprano, tenor i baix. Data límit d'inscripció: 30 de desembre de 1996 INFORMACIÓ: 11 joven Orquesta Nacional de España - Audiciones de Cantantes11 Auditoria Nacional de Música, C/ . Príncipe de Vergara, 146 28002 Madrid- Tel. (91) 337 02 70/ 71 ] a en sou subscriptor? INFORMACIÓ: Sant Francesc de Paula , 2- Tel. 268 10 00 - 08003 Barcelona EDITORIAL uan aparegui aquest número ens trobat·em a punt d e clo1u·e l ' any en el curs del qual s'ha complert el centenari del n aixement del compositor Robert Gerhard i Ottenwaelder. Ha estat un any en el qual el món musical català haurà tingut oportunitat de viure una aproximació especialment atenta a la figura i ob1·a de qui ha esdevingut r eferència cabdal de la ct·eació musical catalana, i de promoure'n el coneixement , estudiar-la i divulgar-la. Com sempre, o gairebé sempre , que es produeixen efemèrides d ' un cert r elleu , es posa en marxa una certa maquinària per tal d ' aprofitar l'avinentesa per aconseguir els objectius qu e s'acaben d'esmentar. Aqu es t ha estat el cas i així, al llarg d els dotze mesos que en s disposem a tancar, Gerhard ha tingut un protagonisme molt més acusat del qu e era habitual a l ' existència quotidiana . La darrera alenada ha vingut de la mà del n eobatejat Festival d e Músiques Contemporàni es, que li ha dedicat una titulada " Setmana Gerhard" (sobre el paper, força interessant). Atès que , quan escrivim aquestes línies, encara no s'ha realitzat , no podem opinar del seu abast real. E s fa for ça inevitable aptmtar un balanç del que ha estat, o d efinitivament haw·à estat , aquest Any Gerhat·d i fins a quin punt s 'han complert uns objectius satisfactoris. Tasca difífil , perquè els components a analitzar són de naturalesa complexa i, a més, patim l'absència de la per spectiva més elemental. D'antuvi , caldrà situar con a fet inicialment positiu l' afan y de centralització de totes les iniciatives des d el Departament d e Cu]tw·a , fet que ha ajudat a evitar la dispersió d 'ener gies i h a donat una coh er èn cia i un sentit unitari que sovint hem trobat a faltar davan t d e r ealitats d e car ac terís tiques semblants. P er ò, per damunt d' aquest aspecte formal, prou important, hom no pot evitar nn cct·t n eguiteig davant d ' una realitat que, segurament, tot i no havent estat insatisfa ctòria, no ha acabat d e complir les expectatives possibles. H em trobat a faltar esforços definitius en el camp de la divulgació concertística o lírica - massa limitada a la part menys arriscada i menys costosa econònicament de l'obra del músic vallenc-, i en el de la divillgació discogràfica, limitad a a iniciatives particulars, en les quals el component voluntarista sovint ha jugat un paper decisiu. L'aportació en aquests dos camps ha apat·egut visiblement insuficient, sobretot per manca de capacitat per vertebrar unes iniciatives b en estudiades que haurien permès, per una part, un coneixement significatiu i complet de l' obra de Gerhard i, p er l'altra, establir i disposar d 'uns referents discogràfics intel·ligentment anto1ògics. En un altre ordt·e de coses, tampoc no sabem que s'hagin promogut ni endegat estudis crítics de l'obra de Gerhard, ni tampoc historiogràfics. No s'ha observat cap iniciativa de pes en aquesta dimensió capaç d 'esp el'onar també tm corpus científic de r efe·rència. En definitiva, tot plegat dóna una mica ]a sensació d'tlna munió d'activitats de natuealesa i r elleu diver s, coordinades en un tot, però mancades d ' una autèntica vertebració i incapaces d e situar damunt la r ealitat mu sical del p~ús cap valor afegit rellev ant respecte a la consideració de la figura i obra de Robert Gerhard. Tenim la impressió, i insistim que el balanç no és definitiu, que res destacat no ha acabat de produir-se a r edós del que representa aqu est músic i que, consegüentment, el rastre i la petja deixada per aquest any de celebracions haut·an resultat poc significatius . Despré s de l'any Gerhar d 5 6()5 PANO RAM A Ce nte nar i de Mn . Joa n Ma ria Th oin às Un m ús ic in te gr al per JOAN MOLL I MARQUi s I 7 d e d esembre dc 1896, at·a fa cent anys, naixia a Palma de Mallorca Joan Maria T bomàs, fill de pare maonès i de mare manacot·ina. D'ell, escriur ia anys més tard Com·ado del Campo en un diari madrilen y, que era «una dc les més interessants fi gures de la música espanyola». No destaca un aspect concret, com podria ser el de composi tor o d'organi sta. sinó que amb l'express ió globalitz adora «figura dc la música» defin eix el caire enciclop èdic de la personal itat de Thomàs . Efectivamen t, va cultivar totes les fa cetes d e l'activita t musical , i totes a un nivell a ltíssim. Podem parlar d'ell, certame nt, com d'un cas atípic, ja que normalment cada músic sol destacar en un o dos aspectes de racti,ita t professio nal, p er ò no en tots. De familia profund ament reUgiosa, inicià als cinc anys l'estudi de la música i als nou la carrera sacerdot al. El bisb e Campin , convenç u t d e les p ossibilit ats musicals del jove seminari sta , U concedí pernús per des plaçar-se cada setmana a Barcelon a, on estudiav a orgue, harmon ia i contrapu nt amb l'organis ta E usebi Daniel i música religiosa amb J o a quim Mas i Serracan t. Més tard ampl iaria estudis a París amb l 'or ganista l musicòleg Jean Hru·é. P er ona intel·lige nt i sensible, de mentalit at oberta , hagué de lluitar sovint contra l'estreto r de mires del clerga t i la societat illenca de l'època. Ja el músic Antoni Noguera havia polemit- E 6 606 Mossèn Joan Maria Thomàs I Sabater zat i treballat per difondre la gran música europea , en contra del servilism e italianit zant que t·epresen tava aquell altre compo itor m allorquí . P er e Miquel Marquès . Mn. Thomàs recollí la torxa de Noguera i fou el dinamitzado r d e la vida musical maUorq uina entre els anys 1920 i 1957. La seva ment clarivide nt i la dinàmic a per onalitat foren lentame nt vençude s p er la malaltia de Parkinso n, diagnosticada el 1948 pel Dr. Marañ ón, que l'obligà a an ar reduint la seva activitat fin a causar-l i la mort el 4 de mai g d e 1966, a l 'edat de setanta anys. Comp ositor , organ ista i direc tor coral És consider at el millor polifonista espanyol del segle xx. E l seu profund coneixem ent de l ' obra dels grans composit ors del Segle d'Or i ensems r estudi de totes l es tf'ndèn cies del nostt·e segle li p ermeteren dc crear una vastísslm a obr·a coral autèntica ment moderna i innovad ora, però arrelada en la més pura tradició. També b egué en les fonts del cant gr egorià i del nacional isme mallorqu í. E J seu món sonor es podria situar entre Stravins ky, Béla Bartók i Debussy . Exemple s de la seva obra coral són Campanes sobre el mar, Homena je a ]uan Ramón y Zenobia (24 cançons a 4 veus), Canticum de Archa Noe, Missa «Ex ore infantiu m• , Cantata brevis de Sancta Maria, Partita super Salve Regina. També cultivà la música instrume ntal, amb nou obres per a or·gue (la més con eguda, el cicle de dotze peces Rosetón). set obres per a piano i la suite p et· a ela vecí Le clavecin voyageur. Exquisits són els dos cicles de cançons per a veu i piano L'íntim recer , vuit cançons sobr·e poesies de Miquel Fot·teza, i Canciones española.s de ins- trumentos. La seva obra més llal'ga és la Música del Festival de Bellver, pet· a orquestr a, cor i piano , sobre distints episotü s de l a his tòria de Mallorca . PANORAMA El seu instrument era l'ot·gue i als disset anys ja era organista auxiliar de la Catedral de Palma. Féu concerts a París, Barcelona, València, San t Sebastià, etc. Prova de la seva anomenada és que el periodista anglès Cordon West, en el llihre Un passeig per Mallorca, publicat el 1929, dedica vui t p lanes a Ja seva trobada amb Mn. Thomàs, de qui Ji havien dit a París que tocant l'orgue «posava els cabells de punta». Thomàs li dedicà un concert privat a la catedt·al , amb obres de Cabezón fins a Stravinsky. Era famós el seu domini del pedalier, ben demostrat a les planes fina ls de la seva Toccata post Te Deum. Ell impulsà també la restauració d'orgues històrics, tan abundants a l'illa. La direcció coul representa la seva faceta més coneguda, gràcies a ]'impacte que va produir la gran qualitat del seu cor Capella Clàssica de Mallorca. Manuel de Falla era un enamorat de la Capella i escrigué: «Me hubiera bastado presenciar una sola sesión de estudio de la Capella para creerme obligado a estimular, en la medida de mis fuerzas, una labor de tan rara calidad artística». 1 Mr. Leonard Liebling, d irectot· de la revista musical més important dels EUA, «The Musical Courier», publicava un llarg article sobre Joan Maria Thomàs i la seva Capella Clàssica el 26 d'agost de 1933 en q uè deia: «El cor és capaç d'admirar i d'impressionar els auditoris musicals més exigents. Joan M. Thomàs seria una bona adquisició per a qualsevol dels millors cors del món». La seva tècnica d e direcció coral era molt austera, amb una minima gesticulació, però extraordinàriament eficaç. Amb la Capella va fer onze gires d e concerts per la Península , incloenthi Portuga l. L'any 194·8 cr eà el Doble Cuatro dc Empezar, cor de cambra de vuit cantants amb el qual era molt més fàcil poder viatjar. I el 1950, acceptant l'oferiment d c l'empresari nordamericà Albert Morini, formà a:mh membres de la capella el Coro Hispamco de Mallorca i durant sis mesos actuaren a vint-idos estats dels EUA, al Canadà i a Cuba. Quan el cor tornà, Mn. Thomàs restà encara un any i mig a Amèrica , exercint de professot· dit·ector al centre musical de Berkswire a Tanglewood , Massachussetts. quatr·e idiomes d e comentaristes dc diferent països. i també més endavailt la revista «P ax et Ars» (1946-47), que tractava de les acti vitats de la Capella i temes de la vida musical d el moment. Sota el nom Ediciones CapeUa Clàssica publicà nombroses obt·es seves cot·a1s i instrumen- Musicòleg, escriptor i publicista A partir de l'any 1922 va col·lahorar amb articles i crítiques musicals a moltes revistes especialitzades d'Espanya i l 'estranger: «R evista Musical Catalana» i «Revista Parroquial ue Música Sagrada» de Barcelona; <<Ritmo» i «Tesoro Sacro-Musical» de Madrid; «Th e Ch esterian», «The Organ•• i «Musica l Opinion» de Londres; «Musique», «La Revue Musicale» i «L'Orgue et les Organistes de París»; «Melos•• de Berlin; «Muzyka•> de Varsòvja; «Th e Musical Digest» i «Musical Courier>> de New York. Recorducm els seus articles sobre l' ot·ganer Jordi Bosch, i sobr e els oJ.·gues de Santa Maria dc Maó i del Palau de Belles Arts de Barcelona. Investigà l'arxiu de la Catedral de Palma, d'on transcriví obres del gran polifonista Pau Villalonga. Molt interessat pel tema de la Sibil·la, r·ecollí pels poblets de Mallorca velles tradicions sobre la manera de celebrar-la i les reuní en la Festa de la Sihil·la, que tant va emocionar Manuel de Falla l'any 1934. Fou un escriptor sensible, irònic i profund , amarat d'erudició però mai avorrit ni acadèmic. El seu llibre Manuel de Falla en la isla, reeditat enguany amb l'ajut de la Caixa d 'Estalvis de Balears <<Sa Nostra», és qualificat per la neboda del compositot·, María Isabel de Falla , com el llibre lllés bonic que s'ha escrit sobre el seu oncle. Fundà i dirigí des dell929 fins al 1936 la revista «Philharmonia», amb col· laboracions en tudiar els nombrosos manuscrits dels seus sermons, escrits amb una lletra increïblement minia turística. Va ser un sacerdot ober t. culte. un home del seu temps (quin rebombori hi va haver q uan tornà d 'Amèrica vestit de clergman!). Un aspecte importantíssim de la seva tasca músicosaccrdotal va ser la dignificació de Ja música religiosa amb les seves composicions i amb els seus escl'its. L'epistolari entre ell i Manuel de Falla, que tenia la inten ció d 'escriure una missa, conté moltes t·eferències sobre aquest tema. Durant més d e trenta anys va ser el vertader dinamitzador· d e la vida musical mallorquina , que, sense ell, hauria estat un deset-t. I sempre lluüant contra cit·cumstàncies adverses i amb una manca quasi total de suport econòmic. L'any 1924 va organitzar la delegació a Palma d e l'Associació de Cul tura Musical, que tenia la seu central a Madrid. Claudio Arrau i Alexander Uninski foren alguns dels artistes que actuaren a Palma. Per cert, Clandio Arrau molts d 'anys més tard em padava amb molt de respecte de Mn. Thomàs . El 1926 creà l'Associació Bach per a la música antiga i con temporània, amb tm comitè d ' honor en què figuraven, entre d'altres, Béla Bar- ¡;;;¡ ¡;¡;;- = ~ !3 e;' ¡;;¡· 146 7 6Q7 PANO RAMA Mn. Thonuu amb Falla (al centre) I membres de la Capella Clàssica, l'any 1934 tók, Manuel de Falla, Igor Str avinsk y, Artbur Honncger, Fredel"ic Mompou , Maurice R avel, Joa quín Turina ... L'objecti u er a dificil, per la mentalita t del públic de l' illa, i p1·ovocà fortes controvèr sies . El seu ideari era «entronit zar la veritat sobre els con vencionslismes . La sensibilitat sobre la "pose". La intelligència sobre la memo r1a. L'artista sobre el "virtuoso ". E l segle XX sobre el XlX» . Instal-là un orgue d e concert a la sala Domus Al·tis d el carrer de St. Jaum e, on interpretà les principals obres organísti ques de Bach . El públic de Palma pogué admirar Tournem ire, Rubinstein, Garbusso va i escoltar p er primera vegada obres dels principals composito rs contempo ranis. Al cap de tt·es an ys les dificultats econòmiq ues acabaren amb l'empr·csa , però tan sols un any més tard la incr·e'ible energia de Mn. Thomàs en creava una de molt més importan t: el Comitè Pro-Chop in a Mallorca. L'acte de constituci ó es féu el 30 de juliol de 1930 a la cel·la prioral de la Cartoixa de Valldemossa, acompany at d ' un recital del pianista Uninski. E l Comitè, que tenia diverses seccions amb prestigiosos col·lahora dors internacion als, volia fomentar la investigació chopinian a, publicar la revista «Philhann onia», i orga nitzar el Festival Chopin i el Festiva l de Música Mallorquina. Fou el primer festival del món dedicat a Chopin . Els concerts es feren a la Cartoixa valldemos sina i al Teatr·c Principal dc Palma , en què van destacar les actuacion s d'Alfred Cor tot i Pau Casals amb M. Horzowsk i, i també de l'Orquestra Pau Casals i la Simfònica de Mad rid amb Fernande z Arbós. El Festival de Música Mallorqu ina, celebrat els anys 1933 i 34, donà a conèixer obres de d otze composito rs mallorquins. La guerra civil interrompé brutalme nt toles aquestes activitats. Així i tot, durant els difícils any de postguerr a la Capella va continua r els seus concerts a Palma i en gires per la Península . L'any 1953 Mn. Thomàs, ja bastant afectat pel Parkinso n, encara va tenir energia per organitza r, juntament amb el nord-ame ricà Clyde Robinson , el Festival de Bellver. Era un gran espectacle en què participav en 150 músics i actors represent ant diferents episodis de la història d e Mallorca al recinte del castell de Bellver. Mn. Thomàs escrigué la música, per a orquestra , cot· i piano , i en dirigí la inter pretació. Se' n feren diferents represent acions dur·ant l'estiu fin s a l' any 1956, en què la manca de rendibilitat estt·oncà d efinitivam ent la iniciativa . Era un intent de crear un al·licien t p er a tm turisme culte que va mor·ir per falta d e suport institucional . Mn. Thomàs va estar en contacte amb tol el món musical de l'època, especialm ent de l'àmbit català (Anglès, Conx:ita Badia, Pau Casals, Gibcr·t-Ca mins, Lambert, Lamote de Grignon, J oan Llonguer es, Pue Massana - del qual l'òpera Nureddun a fou interpreta da a Palma amb la col-labor ació de la Capella Clàssica- , Lluís MiHet, Mompou, J. in-Culme ll , Blanca Selva, J. Subirà, Subirachs ), però també cl'alu·es indrets de l 'Es tat: Turina, Rodrigo, P. Otaño, M. Palau. L. Ch avarri, Sopeña, Ruiz Aznar. Era una personali tat pr ofundame nt r esp ectada. Però la relació més íntima i fr uctífer a fou amb Manuel dc Falla. Feren la coneixenç a el 1926 amb motiu de l'estrena a Ba r·celona del Concerto, a la qual Mn. Thomàs assistí a fi d'escriure 'n la r essenya pet· a «The Chesteria n». Allà nasqué la idea del viatge de Falla a Mallorca, que no es produiria ftns all933, amb una durada d e quatre mesos i més tard durant set mesos més, del desembre del 33 fms al juny d el 34. Recomano la lectura del llibre Manuel de Falla en la isla, on queda palesa la profunda relació entre aquelles d ues ànimes gcr·manes. Falla fou nomenat Director Honorari de la Capella Clàssica, a la qual dedicà l'arranjam ent coral q ue va fer de l'Andanti no de La. 2a Balada chopinían a aplicant-h i la lletra de la «Balada de Mallot·ca>> que figura a l'Atlàntid a d e Verdague r. Mn . Thomàs l' ajudà en tot, li feia classes de català i de llatí, i l'assessor à en els aspectes corals de la seva gran obr a inconclus a, l'Atlàntida. De Mn. J oan Maria Thomàs podem dir, amb tola justícia, que va fet· país en el sentit més noble del terme. ' I TEMPORADA 1996-97 LOCALITATS A LA VENDA ORQUESTRA SIMFÒNICA DEL VALLÈS Concert inaugural Concert núm. 3 Dissabre, 14 de desembre de 1996, 12 h. Dissabte, 1 de febrer de 1997, 12 h. FESTIVAL DE VALSOS I DANSES Salvador Brotons, director F. von Suppé: Poeta i camperol, obertura J, Sibelius: Vals trist P.I. Txaikovski CONCERT PER AJOVES I MENYS JOVES Jordi Boixaderas, narrador Ernest Martínez Izquierdo, director L. Mozart: La simfonia de les joguines M. Ravel: Ma mère l'Oye B. Britten: Guia d'orquestres per a joves, op. 34 B. Bartók: Hungarian Sketches Elllag dels Cignes, (l':ctractes simfonies del ballet) J, Strauss Roses del Sud, vals Tritsh-Tratsch, polka Marxa Persa Sota llamps i trons, polka Vals de l'Emperador +++ Concert núm. 4 Dissabte, 12 d'abril de 1997, 12 h. Romain Boyer, violoncel Salvador Brotons, director F. Liszt: Hamlet ••• Concert núm. 2 Dissabte, 25 de gener de 1997, 12 h. Albert Guinovart, piano Jordi Mora, director B. Martinu: Concert per a violoncel i orquestra L. van Beethoven: Simfonia núm. 5 ••• L. van Beethoven Egmond, obertura en fa menor, op. 84 W.A.Mozart Concert núm. 21 per a piano i orquestra, en do major P.I. Txaikovski Simfonia núm. 4, en fa men01; op. 36 Concert núm. 5 Dissabte, 7 de juny de 1997, 12 h. Orfeó Català (Jordi Casas, director) Solistes a determinar Pierre Cao, director C. Orff: Carmina Burana Localitats: a partir de 800 ptes. Venda de localitats: a partir del 2 de desembre Venda i informació: Taquilles del Palau de la Música Catalana. Tel. 268 1O00 ~DA~ /o~~óc1~~ PALAP ~MU7 Patrocina j organitza: t! Orquestra Simfònica del 'Vallès PANORAMA PANORAMA En la mort de ~avier Joaquín Amb motiu de la mort el passat mes de novembre del destacat Rercussionista barceloní Xavier Joaquín, oferim dos articles que ajuden a situar la seva imatge. En el seu moment CM/RMC va parlar d' aquest destacat músic barceloní, sobretot amb motiu de la seva recuperació després d'haver sofert una greu afecció de tipus leucèmic, de la qual s'havia recupe- rat. Tanmateix, una recaiguda inesperada va precipitar un molt ràpid procés que el va portar a la mort. Xavier Joaquín, ultra haver desenrotllat una important tasca com a instrumentista - com a solista, en grups de cambra o bé en el si de I'OCB-, era catedràtic de Percussió del Conservatori Superior Municipal de Música, des d'on ha creat una autèntica escola catalana de percussió. La fundació fa deu anys del grup Percussionistes de Barcelona, en el qual va ajudar a dirigir les primeres passes d' una munió de joves percussionistes catalans, constitueix una de les seves realitzacions més substanciosa. També va animar de manera especialment activa els compositors del país a escriure per a percussió; així, va ser instigador d' una destacada producció específica. Home d' un enorme entusiasme i vitalitat, va protagonitzar el mes de juliol passat un rellevant cicle de concerts i conterències sobre percussió al Centre Cultura Contemporània de Barcelona, amb la presència de deixebles de l'esmentat grup Percussionistes de Barcelona. Un gran engrescador de la composici6 per F. TAVERNA·BECH El grup Percussions de Barcelona. D'esquerra a dreta: Josep Martlnez, Robert Armengol (pare), Ignasi VIla, el compositar Joan Gulnioan, Ramon Alslna, Ramon Torramllans i Xavier Joaquln. La fota fou feta després del concert del 28 d'octubre de 1987. El testimoniatge de Percussions de Barcelona per PERCUSSIONS DE B.ARCELONA E l 28 d 'octubre d e 1987 tres joves per cussionistes debutaven amh una obra de J oan Guinj oan al Palau de la Música Catalana de la mà de Xavier Joaquín. Cinc dies abans de complir-se n oo an ys d 'aquell concert va moru· a B arcelona qui fou D O sol am ent el n ostr e mestre, sinó també el nostre a mic i el pioner d ' una veritable escola catalana d e p er cussionistes . No volem destacar n omés la seva reconeguda qualitat musical. L'herència que ens h a deixat als qui vam rebre les seves classes i vam compartil· amb ell assaj os, gires i concerts, va més enllà de rÍnstru:ment: estilnar la p et·cussió, commoure i divertit· el p úhlic. don ar el millor· d'un mateix en cada concert, sense oblidar un programa complet d'est udis d 'acord amh la LOGSE, que serà la peça clau de l a formació de les gener acion s futures de percussionistes. Xavier J oaquín va dur· a terme una infatigable tasca pedagògica dins i fo r a de les aules que h a pot·tat els seus deixebles a ser p r ofessionals reconeguts a n·eu del p aís. La seva trajectòria es va esten dre a totes les à r·ecs de l'expressió musical: simfonisme, música de cambra, t·ecitals ... L'impuls decisiu que va donar a la música contemporània, la q ual va difon dre sense descans, va merèixer el P remi Nacion al de Música de la Generalitat de Catalunya l'any 1991. La llarga lluita que va mantenir contra la malaltia no li va impedir continuar p lanifican t n ou s p rojectes i noves idees . Tots aquells que vam tenir la sort de treb allar al seu costat estarem semp re agraïts per la seva inestimable eontd b ució a la música j r·ecollirem l a m ateixa for ça amh què eU va treballar p er clor a terme tots aquests p r ojectes. El seu record sempre ser à present en tre els membres de P ercussions d e Barcelon a i de tots els q ui el vam con èixer i estimar. A mb l a mort de Fran cesc Xavier· Joaquín, l a cult ura catalana ha perdut un dels seus puntals i a nimadors més importants en el camp de l a música . Evidf'ntmcnt , són els n ostres compositors els qui , en aquests moments, se sen ten m és desvalguts, j a que Xavier J oaquín no ha esta t sol a ment un gran i magn ífic per cussion ista, sinó que, a la vegad a, er a l'intèrpret vita l, conven çut vocacionalmen t i brilla n t de la nova m úsira i esp ecialment de l a que escri uen el nostr·es compositors actuals. Veritablement. amb l a mort de Francesc Xavier Joaquín hem perdut un amic que ens aju dava t'n les nostres activitats creatives, sempre disp osat i obert a fer possible el que h om imaginava, col·laborant també a trobar la manera de t"esoldrc pr oblemes. Qu antes ob res catalanes d el reper tori per a instruments de per cussió n o d euen l a seva existència a la sol ·licitu d puntual i entusiasta d 'en J oaquín? I tamb é som conscients de q uina ha estat la nostra sort q ue el mestra tge de Xavier J oaquín n o sola men t no s'hagi limita t a infondt·c tècnica a l'estor dels seus deixebles, sinó que, a la ve- gada. els habri comu nicat aquesta vocació d 'ampliar· el rep er tori i de Ja necessit·at també de conèixer i in terpcta t· les n oves composicions. Certament, comptar amb la col·lab oració d e Fr·a ncesc Xavier J oaq uín per a la creació d ' una nova música i de la seva posterior est ren a, va ésser un p rivilegi del qual els compositors difícilment ens obJidnem . P rimer, per q uè sempt·c estava disposat a •·esoldrc qualsevol dubte que hom tingués. Segon, perquè la pr<•pa ració de la interpretació es feia en una assen - tada amb ell en la q ual d ema nava mil i un detalls d el nostre t•·eb all. Després venien els assa igs presidit s p er un afany de p er feccionisme, en els quals podies dir-hi l a teva . Fina lment , com a tercer punt, quan an-ibava l'estren a, el seu toc, pr·ofundamcnt humà, la seva multiplici tat d e r ecursos i, sobretot, el seu entusiasme comunicatiu, transform ava l a partitut·a en pura emoció vital. Veritablem ent, p er als qui vam escriut·e co mposte1ons comptant amb ell com a intèrp ret, serà diñcil d 'oblid ar-lo . PANORAMA / / ANTONI PEREZ SIMO Cinquanta anys dirigint el Gracienc El mestre Antoni Pérez Simó ha passat 50 dels seus 7 6 anys al capdavant de l' Orfeó Gracienc, fundat l'any 1904. A mb aquesta efemèride, el mestre Pérez Simó ha posat fi a una part de la seva vida protessional, una vida molt activa en què p e r TERESA MARTINEZ ntoni P ét·cz Simó (B arcelona , 5 de desembre de 1920) va comeuça1· a estudiat· música de maner a oficial als 9 anys a l'escolania de l::t Basílica de la Mer cè de Barcelona amb Llw s Millet, però de maner a extr·aoficial - p er cn lendre' ns- ja coneixia la solfa dt> Ja mà df'l seu pare, el mestre Antoni P ér ez Moya. El mestre Millet aviat va d eixar pas al seu fill Lluís Mnia MUlet, amb qui Pérez Simó va tenir un a relació molt especial. Era una bellíssima p ersona , recorda P ét·ez Simó. En aquell temps, els més grans els vèiem com a gegants ... p erò és que el mestre Lluís Maria ho era de debò, com a músic i com a persona. La relació de Uws Maria Millet amb P érez Moya en molt estreta . El mestr e Millet va ser el p adrí de ba tt>ig de P ér ez Simó i , més tard. el seu padr·í de noces . Als 15 anys ingressa a l'Escola Mun icipal de Música (actual Conservatori) i té com a mestres Frederi c AJonso, Tomàs Buxó, Suñé Sintes, J aume Pahissa i J oaq uim Zamacois. AJs 1.7 va ser mobiJitzat per l'exèrcit r epublicà a causa de la guer-ra civil: va formar part d e la coneguda «lleva del biberó». Després d'uns anys molt difícils, als 20 anys esd evé subdirector d e l' Or feó de Sants que d ir·igia el seu pare. Jo havia A 12 612 altres formacions i càrrecs s' han beneficiat de la seva tasca musical. El comiat oficial va tenir lloc el passat 27 d'octubre al Palau de la Música Catalana, on els cors del Gracienc van oferir-li un concert molt entranyable. cantat a la Schola Cantorum, que també dirigia el meu pare, explica . Sempre hauia estudiat música... Quan tenia 21 anys vaig començar d 'organista a la Mercè. Més tard vaig ser mestre de capella, càrrec que encara conservo, tot heretant els càrrecs del meu pare. Poc després d 'acabar els estudis de música vaig tenir l'oportunitat de dirigir el Gracienc. Efectivamen t , en inir ia r-sc la r econstrucció d el local del Gracienc i de la n o conl inuació per motius de salu t del seu director, el mestre Balcells, Antoni Pérez Simó, amb la inconsciència de la joventut segons les seves paraules, va acceptar diribrir un cor que en aquells momen ts no tenia cap cantaire. Només hi havia la Maria Teresa Balcells, que feia les classes de solfeig, i una contralt. Van anar venint u poc a poc ... El dia 6 de desembre de 1945 vam fer el primer assa ig amb una trentena de can tai res i el dia 26 d 'octubre de l'an y següent vam f er el pritner concert amb més de 160 cantaires . El primer concert és recor·dat amh força precisió . Va.m cant.ar cançons populars, mtísicct polifònica de Victoria i Pctlestrina i sardanes, tot coincidint amb la inauguració del nou local. En aquests 50 anys d ' història compartida en tre l'en titat del Gracienc i la vida pt·ofessional i p er sonal del mestre Pérez Simó amh altr es entitats, les da des estadístiques respecte del Gracienc són significatives: 620 audicions a Barcelona (de les quals 62 han estat al Palau i 13 al Liceu com a cor interior d es de l'orquestra , no en escena), 222 coucer ts arreu de Catalunya , 9 a Andona, 19 a les illes, 22 al País Valencià, 25 a l'Estat espanyol , i 60 a diversos països ew·opeus. El seu r epertori abasta lots els gèneres . Sempre he procurat mantenir la mÍLSica popular, explica el mestt·e P ér ez Simó , i també, per descomptat, hem treballat molt la mú,sica polifònica i les grans obres del rep ertori simjònicocoral, com El Messies ; la Passió segons sant Joan i l4 Llegen da de santa Elisabet de Liszt, de les quals vam f er les primeres audicicns a Esp anya; La Cr eació o el Rèquiem alemany. També sempre hem mantingut al nostre repertori la. cançó popular catalana de Nadal. Antoni P ér ez Simó ha desplega t moJt a fons la composició. Més de 300 obres, entre sardan es, cantates, i peces t·eligioses com a mestre de capella d e la Mer cè , av alen una activitat im p ressionant. Podem destacar dues ob res : la Cantata de Na.dal i la Cantata catalana. La primera és la més interpretada, i la segona va ser estrenada l'any 1971 amb motiu dels meus 25 anys al capdavant del Gracie nc, amb textos del poeta Miquel PANORAMA ., Saperas, comenta. Les seves composicions fot·men part d el r epertori habitual del Gracienc. Aquesta activitat impressionant a què al·ludiem té justificació. Mentre dirigia el Gracien c, dut'ant una bona colla d 'anys, més de trenta, ha dirigit també cinc fonnacio ns corals i ha estat professor de música a tres centres d'ensenyament. Entre les corals que ha dirigit volem des tacar els orfeons de Santa Llúcia (femení) i el de Santa Ceeüla (de l ' ONCE), ambdós formats p er ca ntaires invidents. Això l' ha convertit en esp ecialis ta en l 'ensenyament musical segons el sis tema Braille. Els invidents no poden llegir alhora la música i la lletra. Per tant, primer Iran d 'aprendre la música en Braille (els signes musicals es regeixen amb els sis punts de l'alfabet p et· a cecs) i després memoritzar la lletra, perquè per «llegir» necessiten les dues mans , explica. Pérez Simó r ecorda aquestes experiències amb les invidents d ' una manet·a molt emotiva. Per a mi era estrany sortir a dirigir i estar qui-et corn u.n ninot, només indicant les entrades amb senyals vocals que només podien escoltar les cantaires . Amb quina seguretat entraven totes a la vegada! Era emocionant! En aq uests cincuan ta anys, el Gracienc ha fet un total de 39 enregistraments. El darrer va ser Ull monogràfic dedicat a Morera. Recordo que va ser, precisament, el famós dia 23-F de 1981. I , ja p et· acabar amb l'apartat estadistic, dit·em que des de fa 25 anys el Gt·acienc ofereix el seu concerl de Nadal, el dia dc Cap d ' Any, a la catedral de Barcelona, i que va ser guardonat amb la C reu dc Sant Jor·di l'any 1986. També podem apuntar· que han tingut una vinculació esp ecial a1nb el Gracienc p ersones com Mercè Puntí, antiga cantail'e, Jordi Vilap rinyó, E nriqueta Tarrés, Manuel Oltra , eJ pare Ireneu Segana , el mestre Joan Pich Santasusana i el Dr. Miquel Querol. -El Gracienc, com tot, ha anal canviant amb el temps. Com recorda la seva evolució sentimental? -Els primers anys després de la guerra no tingué gaire significació. L'esperit de Catalunya no el va perdre mai. Durant 10 anys, del l9tt6 al 56 no vam cantar cap cançó en castellà, no per res especial, però, encara que qttan v am. començar amb alguna nadala en castellà algtms cantaires protesta ven. Sempre en català, en aquests a nys. . . i v igilant què cantàvem! Recordo que el 8 de desembre de 1947 vam fer un concert d'homenatge a Lluí-s Millet i fora de programa vam cantar El cant de Iu sen yera. Van destituir el presi- dent d~l Gracienc, van tancar el l~cal dos mesos ... però en canvi no van prohibir els assajos. La censura! - R ecorda alguna anf.cdota «censurable»? - Sí. Quan cantàvem Les gin esteres del mestre Balcells. Al final de la lletra diu «Catalunya m'ha parlat de la gran festa de la nostra llibertat». Als censors els escrivíem Barcelona en comptes de Catalunya, i germandat en comptes de llibertat. I després cantàvem l'original i no se n'adonaven. En a.quella. època no hi havia fotocopiadores i havies de posa.r, a màquina, la. lletra de l~s cançons als prog ram.es, que se segellaven amb el vistiplau. Però la vigència del segell dura- ua 2.J lr ores si Jeies dos concerts seguits i ha vies de tornar a copiar-ho i passar per la censura... Tot ha canviat. Abans hi ha via un al·licient que ara ja no té gaire vigència. Quan es cantava una sardana o una cançó tradicional catalana, la gent s 'emocionava de seguida. Hi ha via ttll sentiment patriòtic molt acusat. Ara no dic que no hi sigui, però hem d'admet.re que ja no és la mateixa situació. - A què es d edica, ara, després del seu comiat com a director d el Gt·acienc? - B é . Continuo a la Mercè d 'organista i continuo a la direcció de l 'Escola de Mú.sica de l 'Otjeó Gracienc. D 'altra banda, m 'he comprat Wl ordinador i estic com~nçant a descobrir la utilitat que té per fer música. -Com val ora el fet coral català actual i quina és l a situació actual del Gracienc? - Primer, crec que musicalment el món coral ha guanyat molt. El nivell dels cantaires ha pujat i hi ha corals de més qualitat. Podent dir que abans el fet coral era més Ltn al·licient «extramusical» i que nm és més «musical». P el qlte fa al Graci~nc, actualment té una cinquantena de cantaires, amb una mitjana d 'edat entre els 25 i 30 anys, sense comptar amb els cors infantils i Juvenils. Es fan uns 10 concerts l 'any, segons les obres preparades. La disponibilitat dels cantaires ara és menor, i les sortides són més difícils , sobretot a l'estrarzger, amb l'afegit de l 'aspecte econòmic. De fet. aquesta situació és comuna a la majoria de corals. -Com res umiria a quests 50 anys? - L'tínica cosa que puc dir és que he gaudit molt. Per a mi, ema r a un assaig ha esta.t anar a gaudir més que no anar a treballar. N'estic molt satisfet. E l seu relleu l'ha pres Poire Vallvé, que ha estat sotsdirector del Gl'acienc des de feia sis anys . Me'n vaig tranquil, perquè sé que he deixat l'Orfeó Gracienc en bones martS. PANORAMA Ha mort Josep Casanovas MIKROKOSMOS Pàgina viscuda -Son dia. -Son dia. Si us plou, ol Palau de d ¡¡¡;;- = a~ = ...., '"'" ~· 146 lo Música... -Sí, senyor. El taxi arrenco. Obro lo cartera i fullejo uns popers de caro o lo reunió que he de tenir ol Palau tot just hi arribi. Al cop de P.OC, o lo plaça de Francesc Macià, el taxista que em fa: -Avui sí que fan festa grosso ol Palau eh? M'havia recollit o la Dio~onol, a l'alçada de Catalunya Radio, i, segons que em va dir, havia seguit amb molt d'interès l'emissió en què havíem participat Josep M. Ainoud de losorte i jo mateix arran del centenari de El cant de lo senyera. Probablement, l'esment del Palau com o final de ruta Féu desencadenar ol conductor del taxi la sospito que jo hi tenia alguna caso o veure... Lo converso prengué peu i vaig anar de sorpresa en sorpresa. Tant ell com el seu germà, també del mateix ofici, eren uns Of?Ossionats de lo música i posseïdors d'uno notobilíssirno discoteca (duplicada, perquè oro refeien lo primitiva amb I adquisició de les versions en modalitat de disc compacte). Oh, i no us pehseu... ! Lo caso no és pas d'oro, sinó que ve de llu~. Havia estat concorrent assidu o les emissions radiofòniques del Club Polímnio i se sabia de memòria les efemèrides més destacades del Gran Teatre del liceu. Per un altre cantó, oient constant de les emissions musicals radiofòniques, el taxista melòman me n'enumera críticament les diferències( amb una mesura ponderada que aenoto hores d'audició. I em fa partícip, a més, de la satisfacció d'haver tingut com a viatgers, entre d'altres, figur~ ton destacadeS com Victòria dels ~ls i Jaume Aragall, amb el qual mantingué uno llarga converso sObre òpera un cop arribats a destinació. Via Laietana avall, em posa una de les cassets que avui porto a l'estoig: el Don Giovanni de Mozart. Resto astorat. I confortat. Usuari forçós del taxi, m'he d'empassar amb mosso freqüència xerrameca de contertulians, ~ipècies futbolístiques, ritmes eixordadors de conjunts instrumentals o esgarips de pretesos ortístes vocals. I ara em troba amb una persono educadíssima, amb qui puc contrastar opinions sobre temes musicals... Gràcies, amic Jaume Esteve! M'heu deixat un record inesborrable! Molts en voldríem, com vós, de taxistes, en els neguitosos trajectes urbans. Pere Artís uan aque ·ta edició er a a punt Qde tancar-se es va produir el decés d el nostre col·lahor ndor i membre del CouseU E ditorial J osep Ca anovas i Puig. Tenia setanta-dos any¡, i la bl'\8 mor·t es va pt·oduir a la fi d'un curt procés mar:cat pet· una afecció cardíaca. La seva figu ra S(•rà glossada àmpliamen t e n el número vinent. R ecordem que J osep Cnsnnovas, si bé exet·ci l'aclvor.11ria i també la docència en (H( uesta mateixa branca, vu set· així mateix una p er·sonalitat destacada de la música barcdouima. Va cursar violi i composic·ió, i va ser un dels d eixebles de Cl"istòfor Taltabull els anys de la p ostgu ct·ra civil. Va set· fundador· i m em bre del Cercle Manuel de FnUa, que tant va ajudar a r evifa r l'ambient musical cnta là d els anys cinquanta i seixanta. i posteriorment va d esenrotllar una tasca ben notòt;a com a publi!-ista i crític dc m úsica. \ a t>xt'rdr la crítica a • Destino,., ..}tundo Diario .. . «Avui" i. finalment , a «Catalunya Música/Revista Musical Catalana,., de la qnal va bCr també un dels co1·laboradors més drstacats, per la qualitat i continuïtnl dels seus treballs. La seva datTera aportació va ser l'article J cdieal a glossar ]a fi¡,11.n·a d ' Oriol Martorell, publicnt en el númr r·o dc novembre. Des de la fundació d' acruesta R evista va ser membre d el Consell Editorial. El mes d e setembre va pronunciar una confer ència sobre Robert Gerhard en l'acte institucional promogut p er la Conselleria de Cultura. que va tenir lloc al aló Sant J ordi del Palau de la Ccneralitat. Persona d'una àmplia cultura , am]) uns molt profunds conei.xements musicals, la seva figura va excel·lir també p er la seva honestedat i per la independència de criteri , fet que li va confer·ir w1 considerable prestigi i el r esp ecte dc tota la professió musical del país. • Nou cicle de música de cambra a Barcelona ota el ~ítol EuroP.a en Concert, i organtlzat con;untament per l'Institut Francès . lïnstitut ltaliii de Cultura. el British Council i l'Escola ck Música Juan Pedro Carrera -amb la col·laboració de diver.!es en:titats irutitucionals. privades i companyies discogràfiques-, aquest 5 ck desembre comença amb Jordi Savall a Barcelona w1 nou cicle de música ck cambra. En aquest cicle, que consta d.e 15 concerts al Casal del Metge fins al proper juny. comparteixen cartell intèrprets reconeguts amb nous v alors de la interpretació i la composició. Així, junt a Jordi Sr.wall, Aurèk Nicokt, Bruno Ciurana, .!un Kanno, ]ean François Reisser i el Quartet Mozarteum , també actuaran. entre d'altres, Albert Gu.nivart, l'Octet de Vent Paris-Bastille, el Quartetto Foné, Andreas Oetiker, The Flanders' Quartet, A nclrea Tomassi, Priya Mitchell, Andre w West, Lindsay March i Zoe Salomon. Algu.ns d'aquests concerts inclouen una master cluss. • S Joan Lluís Moraleda guanya el Premi Ceret-Banyoles compositor i director Joan E Unís Moraleda acaba d'aconseguir el prúner premi d e la dotI zena edició del Premi Ce ret-Banyoles d e composició per a cobla. L' obra gullDyadora es titula La Patum. Com és sabut, aquest és el concurs de composició per a cobla més important dels que es convoquen arreu del Principat. En aquesta convocatòria, s'bj van presentar un total de vint-i-una obres. El segon premi vn ser p er a Paco Vicina per l'obra Mites de CataJrmya, el tercer pe t· a Josep Martínez Vinaroz per l'obra Oda r.z. Monts e rrat i e1 cinquè per a 'M oisès Bertran i Ventejo pet· l'obra titulada Paisatges. El jurat era integrat per Manuel Saderra i Puigferret· CQm a pt·esident honorari, Maria Angels Alah crt, Francesc Taverna, Francesc Cassú, Martirià Font i Rafael Angelats, que actuava com a secretari. • PANORAMA Una vintena de repre~entacions al IX Cicle d'Opera a Catalunya TANGENTS Una bona notícia L a p.-inwra r·eprcscntat·ió dc l'òpera Le noz.:e di Fígaro el passat 6 de no\f:mbr·e u Subl!dcll va significar· l'inici del IX Cicle c!'Opcm n Catalunya i del "X-V' Festival d'Opera rlc Sabadell. En totnl s'oferir·uu dinou ¡·rpr·esentacions, rcpat·titles t•ntrc els següen ts títols, per· o rdr·c dc IJ!'Ogramaci6: Le nozze di Fígaro, El gato con botas, La vida brew i El a mor brnjo, Carmeu. i Don Giovur111i. De Lc nozzc di Figa ru se n 'ofetiran sis r·eprcscntu c·iouij, tr·es ui Tcu t~·e Iu Faròndulu d c Su bu!lell i la •·esta al Teatr·c Fortuny rl11 Rt:us, T eutr·e Municipal de Girona i Centr·e Cultural dc Sant Cuga t. IJ:I guto co11 botas, l'òpera dc Xavirr· Montsulvutgc, serò ofe t·ta, e n solità r·ia sessió pt•r· u escolars al Tcutt·t• lo Fun1uduln. El doble programa Manuel de Falla iutegrat per La vida breve i El amor brujo ~'oferirà únicament a Snhad<•ll. nwutrc c¡ut• Carmen tindrà tt·rs representarions a Sabadell, i una més a Reus, Sant Cugat i Girona. Finalment, Don Giovan ni rs podr·à gaudir tres vegades o Sahudcll i una a Re us i a Sant Cugat. Cal destacar· una \'egada mé~ la importància d'aqucsl!t iniciativa persrtnalitzada en l'A~socinció d'Amics de l'Opera de Sabadell. i d'una manera especial en Iu seva ¡ll'rsitlenta, J\.1írna Lacambr·u, ju llUC su po~u Iu consoJjdació d'una J>u t·xa orw rístit·a ui puís, tlissot·tadamcnl c ncm·a por t·amiliratla, mentre que Sabadell, qut• n'acollirà la part més rcllrvan l, estlt•vé cutlu diu un focus d'atenció ope.-isüca més consolidat. També t·ea uhn d cs tncablt~ qtH! grò1·ies n nqncst cicle 1111 notuble nombt·e de joves tutòqH·uts de In llr·icn ca talana puguin ga uuir d 'o por·tunilats pe t· confir·mar i ufimHII' el seu ofici amb la in let·pr·t:tadó del gran r eptw loi'Ï uujvcr·sal do Iu lírint. Noms com Rosa Mateu, Lluis Sinlt•s, Mnriu José Martos, Rosa NoncU, Josep Pie rt•s o Josep Ferrer, intèrprets amb ls mnel P o ns de Le nozze di Fígaro (•n ¡,Ón un t!xponent ben clar. Alguns d't'Us r epe teixen a UJ vida breve -Noncll i Pier·t·s-, ni~ 11uals ¡,·afegeixen aques t iJ.Justr·e i !''\tel·lt•n t JoM•p Ruiz i Ja j O\'e \fontserrut TOJ·ruella, intèrpt·et també de El Cif/IOr brujo. Ca rme rt agombola un r·epartimcnt més intrmacional. amb noms pl'r a uo~altr·e& tun desconeguts com Nuuc} Fabiola llt•nera . Valel'iauo CamguclJcli, Clurrlcs vun der Linden i Ma lgon:ala Zygma niak , als quals 11'afegeiMm .J osep Pie t·cs. el buríton illenc j osrp CurTt·r·a~ i l' es mentada Montserrut To rTu ullu . Finalment , destac¡uettt Iu prc~t\nl!iu dt• Rosa Mat e u i Felipe Bou en el n•¡Hn·time nl dc Don Giova nni. Albtll't Agudo ~t· rà t•l r espo n~nb l e music:ul d' nc¡ueslu òpct·u i també dol doble prognunu Fullu i tl11 Le 11 0ZZe di Figa ro, uwnlrc IJIIU Miquel Or·ttJgn ho sedi dr Carmen. Pau Mnntenle i Pt•p Anton Gómez sign en lll IH'Odut·t·i6 drumut(u·giNJ tlc Le nozze di Figuro, St•t·ufi GniHrafr·ó la dl' Camten i Fntn<·t•sc Vt•ntut·u Iu tic /,a vida brl!ue. Lu tlt• /Jmr Ci(llm1111i ¡rroçcdeix del 'l't•ull'<' Print•ipul dl' Palmu dl' :\1allorcu. • De dalt a baix: Daniel Llgorlo, José Menor I Arnau Tomà• Premis El Primer Palau a Daniel Ligorio, José Menor i Arnau Tomàs ls pianistes Daniel Ligorio i José l\fenor han estat els guanyadors ex aequo de la primera edició del premi El Primer Palau, atorgat com a colofó de la també primera edició d'aquest nou cicle de concerts organitzat i patrocinat per les fundacions Orfeó Cntalà-PnJau d e la Música CatnJana i TabncnJcra. Trunbé es concedí un accèssit al violoncel·lista Arnau Tomàs. El jurat va estar integral per Angel Jesús García, Albert,. GuiJtovtu·t, Francesc Uo"caueres, Angel Soler i lluís Millct. Els pt-emis vau ser atot... gat.s en el transcurs dc Ja F estn de la M1ísica, el passat 21 dc novcmht-e, en la qual van actuar els tl'cs }JI'emiats. En aquest nou cicle, hi van pn~·­ ticipat· onze joves intèqwcts, un cop feta la selecció. La scvn liunlitat bàsica és donar l'oporttmilnl do debutar nJ Palau d e la Música i ha ohline"lll un èxit més que positiu llmt a 1úvcll arlístic com d ' accCJJladó per 11art del p1íblic>. E ls organitzadors hnn expressat la vohmtnt dc continuar en aquesta línia. • E l'anunci que se celebro, o partir del 12 de desembre, un cicle de lied ol Polou, és quasi com pluja de primavera per ol cor dels melòmans. Poques coses hi ho -tol vegodo l'cbstracció d'un quartet de cordo perfecte- més belles musicalment que uno veu, un focus, un piano i el cant d'uns textos poètics ols quals lo música ho donat uno novo dimensió. Com que es tracto d'uno menjo per o peladors exquisits, és possible que de bell antuvi uno sèrie així no congregui multituds, però si hi ho persistència i el nivell es man té de primera línia, segur que el gènere recuperarà i crearà addictes i uno minoria musical de dues mil persones ocoborà omplint lo solo. Els afeccionats ol lied que n'hoviem tingut tests repetits i abundosos en l'extingit Festivollnternocionol de Música de Barcelona i que, omb alguna espurno en les sèries hobitvols, els havíem recuperat ol Festival de Vilabertran, tenim l'oportunitat oro d'acudir ol Pelau o sentir des de noms llegendaris en aquest camp, com GunClulo Jonowitz i Felicity lott, fins o valors indiscutibles de fomodo recent com Dmitri Hvorostovsky i lo plenitud d' Andreos Schmidt i Thomos Hompson. Col no oblidar els pianistes col·loborodors, que quan atenyen lo qualitat d'un Roger Vignoles, que toco omb Felicity Lott, poden situar el duo veu-piano o nivells inimogi· nobles. L'anunci d'uno sèrie com lo descrita no solament permet gaudir del que se'ns ofereix, sinó pensar en lo continuació les properes temporades. Col pensar que el trio de grans liederistes del moment -Borboro Bonney, Cecilio Bortoli i Borboro Hendricks- un dic o altre vindran i potser també ens reví· sitoron Sophie von Otter, Froncisco Aroizo i els ídols de Vilabertran, Julione Bonse i Motthios Gorne. O potser rebrem lo primera visito, em semblo, com o recital omb piano, de Golino Gorchokovo, Moria Guleghino, Anthony Rolfe Johnson o Renée Fleming. Potser també es podria trobar lo menera d'agombolar les jovesliederistes del país que són uno promesa certa. Penso en Roso Mateu, que té uno altra dimensió quan conto /iee/er, en Ofèlia Solo que o port d'excel·lir en Mozart i Schumann és difícilment superable en Albéniz i Toldrà o en Anna Moreno Losclle, lo revelació del Mercat de Música Viva de Vic, que en un programo molt intel·ligent i adequat o lo seva veu, ens ve oferir uno mostro de lied americà de lo primera meitat del segle i un repertori de Mompou i Toldrà no gens habitual. Jordi Maluquer PANORAMA La Capella Reial de Ccaalunya Interpreta El llibre vermell de Montserrat a Lisboa i Metz E ls passats dies 1 i 3 d'octubre lo Capella Reial de Catalunya, integrada pels seus 27 membres i sota la direcció de Jordi Savall, va interpretar E/ llibre vermell de Montserrat o lisboa, dins el marc de les XVII Jornades Gulbenkian de Música Antiga que organitza anualment la Fundació Calouste Gulbenkian, i a Metz {França) a la Sala Bofill del Teatre de l'Arsenal. Posteriorment, lo Capella Reial de Catalunya i Hespèrion XX van co- mençar una gira de dues setmanes pel Japó, amb actuacions previstes o ciutats ton importants com Tòquio, Kyoto, Tochigi, Nogoya, Yomaguchi i Karatsu . Les obres del repertori eren de música francesa, catalana, espanyola, italiana i anglesa, amb obres de Morales, Fletxa, Milà, Guerrera, Cererols, Enzina, el Cant de lo Sibil-lo, Marais, Hume, Merula, Duron, Hidalgo i Monteverdi (Modrigoli, Guerrieri & Amorosí). • Curs d'organologia al Museu de la Música E l Museu dc la M(tsica, a Barcelona , convoca un CLLrs d'or·ganologhr niveU l, cruc tindt·à lloc entre els mesos de gener· i abr·il de l' any vincnl. L'objectiu és la intJ:oducció en l'esludi dels inHruments musicals en f'l vessant més r r·eatiu. a partir de les dis('iplines implicades i les matèr·ies inter·disciplinàt·ies: des de la descriptiva, fins a l'a cústica i la iconografia, amh st>ssions teòr·iques i pràctiques. sempre nllacionndcs amb la composició i la inlel'J>retarió musicala. El niveU fi, que es cur·sarà l'any 1988, completarà les matèries del curs aclllnl amb temes monogràfics. L'lror·ar·i de 1·lasses és de 10 a 14 hores. • Del seu affm. Sra. Vietòt•ia dels Àngels fi-lustre i lú<"idu opinaflm·a en matèria dc lírica ¡;;¡ ... ·== E:. a ~' ¡¡;¡· 746 16 616 Estimada amiga: Li prego que disl'ulpi tpw a l'bora de presentar-la no hagi fet refe¡·i\nl·ia 11 Iu seva condírió genuïna dt' t·antant t':\.Cepciouul. El motiu é-,. fàcilmf'nt expli1·able. L'esmentada t•ondil'ió f.~ -ohradam!'nt conegurla i no cal d'inl>ititir-hi. L'altra ho é., for'=a menys i. a més. el ruotiu qut> em mou u vui a dirigir-me una H'~u­ da més a vostè l>Ón ju~tument une;; opinions se' e" qup acabo de llegir publil'udc, a la no:-tra col·lega rt'' i-,ta madrilenya «Ritmo~. Resulta enornwnwnt ~:;utiafactori obo;ervar rcun vostè, a ona edat t>n què la immeu;;a majoria dt> figur·es de la lírica fa temps t¡uP gandPixen d'un rf'lÍr mé~ o menys feliç. eontinua mantenint un protagonisme viu, i una acthital prnfe~~ional intensa. La cou~u mateixa de }' 1''-DU'Olana t•ntrevista era J" ent't>¡.tÍ•trument que acuba de ftT. per al :'egell Sony. de le• Condones playerns d'O,car E,.plà amb l'Orque~tra cie València. Però anem al gra. ab judiri, que. de forma genc•rosa i oberta. ha exprc~!>at ara mateix i en eh quab no ha dt>.fugil cap mena dr. lt>ma. ui que foo; conlli1·tiu. Aquest és un fet que s'ha d'agrair molt. que testimonia la seva condidó dc• porsnna lliure. no en¡,raban} uda per prcjudit·is. inlt>r·e¡¡sos ni partits pris df' rap mena. 1 'ost!> é!! una P''''"ona lliure pe•· un motiu ebsencial. Per la ~t>va autoritat íntt>gra. en el dnhl1· vessant intel·lf'rlual, artí,.,tir i t'rcatiu i en el '""~~ant moral i ètic. En ambdó~ a~pcctes excel·IPix dc la manera més c•xacta i per ah.ò les se,-es opiniou" •Ón tan autèntiques. en t>star rle~proYeïde;; de lamé' mínima matèria espúria. I per uixò també són tan 'àliclt>•. tan lúcides. tan \'ÏYI'~. No tenen mai ni t>l rf'gu .. t df•l ressentiment. ni 111'1 posicionament en criteris nw~­ quins o depaStmts. Tot tÍ' un ~abor de menja frt•atu, natural, saludable i , a més, intensa. A l'esmentada cutr<•vifllu parla gairebé de tot; dt>l seu cl'iteri d'interpretació ¡}el üed: ]o entenc el líNI d'una manera sincera i mllrtraJ. i així és com ho faig ... Si es canta amb .~inceritat hi ha una raó dt> ser. Ln tècnica qut> c~ nota P.~ aquella que meral'ella p( públic, perquè es nota ,,¡que fa el cantant. En el mPu cas amb prou feines es notll res. perquè jo continuo cercant la màxima rmturnlitat ... Opina del motn!'nl dc l'òpera: He pwrat moltes vegades en t'eure els elespropòsits del món en qui> I'Ü,im ... Es refereix tam.br a l'òpera com a fpnomen P'>t(>tic: Tinc molta por als mitjans tecnològics. Crpc que n la fi els cantants seran suplantats per la tecnologia ... Al Teatre de la Basti/la ja canten amb micròfon st>n.~e fils. Fa temps en comentava Elisabt>th Srhwarzh·oppf, de1>esperada, que això també /ro fan als teatres d'Al~manyo. Es refereix als muntatge~> pnbliritari~ que cada dia trnen més pes en el món dc la liricu: Tot això ha envaït el reialme del misteri. hn elimitwr el carisma que podien umir els arti.~tes d'wrtany... Tot se supedita a le.~ qiiestions econòmiques. a ll's multinacionals, i tothom ha d'anar per on els marquen. També ac·ara altJ•t•s a~pN•te,;. Però per damunt d1• tot. m'interessa remar·t·ar t·l que diu en referil·-ae a la formació dels nom. ,·alem... Crec que mereix una att•nrió espe~ial. L'Mtima ro¡¡n en què ha de pensar un alumne de cant és l'Onr pnc fcr-mr famós. L'èxit, si és que lra d'arribar, arribarà, diu vostè. però hi af<'gi'Ïx més endavant: Però el cantant ha de tenir la mà:dma intel·ligèncw i la màxim(! t·ultura possible. Jo inMo els meus alumnes a llt>gir molt, en especial poe.~ia, perquè el món de ln poesia és fonamental per rJ wr cantant. Més d'un es pregunta: però. què està client aquesta senyora? El cantant necessita trobar Pl c.·olor i la imatge a la set•a metU. .\lentre qu<· no ~¡. per c¡uè. les seves pa•·aule" <'lli porten la memòria. c·om una imatge fugissera i ct•ntellejant. de la ,·encrahle lig¡u·a de qui va ser mento•· ~eu. el senyor Jose¡> Maria Lamaña; penneti. sen síhilít~Nima i intt>l·ligt•olÍ;;Mírna amiga, que aventuri -s<•ntint-ho ruolt, és clar- (JUI' amh aquest programa, arnh aquPat seu «pla d'eAtutlis», per dir-ho d'alguna manc·ra, no hi haurà cua d'alumnes per apuntar-Ht• a lc~ seves classes. Del sen affm. Jaume Comella.. e PANORA MA Cinc preguntes a ... JORDI MORA Director titular de l'Orquestra Simfònica del Vallès (OSV) J onli Mora és un director ca ta là, que rlospt·és d 'havf'r fet un a b ona pat·t ue l pt·océs d c fot·mació i de la tusca professional a Alemanya, fa tt·c anys qut> va fer-sc càrrec, amh molta il·Jusió , dc la dit·ccció de l'Orquestra S inú.ònica d e l Vallès. L'anunci el<• l'abandon ament del càrrec, en el qual ha endegat una tasca molt sub stanciosa i con vençuda , constitueix 1m motiu molt oportú per a UDa r elleÀió que va rnolt m és enllà d e Ja peripècia per·sona l d el sen protagonista. per RRMC l 46 18 618 -Quins són els motius que el porten a deixat· Ja direcció de l'OSV? -En primer lloc vull deixar clar que no deixo l'OSJ-: ja que tant rorquestra com jo mateix volem continuar col-laborant, i en aqLtest sentit ja hem signat un conveni de diverses col-laboracions anuals fins a l'any 2000. Els motius del canvi són diversos: l'OSV necessita una dedicació gairebé absoluta i la meva ttctivitat com a Director Convidat en altres orquestres s 'ha intensificat, especialment a Grècia, on dirigeixo regularment T'Orquestra Nacional. Per un altre costat, especialment el Jet que no hagi millorat ni un mil·límetre, almenys pel que Ja al que finalment rep el músic, la ja precària sit uaeió econòmica de l 'orquestra. crea nerviosismes que porten un desgast natural difícil d'evitar. -La seva exper1encia amb l'OSV, s'ha produït tal com esperava? - Parcialment. fli ha hagut un lliurament exemplar per part de l'orquestra, que ha fet possible qne el nivell hagi pttjat considerablement. Però jo ja vaig anunciar ara fa tres anys que era absolutament necessari que la millora de !"orquestra hauria de comportar en un termini mcl.xim de 2 anys UlL augment de l'ajuda econòmica mínimament proporcional al descomunal esforç que els músics de T'orquestra estaven fent. Això no lw anat així: el.s músics fa 6 anys que tenen el sou congelat, ja de per si molt baix . ..1 una orquestra simfònica que fa més de 70 concerts l"any per tot Catalunya no se li pot donar una subvenció absolzLtament insujicient i a sobre demanar-li beneficis. Demanar beneficis a una orquestra simfònica és, simplement, una barba rita t. Sense cap dubte m'hauria agradat arribar més lluny, i s 'hi hauria arribat si s ·hagués captat el clar missatge fet l'any 93, quan vaig començar. -Quins són els trets més positius de l' OSV? - Haver pogut donar al meu paí.s una part dels fruits de molts anys d'estudi i experi.ència acwnulacla fora d'aquí, i això ho dic tant en relació amb la mateixa orquestra com amb el públic en general. Fer arribar la música simfònica als llocs més insospitats, trobar-hi gent oberta i espontània que tenen autèntiques ganes de gaudi, que el que escolten és una cosa que no té preu. -Quins han estat els proble- m es m és greu s a què ha hagut de fe r ft·ont? -La incomprensió musical, i no del públic, el qual ha respost molt positivament, sinó d'algunes persones que, malauradament, tenen un cert poder a l'hora de decidir o influenciar. Quan un sent que U f/ tempo és lent, és el seu problema, però no el meu: si no és te la capacitat d·escoltar tot el que passa en una obra i es va, al concert amb la versió discogrclfica al cap és impossible d'entendre la meva feina. És alarmant que després d'haver estudiat durant 20 anys com un .fanàtic, 13 a.mb Sergiu Celibidache, dia i 11it, un crític vulgui ensenyar-me com es fa el fraseig de la Novena de Schubert. Personalment, m'és igual el que digui, però malattradament la seva opinif> té una repercussió inevitable. El setci.ències és una figura que pot arribar a fer molt de mal. -Com veu e] fet d e la comarcalització del concet·tisme a Cataltu1ya? - Positiva. si es fa. sobretot, amb gent del país. Encara hi ha molt complex amb el que és de fora i això frena les possibilitats professionals del.~ músics de casa. La música a Catalu.n ya, com a qualsevol país veritablement ctdte, hauria de ser, sobretot, el (}UR els catalans Jan en música. PANORAMA El lied recupera un lloc d'honor en la vida musical de Barcelona Amb el nou cicle El Lied al Palau, fruit de la col·laboració de la Fundació Orfeó Català-Palau de la Música Catalana i la Fundación Caja de Madrid, aquest gènere poètica-musical que, tradicionalment, ha tingut entre nosaltres un públic selecte, devot i fidel, assoleix un renovat protagonisme amb la presència de cinc figures internacionals de la lírica mundial, pertanyents a tres generacions i cinc països. z per RRMC i!! ~ s la mateixa gran tradició liederística de Catalunya allò q ue remarca el significat que aquest nou cicle pol tenir per als nostres melòmans. D'aquesta tt·adició, podem esmentar la sèrie Els Concerts Blaus que se celebraren a Barcelona entt·e 1926 i 1928, amb el lema de «Els poetes i els músics», i que uniren els nostres poetes i músics més valorats en aquell moment: Joan Maragall , Apel· les Mestres, Josep Camer, Josep M. de Sagarra, Tomàs Garcès, etc., entre els poetes, i Enric Granados, Baltasa t· Sa mper, Enric M01·cra , Eduard Toldrà, Manuel BLancafort, Robert Gerhard, Frcd<'ric Mompou, etc., entre els compositors; tot servit per figtu·es senyeres del nosn·e art vocal , com Conxita Badia, Mercè P lantada, Pilar Rufí o Emili Vendrell, entre d'altres. A banda d'aquest protagonisme de la rançó autòctona, el públic de Barcelona també fou molt sensible al repertori més emblemàtic del lied romàntic centreuropeu, com ho proven les impecables versions catalanes de J oaquim Pena de les cançons de Schubert i dels gra ns cicles schumannians, com «L'amor del poeta» o (<Vida amo•·osa d ' una clona», que var1 set.• abundantment inter·pt·etals i, fins i tot, publicats en precioses edicions, amh doble text, alemany i català . E n temps més recents, les audicions de lied a la nostra ciutat .. E i van viure una època d 'or, d es d<'l 1963, en la primera etapa del desaparegtl.t Festival Internacional de Música . Abans i després, però, la flama d el Hed s'ha anaL mantenint fins avui , amb els recitals primer de l'Associació de Música Da Carnera, després amb l'Associació de Cultura Musical, el Patronat Pro-Musica, t>L Gt·an Teatre del Liceu i. més recentment, amh els cicles d'lbercamera i de Palau 100. Aquests pr·ecedents aval<'n l'oportunitat d'aquest cicle de Lied al Palau que és a punt de celebrar-se i que ser à protagon itzat per cinc grans figures, les quals, si han excel·lit en el gènere més comercial i multitudinar i de l'òpera, posseeixen també la versatilitat i la musicalitat idònies per captivar el públic en el gènere vocal més intimista , sub lil i inefable qu e és ellied. L'americà Thomas Hampson , una de les veus més cal'ismàtiqucs i comunicatives de la seva generació, obrirà el cicle el pmp<'r 12 dc desembre. E l seguirà, el 25 de gener, el rus Dmitri H vor ostovsky, qtle en la seva pr esentació al nostre Gran Tean·e del Liceu causà la mateixa sensació que visqueren els teatres i sales de concerts més importants del món, des de la seva presentació a Europa i als Estats Units. L"anglesa Felicity Lott, hoste habitual de les millors companyies d'òper a de la Gran Bt·etanya i de l'Òpera de Viena, el Metropolitan de Nova York, etc., cantat·à cançons de Sch ubert, Mendelssohn, Brahms, Chabrier i Brillen el 21 de feb rer. L'aleman ya GunclLtla Janowitz, la figura més veterana del cicle, fo u una dc les cantants p r eferides dc ll erbert von Karajan i , des del 1970, ha ofert més de 300 recitals per lot el món , a par t de p rendre pa·rt en inoblidables representacions operístiques. P t·esentarà un programa Schubert-Schumann el l O de març. Finalment, per cloure la sèrie, el 27 de maig podrem tornar a escoltar el cantant més jove del cicle, Andreas Schmidt, ja conegut del nostre públic per anteri01·s actuacions al Gran Teatre del Liceu i a Palau 100 (en el Requiem alemany de Braruns, amb ]'orquestra de Ja Suisse Romande i l'Orfeó Català); memb,·e de l'Òpera de Berlín , ha prestat una dedicació molt especinJ al lied , modalitat en Ja qual ha tingut el privilegi de ser acompanya t al piano per per sonalitats tan destacades com Ashkenazy, Buenboim, Jorg D<'mus o Rudolf Jansen, amb qui compartirà el r ecital de Barcelona, per interpretar un monogràfic Schumann. 19 619 PANORAMA Comen~a el cicle Concer ts Simfòn ics al Palau per RRMC E l pròxim dia 14 de desembt·e, dissabte, com ençarà el cicle titulat Concerts imfònics al Palau , que durarà fm s al 7 de juny de l 'any vinent, amb un total de cinc concerts. E s tr acta d 'una n ova propo ta do la Fundació Orfeó Catal àPalau de la Música Catalana , en aques t cas amb ] ' Or·q uestra Simfònica del Vallès . Aques ta formació, cada dia més consolidada en el panorama de la música catalana , serà la protagonista principal del cicle. ja que intervindrà en tots els concerts, en ~ITUils casos amb solistes ins trumentals i en el darrer amb l' Orfeó Català, amb el qual interpretarà la famosa i sempre celebrada cantata Carmina Burana. Aquest cicle neix amb una clara voluntat de divulgació del gran r epertori simfònic i s im fònicacoral, p er mitjà d ' uns programes seleccionats amb un cr·iteri de màxima acceptació pet· a un públic ampli. Hom podria parlar, per tant, d'una volu ntat molt clara de divulgació del t·epertori popular de la música simfònica. Calaix de 20 620 Plerre Cao Un dia i hora de celebració específics, dissabtes al matí, arrodon eix aquesta imatge. Així, el primer programa conté. a més d ' obres tan divulgades com r obertura Poeta i camperol de Fr anz von Suppé, el Vals trist de Sibelius i extractes simfònics de El llac dels cignes de Txaikovski, una selecció d els més coneguts valsos de Johann Stt·auss. El segon l'inicia la coneguda obertur·a Egmont, el continua l'esp ectacular Concert núm. 21 per a piano i orquestra de Mozat"t i el clou la bella Simfonia núm. 4 de Txaikovsk:i. El tercer concct·t comença amb La simfonia de les joguines, composició gràcies a la qual Leopold Mozart ha passat a la història p er quelcom més que p et· h aver estat el pare de Wolfgang Amadeus. La suite Ma mère l'Oye, una d e les obt·es més popularitzades de MaUI·ice Ravel, a pat·t deJ Bolero, posa fi a la primera part, mentre que la segona apor·ta una obra de gran popuJaritat, la Guia d"orquestres p er a j oves, de Benjanún Britteo. pet· acabar· el con cert amb els Hungarian Sk etches, una b eUa composició de Béla Bartók. El quart concert ofereix una composició de Liszt, Hamlet , continua amb el Concert per a, violoncel i orquestra d e Martinu i acaba amb la impagable Simfo nia n úm. 5 de Beethoven. El da r·rer con cert se centra, tal com s ' ba advertit ab an s, en el Carmina Burana. Cal fer esment que aquests concer ts seran dirigits en total per quatre directors. Salvador Brotons dit-igirà el primer i el quart, J ordi Mot·a el segon. Pierr e Cao serà el responsable de la versió de l'obra d c Cari Orff i Emf'&t Mat·tínez lzquierdo en dirigirà el tercer. P el que fa a solis tes cal fer esment del pianista Albert Guinovart, intèrpret de l'esmentat Concert per a piano i orqMstra núm. 21 de W. A. Mozat·t. El violoncel-lis ta Romain Boyer tindrà cura de la interpretació del Concert p er a v ioloncel d e Martinu , mentre que el conegut actor· teatral i televisiu Jor·di Boixaderas intervindrà en l' ohr·a Guia d 'orquestres per ajoves. PANORAMA e R T e A El Primer Palau, un cicle oportú 2. 9. 16 i 23 d"ortnhrt• dt• 1996. Palau dl' la ~Iúsira CotaJana. Laio Caha~. Eugt•ni Koplan. Lee Kyung-,lin. \'iolí. \rnau Tomà... 'ioiOJit't'i. Donit'l Li¡:orio, Jo~é ~Tenor. Beleno Bayo, Jo~t·p Surin)arh. In ~' Rt"¡.\'lwr·o. piano. Cecília Rl'{:l:UI'ro. flauta. Joon Pt>n• Gil, rhn·irwt. Elioa\l'la Bukl'rkina. sopr·ano. Orqtw~u·t•s Filharmonia dc Cambra de Barrclona (S. Prielo. conc('rfino) i Simfònit•u tlt"l \uUh ~dit·.: E.l\TarÚnf.".t-Izqnit•r·du). per X.C.-D. C Massa a la italiana Puluu 100. 28 d'ortubt·e de 1996. Palau de la Música. Lonrlon ymphony Or·rhcijlt"U. Katarinu Dalayman. sopr·ano; Wolfgang Schmidt, tenor, i Cudjou Oskarsson. baix. Dir.: Rirrardo Chaill y. Obn•s dc Wugncr i Schonherg. per X. CASANOVAS-DANtS quest va set· tLD con(!ert fàcil d 'aplaudir, per·ò que entebieix Iu r cm!Cto, quan s'hi pensa reLt·ospcctivament. No hi ha dubte que l'ot·qltcs tra londinen ca és molt bona, umb unes seccions dc corda {sobretot, les vio lrs!) r ntt·e les millors que h àgim pogut escoltar darrerament al Palau. També lú ajudava la qualitat dels tres solis tes vocals requerits nJ primrt· acte de La Valquíria, amb una debilitat par·ticuJa¡· p er la veu fosca i ben menada de la soprano sueca Katarinn Dalayman , A que no fa cstt·an y que, en cinc anys, s'hagi situat ~>n­ trc les cantants m(:s sol-licitades del momcnl. On rau , tloncs, el pro- l>lema si no és en el fulgor immediat dels r·esuJtots'( Al meu entendru en In d escarada manipulació que el directOJ' milanès va aplicau· a La nit transfigurada op. 4 d'At:nold Schonberg i a la fa s tuosa mus1ca de Wagner. En el plimer cas, per ex tre111·c'n una sensua- ütat quasi eròtica bastida en la morositat i en l'opulència sonora i en un difuminament que situa l ' obra als antípodes de l'exp t·cssionisme que Li pertoca; en el segon , p er· capgirar· l'statu quo i erigir els cantants -per mag~úfics que fossin- en protagorústes absoluts a la italiana. Mentre cantaven, l' orquestra de Chailly els va ser sempt·e subsidiària en tempo i intensitat p er tal de fer prevaler la contribució vocal en detriment d e l 'equilibri consubstancial a l'òpet·a wagneriana , descompensació atiada prr rexigència de paroxisme en els passatges orquestrals. Queden per al record la veu cal>alosa i sorprenentment clara de Wolfgang Sclunidt, millor per fisicitat (instal·lada en un fort e permanent) que no per tècnica, fl·asseig o expressivitat, i la magtúfica contl"iJmció de la soprano , que mostrà ona dr·amaticilat curosa del mat:ís i un es condicions notahilissimes que l'han de fer evolucionar cap als papers més taxatius. ulia u11 cicle com Ut(llC~l. llUO ofcn•Lx als jovc·s un dc·but. al Palau dt• Iu Músic:fl i qun t·ls st•r·vc·ix. d 'cxper·ic'nda i ric }Htssupo t·t per accedit· a rt' lll rc:A muwicals que no tindl'icn e n consid<•t·ució his torials c·n els quals no figurés tul IWCtni~;sn. Cnl agmir, don e~, a les fundacions Or·fcú-Palnu i Tahucalera d ' haver-lo c·r·c•at. S'hi han l'Sc·oltut artistes e n clapes difc n~nt s . Pn:- scnttu·-sr al Palau rr·n un pt·emi i un estímul qu e romundrà com u fita en l'I cutTículum dels ml'n y¡, ambiciosos i c·om a r·ccon('ixement per· a aquells u qui no havct'-ho fet signifit•¡rva u11o man can ça semblunt a Iu frustnació dels qui st• sahen pn"IHll"llls pt•r· u t•rnpt·cscs d 'altu voladu. Elltrc aquests destaquen Daniel Ligodo i Arnau Tomàs . El piunista d11 Mar- tot·cU vu protngonil'l.m· una esplèndida ve t·t;it'l rlc·l Concert Emperador , pulcna i coherent tunl corn l'I:! pugui dcsitjor. L'uterTadu simultània u1 Palau i en el concet·tismc hccthovt>niñ no el vw1 trobar despa·evingut i el seu pia11isme immu<,ulut ü vu valer· les ovudons més soroUoses del cirlc. El violonccl ·listu bnrceloní va tocut· el Concert en Re major dl' Ilaydn amb una lcctunt franra i vitalista que cal r espectat· pel que tenia d'cxtt·od'autodefen sa vc r·sió i cnve1·s d ' una orqucstnt -la Fühunnonia dc Cnmuratan desod entadu que el ptwj udicava. L" única solució er·a prcscindir·- ne. El pianista sahndellenc José Menor· es va presentat· amb la Sonata en si menor· d e Liszl i la vn acabat· millot· que no pns començat". Les cntJ·rtrles de l'obru ent:u ra sc li escapen (com la lensiú en t~l s moviments lents), p erò vu mostrar la cotego1·ia lJUC ha d'assolir d 'Aquí a poc. L'amposlÍ J oan P ere Gil va tocaa· el Concert per a clarin~t dc Moznr·t amb bona tècnica , algunes Uirèuries en el fraseig i una canclidcsa cxpressi,·a que hu dc pet·dr·c pet· qunlJar una ver·sió e t1carn més consiclentblc. De menys a més vn a 11a1· el duo dc Oauta i piano fot·111at per· Cecília i Inés Rc¡,ruem, musicalíssim sobt·et.ot en la Sonata. de Mm·tinu. Amb uns nervis que l'ancoraren en la ÍllCX]>ressivilat tocu,ra Laia Casas cl Con cert per a violí BWV 1042 de Bach i va fer una pobru impressió en cl BlfiV JOU el moscovita de tretze anys Eugeni Kaplan (estudiant u Bat·celona). mancat de fon;u u l'arquet i dïdees p t·òpics. Poc expr essiu va semhlar el coreà L ee Kyung-Min (també estudiant a BarCl'lona), p et·ò la seva pianista era Hclena Bayo, que li va donar· un fornúdable supor-t lot ¡,'llanyant-se una ovació en una pletòrica lectura d e la Sonata pour lvette de Montsalvatge. Bakerlcina , Elisaveta natural de Riga i casada u .Barcelona, va exhibi r· una veo de spinto de color irrel,'lllar que reclama l'orquestra per· r ecolzar-s(} en l'agut, tessitura que és el seu núllor atot. Amb autoritat l'acompanyava Josep Sud.nyach en les diñcils cançons de Txaikovski, però en el seu ras no es pot parlar de debut, perquè és pianista del Co1· de Cambra del Palau. Un cop itriciat el cicle es va saber que s ïnstaurava un premi que van guanyat· e.\: aequo els pianis tes Ligodo i Menor, amb un accèssit p e r a Arnau Tomàs . Guardó que converteix automàticament el cicle en un concm·s sense bases de convocatòria i que menys té les difer èn cies implícites dc tocar eu solitari, en duo estable o amb pianistes amb qui preparat·-sc acuradtunent que fer-ho amb orquestres que ofereixe n migrades hores d'assajos o tenen pr·oblemes d'estabilitat... Els convocau l s han de r eplantejar un premi que no hauria de discriminar aspectes que no fossin les possibilitats individuals. ;;;:¡ e:. ...........e , ·== ....., ~r 146 e PANORAMA R T e A Una orquestra moclèfica Palau 100. 31 rl'octuhre de 1996. Palau de la Mú;;ica Catalana. Orqut·~ l ra de Cambra de Lansana. Chantal Mnthieu, a1·pa: Christiane Jacroltet, clavicèmbal. i Brigittc .Meyer, piano. Din•<•ció: ] !'~Ús López Cobos. Ohres: Pelléas et ,lJelisunc/(' dt• G. F'auré, Petita simfonia concertant. per a arpa, clavit·t-mbul, piano i dues on¡u!'stres de corda de F. 1\1artin j Simfonia eu do major de G. Bizet. per F. TAVERNA·BECH T Jordi Casas I Slglswald Kuiiken Servir l'oiJra vocal cie Haycln a ..., =' Palau 100. IS d'octubre de 1996. Palau de la )lúsica Catalana. La Prtitc Bande. Cor de Cambra del Palau de la Mú~i ca (Dir.: Jord i Casas). Solistes vocals: Sand i"ÏJlC Piau , Mat"ijke van Arnhem, Jean-Paul Fouchécour t i Uan·y van der Kamp. Dir.: SigiswaJd Kuijken. Ob re& vocull' dc Huydn. ¡;'f 146 per X.C.•D. 22 ur·rencad u de la tempor·uda 96-97 de Palnu ] 00 es va encomanar a Sigiswald Kuijkcn, que es p r esentà amJJ un monogràfic Haydn d 'inspit·ació r·eUgjosa centrat en la Missa in tempore be/li, més cone¡,'llda com a Paukenmesse, complementada amb tres motets i la Simfonia núm. 26 Lamentatione (r ·Adagio• de la qual alludeix a la melodia sacra lncipit Lamentatio )eremiae Prophetae). Música infreqüent que eaJ agrair i que documenta el predicament que està assolint el compositor després de dècad es d 'una certa abúlia per pari dels programadot·s més enllà dels oratoris, alguns quartets i les gr ans sirnfonies. La concertació va ser globalmen t molt satisfac tòria a partir d ' una orquestra d 'instruments originals que fraseja com les miUor s. Sembla que era abans d 'ahir que ens n ' ar·ribaven els primer s 622 enregistraments i ja té un quart de segle d · existència! També van ser-ho uns solistes vocals moll professionals i el Cor de Cambra del Palau , la magnífica prestació del crual va deixar el directot· holandès una mica fred, com si no entrés a considerar 1" oferta d ' un cor que era rúnic element \'ariable en el seu tauler. Sandrine Piau i J eanPaul F oucbécourt estan entre les veus més ~­ cades del renouvellement francès en matèria ,·ocal. P erò escoltats en directe (tots dos estan enregistrant molt darrerament) la soprano es va mostrar a un nivell superior, amb una veu brillant i una dosi extrema de perfeccionisme aplicat tant a l'emissió vocal com a l'expressió d 'una fet·vent emotivital. La contralt va cantar· amb una discreció massa restrictiva i el baix Van der K:íÍnp es va mostrar en el final prematur d"una carrera respcctabilissima que l ' ha dut a figurar en més de cent enregistraments. ot i reconeixen t l' int<·r ès clcl programa que oferí I'Orquestr·a de Cumh n r Òl' Lausana, ha de qüestionar-se la raó per la qual ds seguidors dels b'I"ans ci ries que se celebren al Palau de la Música Catalana s'avenen a escoltar músiques tan escassament con sistents com la Simfonia en do major de Bizet. Certament. la partitura de Bizet é un pur joc acadèmic, ple de llocs comuns i adscrita a un simfonisme que es Umita a imitar els models men ys afortunats del romanticisme. Amb ella va concloure el con cert modèlic, p er· molts conceples, d els músics stú"ssos que comanda , amb l'eficència que li és habitual , J esús López Cohos. Cet·tameut, s'ha d 'admetre que la vena melòdica de Bizet. corn el seu instint per a l'ot·questració i per a la vertebració de la forma musical, són dc primer ordt·e, p et·ò en aquesta obra -composta al~ disset anys- aqu e~ tes virtuts, tot i estat· presents. encar·a no et·en prou madUJ·ades. Amb lot, la virtuositat de l'orque tra de Lausana i la q ualitat d 'eminent constructor de López Cobos van conver·Lir el simple joc hedonista dc la simfo1úa de Bizet en una admirable filigrana arquitectònica. En definitiva, va ésser la culminació d'tu1 concet·t del qual a'ha dc t·ecordar i consider·ar com a modèlica la poètica vet·sió irricial de la suite Pélleas et Melisande de Gabrif'l Faur~, en què el gest sobd -cfit·aç i claríssim de cat·a als músics- de J esús López Cobos va centrar la lectura en l'emoció de ca- ràcter intimista, mitjançant una exposició molt acurada, tant en els matisos do l'expressió com en la diafanitat de les coloracions en els contrastos orquestrals. Per la seva banda, l'agt·upació de Lausana, magrúficament equilih~·ada i compacta, va secundar puntualment les indicacions del seu director titular. S'ha dit, a l'inici del comentari, que el concert va ésser modèlic i així ha de considerar-se en l'aspecte inLerpretati11. Alhora s 'ha d" agrair la inclusió de la Perite symphonie concertante de Frank }Jartirl, obra emblemàtica de la música del nostre segle, en la qual tres instruments d. acusada personalitat tímbrica , com són el piano, (•I clavecí i l'arpa dialoguen en tTe ells i amb dos gr·ups dP cor·da, ja sigui contraposant idees. la qual cosa r essalta el caràcter de cadasctm dels instruments i de les intervencions orquestrals, o bé harmonitzant-los en un tot de suggestius i rics tons multicolors. Pot dir-se que el públic assistent va gaudir d'una versió exemplar. Tant per la claredat de la lectura que va oferir López Cobos, sempre atent als detalls del teixit polifònic. com de requlihri de tol el conjunt, i d'unes solistes absolutament convincen ts, en un discm-s brillant i rornunicatiu , com van ésset· els de Chantal Mathieu , arpa, Christiane .Taccottet, clavicèmbal i Br.i¡,ritte Meyer, piano. É s b en cert qu e en eUes i el director, l'obra va tenú· a uns entusiasmats traductors, p erò també cal valorar molt altament la feina de l'orquestra, que va manifestar en tot moment un alt grau tant en r aspecte tècnic com en el musical. e PANORAMA R T e A Gerltard ltomenatjat a Valls l d'octubre dc 1996. Centre Cultural .Municipal (Valls). Orquc~trn Simf<mica de Bar celona i Nacional de Catalu nya. Angcl J esús Gar cía, \ioll. Direcció: Edmon Colomer. Conc·crl monogrl1fi~· dedicat n Robert Gerhnrd (1 8961970): "Albada, lntcr·lud i i Dansa", Concert per n violí i orque~otr·a, "AJcgrins" i "Soirf.c;; dc Barcelona". per F.T.•B. eguramcnt, i eles del punt de vista ar·tistic, el eoneert monogràfic quo l'Ajuntament dc VaUs va dedica1· a Robe rt Get·hard es convertirà en un dels actes que caldrà deslacai· cle la commemoració dl'l centcnul'i del naixement d'aquest il-lustríssim mus te vallenc. Amb tot, i insistint en l'aspecte d c la progr·amació d'aquesta commemoració, que es desenvolupa a casa nostr a, cal r·emarcar que te nim pendents d ·audició Ics seves obres simfòniques del pcr·íode pertanyent a la maduresa del compositor· (Ics quatr·e siJnfonies). Fins u un ce1·t punt, per atorgor· tt·unsccndt'.:nria 1:1 la commemoració ens mnncu encant, en els grans cicles simfònics ha•·celonins, la presència dt' l'oratori La Pe.~LCL, les simfonies ja esmentades i la t·cposició de la seva òpcr·a 1'he Duenna... Aquest és el gran trma que. si es r·calitzés. infondria caràc ter i envergadura a la commemot·ació d'un centenari que no és u l'alltll'a del músic que prf•té·n honorar.. . Deixant de bandu aquesta qüesUó que afeclu més el tarannà general del país, i tamLé Iu política o bé l'acció clc les seves institucion s musíc·aiR cabdals, d idem que Vulls va eomplir amb Ja sev¿t obligació, com també lro van fer, i dc manera ben bd Uant. els mnstcR cic l'On ¡uestra , amb Àngel J esús Gat·cíu ui seu cnpdavant i el di•·cctor· Edmon ColonH•t·, <1ue, S precisanlent enguany, ha dirigit La Pesta, entre alu·es llocs , a Madrid i o Londres ... La lectura que, comptant amb el puntual i eficaç treball de la nostra orquestt·a, va oferir Edmon Colomer de la música de Gerhard va manifes tar pt·ofunditat i veritable voluntat p er donat· r elleu adient a l'at·quitectura sonora i emoció al seu lirisme marcadament meditcn·ani. El punt culnrianl de l'homenatge, però, el va con stituir la Ïllterpetació del Concert per a violí i orquestra. Certament, eu aquesta obt·a composta entre 1942 i 1945, s'anuJlcia ja , sense dub tes, la maduresa creativa del compositor vallenc en agermanar amh impactants resultats la nostàlgia per les teiTes catal anes, els ideals de fraternitat entt·e els pobles (la r eferència a la Marsellesa n'és un signe ben evident) i l'assumpció dels cànons schouberguiaus, idees, aquestes, que van teixint un cliscurs de suggestives atmosferes poètiques i portant l'auditot· de sorp •·esa en sorpresa. Obra també de gran volada virtuosística, en què el violinista Àngel Jesús García. ens va impl·essionar per· la vehemència de la dicció i la facilitat per ~resoldre amh exactitud els molts pi'Ohlemes que planteja La ioterpetació d'aquest concert. Com a conclusió del que s 'escoltà, hom es pregunta pe•· què l'OBC, amb Angel J esús i Edmou Colomer, no emprenen l'enregistrament de la música de Gerhard. Excel•lent orgue de leonltardt Vlr t·klc• Or!(ut• ri!• lo CntNit·ol de Bor·cdooo. 16 d'octubL·e de 1996. Catedral rlt• BDI·cl'lona. Gustav Leoohardt, or·gur. Sw..c·nliC"k. Curt·co nl' \rau>.o. Frohergrr. KerU, Krrkhoven, Fi~r·hrt·. Par·hrllwl. Srwth, K.rt•bs. l\luffat. p er LLUIS TRULLf:N l daviccmbal·lista , clit·t•ctm· d'orquesta i m·ganista holandès Guslav Leouhat·dt va pl'OtagOtútzar la inauguració del se lt~ cicle L'Orgue dc la Ca tedral dc Bar·celona. nscu l u C r avolnncl l'any 1928, Lconhardl va corrobor·ar Iu sevu pr·imncin en la inlcrp•·c'tació dc la m(rsica per u tcc:lat dels seglc>s XVII i XVIII, emparada, lògicament , p er un estudi musicològic de primer ordre, que ri situa fa cinc dècades amb el nom de Ilantocom·t en el pr·incipal estudiós dels cdter·is musicològic:> de les pat·titures del període bar-roc. Leonha•·dt va dedica•· el seu programa presentat a la Catedral - plena d ' un p6blic 4ur no va voler p erdre's l'actuació del mestn·- uls pl'imcr·s compositor s del Larror, i drixant clu1' que la complexit.al tèc·nicu c:ontrapuntística, la chtrcclat de In digitació , l 'olegnn l collocació dds registres i la varietal de •·ecn •·sos per r ealit:r.ar matisos dc color continuen essent punts centr·als dc les seves interprctac·ions. Des del preludi d e Jan Sweeolick ( 1562-1621), E compositor de qui va realitzat· nua edició de la sevu obra r any 1968. a ml) el qual va iniciar· aquesta mer avellosa hora de música, Leonhardt va mostrar una saviesa musical inqüestionable: d iafa n itat en el Tiento 54 de Fnmcisco Cot-rea de Arauxo, virtuosisme en la Toccata de Froberger, p r ofundita t inter pretativa i elegància de traç en la Xacona en. fa. major de Joh ann Kaspar Fet·<linand Fischel' (16651746), tot reflectia aquesta coh erència musical, aquest perfecte domini de l' instrument que posseeix el r ei de la inter pretació de la música per· a teclat del Renaixement i el Barroc. Leonharclt elevava les pàgines de Pachelhel, de Krebs. de Muffat , en majestuosos monuments polifònics, gràcies a unes versions que esdevenien 11n discurs ple de transcendència i refinada sobrietat. EJecció controlada dels tempi, cliafanitat en la seva concepció polifònica, per servirl sota uns paràmetres mat·ca ts per un rigorós respecttl, cadascuna de les obres qoe passaven pet· les seves mans . Lconhar dt va ilupartit· a la Catedral una lliçó magistral. e PANOR AMA R T e A OSC: discret inici de tempora dG 19 d ' cll'llllll·t· dr 199(1. l'aJa u cic• In M ú!'it•n Catalana. Orqm·~lnl Simfòniru eh• Bnrrrlonu i r\:Jt'ional dt' C:ntalunyn. Crutina Orli1l, rinun. E\ l'li no Pi ell>. dirc·ctor. Obt·cs dc• .J . Haydn (Simfonia núm. ·19, La Pct.~sione), M. RuVI'I (CmwPrt per 11 ¡1irmo en sol nwjor) i D. Sl10s takòvitx (Sirnfonin 111Ím.l. op. LO ). per F.T.-8. nes obser·vurions al marge. La primer·a: no era p rou llar·g i farrugós t'I nom ch•l nostre ronju nt simfòni<- que ara . u Iu llegenda d'Or-ques-tr a imfò-ni-ca dc> Bm·-ce-lo-na i Na-cio-nal dc Ca-ta-lu-nya, sc li b a d'afegir ' ·rOr·-qu.cstra..? P t• r abreujar, eles d ' ua i pc•t· no gastar més tinta dc In necessih·ia, en c(jr·em l'OBC. L a segona: constatem r¡ue, de <~ a ra a la hit,tòria , quasi cap de les p l'imer es au to ritats cultu r als del país no vu faltar a Ja inau- U 146 Presènc ia or1fuestra1 al lestiva l d'Ordin o per NONA AROLA i VERA N 24 624 gura r ió dc la tt•mporada de r~onrerts d' 11booamcnl dc l' OSC. En tanvi, donaela la solemnitat de l'acte, sí que ens \ a so t·prendn~ l' absència d ' unn mostra dc Iu n ostra m úsica tan t en l' aspecte cn•ntiu com en l' intet·p etatiu. É s un detall que de cnt·a a properes tcmporadrs, els gestors i els assNJSot·s d e l'O BC haurien dc terur en t omple per infondt·e cr ed ibilita t al r :u·àcter d (• nucionnl de I' OBC. Quant al concct·t. diria que la maner a dc dirigir· d'Evclino Pid ò -eonfiant més en el moviment d 'espalU t•s que no pus en el joc dl' mans i braços. a l"hora dc donar· Les indicucions als músics- va ésser· ca usa d 'imprecisions en el fr·a seig i que uquest no adCfllÏl'Ís la III!CI'SSàr ia COtl\'i('CiÓ exJlressiva . Igualment, el joc d 'espuúles va afectat' la vcr·sió, molt es pt•ctactllar però poc poètica , del Concert en sol major dc Ra vel q ue ens oferí Iu pianista brasilera Cristina Ortiz, la q ual semblava que es cr emés en polsar el teclat. És dif.'í cil d ' admetre una lectura tan epitelial , centt·ada només en im p n·~:~sionar pel grau de vir·tu osisme. cn la gesticulació n en~os a o b é en esl¡uitxar amb vertiginosa celt>•·itat n otes i més notes ... En resum, ben poca cosa t>n aquesta p oc convincent exhibició "irluosística pet· a un concer t ta n exemplar en tots els sentitfl com és el d c R avel. o fn gait·es an ys Ordjno ina ugurava auditod Lot rebent la n amant Orqucsta Ciudad dc Gr an::rda . Enguan y, la matei.xu orquestra, a r·a ja consolidada com una dc les formaciom estable¡, més prometedor·cs del pano•·ama ot·q ucat r al es pu n yol , h a dut el pes simfònic de bona p ar t del F estival andor rà. H o ha fet, però, en cines Últervencion s b en difcr·cnciades : primer. amb f' I seu dit·eetot· titular, Josep Pons , que con eix Lé la seva orq ucstra i eu sap trcm.·c un bon partit ; la féu lluit· al màxim en una brillant interprctatió del Rèquiem mozartià. a la qua l col·laborà positivament l' esplèn did moment de fo r ma d el Cot· de Cambra del Palau de la Música Catalana, que demostr à la professionalita t dels qui l'integt·cn. El q uartet d c solistes estigué desigual: molt l>é la part fem<'nina . amb una Virgínia Parramón clar ament asccndent , millor cad a cop que la sentim, i una fantàstica me;;;;o en la j ove :\1a•·ina Rodríguez. dc perfecta linia vocal i gust en el frast>ig. Francesc Gan ·igosa Uuità amb n oble~a contra un refred at inoportú, i Iña ki Fresan aportà una bona ver sió particular, en la qual manca va una major· integració al ..quar tet de solistes'". L' endemà l'orquestra t'l>tib'llé dirigida per Ignacio Yepes, que Ae ns dubte acusà en la seva interpretació r esca'<st•lat de contur·te i d e coneixement mu tu de què rlisposà amb l'or·questra. P •·ogr·ama difícil. amb la Pa storal dt• Beethoven i les Variacions rococó de T xaikovsh.-i , en rpr(• el solista dc violoncel, Lluís Claret supc1·à la p r ova que reprc'senta aquesta vir tuosística obra, que no té res de fà cil. Va ofel'ir moments de bell lirisme i so acurat. Ignacio Yept"l:l . fiU de l'entra nyable padrí dcl Festival. 1\arciso Yc- pes, no és el p r inH'l' cop que didgeix a Andol'l'a. P er la ~eva joventut, hem d 'esp ero•· qtle si en propers Fe~tivals tor·na a ser com ida t. es notarà en les seves actuacions una p rogressiva maduració i una línia asC<·ndenl en Iu seva carre•·a inLCtJlreta ti va . La p •·csent edició h a estat marr ada per· lll vresèn ciu d ' orquest•·es e n la programació , ja que si durant el primer l'U p de setman a actua va l' Orquest ra del Vallès, umh la seva ver·sió de Pere i el Llop d c P r ok ofiev amb Sergi Muteu. el Festi va l es va cloure de fonn n apoteòsica ttmh el concert de l'Orq ur slt·a de Camht·a d 'Andorra dirigida per Yehudi Menuhin, r n un concer t d'home natge als seus 80 anys. Sens dubte , un privilegi pet· a l nombrós públic d'aquesta edició i un privilegi més gran per a Gcr·ar·d Claret, que sota la seva d i1·ecció interpretà am b èxit el Concert en re major p er er violí de Mozar·t. Violinis me de • primer a magnit ud lhc·n·amem. l'nlnu de Iu Mús iea Cata ln nu. 22 d ' uc·tuLwc dc 1996. Euglish Cbamber Orche;;tru. Jtzbak Pcrl mun, violí. Uir·t•cció: Ti an~ G•·uf. Ob n•s de Schuh•·•·t (.'iinifonia núm. 3) i Mcndt·lssohn (Ob<•rtura en f(J mujor, La Bella l1elusina i Concert per a r'iolí mím. 2 e rt mi menar, op. 64). per F.I.•B. B e pot dir-se qut• el no mb r·ós púhlic que acudí al Palau per escol1<11' Itzhak PcJr lman , va s01·tir p lenamen t satisfet del concert. Avui en cUa Pct·lman és un dels nom~ q ue configura la con ~­ tcl·lació dels músics mesa h r iJI ¡m ts i comun icat ius. EU p ertany a aqueUa cutt'gol'ia d e 'iolinistes que transcendei.xcn el mat<'ix instnunenl pf'r· conver tir·lo en pm·a essència sonont, la qual, amb ¡¡ubtilesa i ductilitat, fa arribar a l'oient l'esp er it de l' obra r n lola la scva càrrcgn d'expressió i <·mocionabilitat. La manera d'interpretar de Perlmun té una quulitHt que semhla convert ir· músiques tan con CJ,rudes com el Con cert en mi 111enor de :Mcndr lssohn , en una obra que és font d¡• noves i belles desconegudes ~;o rpreses, t[Uf' n la vegadu impacta com si el seu discurs fos crt•at en aquell moment. Ce1·tument, Perlman va rxccl·lir en r i seu a rt : tanmateLx, tinb'llé com a acompan yant una o rque~:~tr·u d'excepció, l'English Chamber Or·cbestra, dirigida amb tacte i finesa pr r Huns Graf. Igualment els mÍisics anglesos, sola la batuta de G r·uf van oferi r unes notables versions dc r atracti va oher tura Da brllct Melu .~ina. de Mendc:lssohn i dc la Símfo nin ruím. 3 de Ft·anz Schubcr·t , d'intercssan ts t•onto•·n¡, p rer omàntics . e PANORAMA R T e A Aï da virtual 1\ïda Opcrct Specwcuurr. Basada en ròper·a Aida de Giru,cppe Venli. Compan)ia Opcrama. Intèrprets: :\lichéle Cridcr, Dcnnib O' 'leill. BnUlu Buglioni. Justino Díaz. Luigi Roni. Giuncarlo Boldrini , ~furiu Luno, Giuseppe Gallo. Dramulút·¡du , dir·ceció d'cst·cna i direcció musical: Giuscppc Ruffu. Palau Sunl.Tordi 17, 18, 19 i 20 d'octubre. per .I.C.C. E l dicci<m ur·i eclitul t·ccentmonl por I' Lnstitu t d ' Rstuclis Catalans defineix nl mol "virtual" d'aquesta manora: " Rcfct·it a ulf,'lHHl caracter-ística n¡Hu·cnl (en contrast amb una dc r·cul o absolutar. Parlar del muntatge basa t en l'òpe•·a Aïda que va presen tat· la Companyia Ope•·nma és situar-nos en el context tan ben explicitat en la drfinició del mol al-Judit. I així podríem afirmar que si r òpe•·a de Verdi és el valor· r·eal o absolut , aquesta producció n 'és l'aparent. O sigui , una cosa que pretrn ser. I t·emat·cu ul la circumstancialitat específica en què s'ba produït aquesta p•·opos t·a, podr·íem parlar d'un fet quu hom pr·ett.;n que sigui r·cal. O encur a mós, que es veu rom u tal , pe•·ò qu(! en realitat no ho és. En aquest c-ontext S!' ' m fa difícil defugír el su.bstrat.um ètic que agombola aquesta reali tat. que pretén set·, o que pretén que sigu.i o que es veu com si fos - permeteu la insistència- un fet bàsicament estètic. Perquè d' antuvi aquesta llun yania ent r-e expectatives -tan insistentment venudes- i la •·ealitat és tan gran, que situa r esmentat component ètic en un lloc molL privilegíat de consideració. Accepto. no íncondicionadament, però, que ningú, ni fins i lot els espectadors menys atents i més ingenus, podrien pensar que allò que anaven a vem·e al Palau Sant Jordi seria una r epresen Lació massa aproximada d ' una representació (valgui la redundància) operística . "Enca r a crue, tanmateix, l'objecte centr·al er a, per· damunt d e tot, una representació d'una obra genuïnament operística, sense versió específica en la seva matèria essencial, la musieul. Pcr·ò deLxun t d e bandu aq uc!lt us pcelc, que ja és ser indulgent, Iu pat·t més df'finilòriament espec-ifica de la p r·od ueCIO va •·t•s uhar d ' una pobresa . i. òbviumcnl, d·una vit·tualital, aclaparador·a. On ct·a aq uella paruf('rnàliu esccnogr·àfica que fin s i tot vu desembarcar al por·t dc Barcelona i va s<·r· passejada procc&somrlmcut pel centre de lu ciutat? Pe•· u què ser vien <'1 ta n propagat milct· de figu t·ants - bàsieamcn t i ut OITH.tlla n l el paper rl'csclnus? Quina imaginació hi havia en el també tun propagat miler cl'indluncnllhies (noves corn esml' ntavn irwfablcment r a puell p r·opngan- dístic ad hoc)? On es trobava un bri d'imaginació per con vet· tir figu r ants, ba ll at;ns. cors i cantants en una proposta cstètira amb u n mínim d 'enca nt i crcati,,itat? A la fi lot es va •·eduir en un aplec de gr·ans i matges virtuals projectades sob re un fo ns neutre amplíssim, a taU de pantalla 1nonumenta l, que esdevenien refer ència d'un tot fet de n o res; i u unes pr-ocesson s t·utinàdcs d e figurants vestits dc la man era més conve·ncional. L'esfor çat q uefct· d ' un b àsicament acceptable estol de veus, IJnitava tau clignamen t com p odia contr a els elemen ts en un con text de conside r·able desigualtat de concUcioos. La veu a la VIII Mostra Catalana de Música Contemporània 31 d·oc·Lubrl.' tic 1996. Conhcrvato•·i Superior .;\funicipal de Burc·d onu. Monbt'JTUI Mu•~aguer, piano. Obre!> d ' Olm, CoduruH, Putlr6~ , Purdo, Da,ieij i Roger. per X.C.•D. ou tser..-al Massugu eJ·, jove pianista dc sòlida for·mació (in.iciada a mb Rosa Ciurana i EuJàliu Solf.), ha orientat la can ·cra cup a la música dc cambra i l'acompanyameul vocal sense t·enunciar a l'activitat de solista. Aquc>st ¡·ccitul certifica una p redisposirió cap M a la música contemporània del seu entorn. Va tocar admirablt"ment, tot apt·ofuncünt amb sensibilitat les p ossibilita ts e>.'"}lressives i melòdiques doles obres. Per començar, l'estrena de Set Imatges de Marcel Olm. Brevissimes, es rccLtpet·en l' una a l'altra tot palesant una constr·ucció que recorre a L'amplificació i a la divergència harmònica. L'ultra estrena era la de Quatre cants de tarda i intermezzo de Micrucl Pardo, músita d 'instants, contrapuntístit-a i cpisòdira quc es fa r·omà ntica en el bellíssim posllmli. Les Tres peces el ' Alícia Codurns semblen motivaeles més q1.re per la fm·ma, pe•· una sonoriLHl rc~ mi nis­ cent del sr.l"ia lismc. El Klagendlied de David Pudrós ta mbé t•stà conf igurant episodis encadenats que bri nm roncèn t dcamc·nt juga nt UJnl) la persistència dels aronl!;. Per acabar, la seducció d' Opalescence ric Benja- min Davícs, obra que s'entossudeix (quasi minimaüsticament) en els greus i allibera amb la mà dreta un can t que pugna vanament per no qued ar-hi atrapa t. T la l nventio de Miquel Uoger, que tot i semblar una improvisació a l'encalç de l'explosió final, ct·a l'obr a d'cstroct:ur a m és complexa del pl:ograma. La impressió global, ultra vegada, és que els compositors es comprometen en obres cm·tes molL mediatitzades per la sonoritat i sense gaire complicacions formals. PANOR AMA La Sca la, mé s figu res a la bat uta que en esc ena per ÀLEX COLÀS n primera representtH·ió d'Arm.i de aquest dia 7 de d esembre marcarà l' inici ofi!'ial fi e la temporada d'òpera de la Scala. Com és lògic, srrà una vegada més el titular del teatre lít·ic milan~.• Riccarclo .\luti, t>l •·esponsable artístic d ' aquest csdevenimt> nt amb LLna tan considt>rable càrrega de significació . En total la Scala obrirà le:. portes 179 vegades entre òpera , ballet, concer·t i recitals i espera l'assistència d ' uns 300.000 epectadors, guarisme prou remarcable . Pel que fa a Ja C'abdal temporada lí.rica . els nou títols ser·a n. ultra l'C'smcntat 1irmida, i per ordre dc progr·arnacw : La Gioconda. Wozzech, ll turco in ltalia, Sigfried. Faust , Le no.:::e di Fig uro , Tosca i Lucia di Lammernw or, tol configur a nt una proposta eC'Il\ctica, amb quatre títols d e] gran repert ori italià -<'al d estacar que hi manca Ver·di-. qua tre títol de r àmbit germ ànic i un d e francès. Conjunt atractiu , que serà scn rit per uns qu adres artístics, en f'ls quals. cul'iosamen t. no s'hi prodiguen Ics veus més senyer es i reconegudes . No <'81 dir que no hi apa•·cix cap dels «tres tenors» . ni tampoc figures com Mirella Freni, Joan Pons, Renato Bt·usson , Edita Gmh<'r·ova , Leo Nucci, Simon Estes . Robet·to Alagna , Cados Araiza i altres de gran prestigi. Sí, en canvi, que apareixen noms d estacats dc Ja dirc(·ció orquestt·al , com és el cas deJ titular. r esmentat Riccardo ::\futi, que dirigirà tres d c les nou produccions - Armicla, Sigfrid i Le nozze cli Fígaro-, i també Ríccardo Chailly (ll turco in ltalia), Giuseppe Sinopoli (Wozzeck ) i Scmion Byc hkov (Tosca), per completar aqu<'st quadn" el hen conegut a Barcelona Roberto Abbado (La. Gioconda ), L 626 Patt'ick Fournillier (Fau st ) i Stcfano Ranzi (Lu,cia di La.mmermoor). També en el camp de la di•·ecció escènica apareix.en n om especialme nt destacats, com el ja esmentat Pier Luigi Pizzi (Armicle), Ciorgio Strchler i E nzio Frigcr·io (Le nozze cli Figaro) i Luca Ronconi (Tosca). Tornant a les veus, només un r epat'liment mostra 1111 aplf•c de protagonist es especialmen t encimbeUat. E s tracta de Tosca. quE' aplega Ca lina Gorchakov a - aqu est valor emer gent , tan destacat de la lít·ica internacional-. Aprile Mi Ilo, Rugger o Raimondi, Neil chicoff i Carlo Guelfi. La n •sta de propostes mostren esc adusseramc nt algun d ' aquests grans p•·otagonis tcs, fin s i tot «històrics,. . Així, el veter à icolai Chiaurov intet·vé en La. Gioconda ; Sigfri ed Jer·usalem, un dels escassos heldenteno r super vi,rents, protagonitz ar à igfried, amuel Ramey interpreta Faust i, finalment. Junc Ancl e •·son j Giusy Devinu , qu e compa•·tira n el pa per de Lucia di Lammermoor . Si compat·em amb l'oferta d'una temporada de tr·àmit. com é obligadame nt la d el Teatre d el Liceu. obser vucm que la imatge r esulta enot·memen t favo•·able a l a programac·ió del teatt·e barceloni. "Gna p arcel·la també destacada de la prof,r ramació d e la Scala és el cicle d e recitals que aqu esta tempot·ada aplega les veus u· Olga Borodina, J osep Can eras -que actua el 13 d e gem·r· acompan yat per Lot·enzo Bavaj-, Cheryl Studer , Barbara H endriks, Edita Gruberova, el baríton Bo Skovbus, Mat·garet Price i J sé Van Dam. També un conjunt de cinc pt·ogramcs de baJJet amh una quar anten a d e representac ions , protagonitzadP.s per la poderosa compan yia titular del mateix teatre . Prog•·ames gaú:ebé tots convencion als, amh títols tan tòpics com El llac dels cignes , La bella adormida , La vídua alegre, i un programa Stravinsky, que inclou Petruska i un baUet titulat Onegin soht·e Ja partitw·a de Txaikovski. Hom podrà gaudit· de co reogt·afies d'a rt:ífexs que han fet tanta història com ·ureyev, J ohn Cranko , Balanchine, Béjart i Fokine. P el que fa a la temporada concertístic a , es basa en les for·ma cions d e la casa , Orquestt·a del Teatre i Filhat·mòni ca d e la Scala. També la part del lleó sc l'endú Riccar·do Muti , que dirif,rirà un total d e quatre concerts. el d a n er d el quals amb la Filhannòoica d e Viena i el cor d el Mitteldeuts che Rtmdfunks. Altres dir·ectors destaca t que prenen par·t en la tempor ada concertística són Giuscppe Sinopoli, qu e l' ha inau ~ gm·ada al capdavant d e l 'esmentad a Filharmòni ca de Vicna. Myung-Wb un Chung, Gianluigi Gelrneui, Cal'lo Giulini i, finalment. Mstislav Rostropò"i tx. Amh el títol de Musica Presente-Music a in Eut·opa s·ore- •·eix també un cicle de deu conct't·ts, un d els quals interpretat per l"Orquesta Ciudad de Granad a dirigid a per J osé María Ruiz, i en els quals es podra11 esc·oltar obrE>S de Cristóbal H alffter ~u mateix dirif,rirà l' Orchestra d eli a Swizzer a Italiana-, José Roman Carda , Josep Soler, Albert Sardà, David dt'l Puerto, Tomàs Marco, Ernest Martínez Izquier·do , Gabriel Brncic i Josep Manuel Be•·cnguer. Aquests concerts s'han programat al ConsC't·vato ri dc )fi)à entre els dies 27 d ' octubre i 17 de novembre. Finalment, esmentem l'exposició que des d el 7 d e novembre i ftns al 31 de gener té lloc al Mnseo Tf'at rale all a Scala , dedicada a commemora r els deu anys d e tituJal'itat en la compan yia d ' aquest teatre d e Riccardo Muti. TEM A 1 cicle nadalenc, entès d'una manera global, conté una 1nunió d'aspectes de naturalesa cultural, d'una personalitat absolutament individualitzada, que s'interrelacionen íntimament entre ells fins a arribar a configurar una realitat única i excepcional. Una realitat, tanmateix, diversa i alhora universal, en la seva capacitat de congriar a redós d'uns signes concrets una gairebé, també universal (valgui la redundància) i den tífic a ció. Com pocs altres, aquest és tm fet de cultura viscut per ingents mas~ ses d'habitants de la Terra, encara que amb tot, no de manera uniforme, sinó aportant en cada cas uns matisos diferenciadors propis de cada substrat cultural genuí. La música esdevé un component destacat en la configuració d' aquesta realitat global a què ens estem referint. T és així, perquè amb ella s'afavoreix 1'expressió més real del sentiment popular. El cant, la música, com a manifestació espontània i natural de l'ésser humà, resulta un elen1ent expressiu, en el pla intel- lectual i també en l'emotiu, únic, a més de ser primari i vital. Un element que al mateix temps permet traduir aspectes profunds de la realitat del cos social en què es manifesta. El Tema que proposem situa aquest paper protagonista del cant i la seva capacitat de tt·anscendim.ent d'un ntón global, tot posant a consideració dels nostres lectors la importància que té la música específica i pròpia del cicle nadalenc . Hom mostra com darrera del fet simple del cant de villancets i de cançons populars, hi ha tot un món que retrata fets tan importants com són -ultra els de naturalesa immediatament emotiva-, aquells que afecten aspectes cabdals de la nostra cultura . Com, per exemple, el culte i la fidelitat a la tradició pròpia, el colonialisme cultural, les relacions socials, etcètera. En definitiva, un món ric i transcendent, que és exposat en aquest Tema cercant d'aproftmdir en la seva complexitat i en la riquesa de contingut que conté, encara que antagat per tm embolcall emotiu dispersador. Nadal: una . lllUSICa a part TEM A • Nad al r1c, . mUS ICa pob ra ~ per SALVADOR CARDÚS I ROS mb el mateix entusiasme que tols solem gcix a la de l'excés. I és la dc la qualitat d'allò que se esperar l'arribada de Ics festes de Nadal, sent. És elm· que ni encara que tota la música que comen·iants i puJllidstes tamLé s'afanen ara sol inundar l'espai públic nadalent: fos de bona per ocupar el màxim d 'espai públic possiqualitat, evitaríem Ja sensació d'ofec. I fins i tot, es ble, i si poden el privat i tot, omplint l'amllient dïm¡Jodria arribar a pensar que posats a con vertir la pactcs visuals i auditius que diu que volen st>r· nadamúsica en una inclemència meteorològica, més val lencs. Tanmateix, a ~auns ciutadans -però no pas a que Ja inundació signi de llepolies sonores de cap Lots, i encara menys a la majoria, cal acceptar-ho-la qualitat, que no pas bon torTÓ musical. Tanmateix, contaminació sonora d'aquesta estratègia comercial aquest seria un mal consol, perquè l'excés de llepoens crea una pr·ofunda incomocütat, especialment en lies no condueix al desig d'unes bones postres. sinó aquestes festes, pt"r·què sembla que precisament ens que estahorndx el gust. I la musiqueta nadalenca espatlli ~ITuna cosa essencial del mateix Nadal dels anuncis, dels grans magatzems i dels carr ers Certament, no ¡;s només la invasió sonora, sinó engalanats, deciclidament, mata el bon paladar musitambé la imatgeria comercial nadalenca, la que cau cal. Mireu, si no, quina música de Nadal podeu en la cat-rincloncria estètica, però l'auditi\ a acaba adquirir als establiments del ram, i quina és comessent més mo}e¡;ta, perquè non 'hi ha prou de mirar pt·ada de manera massiva! El mal gust, o el gust fàcil . cap a una altnt banda. Cada any, doncs, som uns com la moneda falsa, seml,la que corren més de presquants -molts? pocs? ... això ningú no ho quantificasa que la bellesa. _ els qui, inevitablement , sentim un cert malestar Fins aquí, simplement he mostrat quins són els dos davant d 'una festa que hi ha qui punts de partida de r anàlisi. sense s'entossudeix a voler-nos fer· celeamagar quin és el meu partit pres: brar·, sembla, en contra d'ella mala denúncia de l'ocupació massiva, Aquest és teixa. I enyorem una altt·a manet·a continuada i abusiva dels espais , dt• fer que -qui ho sap- potser· tamun pa1s poc públics amb música nadalenca. i el poc mai no ba ex-istit si no €-!i imadisgust pel pastitx musical que s'hi respectuós amb ginàr·iament i com a nostàlgia d. alsent, constitwt, principalment, per guna cosa realment ími<~a, que grupets infantils anònims, de veus i la tradició nnmés va existir una primera vegaafinacions lamentables, en versions da i sense celebracions especiak de nadales instrumentalm ent mal Però anem al cas concret de les mósiquc•s de ~a­ acompanyade!! i amb ritmes propis d'una desfilada dal. Perquè si ja és discutible la licitud de l'ocupació de majoreLtes nonl-amet·icancs. De passada, hi presonor·a permanent de l'espai públic, com sol passar domina -i de molt- la llengua espanyola, fins i tol en establiments comer·cials, a les estacions dc tren i quan la nadaln és d'origen català. Aquest és el decoals mateixos domicilis particuJars, per Nadal aquesrat auditiu nadalenc del nostre país, en t<•t·mes geneta invasió encara és més censurable. I ho é<>. paradorals. i amb ben poques exrt-peions. xahnent, tot i que, certament, Nadal és temp:o de Les cause!'! d'aquest desastre crec que f'S poch;en cançons, i fm~:~ i tot de cançons al carrer. Ara bé, tota resumir en dues. Per una handa, l'absència d\ma la força ingènua d'una nadala cantada en un carrer sòlida tradició, tant pel que fa al coneixement de les ple de mercaders es dilueix quan ja tot l'ait·e. des de at-rels musicals pròpies com, en general, dl' la mateipr·imera hora del matí fins a última hora de la nit xa tradició festiva nadalenca. D'alt1·a banda, quan tanquen els comerços, r·espira melodies ensul'absència de fonts musicals nadalenques alternaticrades, com aquestes llepolles que fan ara, plenes ves a les de les ambientacions comercials, d'una d'adclitius, color·ants i conscrvunts de dubtosa salucer·ta força, prestigi i amplitud, que servissin de britat. que fan passar la gana. Estic convençut que rt'ferència i cl'iteri. la música pròpia d 'aquest temps de l'an y tindria Efectivamf'nt, aquest és un país poc respectuós prou força com per· fer-se sen tiJ· entremig de la cridòamh Ja tradició. I no em r cf<wcixo només a Ja d 'arrels ria consumista dels carrers engalanats, i no només si antigues, sinó també a allò que configur·a el nostre Lt·ohava el conlt·ast d'un silenci hivernal qu<' sembla pt·opi present, del qual sempre estem disposats a fer que fa més Nadal. Així bo he vist a països anglosa(•au i net a la primera de canvi. Però en el terreny xons. Però mai des de l'embafament pseudomusical musical en particular, la manca de connexió amb Ja dt' les "nadales llepolia" a què som castigats a sentir tradició musieal pròpia és d 'escàndoL En alguna cada Nadal. altra ocasió ja ho he escl'Ït, per·ò ho repeteixo: pocs IIi ha, a més, una segona incomodidat que s'afepobles, i menys entre els que se suposa que encara A 146 28 628 TEM A Arimany-, i fins i tot no és fàcil trobar als establiten€'n alguna voluntat d 'existir com a tal, desconeiments mÚ¡.;Ïca t·oral nadalenca en prou quantitat, xen tant la seva tradició musical com nosaltres. Remuu una colla d · anúcs, i demaneu-los que es qualitat i dhersitat. canten cançó quina prebrunteu O cantar. a El resultat de tantes mancances és el qne coneiposin pares i mat·es, si és que ho fan, als seus petits. O imaxem. Prittwr-. un procétl de substitució de la matÜ'\a tradició, amb la corrt'sponent invenció d'una pobra gineu quina cançó povular catalana podríeu fer canmemòria music·nl postissa, que no és feta pet· im·ortar en un gran acte col-lectiu, de la qual se sabés més poració d'ahn~s tradirions, sinó per la banalització d'tma estt·ofa. Els resultats serien - són- dramàtics. de totes pl<'gacles. Eu s<'gon lloc, un aci"iticisme absoPet· tant, si això és el marc general de r efer ència, no lut en el gust musical per manca de referències sòlical dh· què passa en el cas de la música de Nadal. des. Trt·ceramcn l, un mercat sense producció pt·òpia Potser sí que es podda du:, amb raó, que, de tot plede les versions nadulenqnes d'arreu del món, qll<' gat, encara les nadales és aUò Cflle més ha quedat en servissin pet· incoqJm·at·-lcs com a pròpies i no eom a Ja memòria comuna, i probablement on no tot és tan simpl<'s imposieicms, resultat de l'habitual colonitzaperdut. Però hHnbé, per contra, és on la pressió de ció cuhtu·al a què estem sotmf'sos. l'abús musical és rnéR gran, i on els processos d'oblit La sorti(la cl 'a qw~sta si tuad6 lalllentahlc, des del i dc snhstitneió pt·obahlement són més ràpids. T meu pnnl dc vista, no és pas tan complexa com pur,r,u i encara deixl'U-m ' hi utE-gix una cua: un cet·t context semblar, si a lt'nc>m només als r ecur sos disponibles. És irreligiós i menjacapellans cic via estreta, ha perjudia dir, que si més que no pas doldre'ns d els ahusos cat la festa de Nadal davant d'altres festes més supocomercials i puhlieitaris de mal corregir perquè no sadament progressistes. Si n'hi ha d'escoles, per són a les nostres mans, comptéssim amb l'atenció dels exemple, c¡ue han deixat de celebrar un Nadal cristià sectors altematius que podrien fet· de contrast i que conegut pet· ahoca t·-se a la descoberta d" un haurien d'estar interessats a exet·cit· Carnestoltes laic! un paper de r efet·ència cultural , el En connexió amb aquesta debilihi no Tampoc cap a un canvi suhstandal de la cauú tat d'una tradjció musical pròpia de situació restatia obert i amb bones caràcter popular i extensa, hi ha la ha intèrprets possibilitats cl"èxit. Per exemple, segona causa dc que\ parlava: la de qualitat que només que TV3 prengués el costum manca de fonts musicals alternatid'encarregar cada any un concct"t ves a les de caràctct· popular. Em hagin apostat institucaràctet· de Nadal a un cantautor i w1 altre a rcfet·t>ixo a fonts de una formació musical clàssica; o que per tenir cional , com podl"ien ser l'Escola o les nostres esglésies oferissin, toles, l'Església, les truals, per motius un repertori el s<'u-o els seus- conceti.S de Nadal, complexos, no exer·c:.eixen de transo quo moltes escoles -ara que ja missores actives d 'una tradició nadalenc tenen el Carnaval ben recuperntmusical catalana, tampoc de la s'intc•ressessin per la riquesa expresnadalenea, amb rd'en'nts de qualisiva i pedagògica de la cultura nadalenca; i si els nostat. Pet·ò també podt·íem parlar dc la manca de fonts tt·es músies descobrissin que les seves versions nadaalternatives com podrien ser els mateixos mitjans de lencrucs es podrien vcndt·c molt bé, i encara. que c>ls comtmicació audiovisual, generalment insensibles a nostres estudiants dE' conservatori s'animessin a sor les especificitats cultur·als del país, o a les religioses tir al ca t·rer amb formacions musicals creades ad hoc --que en el cas del Nadal s'afegeixen , negativament, a per interpretat· amb dignitat música de Nadal -a les primeres-, ni tampoc a les estètiques d ' una tradiCambridge>. cntt·e moltes altres. hi vaig sentir una ció popular, per·ò culta , siguin de l'origen que siguin. impressionant i molt celebrada formació de saxos-. Estic segur que un t·cpàs de les programacions de mf'nys d'un quinquenni, si bé no s'hauria evitat en centre i nord del televisions i ~ada] dc r·àdios l'excés sonot· als carrers, com a mínim s'haurien d 'Europa mostt·at·it'n a bastament la diferència de t·ecuperat les t·eft•rències i el jL1dici crític. I al carrc>r sensibilitat que apunto. l encara , posats a parlat· de matl'ix, sonarien altres coses. la manca dc fonts alternatives, tampoc no lú ha Els recursos rnatet·ials -repertori musical, intèrintèrprets de crualitat que hagin apostat per Le11ir tm prets i institueions idònies- hi són, doncs. Ara només t·cpertori nadal1mc. En això també ens diferenciem faltaria allò que no ho és, de material: que els resdel món anglosaxó, on pràcticament tot cantant, ponsahlcs de la 1ransmissió cultural, periodistes, grup musical o intèt·preL, té divet·sos enregistraments mestt·es, polítics, d t>rgucs, professors de música, de temàtica nadalenca. Aqtú és diñcil imaginar una ernpn~sa .-is culturals ... , tinguessúl una conscièucia Mat·ia del Mat· Bonet o un Lluís Llach, o una Núria mPs •·om¡H·omcsa amb la identitat pròpia, més resFcüu, o en Tomeu Penya, amb sengles CD amb vet·pectuosa amb la tradició, menys acomplexada amb tramúsica de sions nadall.'nques. Tampoc dels grups els c·ontinguL~ relibriosos i, en definitiva, una conscièndicional. I no cal dir-ho, ni d'instrumentistes conecia musiral m~s Jigorosa. gut<> -els Clar·et, la Sllufònica del Vallès o ("] Claudi TEM A La trans missi ó de la can,ó ·nada lenca , avui per JOAQUIM MAlDEU I PUIG ns agrada un .:\adal amb cançons, amb les nostres nadales a flor de llavis. Les considerem com un signe definid o•· i imprescindible de'l moment físic i espiritual que cnean compartim, rom una bella ditada d'estels que-, si no hi fos. trobaríem a faltat· en el cel de les nits -fosques i fredes, lluents- de l'hivern acabat d 'estrenar. La vigència en Ja vida i en la veritat d 'aqllests signes està intimament lligada a la coher ència i el vigor d<' la per sonalitat d'una comunitat, de la mateixa manera que una anèmia en la compre-nsió o una distorsió. gradual i no reconeguda, de l'entitat i de la significació de qualssevol dels emblemes que la tradició ens ha volgut llegar solen ser símptomes d ' una confusió coquina , d'un decandiment progressiu i sovin t inexorable de Ja idiosincràsia d 'aquesta comunitat. En afers d e tradició (cultural i. particularment. musical), en què està en joc la recta comprensió de les nostres arrels, de la nostra identitat, les interpretacions i actituds de la nostra societat són. avui, servides per òptiques reductores quf' basculen entre el pintoresquisme ridícul i el tòpic cir cumstancial. I els tòpics. amb els tres hra~os funestos de què van ar·mats (ignorància. inconsciència i presumpció), aboquen a la vulgaritat semàntica i a l'esterilitat evolutiva tot aiJò que abasten. Una hona manera d'evitar aquest procés minador se•·ia aproximar-nos al coneixement saludable de les nostres nadales: de la seva naturalesa. de la seva circumstància , de la seva intenció, del seu caràcter, del seu compromís vivencial~ eu una pauula , l'ànima que les defineix i que els va donar la vida que s'ha anal perllongant pet· mitja d ' homes i dones anònims d"un poble no pas anònim, els quals, vivint-les en el cant genuí i !>Íncer tot al lla r·g del camí dels anys. ens les han fetes a mans. Les peres musicals quE' anomenem nadales van néixer, s'han divulgat i s'hliln transmès entorn de les celebracions del Nadal cristià i meclitt>rrani. Potset· fór a indicat, aquí, situar aquests dos epítets en ]a seva justa intenció. Nadal cristià és un pleonasme que no s'ha d'eludir, atès que el Nadal (del Uatí " dies natalis", dia del naixement), inseparable de la celebració dd naixement d c C ri ~> t , E Q s ;¡;- ~ e ei' ¡¡· 146 ue avui ja no és considet·at només una festa rristiana. L" altre qualificatiu, mediterrani, l'hi afegeixo no pas en r eferència al mar, sinó a 1ma àrea conc•·eta d el planeta que fa que la gent que hi habita (i, per eUa. està situada en un món i sota una volta C'l'leste precisos) visqui unes realitats. compat·teixi unes necest.ilats semblants . establei.xi unes relacions peculiar·s i generi uns usos i costums especffics i identifkadors. Ambdós adj ectius, val la pt>na de r ecot·dar-los en pariu dc Nadal, perquè con tribueixen a donaT-ne una explicació d'ord1·e essencial. El st'ntit del nostrf' adal és doble: et cristià (acabam<'nt del cicle df' d esgrà<'ia i cnlpa, inici del cicle de redempció i sah ació de la humanitat) i el t el·lúric (acabament, en la zona mecliten·ània, d'un cicle solar regressiu, estèril, i inici del progressiu, fèr·til). Sota els ttHs d el poble, ambdós sentits ni sïnterfereixen n i <'S d esvirtuen, sinó que s"expliquen mútuament i es fan. així, perfectament raonables; i així es vhien. més enllà de qualsevol teoria. 1 Les nadales són un dels p1·oductes més cm·acterístics i genuïns de la relehració catalana d o les festes de Nadal, enteses, viscudf's, sentides per· dins i per fora, i conviscudes amb la doble perspertiva de què he parlat. Són una efusió de l'espt>rit comunitari q ue troba la seva justa expressió en aquests cants; efusió que, posada en boca dels seus individus, els permet de cont(•mpl ar , meditar, témer, alegrar-se, desitjar, viu1·e i veure en el temps, en l'espai, i rn els mateixos que hi esmercem la vida, la nova esperança que cad a ~adal ens por·ta: esperança que esvairà la tenebra que cada dia s'anava fent més angoixant (ft·ed I Darga foscor - culpa I mort}, i encaminarà la humanitat cap a una llum renovada i vivificant (sol / claror- salvació I vida renovada). Sense aquestes premisses, sense l'impuls indispensable d'una profunda i col·lectiva sinceritat de vida i de creen<'es, i sense tenit· a mà un llenguatge musical propi que serveixi amb espontaneïtat de vehicle natural i idoni d ' r xpr·essió d 'aquestes veritats i vivències internes i c•xte•·n es. les cançons de Nadal no haurien ar•·ibat fins a nosaltt·es i. segurament, ni tan sols haurien existit. L'acompliment d'aquesta funció, a més, va justificar-nc i garantir-ne r at·relament en et poble j l'accés a les futures genf'racions . Tol i que, f'n moltes, s' bi nota el traç d ' una mà culta (en són elo- CATALUNYA MÚSICA Programació mes de desembre DIU.UNS, 2 DE DE· SEMBRE DE 1996 ~ovetats discogràfiques. conrrru i notícieo que fan refet·ènt!Ía al món coral. \1úsirn ¡wr nrabnr t'I din. Pre,t•ntació u còrn~· tl' \!fred Cela) n. I 6.00 CAPSA DE )ftSICA 00.30 REPERTORI DE ~lT 07.00 L'OBERTURA \fúsicn pt-r romt-nçnr PI din. RPcuU d'ohrt·~ hn•us pn•wntnde. per Joan \ïvt''· lt~t·lou butlletins informatius i n¡;t•nrll'' mu•ieaJ,. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 TEMPS DE LES MUSES Unn hnt·n dt• nnísku hun·or·u pre~cntudu pt•r Joun Vives. LO.OO BUTLI.ETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA UE MlJSJCA DVORAK: Simfcmiu n. 8, op. 88. Orqnr,.trn Simfòniro dr• Londt·es. Dir.: \ritold Rowkki. (35m). H.\\ ON: Trio pt'r u flouta. piano i 'ioloncel n. 30. lloh. X\':17. Konrod Hiintt•lt•r. Patrick Coltt.m. ChrisiOphe Coin. (17m¡. \f\IILER: Lit•cler rim•, fahrendPn Ce~l'lll'n. Di.. trkb Fiscb!'r-Dieskau, baríton. Or· ([Ut>,trn Filharmònir·a dt• Bt•rlín. Dir.: Daniel Bart•nboim. ( l7m). Hl"i DEMlTH: '\lt·llunm·fot>is simfòniqu<'~ ~ohr<' tt•nwH tlt· Cori Maria von Webt•t·. Orqupstru dr Filadèlfia. Oir.: Eugt•m• Ormund). (21m). FALtA: '~ pefr•¡¡ espnnyolrs. Alit•ifl do• Lnrrot·ha. piano. (16m). LAWES: Fnntubiu Snitr• pc>r u dos violins, huix tJ¡o \'Ïola i ot'<fut• n. 2. Lonrlon Bat"IHJue. (lOm). LISZT: El qtw se H'nt a la muntanya, pot!mu simfònic. OnJtH'stm Sinúònica de Budapl'"t. Dir.: Arpúd Joó. (30m). HAYDN: Cont·t·t·t ¡wr u flauta i ohoè Hoh. Vl l h:l "Conrert ¡wr a lira". Rob!'rl Dohn. Lajo' Ll'nr,¡., OrtJue<otrn de Cambra Etillnoru. Oir.: Bolulnn Worchol. (Hm). 13.00 GRAM fl\'TECRALS LES SmFO!'\JES DE MOZART. 'iimfoniu t•n RP '\1, h.\ 2-l8b (K\ 250). Th!' At·url ..my QÍ ,\ncil'nt '\Tt..ic. Oir.: Ch. Ho¡;wood. (39m). Simfoniu n. 31, K\ 297 (KY 300n) "Porh" (prinwra Vl'r.,ió). Tlw Al'adt•uty Oit·: \1usic. Ancit•nt uf Chri~tophl'r JJogwood i .luap Schrüdcr. (17m). H .. oo BUTLLETÍ DE NOTÍCTES I AGEN I>A MUSI CAL 14.1:~ LA CANTATA DEL CAFÈ Programo dt• mthicn coral. Selecció, guió i pr!'h!'lltul·ic'•: Alt•ll RobiPs. CANTAT,\ DEL SEGLE XX. EL lll'n1E DEL COR: lL\YD~: Concet·t per a violoncel, Hob \1lb:l. Jar([Uelint> Du Prr. Orquestra de Cwnhra Angle~a. Dir.: Daniel .Borenboim. (26m). RA.KHM.A.'fiNOY: L'illa clds morts. poema simfònic op. 29. Or([llestra Filharmònica de Berlin. Dit·.: L. Muuzd. (20m). BEETHOVEN: Sonata per u piano u. 13, op. 27 n. l. Vlm.límir Ashkcnazy. (16m). BARTOK: Música ptw a "ord11, percussió i celesta. Orquestra dc cot·dn AngltJsn. J)ir: Yt•lllldi M!'nuhin. (27m). MOZART: 1\1lssn brcvis KV 65. Mirbael Ellenreider. ).-licbael HofmeiBter. Cerhat·d Werlitz. llrirh SrPckmann. Cor de Cambra del Augsburger Dom'ingknaben. CoUegium Aurl'um. Dir.: Rt>inhard Kammler. (13m). TXAlKOVSKl: Simfonia n. 2. op. I ï. ~Petita Rú;;sia''. Orquestra Simfònica de Xicago. Oir: Claudio Ahbado. (34m). TELD1AX~: Suite (Obertura) en la m. TWV 55:a2. :\tarion Yerbruggcn. flauta dc bec. Orchestra of the Age of EnMonicn Dir.: lightenment. Hugg!'lt. (29m). 19.00 ALMANAC Un espai destinat a evocar re,'iure els fets més rt"pre~euta­ tius del passat musical. Guió i bl:lecció d'Àlex Robles. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA ~fUSICAL 20.13 SELECCIÓ DE NOVETATS Pre•entació de les últimes novetat.~ d.iscogràfi([Ue.o apare_,"lld~.s ui mercat. Espai patrocinat per Discos Castelló. 22.00 AGENDA )fUSI CAL 22.05 TD1PORADA DE L'OBC COXCERT enregistrat per Catalunya Música el dia 29 de nowmhre de 1996 al Pa1au de la Músira Catalana de Barcelonu. DUTD..LEUX: )fetaholes. MOZART: Conc('rt per u piano i orquestro n. 25, k'V 503. BONET: Lc Cimetjère Morin. TXAIKOVSKI: Suite pt'r n llr!JllrBtra n. 4, np. 61 "Mozurtiunn". Peter Ft·ankl, piano. Didkr Hem·y, narrador. Orqne.strn Simfònica de Barcelona i Nucionul dc Catalunya. Dir.: Lnwrencco Fostl'r. DIMARTS, 3 DE DE· SEMBRE DE 1996 07.00 l.'OBEllTURA Música per començar el din. ReNtll d'obt·t•q bt·ens JWI''I'nladcK per Joan Vivt'K. Inclou butlletins infot·nulliuq i Ufl''lldt•~ mnsicnk 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCI ES 09.08 TEM PS DE LES MUSES Una horu d1• mítsit·n burrocu prc~cntncln JH'r Jonn Vivt''· 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE Mtsl CA VALGH \.;'\ \\ ILLlA.\tS: Simfonia n. 9. Orqut••trlt Simfònica de Lonclrl's. Dir.: Bo·ydt•n Tbnm•on. (31m). 11\YD"í: Quurtet d~ eorda op. 20 n. 4. llob. 111:3 t Quar·tet Mo•uÏtJUC'· (26m). WILLAEHT: Tt·eK Canzoni tir Coll~gio "Lc Villun¡·~t'ltt'". \or alP t' Strumrntnle Eutc•rpt' de Milà. Dir.: i\ntonio E•·o~ l'fegri. (13m). CHOPIN: Conrt•t·t pet· a piano i Ol'lJLH'~tr·n n. l, op. 11. Murt·ny Pentltin. Oo·qucstr:n Filhannòniou d'h t·upl. Dit·.: Zubin Mrhtn. (38m). KALLNN IKOV: Simfonin n. 2. Ort¡ut•fltt·u Simfc\nirn d11 l'Arnrlc'•mia cJ,. l'Estol cic l'URSS. Dir.: Evgueni Sveúono''· (38m). ILARTY: A Irlanda, fanta•ia per a Oautu, arpa i orquc¡,tra. Colin FIPnúng. Den.isc Kelly. Orquc~tra de l'liiRtrr. Dir.: Bt·ydt•n Thomson. (9m). CORELL!: Sonatu per u corda op. 1 n. 5. Quartl't PuTI'f•ll. (Sm). 13.00 GRANS JlliTEGRAtS LES SIMFO.\IES DE MOZ.\RT. Simfonin n. 31, h.\ 297 (KV 300a) "Parí~·· (-*•gonn veroió). The Acadcmy of 1\nt•icnt Mullir. Dit·: Clori•IOphcr Jlog· wood i .Taup SchrUder. (16m). Simfonia n. 32, KV 318. Acndcm) of Ancicnt Music. Uir.: Chri~tophrt· llo~ood. (8m). Simfonin n. :i3, KV 3 19. Acad!'tny of Anrit•nt MuKir. Dir.: Clu:istophl't' IIob'WOOtl. (2:1m). 14.00 BU11,LETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSI CAL 16.00 CAPSA DE MÚSI CA BEETITOVEN: Simfonia n. 7, op. 92. Orquestra dd Segll' XVIII. Dir.: Frnns Brüggen. (39m). MAZZOCCHI: Lamento di David. l'ícderlands Kamcrkoor. Solistes instrnm('ntals. Oir.: R!'né Jacobil. (llm). R.STRAUSS: Sonata per a violonçel i piano, op. 6. Anne Gustinel. Pierre-Lnurent Ainwrd. (27m}. MOZ..\RT: Concert per a clarinet i orquestra, KY 622. Alfred Prim~. Filharmònica de Viena. Dir.: Karl Bohm. (30m). PROKOFIEV: Cant Simfònic, Op. 57. Orquestra Nacional Escocesa. Dir.: Neeme .Tlirvi. (13m). SORS: Record dc Rússia, op. 6:~. Jordi Codina i Josep M. Mnngadu, duet de b'l.Útarrcs. (15m), RINDEM1TH : Tres lied<'r pet· a soprano i gnm or:qucstrn op. 9. Janis Mnrtin, sopt·nno . Or([Ucstra Simfònica de la Ràdio de Berlín. Oir: Gerd Albt·ccbt. (18m). CHOPIN: Allegro dc concert, op. 46. Vladímir Ashkenazy, piano. (12m). : -= .!:! a ~' ¡;;:¡· 146 19.00 GRAVACIONS HISTÒ- RIQUES DE E:\ RECISTRA.\t.E'JTS 197516. SPOHR: Duo concertant op. 67 n. 2. Itzhak Perlman i Pinchas Zukcrman, violins. (20m). l\IARTThlJ: Simfonia n. 6 '·Fantasies simfòni([Ues". Orquestro Filharmònica Txeca. Dir.: Vóclav Neumann. (28m). VERDI: Dues àries de Luisa l\1illl'r. Montserrat Caballé. Luciano Pavarotti. Sherrill Milnes. Bonaldo Giaiotti. Cor de l'Òpera de Londres. Nationa l Philharmonic Orchestra. D ir.: Peter Mnag. (Sm). 20.00 BUTLLETÍ D E NOTiCI ES I AGENDA MUSI CAL 20.13 GRANS OBRES 14.131\tO!\fENTS LÍRICS 23.30 NOCTURN Riccinrelli. Phícido Domingo. Elenu Obr112:t.sova. Leo Nucci. Cor \icolai Ghinuro•. Orque;,tra del Teatro aUn Scaln de Milà. Dir.: Claudio Ahbodo. (65m). LOPEZ TORRECROSA: El santo de la !sidra. Toñ) Rosado. Gerurdo \fonrenl. Cnrlos S. Lu([Ue. Rníacl Campo. Grl'gol'io Gil. Rafnt'l l\lnldonndo. Cor Cantors dl' Mndrid. Orquestra Sinfònira. Dir.: Ataulfo Argenta. (19m}. BOCCHERINI: Dues lu·ies. Ceciliu Gusdia, soprano. r Solisti V!'ncti. Oir.: Claudio Scimone. (15m). VERDI: \Jda, t•xtrul't!'~. Kotia HANDEL: Acis i Gala tea, aranjamenl de W.A. Mozart. Edith 1 Mothis, hoprnno. Anthony Rolfe John•on, tl'nor. Hobt•rt Gambill, trnor. Robert Uo)·d, baix. Cor i Ort¡ut••tru de lo Ròdio Aw.triocn. Dir.: Pt•tcr SchreÏ!•r. Helas,•uo. Jukka Sa,ijoki. (28m). FRA~~Ck: Lea Eòlidea, poema simfònic. Orque:.tra de Lieja. Oir.: Poui Strans.~. (12m). (99m). 13.00 GRANS INTEGRALS 22.00 AGENDA 1\fL'SlCAL 22.05 ELS NOSTRES CONCE RTS CONCERT t•nre¡;istrnt per In Hàdio llolonc.Jcsu ri diu 18 dc seH·mhrc dc 1992. TXA IKOVSKl: Munw t•sluvn, op. 31. Rcrord d'un llot• t'ijlimnt. Val& Schcr·M op. 3<1.. Simfonia Munfrt•d, op. 58. Mnl'im Vcngerov, violí. On¡ucslro Filhurmòoicn de Rouerdnm. Dir.: Vo~ili Sinru~ky. (91m). 23,30 NOCT UHN Músieu per ucohur el dia. Prt>Ft•ntad6 o càrrec d'Alfred Celoyo. 00.30 REP ERTORI DE NIT ~ ¡¡;¡- ...e DIMECRES, 4 DE DE· SEMBRE DE 1996 ..:;:! ~' ;;r 146 07.00 L'OBERTURA Música pt•r comt'nçor el diu. Rl'ruU d'obrt•s hreuN prt'~t'nto­ dcs pl'r .Joon Vives. inclou butlletins informutlus i ugeocles musicaiR. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCI ES 09.011 TEMPS DE LES 1\lUSES Unu horu dc músicu burroca presrntado per .J onn Vives. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE ~tÚSICA 2 IPPOLITOV-1'\Ai\OV: Simfonia o. 1, op. 46. Orquestro Simfònica de Singapur. Oir.: Choo Ho<'y. (35m). C.Ph.E. BACH: Concert per o dovi<'èmbol i orqut>Slro ('D Sol 1\1, H 103 Spúnyi. Miklós 1). (Wq Concerto Annooko. Dir.: Péter Szuts. (18m). BRAHMS: Liebeslied~r-Walzt'r, op. 52. Normao Mockenzie i John Wubtmoo, piano. Hohert Shaw Festival SingerH. Dir.: Robert Shaw. (24m). VI VlANI: Sonates per a lJ'Ompcta i orgue n. 1 i 2. Gahriele Cassooe. Antonio Fdgt\. (12m). TlPPErr: Danses ritua ls de "l'he rnidsummer morringe". Orqu¡,~tra Simfònica dc Bourncmoulh. Dir.: Rudolf Barshai. (30m). GlULIANI : Pi~ce~ fo('ilt'S el agréabl~ per o llau to i guitarra, op. 74. .\1ikoel LES SIMFONIES DE .\10ZART. Simfonia en Re .\f, 1\.'V 320. Academy of Ancient l\Iusic. Dir.: Christopber Hogwood. (23m). Simfonia n. J.l, 1\.'V 338. Acodemy of Aocicot Music. Dir.: Christopher Hogwood. (21m). B.OO BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA l\fUSICAL 14.13 EL GRAN SEGLE Programa de música antiga. Selecció, guió i presentació a càrrec de Joan Vives. VENÈCIA EN EL BARROC (1): Els pioncrR. EL PARN..\S. 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT t•nr<·gi;<trat el dia 30 d'octubre de 1991 o lo Sala Pa1lt'r dt• Mú•i<·o dc Capdlode-•. Obres de TARTI'\lJKREISLER, GLUCK, PROKOFIEV, BACIIIGOLNOD, MOZART, BARTOK, t•ntn· d'altrPh. Aogelu Socolovu, piuno. Liliu Mut;an Solomt•i, Mnpruno. Gh .. rus, nauta dr pun. Les Violinistco dc Moldihio. Dir.: UoriR Dul)(tssor~ky. (67m). 23.30 NOCT URN Músieu pt-r ucuhm· el dia. Pt·t•scntul'ÏÓ u <•ilrrcc d'Aifrctl Cc>lnyo. 00.30 REPERTORI DE NI T DUOUS, 5 DE DESEM· BRE DE 1996 16.00 CAPSA DE MÚSI CA 'J'XAIKOYSKI: S.:renoto per o corda, Op. 48. Orqne•ara de Cambra Anglesa. Dir.: Raymond Leppnrd. (31m). RADIDAUT DE VAQUEIRAS: \1da i Calenda maia. Clemeodc Consort. Dir.: René Clemencie. (12m). !\lE:'iDELSSOffili: Simfonia n. 5, op. 107 "Lo reforma" Orquestra Simfònica de Loodre~o. Dir.: Claudio Ahbodo. (31m). :\10ZART: Sonata per a piaoo, h.'V 331. Alicia de Lorroeho. (22m). FAURE: Pel·lees i Meli.<unda, op. 80. Lorraine Hunt, soprano. Orquestra Simlònica de Boston. Oir.: Seiji Ozawa. (21m). BACil: Concert de Braodenburg o. 6, BWV 1051. Acod¡o.my of St. l\Jartin-io-the-F'relds. Dir.: Neville Marriner. {19m). CHOP~: Lc.. Sílfides. •nite de ballet (orqn~ció de Roy Dougta,). Orquestro Simfòoiro dl" la Ràrlio de Berlín. Dir: Heioz Frickt. (29m}. 19.00 :\Ot;S I!-IIÈRPRETS HAYDN: Trio amb piaoo Hob. ~fenuhin. (15m). GRIEG: Suite Holberg. Orquestro de Cambra del Con_•ervatori de Vda-Secn. Dir.: Evelio POULENC: Tieles. (24m). Sonata per a flauta i piano. Jaume Martí. Trini LluU. (13m). J0. :5. Trio 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCI ES I AGENDA l\fUSI CAL 20.13 SELECCI Ó DE NOVETATS Presentoció de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat. Espai patrocinat per Discos Castelló. 22.00 AGENDA lfUSJCAL 07.00 L'OBERTURA Mú•ica per començar el dia. Rct'ull d'obn" breus prc-entodes per Joan \lvro;. Inclou butllctin~ informatiu• i agrnde' mu•irobl. 09.00 BtJTLU."TÍ DE NOTÍCIES 09.08 TEMPS DE I.ES l\lUSES Uno hora dl' mí1sico bori'O<'a p•·eocntodu per Joan Vin·~. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE MÚSI CA BAX: Súnfuniu n. 6. Orqut'•tra Filhannònit·u dl' Londrt•ti. Dir.: Brydt•n Thom•on. (40m). BOCCHERI'\1: Sonata JWr a violoncel i continu G 56S. Richard Chi-Chi violoncel. Lestt·r, ~wanoku, !'ontrohaix. (15m}. GRA'\ADOS: E•renes romàntiqut>s. AliC'io dt• LorrO('ho. piano. (2·lm). XOSTAK0\1TX: Snite dP ''Kalf•rina J.mailova'', OrqueRtru '\acíoual EKcol'esa. Dir.: '\t•rrnP Jürvi. (17m). BE ETilO\- Fl\: Simfonia o. 8, op. 93. Orqul'tilra Revolucionària i Romuntit·o. Dir.: John Eliot Gordiner. (24m}. MORALES: \ti•so Qul'rnmu1:1 cum postoribu~. Cor dt• lo Catedral de J om~s Oir.: WeHtmiubh~r. O'Oomwll. (36m). SAlN'fSAENS: Rornnnçu pt•r a h·ornpa i piano, op. 3(1. 1\farceilo Rota. Pit·lro Sy1odo, piuno. (4ru). C. Hogwood. (26m). Simfonia o. 35, KV 385 "Haffner" (segona veroió). The Academy of Ancïent Christopher Oir: )tu-ic. Hogwood i Jaap Schroder. {22m). 14.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA l\1USICAL 14.13 MÚSICS DE CATALUl\11\ TAPIES: Pontifical de Flames, orotori. Montserrat Magriña. Alhn-Rosa Forasté. Franresc Garrij;osa. Jordi Molino. Xavier Comorcra. Xavier Pugès. Cora l Antics Escolans dc Montserrat. Coral Nova Unió de VJJa-set·a. Cor Sant Esteve de V'tlu-seco. Orquestra Simfònica del Vallès. Dir.: Alhl'rt Argudo . (33m). GRANADOS: El amor y la muerte (Goyescas). Adolf Plo, piano. (13m). SORS: Fanla~io op. 12. Lnis Orlnndini, guitarra. (18m). :\liLÀ: Quatre romaners. .\fontserrat Figuerah, 'oprnno. Hopkinson Smith, ,;huelo. (18m). GARCU )lOlUNTE: Garcío )fanuel Claredats. ~Iorante. piano. (9m}. BRUSl: \er--o~ de primer to. )todt••t ~Ioreno, orgue. (Sm). 16.00 CAPSA DE ~1ÚS ICA DVORAK: Lo Filosa d'Or, poema simfònic Op. 109. Orquestra Narionol EscoccRa. Dir.: Neeme Jiirvi. (27m). Ll.JLLY: Le.s NoceM de Vtlluge. London Oboe Band. Morie-Ange Petit, percussió barroca. Oil·.: Paul Good\'o;n. (15m). CRUSELL: Concert per o clarinet i orquestro n. l, op. 1. Tbea King. dl' Simfònica Orquestro Londres. Dir.: Alun Franci~. (22m). FAURE: Quartet pt>r o piano i corda o. 2. Op. ·t5. :\largnerite Long, piano. Jacqur~ Thihaud. violí. Maurice Vieux, viola. Pierre Fournier, violoncel. (33m). REICHARDT: )filtons .\torgenge,ang. Huooe per ·l vt·u. •olistes, cor i orqoe~tro. Carola Aooelle soprano. :'Vossek. :\tarkert, contralt. Ekkehard Wagner, tenor. Andreus Scheihne r, baix. Singokodemie de Berlin. CopeUo Estota} de Dre>~­ den. Dir: Dietrich Knothe. (24m). FIBICH: Zoboj, Slovoj i Ludek, poema simfònic op. 37. Orquestra Simfònica de Proga. Dir.: Vlodimir Vulek. (16m). BEETHOVEN: Sonata per n violoncel i piano o. 3, op. 69. YoYo Ma, violoncel. Emanuf'l ruc, piano. (28m). l:J.OO GRANS INTEGRALS LES SIMFONI ES DE MOZART. Sinúonio n. 35, KV 385 "Haffm•r" (l' \'Cr~ió). Tbe At:adrrny of \nril'nl '\1 ul<ic. Dir. 19.00 P ENTAGRAMA Programa de divulgació mnijical. Guió i realització: Pert' Burés i .~ex Robles. l. a ll r. ¡_ 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCr.ES I AGENDA i\rt;SICAL 20.13 "A LA MANERA DE....•· IJn con' idot rn~ propo•a i comrnta lo músit·a que li agrado. Guió i prt'bentnció dt' Joan \ïves. Product'ió de Dolors Busquets. 22.00 AGENDA MUSICAL I. ;e .. I. s. ). ,a 1, a 1. 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT cnregiHtrnt pn Iu Ràdio Tx{'CU (•I dia 27 d<' maig de 1994. FESTIVAL INTERNACIONAL PlUMA.VERA DE PRAGA 1991. R,\VEL: Mu mc\rc l'oye. XOSTAKOVITX: Concert per a violoncel n. 1, op. 107. ~1ARTJNI.J: Simfonin n. 4. Mischa MaiHky. violoncel. OrquetilrU Sinúònica dt> Praga. Dir.: 1\Iartin Turnovsky. (8lm). ). 1. :a I: st 23.30 NOCTLRN ;\lúsíca per acahnr el dia. Prel>l'ntarió o càrrec d' AJfr!'d Celaya. 00.30 'lÚSICA DEL SEGLE xx r, ~. 1. ). ;e J- ~­ le s. a BARTOK: Sonatu per a violí i piano n. 1. Gidon Kr<"mer. MurLhu Arge•-ich. (:J:Jm). SCHNITTKE: Tbc Story of on Un.knom Actor, m1Ísica dt• la pe l·lículu. OrqucHtru Simfònka Cinernuto¡;rufica dc l'URSS. Dir.: Emin Khuchuturiun. (23m). GLASS: Danso n. 2. Michael R.iesmun, orb'Uf'. (23m). VJLLA-LOBOS: Prucsepc. Ansy BooLhroyd, mf.'zzosopr·ano. Corydon Singerti i Orqut>Mrn. Dir.: }fntth!'W BeHt. (Sm). ). ~ a. lS: lS la te d :>- Ie B· e. Ii 02.00 REPERTORI DE MT DMNDRES, 6 DE DE· SEMBRE DE 1996 07.00 L'OBERTURA i\fW.irn per començar el diu. Rec-ull d"obreh hn•us prt·•entades per Joan v.,r•. Inclou butlletins informntiuB i ugl'ndt>s musil•ob. 7. a. ). 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES a 09.08 TEMPS DE LES MUSES Unu horu de música bart·oco prt.lscutU(Ia pt•r J oon Vive~. D· li:e 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- CIES 10.08 CAPSA DE i\t ÚSICA FALLA: Noche·~ en !01, jorelim•s de España. Aliciu de Larrocha. Orqut>slra de la Suis~e Romunde. Oir.: Sergiu Comis!tiona. (24m). BEETHOVEN: Cançons escoce¡,es. Julit> Kaufmann, soprano. ~enes Münchner Klaviertrio. (28m). SAINTE COLO)ffiE: Concert pt>r o duel> violes n. 54. Wi.eland Kuijken i Jordi Savall, baix de viola. (18m}. TXAIKOVSKJ: Simfonia n. 3. "Polonesa". Orquestra Filharmònica de Berlú1. Dir.: Il. von Karajun. (47m}. SCIDITIT: Quartet per a ~nxos, op. 102. Quartet Adolphe Sax. (15m). ROLLA: Oivertimcuto per a violí i orquestro BI 482. Bcttina Mussumeli. violí. 1 Solisti Vcneti. Dir: Claudio Scimone. (12m). SCHÓNBERG: Oda a Napoleó Buonaparte, op. 4.1. Quartet LaSalle. (16m}. 13.00 GRAJ\'S INTEGRALS LES SDfFOI\1ES DE MOZART Simfonia n. 36. KV 425. '·Linz". Tbe Acadcmy of Ancient )tu~ic. Dir.: Ch. Hogwood. (38m). Simfonia n. 37, KV 425a (AA53). The Academy of Ancient :MD5Ïc. Dir: Chri.•topber Hogwood i Jaap Schrüder. (14m). 14.00 BUTLLETÍ DE NOTÍGrES l AGENDA i\fUSICAL 14.13 EL DIA DE L'OIEI'I'T Programaci6 1·ealitzadu a partir de les peticions que els nostres oient.~ han fet al con tC!íUldor de Catalunya Música, tel. 202 35 35. oboè, ÍUf:Ol i piano. FR.AXÇAIX: Quartet pt•r u flauta, ohot', clorin~t 1 fagot. ~l.\ RTI:\"L: Sextl'l pt•r o wnt i piano. Clara '\ovúkoví1. flnutu. In ~Iodo Comcrall'. (62m). 23.30 NOCTLRN \fú,iru per urabor el din. Pre•t•ntnció u càrre•c d'Alfred Cduyo. 00.30 REPERTORI DE NIT DISSABn, 7 DE DE· SEMBRE DE 1996 07.00 L'OBEUTliRA Música pt•r come•nça•· l'i dia. Recull d'obn•s brt·us lll'l'R<'ntudeK per Pílor Suhirli. 09.00 i\I(SJCA l'ER A COULA CIL l ME.l\lliRADO: L'estudiont de Vic, suite• progrumòúeo. Cobla Lo Prin<"ipol de Lo Bisbal. Oir.: Franrt''l' Cns~ú. (16m). CASSÚ: A la Bi•bal npii'C d'argent, ~urduno. Cobla La Prinripal Jt• La Bi•bnl. Dir.: Jooep Co•.,ú. (14m). PRENAI'ETA: A BPIIem me'n \Ull anur, ¡,ardann. Cobla \'font!(rins. (Sm ). CARHETA: Postorul. Cobla la Prineipul de la Bi•bul. (Sm). LOPE: Gullito, pn•otioble. Coblu llil·dilcl·riirliu. Oit·: Jorcli León. (3m). 10.00 PENTAGRAMA Rcpl'tició del pt·o¡;r·amn c·miiR ol dijous. 11.00 EL DIA DE L'OIENT 21.00 GRANS INTÈRPRETS HEINZ HOLLIGER BACH: Sonata per a oboè. viola i C'Ontinu n. 6, BWV 530. Tabea Zinnnermunn, "iola. Christiane Jaccottel, clavecí. Thomas Demenga. violoncel. (12m). R.STRAUSS: Concert per u oboè i petita orque;.tra. Orquru;lra Simfònica de Cincinnati. Dir.: Micbacl Gielen. {24m). VIVALDI: Concert per a oboè, corda i continu, RV 463. I Musici. (10m). .l\llLHAUD: Sonatina per a oboè i piano. O. Moisenherg. (Bm). 22.00 AGENDA ~ruSICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT enregistrat per lo Ràdio Txeca d dia 17 dtl maig dl• 1994. FESTIVAL INTERNAClONAL PR.ThiAVER.A DE PRAGA 1991. SCIIULHOFF: Divertimento pt>r a obot-, clnt-inl'l i fagot. MATEJlJ: "'o. thont you. POULENC: Trio p<.'r u Programudó n•olitzodu a partir dc les pctidons que .-1~ uoslrel> oient.' han fpt al contc>todor de Catulwtya .Mú,iru, tt•l. 202 35 35. 20.00 L'ÀUDIOVISLAL Un programo d' \.Jcx Gorina. 22.00 GRANS OBRES BRt.CK\ER: Simfonia n. 8. Orquc~<tra fiJhurmònica de BC'rlín. Oir: Ht'rhcrt von Ka rajau. (82ru). 23.30 NOCTURN Músira )JH arabar el diu. Pt·eMmlaci6 a ròrrre dc Mnr6 Jané. 09.00 ;u(SIQUES MÍSTIQUES P.\ISIELLO: l\fis~a Pa:.torul per al Primer Cònsul. Soliste• v()('als. Cors de la Ràdio Txt'('a. Orqut-~tra Simfònica dP Praga. Dir.: Edoardo Brizio. (25m). CA.' \'T GREGOR.IÀ; )fj,.~o de la Immaculada Concepció. Cor dt> .l\lonjo• Bt'nedirtins de Sant Wandrille de Fontenelle. (llm). SZYMA.J'\OWSKI; LLe1arua u la Yer;.,-e 1\lario, op. 59. Elzhil'tn Szmytka, soprano. Cor i Orquestra Simfònica de la Ciutat de Birrningham. Dir.: Simon Rattlc. (Sm). BUSON1: Ave Mal"Ïa, op. 35. Jerzi Mechlinsld, baríton. Cor i Orquestra Fill1armònicu de Sant Paul. Dir.: Silvono Fron1alini. (Sm). LUIJ..Y: Te Deum. Solistes vocals. Conjunt vocul "A Coeur joie" de Valence. Orquc¡;tra dc Cambra Jeun-Frnnçois PaiUard. (4lm). MOZART: Alma Dei crea toris. KV 277. Cbarlotle :\forgiono. Elisabeth ,·on Magnu.<. Christopb Préganlien. Cor Arnold Schünherg. Conccntus mu.,kus Viena. Dir.: Nikolaus Harnoncourt. (6m). 11.00 TRANS~fiSSIÓ EN DlRECTE DE LA !\fiSSA CONVENTUAL DES DEL l 10NESTIR DE l\IONTSERRAT 12.30 DIVERIDlENT Un migdia musical on es combina la mtíska amb la informació i lo participació dels nostres oientH. BLOC DE NOTES. EL TRENCACLOSQUES. SAC DE DUBTES. 15.00 "A LA MANERA DE....'Repetició del programa emès el dijous al veH¡Jre. 17.00 TEliPORADA D'ÒPERA DE CATALUNYA MÚSICA RA.\IEAL: Zoroastre, trogèilio lírica en cinc actes. John El"es· Creta de Reyghere. }fieke van der SlUÍ5. Agnès .Mellon. Gregory Reinbart. Collegium Vocale de Cant. La Petite Bande. Dir.: Sigiswald Kuijken. (13-1m). 20.20 SELECCIÓ DE JAZZ Programa dedicat a la música dc jazz amb guió d'Albert Mallofré. 22.20 CONCERT DIAGINARI 00.30 REPERTORI DE NIT DIUMENGE, 8 DE DE· SEMBRE DE 1996 07.00 L'OBERTURA Mú~iru pl'r començar el dia. R.-<·1111 d'obri'~ hrN'" prescnta<lcs per Pilar Subirò. Guió i selecció: Raimon Colomer i Joan Vives. 23.50 NOCTURN Múska per acabar el dia. Pt·esentació a càrrec de Maró Jané. 00.30 REPERTORI DE ~NIT 3 DILLUNS, 9 DE DE· SEMBRE DE 1 9 96 07.00 VOBERTURA M(IKit·n pe•· comt·n~u •· ~I diu. Recull d'ohrt's bro•uM prP~t·utn drs pl'r Joan Vives. lno·lou hutlll'tin• infot'OUltiu• i o~Pnolt•• mu•icuJ,. 09.00 BUTLLETÍ DE '\OTÍ- CIES 09.08 TEJ\1PS DE LES MUSES Uno hora de mú•jc·o hnrroc·u pm~cntadn per Jonn Vi ve$. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- CIES lO.OS CAPSA DE 1\ll'SlC.\ D\'ORAK: Com•ert pc·r o 'iolí i or<¡ue~tra op 53. Shlomo ~lint¿. Orqur.tro Filhnrmòruro dr Bt•1·1ín. Dir.: Jamr, Lf', inr. (36m). HAYDN: Simforuu n. l. T lw Acodrmy of Anrir.nl Mul<ic·. Dil·.: Cht·L~topcr lJop;wood. (14m). BERIJOZ: La mort Clt•opatra. escena lírica. Jt~>~)t' 'lorman. Orquc<tra dc• Purí' Dir. Daniel Barenboim. (22m). C.Ph.E.B.\CH: Sonata ~ra piunofortc. ,.¡oli i \~oloncd \\11 91 n. 3. Trio lï90. (16m). J \.'\ \CEK: Gelosia. obertura. Urqut•stru Filharmònica de Brno. Dir.: Frnntisek Jílek. (6m). LCCEUJ. NI: "Aria Sesto". "Ariu l nolt~ cimo". "<\ria Nona''. Thr At•uth· my. Dir.: Nicholas Mt•Gt'l(llll. (9m). ROSSlNl: Sonutu per u cordo n. 4. Orquestra dr Cnmbru }:,·anz Liszt. Dir.: Júnos Rollu. (Hm). BEETHOVE~: Sonuta per 11 piano n. 29, op. 106 -numnwrklu,;er". \1udimir ,\.oobkt~ nnz). (4-tm). ,¡,. Orqut'_¡,tra Filharmònit-u ENtotnl Txecoslovaca a J..o•ic~. Dir·.: AlfrNI Wolter. (35m). BOC CliEIUNl: Concert pl•r· a viu lonr·d i orquc•trn n. 2, G IJ-79. Frt~dÍ>rir Lodéon. Orqlll$!ro dt• Cambra de Lausauu. Dir.: \nnin Jordan. (20m). B \CII: Olwrtura - Suite n. I. BW\ 1069. Solistes Barroc• \ngl,.,o,. Dir.: John Eliot Gurdint>r. (2-t rn ). SCHCBERT: Trio dt· corda. D 5Sl (¡;l'gona ,-er•iól. L'l\rt•hihudelli. (26m). D0"\1 ZETTI: "fl Genio di G.o:· Lnri~"a Kondratj~wn i Ht·inhurd Sr·luniPdt•l, dut't dt• piunu•. (7m). IllNDEMlTII: Simfuniu t'n \ti b. Orquestra Simfònicu dt• \feUlourne. Dir.: Wt•rnt·t· \ndrl.'ao \Jhert. (33m). PRO\ El\ZALE: Squarciuto nppt•nn ""'""· cantata. Pino tic• \ iuorio. Cappella d~Ua Pi ti~·Turchini. Dir.: Antonio Floriu. (11m). l'Iu 19.00ADIANAC Un c>~pai destinat o evoc•or i reviure el• fets mé~ rcpre~tutu­ lin~ dt-1 pa¡¡¡;at musirol. Guiú i •l'lecrió d'Àlex Roblr•. 20.00 BL'TI..LETÍ DE '\OTÍCIES I AGE:\'DA :\ILSICAL 20.13 SELECCIÓ DE '\O\ E- TATS Pre•t-ntoció de le• ultimi'' nuw· tat;; di.-cogràfi<{Ues upnrc•¡¡urlt·~ ni mercat. Espai pntrol'inut per Disro• Ca~teUó. 22.00 AGE~DA :\U.'SIC.\1, 22.05 ElS :-<OSTRES CO:-ïCERTS CO~CERT Catalun~a 13.00 GRANS INTEGRALS LES SIMFONIES DE MOZART Simfonia n. 38, KV 5~1 "Prngn" Thc Academy of Ancit·nt Mut<k. Dir·: Christopher llOb•wood i .)unp S1·hrlider. (32m). Simfonia n. 39, KV ~13. Tiw Academy of Anrirnt l'ilu~<ic. Dir: Chri•tophl'r Ho¡:wood i Jaap SchrOder. (31m). 1UO BUTLLETÍ DE NOTÍC IES I AG&~DA :\IUSICAL enrt'.¡ti,trat pe•)lú.o;ic. el dia li d'u- go>t d.. 1991 a r E-IP~·ia Parroquial. X FESTl\.\1. DF. MÚSICA \lLA DE Lf IU\. CAPRICORNiuS: Opu< \Iu · ~icurn. VF,JU"iOVSJ-.1': .. Sonutn o 6. ZELEI\h..\: l\lagnifit•nt. Vl'IALDI: Conl'ert R\ ](}I, ~r.a noue". \lOZART: )fu~o !.re•·i., 1\."\ 19-1. ~tadrigaliste- de Pra::u. \1u~ica Aeterna. Dir.: PoH•l Baxa. (69m). 23.30 :\OCTURN 14.23 U CANTATA DEL CAFÈ P rograma de música cm·ul. S1•lt•cei6, ¡;uió i prc~ot'ntució: Àlt•x Rohlcs. CANTATA DEl, SEGLE X.X. EL RITME DEL COR: 1\TovNnth ruscogràfitiUC~, COll cert~ i notícies que fan rtofcri'n· ciu ul món coral. 4 l\híoica per acabar t•l ruo. Prt•sf'ntació a eàrrl'c d'Aifn-ol Cr·loya, 00.30 REPERTORI D E MT DIMARIS, 1 O DE DE· SEMBRE DE 1996 16.00 CAPSA DE :\IÚSICA Oï.OO VOBERTl'RA S POUR: Simfonia n. 1. op. 20. )1úsica per començar l'I dia. Hecull d'ohrc~ breus P''''"'nta dl'• pl'r Joan Vives. lnrlou hut lletin~ informatius i ngt•tulrs rnu~irals. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- CIES 09.08 TEMPS DE LES l\1l'SES Una hora dP mú•icu barrot'O pre:.entada per Joan \iv('-. 10.00 BUTLLETÍ DE 1\0TÍCIES 10.08 CAPSA DE l\lÜSICA PIWKOFIEV: Simfonia n. 5 op. 100. Orque~trn dd Conrt•rt ¡¡t>bouw. Dir: Ylodímit· \,hl..t•nnry. (43m). GLLCJ..: Orfl'u i Eurídice, dan•a del• t••¡ll'rit' fdiço•. Rht'ini•chP• Kumnwrorcht>,ler Koln. Dir.: Jan Corazolla. (Sm). CIIOPI"<: Balada n. 1. op. 23. Knthr}n StotL. pinno. (10m). SCII(h BERG: La nil trnnsfigurndo. Ot·qucslra Simfònito dt• la Hòdio de Berlín. Dir: Rit•t·nrdo Chailly. (30m). BACH: \ln11 nifit•nt, BWV 243. Barbara Schlil'l... Agnfi; l\leUon. Gi>rurd U,..nl'. Ho..,·ard Crook. Pt"tl'r Koo). Lo Chapl'llt> Ru)·alt>. Collrgium Yocalc. Dir.: Philippe III'rr"''eghl'. (28m). BORODI:X: Quartrt dr eordu n. 2, ""\octurn". Quarll't Prn¡;u. (28m). HOXEGGER: Put·ifit· 231. mo,;ment ~imfiw.ic n. I. Un¡ur~tra Filhannòrtiru Txf'en. Dir.: Serge Buudo. (6m). DOP PLER: Rf'f'01·d u :\1me. -\dt•linn Pottí. paràfrru.i Fobn• tt•m~ d~ l'òpl'ra La Sonnamhuln de Brllini ~ra du~ OoutP' i pia nu, op. 42. Robert Aitkt-n . Pt>r Oien. Gcir Ht>unin¡; Bruotrn. 17m). Cambra Antwerp!'n. Dir.: IJnnH Hotmon. (38m). OFF'ENBACII: La Vic Pa•·isienne (extrut•lt•s). .lane Rhodcs. nii'ZZOH<lpr·uno. O r·qut>stra de Bordt•us\quitania. Dir: Ho!.t•rto¡ Hcn1i. (Sm). 16.00 CAPSA DE ~JÍ;Slw\ GOETZ: Concert per u piono i orque~tra op. 18. Voll..c•r Banfidd. Orquestra Filhannilnica de la Ràdio de Hunno\'l'r. Dir.: Werner Andrl'ns Albert. (37m). VIYALDI: Conrt•t·t p<'r a quatre ,;oiin~ op. 3 n. I O. "L'cstro armoniro". T lw English Concert. Dir: Trevor Plnnock. (]Om). SCHUMANN: Simfnniu n 4, op. 120. Ot·qu<•Rtra Filharmònica Rl'nana. Dir.: Kurt Redel. (30m). H.n ON: Trio nmb piano lloh. ). \':Il. \ndnís Schiff. piano. Yuuko Shiokawa, ,;oli. Boris Pt'rgamenschikow, violonc(•l. (21m). PURCELL: My IJ¡,urt ih indiling. Z 30. Soli,tt'~ voral~. Cor del New Collt'¡lf', Oxfo•·tl. The King's ConMor·t. Dir.: Hobert King. (17m). BARTOK: Suite de dun•e>. Orqut'"lra Filharmòruco de '\ovu York. Dir.: Pierre Bouln. (17m). GORZA,"\'15: Quatre pcc<''· Jakob Lindbtrg, lloüt. (9m). GHIEG: Marxa fitnt'hr... Quiutel de metnll Conc-<•rt Arbon. Francis Pt•tit, pl'rt·u~­ •ions. Frnnçois-Henri IIouburt, orgul'. (7m). MYSLIV ECEK: Conrert per a violi i orc¡ ut•sl!·o t·n Do M. Sru7iukn l•hikowu. Orque~tra de Cambra Dvorak. Dir.: Libor Pe-t'-k. {15m). l9.00 GRAVACIONS IIISTÒRIQt:ES E:\REGISTRA.\tE:\'TS DE LES SIMFONIES DE MOZART Simfonia u. 40, KV 550 (primrru wm.ió). The Al'adcmy of -\n!'it:nt Mut<ie. Dir: Chri~toplwr llu¡.:wood i Jaap Schrlider. (36m). 1959. BRAIDIS: Con~t·rt prr o violí i orquestrn. op. 77. Lt·unitl Kognn. Philharmoni11 On·lu•s tro. Dir.: Kyril Kondt·uHhin. (38m). BEETHOVEN: Sonutu pt'r u violoncel i piano op. 102 n. l. Piet·re Fournier. Frictlrit•h Guldu. (15m). 14.00 BL'TLLETÍ DE NOTÍClES I AGENDA :m ;SIC\I, 20.00 Bl.IILE1Í D E NOTÍCIES I AGEI't"DA iU USlCAL 13.00 GRANS IJ'HEGRAI..S 1 ~.l3 'tO'UENTS ÚRICS \'l'I ES: La generulo. Suntiagu Rnmallc. José Gronodo~. Alfr•• do Kr uus. Allito i<'l'rnóndPz. Anu María Olario. Ebto dl'l Campo. Tino Moro. Cur dc Rurho Nacional d'E•punyo. Orque .. tra dc Cnmhro rlf' :\l adrid. Dir.: Enriquc E•t~ln. (53m}. MOZART : L'Ora rlt•l Cairo. KY 422 (extracti'•). Solish!• vocal,. ConJunt i Orquestra de ròperu dc 20.13 GRAt"iS OBRES MAHLER: Simfonia n. 3. Moureen Forrt'titer. OriJUrKirn Filharmònica dt> I.oH Angc•lt·~. Oir.: Zubin Mebta. (97m). 22.00 AGENDA ~TUSIC\L 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CO!\CERT enregistro! pt•r Catalunya ~fúmo el dia 11 cl'u~ost dc 1996 a J'E~¡.:IÍ'ijiu Parroquial d" Torroella de \lont¡r;rí. XVI FESTf\ \L L"iTERNACIOX.\L DE '\fÚSIC\. KEMPFFfH ESS: Arranjam entl. de dues ohn•• dt• Buch. BRAHMS: Dut•s ¡;ovoh•,. Klavier•tiickl', op. 118. R \\'EL: Gaopar dt•lu nuit. GR \!\·\DOS: Tres pet'ek dt, Govt•sc-o~ • .Joaquín Achút·arro, piano. {88m). 23.30 NOCI'l.ltN ){ú"il'll per ucubur· el dio. PreM•ntació a t:iirn:t• d' '\I fred Cdayo. 00.30 REl'EltTORI DE NIT DIMECRES, 11 DE DE· SEMBRE DE 1996 07.00 L'OBERTURA Músiro per conwnçar t•l dia. Rt'cuU ò'obrt•s brt·u< pt•t•'entade• ¡wr Joan \Ï\t>s. fnrlou hutlll'tins informuliu• i ogl'n<lrs musicals. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 TEMPS DE LKt; '\n'SES l na bora de múFica barroc o pre~t'ntada per Joan \he.~. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍClES 10.08 CAPSA DE MÚSICA BRUCU: SerPnntu per· u violí i orqut•stru, op. 75. Sulvoton' Acranlo. Orc¡ue~tra dc Iu Gewandbuus dc Lt·ipzig. Dir.: Kurt Mobur. (37m). POULENC: St•xtl'l per u piuno, flnutu, obnè, clarint•t, fogui i trompo. Pa•ral Rog~. Potrit-k Gallnis. Maurice Bourgue. \lit·hel Portal. Amoury Wollt'z. André Caulet. (18m). IRIB \RRE!\: Sagrada devodóo, cooto to. Eh;ra Podin, ~oprono. Conjunt iru.trumeotal. Dir.: .\fip;ut'l Angel ToUontt'. (9m). 8011\1: Suite en do m. Gu•to' Lt•onhurdt, clavicèmbal. (7m). CLE\1Ei"'TI: Simfonia n. ~. Philhormonia Orcht'~tra. Dir.: Claudio Scimont>. (29m). RANDEL: Concert per a orgnt• i on¡ul'•lru n. 1 (Edició Arnold ). Ton Koopman. Tlw AmNI!•rrlnm Baroqur Orclw~tru. (1 Im). FIORlLLO: Simfo nia com~crtant per U duc~ flou te~ Í Ol't~\lt'Siru, on Sol M. A. Utuguwn i D. Hunziker. OrqueHtro dtCamhca Paul Kut>ntz. Oir·.: P. Kueotz. (19m). LACJINF.R: Quintet amb piuno op. 145. Orquestro Acud~miu Jr In Filho rmúoira cie Berlín. (30m). 13.00 GRANS INTEGRALS LES SIMFO:'<ïES DE )JOZART Simfonia n. 40, h."V 550 (segona 'ersió). The Academy ofAnciPnt ~1osic. Dir: Christopher Rogwood i Jaap SchrOder. (36m). 14.00 Bt:TLLETÍ DE 1\"0TÍCIES I AGENDA. MUSICAL 14.13 EL GRAN SEGLE Programa dt' música antiga. Selecció, guió i presentació a càrrec de Joan Vi veo. VENÈCI.A. EN EL BARROC (IJ): L'herènt·ia de Moote,·erdi. EL PARN.À.S. 16.00 CAPSA DE l\IÚSICA PROKOFfEV: Sonatn per a piano o. -l, op. 29. Fredet;c Chiu. (18m). HAYDX: Concert per a trompa i orque~tru n. l. Hob \1Id:l. LowcU Greer. Orque;.tra Filharmònica de Mèxic. Dir.: Fcroaodo Lozano. (19m). TXAIKOVSKI: Simfonia n. ~. op. 36. Orquestra dl'l Coocertgebouw. Amsterdam. Dir.: Bt>mard Hrutink. (43m). CIGLH.\1: Gran Quintet per a guitarra i cocda. op. 65. Richard Sa,wo. Quartet Artaria. (17m). G.\ZZA.~GA: Tt> Dt>urn. Conjunt vocal i instrumt'ntal Capella Musical de la Catedral de Verona. Dir.: Alberto Turco. (13m). GOLDMA.RK: Simfonia o. 2, op. 35. Ort¡uestra Filharmònica Renana. Dir.: Michacl Hai!Úlz. (33m). CORELLl: Sonata pern violí i continu, op. 5 n. 11. Trio Locatelli. (7m). MERCADANTE: Concert per a clarinet en Si b. Thomas Friedli. Orquestra de Cambra drl Sud()('St d'Alemanya Pforzbcim. Dir.: Paul Angerer. (15m). 19.00 NOUS INTÈRPRETS BEETHOYE:\: Sonata per a piano n. 21. op. 53 ~wal~tein". :'>!arc-Antoni }las. (23m). BR.\HMS. Sonata per a ,;ou i piano op. ï8. Ro•ario Hernandez. Mac McLure. (26m). VICTORIA: O mngnnm mkterium. Gnrp Vocal Odan:un. (Sm). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA ~IUSICAL 20.13 SELECCIÓ DE NOVETATS Presentació de les últimes novelol8 diRcogràfiques aporegoties al mercat. Espai patrocinat per Discos Castelló. 22.00 AGENDA l\fUSICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CO:\CERT t•nrt'gi>trot per Cutuluo)u 'fusku l'I tlin 18 de juliol de J996 o l' \n. tu Uï.túric dc Turru¡:oou. CICLF ,n.SIC\ .\LS P\TlS 1996. \tOZ \RT: Quartet nmh ¡nano, k' 478. F.\.'CRE: Quart(•! aml> piano o. I, op. 15. Quartet Glinkn. (59m). 23.:iO NOCTURN Mú~ica ¡wr at·ahar l'I diu. Presentnl'ió u rutTCI' d' .\lfred Ccluyo. 00.30 REPERTORI DE NIT DUOUS, 12 DE DE· SEMBRE DE 1996 Oï.OO L'OBERTlRA M(t~i!'o ver l'lltnt>nçor ~1 dia. Rt•t•uU d'ohrt•s brt•us pn•>cntode• ¡wr Jonn \'ivt•s. lnt·lou butllPtin' informatius i ogrndemu~icah. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- erES 09.08 TE.'\lPS DE LES :m ;sES Una hora dt• mú•it•o horrorn prt>sentadn per Juon Vhc,. 10.00 Bl'TLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE l\fÚSICA S.WAGNEll: Simfoniu t•n DoM. Orquesll'll Simfònit•n dt• In Rà(Üo dc Bt•t·líJI. Dit·.: lleinrirh Uo!Jruitiet-. (45m). BEETHOVEN: Soouto pt•r· o piano n. 27, op. 90. Vludírnir A~hkenazy. (14m). BHAI I \1S: Vnriol'innh sobre un 1~010 tll' Uaydn, op. 56 a. Tht> Solti Orchcslrul Proji'Ct at Carnegir ll uU. Oir.: G~org Solti. (19m). l\101\DOi\'VILLE: \t•nitt• c":ultcmus. Ciltion Fi•dwr, sopruno. ChurJc, Daniel•, cootratt'nor. Stephen Varroe, baix. Cor tlel :.'<icw College d'Oxford. London Bnroque. Dir: Edword Higginbollom. (25m). RESPlGHl: \ntirs \irt>s i dun•e~ per o llaiit, RUite n. 3. Tonkul'n•tlt•r Kamntl'ron•he~­ lct·. Dir.: Bijnn Khodem:VIi~~ogh. (18m). H \YDN: Quartet dt> l'nrdo op. 33 n. 1, Hoh. IIJ:40. Quurt('l Fe~tctics. (20m). L\OV: Contt'rl p<>r a violi ~n Iu m. Sergei Stadlcr. Orqut•strn Fillnll'lnònioo dc Leniugr·ad. Dir·.: Vlurlislnv Chcrousbt>nko. (19m). 13.00 GRANS INTEGRALS LES SIMFONIES DE \fOZART Simfonin n. H. K\ 551 ''Júpitt•r". The \t•udt'my of r\nrient Musit•. Dir: Chri,topher Hob"'ood i Joap Schroder. (38m). 1-tOO BLïLLETÍ DE NOTÍ. CIES I \GENDA \It:'SICAL l·l.l3 \IÚSICS DE CATALL""''Y\ \fO\tPOL: L'ocell daurat, cantota •obre un contt' popular català. '\ens dels Secretariat de Coral, Infantils de Catahmya. Grup Instrumental El Tomhori de Girona. Narr.tdoro: M. Dolor,; Graupel'O. Dir.: M. Mere(> Argiiclll's. (25m). CERRARD: Pn veo. Coranto. P er·e Ros, 'inln du Gamha. (I lm). CHARLES: Concl'rtante per u urpa i conjunt instrumental. Amgt·lcs Dominb'llez. Grupo CíJ"Culo. Dir.: José Luis Temes. (20m). \10TTI: Duetto n. 1, Op. 9. Enr·egistrament fel per CntoLuoya Música. Montserrat Cervera i \1orco Frorini, violin,. (15m). SCIIUMAJ\'N: \dagio i Allegco, per a vi.oloncel i piano. op. ïO. Unís Claret. Rose-\lonc Cahestany. (10m). ALBE'\'IZ: lbèrro, tercer quadern. Aido Ciccolini, piano. (22m). 16.00 CAPSA DE MÚSICA CHABRIER: Tn·oS ,-ol~o~o romàntics. (Versió orquestral de Fe-lÍ-' Mottl). Orquestra del Capitoli de Tolosa. Dir.: MirhPJ Plassoo. (14m). WASSENAER: Concerto armonico o . .J. (utribuït o Pcrgolesi). I l\lusici. (12m). RAKHMANINOV: Les Cnmpon~s. op. 35. Sergei Lat;n, tf'nor. Natalia 1\Hkhailova, soprano. Yuri Muzurok, baríton. Cors del Teatre Bolxoi. Orquestro Simfò nica de Moscou. Dir.: Dm..itri Kitaenko. (38m). BRUCKNE R: Iotermezzo i Trio per a quin tet de rordn en Re m. Quartet de corda Alherni. Roger Best. ,iola. (9m). J.Ch. BACH : Simfonia (Obertura) op. 3 n. 1. Tbe Honover Band. Dir.: AntJrony Bal3tead. {10m). CBOPl'\: Variacions per a dut'l tie pianos. \'ladímir Ashkenazy i \'ovka Ashkenazy, duet de pianos. piano . (8m). '1.ll.HAUD: La creació del món. Ballet. Orquestra Nacional de França. Dir.: L. Bernstein. (Iïm). BANCHIERI: F~tino nella sero del Giovcdi Grasso avanli Cena, comè<lin madrigalesca. ConCt'rl o ltaliano. Dir.: Rin aido Alessandrini. (35m). BERLIOZ: ObPrturo ·'Els jutges franes". Ot·questra Simfònica de Xicago. Dir.: GeorgSolti. (12m). YfVALDI: Concert per a fagot i orquestra n. ll, RY 496. Daniel Smith. Soli~u~s de Zagreb. Dir.: Tonko ~inic. (10m). 19.00 P&,iTAGRMIA 5 Programo de divulgació mu•i cal. Guió i renlitznrió: Pt•r·t• Bm·Í's i Àlex Robles. 09.08 TE.,tPS DE LES :lllSES Una hora de música barroca Jll't'Srntndn per Joan Vh~s. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAl, 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 20.13 "A LA MANERA DE...." Un cnn•idat ens propo~u i comenta la música que li n¡.rnulu. Gaúó 1 pr..---entació de Jonn \'ht>•. Produl'rió de Dolor- Bw•qurt•. 10.08 CAPSA DE :lrtSICA GLAZlNOV: Simfonia n. 6. op 58. Orquestra Simfònira dr Bnmberg. Dir.: Neeme Jüi'\Ï. (36m). HAYDN: Concl'rt pl'r n flnutu i corda. Hob. \1H:Dl. jl'nn Picrre Rampa!. OrtJIIl''lru dl' Cambra Franz Li•zl. Dir: Jnnos Rollo. (18m). SCHUBERT: Quartet de cor·du n. ll, D :i53. op. po:<t. Quartet Mdos. {23m). RO:IfAN: Piante umidw. cantata. Pia-:M urir l'iil•~on. M>pmno. Orquestra dt• Camhro del "u•eu 'acional, E-tocolm Dir.: Claude Gém~ln}. (17m). S. U\'T-S~S: Romança Jll'r u flauta i piano. op. 37. An¡:t>lo Per>icbilli. Pietro Spndo, piuno. (Sm). :\-l.HAYDK: Oiwrtiml'lllo per a ~;oií, ,;oJn, clarinet, trompo, fagot roratruhnix. Di,ertimenlo Salzburg. (25m). LISZT: Rapsòdia bonp;aresa n. 6. Orque<tra de In Gewanrlh:n" ri!' Leipzig. Dir.: \ út·lu• ~rumnnn. (12m). \lEL 'i:TE\IPS: Concert per a vmlont:l'l i orque•tra n. !!. op. 50. lll'inricb Schiff. Orque,lra Simfònica de In Ràdio de Stuttgart. Dir.: .Murriner. (21m). 22.00 AGENDA ~TIJSICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCEHTS CONCERT enregistrat pe1· Cutolunya :\-f úsica el dia 1 dt• juliol de 1988 a l'Es¡;l~•in dt• Torrol'lln dc "'lontgri. Obre• HK'nls de Jl,'LL\. CEREROLS. \'lOL\ i CAS.~~O\AS. \101.\: \li-.o Alma Redemptoru '1att•r. Solistl's vocals. Escolania de 1\fnnt~errot. Coral d'Antír• ERrnluns de Montserrat. Dir.: Trineu Segarra. Amb ln pnrlit·i· pnr ió especial de Vit-tòria t.lt·l~ Angels. (87m). 23.30 NOCTURN Música per acabar l'I dia. Pre-,entació a ràrrec rL\Jfrrd Cl'lnyn. 00.30 1\lÚSICA DEL SEGLE xx PERSICIIETTI: DivPrtimento per 11 banda. op. 42. Secció d., Vt•nl dt• l'Orquesll'll Simfònitu de Londres. Dir.: David Arno•. (llm). GUBAIDULI'íA: StiJnmt>n ... Ven>lummt'n, sinúonin en dotze moviments. Reial Orque•tra Filbarmònicn d'E•tocolm Dir.: Gennndy Ro7hde~l•cn•k) . (34m). RIIDI: WiilOi-Lil'dl'r huch. Richard Solter, baríton. Bernbord Wamhncb, piano. Frnnz Lang i Mnrtin Ro~t'nthul, timhalea. (15m). BAHBER: Fadogt·aph of n Yestero Sc<'m·, op. 44. Orquestra Simfònica de Novo Zelanda. Dir.: Amlr!'w Srlteock. (7m). BROUWEH: Sonata per a guitarra. Julian Brcnm. (16m). 02.00 REPERTORI OE 1\IT DIVENDRES, 13 DE DESEMBRE DE 1996 13.00 GRANS INTEGRALS I.\ MÚSICA DE CA.\ffiJU DE XOSTAK0\1TX. Suit,. per a do~ piano •. op. 6. Seta Tan)t'l i Jercm} Brown. (2im). Trio n. 1, op. 8. Trio Sentire. (12m). Du1•, pece;; per a artet de corda, Op. 11 Luka;, Ha~en. Tbnma• 7..ehetmair. Annette Bik. Dnnirl Phillip•. \eronika Rug1•n. Hauo BPyl'rle. Cll'menl' Hagt•n. Markus Stockf'r. (llm). 11.00 BtiTILETÍ DE NOTÍCIES 1 AGENDA 1\ll:SILU. 14.13 EL OIA DE L'OIE~T Programació realiu.ado u partir de )e;. pe1ÏCÏOD5 quP el.; DO•lrt'll oient• han fet nJ conte•tador dt· Catalunya \1úsira, tel. 202 35 35. 21.00 GRANS INTÈRPRETS 07.00 L' OBERTURA Música per començar l'I diu. HccuU d'obres breus preernln· dc8 per Joan Vivt>S. Inclou butlletins informatius i agt•ntlt·~ mu!Üculs. 09.00 BUTLLETÍ DE 'OTÍ- 6 CIES HETNZ HOLLIGER KROMMER: Concert pt'r u obo.\. op. 52. Orque.tra de Cnmhro Anglesa. Dir.: Petrr·Lukn~ Graf. {20m). :\10ZART: Ado~o en DoM per a corn an¡dès, 2 ,;,lli nh i ~ioloncel, K\' 580n. Quartet Orlando. (6m). G.SA.\ f'fARTII\1: Concert per a ohoè, rorda i continu en Re M. I Musici. (13m). BACH: Cottl't·rt ver n oboè, violí. cordo i t•ontinu, BWV 1060. Arthur Grumiuux, violí. Ncw PhiU1orrntmin Ordwstra. Dir.: Edu dt• Wn111'l. (15m). 22.00 agenda rnu~ifnl 00.30 REPERTORI DE NIT 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS 07.00 L'OBERTURA C.O"'CERT enrl'gi,trat per Catalunya .\Júsica t'I dia 20 d1• juliol de 1996 n l' Esglí•siu Parroquial de TorrocUo dc Montgrí. À\1 FESTIVAl, IN TERNACIONAL DE :MÚSICA. Obres de MARCELLO, VIVAL· OT, BELLlNI, ROSSINI. PUC CJNl, VERDI. DON IZE'ITI. \t\SSENET i GOLNOD ~ntrt> d'altre•. Jaume Ara~all, tl'nor. H)·l' Jio Kim, soprano. \mpnro Garcia, piano. (83m). 23.30 NOC'IT'Rl'i \fusicn per nrabar PI tlin. Prt·~entació a càrrec d'AJfrt•d Celnyn. 00.30 REPERTORI DE N1T DISSABTE. 14 DE DE· SEMBRE DE 1996 07.00 L'OBERTURA :\1ú•ica per començar ..1 dia. Ht'CUII d ·obre• breu.. prt>•l.'n to¡],.~ per Pilar Sobirà. 09.00 :\lÚSICA P E R A COBLA SERRA: La góndola, nmnknnu. El intrépido. pa.~ doble. El rap~~ ador, val•. La cigarrt•ru, polku. Cobla Sant Jordi. Dir.: Jortli 1..-ón. (13m}. GIL I .\tE:\mR.\00: Glossa dek estutliant• dt• Tolo"ll. Cobla La Prinripal dt• La Bi·bal. Dir.: Franreoe Cn••Ú. (6m). GLOSSES POPUL.\RS CATALA...'\'ES: La 61ndora. Pr~· ~l'nl6 de bodes. Rnmón Pla, Wn!>· ra. Cobla Barcelona. (6m). BERNAT I COLOMINA: Clomotrt•s del Carme, ~ardnna. Cohln juwnil de BeUpuig. Dir.: Conrt•p(·ilí Rnnúó. (Sm). CASALS: "f'Ni vola-, "Sant i\Iartí del CaJÚ¡(ó". •urdnnh. La Principal de la Bí.·bal. (9mJ. PERICH: Co-c¡uiu~a. polka. Cobla ~tediterrànio. Dir: Jordi León. (2m). 22.00 GRANS OBRES H.Ai"'DEL: Ale.xnnder'e Feu"t o El Poder de Ja Música, Oda Oro tori. f.clicity Palmer. Anthony Rolfll Johru;oo. Step.b en Roberlll. Cor Bach d'&tocolm. Conct·nluK \[u,jcus dr Viena. Dir.: 'ilkoloW! Hnrnoorourt. (87m). 23.30 NOCTURN .\1úAica per acabar t'I di11. Pn•sentnció a càrrt>c de ),1nró Joné. DIUMENGE, 1 5 DE DESEMBRE DE 1996 l\Iú¡¡ira per començar l'I dia. R!'cull d'obres breus prt••t'ntndt'• pl'r Pilar Sobirà. 09.00 l\lÚSIQUES MÍSTIQliES ZELENKA: Missa dl'i Filií, ZWV 20. Nnncy Argl•ntn. l\1it·hud Cbance. Ch1·istoph Prégnrdi~n. Got·don Jont•s. Cor dr Cambra de Stuttgort. Orquebtra Barrora Taft>lmu,ik. Dir.: Frieder Berruus. ( l3m). STRA\'INSKI: Conticurn Sn cruru. Richard Robin~on, tenor. IJo"ard Chitjian, baríton. Cor• 1 Orquestra Simfònica dt'l Ff'.. thnl de Los Angel~~. Dir.: lgor Strnünski. (18m). MOZART: \lissn brcvi~. !I.."V 258. Regina Scbudcl. Ulla Gt'U{'IlC· wold. Peter Mauh. Bl'rtholt! Posscmeyer. Cor de Cambra HL\S. Sinfoniettn RlAS B"rlín. Dir.: u...·e Gronostuy. (16m). :\fE!\l)ELSSOH~: WOa hrut'l nu' .\!'~ pten zo¡(, Salm n. !Il. op. 51. Cor Simfòmt• i Orquestra Gulbenkion. Dir.: ;\fichel Corboz. (13m). PUR CELL: Te Deum. Z 232. SuliHtt·s •·ocaiR. Cor i Ort[Ue~lru d('l Collcgium Vocnlc. Dir.: Philippr J lem,weghe. (l3ru). 11.00 TRANSi\USSIÓ EN OIRECTE OE LA l\USSA CONYEl'l'TUAL DES DEL ~~O~ ESTIR DE ~10:\TSERRAT 12.30 DIVERTDIE.'\'T Un migdia musical on l'S romhi na la mú<icn amb Ln informurió i Iu porticipnrió deiR nnMrt'K oiPnts. BLOC DE NOTES. EL TRENCACLOSQUES. SAC DE DUBTES. 15.00"A LA ~lANERA DE...." Repetidó drJ programu t-mi-• ..1 dijou~ al vespre. 17.00 T&\lPORADA D'ÒPERA DE CATALUNYA MÚSICA 001\lZETTI: Rosmundu d'In ghUtcrro, òpera ro tlos at·tt·K (enrcgititrament en dircrte fet t·l 1970). Yvonne Kt•nny. ~filio Alll'lrraw. Enid Ilartk Rid1nrd Greu.gt•r. Chrú.tiant• Do Plt>sRis. Cors Opers Rom. Orqu•·•tra dl.' I'Úister. Dir.: Alun Frunri~. (I ~7m). 20.00 SELECCIÓ DE JAZZ Programo df'clicat n In mú•if'n de jazz amb guió d'Albert '1nUofré. Wyntoo ~lorsalis, trompeta. Orquestra de St.Lukc. Dir.: John l\elsoo. (16m). 22.00 CONCEnT IMAGINARI Guió i scll'cdó: Raimon Colomer i Joan Vivt''· 23.30 NOCTURN Mú•ica prr urabnr ri din. Pt·c-sc-ntadó a c-àrrct· dc \1aró Jnné. 00.30 REPERTORI DE NIT DILLUNS, 16 DE DE· SEMBRE DE 1996 07.00 L'OBERTURA Música per començar E-1 din. RecuU d'obr~s breuK prE-sentades per Joan Vivt·~. lnr·lou butUetins ir1formatius i n~t·ndl's musicals. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 13.00 GRANS ll'\TEGRALS LA ~f(;SJCA DE CA_\ffiR.A DE XOSTAKOYITX Ducs peces prr a quartet de corda (1931). Quart('! Fitzwilliam. (8m). Sonata per a violoncel i piano, op. 40. Jvan Monigheui. Vassili Lobanov. (27m). Quartet de corda n. 1. op. 4.9. Quartet Brodsky. (15m). 14.00 BUTLLETf DE NOTÍCIES I AGENDA l\fUSICAL Programa de música coral. Selecció, guió i presentació: Àlex Robles. CA.'\'TATA DEL SEGLE X..'X. EL RITME DEL COR: Jliovetats discogràfiques. concerls i notícies que fan referènciu al món coral. 16.00 CAPSA DE MÚSICA RAKJL\Ul\ThOV: Simfonia n. 2, Op. 2í. Orquestra de FiladèlíUl. Dir.: Eugene Ormandy. (1-Bm). HAYDN: Quartet omh flauta op. 5 n. 3. Hob ll:D10. Barthold Kuijken. Sigiswald Kuijken. Françoi~ Fcroaodez. Wiclnnd Kuijken. (15m). JARZEBSKI: Quatre Concerti a tres vens. CappeDa Arcis Varsovicosis. Dir.: Marek Scwcn. (16m). SCHUMANN: Estudis Simfònics, op. 13. Evgeoy K.issín, piano. (30m). BUSONI: Concert per a violí i orquestra op. 35 a. Joscph Szigeti. Tbe Little Orchestra Society. Dir.: Thomas Scberman. (26m). HÀ.!"il>EL: Comus, música d 'escena. Potrizia KweUa. 1\fargaret Cable. Da,id Thomas. The Academy of Ancirnt Music. Dir.: Chribtopht'r Hogwood. (l'im). FALL>\: Do, homt>natges. Rafael Orozco. piano. (8m). ROLLA: Simfonia rn Do M 81 529. I Solisti \-eneti. Dir: Clondio Scimooe. (Sm). 10.08 CAPSA DE ~fÚSICA 23.30 NOCTURN Música pt•r· ur•uhur el dia. Prt>•r·1Hació a r•iln·ec d' Alfrrcl Cduyu. 00.:30 REPERTORI DE NIT Una hora de mú•ica barroca presentada per Joan \-i .e-s. MENDELSSOHN: Simfonin n. 3, op. 56 "Es('o('esa". Orquestra Filharmònica dc Londr<.'!l. Dir.: Sernyon Bychkov. (41m). C.Ph.E.BACIJ: 'l'rio P<'~' n flauta, violi i baix c'onlinu, Wq 147. Rans-Mn rtin Linde. Janp Schroder. Rolf Jungbnms. Phoebe Corroi. ( llm). PAIS LELLO: Tccum príncipium. Reiko Noda Zucl'hi. Cors de Iu Ràdio Txt"Ca. Orqut>Ntra Si mfimit-u de Praga. Dir.: Edourdo lkizio. {9m). MOSC HELES: Dan~es alemanye.,, amb Trio• i Coda. Ulsomer CoUt>gium. Dir.: J o~rf CbWTU'r. (8m). LISZT: Concert per a piano i or<¡ue.tro n. 1. J orge Bole-I. Orqur~tro Filhnrmòni('a dl' Roche~ter. Dir.: Davtd Zinman. (20m). DITTERSDORF: Simfonia en Re :\f. Orqu¡•stru Filharmònica Oraden. Dir.: Roml'o llimbu. {21m). VIVALDJ: Sonata pet· a violoncel n. 3, RV 13. Christopbcr Coin, violoncl'l. CbriKLopher llof.IWOotl, dnvicilrnbal. A¡¡t·r•t Zwt•iKII·o, violoncel. Eugènc Fcrt·é, gltitnt·ro Lurrocn. Tom FionNtnt•, urxilloüt. (12m). BORODI N: Simfonia n. 3 (inacuhodo). Orque~ tro Simfònka de I'Aradrmio d'Ebtut <lc l'U RSS. Oir. E. Sveüanov. (20m). A.SCARLATTl: Su lt• !<poode dr•l Tt•bro. con· Lata. Katlwlrcn BaU.II', soprano. 22.05 TE:\IPORADA DE L' O BC CO~CERT t•nregi,trlll pt'r Catalunya \lú•ko el dia H dr dc>cmbre de 1996 al Palau de la 'fú~ica Cata lana. C \ SALS: El P eosebrc. SoliMt>• v~nls. Orfeó Català. Orquestra Simfònica dl' Barcrlona i Norionol dl' Catalunya. Dir.: Lowrrnce Fo•tcr. 14.13 LA CANTJITA. DEL CAFÈ 09.08 TEt'llPS DE LES 'fUSES 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 22.00 AGEl'DA 1\ll'SICAL 19.00 ALMANAC Un espai destinat a evocar i reviure els fets més representaLi UN del passat musical. Guió i Hclerció d' Àlex Robles. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 20.13 SELECCIÓ DE NOVETATS Prrsen loció de les últimes oove111tl; di•co¡;:ràfiques aparegudes ni mercat. Espai patTocinnt per Discos Castelló. DIMARrS, 17 DE DE· SEMBRE DE 1996 07.00 L'OBERTURA ~lú•ico pt'r t·omt'nçnr t'I din. ReruU d'obre~ breub pre,¡•ntode<i per J oan Yivt'•. [ndou butlletins informatiu• i agt•ndc' musicals. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTfClES 09.08 TF..MPS DE LES !\fUSES Una hora de música barroca prcSt-ntadu per Joan Vi ve~. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES piano- op. 57. \1adímir hlkena7.y. Quartet Fit?.willinm. (33m). Trio amb piano n. 2, op. 67. Igor J oukov, piano. Grigori Feighin, \'iolí. Yalentin Fcighín. "iolooccl. {25m). 14.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 14.13 l\IOJUENTS LÍRICS VERDI: Già nclla nolle, duet d 'Otcllo. Leont)'IIe Price. Placido Domingo. New Philhormonin Orchcstra. Dir.: NeUo Santi. (llm). SERRANO: El mal dr amores. María Uriz. Isabel Rivas. Cecllia Fondevila. Ramón Co ntreras. J oan Pons. Orquestra Sinfònica de Ba rcl'lonn. Dir.: Garcia Navart·o. (15m). SULLIVAN: The Piratet! oC Penzance, extractes. Solistes vocals. Cors del Festival de Glyndehourne. Orque¡,tra Pro Artt'. Dir.: l\talcolm Sargent. (15m). GLUCK: Orfeu Eurídice, extractes. Janin e Micheau. :"licolai Gedda. Liliane Berton. Cors del Festival d'Ais de Provença. Orquestra dP la Societat de Concerts del Cons!'rvatori. Dir.: Louis de Froment. (47m). LLEO, CABALLERO, BARBIERI: Trts àries dc sarsuela. Victòri n dels Angels. Orquestra Nacional d'Espanya . Dir.: .Rafael Frühbeck dc Burgos. (J Om). 10.08 CAPSA DE MÚSICA 16.00 CAPSA DE ~IÚSICA SAINT-SAENS: Simfonia en Fa M "Urbs Roma". Ontuestt·u Nacional dt' I'ORTF. Dir.: J eo n Martínon. (41m). SMETANA: Del meu país, duo pl'r o violí i piano. Jos¡;f Suk. .I on Ponen ka. {13m). KRrEGER: "O Jcsu, du meín Lcbcn", cantata. Ht>nri Ledroit. Rieercor Comort. (9m). SCIL\CHT: Concert Pn Si b l\1 per o rlarinet i orque.tra. Dieter Kliicker. Orquestra Simfònica dt• Bamhcrg. Dir. : Han,; S111dlmuir. (2·1m). FlELD: Sonata per a piano op. 1 n. 1. '1icc8.1 O'Rourke. (12m). W\GNER: Wesendonk-lir;drr. Kirsten Flagstad . Orqut•stra Filharmònica de Vil'na. Dir.: Huns Knappertsbu~ch. (20m). TELE.MANN: Obertura en ~ol m. (TWV 55:g,l). Obertures de Darmstarlt. Concentus Musicus de Vieoo. Dir.: Nikoluus Harnonconrt. (19m). MOZAR'r: Dive rtisneoto pet· n vent, KV Anh. 226. Conjunt d" vent dc I'OrqueHLt·a F'llhormònica de Berlín. (22m). VOLKMANN: Simfonia o. 2, op. 53. Orquestra Filharmònica del Nordoest d 'Alemanya. Dir.: W!'rner Andreas Albert. (24m). ROSSINI: Semiramide, obertura (transcripció per a ins truments de vent). llicercar Academy. (13m). BOCCHERJNl: Quintet amb guitarra n. 4, G 448. Jakob Líndherg. Conjunt Barroc de Drottningholm. (25m). REGER: An die Hoffnung (A resperança), op. 121. Korito ~lattila. soprano. Orquestra Filharmònica dl' Berlin. Dir.: Claudio Ahbado. (12m). DO:"llZETTI: Simfonia en Re ~1. Larissa Kondraljewa i Reinhord Schmiedel, duet dt• pianos. (9m). GRIEG: Dues P eces líriques, op. 68. Orque~tra Sinúònica de Ja Ràdio Polonesa de Cracòvia. Dir.: Tadeusz Wojciechowski. (8m). .KROMMER: Qnartet nmh t·lorinl'l op. pòst. en Si b M. Dietet· Klocker. Consortium Classicwn. (19m). BEETHOVEN: Missa en Do M, op. 86. Sona Ghazarinn. Jard van Nes. James Wagner. Bori5 Carmeli. Cor j Orquestra SimfòniC'a de la Ràdio d'Alemanya Central. Dir.: Daniel 13.00 GRANS INTEGRALS LA mJSJCA DE C ~lBRA DE XOSTAK0\1TÀ. Quintl'l amb 7 Nuzurt•tlt. ( 15m). '1UF'FAT: Grutitntlo. Suitt' t•n rt• on. Cantilt•nn. Dir.: Atlrian Sht>pherd. (10m). 09.08 TEt\IPS DE LES :\WSES 19.00 G UA~ACIONS HISTÒRI QLES "Gn11 hora de música harror11 prr~entada per Joan \'ives. ENREGISTR.AME"'TS DE 19~1. IBERT: f:,t·ttlt·~. OrtJlll"~trn del 1htn• l'itll'ionul dt• J'Òpt•t·n dc P uríe. l>ir.: JM·t¡nr• lht>rt. (15m). SCH UMANN: Cont•t••1 pern violonrt>l i orflllt'Rll"U, fJ¡l. 129. Puu Cn~uiH. Ort liJt'MI'U del Ft•,l.ivnl do Pn•dt•s. Dit·.: Euw·•w Ormondy. (25m). VER DI : Quullro pt•zzi Kllrl'i en~ Dt'IHII). Curul Rober! Shuw. Ül't(IJl'HII"II Simft\nkn dt• Iu NHC. Dir·.: Artm·o Tost·unil•i. (16m). 10.00 Bl'TLLETÍ DE NOTÍCIES 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSI CAL 20.13 CltANS O BRES u•• ' IENDELSSOII N: hodr, de Com11rbo, b1J1'r11 t•n do, nrti'S. Ro•mnrít' llofmaun. Andreu Ulhrid1. Srot Wrir. lluw RhisE~uo•. "\it•o dun dt•r 'lt'el. Der Jnngo• Chtw \orht•n i Cor )fodu" ~o' us. Orqut·~trn Animo Etern u. Oir.: Jos \lm I mmt·r.ccl. (100m). 22.05 ELS NOSTRES CONCEit'J'S CONCERT rnrrgist rnl per Cntulunyu Mtísit•o el cün 22 dc juliol tle 1996 ui Cluustrc d•• S11 nt Agnst.í dt• Burct>lonn. FESTfVAL D'ESTIU GREC 96. UN SEGLE DE Ll ED CATALÀ (1'et·ct>r rout•twt). Obrori dt> CERHI\HD, MONTSALVATGE, TA\ERNA BECII. CERCÓS, J.SO LER, ].RODRÍGUEZ PICÓ, MESTRES-QUADRENI, llOMS, J. CAS•\NO\AS, \ALLS, CO\tELLAS I GlJI NJOA:\. 'lnrtn Rodrigo, mezzo~oprnno. Ro'u '1uteu, soprano. \1nrtn Fiol, ooprono. Jokep .Frrrer. boix. Anna Ricci, meno6oprnno. Uuí~ hl'ndoño i Joan Cuinjoan, piono. (83m). 23.30 NOCTuRN Mú•it·o per ncnbnr t•l din. Prc.~cnloci6 o <·àrrcc d'Alfred Celayu. 00.30 REP EitTOIU DE NIT DIMECRES, 18 DE DE· SEMBRE DE 1996 07.00 L' OBE HTURA 8 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCI ES Músirn 1wr rnmt"nçur el din. Recull d'obre~ br!'us pre•entude~ pl'r Joan Vivc<;. Im·lou butlletins informatius i ugcntleo music ols. 10.08 CAPSA DE .\fÚSICA DVORAK: Simfouiu n. 2, op. •t Orque,trn Simfònica tl<' Londres. Dir.: Witold Rowlt-ki. (52m). HUMJ\fEL: Concert per a fogot i orqueRtru en Fn M. Gnbor ]anota. Orc¡uc~Lra dt• Cambra Fran.z Li8Zt tic Budapest. Dir: Janos Rollo. (Um). MOZAHT: Sonata per 11 violí i piano KV 306. Sigiswnld Ku1jken. Luc Oevos. (28m). SCHL'BERT: Missn o. 3, op. 13. D 324. Reni Pentchovn. '\aiden Borodjie,. Puvel Cberdjiko\. Cors Rodna Pe<,en de Sofia. Conjunt ln•trumrotnl dl'l• Soli. tes de Sofia. Dir.: \'u•~il Ka.tandjiev. (27m). KL'HL\U: Elverhoj. obertura. Orqurstra Simfònica Odense. Dir: Otbnlllr ~foga. (11m). HAYO~: Cooem pt>r n piano i orque;tru, Hob. X\1U:4 Orquestra dl' Cambra de Viena. Dirertor i ~oli•ta: Philippe Eotremont. (19m). 13.00 GRANS INTEGRALS LA MÚSICA DE CA.'ffiRA DE XOSTAKO\'ITX. Quartet de corda o. 2, op. 68. Quur·tet de corda Borodin. (37m). 11.00 Bl iTLLETÍ DE NOTiCIES I AGE!',-DA lfUSICAL H.l3 EL GRAN SEGLE Programa dt> míts.iea antign. Selecció. guió i pre•eota<'i6 11 càrrec de Joan \l.ves. YE\ÈCL\ E~ EL BARROC (Ili): La decadència. EL PAR.'\ ls. 16.00 CAPSA DE ~IÚSJ CA BEETHOVE\': 33 .-ariaciou. Diabt:lli, op. 120. S\ialo•lnv Ricbter. piano. (SOm). '1ERCAOA.."'TE: La Erhiava 'arnct>nu, ohl'rtura. Orque..tra Simfòni<'o Moldava. Oir.: Silvano FronLIIlini. (10m). SAINT-SAE~S: Concert per a violí i orqul'strn n. 3, op. 61. Benryk S?:eryng. Orquestra Nacionnl de l'tlpera de Montecnrlo. Oir.: Edouard van Remoortel. (27m). L. MOZART: Simfonia CD Sol, 5. Orquestra de Cambra Eslovacu. Oir.: Bohdan Warchn1. (14m). H ANDEL: Have mercy upon me. Anthem Cbandos n. 3. Lynne Oawson. •oprano. Jan Partridge, tenor. Cor e Orqut•slrll Tht• !:-Ji,lt•t•n. Dir.: llurr> Chri,tophers. !20m). J-\ '\-\CEl\.: C11nrt·rtino per a piuno. 2 v·iolins, violo, clarinet, trompu 1 fagot. Jo•t•f Púlrnicc•k. Conjunt dl' v!'nl de lo Filhnrmèmicn Txt'l'll. (18m). \A:\'11.\L: Snnfuma t•n lo m. Unwn Sinfonit•lla. Oir.: JukkaP~:kkn Snro,tr. (12m). STRAVlNSK l: Cm1cert ('o Mi h "Dumhurtun Onks". Sinfoniett1• dt• Moult·i·ul. Dir.: Charll's JJutoit. (]Sm). 19.00 NOUS lNTÈRPRETS BRA HMS: Simfonin n. I, op. 611. Jovt• Orqm·sii'U Simft\nirn dt• Cutulunyu. Dir.: JoRep Pons. (52rn). 20.00 Rf'T LLETÍ DE NOTÍCIES I ACE"'OA i\IUSlCAL :!0.13 !'iELECCIÓ DE '\OVETATS Pro••t•ntació dc 1.,, úhimp, uon•tat. di•t'oj!l"òfitllH'~ 11p11rt'liiJde, al merr111. Espai patruriJ1at per Oí,co• ca-ti'Uó 22.!10 AGE"DA '\flSI CAL 22.05 ELS l'OSTRES COl'ICERTS COl\CERT tmn•¡,ri~trut per Catnluup1 Mtíhit•u el din 28 dtjttliol dt• J996 u In Basílic11 dc Suutu Moriu dt• Mataró. :\VI ClCLE ELS ORGUES DE CATALlJI\f\A. BUXTEiflJDE: Pt•t>ludi t'O Hol m, BuxWv 163. Pl.IGDELLÍVOL: Contr11puntR. FRANCI\: Corul u. 2. BACH: Prt•lmli i fu¡:u, BW\ 51-1. Sis rorul• St·hühlt•r, RW\ 6.15-650. Preludi í Fugu. BWV 545. franrt''t' Pi. or¡,'\11'. (72m). 10.00 Bt.ILLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE :n(:SJCA SPOHR: :.\Iis~a per o cinr ,oJThtt>s i doo cor~ a dnc \eus. np ..')..l. Julianr Clau>. Beatc Timm. Christiane Oertd. 'Iurtin Pctzold. Wolfgang Derscb. Cor dt> la Ràdio de Berlín. Dir.: :11khael Gliiser. (30m). RAIG[. MANlNOV: Simfonia dc jovenlut, en dom. Onrucstra filharmònica dc Moscou. Dir.: Dmitri Kital"nko. (14m). C.Pb.E. BACil: Concert per n cluvicèmhlll i orqut>stra ~:n Sol M, H 405 (\Vf¡ 3). Miklós Spiínyi. Concerto Armonico. Dir.: Péter Szuts. (20m). CR.OFT: Suite J~ "Tht• n'in riYal~" Th.. Purley of In~trumenl>. Dir.: Roy Goodmao. (16m). BER\\ALD: Simfonia Capritxosa (n. 2). Ort¡ue•tra Simfònica de Gotbenhur¡:. Dir.: '\. Jii.rvi. (28m). DITTERSDORF: Sonata per u ~iola i piaooforte. en 'li b '\1. Anna Barbara Ouct;:chlt"r. l:r•uln Duetschler. (17m). LOCATF.LU: Concert op. 3 n. 5 -L".\rtl' dt>l \ïolino". Elizahcth \\llUfisc h. Tbe Raglan Bnroqut• Pinyers. Dir.: :\icbolas krat'mer. (lím). Dl:"KAS: Lu Pfri. poema dansat. Orque~Lra dt• l'llstl'r. Dir.: 'ian Pns<"ul Tortelier. (18m). 13.00 GRANS INT EGRALS LA MÚS LCA DE CAMDRA DE XOSTAKOVITX. Qunrtl'l dt• corda o. 3. op. 73 Qunrtrt Xostukm;tx. (31m). Qunrlct c.J,. corda n. 4, op. 83. Quarti'! Brodsky. (25m). 14.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA '\!US ICAL 23.30 NOCTl iRN l-!.13 :\ti;SICS DE CATALUN'lJ\ :\tu-wa per oeub11r t>l dia. Prt~t·nturiú u t·urn·c d'Alfrl'd Crlo)a. l\10.\lPOtS: Sis preludi• dt"l ~egon llibre. Emili Brugolin, piano. (16m). G.utRETA: Si· cançon•. Joan Cahrro, wnor. Joan Rubinal, piuno. (20m). KODAL1: Sonata pt>r u \Ïoloo<"el i piano, Op. I. Uuílò Clun•t. Rose-Mnrie Calw•t11oy. (20m). J .SOLER: ltahler-Ut'Cier (1992). Vir gínia Pnrramon, soprano. Orquestra de Cumhra dd Teatrl• Lliure. Dir. Jo~ep P ong. (17m). VIJ\ÑO: Vi.iolles. Albert Ni1•to, piano. (llm). FALLA: El ~om­ hrcro de tres picos. 3 dmJscH. Alícia de Lurrocha, piano. (10m). 00.30 REPERTORI DE NIT DUOUS, 19 DE DE· SEMBRE DE 1996 07.00 L'OBEitTl RA Mú~ku p1•r t'Utnl'nçur el din. d'olore·!\ l;rt·nM pn·~cotn­ dt·-• pt'r Joun ViwH. Inclou Lulllt~tinH informu tiuM i ngrndcs rnu•it!u iK. R~cull 09.00 BUT LLETÍ D E NOTiCIES 09.08 n :MPS DE LF.S 1\fUSES Lnu horu d., rnú•ic·a barroca prc'!•ntoda per Joan \'ives. 16.00 CAPSA D E l\1ÚSICA HENSELT: Concert pern piano i orquestra op. 16. Marc-Andr~ Hnmelín. Orquestro Sinúònil'll Escocesa de la B BC. Dir.: Í- s- t l. .n •r l- 1- r- r·i [: q o !. te )f 1- 1- ;- ~- a a a 1e i, e ,¡ E l )lartyn BrubbinN. (30m). 'IOZART: Lt•• pt•tit• riem,, bullo>t pantomima K \ 299b. Ensemhle Muznrt dt• \'i¡-nu. Oit·.: \\ illi Boqko,~k). (20m). SffiELTlJS: Pt>l·le"• i \ll'li••mdu, suÍl<' op. 16. Ort¡ue~tru Sim fònica d'I-lündia. Oir.: Pt"lri Snkuri. (29m). OU'\IONT: Dialogu~ dt• animu, molt•t. Solihtc. ''orol8. Lo Chop<'lll' Royule. Dir.: Pbilippc llt•rn·wrglw. (20m). LJ.:KF:lJ: Moho ndugio, prt· o <{UUI"t!'t cio• rordo. Ensemhlt· M usi1¡uc Oblic¡u!'. {l·hn). KHAUS: Simfonin Pn J.\lli h M. On¡uc•ll·n rlt• Cumbru tlt•l Mu"''" Nudnnul, ERtQcolm. Dir.: C lnudt> Cl•nl'lny. {20m) HANDEL: Conr~rlo grosso op. 6 n. 6. Orqu1'8lt'll l.lru-r·orn de Freihurg. Dir·.: Cottfricd von der Cultz. (15m). Kllo\TXATURIA."'í: Pot·mu triomfal. BBC Plülharmoni('. Dir.: F..dor Glu•hcht•nko. (IHm). e •t l I ~~ -. ¡: e )Iolnar. ;\t.irosla' Kral. Orquestra Filharmònica Eslo· \UCO. Dir.: Lrs Schneider. (19m). RAL"TAVAAR.A: Simfonia n. 5. Orque~tra Simfònica cie Iu Ràdio de Leipzig. Dir.: ;\lax Pommcr. (32m). :\L\.'X\,'ELL DA\1ES: The Dcvils, suite. AquariiL'· Dir. : Jliicholuo Clcobury. (20m). 02.00 REPERTORI DE NIT DIVENDRES, 20 DE DESEMBRE DE 1996 07.00 L'OBERTURA i\1\u;icn per començar el dia. RecuU d'obres breus presentaclt>s per Joan Vives. Inclou butlletins informatius i agendes mu~<icals. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍC IES 19.00 PEI\1'AGR..\,) IA 09.08 TDIPS DE LES :\tUSES Prop-muu dt• ili' ulgu<·ií> niU•icul. Guió i rt'nlittat'ió: PPre Bur~' i ÀJ,., Rohle,. u na 20.00 BUTLLI!."TÍ DE ~OTÍ­ CIES I ACE:\ DA ~J IJSJCAL hora de música harrol'a presentada per Joan \'i' es. 10.00 Bv'TLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE )JÚSICA 20.13 "A LA l\JANEllA DE... :· Un convidat en• propoRa i comunto Iu rnúsi<·u qut·li llj.,'l'otla. Cu.ió i pn•s<•ntució de .Joun Vives. P•·otlucri6 cie Dolo•·s Busqueta. ·e tl Joz~ef 22.00 AGENDA MUSICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CO'ICERT ~nrc¡:i~trut per Catalunya \lú•icu el diu 4 d'uJ!O•l fit• 1996 a lï!:sglésia Parroquial •I e Llh·ío. X\ FESTf\ .\L OE MÚSICA. 1\tE'iDELSSOH);: Ot·t••t op. 20. J.BE:\'D\: Simfonia t•n Si b \1. J .\:\ \CEK: Suitt• per u eordu. \tOZAHT: Divt•rtinwnto KV Orqut•.,trn tl•• Cambra :\Iortinu (Filhurmbnit·a dt• Brno. Rcpúhliro T'\1'1'0). Dir.: LuiJomir Cnmok. {79m). 138. 2:uo NO<."TURI'i M1ío;iro p••r Pr•·•,.nlul'ió u Celuyu. acubo•· PI •lio. C'urrc~ d'Alfr¡;d llUBINSTEIN: Concet·t per " piano i orquestra n. 4 en rem, op. 70. Alexu.nder Paley, piano. Orqueotra Simfònica de l'&tul. Dir.: lgor Colovchln. (38m). VERDI: Quartet de cordo en mi m. Quartet Delrné. (23m). M. HAYDN: Simfonia n. 12, P. 7. OrqueoLra de Camhra Eslovaca. Di1·.: Bohdan Wnrrhal. {14m). RAMEAU: Els amants traïts. Cnnlllto. Gregory Reinhart, Joh.n Elwt>s. Les Dominos. {21m). DEBUSSY: Sonata per n flauta, viola i arpa. William Be.n.nett. Stephen Shingles. Skaila Kang.u. {16m). ~l-\RTil\'ES: Simfonia eo Do. Bay Area Women's Philhurmonic. Dir.: Joan.n Falleua. (15m). TXAIKOVSKJ: Hamlet. obertura fanta•ia op. 6ï u. Orque;,tra Simfònil'.a de Rú.-sia. Dir.: Veronika Dudarovu. (21m). li \.~EL: Tre;; àries de Theodora. Lorrayne Hu.nt. PhiJhllrmonia Baroqnr Orche<>trn. Dir.: Nicholas McGcgu.n. (12m). !3.00 GRANS INTEGRALS LA MÚSlCA DE CAMBRA DE 00.30 !UÚSICA DEL SEGLE xx PROKOFJEV: Baludn per o vio· lunrel i piano, Op. l!i. JtLliun Llvyd WciJlll'r. John McCuht•. (11m). DAETWYLEH: Oililt·g amb lo natura. ¡H•r n trompa dels o\lp,, flauta i on¡urhtra. XOSTAKOVlTX. Qunrl<'l d~ c~~rda n. S, op. 92. Qunrlcl dc çordn Borocli.n. (32m). Conl'ct·lino prr n dos pianos, op. !H. Sctu TonyeliJeremyBrown. {9m). 14.1:~ EL DL\ DE L'OIENT Programació realitzada a purtir dt• il'S pt'ticious que els no,trt·~ oient~ han fet al l'Ont!'stador dl' Catalunya )lú.>icn. tel. 202 35 35. 21.00 GRANS I"'T~:R PRETS 20.00 V ..\t:DIO\'lSUAL HEll'<Z HOLLICER. LEBRIJJ\: l'n programa d":\Jex Gorinu. Com· .. r1 p•·•· 11 olJoi• i ortpll''lru n. 1 t•n rt• m. Cnmt·ruto Bt••·n. Dir.: 22.00 CRANS OBRES Thomn• FUri. {19m). '\l\RTIN: 'J'rt•s dnnsc•..¡ JH'I' u ohcn\ cn·po, t¡uintN dl' cm·du i orquc.~tru. Ursnln llolligt·r. Ac·ndt•my or St. Mur·tin-in-th¡•. Fit•ldN. Dir.: No·villt· MurTuwt·. (17m). F.COUPEJUN: Co~><·t·t·t n. 5 {Les Goúts· Hrunis) . .Jost>f Ul~nmt'l\ violn ciE> gumhu. Clu·isthuw .lul'cuttct, clavicèmbal. (11m). A.M},JlCELLO: Cnncc·t·t ¡wr u ohoo n. 2 ·'Lu Ct•tro". Louis!' Prll!'rin. Cunwrntn Bt>rn. Dir.: Thomn• Furi. (im). 22.00 ACEl' DA MUSICAL 22.05 ELS l'OSTRES CONCERTS COl\CFRT t•nn·~'trnt per Cntoluuyu \1ú•i<·a l'I diu 14 de wlt'mbn• dt• 1989 nIn Pnt·ròquíu de Sant Joun. 9è FESTIV•\.L lNTEHI'(ACION \L I~E \1ÚS1C.\ DE \fATADEPEIU. Obre.• d{• diVI'rhoh autor~. Cobl'idi Brns~ En:.cmhl•·· Nicholn• Juckhon, Ol'KU!' i din•<·ció. (82m). 23.30 NOCTURN M{•skn ¡wt· nrohur c• l diu. Presenwció o ciinec d'Alfrc·ci CPlnyu. 00.30 REPEllTORl DE NIT DISSABTE, 21 DE DE· SEMBRE DE 1996 07.00 L'OBERTl'R.A )lú~irn pet· romrnçnr el dia. Ret• ull d' obre• breuH prc•entade, per Pilar Subiru. 09.00 '\I(;SICA PER A COBLA GIL I )l.E\1BR.\DO: Conrt>rt per o tilil .. i t"obln t•n Iu m. Lluí• Pojal,. Cobln Ln Pnrwipu.l dc La Bi•IJul. Dir.: Frunrc•c Cassú. (18m). TOLDRA: Enyor. surdunn. Cobla Sdvutann. (6m). CRJSTAU: La wntnfors, baUet pt>r n chws ¡•nhlcs i pc1·cussi6. n.·l'llut St•llt•UtN. Cohl.·s Lo Princi pa l dc Ln Bisbal i St•lvnUultt. Oil·.: J mnnc Cristuu. (l:lm). LLUNELL: Cunt d'ruuistnt. Cohlu Juvenil d•· ll<'ll puig. Di1·.: Jos••p M. B!'rnnl. (Sm). 10.00 PENTACRMIA 14.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUS ICAL 11.00 EL Dl-\ DE L'OIE~'T Pro¡.:rumució rt•nb1111rlu n partir d~ lt>, ¡wtit•ion' CJUt' .,¡, nostre' oi;onts hun fo·t ol o·ontl',tncior de Cntohmyu '\lú•ira, tt•l. 202 :i5 35. Repetició dt•l prob'l'llmn l.'mès el tlijou•. CASANO\'ES: Re~pon8oris d1· Nadal. E.'t'olania de Montserrat. Cor i Orquc;,tra d'Antic~ Escoli\Jls. Gregori Esu·a<lu, org¡w. Dir.: L.-~ncu Segu•-rn. {75m). 23.30 NOCTURN l\'lúsica per acabar el din. a o•{~t•t•ec rlP Maró Jaué. Pres~ntació 00.30 REPERTORI DE NIT DIUMENGE, 22 DE DE· SEMBRE DE 1996 07.00 L'OBERTURA Mú.ica per comen~ar l'I dio. Recnll d ·obre" brell:! prc•eutudro per Pilar Suhirà. 09.00 l\IÚSIQLES l\ÚSTIQUES CARDOSO: Missa Regina cueli. The Sixteen. Dir.: Horry Christophers. (25m). MOZART: l\1.issn hre,..j;¡. KV 275. Agnès Mdlon. Elisabeth Graf. Oly Pfaff. Frunz-.Josef Sclig. 1\.iilncr K:unm~rchor. CoUegiwn Curtusinnum. Dir.: P eter Nl'umun u. (19m). BACH: '·ChriJ!t lug in Todcsbanden" (Jesucrist jeia en ela lligllllls de la mort), cnntutn BWV 4. EmiJy Van E vera. Caroline Trevor. Charles Dunil'is. David Thomas. Tuvcrnt>r Consort and Pluyct·s. Oir.: Andrew Parrott. {19m). BR'GCKNER: Te Dcum. Joan Rodger.. Catherine ~\u­ Roger•. Kcilh Lewúo. Alu~tair Miles. Corydon Singers i On¡uestra. Jamcs o·oounell. orgue. Dir.: )Jatthew Be•t. (23m). HAYD.Jii: Te Deum per u l'Emperatriu )faria Tert•sa, Hob. XXillc!2. Jorg Hcring. Harry van der .Kamp. Cor de l'iens de Bad Tolz. Tafelmuaik. Dir.: Bruno Weü. {Sm). lLOO TRANSàfiSSIÓ EN Dl- llECTE DE LA MISSA CONVENTUAL DES DEL 1\lONESTIR DE MONTSERRAT 12.30 DrvERTU1ENT Un migdia musical on es combina la música amb la informació i la participació dels nostres oients. BLOC DE NOTES. EL TRENCACLOSQUES. SAC DE Dl'BTES. 9 I kOO " A LA MANERA DE. ... "' Rt•rwticiú tiPI programa emè~ el dijou• al wsprt•. 16.00 TEMPORADA D'ÒPERA HE CAT>\Ll!NYA ~fÍ;SIC\ ROSSINT: Lu M'alo di •l'ta, for~a ciuuiro. Alr~Huntlro Corbelli. Tt'r~•u Rin11holz. llnmon VurgoR. Nntuh• clt• Curoli•. FrunreHrn ProvviMionnto. Fulvio Musbo. OrquPstro cio Cumhru Anglesu. Dir.: Murt•t•Uo Viot li. (86m). 17.45 TRANSMISSIÓ EN DlRECTE DEL CONCEilT DE NADAL l>E LA CORAL SANT J O HDl DES DEL J>ALAU DE LA MÚSICA CATALANA. Conr~rt homl'nntge u Oriol Mortorell. Ohrt•ij d1• rliVI'r!io• autors. ORITTEN: Contota dt• Sant Nicolau. Corul Sant Jordi. Orquestro Simfòniro de BntTI'Iona Nocionul tlt• Catalunya. 20.00 SELECCIÓ HE J AZZ P r ogruma dedirnl a lo mú•iro dt> jan amb guió d' ·\lbt·rt \laUofré. ROSSii\'I: Vetllades mu!!icals, primera part (4 cançons). Eva ~lei. soprano. Fahio Bidini. piano. (16m). SCHUMAl\"N: Konzertstück p!'r a piano i orquestra op. 92. Darú..J Baren· boim. Philharmonia Orche•tra. Dir.: Dietrich Fischer-Dil'.!lkau. (16m). HAYDN: Nocturn n. 4, Rob. ll:28. Robert Dobn, Oauta. Lajos Lencsés, oboè. Orquestra de Cambra Eslovaca. Oir.: Bohdau Warchal. (15m). BACH: "S••lig ist dcr Mann" (Feliç nqu~ll home que supot·Ul la temptació), can tata BWV 57. Nen solista dels PrtiLS Cantors de Vienn. Pu ul Esswood, contralt. Kurt Equiluz, tenor. Ruud van der .Meer, bui:<. Cor de nens dc Bad Tolz. Concentus Musicus de Vienu. Oir.: Nikolaus Harnonrourt. (23m). WEBER: Simfonia n. 2. Orquestra Simfònica de la Ràdio dt> Baviera. Dir.: W. Sawallisch. (18m). TRAEITA: Obertura en Re ~{. EMemble Giovanilc Ambroilltno. Dir.: halo Lo Vetere. (Sm). 13.00 GRANS Ii\'TEGRALS 22.00 CONCERT rnL\GINARJ Guió i •clcN•ió: Raimon Colomer i Joan Vives. 23.30 NOCTURN .Mú~iro J)('r u;·ubur d din. Presrntadó o ctlrl'I'C dl' Maró Jnn~. LA ~fÚSICA DE CA.'ffiM DE XOSTAKO\'ITX. Quartet dt' corda n. 6. op. 101. Quart!'t Brod.•ky. (22m). Quart!'t dc cordo n. 7, op. 108. Quartet Xo•tako•'itx. (12m). Quartet de corda n. 8, op. 110. Quartet Bt·odsky. (20m). 19.00 ALMANAC Un copni drl'tinut 11 evo(·nr r·rvinre l'ls fpts mf¡, rl'prpsentatiu~ dt•l pasAot mu•ical. Guió i selet·rió d'À.l<·x Rohlt>R. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 20.13 SELECC IÓ DE NOVETATS Pl't'K<•ntorió dt• lrH últime" novetats ilist•ogr·itfiques a1>nre¡:udeo al mer·cut. Espai pa1t·ocin11t per Di.qro~ Cn~trlló. 22.00 AGENDA l\lt.:SICAL 22.05 TEMPORADA DE l:OBC co;-.;CERT rnr¡·gh.trat p<'r Catalunya ~1ú•ira l'I elia 21 df' dP'ol'mbre de 1996 ni Palau de la :\fú.,i•·n Cutnlona dt> Bar!'elona. LALO: Simfonia Espanyola. op. 21. BERUOZ: Simfonio fantàAtiro. np. U. Sil,iu Marcovici, violi. Orqut'~tra Simf<iniro de Barcelona i Norionnl ri•• Catuluuyo. Dir.: Eünhu lnbaJ. 23.30 NOCTURN 00.30 REP ERTORI DE NIT DILLUNS, 23 DE DE· SEMBRE DE 1996 VENÈCL\: Souulll per a Ouutn n. 3. Sabine Dr,•iPr, Oauta. Irene Hegen, piano. (10m). TXAIKO\SKI: Elt•wa 1)('r a orquestro rll.' corda. Orque,trn de Comhrn dd Sudi)('St cl'.\Jt•mnn)·a a Pforzheim. Dir.: Paul \ngert'r. (6m). l·i.OO BUTLLETÍ DE NOTÍCI ES I AGENDA !UUSI CAL MúHi<•n per ocuhm· L•l dia. PrrhCntadó a <·urt't'L' d'Alfred Cf'lnyu. 14.13 LA CAI'Il'ATA DEL CAFÈ 07.00 L' O BEHTURA Múijira rwr començar el eLia. Recull d'obres br!'us pr¡,sentadrs 1wr Joan ViveK. lndou butlletins informotius i agl'ndl's mu~irals. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 TEMPS DE LES !\lUSES Una hora de mÍisira barrora pn•¡,¡.mtatla per J oun ViveR. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCiES 10.08 CAPSA DE MÚSICA 10 SCH UBEHT: Simfonin n. 3, D 200. Orquestra Rnyu l Conccrtg11bouw. Dir.: Nikolnus Har·non('Ou rt. (24m). BOCC IJER fN I: Sextet de c01·da n. 1 en Mi b M, op. 23. Ensmrhll' 415 ( 19m). MOL!QUE: Con~l.'rt per· o Ouuto i orquestro en re m. Alain Murion. Orquestr o Filharmòrticn de lo Ciutot dt> Niça. Oir. Maximiano Vnhf¿;B, (21m}. Programa de múBca corni. Selerdó, guió i preH:nlllció: A.lex Rohlcs. CA.;'iTATA DEL SEGLE XX. EL RIP.fE DEL COR: ~ovelats discogràfiques. conCt'rts i notícies que fan rt•ferència al món coral. 16.00 CAPSA DE lfÍ;SlCA DVORAK: Concert per a ,;oloocel n. 1. en La }f (iostrumentadó de J nrmiJ Burgbaust>r). :\li lo~ Sadlo. Orquestra Filhormònira Txeca. Dir.: \'éclaY Nrumann. (33m). TUR.INA: El poeiiUl de una sanluqueña, Iontruria per ¡¡ violí i piano. Joaquín Palo mures. Michcl Wagemans. (24m). CATALAM: Ero e I..eandro. Orquestra Nncionul Warmia. Dir.: Silvano Frontalini. (16m). MOZART: Qullrlet de corda. KV 499. Quartet F'estetics. (35m). BALAKJREV: Trunara, poema sinüonic. Orquestra Simfònica de l'Acadèmia d'Estat d'URSS. Dir.: E. Svetlanov. (21m). DELALANDE: Te Deum. Solistes vocals. Les Arts F1orÍS!Ionl~. Dir.: William Christie. (20m). BO~ DE 00.30 REPEilTORI DE NIT DIMARTS, 24 DE DESEMBRE DE 1996 07.00 L'OBERTURA Mú•ic·a r)('r comt·nçar el cioa. Rrt·ull d'obrr~ hr<'ll' pre•l'ntad<!l> per Joan \ ivl'1!. Inrlou butU<•tin• informatius i agendes mu•irol•. 09.00 BUTLLETf DE !'IOTÍCIES 09.08 'fE~IPS DE LES MUSES Una horu d<' músiro 1111rroro prl'seuLudo peo· Joan Vivi!R. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE MÚSlCA HAYDN: Simfoniu n. 60 " II distr ullo". Philhot·monin H ungarit:"o. Dir.: Antal Doruti. (25m). SAJNT-SAENS: Concert per a piano i orque~ trn n. l, op. 17. Pascal Hog(o. Philharrnonia Orchestra. Dir.: Charles Dutoit. (30m). SPOHR: Quartet dt> corda n. 3. op. 11. :'>lew Budapest Quartet. (20m). :\IOXWSZKO: Flis. obertura. Filharmonia Pomorska B}·dgoszcz. Dir.: Robert Satanowski. (llm). NTCOL\1: Sonalll a lre Viol da Gamba. Ricercor Consort. Dir.: Philippe Pierlot. (13m). BOYCE: Simforúa n. 1. Vit·tuosi di Praga. Dir.: Chantal Wuhrmann. (Sm). RAVEL: Le Tomheau de Couperin. Claude Helffer, piano. (23m}. CI!ARPENTTER: Missa de lo vigilin de Natlal. Alan Walker. AListuir Flurti'l'. Jnmes Turnhull. Bt•n Coop!'r. Andrcw Rnpp. Cor del St. John's College dc Cnmhl'idge. City of L>udon Sinfouia. Dir.: George Guesl. (30m}. 13.00 GRANS INTEGRALS L\ MÚSICA DE CA.,tBRA. DE XOSTAKOYITX. Quartet dc corda o. 9, op. 117. Quartrt Borodin. {28m). Quartet de corda n. 10, op. 118. Quartet xo~takovitx. (2-1tn). 14.00 BUTLLETÍ DE !'IOTÍCIES I AGENDA lfUSICAL 1·1.131\lOl\lEI\'TS LÍRICS ABRAHAM: Blume von Huwoii. e:..tractes. Margit Sehramm. Hudolf Srhock. Ferr·y Gruhcr. Cm· Günth!'r Arudt. Orqueotra Simfònica de Berlin. Dir.: Wcrncr Schmidt-Boelck!'. (l8m). SERRANO: La Dolorosa. Josê Picaso. Delia Rubens. Santiago Rumalle. Lily Berchman. Jou quin Deus. Orquestro de Cambra dl' Madrid. Dir.: Montorio > 1\nvarro. (36m). RECITAL AL CASTELL DE TROLONET. Àriet. d'òpera italianes. Montoerrat Coballé. Orque~lra lírica de Radio France. Dir. GianFranco :\fasini. (45m). ZIEHRER: Der Fremdl'nführ¡or (ària). Edita Gruberova. Orque;,trn de la Ràdio de Munic. Oir.: Rudolf Bibl. (4m). 16.00 CAPSA DE lfÚSI CA BAX: La vigília de Nnrlal. Orquestra F'tlharmònica de Lon· dreR. Dir.: Brydl'n Thomson. (18m). BEETHOVEN: Simfonitt n. 5, op. 67. Orqucbtra Filharmónica de Viena. Dir.: Carlos Kleiber. (33m). ALIÀBIEV: Sonata per o violi i piuno en mi m. Lievon A.mbarpumyan, violí. Mikhail Yoskresensky, piano. (22m). ROMAN: Te D!'um, cantalll. Suijunne Rydéu, Roprano. Per-Erik Lindskog, tenor. Cor de Cambra Eric Eric~on. Conjunt Barroc de DrollninghoLm. Dir.: Eric Eric~on. (22m}. STALDER: Concert ~ra Oouto i cordo rn Si b ~1. Willium &•nnt'l. Orque~tro de Cambru Anglr•o. Dir.: Howard GriffitbA. (20m). SCHUBERT: Quartet dl' cordo n. 2, D 32. Quartet ll1t'lo~. (17m). DEL: Conct>rt pt>r a Ol1,'llC op. 7 n. 3, ffWV 308. llt r·bt>rt Tarlwzi. Conccntu s MusiruR dc Viena. Dir.: Nikoluns Tlnrnonconrt. (16m}. BOCCIIEIUNJ: Sinúonio en Si b M, op. 35 n. 6, G. 514. Cantilena. Dir.: t\driun Slwplwrd. (17m). HA"'- 19.00 GRAVACIONS liJSTÒRI QUES ENREGISTRAMENTS DE 1961. RO USSEL: Simfonia n. 3, op. 42. Or·queijtt·u Nocional de Frnnço. Dir.: Cbarlcs Mu11clr. (24m). PONCE: Sonatn romàntica. Andr~s Segovia, ¡,'llitarro. (21m). MOZART: 6 t•ontradnnbe~. h."V 462. En~emhle Mozart dr Viena. Dir.: Willi Boskovsky. (9m). 20.00 BlJTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGE."'(OA :\1USICAL 20.13 GRAl'iS OBRES 'ft>btiit'~. Margarct Cu th<•ritH' Robbin. Chorlt>s Bn•u. Anthony RolfeJohnson. Roh<·rt IJnlt'. Snu l Quirk<·. Co t· Montcverdi. Engli~b Buroque SoloiKts. Dir.: .John Eliot Gnrdincr. ( 116m). HA..VDEL: El Mar~bulJ. 23.00 MISSA OEL GAI,L TransmisRió en dir·ertc eles d(,) Mone.~Lir de Mont~erTnt. 02.00 REPERTORI DE NIT DIMECRES, 25 DE DESEMBRE DE 1996 PROGRAMACIÓ ESPECIAL DE "i'ADAL 10.00 BACH: Oratori d<· "'iudol, BW\' 248. Liw :u,,...,on. Elisalwtb von MogmL'<. ChriMoplr Pregurdicn. Klou, 'lfrrtrm. Cor i Orquestro Barroro d'Am,tc•r·dum. Dir.: Ton Koopmon . (143m). LASSUS: Lectioncs MotutiJroc el«' Noti vitol«' Cbristi. ln•ieme vocal e Daltrocanto. Ac<·ademiu del Ricc•rc•are. Dir.: Dnrio Tnhbia. (16m). 13.00 RECITAL DE NADALES. Cm·lo Bt>rgt111zi. Gumpuldskirchncr Spatzen . Orr¡uc•M ra Simfòrrka de Iu Rñdio Au~triorn. Dir.: Paul 1\ngen•r. (SOm). 14.00 LISZT: L'Arbri' tir Nadnl, lliM últimes peccs. Frédéric Gevers. piano. (20m). OLTRA: Nadales Arreu, suite per a cor i cobla. Orfeó Català. Cobla Sant Jordi. Or·feó Català. Dir.: Jordi Casas. (23m). STRADELLA: "Ab, troppo è ver'', cantata de Nadal. Lavinia Bertotti. Roberto Balconi. Roberta Gioa. Gian Paolo Fagotto. Cristina Mintello. Antonio Abete. Cor i Orquestra de l'Accadernia del San to Spirito. Dir.: Sergio Balestra cci. (32m). BARTOK: Nadales romaneses, BB 67, Sz. 57. Zoltan Kocsis. piano. (llm). CORELLI: Concerto grosso op. 6 n. 8 "Per a la nit de Nadal". 1 SoliMLi Vcneti. Dir.: Claudi o Scimone. (15m). WALTON: Quatre Nadales. T he Finzi Singers. Dir.: Paul Spicer. (8m). 16.00 SCIIÜTZ: Història de la Nativitot. Ian Partridge. Symphoniae Sacrae Cbamber Ensemhle. Philip Joncs Brass Ensemhle. Cor Heinricb Sebütz. Dir.: Roge r i'\orringtoo. (39m). l!AJWREDI~1: Concerto grosso pel Santíssim 'Jadal, op. 3 o. 12. .Membres de l'Orquestra Filharmònica de Berlín. Dir: Herbert Von Karajan. (llm). AQUIN: ''Jiioel en récit en taillc''. André lsoir, orgue. (7m). STS NADALES TRADICIONALS CATALANES. Orfeó Català. Dir.: Jordi Casas. (15m). TEIXIDOR: Invitatori de Nadal. Tenport> vcntus trio. (3m). RHEINBERGER: Der Stern von Bethlehem, cantata de Nadal op. lM. Rita Streich. Dietrich Fischer·Dicskau. Cor de la Ràdio de Baviera. Orquestra Simfònica Graunke. Dir.: Robert Heger. (48m). VALENTil\1: Simfoniu a tre, per il Sontissimo Na tale, op. l n. 12. Northwest Cbamber Orcbestra of Seattle. Dir.: Alun Francis. (10m). A. SCARLATTJ: O di Betlemme altera, cantatu pru.torol. Nancy Argento, soprano. So!Btes instrumentals. Cor i Orquestra The English Concert. Dir.: Trevor Pinnock. (16m) .. TURJNA: Navidad.. op. 16. Orquestra Ciudad de Granada. Dir.: Juan de Udaeta. (16m). SOMS: A l'infant del pessebr·e. Cobla Ciutot de Girona. (4m). RESPIGHJ: Lauda pPr a la Nativitat del Senyor. Patriciu Rosudo. Louise Wmtcr. Lynton Atkinson. The Richard Hickox Singer·s. The City of London Sinfonia. Dir.: Richard Hickmc. (25m). SCHMELZER: Souata Natalitia o 3 Cbori. Coneeotus Musicus de Viena. Dir.: Nikolaus Harnoncourt. (3m). BACil: "Cottlob! nun gebt das Jahr zo Enrle" (Uoat sio Déu! L'Wly ja ~·acoba), cuntato BWV 28. Paul Esswood. Kurt Equiluz. Sigmund i'iinL•gt•rn. SoliJolt'h i Cor del• Petits Can tor' de \il'no. ConccnlU!t mu•iru~. Dir.: '\ïkolou• Harnom•ourt. (16m). 20.00 BOCC11ElU"il: \'illunrico~ al Nocimicnto de Nut•stro Setior .fcsu Chl'isto, ¡wr u suli>tt'li, r·or· i orqut-HII'IL Solist~>s vorals. Cup<•llu Suntu Cecília cie lo Co tNlnJI de Lurcu. Ot·qucstra lit·ico-siuúòui<·u dc•l Tra trl' de Giglio. Dir.: Giunft·ltnco CoMmi. (21m). PLERNÉ: Les cnfunts u 13cthlcrm, núsu•l'i t' fi clos ports per a solistes, l'Or do nens i orqo~stnr. Sn li Ktr•s vcH•nls. .Maitrist• i Or·qlwstt·u Filhormònico de Rihlio frança. Oir.: Micbcl Lu~arrr·t> dt> Rozt'l. (57m). TORELL!: Concerto u 4, en forma dt• Posto r·nl pel Sontí~~ím 1\mlnl, op. 8 n . 6. Conjunt de \Cnt de l'Orqu estra Filharmòniro dt· Berlin. Dir: Herhert \on Jo.uruJ an. (10m). TRES X\.D\LES. 1\taorirt' Andrí-. trompl'la. El~ Pt>tits cantors dt: Saint-Louren t. Dir: Françoill Raohrr. (6m). BAI..BASTRE: D<·ux 1\ocl>. hour¡.,'llignons. Andr·é r~oil·, orgut•. (7m). 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT cnr·t•gifltmt p<·r Cutalunya Míisi cn ('( din 15 de desembre de 1995 al Rrinl Moni'.S· tir dc Sant Cugat del Vallès. Concert dc Nodal do I'Escolarrio dtl Monltior-rat. OBRES de Francesc CIVIL i Joun CEREROLS . Es!'olunio dtl Montserrat. Dir.: lrt•ncu St'~arra. (69m). 23.30 NOCTURN Música per arabor ri din. Prcst>ntoció a r1irrN' d'Alfred Celayo. 00.30 REPERTORI DE l'HT DUOUS, 26 DE DE· SEMBRE DE 1996 07.00 L'OBERTURA .Mú~iro prr començr11· el din. Recull d'obreR breoH ¡wt'sentadcs prr· Joan Vives. Inclou butlletins informatiu s i agemlrs musiculs. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE MÚSICA STBELJUS: Simfonia n. 1 op. 39. Orqut>stra Simfònica de Bo~ton . Dir.: Colin Dnvi..•. (38m). BEETHOVE:'\: Cantata pel nomenament de Leopold JJ. :'\odinc Denizc. Jnmes Doing. Hobcrt Gi<>rlach. Corf i Orquestra Philharmonia ~ocio­ nal cie Cracòvia. Dir.: ]<'on-Poui P enin. (25m). MOZART: Qointrt amb clarinet, KV 581. Jork Brymer. Quartet AIJegri. (34m ). .MENDELSSOIIN: Concer·t pPr a violí. piano i orquestra dc eordu en r·r m. Gidon Kremer, violí. .Mnt·thn Argcrich, piano. Oa·qucsll·a d•• Comhrn Orpheus . (36m). SCHEIDT: Variarions sobre una gallarda de John Dowlnnd. Ccrmon Brass. Dir.: Enriquc Crc~po. (6m). RICHTER: Simfonia en Si h M. Orquestra de Cambra Eslovara. Dir: Bohdao Warcbal. (12m). CAVALLI: Lauda Jerusalem, salm. Gahrieli Consort & Playt>rs. Dir. : Paul "\1cCree,h. (9m). 13.00 GRANS I NT EGRALS LA MÚSICA DE CA.\ffiRA DE XOSTAKOVITX. Quartet de corda n .. 11, op 122. Quartet Borodin. (19m). Quartet de corda n. 12, op. 133. Quartet Brodsky. (28m) e ~- ;r 146 14.13 MÚSICS DE CATALUNYA MJUIAUD: Scuramouchc. Mon Mar-Tres. (9m). GARRETA: Suite en Sol. Orquestra Simfònica Ca talana . Dir.: Antoni Ros Marbà. (30m) .. FAURE: Nocturn n. 4, en M.i b M. Sofia Puche, piano. (9m ). GUDUOAN: Conc<>rt per u fagot i conjunt instrumental. Grupo Círculo. Dominit(ue Dcguines, fagot. Dir.: José LllÍs TE'mt>s. (16m). CILEA: Doc..~ àries de L·Arlesiona i Adriana Lecouvrer. Jaume Aragall, tenor. Orquestra de la Ràdio de '1nnit-.. Dir: Lamherto Gardelli. (7m). ROGER: Per a Lilinna. Hisiao-Lieng Liu, piano. (11m). SUBIRACRS: Cants del retorn (3 cants). Maria Dolon~ Aldea, soprano. Montserrut 1\1ua·torell, contralt. Josep Benet, tenor. Rufel Subirachs, bariton. Jordi Rirart, baix. Piano i direc<·ió: Rafel Snhirach.~. (l2m}. 16.00 CAPSA DE l\1ÚSICA Uno bora dl' música barroca presentada p~r Joan Vives. MOZART: Concert per u dos pianos i or·queslra, KV 365. \1 adimir Asbkcna~y. Daniel Burenhoim. Orquestra de Cambra Anglesa. (26m). BRt:CH: 10.00 BU'TLLETÍ DE NOTÍ- = ·~ 14.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES l AGENDA MUSICAL 09.08 TEMPS OE LES MUSES CIES ;;;¡ ¡;;;- 11 Snnfnnin n. ;j, np. 51. Orque•tro Iu Go·wunclhon• cic• Leipzi¡;. Dir: h.urt "o•nr. (;{2m) \'I\ \LI>J: Snnuto lll'r 11 'tolí 1 tontinu n. ï, F \11111, H\ 6. Fnhio Bioudi Hmultlo \le~snndrini. \lourtiiO "'ndtlt•o. Pnolo Pun d<'>lro. Holf I.i•lc·~nnd (15m). 'STE:\111 \1\1\1 \H: Snüfrid, op. :l. llriku \hlf.n. Cumor "'lil"'(ln, Gii,tu Ztwkris•on. Pt>r Enok~Mm. Cnr dc•l Ccuwnt Hali i Orcltlt'slru Simfc!níeo de Cütebnrg. Di1·.: Nrc•mt• .liirvi. (21m). CAMR IJ\ 1: Simfoniu rnnc·t•rtunt pt•r 11 nuutu, dns 'iolins i nrtptes11'(1, c·n 1\1. Fnuwu Ht·doudi. Or·q•w~tr·u dt• Cnmhm tlt• Miltl. Dir·.: Punlo \nglict·i. (16m). HANDEL: Con•·eo·tu gro~sn op. 6, n. S. \;•nd••my of St. Mnrtinin-tlm-Fit•ltl... l>ir.: lonn Bntwn. (16m). MENDELSSOill'\: Simfouiu pt•r u c·onlu n. 2. Ort¡uo•stro dt• Cnmhrn ,\ngh••n. Dir.: Wíllium Bou¡.:hton. (9m). ,¡,. n., 18. l0 CO"'CERT DE SA.'\T ESTEVE Trun•mi-.iío t•n din•t•t¡• dt's drl Pnluu dt• Iu \tú•icn Catnlono. Cor·• mfuntil' 1. 2 i 3. <..or jO\ e . Orfró Cntolú nir : Comitu Gun·io i Jm·tli Co•ud. 21.00 "A LA :\lANERA HE ... .'' Ln t•omitlot t·n~ pt·opo•a i t•ouwntu In múoit·u que Li a~'Tndu. Gwú i pr!'NI'Jilurití dt> Joan Vives. Produrt'i6 dc Dolors Busqut•t•. 2:$.00 NOCTURN Mlosicu pn u~ubur el clin. Po·eseutucitÍ u ••tln·cc d'Alfred Ct•luyn. tJ¡;, per Joan "lve,. Jndou butUetin" informatius i ngende' mu~ical-,. 09.00 BUTLLETÍ DE ~OTI­ CIES 09.08 TE:\IPS DE LES JfLSES Una hora de música barrot•u pt·csc•utndu per Joan Vh cb. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍClES 10.08 CAPSA DE MÚSICA H.STRAUSS: Simfoniu domè~ti­ cn, op. 53. OrquPstru Fübarmòniro de Vi<"na. Dir.: Lorin ~I!tazel. (45m). C.Pb.E.BACH: Concert per a cla\"lJCÍ i cordes. Wq 29. Ton Koopruon. Orqu~tra Amsterdam Buroquc. (20m). CRCEC: J\Ielodieg ¡wr o 'l'CU í orquPstra. Barbara Bonnpy, 5oprano. Hakun Hagt•¡:ord. baríton. Orque-tra Simfònica de Coteborl!. Dir : ~ec•me Jani. (28m). RAYD~: Trio per a viola baríton. viola i ~ioloncel Hob. XI:97. Jobn H"'l. Dn\id )liller. Fortunato Arico. (17m). DOl\lZETII: )fú•iro de buiJet de Dom Séba-.tien. Philharmonia On'hl-stra. Dir.: Antonio de Almeida. (21m). :lofE:\"DELSSO~: Obt'rtura Ruy Bla•. Orqu~trn Simfòrúco de MontréoL Dir.: Cbarleo Dutoit. (7m}. CHARPENTlER: LP• quatre estacioQS, H. 335-338, molc~. Françoi... f• SemeiJaz i 1\'olinú Rime. soprano~. Lt Parlément de )1~ique. Dir.: Martm Gester. (28m). 13.00 GBA.''iS INTECR.U.S 00.30 ' I"ÍJSfCA UEL SEGLE XX LA )IÚSICA DE C..UffiRA DE ZIM)fEJUt\1\~: Conrert pt>t" o XOSTAKO\'ITX. Sonata ¡wr a •iolí i piano. op. 13-t. Da•id Oi•trak. S•iatosla• Rirhter. lrompl'lo i ":\ohody know.. the trouhlt• I "ff". llokan llardt>nl>t'rger. Ortptt'•lrn Simf'onit·u dl' Iu RòcliQ clt•l Sudoest d' \IPmanyo u Baden-Baden. Dir.: 'ltrhat'l Ci!'lc•n. (I-1m). PE:\'DERECKJ: Simfcmia n. 2, ·'Sínfuniu olt• "'ladul''. Orque,tra Simfònica NDR. Dir.: Krzy¡.ztof Penden•cki. (31m). HE"JZE: Quortt·t dt•rordn n. 5. Qunrt1•t de <·ordu Artlitti. (2Sm). SCHONBERG: Quutrt· ¡¡c•·cs per n cor mixt, op. 27. Membr~~ tll' Iu London Sinfonietta. BBC Singcrs. Oir.: Pi••rre llcml<"l. (1 lm}. Ort(UI',lru 02.00 REP ERTORI DE NIT DIVENDRES, 27 DE DESEMBRE DE 1996 07.00 L'OBERTUitA .'otú~ira per romen~ar 12 c•l dia. Rcrull d'obre~ breu" pre,cnto- (31m). Quartet de corda n. 13. op. 138. Quartet Brodslq. {21m) 14.00 Bl"TLLETÍ DE :\OTICIES I AGE't"DA liLSICAL Lido''. òriu f.\ 368. \t'odt•m) of St. 'lurtin-in tlw Fidd,, Dir.: f.t'nrwth Sillito. (Sm). TELE- 't \!\"'\: <..onrrrt Jlt'r a oboè d'amor, rorclu i continu. Canwrato Bt>rn. Dtr.: Thomu• Fiiri. (Hm). Programació realitutda a partir dt• le., pet:irions que eh no•l:r(>• oicnt.s han fet al conte..tador de Catalunya Múl'ica, tel. 202 35 35. 21.00 GRA..~S 11'\'TÈRPRETS HEINZ HOLLIGER. HONECCEH: Concert de ramhra pPr a flouta. com unpès i orqueotra de corda. Aurèle Nicolet. Arademy of St. Martin-in-theFidds. Dir.: Ne•ille l\Iarriner. (17m). BACH: Sonata per a oboè i davecí n. 5. BW\ 529. Chri~tiane Jaccottet. (llm). .\tOZART: "Speroï •icino il 23.30 l\OCTI.rlS 'lúsica per acabar el diu. 22.00 .\CEND.\ m;SICAL Pre,t'ntació a càrrec de ~faró Janê. 22.05 ELS "JOSTRES CONCERTS 00.30 REPERTORI DE 1\'lT CO~CERT enr•·gi~to·ot pn TV3 l'I diu 10 U(• d~st•mhre dt• 1995 al Paluu dc lu Maí~iru Cntnlunu. CONCERT m: NAD \L. Val!.o~ i poltltu·~ dt· Iu fnmíliu STHAUSS. Oo·qlt~Stt·u Simftlnic·u del VaiJiog, Dio·.: Jonli :\torn. (87m). DIUMENGE, 29 DE DESEMBRE DE 1996 23.30 NOCTUllN pt•t· tu•nbar t'I dia. Po·t'ol'ntoriío n Nlrn•c d' \lfred Cela}a. 00.30 REPEitTORI DE NIT DISSABTE, 28 DE DE· SEMBRE DE 1996 07.00 L'OBERTURA "t1Ü•it•n per cmnençur el dia. Recull d'nbrt•• br.. u~ prt'•t'utadt·• pl'r Pilnr Suhirò . 09.00 \fl:SICA PER A COBLA BER~ \T: Cn-tt•lló dt· Fnrfanya, ~unlann. Cohlo Juwnil dt> Bt•Upuog. Dir.: Conrt'JifÍÓ Rumió. (6m). M \JITIJIIEZ CO!\fÍJ\: Fra Curí. pot•mn simfilnir ¡wr n tlul"l t•ob(,.,., nrpu i timbulcK. Cobla l'tto•clitt•rròniu. Cohlu La Prinripltl dt'l IJ¡))m•gnt. Dir.: Je•tÍ• Vt•nturu. (l Lm). C.\SSÜ: L'llt•t• blau~, •m·duna. Cobla La Prin¡oi¡Jul dt• La Bi~hal. Dir.: Jo•t·p Cu,•ú. (13m). D \:'~!SES C.\TAL.\.YES: Ball plo de rnvaDt·t><. dt• St. Feliu dt• Pollurol~. La mori•ro, d~ Gt·rri tlt• In Sal. Coblo La Principal de lo Bi•hnl. Dir.: Prr.- DurÍ••. (8m). ALBERT: Contant ni P"''"bre. Cobla Ciutat dt· Coruua. (•lm). Rt·petirió dl'l dijouM. prOI(l"lllllU 07.00 L'OBERTURA Múi!ica per començar el dio. HtwuiJ d ' obt·es breus pt·Cllt•ntades per Pilot· Subir·à. 09.00 MÚSIQUES ~ÚSTIQUES 1\tú~iru 10.00 PE:'\TACRA."tlA 14.13 EL DU DE L'OIL"iT Latzara. Roberto lnvernizzi. AI<"S;;andro Stradella Con'<Orl. Dir.: E~tf'van Velardi. (86m). t'fil¡., el 11.00 El- OIA DE L'OIENT Programat·i6 rrnlítznda a partir de le• p<'tit•ion~ IJUP e]ij no~trl'& oio•nt• hun (('I ol contt•stodor dc Catttlunyn Maíoiru, tl'l. 202 :~;; 35. 20.00 L'ÀUDJOVISUAL Un Jll"llgruma d' .\Jf'"< Curi na. 22.00 GRANS OBRES PORPOR\: Doriudo. d()rmi unror?, cantata pt•r In nit de Nadal. no~itu Fri•ani. Marro J .E.BACR: Das Ver·trnucn dcr Christen auf Gott (La confian~u de Crist en Dén), oda bobre l'I oalm 77. Christopb Pregardien, tenor. RheinÍ(<che Kantorci. Da& Kleine Konzert. Dir.: Hernumn )fax. (17m). ZELE:\XA: "Preguem a Déu tot poderó,... motc·t per o baix i orquestrn (Salm 150); Z 105. Kart-I Pru,a. Orqu<"'tra Filharmònica Txeca. Oir.: Luhomir :\latl. (13m). D\'ORAK: Ot;u e.ançom bíblicfUe8, op. 99. Brian Rayner Cook. baríton. Orque~tra Nacional Escoc~oa. Dir.: N!'emt' Jlini. (25m). ESTEVES: Missa a vuit vcul!. Conjunt vocal Currende. Soli.•tes in•tl"ll mentals. Dir.: Erik \'on Neve!. (22m). BUXTEHUDE: Et·bnm dich mein. O Herre Con. Gn·tu de Reyg:here. Jomes Bowrnan. lan Roneyman. M:ll'C Vun Egmond. Ricercar Coru;ort. (19rn). 11.00 'I'RMSi\llSSIÓ EN DIRECTE DE LA 11ISSA CO!\VE!IiTUAL DES DEL '\l ONESTIR DE MO:\lSERRAT 12.30 DfVERTii\IE.I\¡"f Un migdia mn~ral on e.. combina la mti-u-a amh la informació i la participació deh• nostres oien~. BLOC DE :'iOTES. EL TR~CACLOSQL~S. SAC DE Dl"BTES. 15.00 '·A LA ~IANERA DE...." Repetició del programa emès ,.¡ dijous al vespre. 17.00 TE.UPORADA D'ÒPERA DE CATALUNYA JUÚSICA MOZART: La clemenza di 'l'ito, òpera en dos actes. Gi!bllo W'mher¡;b. Caral Vanf'Ss. Christine Barbaux. Delot-es Ziegl~r. .'olarthu Senn. Kontertvereiningung del Cor de l'Òp(•ro dc Vitna. Orquestra Filhannònif'u de Vtena. Dir.: Riccardo Mutti. {136m). 20.00 SELECCIÓ DE JAXZ 11.13 LA Programo rft•dicut u In mú~ir·a de ja7.7 amh guió ll'Aibl'rt MoUofrt;. CAFÈ 22.00 CO!'tCERT ntAGlNARI Guió i sdccr·ió: Raimon Colomer i Joan \ Ï\"1'~. 23.30 NOCTGR~ Música per ucnbur ('[ dia. (I CÒrl"('l' d¡• Mnt·ó Prt' SI'liiOI"ÍÍl Juné. 00.30 REPERTORI DE NIT DIUUNS, 30 DE DE· SEMBRE DE 1996 07.00 L'OBEllTURA Música pPr c·omen~ur el diu. Rt>cnll cl'ohri'R bn•uR Jlrl'Rt'ntades per Jonn Vivc•. Inclou lmtllt'tinR infr>rmntiuK i Ol\t'ndt•• mu•icul~. 09.00 BUTLLETÍ DE ~OTÍ­ CIES 09.08 TE:\IPS DE LES Mt1SES Uno hora dt> mÚ•Jro horroro pre•rntado per Joan \'ive•. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE MÚSICA PROKOFrEV: Sintfoniu n. 4, op. ll2. (vtli·Hió de 1947). Orquestro Nocional de Fnu1ça. Dir: Mstisluv HoKLt·opovitx . (43m). TAn'rJNJ: Scmutu pt>r o \'Ïolf, violoncl'l i rlu,'Ïrrmhal. R.A.4. Trio Locntf'lli. (17m). NIELSEJ\: Conr·l'rt pt•r n nauta i orc1uestrn. Per Fl!'mstriim. OrqucRtra Simfòniro de Iu Ràdio Sutrn. Dir.: EHn-Pr•kko Soloncn. (18m). '\L\ORJC \LS DELS SEGLES XV,\. VII\.\ IJ. (Selt'crió). Collr•¡;iurn Vo~·alc dc Wolfgang Oir.: Colònia. Fromme. (16m). BEETHO\.E:\: Soootu pt'r u piano n. ~. op. 7. Dnnit>l Borr•nboim. (31m). FRA.I\CK: El r·oçodor malt•ït. poema Himfònic. Orquc•strn Simfònica ric· Hu~ilr•u. Dir.: \rmin Jordun. (16m). VERDI: Aril'' dP MucbPth. A¡,'l'll'-< Bolt~o, Or<¡ur•stru mrzzosopt·nno. Sintfònit·o dt•la Ròòiu de Munic. Dir.: Alberto Zeddn. (19m). 13.00 GRANS INTEGRA LS LA MÚSICA DE CAMB RA DE XOSTAKOV11'X. Quartet de corda Jl, 14, op. 142. Quartet Xostakovitx. (27m). Quurtt•l dr> rorda n. 15, up. 144. QuurtN Borodin. (37m). 11.00 BUTLLETÍ DE NOTAGENDA MUSI CAL iciES I CANTATA DEL Programa de muSJca cot·nl. Selerció, guió i pt·escntnció: ,\!ex Roblrs. C..\..~TATA DEL SEGLE XX. EL RiniE DEL COR: 1\o\'Plats discogràfiques. concet·LJ; i notícies que fan rt>ferl•n· cia nJ món coral. 16.00 CAPSA DE ~fÚSICA BACH: Sis contrapunts dc L'art dr la fuga, BWV 1080. Musica t\ntiquu de Colònia. Dir.: (22m). Goebel. Rdnhard SCUUBERT: Simfonia n. 2, O 125. Academy of St. Martin-inNeviJJe Oir.: tbc-Ficlds. Morrinl'r. (27m). BAnBER: Concert pet· a violí i orqttestra. op. 14. Hu Kun. Orquestra dc cot·d:s anglesa . Dir.: William Bougbton. (23m}. GUIRAUD DE BORNÈLB: Tres cançons. Jpan Luc Madier. cant. Hen·~ Berteam., cornamuses. ~fauricc '\foncozet, nautes, xirimia. Pascal Lef!'U\Te, viella de roda. Thomas Bienahe. Jacques HA1DX: (18m). Détraz. Simfonia n. 49 "La pas,ione··. The Eng)ish Concert. Dir.: (21m). Pinnock. Trl'vor BRAHMS: Fantasies op. 116. Gcrhard Oppitz, piano. (24m). KBATXATURIAN: Spurtacus, suite n. 2. Orquestra Nacional Escoceso. Dir.: Neeme Jür\'Í. (21m). STEFFANI: Crudo amor, morir IrrÍ sento, duet. Clau(Lio Bertini. Ro66tma Cavino. Arcadiu. Di:r.: Attilio Crcmonesi. (9m). 19.00 AL!\'IANAC Un espai destinat a evocar reviure els fets més representatius del possat musical. Guió i selecc·ió d'ÀJeJC Robles. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA :\fUSICAL 20.13 SELECCIÓ DE 1\0VETATS Presentació de les últíme• novt>talb discogràfiques aparegudes ul mercat. Espai patrocinat per Di~cos CasteUó. 22.00 AGENDA MUSICAL omai ce-'Dlt' , R\ 681. Btatu• Vir. Clnru Tukar,, rno•no,opruno. Uunwusi S7.ihia, soprano. Cor \todrigol dt• Bmlop~st. Dar.: \ïrtuosi. Bun~orinn Ferenc Szl'krn•s. (7·~111). 23.30 NOCTLRN Mú..ico pet· ucuhtu· l'I di:s. Prrbrntoció a ròrrt•r d' \lfn•d Celnyn. 00.30 REPERTOR I DE NIT DIMARTS, 31 DE DE· SEMBRE DE 1996 07.00 L'OBEH1'URA "lt1siru p11r r:omt•nçur t•l diu. Rt>cull d'obre• hrt'Uh prt•so•nladc~ per Joan Vivt·H. lrwlnu hutlll'tins iuformutiu• i ugr•odt·~ mu;.iruk 09.00 BL'TLLETÍ DE NOTÍ- CIES 09.08 TE:\IPS DE LES \1l SES Uno hoa·a dt• mú•i<"u hut-rora presentada per .Toon Yi"' '· 10.00 Bt.'TLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE M(JS ICA 0\0RAI\.: Llr•grntiP~, op. 59. dc Simfimi••n OrqncHru Bamheq;. Oir.: Nt•r•nw Jün i. (40m). Tl~LEMANN: lno, runtuta drnmòticu. Barbnna Sdilir·k, soprano. M u~ ica AnlitiiiU dt• Colònia. Dir.: Rr•inhurd Gocbel. (32m). MOZART: Comwt P<'r a pinoo i orque~tru o. 13, K'V 415. Vlndimit· \~hkenazy, soÜbln i dir!'ctoa·. Philhunnoniu Orche"lro. (28m). SCllill1 <\.'\'~: QuarIN dt' cordo n. 2. op. 11. Quartet Via :\Tova. (21m). ll \.\fO EL: Concerto gro~o'o op. 6 u. 11. Academy of St. 'furtin in th..Fíelds. Oir.: lona Brown. (15m). POULE'IC: Quatre mott•ts rour lc tt'mps de noel, Jlt'r n cor mi>.t u cappelln. En-.•mhlt• Yornl dr ProwncP. Dir.: Hdí'tlt' Guy. (10m). IIUMMEI.: Cnncl'rl ~·ra trompl'to i ortJllt'stru .. n '1i b \1. John Williruham. \cudemy of St Dir.: 1\tm·Lin-in-thr-Fir•ldH. Nt>~illf' Muninrr. (16m). SOROZ.\BAL: Black. el pB)u'<o. Lcdn Borda~. Alfredo 1\.raus. Henoto Cesari. Cors Líric~ d!' Orquestra 1-Ji,pn,·ox. Conrcrts de :\1adrid. Dit·.: Poblo Sorozó.hal. (78m ). \'ERDT: ·•Qunndo oi lrggo in Plutarco·'. "Comt! spleodído e ¡,'Taodc", u•·ius de I ;\fnsnndieri. Cario llngonú, u•nor. Amhrosinn Singer.. Royal Pbilharmonic Lnmherto Dir.: Orbcstro. Gm·dt>lli. (lSm). OFFENllACll: Bnt·hnblnvn (cxtractl's). J unc Rhodes, ml'zzosopruno. 0•·qursLna de Bordens-Aquitpnio. Dir: Hobcrto Beo:t:i. (7m). 16.00 CAP SA DE ~tÚSICA SCHUMANN: Simfonia n. 3, op. 9i ''Renana". New Philhnrmonia Orchestra. Dir.: Etiabu lnhul. (36m). MOZART: Sonata pt'r 11 ,.¡oli i piano K \ 376. I. Perlmnn. O. Borenboim. (18m). BARTOK: Concert per n orque,tro Sz ll5. Orquestra d.. rE,tat Hongarès. Dir: Jñno' Fl'rcnt'sik. (3im). ROSE:\)fL'LLER: Con6tebor. Cantu;. Küln. Dir.: Konrad Junghünf'l. (15m). ROwSSEL: Quartet de rord:s op. 45. Jannt•ke van der ~leer. Wim de Jong. llenk Cuitturt. '"~oia de Hoog. (20m). SPO HR: Concert per o cltu-inet i orquestra n. l op. 26. Karl LeiRtrr. Orquestt·a Simfònil'a de la Ràdio dc Stuttgart. Dir.: Rufud Ft·iihbeck de Burgo;,. (20m). DVORAK: El colom ÒC'l host•, p11cma sinúònic Op. 110. Orquestro Simfònica dc la Rudio de Bnviera. Dir.: Rufucl Kuhelik. (19m). ;;J ¡¡¡o = ... ..!!;! e el' ;¡· 14 6 19.00 GRAVACIONS HISTÒ- RIQUES DEL E~REGJSTR..t\.'\IEJ\J'S 195ï. Hll'\DEMITR: Dan,e~ ,imfònique.s (1937). Orque;;trn Simfòoic.a de la Ràdio dt• Ba,iera. Dir.: Eugen Jrn·hum. (32m). STRAHXSKI: Jor dtcnrtes. Orquestra Simfònira de In Ràdio de Ba~ieru. Dir.: lgor Strovinili. (23m). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 1 AGEi\1lA ;\IT!SICAL 20.13 GRANS OBRES 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT enregistrat prr Cutnlunyn Múbica el dia 17 d·agosl de 1996 u l'Auditori Pon CWJuls d'El Vendrell. À'VI FESTIVAL INTERNACIONAL DE MÚSICA PAU CASALS. PERGOLESl: Stabat Matet·. F.COlipneri Laudate PERIN: Dominum. VIVALDI: Ce,snte, 13.00 CRANS rNTF:CRALS LA MÚSIC1\ Ol~ CAMBRA DE XOSTAKOVlTX. Snnutu per o violu i piano, op. 1<17. Yuri Bashml't. Mikhuil Muutiun. (36m). 14.00 Bl tT LLETÍ DE NOT ÍCI ES 1 AGENDA l\fUSICAL 14.13 ~~O~t ENTS LÍRICS PUGNAN1: Wer·ther. Mario Cd i Adulberto Andrcani, re('itatlors. Anthony Flint, vinli. Toi~uk<• Yamosblto, violonr·d. Orquestra dt' la Suïssa Jtatiana. Dir.: 1\lorc Andreae. (99m). 22.00 AGENDA MUSICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS 13 CONCERT t'nre¡ò,trnt per CotuJunyu }fúsico c·l diu 21 de dt•~~t•mhre de 1995 o r \utlitorium Dio~on u l de Barcdonu. CONCEHT DE NADAL. OBH ES DE M ENDELSSOHN. nEN \lX EMENT, SEGLE X.X i \fÚSICA DE "1/ATIAL. CoruJ Sunt Jordi. Dir.: Xsn·ier Sans. (SOm). 23.00 PROGRAMA ESPEClAL DE CAP D'ANY 03.00 REPERTORJ D E l'iiT DIMECRES, 1 DE GE· NER DE 1997 10.00 CAP SA DE ) I(SICA D\'ORAK: Simfonia n. 6, op. 60. On¡uestru Simfc)nica de Lonclr·¡•n. Dir.: Witold Howicki. (44m). VIVALDI: Conc•crl n. 7, op. 3 "L'estro urmonico". Tbe Eu¡;li•h Concert. Dir: Trc>vor Pinnock. (10m). SCHt:BERT: Trio op. 100, D 929. Trio Fon t¡•nay. (•14m). HOSSINI: Oh..rt m·n de l'iiperu "La Ct'llt"rt•utolo''. Phill111rrnonia Orrhe•lra. Dir.: Tullio Serafin. (9rn). IL\YTIX: Snln· Rc·gína. n ob. XXillb:2. Mnni~¡ue Zunt:ILÍ. Jennifcr Lunt• . .lcnnPuu l Fouchecolu·t. IJ¡·¡·nard D<'lt•tré. Le Purl1,1n~nt de Mu•ique. Dir.: Murlin Gt•ster. (23m). SCHUl\IAN"'I': Com·ert per a piano i orqu¡•;tru, op. 54. Mortho Argrricb. Orqlll'~tra de Ctunhrn d'Em·opu. Dir.: Nikn lauR llnrnom·ourl. (30m). 13.00 GRANS INTEGRALS LA MÚSICA ORQLESTRAL DE BACH. Concert pt•r· o violí, co c·clo i continu, BWV 1041. Sirnon Standage. Tht' English ConC'l•rt. Dir.: Trevor Pinnock. (15m). Concert per a •iolí, corda i continu, BWV 10.12. Simon Stunduge. The English Concert. Dir.: Tl'(~vor Pinnork. (18m). Conc·<·•·t per a dos violins, corda i continu, BWV 10~3. Simon Stnnrluge. Elizaht'th \Vilcock. Tbe Engli•h Concl'rt. Dir.: Trc,•or Pinnock. (16m). 14.00 BUTLLET Í DE NOTiCIES I AGENDA MUSICAL 14.13 EL GRAN SEGLE Programa dc música antiga. Select'ió, guió i prcHf'nturió a càrrN· do Joan Vives. VIVALDI: La s,•nna festeggionte, ~erenatn a tre~. Lella Cuberli. Helga Muller. Siegmund Nimsgern. Cappella Colonieosis. Dir.: Cloudio Scimone. (90m). 14 16.00 CAPSA DE MÚSICA u., BEETIIOVE!II: c·rinture~ de Prcunl'teu, op. 13. Orqu<."stra de Curnhro d'Europa. Dir.: Nikolnus Harnoncourt. (69m). 'l'OBRES: "Mós no puc•do ser". Al Ayrr Espnñol. Dir.: Eduurdo Lópt•z Banzo. (Hm). TXAJKOVSKl: Cooct>rt pc>r a piano n. 2, op. 44 (versió originuJ). Pt·wc· Donohoe. Orquestra Sirnfòniea dc BournC"mouth. Dir.: Rudolof Burshni. (47m). ABEL: Sinúonia op. 17. o. 2, en Sib M. Tbc Hanowr BuncL Dir.: Aothony Hnbtt'ud. (llm). TELEMANN: Trio sumrtn pPr n lluutu de bec, oboc'• i h.c·. l'n mi tn. Cnmc•rata de Colòniu. (9m). '\10ZART: ExRuhotc, juhilnte. K\ 165. Barboru Booney. Conc•entus Musit•us de \ït'oo. Dir.: Nikolaus Harooncourt. (15m). 19.00 NOUS INTÈRPRETS BRAffiiS: Sonata ¡wr a violoncel i piano n. l, op. 38. Oriol Aymat. Roser Bcnmguc>ras. (25m). PIAZZOLLA: llistoire tlu tungo. Yucari Cousincau, •ioli. Uvaro Pierri, I(Uitnrra. (20m). B.\CH: "Die 't't•lt• ruht in Jc•,u hünden-, ària de la cantata BW\ 12ï. Franre•c Blanl'o. Alb!"rl Díaz, piano u quatre mans. (7m). 20.00 BL'TLLETÍ DE NOTÍCIES I AGE..'\'DA m:SICAL 20.13 SELECCIÓ DE NOVETATS Pre•c·ntació de Jt>, últimes novetats di-eogràfiques aparegude.; nJ mt•n·at. &pai patrol'inat per Dil!ro~ Castelló. 22.00 AGENDA MUSICAL 22 05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT enrc¡ò&trnt per Co tolunyn Música d dia 19 d'agost de 1996 a l' Esglé~ia Parroquial de Torrot'llo de ~1ontAJi. XV fESTIYAL IXTERSACIO:\AL DE \fÚSICA. BfBER: Battalia. ~ASSE­ NAER: Concerto arrnonico n. 1. BACil: Concert di! Brandenburg n. 5, BWV 1050. TELEi\IA.\'N: Suite per o coreJa en Sol \1. "La Putain... PLÀ: Concert a fiaulu i orque~tro IV-2. Kate Clul'k, nouta. Nicolos Mazzoleni, concertino. Orl(uestra Barroca de la unió Europea. Dir.: Boh nn Asperen. (7-lm). 23.30 NOCTURN 00.30 REPERTORI DE NIT DUOUS, 2 DE GENER DE 1997 07.00 L'OBERTURA i\1úsicu per comt>nçar el dia. Rc•rull d'obres breus presentadrs per Joan Vivt,s. Inclou butllotins informatius i ugcodcs musi!'als. 09.00 BlffLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 TEJ\1PS DE LES MUSES Una hora de mú~il'n barroca prest'ntada per Joan \'heo. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE MLSICA G \DE: Simfonia n. i, op 45. Sinfooictta d'Estocolm. Dir.: X. .liirvi. (31m). BEETIIO\ EN: QuurtN dc corda op. 18. n. 5. Qual'l~>t de cordo dt• Tokio. (28m). C.Ph.E. BACH: El 'it>nyor viu, Cantata Wq 251. Burbara Schlick. Hilke Ht'lling. Wilfried Jocheos. Gottbold Schwarz. Rbl'iniijdll' Kantoreí. Dos Klcine Konzt'rt. Dir.: lJ¡•rmann Max. (36m). \ IEUXTE,1PS: Concert per 11 \'ÍOÜ n. 4. op. 31. Itzhak Perlmoo. Orque.•tra dc Paris. Dir.: Daniel Borenboim. (30m). MOZART: Divertirneoto pet· o 6 instrum!'IIts de vent, K"V 252. Grup de Vt>nl de lo FilhorrnÒmt'a de Bt>rlín. (12m). LISZT: Festklüngt• (SonR de ft>~tu). Orquestra Simfònica dc Buclupc>Rt. Dir.: Arvúcl Jóo. (20m). BlBER: Sonata n. 11 ''Sono10e tam Ari•. quam Aulli; servio•nte.". FrC'ihurgt'r Borockordu•,tc•r ConI-Ort. (4m). 13.00 GRANS INTEGRALS LA MÚSICA ORQUESTRAL DE BACH. Concert prr n flauta, violí, c(n,;cèmbaJ 1 or<ruestra BWV 1044. Wilberl Hnzelet. Andrew Manze. Ton Koopmao. Onruestru Barroru d'Amsterdam. Dir.: Ton Koopman. (21m). }1ovimtnt de conc·ert, BWV 1045. Pavlo Bezno•iuk. Tbe Brondenburg Con!\Ort. Dir.: Roy Goodmuo. (Sm). Conrt'rt dc Brnnd~:nburg n. l, BWV 1046. TIIC' English Concert. Dir: Trevor Pinnock. (19m). Concert de Brandenhurg o. 2. BWV 1047. The Engl.i¡;h Concert. Dir: Trevor Pinnock. {12m). Mú~i~a per acabar el dia . Presentació a cñn·ec d'Alfred Celuyo. 14.00 BUTLLETi DE NOTiCIES I AGENDA 1\JUSICAL H.l3 MÚSICS DE CATALUNYA SCHUBERT: Sonata per a fiaulo i piano D 821 "Aqwggione". ¡\niem Serra. Mont~crrat Cosubó. (21m). GEHHARn: EpithuJamioo. Jon• Orquestra "íat'iooal d'E~pnn}a. Dir.: Etlmon Colomer. (22m). BLA.J'\'CAFORT: l'iotes d'antany. Sofia Pm·bc, piano. (14m). VTVALDI: L'hiv..,rn, de Les quntrc estacions. Orquestra de Cambra de \'ilo-Seca. Dir.: E• e• lio Tieles. (10m). GffiB0-.,5: Fantasies \'11, UI ; VI . .lonli Savall. Clll'istophc Coin. Ser¡;i CaHadcmunt. (7m). SORS: 5 sl'gnidillas. Morta Almujano. ~opruoo. Jo,é 1\ligul'l Moreno, guitarra. (12m). B \CU: Coral BW\' 658 P. Jordi 'Il. Bou i Simó, o l'orgue dt• Poblet. (6m). 16.00 CAPSA DE MÚSICA HA."iDEL: Delirio amoroso. Cantata fi\\'\ 99. )lagda Knlmór, soprano. Orquestra de Comhra Fraoz Liszt de BudupeRt. Dir: Fl'i~:oryes Stíndor. (38rn). MENDELSSOTIN: Sinúouiu o. 4, op. 90 "ltaliuna". Orqur,.lra Festhal de Londres. Dir.: Alexandt>r von Pitamil'. (30m). DE LA BARHE: SuitP per O 0uuta travcBgl!ra i continu n. 2 t•n Sol M (pruner UiJm,). Stcphen Prl'•ton. flauta. Jordi Somll. •iola de gamba. Bla.ndinc \erlet, do•iC"èmbuJ. Hopkin!\On Smith, tiurba. (19m). J OACHIM: Conct•rt per a violí i orquestra n. :1. Takoko Ni;;hizuki. Orquestra Sinúònira de lo Ràdio de Stuttgart. Dir.: ~Irir lllimky. (35m). BOCCHERI'\1: Quartet dt' rorda op. 58 o. 4. 245. The RC'volutionnry Drawing Room. (17m). ROMAN: Suite cm ReM. Pc•tita .\lúsica de Drollningholm. Ort[Ut',trn de Camhra del Museu Nodonnl. Estocolm. Dir.: Claude Gt-llt'toy. (21m). SCHUBERT: Salm 23, op. poHth. 132 0.706. Kurin Pohl, Drigitto• Domhardt, ~oprano. Claud.ia Groswurn i AHtrid PiJzeckl'r, cootrults. B••md Cosper. piano. (5m). e 19.00 PEI'\"TAGRAMA P rc•grama de divulgació musicul. Guió i reolitzociú: Pere Bur~~ i Àlex Roblc·~. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCI ES I AGENDA MUSICAL 20.13 "A LA ~JANERA DE ...." lm ronvidat enM proposa i c·omt•nta la mti•ica qur li agrada. Guió i presentació de Joan Vivl's. Producció dc Dolors Bnsr¡ucts. 22.00 AGEN DA J\JUSICAL 22.05 ELS NOSTRES COI\CERTS CONCERT f'nrt'¡,oistrnt pt>r Catnlun)a \1ú•icn el dia 20 d'agost de 1993 al Palau Episeopal de Solsona. Xlf CICLE DE COI\CERTS D'ESTIL. Obres de RA.'IEAI.J, CAMP, MOSCA, F.COUPERIN, D.SCARLATTI i A.SOLER. Ludo~icn Mos<'n Manud Camp, ¡>iano. (79m). 23.30 NOCTURN Música per aeuhar el din. Presentm·i6 u cilrrcc d'AJf,·ed Cclaya. 00.30 MÚSICA DEL SEGLE XX PETTERSSON: Simfonia n. 2. Orquestro Sinúònicu Escocesa de la BBC. Oir.: AJun Francis. (46m). PA.NUFNIK: Conce•·t per a fagot. Hobt"rt Thom pson. London Mu•iri. Dir.: :\fnrk Strpbrn•on . (20m). '1-U..IPIERO: Quartet de eordn n. 6 '•L'arru di !\oil". QuartE'! de rorda Orphcus. (18m). 02.00 REPERTORI DE 1\lT DIVENDRES, 3 GENER DE 1997 DE 07.00 L'OBERTURA Música per comcnçnr el diu. Recull d'obrt•s brf•us prt>~entn­ des per Joan Vivrs. lndou butlletins informatius i agendes musicals. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 TE~fPS DE LES ~lUSES Una hora de mÍIRira harrot•a pre~entada per Joan Vives. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES (24m). BLOW: Oda al casament. Alfred Deller i .Mark DeU er, contra-tenors. Philipp Todd, tenor. Maurice Beçan. baríton. Orquestra de Cambra dt>l Festh•al de Stour. Dir.: Alfred Deller. (14m). HAYDN: Trio per a viola baríton, 'iola i ,;oloncd Hob. Xl:10l. John Hsu. Da,id )fillcr. Fortunato Arico. (9m). WESLEY: Simfonia n. 5. Orquestra de Cambra Milton Keynes. Dir.: Hjja¡-y Davnn Wetton. (15m). 13.00 GRANS INTEGRALS LA MÚSICA ORQUESTRAL DE BACH Concert de Brandenburg n. 3, BWV 1048. The English Concert. Dir: Trevor Pinnock. (11m). Concert de Brandenburg n. 4, BWV 1049. The English Concert. Dir.: Trevor Pinnock. (16m). Concert de Brnndenburg n. 5, BWV 1050. Tbc Engl.i.sh Concert. Dir.: Trevor Pinnock. (21m). 14.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA lfUSICAL 14.13 EL DIA DE L'OIENT Programació realitzada n partir de les peticions que els no•trcs oientR han fet nl contestador de Cautlunya Música, tel. 202 35 35. 20.30 BUTLLETÍ DE NOTÍGrES I AGENDA MUSICAL 20.40 CONCERT EN DIRECTE Tran~m.issi6 des del Palau tle la Música Catalana de Barcelona. Obres d'OFFEiVBACH. KALMAN, LEHAR I J.STRAUSS. Veronika Kincses, soprano. J ozsef Csnk. tenor. Orque:;tra Simfònica Johann Strauss de Budapest. Dir.: htvan Bogar. l\tnldanc•ll, ~uite per a dues coble•. percu-.i6 i narrador. Monthcrrat Cri.,htu, narradora. Coble~ La Principal de La Bisbal i Selvatana. Bernat Sellents. per<'U-'i6. Dir.: Jo,l'p Prenaft"tn. (2·1m). BALL DE GITANES: Yals-jou•. Lo Quadrilla. Cobla Principal de lo Bi!•hal. Dir.: Frnnre~c Cossú. (7m). CARRETA: "Cannf'to", "Primavt>ra", ~urclone~. Cobla Barcelooo . (7m). GLOSSES POPULARS CATALANES: Caterina d'Aii6, !;;n Prre Gullc•·í. Rumón Pla, lrHoJ·a. Coblu Ba.-cdonu. (7rn). DELPECH: Cnvino, sordonn. Lo Principnl dc la Bishol. (3m). Dir: Custav Leonhardt. (23m). WACE'{AAR: La nit de reis, obertura op. 36. Orquestro Roynl Concertgebouw. Dir. : Riccardo Chnilly. (10m). ~1ENI­ CHETTI: L'Epifania del Sigoore. oratori en dues ports per a solistes, cor i ort¡ue•tra. Kate Camherucci. AntonrUo Pnlombi. Antonio deliu Santa. Franccsco Facini. Fronccsco Esposito. Accndemia l\1 uliicnle Toscana. Polifonies Luccbes!'. Dir.: Ilcrbet·t Handt. (51 m). GURD.TIEFF - DE HARTMANN: La Uuita dels Mugs. AJ¡ún Kre.mski, piano. (13 m). 10.00 PENTACRM1A 11.00 TRANS.l\11SS lÓ EN DlRECTE DE LA ~fiSSA CONVENTUAL DES DEL MONESTm DE MONTSERRAT Repetici6 del pt·ograma dijoUJI. emè~ el 11.00 EL DIA DE L'OIENT Programot•i6 realitzada o partir de les peticion' qur el• nmtre,o oient;> han fl'l nl cont..,.todor de Catnlunya )fú,tea. tl'l. 202 35 35. 20.00 L',\UDIOVISliAL Ln programo d'ÀJt', Cnrina. 22.00 CRANS OBRES APOLLONl: L'Ebreo, melodr-ama tritgic en un pròleg i tres actes. Simone AJaimo. Fernondo Costu. Dino di Domenico. At·mando Caforio. Paola Bidinclli. Fronrc.~co Piccoli. Cor "Ji'mnct•sco Ci11Ja" cie Reggio CulàLl'io. Orquestra Simfònica de San Remo. Dir.: Mnasimo dc Bet·nurt. (108m). 00.00 NOCTURN Músi(·o pt•r orobor el dia. Prc~entnci6 o còrrec- d'Alfred Celaya. 00.30 REPERTORI DE 1\lT 10.08 CAPSA DE i\fÚSICA BRAJC\JS: Sercnata n. 1. Op. 11. Orquf',trn de l'Úl•ter. Dir.: Ycrnon Ilandlry. (-17m). \lOZART: Simfonia concertant KV 297b. Aur~le Nicolet, Onu ta. Heinz Holli¡;!'r, oboi•. Ht•rmnnn Boumann, trompa. Klaus 'lñunemann, fogot. Atademy of St. Martin-in ·the-Fields. Dir: Nc,~lle MorriMr. {28m). WEBER: Sonata per n piano, op. 39. Dominique Mrrle1. {24m). DEBUSSY: El morliri dc Su1ll Scbastiii. Fro¡,rnwntfl Aimfònics. Orquestro Filhormc'miro de Rottcrdam. Dir.: Ja mes Conlon. 23.00 NOCTURN Música per acabar el dia. Presentaci6 a càrrec d'Alfred Celaya. 00.30 REPERTORI DE NIT DISSABTE, 4 DE GE· NER DE 1997 07.00 L'OBERTURA Música per començar el dia. Recull d' obt·es breus preSCJntodes per Pilar Suhirà. 09.00 MÚSICA PER A COBLA PRENAFETA: La vall de DIUMENGE, 5 DE GE· NER DE 1997 Oï .00 L'OBERTURA Música per t'Omen~ar el dia. Recull d'obres bn,us pre•rntadcs per Pilar Suhirà. 09.00 MÚSIQUES MÍSTIQUES BACH: "Licbbter Jesu, mcin Vcrlangen" (J esús estimat, el meu anhd), cantata BWV 32. Waltcr Gumhcrt. Hcne .Tocobs. Murius van Alt~:no. Max van Egmond. Cot· de nens de Honover. Lconhurdt Consort. 12.30 DIVERTlMENT Ln migdia musicnl on es cotnbinn la música amb Ja itúonnació i la participaci6 dels ooslre• oienth. BLOC DE NOTES. EL TR.EXCACLOSQUES. SAC DE DUBTES. :: -= a 9 B:' ~- 15.00 "A LA .1\IANERA DE... :• Repetició del programa emès el dijous nl vespre. 146 17.00 TEMPORADA D 'ÒPERA DE CATALUNYA MÚSICA IIEISE: Drot og Marsk (El rei i el mariscal), drama tràgic cantat. Poui Elming. Bcnt Norup. Eva Johannson. Kurt Westi. Christian Christiansen. Ange Haugland. Oie Hedegaard. Cor i Orquestra Sinlfònica de lo Ràdio ::\'ncionnl Dancea. Dir.: :\lichael Schonwandt. (157m). 20.00 SELECCIÓ DE JA'.l2. Programa dedicat a la mÍtsica de jazz amb gu:i6 d"Aibert ~lnllofré. 22.00 CONCERT ThiAGlNARJ Gui6 i selecci6: Raimon Colomer i Joan Vives. 23.30NOCTURN Música per acabar el din. Presentació a càrrec de Mur6 Jané. 00.30 REPERTORI DE NIT Fr~qü~udoo d~ Catalunya ~lú•ln pt•r rornan¡ur~ (FM). Baix Ebre, " ont•ià i Ril>•r• d'Ehr.: 102.5. T-.n Alta: 97.3. Prioral: 92.2. Alt Camp, Boix Camp. Baix Prnrd~•. Cuuca d• Bilrber• i Tarrugon~11 t05.-~. Baix Pem·d~.: 105.9. Ga.rriaue•, Naj!.urra, Pla d'UrgrU, So@arra, Sr5rià i Ur~rll: 91.9. Garro/: 91.9. Alt Peoed~, Anoia. Bag••; Ber«Utrlà: 102..1. Baix Uobrr~··· Eloruluni-o, v..n... Oeddr,ntal i \'aliè• Orieulal: 101.5.1\ta..... mr: 96.·11101.5. Ooana: 100.5. Sol•onk: 89,7. Girooòs i Pla de I'EotWIVI 96.7. La Sdva: 96.7188.7. 011i• Fm¡ttmlà: 87.R/'16.7. Alt F.mporclà i Ro•.,.,Uó: 90.8187.6193.7/96.7. Garroua: '17.t R•pollra: tOO.S/105.8. Cordaoya: 88.4. Alt Ur~: 88.6. p¡Dara Ju••à 1 PoUar. Sobiri: 88.6. Val d'Aran; 92.Rit01.2. 15 CONCERTS I DESEMBRE li h. Palau OBC. Pt•ter Frankl, piano. Didier Henry, narrador. Dir.: Lnwrt•nct• Fo~tf'r. Dutilleux, Mozart, Bonet. Txaikovski. 2 DESEMBRE 21 h. Centre Cultura Contemporània Suzann Stcfuno' ir, violonrt•l. Franco. Boniu;, Nin Culmell, Hofman, Tu, er na Bcrh. Hindemjth. (VIII Moo;Lra Catalana de \lú•it·a C:onll•mporàniu). 3 DISIMBRE 20,30 h. Església de Pompeia Robert dt· Iu Rihu, orp;ur. 11-l!'mann, Viola, Franck, :Mozart, dt' Palau Iu Rihu. Bnch. Cor· .Jovt· dt> l'Or·ft~Ú Cutulà. Dir.: Conxita Garcia. Joaquín ArhíH·or-ro, piono. St!'funo Palatchi, brux. Narci;;o Yepes, guitar·- 21 h. r·u. Cont·t•rt lwnè·lït• u favor dt• ht unitat de malalts tenninals dc sida dc r rt oHpitnl Snnt .Joan de Oí-n. 5 DESEMBRE 21 h. Ca~al del Metge .lm·tli Savall, 'iolu dt· gamba. (Europa en concet·t). 10 DESEMBRE I 9,30 h. 2 1 h. Sala Cultunl Caja de Madrid Palau Uelentt Buyo, piano. Gt·oruulos, Turina, Lccuona, Montsalvatgc, CaNtillu. On¡ucotra Simfonia Vm·sòvia. Dczso Ranki. piano. Dit·.: Lord Yf'hudi Mrnuhin. Bt•t•thown. Concert commemoratiu drl80è uniwrsat·i dr Lonl Mt•nuhin. (Jbcn·amera). 1 1 DESEMBRE 1 9,30 h. 20 h. Conservatori Catedral Alunuw~ dd Const•rvaturi. piano . .4/bum de Colien. L)di<' Rifu, orp;ue. ju~t·p Giijpl'rt. tenora. Cabanille!>, Ba¡ruer. Havrnl. (L'Orgut• a lo rat!'drol de Barcelona. Euroconcert). 12 DESEMBRE 21 h. Palau Thumos Harnp~on, harítun. Groig Rutenberg. piano. (Lied al Palau). 14 DESEMBRE 19 h. Palau OBC. Orft"il Català. Dir.: Lawr.-nce Foster. El PessPbrP, de Pau Caso.li;. 11 h. 19 h. Palau Palau OBC. Orf<'Ú Català. (Segona autlit•ió). Orquc~tro Simfòniro del Yollt-s. Dir.: Sol,·ador Brotons. I•'rRti\'al dr Vah.us. 16 DESEMBRE 21 h. Palau London Baroquc. Lot'lla \nderrion i Julia Gooding, sopranos. Mie·h¡wl ChunrP, rontratenor. Dir.: Charles Medlam. Hiindrl. ( Eurocom·t•t·t). 17 DESEMBRE 19 h. 20, 30 h. Hospital SL. Pau EsgléRio de Pompria Trio Unda Mal'i.•. Mt'tMica Bm·roca. Orr¡uCMtru tlt•l Santuari. Robrrt de la Rilia, orgue. Dir.: Josep Guinurt. Bawh, lliindt•l. dc la Hibo. (Concert dc Nadal). 19 DESEMBRE 20 h. 20 h. C8llal del ~fetge Saló de Cent 21 h. Palau Fltwdcr'R Rt•c•ot·det· Quartt·l. (Europa en concert). Gil Sharon, violí i viola. ldith Z'\i, piano. Schubert, PaganiiD, Pommbr>Wu. Burtítk. (Soli~les de l'OBC al Saló de Ct'nt). OrcrurMtra i •·or Tlw Sixtern. Dir.: Il. ChristophE"rs. ElMessie.s, dt' Hiimlel. (Fundorió "lo C:oixa".) 20 DESEMBRE 21 h. Palau 21 DESEMBRE 19 h. 21 h. Palau St. Felip 11 h. 18 h. Palau Palau 18,30 h. Ateneu Barcelonè.- 26 DESEMBRE 19 h. Palau Ot·ft•ó Cutulò. Con¡ Infantils i Cor Jove de l'Orfeó Català. Dir.: Jordi Cn~us. Tradir·ionul Conrt>rl de Sant Esteve. 27 DESEMBRE 22 h. 22 h. Palau L'Espai Lui" Et luurdu Aute. RuMdond Muslrul. fllau marí. 28 DESEMBRE 22 h. Palau Lws Eduurdo Ault~. 29 DESEMBRE 22 h. Palau Lui~ 30 DESEMBRE 22 h. Palau Lui5 Edu::tt·do Aute. 15 DESEMBRE 146 22 DESEMBRE 16 OBC. Sthio Mnrcoviri. •iolí. Dir.: Eliahu Inbal. Lalo. Berlioz. ~eri OBC. (Sc•gunu uudirió). A¡:rupot•ió Cor .\fuclrigal. Dir.: \firt>ia Barrrra. OBC. ('f.,rceru uudirió). Coral Sant Jordi i OBC. Concert de ~adal i homenatge u Oriol .\1artorcll. Cccíhu Rt•f.,'lJcro. flauta. JnèB Rc¡ruero. piano. (Associadó MassiàCarbnnrU). Eduanlo Autl'. TEM A qüt-nts molts detalls literaris i. musicals), 2 el que és més evident. és que la gent, cada comunitat, se les va fer seves, tant les t[ue ell mateix havia creat com les que havia après, assttmü i assimilat -que és la manera més perfecta de recrear-; la rara perfecció que Lots avui hi reconei.xem, la dignitat formal i argumental, l'especial delicadesa i claredat, l'escaienç:a dc l'<'motivitat i la franquesa que traspuen, la proporció entre grandesa i senzillesa, no són obra d'artifïci, sinó de vida intensa. llarga i autèntica, de decantació secular. 3 Només que ens documentem nua mica, observarem que el nostre cançoner, pel que respecta a folklot·e nadalenc, és pletòr·ic i singular com molt pocs en quantitat, qualitat i varietat. Aquest detall. ja dl' per si mateix símptoma de vitalitat, sensibilitat, cohesió i pet·sonalitat, hauria de fer-nos adonar que tota aquesta t·iquesa i diversitat és conseqüència directa -no <'S pot explicar d'altra manera- de la profunda, sentida i franca relació entre eJ nostt·e poble i les festes cle Nadal enteses en el seu senti.t més total. Malgrat tot, avui dia se'n coneixt'n poq nos i so n'ns en enca1·a menys, de nadales.'1 Les festes dc Nadal constituXen -i encara só n~ només que cada vegada d'una manera més desdibuixada des dc la perspectiva social- un cicle festiu complet de considerable impot·tància i significació doh'lnàtica i comunitàt·ia, amb tres parts ben definides: primer·a, l'Advent (període d e preparació: esperança dins la nil dels temps- fe en les }Jt"ofe.cies); segona, la Nit de Nadal (pnnt culminant del c-icle: neix el Salvador esperat- trenca l'alba: fe en la Redrmpció que ja llostreja); tercera, l'Epifania (L'univers reconeix la gt·andesa de Jesús -confiança en la divinitat del Messies, garantia de la universalitat, certesa i omnipotència de la redempció). Aquest cicle. el poble el coneixia, el vivia i el cdebt·a\a complet. La seva celebració fou la que va pr·oduir no sols tota la brotada de can~ons nadalenques, sinó també la seva pr-iruet·a diversificació. D'acord amb aquest cicle. doncs, les podem catalogar en: cançons nadalenques d'ambient pt·ofètic (pròpies de la prepa1·ació del ~adal); can~·ons de Nadal pt·òpiament, que celebren l'acompliment d'aquesta esperança i, finalment, Ics qu<' fan refer~ncia al significat i transcendència de l'adoració dels Reis d'Orient. Dc les primeres cançons -les, diguem-ne, profètiques-, se'n conserven, en forma de docmnents escrits, di versos excmpla t·s. Des del punt de vis1a argumental, solen estar molt en la línia de l'inici dc l'evangeli segons sant Mateu; des de] punt de vista mllsical-i padant molt en general-, el seu discurs melòdic és d més acostat a les estructnt·es modals del cant pla (doncs, de totes, lc>s que tenen un aire més at·caic). Avui es pot dir que la seva presència és només testimonial. TEM A (! g a ''adoració dels pasto,.., de Van der Goes 32 632 El segon grup - les cançons de Nadal-, el més car acterístic, és nombrós i variat. En totes hi sol haver df'talls significatius, fonamentals, de revet·èocia i d'ar.atament. Parlant més en general, són o bé d 'ambient festiu, de gatzara col·lectiva, o bé tenen un Lirat intim, familiar. Moltes -les podem consid(•rar "tipus"- es complauen a jugar. amb senzillesa i al-legòricament. amb el binomi hivern I ft·edor / tenebra- pecat versus prima, era I calor i clarot·- redempció, i amb la utopia consegüent que podríem il·lustrar amb la frase: allò que esperem i que f s tan. tan gran (la Redempció / la Primavet·a) és, ja , present, tot i que sembli mentida, en això tan, tan petit i indefens (I1nfant Jesús I Ja poca, mínima activitat solar del solstici d"hivc>rn). Gran part de les rançons d'aquest gt·up descriuen o es viurn en medis i amb protagonistes page~:~os -agricultors, pastors-, com si fos la cosa més comuna, òbvia i natural: 5 la societat que les va crear i les gcnenlcions que Jes van rebre i les van fer rcviu t·e m·u una societat rural, amb tota la propietat d 'aquest adjectiu. 6 Aquest fet n'explica la naturalesa i el cm·àcter, en justifica no només l'estil sinó també l'ús i la direcció de les metàfores i en fa comprend re la veritat del contingut i el sentit de la seva tradició. Les cançons del tercer gt·up, presents en Ja dava- 1lada d el cicle festiu, són menys nombroses però moh t1t:~pecífiques. També es pot dir que ban anibat als nostt·es dies en mans de la tradició esct1.ta. Com les del primer grup, tenen més a-viat un to narratiu i anecdòtic, sense abandonar, però, aquell segell de veneració i d 'ingenuïtat que caracteritza totes les cançons de Nadal. Actualment, moltes cançons del cicle de les festes d e Nadal han pet·dut la seva vigència col·lecti~ a i ja han quedat dipositades -però a Ja nostra disposició- en les vitrines de la història. en els engorjats quiets dels anius. Malgrat tot, tm nombre limitat però representatiu d'aquestes petites i precioses, inefables i subtils obres d'art ba sobreviscut -vital i tenaç- en nosaltres. S'endevina, però, que alguna malura les ha tocades -o ens ha tocat. P(•rquè podem constatar que: I. Les festes dc Nadal, avui dia, estan canviant de signe. L'element religiós -embrió de la celebració comu nitàt·ia de la festa i de tot l'entorn- cada vegada hi és més subordinat i menys viscut i ~:~entit col·le('tivamcnl. Es va diluint i , en cet·ta manN·a, rnistifïcaul. I , solwetot, la societat -no els individus-, que ha estat laïcitzada mediàticament i política, no s' hi vol sentir compromesa, amb la eeligió; prefereix deixar-se endur per a1tres intet·essos. 7 Pet· aquesta banda , el coneixement i, sobretot, la com- r I¡ 11 q 11 IJ v s I ~ v 11 u s li j d l ll L l t TEM A prensió, el respecte i la supenivència d e les nostres cançons de I\ ad al tenen un futur com a mínim precari i inadequat. 2. La composició, les inclinacions, les motiYacions i els capleiúments de la societat actual s'han modificat. Sorgeixen , poten ts, els tarannàs disgregador a. Els estils dC' vida macrourbans s'han convertit en idt'a l indisniminat per a tota la societat~ les preocupacions dc lt's ciutats solen dur el segell de la individualitat, i la principal cohesió dels grups q ue s'hi fol·men ve determinada pels inter essos personals. 8 I aquest és un cull-iu nefast per a les :produccions dc signe comunitari. 3. Es lògic -però lamentable- que s'hagi modificat la naturalesa, el sentit i la funció prirnigènia de les nostres cançons d e Nadal encat·a en ús . Així, poden arribat· a esdevenir els típics clixés que apareixen d'esma anualment. i se'n desvia l'origen, el sentit i la propiNat. En el fons, avui les nadales són tma garlanda ocasional, no solen passar de decorat més o menys estimat. més o menys b en '·dissenyat", m~s o men ys escaient. I un decorat sempre és quelcom il·lusori i provisional, fàcilmen t suhstiluïble,9 no hàbil per a la tradició. 4 . Una inexplicable desvaloració del nostre propi patrimoni C'ultural permet que ens envaeixi una allau indisniminada i no selectiva de materials d'altres tradicions i cultures. Les raons amagades d 'aquesta invasió -que no són estètiques, ni dc riquesa cultut·al, ni socials- , les sabem tots i ens hi conformem. Si b é és necessari i molt sa que s 'estab leixin contaclos amb altres cultures , no és pas bo ni sa que sigui en fo nua d'allau -que no demana , ni r especta•·ia, processos d 'assimilació , sinó que desatTela i devasta el microsistema original, el nostre, indefens i d esemparat. 5. Com a societat , ja no tenim actiu el nostre llenguatge musiC'al matern , el propi de la nostra vida interiot·. No solament el tenim inhibit (suplantat, amb promoció inclosa i assegurada), sinó que ni tan sols sospitem que signi fonamental per a la nostra p<'rsonalitat, individual i col·1ectiva, i qu<' sigui tan important com ellle11cauatge dels conceptes, Ja nostra parla verbal. Les cançons de Nadal són obres musicals que, en el camí de la seva naixença, van trobar viu en les persones aquest llenguatge, dispost, ric i a ptmt; i així ens han puvin{,rut. 10 6. La nostra Aocietal s' ~-tutoproclama lliure, pet·ò és la més ccgall'H'U L sotmesa a les modes, p er voluntat pròpia, o per ini>rcia. Una comunitat així no acabarà rnai de comprendre, ni d 'assumir, ni de valorar Ics cosl's que' porlt'n p1•ogressar perquè són cstabks (ronccptr que avui C'O nfonen amh la immobilitat m01·boi!a) JH't·ò, t'n eonvi, es basquejarà pet· servir la frt' nètira inC'!1tnhilitat essencial dels con·ents c¡uc l' anosst'gllC'n. Aquest és un 11 naixement de Crist, cie Flémalle altt·e factor d ecisiu a l'hora d 'entendre l'actitud i la consciència de t·csponsabilitat actual davant d ' aquests béns que la tradició ens ha llegat per tal que els fem pcr·vim·e. Sigtú c•om sigui, però, tenim cançons de Nadal. Són put d 'un patrimoni pretèrit, amb trets propis i singulat·s, que es fa present en nosaltres i que ens ha esta t confiat. Els dipositaris hem can viat individualment i col·lectiva, però no tant que no sapiguem llegir i aprendre, en aquestes cançons. i més eniJà de Ja seva entitat sonora i circumstancial, una especial pCl-fecció i una dignitat poc usual, una t·at·a vivacitat i una personalitat distintiva, una gentilesa exquisida, una originalitat 1weciosa i ft•cunda ... , un esbós càlid d'nua manera de ser i d'w1a manet·a de fer que ens eren l'omunes. Són oom un bellíssim t·am de flors seques, idcntiGcahles, a utèntiques. En elles, hi és tot: el geni. la forma, el color, la intenció, la d elicadesa; lú falta la saba i l'essència. Només l'amor. la saviesa i l'enteniment sabran entendre-les, respeclar·-Ies en la seva fragilitat, tt·actat·-les i transnwtre-les a les futures generacions sense que s 'esfullin. í.n tegres. IEM A estat Iu dircct•i•'• i la p•·ofunditnt dt' lo possible int.N·nr·¡•ió. 3. Pt•r tunl, dt•• dc quolst•\•ol punt df' vista, no t~ pudo•n lt•nir com a rwt•t·~ d't·ntretenirnent ni,., pot t'onsiderar qru.' ha~in na;;cut i e-Li~uin destinades a oen it· lt·~ l'Ontingències d'un espectac](', dt• J'onln• que sigui, rin-um~lant•ial i heterogeni. Com tornpot· no es porlo•rr consirlet·ar, t'stri¡·tanwnt, con• u t·orn¡w;,it·ions pet· a un t·mH·er·t un se'ns ÍJ1VÍIII u t·nnlPmplat·-les tuub un u reelaborn<·.i/lqut•, si bé téinteurion~ i sovint t·ostulals tl't•nultimcnl t•stètk, lt•11 pol afectar no 11olunwnt t•n la seva diuwu~ió l'nl'llrul (textual i mt"iral), sinó tarnhé t'li ,.¡ 'eu caràcter i frnalital original~ -hil i que el(' molt('s M' n'hagi recuperat i 1'11" n'hagi pervin¡,"'rt rt•!.iStència Í ellaSt de )a Sl'\' 0 lwiJesa pret•isanll'nl l'li COn- p CCrl;j. NOTES: iOl ¡;:¡- -~ s e¡' ~· 146 34 (.31 L. És frec¡iit•nt b!'ntir a dir. B\ ui. que la religió ba ··rnntuminal" Iu purcKu original de le~ t•;>lt·hracions populara dclH Ruh.ticis -i d'ullr•·~ rdt~t•ionades amb al'livitats de la oaturalt•Ra n dtd cosmos-: ll'uutuvi, h!'m d'arlarir <JIW uquesl gènere de N•h•hracioos, des de l'angle comunitari i popular (no indi,,iduulilzant ni teoritzant: ui poble ~implemt•nt li r!''iultava a•'lell)at i útil viure amb. en i dc la naturaJe,u). de, drl moment en qui'> ,'han institucionulitzul sempre han mantin~ul algun o allrc lla~ d'unió amb aquciJu •·cligió que Ja bot·it•tat practicava, •4.'1Ji quina sigtú i es digui com es digui. A 1111'-R, el poble com o tul (qut• de per si és savi í t•rític sense necessitat de tenir espe1·it ri!•ntífir, i que no sol ser· rú agnòstic ni atf'u oi no l'hi ohligu.. n), mai no havia inll'tlJrctot el procedir tl(' la noturale-a -tant t'I mtinari com l'l'Xt'I'Jll'iouaJ. tant l'ordinari rom lïmpre5-iunant. tant respcrunÇUI COm cJ decebedor- hi!DSe la Íntf'rvt'Dt'ÍÓ d'una forçu, d'nu t'PAf~r superior a riwme i o l'univers. :uuh Iu qual forçu o és~r·r lo r·cligió ens hi relliga, en" hi relaciona: )Jl'T u la col·lcctivitnl, lo r·eLigió fou i ttat•uru é~ un vector comurtitnri insuhijtitui'hlc a l'energia del quo! o t'hi pots acordar o t'lú pot.'> oposar, però que no poL; mni dt•ixur a part. I. encaro m~~. aqueott•q rt•lrbrnrioos e.ri~ticn. ert!n compartide~ i t•ntra' o'll o formar part drl bagatge de la tradirió quan t>l pobl(' e•tavo prou format, quun la col·lectivital tenia lo coherència que li dona,·o caràctet· i pt•r·sonalital definida; i aquesta coherència Iu majoria de les I'Hgades fou impulsada tumb~ i nodriria, entre i amb nltr·es elements, per la rt•ligió que fos, nr¡rwlla que la societat ar•t•t•ptava de compurtir d'w1a manera particular durant prou temp' i amb prou estabilitat social; uou rt'ligió amh aqueatea ¡•ararterísliqul'~ é~ un factor poderosí"im de cohe,.ió social i 'hcnt•inl (i també polític: quants go,enluuts amb ~ull clínic'' no l'on apcl·lur al rer·ur·~ de la reli¡,'Íó i. .fim,, quanlb empcrudors, fornous, t•eis ... es vnn autoproclnn1a ,. -més o menys vehu)armmtdéus, o ew·nrntl!litms de les divinitats o e.'Cecutot·s rle J'oltísHim de tom pt•r· uuonseguir la voluntut,la llibertat i la nnió del poble que pt·etenien de go,ernar!J. 2. Tarnhé s· evidencien. en algunes cançons. eb ramin s tl' ultres rolturt>h: eminentment le.; dt> Ics zone~ d'influt-nrin i transvaoament més \'CÏne!l del Print·ip:rl o dels Paisos Catalan~. i d'altres tr·ut,es d'alguna melodia ctmtreor·opea en r·clat·ió amb les qunls rr o rs pol dctcrminur· amb mlll!aa precisió f¡uina ha 4.. Lu gr·un majotia d'aqtlt'slos ran~:on~ han abaMIIIlt•l nostr·c temps t'li for·rna de documents usrr·its, ja està li<,~: d'nit t•o•s no pa~SI'I1 dc Jll!l'CS que s'han irtll•rpl·t•tul i CliCOJtul CÏI'I'UIII~Inncial­ meul. ind.. ¡wruleuts delu 'ida i de Iu voluntat que lrs vo frr nt-ixer i l!'s fl'i a nr·r·ibar u les nove, ~t·nt•t·at·ion,; poqul'" "'o ni ben u saber dt• t•or -i. enl'ara. moltt·~ H'gndl'l- rcdllide.- a tòpit•,, foru de t'ontrxt. fragmentades i amb confuRinns que n · oruJwn de mutilar l'origen, la significació i lo intenció. 5. Po8~illl~ment, la narTilf'iÓ hi8tòr;ça del naixern~>nl de .Jesús scgonM l'twangcli dc ~ant Muteu va inlluir en aquestu umhicntació -com en les caracteristiqtH'~ i ~n estil del pessebre-; però crec que uc¡uc~ta inlluèntiu va ~t't' dr ha~e. remota i no pn~ det·isha en l'ext'r!'it•i de la creacicí. t•onfiguració i tran•;rni<;.ió d'aqueste< run~:on~. 6. La t'('larió d'aquesta ~ocirtal amb Ja terra i amh la naturalesa t•t'll tl' ah~oluta intenlrptmtlència, de vida; cr·u u nu r('lació molt sòlitlo i estable sorialJtwnt, que es vivia amh molt de detall i ..ra romuna a Ja ~,rran majoria dels seus mt•mhrt•s. Ben dift'rl'nt del;; amhienlb cíutadan .. al'lunJ¡, en què UIJlll'~to rrlació amb Iu tt•r-ru i omb la naturalt"•U no té ni la matcixu intt•nAilat ni el matl'ÍX •igu(', <inó que e~ dcr·untn deddidament cap a 1111 ruralismr iclcalitzant, idíl·lic. no pa' out(•ntic. que no é~ el mÍ'~ indicat pet· t•ntt•ndr·e ruuh prupictut el mar·c t·ural de la majuria dc les cançons d(' Nadal. 7. Que IOl<• sabem -i qnl' e~ fan passar com si fosHin oxigils i cnt¡>t·nnwnt m•solit~ &ocialnwnt pl·rò que, en el fon~. ent·ara són bl'n parlirular·.... 8. \ e¡!t'U, a més. la nota 6. 9. Quun ris elements trullil'ioouls actius en uno comunitat. l'n un ¡Joblt•, rs van cou,·ertinl nomé~ en e.spectacle. Hnlen prrcln· parlit•ipaci6 col·lectil'o - pt'nJlrè només Of't'<'s~ilen la prcsècwio eol·lccliva- i se'n difumina la conacihwiu 1le responsnbilitut comunitària. AJ!'¡;horc~ r·ada individuupri'•n a disfrutar-lo~ ~ol i des de fora: no li cal formar part wtima d!'l col·lr·ctin per ser-ne te•Limoni ni pN· 'entir-"e con... ponlHtb)(' de la '"''O tran,mhsió: li ¡., ~ufil'il!nl d'e~tablir-hi un llaç de .imputin. tt•rnporal, de Ja durada del mateix espcrturlt•, d'e~<­ tahilitut dlmcra i estèril. 10. T, umh ¡;ort, es quedaran oi:d immòbils. Inopt•rt!lll i atordit ciiJt·nb'lllllgc musical mattwu d1·l no•trP pobli', ni Al' t'U possihJ¡· la creació musical autòctona amb l'assentimi'nt t•ol·lrctiu que el curactcritza. ni l'evolució del patrimoni cultur·al mw;ical e.; porlrà t•fe<·lnar amb normalitul, ni(');¡ proces~o:. d' a"imilació podran fum·ionar amb personalitut i autonomia, senst' suhordinncions ess¡•n<•iuls. A més.la nr(rsil·a és nn arl insrril "''el temps i, com oqueR\, llueix en dir-H<·; la seva existència és p!•r•t•nne però Iu sC'V:t pr·esència és fugaç. Qu11n PI suport dol llt·n~'llntge musi<·:rl ~" Iu per~;ona compromi'~O cn un cos sociul clt>finil i a mL. idcotitot <·uhural sòlid:r, ('Rtablt• i viva. se'o pol garuntir lo perdurabilitat (per la memòria cr·ítiru). l'el'olució rrcatinr i (').o; compromi~o~ i les funcions adquiritJ;; en canvi. quan ri ~uporL esdevt- nomé¡¡ ilBic. o hcrtzii1, o di~'Ítnlitzat-altr~s llU!' l'engatjat amb In pf•rsona i Ja comunitut-, Iol allò queda difuminat, diluït i sovint in(•til i desraonat. .J é e d fi s n d e d b li Jl h n a a n li n s a e¡ n 11 )¡ s TEM A Les nadales que el Pare Noel ens du en el seu trineu per JOSEP MARTI I PiRI% D urant l'estiu de 1996 el departament de music:ologia del CSIC promogué una petita enq11eslu a la ciutat de Barcelona sobri' la vigència social de la can çó nadah~nca. 1 Lluny, doncs, de l'època pròpia de les nadales, en un pedocle d'orxates i fugides a la platja. es df'manà als enquestats que t·eflexionessin uns moments sobn• t'ls seus gtlstos i costums pel que es refereix a la cançó que tan p ròpiament s'associa amh les m·ul<'s i torrons. amb el Pare Noel i la boget·ia consumista de final de desembre. No cal ésset· sociòleg per adonar-se que avui, a les famílies catalanes, el <·ostum de cantru· nadales ha retrocedit força. Les enquestes ens proporcionen, però.la màgia de les xift·es per fer-ho encara més palès. Segons els resultats de la nostra enquesta , actualment a la ciutat de Barcelona, menys de la meitat de la població manté el costum de cantar nadales. Concretament, un 43,12% a finnava que ho feia, de manera especial després dels àpats nadalencs, bé q ue una gran majoria ho condicionava al fet que bi hagués infant s a In família. DeJs qui ja no e:n cantaven -<·1 56,87% r estant-, gail·ebé les tres quartes parts deien que e n èpoques passades sí que ho havien praf'licat, ¡wrò que de forma gradual n'havien anat pct·tlcnt el costum. Éb un ft•t t·e<·onegut l't'r tothom que avui a Catalunya, a causa dels canvis socials inherents a la societat postindnstrial, es canta menys que abans. El~> ginys dt> la tècnica ban canviat radicalment la t·elació que fins fa algunes dècades h om teu.ia amb la música, i molt concretament amb d costwn de cantar. Ara es poden comprar cassets per fer adormir l<•s criatures. es treballa amb Ja ràdio o el fil musical de r erafons i els joves amenitzen les seves reunions amh els aparells de high fulelity. Això és Lamhé và lid per al NadaL Més dc la meitat dels nostreH t•nt~uestats afit·mava que a casa seva, per aqlll•li('H dates, recorrien nlgtmes vegades (32,53%) o hustaut sovint (22,48%) a la música ambiental nnclalcnca. Que ningú no cregui, però, que ens hmn tornat uwn)'H music:u ls; és, senzillament, que> Iu nostra mont•ru d 'e.xpei'Ínll'nlur la músira hu ca u viu l. Malbrrat, Jlt'n), t(tH' uvui t'iol t'll lllÍ nwuys <¡ue 1Wru1s, la nadala tf c•m·m·n 111111 fm·tu vigt\ndu t'tl Ja not~tra soci1•tat. No hi fu t·l'll qlw Iu puhludó ~s p1·escnti cada cop més sc<·ularitzada i el Nadal vagi perdf'nt continguLR n·ligiosos. E ls àpats d'aquestes festes, els Pare Noel i les 1robades fanüüaa·s continuen a l'orch·e del dia ; i si ols cmTcrs i no poques cases s'engalanen p or u les festes, la nadala continua esseni un dels repertoris cstudonals per cxcc1·1ència. Dc la matt·ixa manera que l'arbre de Nadal Sf'mbJa que estigui <'n rompet(\ncia fet·otgc arn]) el pessebre, i el Pan' Noi;il ~uub els Rf'is d 'Oric11t. serà fàcil imaginar-se que ens ham·cm fi e trobar amb un fenomen similar pd que es t·cfcrcix al repertori cançonístic de Nadal. Fins a quin punt reflerteixen les nosll·es nadales els eft'ctes de Ja globalització actual? De fet, a\'UÍ associem fàeilnwnl ravel de NadaJ amb la cançó alemanya de Uarbre de Vadal (O Tannenbaum). i el curiós pe•·sonatgt· vestit dc vermell i amh una generosa barba blanca amb J'enganxad:issa melodia del Jingle Bell.s. El Nadal i tot el que comporta és tma tradició a casa nostra, però sempre que es tracti de festes realtn(•nt vives i activamf'nt viscudes per Ja població, les innovacions tindran Sf'mpre la porta oberta. Això és el que succeeix amb el repertori cançonístic: na¡lalenc-, en el qual graduahnent es van incorporant mclodi e~; f01·anes. Co.m que el costum de celf'hrar ('l Naclal i cantat·-hi can çons constitueix w1 Lt·e t cultural difós pel cristianisme i que comprèn difen•nts àmbits culturals, s.-mptc hi ha hagut intercanvi¡¡ <>ntn• els <Lift'rents països. És b en lògic, doncs, que ara, a mesura que el fenomen de la globalització va augmentant en intensitat, la internacionalització del rcpertm·i nadalenc es produeixi de manera francament creixent. Hi ha algunes nadales d'origen germànic. com Santa Nit, Adeste Fide~s o L'arbre de Nadal que ja fot·men pul del nostre repertori. De fet, són can\·on s que s'han con vf't·tit en emblemàtiques p er all\adal i que es I roben completament internacioualilzades. La cuJtura musical centreuropea ha estat un podct·ós punt de referència per a tot Oecid«>nl i no ens ha d 'estranyar que algw1es de les seves oudalcs h agin estat ben aviat assumides i difoses p1•ls nostres músics, de manera que Santa Nif és avui la nadala preferida p er molts catalans. Actualment, ptwò, " l'cmblematicitat" aconseguida per uqucstes nadales ha d'ésser compartida amb altrt's cançons provinents del món anglosaxó. La seva intet·nacionalització és relativament recent; segltint les passes dc la música popular anglosaxona , són els moderns mitjans de comunicació els que b:IS TEM A 146 36 636 més hHn ajudat a fer-Ics emblemàtiques. En època lloc , i també a moJta distància de les altres, hom ens nadalenca , quan els gt·ans magatzems ten en cura donà una altra vegada t'I Fum, fum. fum. Després d 'amhit•ntar els àvids compradot·s amb els st>us fils apareixien Santa Nit , ]ingle Bells , El Noi de la Mare mus ical:. . o lt>s emissores de r àdio s 'adapten a les i , pl'r' últim. El desembre congelat. ex:igèn!'i<'S musicals d·aq uclles dates, és rea lment El Jiugle Bells és ja una nadala emblemàtica, tant difícü no t>nsopcgar amb un )ingle BeUs o un Merry a Nova York eom a Tòquio o a Barcelona. Això no Christma.s. Dc fet, algunes dc les cançons umb les vol ilir, però, que aques1a ('auçó, talment com altres, quals t·ls nor·d-americans n•lcbren el seu Nadal cns com el Merry Christmas o White Chrishnas tinguin les hem feu•s ja d efinitivament ben nostres. per a nosaltres exactament les mateixes connotacions Quan a la nostra enquesta preguntàvem per la que les tradicionals catalanes o les nadales que competència passiva de nadales, entre les cançons modernament ens han vingut de l'àmbit centreurocatalruws, <'Spanyoles i d 'origen germànic que ens peu. Només cal que fem un hreu repàs de les divm·ses donaven , no bj faltaven pas les anglosaxones . situacions l'O les quuls es canten o s'escolten nadales: Sovint hom ens féu C!UOI' llt de títols (donats en a casa, ja sigtú entonant-les davant del pessehr·e, desanglès, català o castellà) com )ingle Bells, White prés dels àpats o b é escoltant discos o cassets portaChri.stmas i Merry Christnws. No hi ha dubte c¡ue, dors d 'ambient n adalenc; al carrer tot fent xc•·inola, en època nadalenca. el r epertori d'origen anglosaa l'església, als concerts de Nadal, en els fils musixó q ue t•s pot escoltar principalment en els mitjans cals. en les enússor es de r àdio ... Molt sovint , totes de comunicació és supel'ior aJs tres títols suara aqueUes nadales comvnr·tiran uns mateixos espais i esmentats. lli ha cançons com el Marys Boy Child moments . La música de fons dels grans magatzems i o Baby:~ First Christmas t¡ue no es pot cür que les emissions radiofòniqur"s les aniran alternant per· siguin d<'seon egudes. Però allò que t·ealment reflectal d'oferit· un repertori com més variat millor. Però teix l' assimilació de r epertori anglosaxó per part l'ús de les cançons anglosaxones avui tan popularitde la població és el fet que passin a zades i traduïdes ja a la nostt·a llenformat· part de les seve& compegua , troba encara algunes reticèntèn cies actives o passivc•s en matèEl centre del cies tm altr·es circumstàncies. com a ria cau~'OJ'lÍstica . No podem parlar l'església o en el cant davant del món globalitzat pas d ' una assimilació m a~siva . pessebee casolà . Tota producció inunda amb les L'ambient tradicionalment conseJ·mnsi('al té les seves particulars convador dC' Nadal fa que les innovanotacions semàntiques i molt sovint seves propostes cions, bé t [U C sempre hi siguin pres'atorga a Ics nadales que t•n¡; h a dut les cultures de sents, no ho tinguin tan fà ciJ com en Pare Noé'l en el seu trineu, espeen ahrt•H àmbits, com per ext'mple ciahnent p<'L· la manera eom han la perifèria el de la música popular· moderna, estat difost's. una cet1:a nf'gativi tat en la qual la innovació constitueix basada en la seva associaeió amb la un dels valors essencials i gairebé definitoris per tantes vegades criticada -peeò sempre pra<'licadaals gustos. En el cas de les nadales. el folklorisme. dèria consumista nadalenca. Sovint 110m les consideaquell conj1mt. d ' actituds reverencials ver s el Uegat ra trivialR i sobretot repn·sc>ntants d'unes pautes culcultural p1·eindustrial f! n constitueix, entre d 'alturals foranes, imposades per clares raons sociotres. un component impol'lant. Principalment. per econòmiques. aquesta t·aó i a difer èn cia d c la música pròpia del Tot i ai.xí, resulta inn<"gahle que el n ostr<' popujovent actual, el repertori nadalenc anglo~a'\Ó 'erlar Fum, Fum, Fum o Santa Nit han de compat·tir taderament popularitzat al país és relativament llur ct'lebt'lta t amh aquestes nadales d 'origen r eduït, pcrò tot i així ocupa ja un lloc privilegiat en anglosaxó, de caràcter menys solemne, però indubel nostre Nadal. tablement no poc atractives a l'oïda. Al capdavall , En una dc les preguntes dc> la nostt·a enquesta, es un dels efectes de la globalització , pel que t·cspectà demanava que hom esmentés d'una manet·a totala l'àmbit musical , és la considerable ampliació del ment espontàrúa títols de nadales que PObrués recornombr·c d 'alternatives musicals. El centre d'aquest dar. Els cinc títols més esmt'nlats foren els següents: món globalitzat inunda amb les seves propostes en primer lloc , i a força distància dels anteriors. apales cultm·cs d e la pcrifhia. No es limita , ¡Jerò, a reixia Ja cançó Fum,Jum ,Jwn, tma nadala esmentacatapultar les seves pr<)pics produccions cultuda tant per catalanoparlants com per castellanoparrals, sinó que taml:>é n :distl'ihueix prt· tol el glolants. Despr·és seguien, amh aquest ordre: Santa Nit, bus allò que li pugui hav<'r anibat de la JH'rifèt·ia. Mira cómo beben los peces en el rú>. ]íngle Bells i L'exempl!' més clar d'aquest procés, el tenim en el Campana sobre campana. També es pt·ebruntà als gran èxit aconseguit pel Macarena l 'f•stiu d e entrevistats p er la seva nadala preferida. En aquest 1996. Abans de la celebració dels Jocs Olímpics cas, la llista de les cinc nadales més esmentades no d'Atlanta , la cançó ja f<~ia força temps que d ' una coincideix exactament amb l'anterior. En primer manera més aviat dis(~r·eta sonava als escenaris e e ( r [ e l 1 111 ~r ~ ( 1 ( l I • I ] ( TEM A s s t ) 1 3 i L esp anyols . La seva massiva internacionalització, però, h agué de passar abans pels passadissos d el centre neur·àlgic d 'aquest món globalitzat. En definitiva, això passa ta mbé, b é que d'una manera men ys sorollosa , amb tantes nadales. ~osaltres n'h em i mportat algunes. Però també recordo que durant una curta estada que vaig efectuar a Bet·keley (Califòrru a) l'an y 1989, em va sorprendre sentir tocar al carilló de la seva universitat la nadala ca talana El Noi de la Mare . També el conegut grnp Gipsy Kings ha popularitzat a l'àrea a nglosaxona sota el títol de Los peces en el río aquella aleg1·oia nadala espanyola. Actualment, l'anada i Yingud a de cançons an eu dels conLirwn ls conAtilucix un tràfic ben intens. 1 si allò de '·Pet· Nadal qui res no estren a r es no val'' era aplicable en un :principi sobretot a la indumentària, l't' S no t'll!'l diu que, a rèpoca de Lt~S comunicacions electròniques, no sit,>Ui vàlid també per a Jas nadales. NOTA: 'En nl¡uestn ••nqu oMn s't'nll'l'vistà 146 pec:sones n'J:tic ll'nlsn Iu ciutul de But·c·t•hmn n iinm mctt·opolitann. La nadala des del punt de vista infantil per RRMC n aprenen els infants les n adales? A l'àmbit familiar o a l'escola? Quines finali tats extramusicals tenen les nadales? Quin repertori agrada més als infants? Es canta la cançó de Nadal en una altra època dc l'any? Totes aquestes preguntes, i altres matisos, referits al món infantil són exposa ts tot seguit des dc LrPs l~spais dü'et·ents: el món pat-roquial, de Iu mà de mossèn Albert Taulé, el món de la cor al infantil, de La mà d e Maria Teresa Ciménez, i el món de ] 'es(~ola , de la mà de M. Àngels CabatTÓ. O La nadala, música per ser cantada Mosst>n AJbcrt Taulé Vúias és el rector de la pan·òquia dc Sant Andreu, a Barcelona, i és també compositor. Té una quantitat important d'obra editada, la qual se ct>ntra en eJ cant d 'assemblea, és a dir, música popular per al culte religiós. També tê una part el<' la seva obr a dedicada al cant coral, de la qual destaftuen 24 cançou s curtes per a infants, escrites i pensades adequadament per a la tessitunt infantil. Dc la seva producció general podem destacar la Missa del papa Joan, estrenada l'any 1965, en català i per al culte popular, peça que actualment és força cantada a les esglésies catalanes. Destaquem també el Cantoral de missa dominical, un.a untologia d e cant popular religiós en què va participar amb d'altres autors; diverses sa t·d anes i can~·ó eatalanu (algw1a peça editada a Edigsa amb la vru dels «jutges» Salvador Escamilla, Maria Ci nta , Guillcrnúna Motta i Quico Pi de la Serra, ent•·t• d'altt·es). La cançó d c Nadal , o nadales, és un capítol més de la eat equeAi que l'<'bc:tl els joves a les parròquies . Normalnwnl l(•s celats p er accedir a la catequesi acoslutnen a llt'l' força concr etes : a partir d els 8 an ys, coin cidint arnL els preparatius de la Primet·a Comunió, i cnt re t'ls 13 i 14 anys, coincidint amh l 'etapa de la confir mació. Tamhé els grups d'esplai permt'ten un a presè-ncia més continuada en el moviment panottuial. Centt·ant-nos en t'I tema que ens ocupa, mossèn Taulé ens explica d'entrada que cal distingir dos tipus de nadala: la n adala popular· i tradicional, antiga, amb una certa superficialitat en els textos. i Ja nadala més seriosa, dedicada al culte litúrgic, j a sigui en llatí o en la llengua autòctona, amb continh'ttts teològics. Ell mateix es pregunta si els nens canten o no canten. I respon que he notat que cada vegada els costa més de cantar. Estan molt acostllmats a escoltar. Molta música és feta per ser escoltad(l ... /_,a música als esplais i a la cat.equ.esi és per ser canta,da. Moss(m Taulé afegeix que malgrat no estar acostnmals a cantar , els nens ca:pten de seguida i amb facilitat Jes melodies. Dc cant al Nadal, i parlant per la seva pròpia exp eriència a la panòquia dc Sant Andreu, els nens cant en una coll a tle nadales tradicionals al voltant ch·l JH'sst>brc, tant en català com en castellà . i cançons del mateix mossèn Taulé. Aquest reper·- TEM A lol'i lamh!> f01·ma part d<' l<'s misses especials p<>r ah, infants (t'ls dissaht<'S a la tarda) i de la Missa del Gall. Pel que fa a la con<'ixença de nadales per part d<'ls m•ns, nws~>èn Tau]é manifesta que per desgràcia, pern la immensa majoria, el p1imer contacte amb aquest repertori es produeix a la catequesi. - lhisll•ix, a priori. una identificació dels contingu t~ religiosos <lr les naualcs amb el Nadal? -Sí, perquè estem en relació amb la catequesi... i perquè el Nadal és fàcil d'identificar. Aquest és present al carret~ als comerços ... tothom coneix Maria, .Josep i el Nen Jesús ... D'alLJ·a banda , les nadales suposen un vehicle t•xc('l·lt·nt d 'ini<·iació a la fe. És cert, tÜu mossèn Ta uk, tot i que el Nadal és una reconstrucció tardana clel nucli històric dels fets als Evangelis. Hi ha molta teologia en els escrits. Però als nens els agraden les històries, les faules.. . i en saben extreure el nucli. Malgrat tot, la coneixença o no de nadales no és una conseqüència directa de la coneixen~u o no del fet històric del Nadal. 'Vosaltres (rEsglé-.ia) hem de vetllar perquè el tema no es bwwlit:::i, diu el nostre intPrlocutor. perquè 110 es quedi a nivell folldòric o perquè només derivi cap a La comercialització. Les nadales poden donar una visió profunda del Nadal, amb lletres profundes, amb missatge. I afpgeix que allò que diu la nadala queda en la memòria dels nens. Els continguts que arn reben eL~ entendran en elfurur. Respeclc al futur, les seves expectatives tenen una basc de present absolutament patent. Mossèn Taulé ho 1é moll clar. Estem en un moment de ci-viLització força optimista perquè tenim mitjans per conservar la tradició. l pel que fa a la música, una tecnologia adequada. Serà més fàcil retenir la producció del passat, molts arxius antics es conserven grètcies a Les tecnologies musicals. 1 per això el fet del Nadal no s'acabarà sinó que s'intensificarà. La nadala, només per Naclal 38 638 Maria Teresa Giménez és directora de la coral infantil L'Espurna (de 5 a 14 anys) des dc fa 30 anys. La seva exper·iència és e>..-tensíssima i. per tant, autoritzada. EUa ens parla del cas concr·et dcL'Esput·na , i obrim la conver·sa preguntant-li, a tall d'introducció, quines són les diferències entre el repertori nutc>cton i el d 'altres països. J respon que, bàsicamen t, p el que fa a la música no hi ha gaire difet·ènda, hi poden haver harmonit:zacions diferents, a,lgun gir melòdic que f ms i tot pot recordar monodies del cant g regorià ... apunta, però el que ma rea la diferència és la qüestió religiosa. Així, l'ns explica. als països d'influència catòlica els temes dc les nadales populars se centren en les figur<>s dels pastorets, sant Josep, etc., mentre que als països dc línia protestant els temes dominants són Ju figura d el Nen Jesús i la meteorologia autòctona. Nosaltres, a L"Espurna, tenim preferència pel repertori català. El repertori estranger que tenim l'hem adaptat al català, tant musicalment com textualment. Malgrat tot, les nadales castellanes sempre són en la seua llengua, igual que les basques i gallegues, sabent el que diem. Maria T(~resa Giménez manifesta que és bo quf' els nf'ns vegin quines són les diferències o similituds entre els difet·ents repertoris. I centt·ant-nos en el rept'rtori nadalenc, aquest només s'interpreta p<'r Nadal. La nadala, fora del temps de Nadal. formalment .fins a lo Candelera, no forma part habitual del nostre repertori. Malgrat tot, li pret:.runtern per la possibilitat d'incloure alguna nadala pet· les sevca característiques adequades per a la pràctica vocal en el repertori fora de l'època. Per a la pràctica vocal, el treball hannònic, etc. hi ha repertori suficient, respon. Per Lant, no cal incloure nadales fora d'f-poca. La cançó de Nadal només parla de situacions personals i meteorològiques d'una època concreta. Així, difícilment pots fer encaixar-la en altres períodes, ni des del punt de vista dels nens ni del p1íblic. A mi m'estranyaria sentir na.dales fora d'època, afegeix. -És diferent l'acceptació del públic segons que es tt·ac·ti dt• J·eperlcwi autòcton o estt·anger? -No. De fPt pot haver-hi u.na actitud diferent si es tracta de cançons molt conegudes perquè la versió que escolta pugui ser diferent de la que es coneix normalment. Però, tot i (lÍXÍ, sempre inten- e e l r 1' r r¡ e• G 11 % ) tl r s e ¡: f TEM A tem introduir cançon.s noves de Nadal. -Aquesta acceptació seria la mateixa si es cantessin les nadales en la Uengua autòctona, tret de les de J' Estat? -Possibl~unent no seria la mateixa, perquè s'ha de saber què es diu, què es canta. Sa.ber què diu. una cançó en .facilit.a la recepció. Cantant, el nen fa música M. Àngels Gabanó i Ferrer fa més de 25 anys que es dedica a la docència. Actualment és la coordinadora del projecte de música del Col·legi Públic Puríssim a Concepció de Barcelona. Amb ella acarem la cançó de Nadal des del punt de vista de l'escola. M. Àngels Gabarró afirma que la cançó de Nadal no arriba a set· una matèria del tot descont;,ouda per als nens, però el repertori que saben és bastant minso, afirma. Aquest fet es deu, bàsicament, a dos motius: L'un, perquè només es canten canço113 de Nadal en l'època adient, i l'altre, per les dificultats de text i de fraseig que, majoritàriament, tenen les melodies nadalenques. Aquestes dues causes en frr.n diju:ill'aprenentatge i la memoritzaci-Ó d'un any pe1· l'altre. D'altt·a banda, M. Àngels Gahan-ó també afirma que hi ha diferència de coneixença entt·e estt·ats socials familiars diferents i diu que també en aquest cas les diferències sempre donen divcn·gències. Els pares amb un esperit inquiet, que cultiven la lectura i la nuí.sica, posen a l'abast dels seus fills, entre altres aspectes formatius, enregistraments de cançons de Nadal i fins i tot algun oratori important. El.s pares amb un nivell alt de sensibilit;:;ació musical porten els seu.s fills a Les corals infantils Üo a una escola de mrí.sica i també a algun concert . .t1que.sts nens. naturalment, coneixen (no vol dir saber) més cançons que la resta de companys. De totes maneres. en la societat bilingüe que ens toca de viure, les diferències també es fan paleses en la procedència de les nadales; dit ben clar; coneixen cançons nadalenques catalanes o castellanes, segons quin sigui l'origenfamiliar. Pel que fa a la can~~ó de Nadal com un mitjà per intl:'ressat· <'ls nens pf'r Ja música, la nostra inte docutora diu que, si aquestes o qualsevol altre tipus dc cançó, són adients a l'edat dels nens, sí que resu.lten el millor mitjà per interessar-los per la música. Així, ens explica: Cantant el nen fa música, es fa seva la cançó i, fent-se seva la cançó, es fa seva la música. Les nostres cançon.s de Nadal són dificils de cantar per als més petits, tal com s 'ha exposat abans. però són màgit]ue.s a l'hora d'escoltar-les. Aquestes cançon.s interessen els nens solament en l'època nadalenca, i és llavors que el mestre ha de posar-les a l'abast dels alumnes, pensant sempre l'edat que tenen, aprofitant al màxim totes les possibilitats musicals i també la riquesa de vocabulari i, a vegades, divertits embarbussaments. Pel que' fa a lt'S pt·eferències estètiques o geogt·àfiques del repertori nadalenc, quines cançons són les més agraïdes? De fel, segons M. Àngels Gabarr6, per als nens entre 3 i 12 anys, el lloc de procedència de la cunçó no té importància, ells són espontanis, saben si la cançó els agrada o no, sigui d'on sigui, diu. El que sí volen saber és aquella cançó cie Nadal que s 'Ira convertit en popular, per exemple Sanla nit, El ll·ineu, totes dues de procedència diferent, i no són nostres. Les més agraïdes sempre són les més divertides (que no sempre són les més fàcils d'aprendre), per exemple La GallineLa i El rabadà jovenet i aquelles el text de le.s quals és com un conte üo tenen una tornada engan.xadi.ssa i juganera com El pobre alegre. Finalment, dE't"ÍVem vers r aspecte religiós de la cançó de 1\adal prc.>guntant-li si aquesta pot esdevenir una ahet·nativa a una pedagogia mancada de continguts religiosos. M. Àngels Gabarró respon que no. de cap manera en una escola pública, on la classe de religió, si és que n'hi ha, és optativa.. La cançó de Nadal aporta tradició, cultura, 'Valors humans: tendresa.• solidaritat... El mestre, a l'escola pública, quan e::..-posa les cançon.s de Nadal, ha de mantenir-se fora dels cànons religiosos, ja que a les aules. sovint, hi ha nens d'altre.s creences i també fills de pares no creients. Les nadales són una riquesa musical i cultural per a tots. i en qualsevol ca.s propugnen bons sentiments. MUSICA LIA RETRAT ROM À ESCALAS gua rdi à del pat rim oni inst rum ent al hist òric L'avinentesa de commemorar-se enguany el cinquantenari de la creació del Museu de la Música constitueix una excel·lent oportunitat per conversar amb el director, per tal que situï aquest ens en el moment actual i ens exposi les expectatives futures amb una fita molt marcada -el trasllat a la seu del gran espai de l'Auditori-, però tanmateix en una data encara inconcreta. per JAU.M E COMELLAS 146 40 omà Escalas és un nom del món musical català caracteritzat per la seva varietat d'intet·essos, fet que es tradueix en una trajectòria rica en vivències, algunes d'una destacada significació , fi ns i tot deixant de banda la mateixa de la t·esponsa bilitat màxima del Museu de la Música. Membre d ' una familia amb uns concrets i significatius antecedents musicals -ens parla d ' una germana del seu avi matern-: Matilde Escalas , q·ue havia estat dei..xebla de Pedrell i destacada compositora de música lleugera. També per part materna, la nissaga dels coneguts artistes plàstics Joan i J osep Llimona , comptava amb afeccionats i fins i tot alb•un pt·ofessional de la música. La seva can et·a musical comença en alternança amb la de QLúmiques i passa pels estudis de flauta dolça i flauta travesset·a al Conset·vatori Municipal, d 'on el seu interès pels instt·uments històrics el va portar a assistit· a uns cursos d'especia- R Taller del Museu de la Música litza<'iÓ a Colònia amh Gustav Leonhardt i Hans Martin Línde. En aquells moments, precisa, encat·a no existia l'avui cabdal referència de la chola Cantorum Basilensis; ens trobem, pet· tant, en una fase moll inicial del que despr és serà el boom europeu de la música antiga. -De fet eren els primers cursos que es feien dedicats a instrnments històrics i eren organitzats per la Reinische Musikschüle de Colònia. Era el 1964 i 1965 -pr ecisa Romà Escai as. Aquest camí el va continua t· encat·a amb uns cur·sos que pr·omovia l'editora i constructora dïnstruments Moeck Verlang amb Kees Oten i compartint ]es classes amh l' aleshores també alumne, Hans Bt·uggen. D 'aqtú passa a cursar estucüs de postgrau de flauta dolça, traverso i xeremia, i com a instrument secundari obligator-i, clavicèmbal, ultt·a musicologia, etcèter a. Mf'ntrestant havia començat estudis d'01·ganologia amb Josep Maria Lamaña i de notació i tt·ansct·ipció amb mossèn Higini Anglès; es tudis completats a Holanda i posteriorment a la Universitat de Co lumhi a als Estats Units. En aquest context no és estrany que passés a ser· membre del grup Ar·s "Musicae, aquesta realitat catalana tan tr·ailscend ent dins d el camp dc· la música antiga. -M'hi ua fer entrar CEnric Gispert per intercessió de la Montserrat Figueras. Jo formava part de l'onada de renovació de caire professional que va impulsar l'Enric Gispert. Érem els Pere Ros, ]ordi Savall, Pere Casulleras, Montserrat Torrent, Sergi Casadenuutt, etcètera. La part uocal procedia del Cor Al·leluia, qne era el que dirigia el mateix Gispert. Posteriorment , cap al 1972 o 1973, va succeir Gispert en la direcció d'aquest conjunt. -Hi vaig estar uns deu anys i finalment vàrem dissolclre la formació, encara que es van conservctr els instrwnents. - Per què va d esaparèixer, realment, Ars Musicae? -Per les exigències professionals dels seus membres. Era difícil mantenir l 'e.~ trnctura amateur original amb professionals. Cadascú va anar creant 1 j s l i t MUSICALIA RETRAT els seus grups -per exemple, Savall amb Hesperion XX- i a la fi es va fer impossible conúnuar. La proporció de professionaLs cada cop era més alta i, és clar, costava lligar eLs in teres sos i també les capacitats de músics com Savall, Ros i d'altres, amb membres que tocaven en pla amateur. Romàs Escalas remat·ca: -A la meva èpocaArs Musicae va fer una tasca pedagògica que c1·ec qtLe va ser molt interessant. No sols interpretàvem, sinó que investigà,vem i fins i tot fèiem classes de solfeig hi.stòric. Tocàvem amb partitures originals i cantàvem amb sistema renaixentista. El vocabulari mental i el verbal havien de correspondre's amb el de l'època. Quan esmentàvem conceptes com temps, no significa-v a tempo, sinó subdivisió perfecta o imperfecta de la brevis, tal com ho havia estudiat un músic de l'època. No dèiem calderó, sinó punt de congruència. O sigui, lloc de trobada de les veus. -No et·a entrar en rn1 tipus dc purisme molt sofisticat? -No, no es tractava depurisme, sinó de situar-nos en el context diferent i en la recerca d'uns recursos expressius nous. Preteníem obrir nous camins a la comprensió global de la mú.sica. -Què se'n va fer, del patrimoni dïnstruments d'Al·s Musicae? -Curiosament, els estatuts del grup preveien que en el cas de dissolució els instruments passari,en al Museu. de la Música. f de fet hi són des d'abans que jo en fos director. I ara els donem una utilitat en forma d'un programa conjunt que enllaça Conservatori i Universitat pel que fa a interpretació. Quant a recerca tenint un conveni signat amb la Universitat Autònoma de Barcelona mitjançant el qttal els cursos d'organologia qne impartim es vinculen als de doctorat. Tenint en compte que Romàs Escalas és professor de música de cambra per a instruments històtics al Conset·vatod Muní- cipal de Bat·celona, Li preguntem si no creu que Ja música antiga encara és massa poc present en els plans d'estudi institucionals? -Amb ·la LOCSE és previst que aconseguim qne en el grau superior s 'incloguin tots els instruments de música històrica i també la Música Antiga com a disciplina. Deixem aquest pat·èntesi dedicat a la climensió pedagògica, afavorit per la destinació final del significatiu patrimoni instl·umelltal crue va generar At·s Musicae, per fct·-ho, com tm gest elemental de justícia , de dues figures senyeres j a desapa regudes vinculades al gt·up: Josep Maria Lamaña i En ric Gispert. Oimés quan aquestes figures r esten , més d el que caldria , en un oblit molt injust. -Josep Maria Lama.ña -assenyala Romàs Escalas- el vaig viure més com a mestre d'organologia que com a director musical d'Ars MrLSicae. Ell ·va ésser-ne el fundador junt amb el doctor Alcover, el doctor Rocha i la Mercè Capdevila. Quan vaig entrar al grup eU tenia el paper de representant operatiu del Patronat en el grup. No sé fins a qtún punt orienta va l'Enri-C Cispert. No s'entén l'Ars MLLsica.e d'aquells anys sense la seva col·laboració, especialment al principi de l'època d'en Gispert. Durant una certa època ell venia als assaigs. Després no. Sobt·e I' En d c Gispert, diu: -L'Enric Gispert va veure clar que enm ig dels professionals , grnp qne ell mateix va ajuda,r a crear, ell no hi cabia i que calia que cadascú fes el sen camí. Lamaña va tenir la visió teòrica i Gi.spert la professional, a part que la seva capacitat musical era tan important com per poder influir en tota una generació. Tenia un gust musical especie[ i el sabia transmet1·e. Cosa difícil, perquè conèixer la tècnica, en saben rnolts, però no el gust, i a més cal saber-ho transmet1·e. Romà Escalas ens atén en un despatx d'una austeritat en tots els sentits, de dimensions, dissen y i de contingut mobiliari, gairebé espar·tana. Fins a quin MUSICA LIA RETRAT q h e 1l: St a q d h a 1l: a p q e a ç q a t¡ n e: q ú q L b t< d r. Un rac6 del Museu d e la Música dedicat a Enric Granados punt aquest caràcter· d'ofec espacial i de limitacion s genèriques és t·epresentatiu d'una imatge global, és quelcom crue tindrem oport unitat de constatar a partir d'aquest moment. E l Museu ha celebt·at el seu cinquantenari amb una sèrie d'actes, dels quaJs destaca un molt especialmenl: l 'exposició "Els nostres luthiers . Escultors del so··, que va tenir lloc a la Capella de Santa Àgata, coincidint amb la Trobada de l'Entente International de Mestres Lu thi.ers que va tenir lloc el mes de maig a Barcelon a. La història d'aquest museu és relativament coneguda. Ens interessa. p er tant , pa rlar del m om en t actual, no del passat, i sobt·etot de les expectatives j a anu nciades al p rincipi. Romà Escalas creu que l a primc•·a funció d'un mu seu és la conservació d els fons. Despt·és la t·ecerca i l a difusió. Romà Escalas mostl'a un d els valuosos orgues del Muse u -Les tres van molt lligades. La Junció principal és estar al servei de la música. Per a mi, un museu com aquest és, sobretot, un lloc on podem trobar la nostr·a pròpia història de la música i totes les històries paral·leles de la música que s'han donat. Quan vaig fer-me càrrec del museu, creia que la cosa més important era, per exemple, demostrar que totes les cultures havien arribat a trobar un procediment semblant o igual per fer sonar la flauta. Ara tinc una idea del tot diferent. Crec que el m.és important és reflectir no una capacitat de síntesi, sinó la diversitat. Veure corn una col·lecció d'instnLrnents ens manifesta la diversitat, no la unitat. Penso que és més interessant mostrar la diversitat de cultures musicals que no l'assimilació d'aquestes cultures a uns factors comuns. Un cop mostrat aquest ideari bàsic, aterrem a la t·ealitat immediata i L~uibJe, a la pr oblemàtica crònica que an·ossega aquesta institució i que apareix de forma immediata. -Tenim tres magatzems fora de la Casa Quadras i, com pots veure, els instruments qne exposem atapeeixen les sales. I a més ens falten espai.s completament essencials, com una sala d'audicions i la sala de conferències. No és que els gue tingLLem siguin inadequats. Es que no en tenim. l no parlo del taller de restauració, que és del tot insuficient. 1 hem de tenir en compte que es tr acta cle l'únic museLL cle música de l'Estat espanyol. I que a curt termini és difícil que n'hi hagi cap més. No hi ha instruments arreu. Tots estan situats. I difícilment tots els que pertanyen a l'Església passaran a un museu d'aquestes característi- ir h el p Í< Ct el d e. t< ll rr h p p b v e: d b v. a MUSICALIA RETRAT ques . Crec que és un museu que ba t·celoní Ramon Pintó. [ va see de Mataró , que era l'únic que hauria de teni1· un tractament un dels instrnmen ts estrella d e coneixia el secr et dels vernissos esp ecia l. Mira , en Ricard i que s'empra ven a Cr emona . la mostra esmenta da abans. Matas deia : "La m úsica - Quan s visita nts t é sem pre va al da rrer lloc cad a any el Museu? Romà Escalas fa la sensació que a l.es processons.,. Fins - Bé. he de dir que p er que no aconsegueixi a nar es troba molt bé en l'exercici de causa de les caracterís tidavant o almenys al mig, la di recció del Museu de la ques d 'aquest museu , hi haurà problemes com tenim nútneros clausus . Música. Ni l' estretor gairebé Una gran part dels visiaquest. Quan es parla d e Maastricht i de posar-nos insultant del seu despatx, ni les ta.nts són concer tats a al nivell dels pai:Sos euroinsuficiències d' un taller de res- través d 'escoles o altres peus m és i.rnportants, . Després hi ha el tauració reduït a les proporcions gturups que s 'o bser vi també rista o el passav olant. més insignificants, ni la impossibi- Dels 30.000 vis itant s com trac tem la música aquests p aïsos més av anlitat d' expansió i projecció de tot anuals, uns 25 .000 són çats. el museu, ni aquest context de concertats. -Podl'i cs pa d a r d e Romà E scalas destaca. provisionalitat tan evident i tan entre els visita nts, els quin tipus d ' instmments ator guen una per sonaliinacabable sembla que siguin su- especialistes . I tamhé que tat més d efinida a aquest fi cients per matisar un clímax si , p er una par t. n o es pot museu? anar més enllà del que es intens de sintonia i de comunió va pel que fa a grups con- Des del punt de vista espectacular, els orgues, entre ell i la que és, sens dubte, la certats, sí que una proque és una col·lecció seva obra . Allò que justifica i moció específica podria única. No hi ha museus incr ementar el n ombre corona una trajectòria professio- de visita nts no concerque tinguin set orgues . nal que ha trobat en aquesta rea- tats . La col· lecció de clavicèm bals dels segles XVI al XVIII -Quan es va fe r aquelització la mesura gairebé ideal ta mbé és impor tant . 1 la. lla campanya del Quadels seus delers vocaciona ls més dra t d'Or van venir, node g ttitarres és consideautèntics. ra da tma de les m és més per ctquesta causa, importants del món. Hi Des de la seva intuïble satisfacció 1 O. 000 visitants m és. ha des de les donacions - Així, doncs, J)er què íntima -mai explicitada i sí ben del llega.t Llobet al de no sc ' n fa més promoció? protegida pel seu tarannà intimisPu-jol. -Treballem amb pres- Quin percen tatge d el ta, discret i elegant, amarat en el supostos regulats i sefons és exposat? si d' una doble i il·lustre nissaga gons el tipus de museu -Un cinqua nta p er li 'n p ertoca un o tut barcelonina- s'obre, però, l'es- altre . En aquest a sp ecte cent. Hi ha moltes p eces cletxa per on s'albira el rictus de estem lluitant amb Jnuemmagatzemades que v aldria la p ena que f ossin cansament per una lluita de resul- seus que tenen una tradiexhibides. Per exemple, ció més important i de tats finals encara incerts. l a lluita m olts més anys i no hem tota la Col· lecció A reper un futur diferent guanyat ja a rribat a gaudir dels lla no i tots els inst rumen Ls mecànics. Sempre amb escreix i que ha de traduir- seus nivells pressupostahi haurà u n fo ns de ris . Encara hern d 'explise en aquest nou Museu de la car reser va. Sempre hi ha uquè és un Mu-seu de la M úsica, capaç de projectar amb Mú sica en un país on rà instruments que no es podran exposar, j a. sig ui tot el seu potencial l'energia mal només n 'hi ha un. p erquè són incomplets o Aquesta darrera frase comprimida entre els murs tan bé p erquè només tenen té un cer t deix d ' amhinobles com espacialment i funcio- güüat que no pot p assa r valor científic. En a q uest sen tit destanalment insuficients de la Casa desaperceb ut. Què ha ca el fet que di sposa t· significat p er al Museu, Quadros. d ' una solitària tapa d ' un la commemoració de] seu violí ha per mès la d escoprimer mig segle d 'exisResulta que un instrumen t d ' aberta d ' un de sencer· cle gr an tència oficial? quest luthier forma va part d e la valor. Acruesta tapa corTesponi a - Ha representat una bona col-lecció del prestir,riós luthier a una peça del lutlrier Ma t·qués empenta, enca ra que hauria MUSICALIA RETRAT pogut representar més. El fet que estiguem supeditats a un projecte de futur, fa que tor es mogui en LU1 nivell de prouisionctlitat. La promoció del 50 aniversari ha suposat w1 pressupost especial que ha permès una activitat testimonial que ha serllit per superar el parèntesi que tenim pel que fa al futur trasllat. De fet, vivim ciCtmunt una realitat que preveu que si les coses hag uessin anat d'una ctltt·a manera,farilt quatre anys que estaríem. a L'Auditori. Per al 1991 hihauiaprevistunpressupost de trasllat. J1és endavant l'Auditori ua deixar cie formar part de les urgències olímpiqttes i després ua venir el cop de l'incendi del Liceu. I. és clar, tot a.ixò s'acusa. El testimoniatge del cinquantena ri del nw..~eu li ha donat projecció i tothom continua pensant en ell com una realitat cpte ha d 'anar posant-se a to; expressió musica l mai més ben dita. Romà E scalas. no ronclou aquí el discurs. Un disc urs que sorgeix ferm , malgrat el to tan contingut sempre d ' un parlar educat, no gens nerviós ni molt menys <Tispat, que tanmateix , no amaga un inevitable regust de preocupació. I potser també de cansament. -Sabem que després del Liceu vindrà l 'Auditori. Quin any tindrem elnott Mu seu ? No ho sé. Si es volgués, amb un any es podriafer. Els túnels del Garraf es van fer en mig any. El que és cert és que el clima de provisionalitat no ens afa,uoreix. Vivint en wu,, situació d'overbook:ing. Oferim més del que permeten les possibilitats d'aquest estatge. Tenim tanta capacitat d'expansió que la pressió surt del museu. -Has imaginat com ha d e ser el nou museu? - La me1:a visió va molt lligada a la nova representativitat de la música a la socie tat, amb les seues relctcions amb la docència. El museu és un àmbit de recerca, de coneixement i d'aproximació a la música, que obre les portes a una generació que tindrà la música com un fet fonamental en la sevaformació. I que consti que no deixo de banda altres aspectes menys implicats . Un Museu de Música també és un lloc on pots anar a veure un material, si cal sense ni necessitat de llegir el.s cartens explicatius. Nosaltres volem ser presents a la societat i oferir el que cal oferir. No pretenem inue11tar la pólvora. Voldria que fos també una cosa estèticantent viva , que es creés una atmosfera. Si l'Eugeni d'Ors ua dir que als catalans ens perd l'estètica, jo crec, ben a l'inrevés, que això és una g ran qualitat. Passf'ja n t per· les realment atapeïdes sales de l'esplèndida Casa Quackas, aquest edü1ci tan reeixit de Puig i Cadafalch, hom s'adona del potencial sonor que encabeixen aquests instruments. Dc la seva capacitat per cr eat· sons d'w1a gran transcendència. A tall d'exemple ens mostra un piano "schubertià", amb cinc pedals, capaç d'oferir maLisos sonors negats als instrumf'nts més moderns . El tema de l'ús concertístic d 'aquestes joies ens é· ineYitable, tot enllaçant amb el contingut del ''Tema'' del número anterior d" aquesta r evista, en el crua1 el mateix Romà EscaJas va tenir ocasió de dir la seva. - Mira, sóc conscient que el printer objectiu d 'aquest museu és la música . I si ho portem a les últimes conseqüències, el so. Ara bé. cal anar amb compte quan parlem del possible tís públic d'instruments com els que tenim al museu. D'entrada hi ha un factor decisiu, qtte és l'estat de conservació de cada instrument. Els instruments estem f ets per ser utilitzats. Però hi ha Uit moment en què usar-los pot ctrribar a ser perjudicial. Aquí hi ha instruments que abans de ser restaurats han passat 300 anys sen.se sonar. I no es pot aconseguir una afinaci!J pròpia de La seua època. Un instrument es pot arribar a tLtilitzar si cal, però no pern tot. En tot cas, el que és cert és que un museu no pot ser mai un centre de lloguer d 'instruments. El nostre objectiu és l'instrument i la recerca , però mai amb finalitats comercials. Però, compte, això passa amb tots els museus, de música i del que sigui. Port de Barcelona ""-..$i" Autoriuu Porcuària dco Barc:e.looa port 111. Lloc dc la costa disposat per a servir dc recés a les naus i per :1 les operacions de tràfic i armament. Port nawral, artificial. Port comercial, militar. Entrar a port. Ésser a port. El port de Barcelona. 11 Per anal. Portflm•ial. El port de Londres. I Ciutat que té un port. on poden anar les naus a carregar i uescarregar mercaderies. Barcelona és port de mar. I Fig. Refugi . 11 Pas entre dues muntanyes. A l'altra part dels pons. ••• ~ ''J - Pue rtos del Estado MUSICALIA PRE - CR T I C A Eldar Nebolsin Silvia Marcovici Tempornda OBC. Director: Eliahu I nba/. l 'i oií: Si/via jfarcot•ici. Programa: Simfonia espanyola, Loló. S imfonin fan tàstica, Berlior;. Pnlnu dc la ltftísit·ll Cntalmm. Dies, 20, 21, 22 rfp desembre. a violinista rorurutesu Sitvia )larcovici serà l'artista invitada per a la ternporada de l'OBC per interpretar la Simfonia espanyola de Laló. Aquesta violinista, forruuda al Conservatori de Budapest amb Stcphan Gheorghiu, va d ebutat· als quinze anys a La Haia. L'tmy 1969 va set· guardonada IUJib el segon Premi del Concurs lnternacionul Marguerile Long-Jacqnes Thibaud a París, i un nllY després 'a obtctúr el primer Premi del George Enes<'u dc Bucarest. El 1971 va d<'butar a Anglaterra al Royal Fe&Lival Hall, amb la London Symphony. Un any d esprés Leopold Stokowski va invitar la violinistu ui COJlCCt't f(UC CODllllefll.OI"UVtl e)s noranta anys del director, seixnnln dels quals estretament vinculat a Ja London Symphony Orch cstra. L'an y 1976 Marco,ici va emigrar a It.racl. Aquesta violinista ba actual com a !'olista sota les batutes més dc¡,tacudes de les últimes dècades (Ormrutdy, Chailly, Previn, Abbado, Muti, Rozbdestvensky, López Cobos...). A l' inici de la dècada dels vuitanta va iustal·lnr-se a Alctmmyu, on impm·teix classes a la Musikh ochschuJe de Sarrebriick. De la discografia dc l\larcm.ici destaca el Concert per a violí i orquestra de Sibelius ruub el segell Bis, sota la baula d c Jiirvi. e LI. T. L Temporada Palan 100. Orr¡uestra Simfònica de Crem C(llrltriu. Eldar NPbolsin, pi~no. Adriem Lert¡u!r, director. Progrcmw: Conc<' rl per a piano núm. 4 de Beethor·ett. Pala11 de la Música Catalana. 9 tlt• de&embre de 1996. N 46 616 ascut el 24 dE> desembre de 1974 u Tashkent (Rússia}, el pianit~t a Eldar Nebolsin s'ha convertit en una de les joves promeses d el piano actual. Als cinc anys va in iciar l'estudi del piano amb Natalia Wasinkina, i alts dotze obtenia el Primer Premi del Concurs J oves Pianistes de RÚ!>;,ia. Aquest fe t va obrir-li les porte;, d el panorruua con certístic internacional, tot realitzant actuacions a }·l èxic, Alemanya, Àustria, Moscou ... DeL-xeble de Oiuútri BtL'!hkirov, ruub q ni r ealitza estudis u ptu·tir de l'any 1991 a l a Et!cuelu SuJlerio t• tle Música Reina Solia dc Madrid, Nebolsin obté Ja seva consolidació com a solista l'any 1992, quan es proclama vencedor del !\1 Concur" Internacional de Piano de Santander, en especial per Iu seva inter- prelació d'obt·Ps mozartianes. A partir d'aquell moment, ciu tats com SeviJJu, Barcelona, l\1adrid, Santander, Londres, Berlfu, Pa1·ís (on debuta l'an) 1994}, director" com Celihida<'he, Comissiona, Frühbeck de Burgos, Edmon Colomer, Entrcmont i orquestres com la Simfònica dc Chicago, de i\fontreaJ, de San Louis o Bamberg (am b totes va tocar durant el curs 1994-95} comsoliden la internacionalitat fl'nctucst jove mesll·e del piano. Oiscogràficumcnt, Nebolsin, artista exclm.iu del begeD Decca, té dues referèocic'! obligades. La primera. el recital dedicat a obres de Chopin i Liszt, publicat l'any 1994. i Iu gru,ació d'un disc compacte JlUl>licnt aquest 1996 que recull el Concert per a pi.nno nlÍ.m. 1 de Chopin, les Variacions «W ci darem la matro» del Don Giovanni de Mozart i l'Andante Spianato i Gran Polo11esct Brillant, ambdues de Chopin, acompanyat per la Deutscb e,. Symph onic-Orch ester Berlín, sota d irecció de Vladim.ir Ashkeoazy. e Lluís Trullen 1'e Jr¡, mc fo1 Mr de j no /Oi El l'e sc¡ diJ ce va a l Pa de Se l Ca ril or de Is1 ce Ri se• 19 tr( 19 al l'( de de du SC' gr : qu Ph Lo M< an: hlt i s MUSI CALIA PR E -CRÍTICA Yehudi Menuhin Eliahu lnbal Temporada OBC. Direct.or: Elia.lru lnbal. Violí: Silvia Marcovici. Programa: S imfonia espunyola, Ú lló. Simfonia fanlnsticu, Berlio;;. Palau de la Jfrúica Catalana. Dies, 20, 21, 22 de desembre. D espr és de ser invitat p er l'OBC per dirigir el segon programa de la temporada 1996-97, monogràficament dedicat a la Simfonia núm. 6 de Gustav Mnluer, Eliahu lnhultorna aJ capdavant de l'orquestra en la que serà la seva segona i última nctuació prevista dins aquest cm·s d el cicle de concerts bat·celonins. Nascut a Je•·usnlem, Elinlm lnhnl va iniciar els seus estudis musicals a Israel, posteriorment ampliats a París i Sie na, on rep classes d e Sergiu Celihidache. Després <le ser ¡n·c miat al Con cut·s Guido Cantelli ( 1962), ln seva tJ·ajcctòria resulta imp&~·able. Dirigeix orquestres com la Filharmònica de Berlín, Filharmònica d e Viena, Israel, Chicago, Filadèlfia, Concertge bouw.. . i l'orquestra d e la Ràdio d e Frankfurt, de la qunl va ser titular entre els anys 1974 i 1990. Director Principal d el teatre La Fenice entre el 1984 i 1987, lnhal és assíduament invitat nl Festival de Glynde bourne, a l'Òpera de Munic, i a les temporades de conce•·ts més destacades del panormna mw1dinl. El seu debut amb l'OBC va produiJ·-sc la tcanpot·ada 1972-73. La seva amplíssima discografia •·ectill gravacions t·ealitzades amb orquestres de Iu categoria de la Philm·muniu, Simfònica d e Viena, Loudou Plúlluu·monic, Òpe•·a d e Montecado, Ràdio dc Fnmkfurt, amb uns enrcgistrrunents memorables d ' obres de Mahler, Bruckuer i Schumann. e LI. T. Temporada Ihercamera. Orques/ ra Simfònica de Varsòvia.. De;;so R.cwki, piano. Dir.: Yehudi Merwhin. Programa: Beethoven. Polau dt? ltr A!1ísica Ca.talana. DimetrLs Z O cle desembre. E l violinista i directot· d'orquestra Yehudi Mcnuhin celebra els seus vuitU11ta anys de la millor manern possible: realitzant infinitat de concerts en què deixa clar que el seu talent musical, la seva humanitat venerable i totes les virtuts que ])Oden esmentar-se d 'aquest geni de la interpre tació ut·tísticu del nostre segle, augmenten any rera any. Menuhin té uua agenda d e concerts pràcticament plena fms nl final de la dècada dels norrutta, i qui va poder escoltat·-lo mostrunt tota la seva enet·gia vital el passat mes d'octubre en la c atoneuu edició d el Festival lntcmncional d e Música d ' Ordino, ja va gaudir· d 'un esdeveniment musical d e pdmer ordre . Yehudi Menuhin torun a Bru·celona eu W1 concert ot·ganitzat pe r lbe r camera, que serveix per commemorar els vuitU11ta anys d'a- questa figura unmdinl. Repassm· la canm·n de Menuhin t•esuJta quasi bé iutpossihle. Centenru·s de r:,•Tavacions discogt·à.fiques, milet·s de concerts nls més grans escenaris d el món, violinista que ha estat ucompru1yat per les batutes 1:ués prcstir:,rioses d el nostre segle i, en de finitiva, una d e les ~aures que com Casals, Rubinstein, Richter, Oïstrnkh ... ha fet dc la música un mitjà d'expressió ple d 'humanitat i suviesa. E l nen prodigi, nascut l'any 1916 a Nova York, va oferir una gira mundial d e més de 110 concerts en 65 països diferents l'any 1935. Durant la Segona Guerra Mun<lial va oferir 500 concerts per nls soldats nliats i la Creu Roja. Va ajudar figures com Rosh·opòvitx a pode r sortir d e Rússiu, i la seva tasca com a preside nt d e l Consell Internacional d e la Mtísica d e la Unesco (1969-75) va esta•· marc ada per WJa aproximació entre els artistes interu ucionnls . Yelmdi Menuhin tornarà al Palau, aquest cop sense el seu violi soil Stradivarius, però amb tota la màgia CJUe transme t la seva batuta d c director. e LI. T. 47 MUSI CALIA P R E·CRÍT J CA Estrena llei concert per a flauta i orquest ra lle camiJra lle Gasull pe r F. TAVERNA·BICH ins Iu t r·ajcctòria i la programar·ió de l'Orqu~~slra de Cumbr·a Teatre Lliure, cal destacar la selerrió, st•mprc cclècti tu, dc les obr·es que donen forma al concert del mf'S drscmbre i també In novetat que s· ofpt·rix quant a l'àmbit que enumu·c:urií la seva actuació: l'Audilol'i del Centre de Convencions de l' Bla Diagonal, lloc fins ar a inèdit per· a la D rnú ~ica. Dos compositor·s pertan y<'n ts als ec•r·clcs r~ ropers al Lliure , com són el sabadellenc Benet Casablancas i el jove Feliu CasulL computeixeo la programació amb la música d·un dàssic de la postguerra com Hans Wer·ner Henzc i clos compositors amh un baga tge artístic important tpte, Lot just ant, comencen a rsser cont•guts a casa nostra: Torn Takemitsu, mort r ecentment. i Wolfgang Rhim, figura emergent de la nova m(rsica alemanya. Molles novetats. doncs, dc les quals ens limitarem a C0111('ntar amb certa d etenciÓ rt>strena de Cel Roig, concert p er flauta i or·questra de eamh1·a, de F eliu Gasull , r i qual estil ded icat precisnment a Jaume Cot·tndcllas, flautista titular Je r orquestru. L'obra. com a primer tret que la p<'rsonalitza, ma nifesta una clara voluntat d'ampliar el registr e dc la veu solista , ja que al llarg de la intf' r·prctació el solista ha d 'utilitzar gairebé simultàniament quatre modalitats diferents de nauta (nautes baL'\a, en do, f'n sol i fiautí), la qual cosa també planteja un r epte d'índole tècnica. tant en la qüestió de donar temps d'adaptar els llavis a le particularita tt. de cada instrument, com preveure el camí a tt·avés del qual el flautista pugtú resold r·e el problema satisfactòriame nt. P e•· altra banda, l'obr·a està escrita amb elogiable coher~ncia d 'estil, amb plausible discr·eció a l' hora de contrastar idees i pr·opostes i amb un llenguatge assequible al públic avesat a Ics particular·itats de la música con temporània o t·ientada cap a terTrnys i maner es molt afins a l'estèticu de Varèse. Molt puntualment i per· acabar aquesta nola, apuntem que els Epigrames de Benet Casablancas -estrena ts al principi d 'aquesta dècada pel BCN 216 a Sicília- signifiquen un canvi positiu en l'evolució d el compositor, que, sense d eixar de banda t'I seu rigor en l'exposició i desenvolup~tment de materials molt complexos, assoleix una síntesi expressiva de major· chrr·cclat en Ja manifestació d el seu pensament i del seu món interior. Orqucstt·u de Cambra Tcutr·e Lliure. Jaume Cortudellas, flauta. Direcció: Josep Pon~. Obre.> dt· H. Werner Henze (Kathe- rino Bloom, suite dc concert), B. Casablunras (Epigrame$), Wolfgang Rhim (Abgewandt), F. Casull (Cel Roig, conrt>rl per a lluula) i 'foru Takemitsu (Tree-line). Centre de Convencion~ l'lila Diagonal. 15 rlf' desemhe dc 1996 a les 21 h. ta el te ac ql qt pr Tt m re Clt pE ca p< co bE 146 Jan SiiJelius, un simfon ista llei segle xx per F.T. ·B. a simfonia, entesa com a forma cíclica, té els seus orígens en el període clàssic, o sigui, en els temps de 11a ydn i Mozart i, després, de la mà de Beethoven. Schubert i Brahms. adquirirà tota la seva significació no ja solament com a mollle arquitectònic p eL· a grans fr·isos de contrastos sonors, sinó que ella també es convc r·tirà en una forma p er a l'expressió d'ideals abstractes. Certament. quasi coetàniament i al costat d'aquesta línia, en ple romanticisme, apareixen simfonistes tan consider ables com Dvcmík i T xaikovski, que en certa manera, intenten conjugar el concevte de la simforúa clàssica amb el del poema simfònic, producte genumament romàntic i com a culmh1ació de Lot aquest pr océs evolutiu apaTeix Mahler·, en el qual la simfonia es convertirà en punt de trobada entre imponents i complexes arquitectures sonor es, quadres plàstics d'impr·essionan t realisme i, a la vegada, moti vació per explicar totes les passions humanes. En veritat, tota aquesta pr·ogressió, exposada aci de maner·a molt L 48 pe succinta. és molt complexa i necessita un espai considerable per ex-pJj. car-la amb UDa cer-ta coherència. Tanmateix. però, la idea ens servcLx per introduir-nos en el simfonisme de Sibelius. autor ben conegut als paisos nòrdics i, en canvi. a excepció d 'algtms dels seus poemes, pràcticament inèdit en les nostre sales de concert. La carrera musical de Jan Sibelius (1865-1 957) s'inicia pt·ecisament en l'època del descrèdit de la tonalitat, ]a qual havia estat el principi bàsic de la forma simfònica. En els començaments de la seva trajectòria, Sibelius va estar influenciat pe•· la música de Grieg i també se sentí atret p er Ja història i les llegendes, com també els p aisatges del seu país, Finlàndia. Això va marcar el seu estil musical, el qual. curiosament, tol i manifestar un caire popular, fa un ús molt limitat de la vena folklòr·i cu finesa. Segurament per la fama dels seus poemes sinúònics i de les sevf's suites de caràcter descriptiu. s'ha pensat que les seves set simfonies segueixen els esquemes de la música inspiL·ada segons un guió litenri. Idea ben equivocada, ja que, com el mateix Sibelius afirmava , Jes seves simfonies tenen una Uavor i una crei- se xença purament musicals. Així s'evidencia en Ics seves paraules: ..no sóc músic literari, una simfonia ha d 'ésser música des del començament fins al final. Les meves simfonies són música pensada i elaborada com a expressió sonora pura.,. P er alt1·a banda, Ics obres d e Sibelius poden consider ar-sc originades partint dels princivis tor1als que tracta amb gr an lliber·tal i amh una paleta orquestral de br·il1ant i rica color·ació. Veritablement, Sibelius crea un cosmos sonor que reflecteix la tensió existencial i els problemes humanístics. D 'aqucstu manera, alguns estudiosos de la seva obra consideren que Sibelius ha donat un gran desenvolupamen t a la forn1a simfònica, i f han situat, per aq uesta raó, al costat de Beethoven i de Br·ahms. La Segona Simfonia va ésser composta el 1902 i ofereix, com a novetat, la p resentació progressiva del material temàtic. el qual és exposat de forma completa en el desenvolupamen t. p< co pl se es (v bÉ ja pE m ta m ac sa VE ta ge ol ca re Orquet!lo Filarmónica de G1·an Canaria. Eldar Nehol~in, piuuo. Direcció: Adrian Leaper. Obres dr Ludwig vun B('etboven (Concert núm. 4 per n piano), Jan Sibelim; (Simfonia núm. 2) i Vanghnn William s (Fantmia. !Obre un IPIIW de TallÍ!I). Palau de la Música Catulamn, 9 d e desemb re a les 21 b (Palau 100). se p( p< dt es re n( la :la ns ar >ias ta li- ió :ie ' i >lt ~si la .el s .¡_ )e s- lS on a le a- lC aa :a lS la ,_3. ¡J) i- a] 1- t, al ta MUSICALIA BALLET L'última dansa de Lluís Trullàs i Ribas per JOAQUIM VILÀ I FOLCH uan tot just el sol de tardor· davalJava cap a ]a posta en la tarda de Tots Sants, Lluís Trullàs encetava la seva última dansa. Tot i el patiment extrem dels últims temps, es lliurà a la Dama amb aquella elegància extraordinària que marcà el seu estil. Ben segu r que en els llargs mesos q ue van precedir l' última trobada, Llms Trullàs ja a nava confegint la música per a l'últim ball. La coreografia, incerta, sorgiria plàcidament, amb els punts i les passes de la dansa tr·aclicional catalana que ell sempre havia portat clins. Havia de set· una coreografia pròpia, i l' havia de ballar tot sol i, com totes ]es seves coreografies de creació, no podia ser cap melodia de dansa coneguda, ell mateix -com sempre havia fet- havia d'inventarse'n la mdoclia. Q uan la seva esposa Montserrat l'animava ('Va, Lluís, qLLe a'Viat et posarà.s bé i ballarem una morisca), ell ja devia sentir pròxima la nova parella que l'empenyia a l'última dansa. Llms Trullàs tenia, ar a, vuitanta-un anys, per·ò ja en feia molts que estava t·etir·at del món actiu de la dansa tradicional. Va saber retirat·-se a temps, quan es va adonar que la seva sensibilitat no casava amb la de les noves genet·acions. Ell havia fet la seva obra i hi va voler restar fidel. El món de la dansa Lr·aclicional catalana , la històda dc la seva recuperac.i6 , dc la seva conse rvació , la dels seus cstüs i les seves tendències és una històr-ia per fer. Falta molt poo tl•mps perquè es compleixin ('('nl unys de la creació del pr:im<•r <'sbat·t i es pot ben dit· C(Ut' no en ¡,mbl'lll res. La socif'la t c;,rtulunu clm;coneix del tol el grun csfor·ç c¡ur Q Lluis Trullàs ( 12·3·1961) han suposat aquests cent anys . Potser si féssim una enquesta cultural algú ens sabria donar raó d'Aureli Capmany, però dubto que - fora d'una minsa part, fins i tot entre els components dels esbarts actuals- ningú no ens sabria dir absolutament res de Felip Blasco, de Joan Rigall. de Bulló, de Bial, de Zaldívar... Lhús Trullàs i Ribas és un d'aquests noms, és un d'aquests perfectes desconeguts que van donar-ho tot per revalorar la dansa tradicional catalana. Havia nascut a CoroeJlà de Llobr·egat ell915. Als vuit anys, escoltant com assajava l 'esba rt del Patronat Obrer, danen1 les portes del local , va sentir desvetllar-se-Ji la vocació i va entrar a formar part de l'esbart infantil. El 1932 era un clels dansaires més destacats de l'esbart -en aquell momen t Esbart Germanor- dirigit pel mestre Domènec Pat·és. L'any següen t Domènec Pat·és va fer-se missioner· i marxà a Amèrica i Lluís 1'r·u ll às -divuit anys- dirigí l'esbart fin s a Ja guerra civil. El 194-2 tornà a dirigir l'Esbart de Cornellà i el de 1'Hospita let fin s que es casà i passà a viure a Barcelona. Tt·ullàs explicava, però, que devia la seva for·mació a Aureli Capmany i a Joan Rigall. De fet, en passar a vim·c a Barcelona va ingressa t· corn a dansaire i com a d irectot· adjunt a l'Associació Excu rsionista d'Etnogr afia i Folklore q ue dirigia Joan Rigall i, sense d eixar-la , es posà a dirigir l'Esbart Barcelona de l'~arupació Cultural Folklòrica Barcelona. El ] 949, mes Lre, da ns ai res i esbut passaren tots junts a formar parl de l'Orfeó Gracienc. Lluís Trullàs ja no se'n va moure i va ser amb l'Esbart de l'Orfeó Gr·acienc que realitzà el gru ix d e la seva obr a. Trullàs va recollir danses com el Ballet del Rei, de Prats del Rei, el Bctll dels Quatre Cantons, de Copons d 'Anoia o el Ballet de Déu d'Anoia i en va reconstruir una bona colla -algunes amb l'assessorament directe de Capmany o Rigall-, i va crear noves danses -sempre creà m(tsica i cor·eogra.fia- , com el BaU de pastors, els Espantall-s, o la Muntanyenca, la Tal-lara ... , donades sovint amh un lleu embolcalJ dramatúrgic que n'enllaçava tres o quatre, com, per exemple, Somni, el Casament a, l'ermita o La festa de la verema. Provà, amb fo1·ça èxit , també, coreografies originals - i músiq ues, 110 ho oblidem- que ell a nomen ava de fantasia, com el Ball de festeig o El relliscall que suplien les cor eografies d ' unes inexistents comèdies musicals. Són seves, també. refoses d e danses com, pet· exemple els Balls del Vallès -les Gitanes- o ¡;;;¡ ..... ;;;- ....a ·=:! t::;' ¡;¡· 146 49 619 MUSICA LIA BALLET Lluls Trullàs (al centre, amb americana) amb l'Esbart Germanor, el luny de 1936, lust abans de comen,ar la guerra civil 146 l'Espolsada d el Maresme, Ics quals han esdevingut clàssiques - i anònimes- en el món dels esbarts . Tanmatei.~ , Lluís Trullàs hauda de passar a la història de la dansa tradjcional catalana - i ja tenim prou perspectiva històrica per aJirmar-ho- amb dues paraules : fidelitat i elegància. E ll va por·tar fins a l'extrem les propostes de J oan Rigall amb una extraordinària fid elitat. Fidelitat a la dansa tal com li arribava i fid elitat a un estü -el de Riga liq ue Trullàs va depurar fin a les úllimes conseqüències . Val a dir que, després de Lluís Trullàs i els seus dansaires més directes , no hi ha hagut cap esbart d e la línia Rigall, que tingués la pt·esència i l'elegància que ell aconseguia amb l'Esbart de l'Orfeó Gracienc. Trullàs va posar el llistó molt alt i. ara per ara . no hi h a hagut ningú que el pogués igualar i, encara men ys, superar. Senzill , humil , tenia les seves conviccions però r·espectava tothom. R eb é homenatges, gairebé sempre dels eus propis dansaires, i molt poques distincions de més amu nt. El 1988 l' Obt·a del Ballet Popular li ator gà la Medalla al Mèrit en la Dansa . Lluís Trullàs e ra un d els últims grans mestres, dels que h avien treballat al costat dels grans folkloristes . Al seu darrera la dansa tradicional r.atalana ha seguit uns altres camins i aquelles danses que eren la base del patrimoni coreogr àfic del país han quedat orfe de mestres . Lluís Trullàs balla , a1·a, d esprés de l'últim passeig, la dansa d efinitiva amb aquell insuper able punt de ball pla, tot harmonia i placidt>sa, i amb aquella elegància impressionant que feia parlar les danses i les convertia en objectes at·tístics de primeríssima categoria. Fins i tot la Morl deu ha ver quedat embadalida després dc l'últim ris to. ül!liWIDe/rRIDft1IDiílli1frmllüillrm CATALUNYA ~fUSI CA / .REVI STA MUSICAL CATALANA CI Sant Fan cesc de P au la, 2 - 08003 Barcelona Butlleta de domiciliució bancària Scnyor6, o•l• ogo·uir(•otue nmbròrrccol mo•u roonptc/llibrt•la u1 eogul~els r~IJIII•t¡ueels prcscn larit CONSORCI I> EL PALAU DELAMÚS ICA CATALANA. pelpugnmt nl de la mt•vuMolt•cripció a " CATALUNYA MUS ICA!rtEVISTA UUS!CAL CATALANA" N'Enti1o1 N• Ag?ncio Oígil t•onlrol 1\• Con1ptt DDDD DDDD DO ODDDDDDDDD Titulru- - - - -- - -- -- - - . U.otoe/Coi.\a _ _ __ _ __ _ _ __,\¡:;i•ncia Ad reço agêno·in oblat•i6 - -- - -- -- - -- ----------- Cul omplir lt'N t/(llks correctanwnl Butlleta de suhqcripció 50 650 Xom i cognom• - - -- - - - - -- -- - - -- - - - -- -l'ror... ,;6 - -- -- - -- - -Carrer Trl¡.foo - - -- -- - -- - -Pohlarió - -- - -- - - - -- - - - Otr. - -- - - - - Provinriu - -- - -- -- - - -- -Oea;tjo subscriure, m a partjr df;l nítmf)rO O Fo~ tff'ctiu J~imporl milju nçn nt umb Iu tJU Oi o anual dt• 4.200 P'""· O O taló l111nrnri adj unt. semeslral ~~~ 2.350 O O <lomirilino·ió bancària. Pern •ub•cripcion~ a l 'tlt rong~r. coos uho•u t•lpn•u. MUSICA LIA Qüest ionari Proust ANTONI ROS MARBÀ Deixeble i he reu de l 'inoblidable Eduard Toldrà, fonnat també sota e l m estratge del recentment desaparegut Sergiu Celibidache, Antoni Ros Ma.r·bà ha recorregut tots els graons de la pràctica musical fins ll forjar-se un solidí$sim bagatge nmsical, fonamentat en una UargCt exp eriència professional. Si durant molts anys fou una figura clau de la nostrll vida musical , com a director titular de l 'Orquestra Ciutat de Barcelona, e n els darrers anys la seva carrera s 'ha desenvolu.pat majoritàriame nt lluny de la nostra ciutat. Molgr·at ctixò, e ll sempre hct estat fidel als seus origens, wt fet pel quol el continuem considerant com lllllL figura " de cosa", tan familiar per als nostres me lòmans que fa innecessària qualsevol presentació. 146 52 652 I- El principal tret del meu caràcter? -La tenacitat. 2-La qualitat que prefereixo en u n home? - La intel·ligència. 3- La qualitat que prefereixo en tma dona? - La cordialitat. 4-Allò que més estimo en els amics? - La lleialtat i la comprensió. 5- El meu p rincipal defecte? - La dificultat de prendre decisions transcendenta ls. 6--La meva ocupació preferida? - La música, la lectura i vetu·e jugar el Barça. 7- El meu somni de ben estar? - Retrobar-me amb mi mateix en el fons de la meva consciència. 8-Quina fóra la meva pitjor desgràcia? - La sordesa. 9-Què voldria ser? - El que sóc. 10-0n desitjaria viure? - A l'Empordà . U - Quin color prefereixo? - El blau. 12- Quina flor prefereixo? -La rosa. 13-Quin ocell prefer eixo? - El pardaL 14-Els meus autors preferits en pr·osa? - Proust, el Pla de El quadem gris, el Benguerel de Els vençuts, el Sagarra de les Memòries, i wt munt que ara no recordo. 15- Els poetes preferits? - Espriu, Martí Pol, Gimferrer, Carner... 16--Els herois d e ficció? - El Tirant, el Quixot, Papageno ... 17- Les meves her-o·.:nes de ficció favorites? - Carmesina, Mélisande, la Colometa de La pla.ça del Diamant. 18-Els meus compositors favorits? - Mozart.. . , els impressionistes, Mompou i Toldrà. J9- Els pintors predilectes? - L' escola veneciana, R em- brandt, Vehízquez i Casas. 20-Eis meus h er ois de la vida real? -Tots aquells que lluiten per les llibertats i els drets de l'home. 21-Les meves heroi'nes històriques? -Aquelles vídu es que varen fer front a la duresa de la postguerra. 22- Els noms que prefereixo? -Norma i tots aquells que tenen cinc lletres i una erra al mig (Maria, Jordi, Sergi, Borís, etc.). 23- Què d etesto més q ue r es? -La intolerància, Ja manca de generositat, l'arrogància i la fatxenderia. 24-Quins caràcter s històrics menyspreo més? -El nazisme i tots aquells que ban generat confrontacions bèl·liques. 25-Quin fet milita r admiro més? - Cap ni un. 26-Quina reforma admiro més? -La gran reforma que tots esperem i que encara ba de venir. 27- Quins dons naturals voldria tenir? -Crec que, amb els que tinc, ben admiuistrats, pu c anar tirant correctament , i millorar, si cal. 28-Com m'agradaria morir? -En pau amb mi mateix, amb el r especte dels altres i evitant els drames i la parafernàlia inútil i supèrflua. 29-Estat present del meu esperit? -lmyuiet. 30-Fets que m ' inspiren m és indulgència? -En principi, sóc indulgent per naturalessa. 31- El meu lema? -Ser conseqüent amh mi m ateix. LO eo DE ORQ DEL Ol REl JAVIE GEN E PALI LQ Sli\1 ORQ DEL OIR EC VERC GENE PALI LQ FAI PIANC MAR MEZZC ITXA ORQ DEL• Ol REC CRIS" FEBRE PALI • -e JAl ORQ DEL Dl REt JA VI E FEBRE PAU J OSC'"""AQ,___ _ de Glacomo P11cci11i 18'i8 I')J~ APRILE MILLO/GALINA KALININA JAUME ARAGALL I NN JOAN PONS CRISTÒFOR VIÑAS CONXITA GARCIA I ALTRES ORQUESTRA SIMFÒNICA I COR DEL GRAN TEATRE Dfl LJCEU DIRECTOR MUSICAL MARCO ARMILIATO DIRECTOR D ' ESCENA a_ CONCERT FINAL DELXXXIY CONCURS INTERNACIONAL DE CANT "FRANCESC VlÑAS" ORQUESTRA SIMFÒNICA DEL GRAN TEATRE DEL LICEU DIRECTOR D'ORQUESTRA JAVIER P~REZ BATISTA rGENER 1997 CHRISTOPH MEYER ~R~J..O.CB.ETH_ I!l1 vc('Sió concen. de Giuseppe Verdi ESCENOGRAFIA IHIJ 1901 JOAQUIM ROY NOVA PRODUCCIÓ RENATO BRUSON DOLORA ZAJICK STEFANO PALATCHI JOSÉAZOCAR CRISTÒFOR VIÑAS I ALTRES GRAN TEATRE DEL LICEU ABRIL 19_ 9 7_ _ __ dics 19, 21, 2~. 27 I JO dia 2 MAIG 1997 TEATRE VICTÒRIA ORQUESTRA SI MFÒNICA I COR DEL GRAN TEATRE DEL LICEU dla 19] PALAU DE LA MÚSICA DIRECTOR _MUSICAL NN FEBRER 1997 dl> 27 ] MARÇ 1997 dlos2iS PALAU DE LA MÚSICA • cONCERT SIMON ESTES i L;e~.;~~ELO~s9.?- 197-! CLAUDE PIA CATHERINE DU80SC WOLFGANG RAUCH ERNST GUTSTEIN I ALTRES ORQUESTRA SIMFÒNICA DEL GRAN TEATRE DEL LICEU ORQUESTRA SIMFÒNICA DEL GRAN TEATRE DEL LICEU DIRECTOR MUSICAL ,. ELEKTRA DIRECTORA D'ORQUESTRA VERONICA SCULLY GENER 1997 ALEXANDER DRÇAR en ,..,.,.;6 awcn de Richard Sl ra uss 186·1. 19-19 dio29 PALAU DE LA MÚSICA ILCONCERT FALLA I GERHARD I PUEYO NOVA PRODUCCIÓ GWYNETH JONES RENATE BEHLE LEONIE RYSANEK TOM FOX ARLEY REECE ANTONI COMA$ FRANCESCA ROIG MILAG ROS POBLADOR MARIANO VIÑUALES EVA STEIN SKY I ALTRES GRAN TEATRE DEL LICEU • LPAGLIACC .....I' - - de Rugg iero MARÍA MANUELA CARO MEZZO SOPRANO ORQUESTRA SI MFÒNICA I COR DEL GRAN TEATRE DEL LICEU DIRECTOR MUSICAL ITXARO MENTXAKA PETER SCHNEIDER ORQUESTRA SIMFÒNICA DEL GRAN TEATRE DEL LICEU MARÇ 1997 DIRECTOR MUSICAL dlos 13,1 61 19 ] ALEXANDER DRÇAR DIRECTOR D ' ESCENA PALAU DE LA MÚSICA OLIVI ER TAMBOSI DIRECTOR D'ORQUESTRA CRISTÓBAL HALFFTER FEBRER I "7 Leo11cavc~ llo 1858 - 1919 VLADIMIR BOGACHOV CHRISTIANE BOESIGER VICENÇ SARDINERO WOLFGANG RAUCH JOSEP RUIZ I ALTRES O RQUESTRA SI MFÒ NI CA I COR DEL GRAN TEATRE DEL LI CEU PIANO DIRECTOR D"ESCENA i ESCENOGRAFIA OUVIER TAMBOSI ESCENOGRAFIA dio6 J VOLKER MONTAG PRODUCCIÓ PALAU DE LA MÚSICA GRAN TEATRE DEL LICEU. procedent de l'ÒPERA DE KLAGENFURT • I.A SONNAMBULA..__cn_,·cru6.,onccn de Vince11zo Bel/ini 1801 · 1835 EDITA GRUBEROVA MILAGROS POBLADOR STEFANO PALATCHI I ALTRES • CONCERT JAUME ARAGALL de Gioaccbin o Rossi11i DIRECTOR MUSICAL FRIEDRICH HAIDER dia 12 ] ABRIL 1997 PALAU DE LA MÚSICA elles 16,20,22.25.28 I 31 • 11 BARBIERE DI SMGUA_ ORQUESTRA SIMFÒNICA I COR DEL GRAN TEATRE DEL LICEU ORQUESTRA SIMFÒNICA DEL GRAN TEATRE DEL LICEU MAIG 1997 TEATRE VICTÒRIA diu 8 1 12 1791-1868 CARMEN OPRISANU VLADIMIR CHERNOV BRUCE FORD ENZO DARA I ENRIC SERRA ARK MARTIROSSIAN I PAATA BURCHULADZE ITXARO MENTXAKA FRANCISCO VAS I ALTRES ORQUESTRA SI MFÒ NICA I COR DEL GRAN TEATRE DEL LI CEU DIRECTOR MUSICAL JOSEP PONS DIRECTOR D ' ESCENA JONATHAN MILLER ESCENOGRAFIA TANYA McCALLIN PRODUCCIÓ l ENGLISH NATIONAL OPERA (ENO) I JUNY 1997 dies 16,1 9.22.25.28 I JO TEATRE VICTÒRIA HERZAND dt Ol ca I"Ï es er ··i p cc vi ac se 111 bc SÍ• P• Ol pi dl pi C( in ss ci e~ ql al CI E é~ a• UI e¡ do l li ir «I DISCOS ........ BRAHMI& Philippe Herreweghe. (ntèrprets. Christiane Oelze. soprano; Gerald Finley, baríton. La Chapelll' Royale, Collegium Vocale, OrcheAtre des Champs ElysêeA. Harmonia Mundi. a polèmica, tan viva, que mou gait·ebé totes les incursions dels gran s especialistes en música antiga o preclàssica en el r eper·tori posterior al que els és genuí o específi cament atd bu"it, té en aquest recent CD matèr·ia per a la t·evifaUa. No ra gaire, el mateix Pbilippe IletTewegbc en s confessava, en una entrevista que vam publicar en aquesta Revista , que en el seu primer m oment , els avui gran s u ·tífexs del boom de l'esmentada música antiga van h aver: dc patir un pr océs d 'aprenentatge per tal d'assltmir plenament Ja recupet·ació dels principis estètics propis d" aq uella música. Fins a quin punt una colla d'a nys d e dedicació intensiva ha afavorit el salt còmode vers l'ampliació des del seu -aleshoresestt-icte repertori, és una qüestió que exigiria una altra resposta tan autèntica i sincera com aquella. El cert és que aquest salt és una realitat impat·able i avui l'especia lització en una tipologia de repertori cada vegada és menys evident. Tanmateix , el que també és cert és que la irr·upció d 'aquests nous "bà1·bars,. -es djguin H Cl·r ewcgbe, Harnoocout·t o Savall- no pot deixar indjferent, perquè h11 siguifi - L cat l'entrada d 'uns rures nous i trencadors. La versió que ens ocupa Ein deu.tsches Requiem de J oh anoes Brahms, en constitueix una mostra prou eloqüent. E l contrast entre els critel"Ïs interpretatius de Herreweghe i els corresponents a la trarució romàntica més convencionaJ , són notablement diferents. En aquest sentit, allò que apareix en un primer terme molt clar, és la dimensió mística, ascètica i en sem s llwninosa que presideix aquesta ver sió. E stem Duny, aquí, de la rotunrutat pròpia del concepte romàntic, que d ón a una imatge t1·àgica i imposant, a vegades fins i tot feixuga , del discurs de Brahms. Tot el que en aquests tipus d 'interpretacions és pesant, corpren edor, rotund, hiperbòlicament tràgic, aquí és lluminós, transparent i místic. Uns tempi perceptiblem ent alentits no impedeixen una imatgeria sonora lleugera i alhora intimista. El cant dels solistes esdevé LLD lament, però no un crit desesp erat ; una pregària, pet·ò no UJl clam amarg i cd s pat. Tot es mou en un context d'una gran rottmditat r eligiosa i nústica, p erò absent de cap mena de vel·leitat sonora «comminatòria». E s tracta, en definitiva, d'una versió diferent. probablement n o satisfactòria pet· a tots els gustos, que dcfWg camins convencionals, però que 1:an.mateix mostra uns criteris molt clars, duts a terme amb un a molt exacta con seqüència per Herr eweghe i el seu equip vocal propi -La ChapeUe Royale-Collegium Vocale- amb l'acomp a nyament precís i sensible de l' Orquestre des Champs Elysées, una formació simfònica t·eduïda, que ofer eix un suport sonor adequadament consistent. Destaquem també l es veus de Christianne Oleze i de Gerald Finley. EI seu és un treball d ' alta orfebreda vocal amatent a l'esperit au tènticament coral d" aquesta versió, immergint i confonent el seu refinat vir·tuo isme en un tot molt b en prefigurat. e J.C.C. ............... Oriente MW.ica nadalenca honpresa de l'època medieval. Anonymoue 4. Harmonia Mundi France · HMC 907139S e on tinua l'cxitosa trajec tò ria d iscogràfica d ·aquest quartet vocal femení, Anonymous 4, per la monorua i la poliforua medieval. Aquest cop Ja ruta sonora és per una m ostt·a de r ep ertori medieval hongarès vinculat amb el temps nadalenc. Con cr etament, es tracta d'obr·es sorgides entr e els segles Xli i XVI en l' àmbit dell"itu litúrgic d'Esztet·gom (Stl".igoruum), vila d el n()[·d el país on t·esidia l'arquebisb e hongarès . R ecordem que en a questes tcH es centreuropees apa r eix la trarució intet·pt·etativa del cant pla en el segle ~. en el ma r c d e les escoles monàstiques i de les catedrals. En aquelle primer es mostres es reflecteix una imp ot·tant influència dels models francesos, alemanys i italians . Precisam ent la bat·t·eja de tots aquests elements, esp ecialment en el tetTeny de la notació, acabat·à fe11t sorgir un sistema específicament h ongarès que es car actel"izarà sobretot p er l'ús d ' intervals llrn·gs, tendència rap a La pontatonia i àmplies cadències. Tota aquesta reflexió estètica ens permet valorar un dels atractius p rincipals d · aquest enregistrament d ' H a rmonia Muudi: la possibilitat de couèb:et· un tipus inhabitual de cant sacre m edje,,al an1b atributs propis. L'altre atractiu és la interpre tació que en fan Rutl1 Cunningham, Marsha Genesky, Su san Hellauer i J ohanna Maria R ose .. . , les quatre membrc>s d'Anonymous 4 . No és la primera vegada que d es d 'aquestes mateixes pàgin es lloem les virtuts d"aquest conjunt a capell.a americà. La seva forma d 'interpretar està en la mateixa línia d e les gravacions anterior s : afinació i conj unció impecables, ctistal·linitat tímbrica , profunda subtilitat i l'irresistible atractiu de la recerca de 1·epertorís gaireb é inèruts . Es a dir. que si j a ns agradaven, us continuaran agradant. L a gravació es va fer· al Campion Center de Boston els dies 20 a 24 de maig d e 1996 i el llibret inclou un inter essant article que presenta una visió t·esumjda d el d esen volupament d e la música bonga t·esa en temps medievals {en cas tellà ... un d etall molt poc habitua] últimament en el mercat de rusc compacte, cosa que representa una comoditat p er a molts melòmans) . e Joan Vives ...... Concert fie Coral Polifònica de Tremp. Director: Xavier Baulies. E l ricle n adalenc és una de les realitats socials amb m és cap acitat engrescadora de productes discogràfics. El Tema que es publica en aquest mateix número de CM-RMC s'hl refereix i potser no cal insistiJ"-]li més. L'enregistrament que comentem s'inscriu e:o aquesta línia, encru·a que s uposa tma aportació d' un interès especial. Un interès que rau en el fet que aquest disc té l"origen en l'àmbit 55 655 DISCO S 146 comarcal, tàcitamrnt allunyat , p er t·aons no sols geogràfiques, dt'l centre neuràlgic b arceloní. P er ai xò , escoltat· unu obt·a produïda en el si d\ma t·ralitat d "aquestes cat·aclerístiques r esulta no sols l"CIIIUI"Cable, sinÓ també intrínsecament t·econfortunl. L'esfot·ç dc diverses instàncies i institucions de l'àmbit de la coral per fer possible aquest disc li atorga una rep r esPnl.a livitat dclïnitiva. La Coral P olifònica d e Tremp és un gr·u p que adopta la fonnu de cor de cumbra -una f01·ma p er d it·-ho així, moderna-, nuscuda l'an y 1985 sota el guiatge de qui n' ha estat sempre el seu director, Xavicr Baulies, nu d e Tremp, com ho són la majoria de la vintena dc componr nts de la Cor·al. Ya viure un primer període d edicat a la formació voral i actuant només en actes Jjtúrgics rellevants a la patTòcruia de Tremp. Així. no va fer el seu debut fms l'any 1991 a la veïna vila de Salàs de PaUars. Des d 'alesh ores ha realitzrtt n omht·oses actuacions, esp ecialment a l'àmbit comrucal, i els concerts de adal a Tremp i els de a nt Esteve a Salàs de P tdlar s han comen çat a esd evenir sen gles actes trarlicionals per· aJ públic dc la comarca i també per als visitants. La CoraJ P olifònica de 'rt·cmp és h er eva d ' una viva tradició coraJ d ' aquesta vila . Una tradició, que tal com assenyala Jordi Mir en e] seu rlocumentut cscrit que acompanya el di e, ar renca del 1877 amb la claveriana Societat Coral La Lira , ct·cada per Agustí Roura. Després passn, a pat·t:ir del 1905, pel Montepio-Orfeó Los Cantaires del Montsech , dirigit p er mossèn J osep Sanu y, que naixia com una segona formació al costat de la pionem Ln Lin. La figura de Francesc P ujol, que va ser du·ector dc l'Orfeó Català, marca una altra fita in1po1·tant en el moviment coral trempoü quan ell924 guia la transformació de la Lira en cor mixt sota la direcció de F rancesc Folguera. Després de la guerra civil, les cararnf'lles van reiniciar la tt·adició i el 1958 es va fer la primera temptativ a de reorganitzar un orfeó, la quaJ r eeixiria el 1966 amb la constitució de l' Orfeó de Tr·emp, que oferí el seu p rimet· concert l'any 1967 i que va tenir la seva ànima en la figur a del mestre D omènec Card enyes -tota una institució en la vida musical de la comarca d'aquests an ys. El disc que ens ocupa comprèn un total de setze cançons del gran repertori nadalenc, català i universal , amb títols que van des de lï.nicial Adeste fo:Jeles a EL cant dels ocells, en una selecció no gens tòpica . Així, hi ha temes tan p oc • El conjunt alemany Cantus Kolln, a par ti r d'a ra gravarà en exclusiva per al segell Harmonia Mundi. Funda t l'any 1987 pel llaütista Konrad J unghiinel, basa el seu repertori en la música vocal aJemanya i italiana del segle X\1 1. El primer enregistrament d' aquest conjunt amb Harmonia Muudi apareLx aquest mes de desembre i és integrat per l'obra Vespra della beata Vergi11e de J obann Rosenmüller. Per a més endavant és previst J'enrebristramen t de Mad rigaux de Giaches de Wet·t, Cantates. a dh erses veus de Buxtebude i Els salm.s de David de Schütz. 56 656 • SimuJtàniament a la sortida al mercat de la versió de Un n èquiem alemany -vegeu críticn en aquest mateix númet·o-, Philip pe Hert"eweghe ba publicat un CD integrat p er Cantates de Nadal de J ohOJ1 Sebastian Bach. Sota el segell Harmonia Mundi, aquest nou enregistrament compta amb la interpretació del Collegium VocaJe i els solistes vocals, Yasilijka ]l".tovsèk, Sarah ConnoUy, Mark P admore i P ertr Kooy. El mateix segell també acuba de produir un altre CD dc temàticu nadnlenca. Es l,r actn del que amb el títol A star in the East ofet·eix un recull dc temes popuJars nadaJencs hongaresos. ha bituals, i per mxo especialment d' agrajr, com O mag num Mysterium i Ave Maria de 1òmús Luis dc Victoria, Un roseret eixia dc Michael Praetorius, Fantasia on Christmas Ca rols de Vaughn Williams, el Nadal Blanc d 'Irvin Be•·lin i el Ball rodó, cançó Lr·adicionaJ catalana harmonitzada per F rederic Mompou. e J .C.C. YICIORIA DE LOS ANGIUS: l'fie IEa~ reconll..., ,.42-194 3 Gerald Moono, piano. At~rupación de Cama ra tle Harct>Jona Ar~ Mnsicae dt• Baref'lona Tt"Staml'nt SBT 1087 E ls amants d e la música , els quj vel"itablemcnt saben valorar les subtileses més reftna des de l' art estan gaudint dura nt aquestes últimes cinc dècades del talent, sinceritat , humilitat i amor p el cant dc l_a gran dama Victòria dels Angels. La seva Madama Butterfly, la Marguerite del Faust, I'Elisabeth del Tannltiiuser que va en carnar a Bayt·euth , són fites irt·epetibles en la història de l'òpera . compartint una celebri tat i records imbor rables al costat dc les sublims interpre11lcions de les òperes de Mozart, Strauss o Bizet. Tot el talent, tot l'encant, tota la grandesa del seu cant, ha estat lloada a ny rera any, generació rera generació, prls amants dc la música , que han sabut mantenit·-se al marge d ' uns divismes brratliits i que, en definitiva , estimen la música per sohr·e de la buidor artificiosa que comp orten les pt·oduccions grandiloqüents. Victòria ha sabut com- partir la grandesa de l'òpet•a amb la r efmada sensibilitat del lied , sabent que ambdós gèneres es regeixen pel mateix pat·àmctre: cantar, transmelf·e amb r efinament i resp ecte les obres d ' art que, des del primer ba rroc de Monlevet·di fins al nacionaüsme de Momp ou , Granados, Turina , Toldrà o Fa!Ja. han integrat el seu reprrtori d'una amplitud espectacular. P erò aquesta veu inunaeuJada, aquesta majestuositat i transparència que posseeix el color del seu cant, va anar forjant-se als inicis de la seva cart·era amb les àries d 'oratol"is dc H andel, les subtileses dc Dichterliebe de H eine i Sclnunann, la música de Brahms. Ja llurninosh at de Ics melodies dc R espighi, el nostre t·ep crtori (Vives, Granados, Gnricli, NiJl, Fusté, 'rut-ina , Toldrà .. .), en definitiva, amb r elccció acurada de b ellíssims liede r i ca n~ons tra dicionals que puraJ.Jelament anava acompanyant amb les seves primet·es incut·sions en els principals esccnat·is operístics. Aquest repertol"i lied eríslic esmenta t ha estat r ecollit en un CD editat p el segell Testament, crue, integrat amb gravacions proceden ts dels fons d"El\f l i d 'enregistra ments inèdits r ealitza ts entre 19421953, ens presenta )a primera VIctòria dels A.ugels . No es tracta dc gr avacions q ue vagin d estina des a col·leccionistes, de testimonis fonogràfi cs que mera ment tinguin un valor històric, sinó rl ' unes gravacions transcendents que, per la seva quaJiLa t interpr etativa, expliquen per si soles la dimensió artística de la gran sop t·ano catalana. El pian o d e Gerald Moor e - què més pot dir-se d el més gran pia nista especialitzat en lied del nostre segle?- J la veu de Victòria dels Angels, ens trasUaden a un món en què triomfa l'art, la m àgia, la plenitud de la música, la transcendència i una saviesa interpretativa d ' una magnitud inima· ginable. Una veu r efinada , una expressió sincera, un encant en les versions Sl p q CI P· T. Ú; l' n p d· e• CI g: g: d r: ú d e: Sl Sl CI e• Sl Sl er q tè DISCOS de lieder de Schumann {el seu Nussbaum j ustifica per si sol la dimensió d'aquest enregistrament), l'encant de les Cançons espanyoles dc Falla, d e les Tonadillas escrita s en estilo antiguo de Granad os, l'irrepetible Paño murciana de Nin -cantat amb p lena intenció i atenció al detall-, o la riquesa dels color·s crue emana de Jcs cançon s t1·adicionals hongareses amb q uè es clou Ja gravació, configur·cn un document destinat a tots aq uells que desitgin valorat· el talent d ' una artista única. Testimonis disrogràfics d'aquesta dimensió poden ajudar a comprendr·e la bellesa d el cant, la intel·ligència artística d'una cantant qu e, ja des dels seus inicis, va adquirir· la saviesa de l'ar·t de la música, d' una expressió mai no eclipsada per aspectes superficials secundaris que semblaven tenir p1·ioritat en el món del cant d'aquests darrers anys. Victòria dels Angels, des dels seus rmc1s, ja semblava fidel a un principi: cantar i simplement cantar amb el respecte que mereixen els compositors i els oients. e Lluís Trullén ASTOR ........... ,... PIAZZOLLA: Concerto pour , tnovlatlentos tangulstlco• porJeños, ••••• Pahlo Mainetti, bandon~_>Ó. UuÍfi Vidal, piano, Orquestra de Cambra Teatre Uiure. Josep Pons, director. Harmonia Muodi France,901595. ' ' S o rgida del tango argentí tradicional, absorbint el jazz, la música de Piazzolla ha sabut realitzar la fusió d'una rítmica popular amb la cultura clàssica. Troba la seva quintaessència en el Concerto pour bam:lonéon (1979). Com a expressió sonora de la solitud de l'in- dividu en rl cor dc la sorietat w·bana, el tango assoleix en Piazzolla una dimensió poètica extraoJ·dinària .. ."'Així e sintetitza el contingut musical d'aquest CD en la contraportada del disc. Hem de djr que aq uest " revival" de la música inspirada en l'esper-it del tango argentí -que també ha arribat a la mú sica d'Astor Piazzollu, quatre anys despr és de Iu seva mort- potser· r·espongui a una moda , dcsp1·és que algu ns gr·uns intè1·p¡·cts clàssics actuals, com Daniel Bat·cmboim o Gion Kr·emer. hagin af1·outa t, també, aquestes musrques, p erò rn tot cas hom no els pot nega¡· una enorme càrrega romunicativa i sentimental. fins i tot al marge d e qualsevol consideració estètica. Quant a la figura de PiazzoUa, ens seml>la intuir un paral·lclisme -en els camps respectius- amb la del nor·d-amr l"icà George Gershwin: després d 'iJ.(us- trar les pel·Ücules de Carlos Garclel. va sentir. també, la necessitat de mesurar-se en les tècniques específiques de la música clàssica treballant amb Albet·to Ginaster·a i Nadin Boulanger; d'ai."Xò, en va rcsultru· un cert neoclassicismr que no aconseguí ofega r· les fonts més autèntiques dr la seva inspiració. D'altra banda, l'enrebristr·anu•nt en s presenta tots els estadis de la seva evolució, des de les for·mes més extenses i elabot·ades a les mostres més breus, genui"nes i directes, en una seqüència de cinc tangos (pr·esentats en un excellent arranjament de Lluís Vidal) <[ue, al seu torn, tradueixen també una evolució musical significativa. No podríem dedicar res més que elogis a la interpretació d'aquest ¡·epertori, tant en allò que fa referència a Pablo Mainetti i Llrús Vidal com a la feina dc l' Orquestra de Cambra Teatre Lliw·e, d'una solidesa sonora impecable i tm VI TEMPORADA DE CONCERTS 1996-97 Palau de la Música Catalana 9 DESEMBRE' 96 dilluns, 21 h ORQUESTRA FILHARMÒNICA DE GRAN CANÀRIA. ELDAR NEBOLSIN, piano. Dir.: ADRIAN LEAPER. Vaughan Williams, Beethoven, Sibelius. 17 DESEMBRE'96 dimar lS, 21 h ORQUESTRA SIMFÒN ICA DE LES BALEARS. JAUME ARAGALL, tenor HYEJIN KlM, soprano. STEFANO PALATCHI, baix. Dir.: JAVIER PÉREZ BATISTA. Faust (selecció), de Gounoud. Pròxims concer·ts: FREDERJCA VON STADE, mezzo-soprano. LAURANA MI TCH ELMO RE, piano. Scarlatti, Mahler, Debussy, Offcnhach , Cantclouh e. (14 de gener·'97, 21 h). LE CONCERTS DES NATIONS. Dir: J ORDI SAVALL. Bach (27 degener ' 97, 21 b). 57 DISC OS lliw·amrnt expt·essiu encomanadís, qu r t·espon al car àcter imposnt p e•· h1 batuta all10ra temps precisa i nbocada de J osep P ons. e Agustí Montdli1 ........ ,. l.a Alwen flnlta, lla""' COiec·clón,. ........ Canclo ne• Po,...... Federico Garda Lorca, piano; La Argentinita, veu. Edita: Sonifolk. omentem en un sol escrit aquests dos discos, atès el seu caràctct· fins a cct·t punt unitat'Í. Es tracta d'una recuperac ió amb mitjans tècnic!'! moderns, de l'art excepcion al d' w1a arlista tan destacada com va ser Encamnc ión López Julvez, «La Argentini ta». Recordem <1ue e tracta d 'una figura de difícil classifica ció, ja que el seu art compt·eoia igualmen t el can t i el baU, facetes en les quals excel·lt a g1·an nivell i que es confonien en unes actuacion s que han esdevingu t refedmcies úniques. En ca mación López Júlvez va ser Ulla figur·a impr·cscinclible de la música espanyola a partir dels an ys vint, en el sentit 4ue gràcies a ella, en una deter·min ada mesura, es van poder projectar universalme nt les essències de la música popular· andalusa més autènlica i alhora més t·efmada . Ella esdevé vehicle ideal per· transmetre el doll de riquesa que, proceden t en última instància de les anels més primitive s del poble andalús, és objecte d 'tm p rocés d'elabora ció i d'intel·lectualilzac ió per part d e noms tan valuosos com - per situar dues figtu·es mítiques - Manuel de Fulla o García Lorcu. Aquell en un vessant més plenamen t intel·Ject uaJ i ac[Uest en una t·eelabora ció de ear àctet· més genumam ent populat·. C 58 658 La At·gcntin ita copsa amb una sensibilitat especial aquest at·t i el r·cuea i l'eleva a la eategol'ia d'obru transcen dent, tal com, sal vunt cil'cumstà ncics i distàncie s, les grans liederistes catalanes -Conxitn Badin , Mer cè Plantada o Victòria d els Àngels- fat·an amb la cançó popular ratalanu , o en una líni a no tan distant, farà Atahualp a Yupanqu i a mb el món autòcton crioll. Aquests dos CD apleguen una mostra enormenrcnt significat iva d el món c•·catiu de La Argerrtinita. El pdmer, q ue conté dotze titols, es basa en la gr·avaci6 que va r ea li tzar-se l'any 1931 de la col·lecció de Cauciones Populares Antiguas de Manuel García Lorca, amb eU matei.x acompan yant al piano La Argentin ita, que alhor a s'acompa nyava amb castanyoles. E l segon disc I'Slà basat en un total de 22 enregistr aments fets entre ell928 i 1933 per al segell Granmóf ono/La Voz de su Amo, gairebé tots amb acompan yament orquestral. Cal assenyala r c¡ue el treball de depuració i neteja del so és realment importan t i que. consegüe n tment , aquests dos discos mostren unes condicion s tècniques notables, atenent a les dificultats. I definitiva ment. constitueixen una oportuni tat excepcion al pet· recupera r el goig de r art únic de La A r gen tini ta. És música amb una noblesa essencial, interpret ada amb convicció , amb una musicalitat 1·cfinada, una veu transpare nt i lluminosa , un sentit exacte del ritme i u n alè creatiu pe~·sonal i únic que transcend eix tota mena d 'encasella ments clusificat oris. Música amb el gust dc terra, de sinceritat , d' autenticitat; bella pet· noble, p er senzilla i per lliure. I ser·vida amb una categoria i idoneïtat poc menys que ubsoluta . Cal aff:'gir q ue els lli- brets coDtencn una sene d'escr·its en els quals se situa des de la peripècia biogràfic a de l'artista fins a aspectes musicològ ics qu e es eefereixcn a a4ucst món i també la història discogràf ica preceden t. Són articles sign ats per Pedro Vaqucro, AntoriÏo 1\-Iassisimo, Frderico de Onís i Adolfo Salazar, que complem enten de l a millor manera possible el material sonor. e J.C.C. EDISON DENISOV: Corals o•r•• The New Moacow Choir. Elena Rastvorova, directora. Solistes del Conjunt de Música Contemporània de Moscou. Sai~on russe-Le Chant du Monde. RUS 288 133 (distribuït per Harmonia Mundi) E dison Deniso' forma part (amb Alfred Sdmittke i Sofia Guhaidu lina) d els clàssics de la nova genet·ació dc composit ors r ussos, avui postsoviè tics, formats a l'ombra de la figura de Sbostakò vitx, que ban viscut l'esfondr ament dels vells dogmes estètics, en 1m procés d'obertur a progressiva, sense aconsegu ir, lògicame nt, desfer-se completamen t del p assat ni abdicar de la seva sensibilitat eslava. Seguram ent les peces cor als de Denisov ocupen un Uoc relativam ent marginal en l a producció del com positor i no sab t·íem dir fUls a quin punt representen realment els trets més personals de Ja seva obra. En tot cas, les obres d'aquest CD (datades entre 1888 i 1995) fan referènci u a tres cultut·es distintes: la Grècia antiga d'Ew·ípid cs (Cors per a Medea), la tradició ortodoxa wssa (Lumière paisible) i la poesia francesu ( Légendes des eaux souterraines). Els 15 cors de Medea, rl'tma dur·ada total d'una mitja hora i amb uns recursos expressius relativament p1·itnaris i reiteraLius, semblen més adients per complementar una represent ació de la tragèdia d'Eudpid es que no pas per a una audició concertant. Lumière paisible poseeix la gemünita t de la tradició en què s'inspira; si conté •·eminiscè ncies de les primeres polifonies t·eligioses russes dt>ls segles X'1 i J\."Vll, aquestes Li confereixen carà<:ter , sense ban·ar el pas als detalls personal s. E l cicle Légendes des eaux souterraines , pet· a dotze veus solistes. basat en poemes francesos d'Ives Bet·geret, és un eocàn·ec del Group<· Vocal de Ft·ance i palesa les afinitats del compositot· amb la cultura ú·ancesa; potser són les peces més interessa nts de l'enregistramen t, ja quo pr esenten una escriptur a c01·al actual, imaginali va i en¡,rinyosa i una atrnosfet·a sonora mòrbida i deliqüescent. EI Nou Cor de Moscou , fundat el 1991 i format per una vintena de cantants professio nals, gnranteix Ju seguretat pròpia d'aquesta <·ondició i la flexib ilitat necessàri a d ' un conj unt habituat a interpr etat· música actual, si bé les caracterí stiques voca ls típieame nt eslaves dels seus components podrien semblar més idònies per o r·cpertor is de textura més massiva i monolític a. Enregistr ament J·ecent, d'una qualitat tècnicu plausible però n o sofistirada, és recomana ble per als melòmans interessat s en el gènere coral. e A.M. les an ·es ga L'Administració facilita, a l'abast de tothom, una informació sobre: a • normes, competències, tràmits, permisos, :o- úsa preus, reclamacions • subvencions, beques, ajuts, préstecs :e- • concursos, premis, cursos, activitats diverses a, • organigrama (titulars, organismes, funcions, :18 ns adreces, telèfons, fax ... ) ti- a- .ts 18 -è- 10 o- Ie la a; le '1- ;e ls 315 ?- IS lS L, •e a l- i sobre qualsevol altra qüestió que sigui competència de la Generalitat de Catalunya :s :- l- LI Horari: de 9 a 19 h de dilluns a divendres a E.mail: sdginfo@correu. gencat. es lnternet: http://www.gencat.es t Teletext: Teleservei de TV3 Videotex: (nivell 031) •CATALUNYA# mm Generalitat W de Catalunya Sin gul ar I P LUR La Pedrera ha estat, des de sempre, un edifïci singular. Únic . Pe rò des de fa uns anys és un dels m és plurals d e l món. Perquè és Patrimoni de la Humanita t. De tothom. I a Caix a de Catalunya , que estem treballant per a la seva r estauració , aix ò en s omple d e satisf acció. Perquè se r à un èx it d e tots . P er a tothom. Lu P('tlt·v.t·u ( 1!)06- 1912), ultru oi 'An luni Ca utlí. Dt·t·lara tla h{> tlo·l l'atrinmoi Mun dial Jll'r la UNESCO ( 19114). Pt•upit>tat olt• C:uha tll' Caw lun)u.