Revista Musical Catalana. Núm. 147 Gener 1997
Editorial: El camí difícil de l'intèrpret català / PANORAMA Maria Barrientos (1883-1946) Diva catalana i universal. Pau Nadal / En la mort de Josep Casanovas. Un home de classe. Jaume Comellas / Josep Casanovas, o la ponderació. Pere Artís / Josep Casanovas, compositor. Francesc Taverna-Bech / Miquel Farré. Un pianista entre l'art i la pedagogia. M. Lluïsa Moran / Mikrokosmos. Himne a l'Alegria (financera) Pere Artís / Tangents. Vergonya d'altri. jordi Maluquer / Del seu affm. Sra. Montserrat Torrent. Jaume Comellas / The Nach Ensemble o la introversió britànica. F. Taverna-Bech / Txaicovski vist pels Virtuosus de Moscou. Lluís Trullén. L'altra música clàssica. David Picó S. / Joaquim Homs, quasi un segle. Xavier Casanovas-Danés / Les noces de Fígaro a Sabadell en una bona versió. Pau Nadal / Poc jazz al Festival de Jazz de Barcelona. Albert Suñé / TEMA La transgressió dels gèneres musicals / En el llindar d'una nova època del fet formal musical. Jaume Comellas / La crisi de les músiques d'avantguarda. Marta Porter i Talens / La música d'avui són moltes músiques. Anna Argemí / MUSICALIA André Watts. American piano player. Carme Martínez / Victòria del Àngels. Lluís Trullén / El trombó protagonista, l'aposta de Brotons. F. Taverna-Bech / Furtwängler, eix d'una estrena teatral. Jaume Comellas / Àngels Margarit i els paisatges de la memòria. Joaquim Vilà i Folch / SCHERZANDO Cesc / DISCOS
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
BARCELONA Muntaner. 300, Xanlrè Latorja Tel. 200 81 00 CENTRE COMERCIAL GLORIES Avda. Diagonal, 200, local 8228 Tel. 486 01 87 BARBERÀ DEL VALLÈS BARICENTRO · Tel. 718 97 51 MADRID Hermosilla, 75, Esq. Gral. Pardlñas Tal. 435 89 89 MADRID·2 LA VAGUADA ·Tel. 730 48 82 SUMARI revista musieal eatalana EDITORIAL PANORAMA M•l• ••'"•·•••• 1 .. ~ losopC.... o•.u 1 .. e2 MlttuoJf...,.. TEMA MUSICALIA io .. •.." ~ D .s _ 9 2 ......... 2 SCHERZANDO DISCOS •o o •• •• •• •• •• •• •• •• •• •• •• • El camí dificil de lïntèrpret català Maria Barrientos (1883-l946). Diva catalana i universal per Pau Nadal En la mort de Josep Cascmovas. Un home de cla.sse per Jaume Comellas Josep Casa navas, o la p ondera.ci6 per Pere Artís Josep Casanovas, compositor per Francesc Taverna·Bech Miquel Farré. Un pianista entre l'art i l.a pedago!{ia per M. Llu"isa Moran /llikrokosmos. Himne a rAJegria (fmancern) per Pere Artís Tanf!ents. Vergonya d'altri per Jordi Maluquer Del seu affm. Sra. Montserrat Torrent per Jaume Comella s The Nach Ensemble o la introversió brittínica per F. Taverna·Bech Txaikovski vist pels Virtuosos de Moscou per Lluís Trullén Ualtra música clà-ssica per David Picó S. Joaquim. Hams, quasi un segle per X. Casanovas·Danés Les noces de Fígar·o a Sabadell en una bona uer.! ió per Pau Nadal Poc jazz al Festiva l de Jazz de Barcelona per Albert Suñé Lo. transgressió dels gèneres musicals En el llindar d"rma nova època del fet formal musical per Jaume Comellas La crisi de les n11isiques d'avantguarda per Marta Porter i Talen s La mrisica d'avui són moltes músiques per Anna Argemí André Watts. American piano player per Carme Martínex Victòria dels Àngels per Lluís Trullén 1!:1 trombó p rotagonista, l'aposta de Brotons per F. Taverna•Bech Furtu;iirrgler, eix d'una estrena teatral perJ.C.C • Àngels Alargarit i els paisatges de la memòria per Joaquim Vilà i Folch per Cesc 3 BI{AI ·1 GENER 1997 ~ ELS VALSOS DE BRAHMS DIUMENGE 26, 19.00 HORES LIEBESLIEDER • WALZER , op. 52 NEUE LIEBESLIEDER , op. 65 f FEBRER 1997 DIVENDRES 7, 21.00 HORES JOSEP M. COLOM , piano piano a quatre mans DIVENDRES 21 , 21.00 HORES JOSEP M. COLOM , piano Auditori Municipal Enric Granados Ueida Informació 1 reserves: Tel. (973) 22 33 20 De dilluns a divendres de 18.00 a 20.00 h. ABONAMENTS PER A TOT EL CICLE 'Z t~· o-¡ EL PIANO DE BRAHMS DIVENDRES 14, 21.00 HORES JOSEP M. COLOM CARMEN DELEITO, ClJ ~o COR DE CAMBRA DEL PALAU DE LA MUSICA CATALANA Angel Soler i Josep Surinyach1 piano Jordi Casas Bayer, airector U) k/' •', ¡· '-' ~ ~ ./'. r!M•tl +.·. ·. · UN • L~ , .....,... .. 1117.JI ... (1833-1897) __ SEGLE DESPRÉS ~ ~ Aiun~Jmont do u oid• PAlAUi ; -- j 1QO VI TEMPORADA DE CONCERTS 1996-97 Palau de la Música Catalana 14 GENER'9 7 dimarts, 21 h FREDE RICA l'O.V ST.-tDE. mezzo-~oprano LAURAiVA MITCH EL.llORE. piano. MARTI N JlASTl K, bruitarra. Fauré, Strauss. Ravel. c·huberl, icber. Schi:inherg. 27 GENER'97 dillwts, 21 h Pròximt~ conc e•·t~:~: LE CONCER T DES NAT/ Oi\S. Dir.: JORDI SAV.ALL. Les 4 oberrures/Suites per a orquestra, dc Bach. LOS A.NGELES PHILI-J.ARMONJC.JOA J\ ROJJCE RS, soprano. Dit·. : ESA-PEKKA SALONEN. Debussy. Mahlt: r·. (4 clt• fd •rr •·'97, 21 h). ORCI-IESTRA DELMACC IO MUSICALE FIORENTTNO. Dir.: ZUBlN ME HTA. Schube•·L, Stravinsk). (8 de fcb rcr '97, 22 h). EDITORIAL les pàgines més específicament informa tives d'aquest númer o, es dóna fe de la posada en marxa de dues noves iniciatives concertístiques barcelonines. Ambdues, de característiques força dissemblants, tenen en comú, però, una més que poc dissimulada vocació "internacional", circumstància que afavoreix la reincid ència en una temàtica crua i dura: la del protagonisme de l' intèt·pret del país a la vida concertística de casa nostra. No voldríem caure en reiteracions ja ma ssa gastades i tòpiques, que menarien el discurs per viaranys estèrils. Tanmateix, cal partit· del tòpic que, mentre la vida musical del país acusa avenços notables en diversos aspectes -sobretot l 'increment d'oferta concertística-, acruests avenços no es palesen en el camp que en s ocupa. Es fa uifícil destriar la munió d ' aspectes q11c comporta aquesta r ealitat. No és el mateix la problemàtica vista pels neoprofessionals , pels qtú, en nombre cada dia superior, maldf'n p er donar el pas de l'aula a la p1:0fessió i engruixeixen, curs rera curs, el cens dels candidats a ocupar un lloc en el sol de la vida musical normal, que pels qui són figures consagrades i indiscutibles, fins i tot amb proj ecció internacional. 1 també pels qui es mouen en unes zo nes intermèdies, sovint bàsicament insatisfactòries. La realitat és, dit de fot·ma planem, que es fa difícil , o es continua fent difícil, per al candidat del país a professional de la música, tre ncar el cercle -gait·eh é infernal- que neix en la fase formativa , continua amb Ja fi d'aquesta fase i pol a cabar a les mateixes aules, ara en qualitat de docent. O a mans de la diver sitat de sol-licituds discents que, en nombre cada dia superior, això sí , presenta el sistema, com a conseqüència feliç· que el deler musical d e la nostra societat s'incrementa i , en definitiva , gener a un a superior demanda d e mà d ' obra docent. E ntrar en una via de normalització, o sigui, afavorir uns circuits fluids que p ermetin qu e aquest cercle, acabat de dibuixar, no esdevingtú fatalitat inexorable p er a un percentatge tan elevat de futurs professionals, con tinua essent , avui, un repte central del que podríem anomenar "sistema musical ca talà". La sortida d 'aquesta situació, no gens senzilla, passa per molts camins. I la veu dels mateixos intèrprets no ha de ser , com (malgrat tot) esdevé massa sovint, la menys son ora i , sohrclo t, la menys imaginativa. En tot cas, ha de quedar clar que, aquest, és un problema que afecta tothom. F eliçment, iniciatives darreres -El Primer Palau, Xarxa de Clàssica a Cataltmya-, que s' han afegit a tasques t·egulars i generoses com l.es d'algunes delegacions de Joventuts Musicals, obren escletxes falagueres enmig d ' una panoràmica que cal esberlat· definiti vament. El camí difícil cie l'intèrpre t català 6l ¡¡;;a = ·== ..... 9 ê;' ;;;.¡· 147 s PANORAMA Maria Barriento s (1884-19 46) Diva catala na i univer sal pe r PAU NADAL I E l du rrc r 8 d ' agost va fe r t•i m¡nunlu anys dc la m<)l't d<• la nostra grau di vu Murin Bnrr·it•ntos. 1 la qüestió t•s pn•sta a u n n n •llcxió: poes l' ha n r etor dncln . malgr at havc•r· t•shll adomdu prls pt•b li <·~ t·n 'id a. f.: t c as c~s molt dHer c>n t <llU' 111 d 'a l ~;,'lms c•ompositu r s, dels tpluls, st•ns du h lt• , ros lt•n l NI St'Vt'H o LH'liS i les commemornt·ions dt•ls quals h•m•n u u a lt r·r a·t•ssò (nnmés ca 1 r •·<·c·urdnr. <'om n P'\.l'mp lt•. els r ad e vlozur t' Gt'rh urd Fulla). P t>r Ò, mulgt·a t c.> ls discs . l'oh ra \' ivn d e l'intè r p r·t•l tlt•sapar{'ÍX a mb l'I St' ll tnu.pàs i semh Iu f'()lll si les gnms li~H·c•s Ot' la iu lt•r·p•·t•tnrió musieu l, t¡ue han donH l glòdu al nos lr<' puis, jn no nw r·t•i..xüt t·ecu rd. Lrs nüllt•s q m• sP¡,:m•ixen són un intent dt• rol·lnbot·na· n malltl•nir 'iu t>L t'N•ont dt• Iu n ostra s o :. l'('tl'tllS tl 6 ¡;run artista. Maria Barricntos i Llo pi va ní·b.c1' n Ba •·celoua t•l 10 dc.> febrt'l' d~ 1884. El!-it'll pnr·<', Antonio, nnnnlttS, l'l'U bodll'l\ i Ja mar<'. Esper nnçn. entulu11n i tr ebolluva n l'estanc dt· la familia , u In nnïlla dels <.'aJTP t'S (r ,\l-ibau i eh- In Oipnlnl'ÏÓ. El prinwr· conlac tl' umh la mi'rsit·u fo u. tlt• molt nwnudu. nmh mws c•ompunyt$ t l \·~t·ola dc ~Iaria qut• to<'llh'll el piano. Li agratl:t' a tant. que. lH'tHl!;t"llab ~wr nn mi'1si<• t•onegut fh• la famllin, els part•s 'an t•tm S(•utit· <tllt> Mndn t•st udifs nu'tsica i pot· desprl·s ho fes n I' EsC'ola 1\hmidpnl . •\1 · non Ull)~ ju lun iu f\'t lots cls curso::. dt• ~o lfeig i nh tlntu hm;a arahnt t'l'i dí' piano i t•b de t:ompu~ici\1 i fi n'i i tot 'n t•urnpo!Hlr\:' unu ~ imfu niu que I r aconseguí !-.t' t' premiada. En a que Us an) • J'ü.Justre doctor R obe r·t va aronsciJar a la familia que, per motius de salut, Maria cantés. Encetà <'ls C'snrdis sota el mestratge d c Fmnccsc B onet , q ue fou uu e le me nt molt valuós en la formae ió 'ocal de la futm·a diva. ujuda t , {o~ clar, per la disp o ició inna ta i per la formació musical dt> \lnria. B onet era m1 home d t• pn•stigi. perquè també h avia estat profes,or d'una altra gran sopmno catala na, Josefina Rngucl. Finalnwnt Rl'l'ihà t'l dia dt'l debut. t•ontt·actada pel hanqut'r i patrici E' arist Arn ús. per intt>rpretar l.a onnambula e l 24 dt> juliol de 1898 al Teatre Líric- dl' Bnrct'lonn. del qual t'r a J.H·opic tari. L'èxit fou gran 1 s rs dies despt·és era contr·actada al Traln~ Novetats p er canta r· la mateixa obra. El ball d c dutes q ue sempt·e ba a companyat l<>s biografies de Maria Barric ntos lambé h a s ituat en un altr·e m om<•nL el dia del debut. i a mb una altra obt·a, però nosalt1·t's t•ns inclinem per les d a tes e mentadt·s. El debut al Liceu a tTib à el primer dia d e gener d e l'any 1899 amb fragments d e Lucia di Lammermoor i el dia 15 <Lrl maLc·ix mes com a protagonis ta ft'ntcnina d ' una r epresen la<·ió d c 1 Puritcmi {en cobrà c inc-cc'rltcs ¡w:-setes). AJ Liceu la sentí <'1 mel:>tt·c Leopoldo l\l ugnon<'. e l qual li recomanà anar a Ità li a . :\1aria va a nar a provar i. , ¡ no L s 1 1 y t 1 e s 1 1 hi tenja sot·t. tomaria de seguida a Bat·celona i seguiria amb les Hiçons de solfeig. Dos dics d espt·és d 'arr-ibat· a Milà ja va podct· fer una audició al Teatre Lit·ico, a mb l'editor Sonzogno. Fou contractada tot seguit i felicitada per Massenet. El debut va tenir lloc, al Lit·ico, el 4 de gener df' 1900, una altra vegaJa amb La Sonnambula. Va tenir un èxit aclaparador i el pCJllic; no creia que era tan jove com deien, fins al punt que van haver dc ('Ol· Locar La seva parLida Je naixement al vestihol de] teatre. Era el començament de la gran ca nct·a. Segui ren La Sonnambula al Real de Madrid el 1901, el debut al Covent Garden dc Londrt'S E-1 1903 amb la Rosina de 11 barbiere di Siuiglia, amb el gr a n har·íton Tilta Ruffo ; pt·ünera actuació a la Scala de l\1ilà a mb la Dinorah , de Meyerbeer, cl 1904, amb el baríton De Luca i el mcst•·e Campanini: debut al Colón dc Buenos Aires amb la Rosina , al costat d e Bonci, Ruffo i Dc A11gelis . El 1906 va cantal' amb Francesc Viñas amb moLin del casament d 'Alfons Xl [J amb Victoria Eugenia de Battenberg i un any després t't'a oll a mateixa q11i contreia mat l"irnoni a Barcelona amh l'argcntí Jo•·ge Keen Barga. del qual va tenir un fill, JorgeEnl'iquc, l"any 1909. Amb motiu del seu matrimoni , Mal'ia BaJTicntos deixà els escenaris. per ò la r elació va fra cassar aviat i sobrevingué la sepat·ació. Encetà una segona E-tapa de la can·era, tan brillant o més que la primera: l' any 1911 al Colón d c Bue nos Aires amb Lucia di Lammermoor, al costat Ulla ah ra vegada amb el gran baríton Tillu Ruffo. El 1916 arribaria el seu d ebut al Mett·opolitan de Nova York amb Lucia cli Lammermoor, tot cantant el mateix auy l'n el concert a la memòi"Íu de l'aleshores recentment tmspassat Em·ic Ct·anados. Al MetropoliLan cantà , durant cinc temporades consecuti ves, vtútanta-sis rept·esentacions, amb f'ls més grans Lcnot·s de la casa : Rigoletto, L'elisir d'omore i Marta amb Em·ico Ca t·uso , Lucia di Lammermoor amb Giovanni Mat·tinelli i Rigoletto i 1 Puritani amb Hipòlit Lazaro (una parella protagonista dc catalans al Met! , com només molts anys després serien Montserrat Caballé i J osep Carreras). Al Liceu barceloni va cantar per darrera vegada la temporada 1917-18 amb la seva Sonnambula. En aquest escenari havia actuat, després J el dt•but, vuit temporades més i els títols que hi va interpt.'f'lar vun set·: quatre t emporades La Sonncunbula, tres temporades /l barbiere di Sivigliu i Lucia di Lammermoor, dues lcm porades Rigoletto, 1 PurittUIÍ i Lakmé i tma temporada La Traviata i Dinorah. Malaurudament, quan t'ncat·a no havia fet els quaranta anys, decidei.~ abandonar· els escenaris. Només cantaria des d 'aleshores en concer·ts i en cara durant no gaire temps . Les raons d ' aquesta decisió són avui un mistet·i. La can·era teatral dc Mru'ia Banientos pol semJlh11· cnrta, pet·ò h em dc rccot·dar que la va comen çar molt jove i que, malgrat la interrupció amb motiu del seu matrimoni , va tenir nna presència als teatres d 'uns vint anys. Ja dedicada només ui con cert, recordem , però , com l' any L9J 4 havia col·lahoral amb !"Orfeó Català en uns concerts nwmorables a Londres i que el mateix any havia estt·enat les Tonadillas d'Enric Granados , que el compositor li havia d edicat. En Iu seva d ecücació al con cert és just destacar les tres actuacions que l'any 1922, amb Wanda Landowska, va oferir al Palau d e la Música Catalana en un cicle de música antiga i de les quals aquesta ·' Revista Musical Catalana'' va dir: «Aquests notabilíssims concer·ts constituït·en tt·es de Jes més selectes i saboroses i importants festes espirituals del present cuxs . En vel"itat, la gesta de Maria Banientos, abandonant cle cop el seu antic l'epet·to•·i operístic, amb e] CfUaJ et·a coneguda i arreu, aplaudida i aclamada, per tal de dedicar-se pr·eferentment, únicament, a la ''bella i pura música" esdevé exemplar i admirabJement alliçonadora. Cal posseir un esperit subtilíssim de gran i fina arti ta per a aconseguir realitzar el que Maria Barrientos realitzà primer a París i desp1·és a Barcelona entt·e nosaltres. En ocupat·uos dels seus concerts de Música Antiga, efectuats al Palau de la M6sica amb Wanda Laodowsku, volem, doncs, abans que Lot, ofrena r a la talentosa artista catalana la nostra ben femu1 i ben sentida felicitació i el llOStre agraïment, pel fet d ' haver canlat entr·e nosaltres els programes bellíssims que interpt·età a Pat·ís» . María Baníentos cantà produccions de J. S. Bach. Paradies, Hasse , Rameau, Mozart, Gluck, Handel, Haydn , Bee- 7 PANORAMA thovc•n , Cl('rambault , Ca('c·ini, Rossi, Pt·ovenzale, Pi erin i i Rossini . Moltc•s de les pàgin es qut• Maria Ban-icntos interpretà c' r f'n oblidadt·s. P e r aquest sol fet , cal j a aplaudir sincet·ament la delicada i. tan admirada artista. Per altra banda , les pàgines que la gt·an cn nlatr·iu ens oferí. ultra ésser ohlidad<'s, er en formosíssimes. Esm<'ntem , p er exemple, la cantata Orfens d e Nicolas Clerambaull. Oh! la heUo, la deliciosa música. Mat·ia Barrientos cantà la música ant iga amb correctíssim e til i, no eaJ dir-ho, amh dolça veu. Wanda Landowska acompanyà admirublcment al clavieèmbal Maria Barrientos. 1 les pàgines sentid es i t·epresentatives d els segles )d 11. ;.. V II i X\UI sorgit·en , doncs. talmen t. com en el seu temps. Col·laborat·en amb Ma!'ia Bart·ientos i Wancla Landowska. en alt,rtw es intet·pr·etacions, Edmu·d Tol dni, E. Gratacòs i J. Casan ovas. El dia de l'últim d 'aquests tres concerts Ja gt·an sopt·ano va crear el premi q ue va du1· el sc~ u nom , per als a lumnes de l'Escola Municipal dc Música de B ~u·ccl o n a. destinat a l'ampliació d 'estucns a l'estrange,., L'any J925 encara va inter venir en tres concerts al Palau de la Música Ca talan a, a mb la direcció d e Joan Lamote de Grign on , pet·ò aviat es t·ctirà del tot i els únics testimonis postet·iors que t·esten del seu at·t són els eurt>gistraments d 'ohrcs de Manuel dc FaUa, amh el mateix compositot· al piano. Desp•·és de r etirada va viu1·e a P arís i a Buenos Aires . A la capital argentin a va desenvolupar durant la H Guerra Mundial una tasca pedagògica molt impo1·tan t a l'escola del Tea tre Co1ón. Quan finalitzà d conflicte b èl·lic va tornar a França i el 8 d'agost dc 1946 mol'Í a Cihoure, al País Basc francès . Havia comença t a cantar de molt jove i tamhé va mori•· massa aviat. Ens •·csten . p er ò, els seus enregistraments discogràfics . En va fet· molts, des del 1905 fin s al 1930. Tota la seva trajectòria. 1, en molts sentits, són un cx11mpl.e, no sols de les característiques de la gran artista, sinó tambl: de com n ·e ta ven d'equivocades. algu~ncs opinion · amb pretension historicistes que Ja titllaven, amb el dixé que servia per a moltes so¡Jranos lleuget·es c.l'a<ruella època, d '«ocellet mecànic i virtuosista>>. Mat·ia Barrientos. amb una tècnica i tma seguretat que li permetien tots els virtuosismes. anava més enllà i era, en acruells anys, un exemple de musicalitat i capacitat expressiva , corn ho demostra t'i frt ([UC, quan abandonà els escenatis. es trobés tan còmoda a le sales de concet·t. P er defmir amb cla1·ed at i au tenticitat les caracted tiques principals de l'art de Maria Barrientos, hem de r ecórrer a una autoritat inqüestionable en la matèria, el doctor J o ·ep Maria Colom e1· Pujol, qu e va dir: «P otser s' havia arribat a LLU domini fanta smagòric i prcstidigitacionista de la pirotècnia vocaL el qual, combinat amb l' afany E'xhibicionista , es convertia en un j oc de cu·c o n la cosa men ys important er a la línia musical, la melodia. la frase, el text i l'expressió . I Maria Barrientos. sense pre cindiJ: de cap d els seu s possibles efectes vocals i filigrana fòn ica , essent com et·a m(tsica p er essència i pt·ofund a, ho va convPl·tir en molt moments en formes expr e sivcs . A vegade actue tes formes podien ésser concretes i a voltes abstractes, a través d e llums i dc colors d e so, però lluny dl' la m ecànira b anal, enfarfegada o int1til, p rl sol p laer dc r encara més difícil. Afortun adan1ent, h an quedat nombt·osos enregistramen ts que són testimonis vius i pen•nnes de tot el t[I.JC' afirmem. Maria Barrientos no va ésser la sop1·ano Jleugera a l'ús: la del "ki-ki-ri-lci ' i el Mi bernoU com a corona. Fou una \'iJ· tu osita t vocal al servei de l'exp1·cssió musical». No sé> si al carrer elf' Maria Barrieutos, de Barcelona. molt a pt·op del Nou Camp, a l'altra banda d e la travessera dl' les Corts i amb el caner de Coru'Ïta Supet·via com a veí vial , hau ran col·local aqtlest any a lgunes flot·s. Ho dubto. En qualsevol cas, des d'aqu í les hi posC'm , simbòlic-ament, amb tot el respecte i tota l'admiració. Xl1. CONCURS DE PIANO Premi Ciutat de Berga en homenatge a Manuel Oltra Dies: 26, 27 d'abril, 1, 2, 3 i 4 de maig de 1997 Categories: A. fins a 28 anys- B. fins a 19 anys- C. fins a 15 anys- D. fins a 11 anys Organitza: 8 CENTRE D'ESTUDIS MUSICALS DEL BERGUEDÀ«L'ESPILL» el Ciuta416,lr. · 08600 BERGA- Tel. i Fax (93) 821 39 53 Pa1r0eina: fundació caixaManresa I ~ ..I ~ PANORAMA n 1- .. r En la m.ort de Josep Casanovas a 1- a a a Un home de classe ~~ a e :s tt i n s s a e ò ·l ¡;¡ ¡¡;¡- ...= e e e .~ B!' ;¡· o .losep Casanovas durant un parlament a la Festa de la Música de l'any 1995 147 ) e per .IAUME COMELLA$ sca•iure sol)l·e Josep Ca¡.¡unovus com a persona, munif<~star-me públicamt•nl sobre eU en Pl pla n o estt·ictamcnt pa·ofessiona1, em t·esulla JHII'Lic·ularment djfícil p e t· rlues rao ns t>leanenta ls . La primera . perquè sóc con seient quf' a l lec tor· allò que ba d ' interf'ssa r· més dt> qui em p orta ara a pronunc-ia r-me, i dc q ui sigu i. és la seva proj ecció pública. n o els se us tr·ets pat·tit·ul ar·s alien s -en prin eipi- a at[Ues ta mateixa dimensió p(abli ca . 1 per l'altra, perquè un a <'on vivèneia runical i proft•ssion al in tensa i dilatada rlc prop d<' vint anys a fa vor eixen el r·itw de caure en temptacions s ubjecti vis tes qut• allunyin el contingut de l'artkle de la sempre cl(•sitjable -sobretot por eficaç- ohjeclivitat. Pel que fa al JH'ilner dels fa ctor s a l·ludits, tanmate ix, malga·at el que ac·abo d 'exposar, estic molt c:o n vE'n ~ ul que incidia· E en els tr·ets p f' rAonals d ' una figura com Josep Casanovas lut ric r esultar més q11e mínimament inter essaJlt p er al lc t·tor, utl'!la l'alta qua1ital dels matt•ixos i, sobretot, la manera com aj ud en a entenru·e Iu seva tasca professional ipú.b lica. En definiti va , <' S tracta dc mostr·ar <'Om la seva aportació com a composit o t· i , sobretot, com a publi(·ista. eslava empesa p er un substr·a t per son al de la millor llei , al qual s'ha r emès sempr·e la seva proj ecció pública . P er altra band a , abandono en aquest cas el r ecm·s al gènt>t·c epistolar - fin s a cert punt instnrment còmode en cil·cumstàncies com acruesta-, com a pa·iml'ra precaució per evit.aa· caure en e.l segon dels pcriiJs e nunc i.a t.s , el d e la subjcclivi t.at; per·ill en aquest cas atiat per unes volences afectives profundes i SC'nlides, in evitable con seqne nc ia d ' un món vi vencial que sea·vo en un lloc de privilegi a la nwva memòria i. al meu ànim. Recordo un primer ús del mot <<classe» p et· part de Josep Casanovas, atTaJl d' un excel·lent concert protagonitzat -estic seg1u· que la memòria no em falla- per Albert Giménez Atteuelle. Posterionnen t, sobre aquesta ~'Pressió vaig veure fJU e lú insistia de forma escadussera p erò marcada, a tès crue ell n 'era un ttsuari destacat més per la convicció que no p er la insis tència . Confesso que tinc molt ciat· què volia dir eU eu emprat· aquest terme, encar a que el seu concepte del mol r esulti introbable ni dt' forma massa aproximada a cap d.iccionad. I n ' he fullejat quatre. I penso crue aquest mot. en l'accepció pròpia eu què la utilitzava .Josep Casauovas, en la que jo l.i entenia i també eu la que s'entén de forma comuna - autoritat i p dmmirameuts filològics al margt'-, li resulta del tot escaient a eU. Accep tem , doncs, el mot «classe» en m1 sentit molt apurat de tÜslinció damunt d e valors autèntics; d e sen yoriu assumit el(' for·rua na tm· al i lliure; d ' auto- 9 PANOR AMA 147 10 I"Ítat alhora ètica i int el· lectua l; d 'estar per damunt del bé i del mal amb rigot· i conseqüènc· ia ; de manca d ' infatuació i p r·csumpció. Finalmen t, d 'elegància i de noblesa. Si donem per ho aquest marc defi nitori ampli però coher ent i homogeni, ens haurem aproximat d ' una mancra molt exacta a la figura de J osep Casaoovas. Membre d'una familia bat·celonina distingida, amb forts J)jgams en l'I camp de la farmà cia , els seus delc1·s professiona ls més immediats - l'advocacia -, no li van impedir una segona atenció important, la músic: a , tot configurant una doble trajectòria que va domimu· d e maner·a natural i mat forçada. P erquè Josep Casanovas, entre altres mèrits, va tenir el d e fet· les coses de manera sempre natur·al i planera, sense trencar mai el ritme o el tempo q ue li ma1·cava el seu tarannà. Mai no va pretend1·c assolir objectius cnUuernaclors ni artificiosos ; mai no va voler ser més q ue ell mateix i mai no va pretendt·e ocupat· cap lloc que no ü pertanyés de manera natural - i disculpeu la r ecurrència a un terme, com a adjecliu i com a substantiu, tan il·lustrador, també, de la seva persona. Gens amant de protagonismes inflats i afa lagadors, defugí sempre, amb elegància i distinció , p erò amb convicció absoluta , tot allò que pogués pertorbar, tlÍ que fos mínimamen t, la seva independèn cia in tel·lectual i ètica. En aquest sen tit, va ser un home que, perquè va estima r molt la música , va voler sempre actuar-hi amb tota llibertat. Mai res, ni ningú, ni cap circumstància no va condicionar la seva independèn cia de criteri. Mai no hi va sotmetr e cap mena d e suggestió espúria. Va estimar la seva llibe rtat personal pet· damlmt de tot i la va preservat· de la manera més autèntica possible. P er una pat·t , aportant l'enorme cabal d ' autodtat que li conferia un coixí cultut·al profund i d ' horitzons amplis i uns coneixemen ts específicame nt mn- Casanovas tingué una gran autorita t tant a nivell ètic com intel-lectual sicals ben arrelats en rigot·osos estudis de violí i de composició; aquests, a més, sota el guiatge ni més ni menys que de Ct·istòfor Taltahull. P er l'altra, foragitant de soca-rel tot compronús, del tipus que fos, que pogués distTeure aquesta llibertat, i alhora defugint sense re erves tota temptació de protagonisme gratuït. En aquest sentit, Josep Casanovas -ben a l'inrevtSs del que succeeix massa sovint- . va ser una per sona que va valer i va aportat· molt més del que va lluü·. Tanmatei.x , aquest afany tan n oble, tan amar at de categoria -de ela se-; aquest sentit tan irrenunciable de la dignitat i de la llibertat personal. entesa com a pres upòsit ètic i intel ·lectual i també com a compronús personal, li va passar- factun dc més d ' una maner a. Recordem, a tall de fet significatiu. que en una ocasió els membre de I"OCB -que aleshores vivia Llll moment d ' una evident desmoralitza ció i feblesa grupal-, es van negar a in terpr etar una obra seva per causa d' un comentari, o d ' uns comentaris, de validesa prou indiscutible , sense que els rectors de la formació r esponguessin amb la coher ència que hauria escaigut. Aquesta manera d'actuar tamb é va valer a J osep Casanovas el reconeixement, normalmen t més sentit que n o pas manifestat, d ' amplíssims sectors de la vid a musical del país que han valorat la grandesa i autenticitat d ' una trajectòria tan sòlida i tan solvent com la seva. I aquí voldria apuntar la certesa que el r econei.xement de ]a vàlua de l'aportació de Josep Casanovas serà progr essiu en ol temps. La seva enorme autot·itat -insisteixo, en e-l doble pla intel·lcctua l i ètic-, ha creat un solatge de la millor llei que esdevé refer ència i p ermanència testimonial transcend ent en el si de la història de la música cata lana del darrer mig segle. Permeteu que insisteixi en el gruix cultu ral de Josep Casanovas, perquè cm sembla un fet que ajuda molt a dibuixar la seva figura. En ell el terme «culttua» adquiria una dimensió d ' una notable gt·andesa i autenticitat , perquè un ia al fet elemental «Conèixer», el del criteri qu e dóna consistència i enver gadura a aqu.est concepte . La seva, era ttna cultura amb sentit, profunda gr àcies a una intuïció intel·lectual aguda i oberta i, per això, moderna. Era, per damunt cle tot, tm home progt·essista , d ' horitzons amplis i generosos, p ermanentme nt inquiet i consegüentment jove des del ptmt de vista intel·lcctual, valgui la t·edundància . P er a aquesta r evista , i estic segur que per a tots els seus lectors, Ja seva absència resulta particularment dolorosa. El fet que hàgim gaudit de la seva col·lab ora ció d es del primer moment -com a crí tic i articulista i tamhé com a membre actiu i compromès del Consell Editorial- , em permet valorar des de primera ñJa la importància del seu adéu. Ompl:ir· la seva aportació cons tant~ rigorosa i sà via, i per damunt d 'això la seva actitud generosa i oberta , esdevé un repte poc menys que impossible. Josep Casanovas va estimar, sobretot, valors noblrs i autèntics. Va estimar els amics - el d arrer article publica t va ser sobre la figura d ' Oriol Martorell , per qui sentia un afecte molt profund-; va estimar el pa.ís, va estimar el d r·et i va estimar la música. !ho va fer amb distinció, amb senyoriu, amb elegància , amb noblesa , amb generositat. Definitivament, com correspon a un home de «rlasse» . I demano totes les excuses que calguin als filòlegs. Només m'importa que el lector m'entengui. ..I I f - - PANORAMA Josep Casanovas, o la ponderació l' 1 1 per PERE ARTIS «Si tu no /ri e ts, rr quim 'adreçaré? Si lrt 110 /ri ets, fJIIÍ ens jutja,rà?>> mb aquest clam, ('] gran Pere Qua•·t es planyia prr Ja mot·t tle Cades Rihn, cm un poema magistral tlt• Vctca n('es pagades. Un f·lam que faig meu. Perquè, ¿u qui, si no a Josep Casanoval'. cm podia << adre\·ar» a l'hora d'un enc·à n er professional l'igorós rom a comcntat·ista? Prl'(rul- ;,crui. si no Josep Casano' as, podia «jutj at·, amb autoritat un fet music·al concret? En Josep Casanovas s'unien nnt's cat·actcrístiques que el feien pt·àctiealllenl únic en el panorama musical drls nostt·es dies: la C'Onrixcnc;u profunda de la música, l'equilibri en el juc]jei (inllwt, amh tota certesa, per la seva formació jurídica com a advocat) i un punt (l'i•·onia saludable. AttLHlSla pond<'ració temperamental se'm f'{m patent tot just el vaig c·onc'>ixc•·· Lector impenitent de «Dt'slino», Ics cn·ítiltlles que hi f4'ia Josep Casanovas des dell962 m'e•·en vauta segura en els delers d'afecciona l musical. Pocs anys més tard - i ja vinculat professionalment al Palau- vaig comen~ar a traclat·-lo amh assiduïtat: un tr·acle aprofundit en tot el procés prepm·atol'i, de realització i de valora<'iÓ d'una Enquesta Musical promoguda per «Guia Musieal». Aqu<'llcs llargues sessions (algunes de Ics quals a casa seva) c'n què• inlt'rvinguérem Josep Casanovas, Manuel Valls, Oriol Martorell, Antoni Sàbat i jo mal<' LX, m'aporta•·cn ]a visió que s.-mpre més pr•·clurà, Jll'esidida tothora pet· la certesa de la mesu•·a, la lleiullut' i l' iJ1subornable sentit d'independència a l'hora dc la valoració. La tasca cl'Ítica i dc comentarista, .J osep Casnnovas ]'exerci com a labor dc creació (mai com a suhstiturió dc la seva faceta de composi to•·). r' com a tal labor A r I " "" - de creació, exercida amb el r igor que ]j era inbe•·cnt (i també, derivadament, com a autocrítica prèvia a l'hora d e compon dt·(>), EU consiclet·a va la <'I'Ílica -són paraules seves, textuals, pt·onnnciacles en el prograllla <<A la manera de ... >> pet· cU protago•titzat a Catalunya Música el maig de 1995- «C0111 U/1,(1 'VÏ~ÍÓ Wlflfítica de la, música », amb «l'exigència de pensar-la c1curadament» per poder, després, LransnH'trc al lector l'opinió p•·òpia, m algrat que aquesta exigència li pogués pertorbar «el gaudi de la música, enftmció del que haurèts dP dir• . Obviament, des del seu rigo•· (i ho manifestava també f'n l'emissió radiofònica abans citada), lamentava, com un dels defectes de la crítica dels noAtrrs dics, «la manca deformació musical» de molts ct-ítics, p uix quP, r><·r ser honest am]) un mateix, J)('r fer de crític «s'ha de tenir estudis musicals, s'ha de conèixer bé la música». (I aques t tema, qnc ollvio deliber·adamen t, cm donaria peu - des de la talaia voeacional i professional- a disquisicions no precis~•m en t felices 111 amables ... ). Per això esdevingué autoritat en aCJUeSt camp, testimoniada en les seves col· laboraeions a <<Destino» (prop de lO anys). <1 «Mundo Diario» (un pareU d'anys), a l' «Avui» (uns nou anys) i, fina lment, a la nostt·a publicació, (;'11 la qual prodigà, des dels prime•·s passos, w1 magisteri segur, tant en l'exerciri crític rom des d<'l Consell Edit01·ial. No som pas pO<'S els qui, df'spt·és d'havet· llegit les cdtiques d ' un concert en mitjans dc comwlicació dive•·sos, l~s ¡w r à ­ vem <<a veu re què dirà en Casanovas», sahent que - fos què fo s el que digués- a ni l'i a a l'essència , sense ser conosiu ni caure en ditirambes. Per· això, j ustameul, perquè anava a l'essència, Josep Casanovas er·a l'home ideal per concentrar en poc espai els lJ·ets b àsics d ' w1 esdeveniment musical. D'això, en podria reportar una multiplicitat de testimoniatges (a més, és clru·, d e les pàgines JJnblicades a «Cata1UJlya Música I Revista Musical Catalana»), dels qu als només citaré un: els modèlics comentaris a un dels p •·ctèrits cicles d els «Dimecl'es dc Ràdio Nacional», en un prodigi clc síntesi conceptu a l cxpt·essiva. Al tt·ament, q uan s'esqueia , Casanovas elaborava consideracions més extenses, globaützants i particulars alhoi·a. d'un to a l'abast de l'afeccionat culte per·ò sense coneixements acadèmic:;. en un equilibri magistral entt·e la divu lgació i l'erudició. En aquest sen tit, són un p un t de referència absolut els seus comentaris al <<Cicle Beeth oven ». amb la ÍJ1tegral de ]es Simfonies i amb l'afegitó del Concert per a piano núm. 1, orga nitzat pel Patronat Pro Música de Barcelona, i materialitzat· en cinc session s, el novembre de J98l, amb la presència de J'OrqLtes tn de París, l'O ..Ceón Donostiarr a, solistes voca ls i Daniel Bat·enhoim com a pianista i dir·ector. Són llOS textos true haurien cle ser d'estudi obligat per a qui e vulgui cncaJTilat· en aquest àmbit tan particulat· del comentari i de la crítica. o fa ni mig any. pet· par·t d e ducs de les més prestigioses organitzacions musicals del país, cm fou sol·1icitat consell pe•· atorgat· dignitat informativa òptima als seus respectius progt·ames de mà. Em con sta que hau•·ien se6•1:Ut el meu pat·er i que, en temporades fut11res, s'haurien adt·eçat a Josep Casru10vas per a una tasca compat·tida amb una a lt•·a ploma. Lamentablement , ja 110 h o podran fet·.. . I ara molts ens hem quedat od'es ... P erquè, manllevo <'ls mots a Pere Quart, «Si Llt no hi ets, a qui m'adreçaré? Si lli no hi ets, qui ens jutjarà?» ¡¡;¡ ê> ...= .,9 a ~- §' 147 11 PANOR AMA Jos ep Ca san ov as, co mp os ito r ..I, per FRANCESC TAVERNA·BECH cgm·ament, p er no haverlo practicat amb la ft·cqiiència q-u e anys en rera lti havia dedicat, el vessant creatiu que ronr eà Josep Casanova , en el camp de la música , és bastant desconegut entre els pCtblics c.le 'les dan·ercs generacions . Tanmateix, Ca anovas, en aquest tC't-reny, també va ocupat· 1111 lloc important, especialme nt en els moments difícils dc la postguet-ra, quan Catalunya , incomunica da i obligad a al silenci, ha via de tr eballat· i lluita r en la clandestinit at per mantenir la seva identitat. Casanovas, nascut a Barcelona l'any 1924, havia estudiat violí al L iceu , despt·és va treballar Ja composició amb Cristòfor Taltabull , mes tre i guia pt·ovidencial d \ma generació de compositors que, com Cer cós, Mcstres-Quadre ny, Va Us i Cerdà , sentien la necessüat de trobar el seu llengu atge propi i trencar els motlles establerts. Amb ells, a l'empara de l'Institut Francès, va crear el Cerde Manuel de Falla, veritable porta obet·ta a Europa. Dins d'aques t ambient J osep Casanovas va escriure les seves p l"imcres composicion s - un cicle de cançons arnh textos de Baudelaire, un altre anili poemes de Machado i dues sonates, una per a violí i piano i una nlt1·a per a piano sol- de concepció atonal , en les quals, alhora, rebutjava el dogmatisme acadèmir. J a ent•·ant en la dècada d els cinqu anta , i sempre militant en el Cercle Manuel de Falla , va ampliar el seu catàleg amb obres pianístiques i del gènere cambristic, com són les seves partitures p er a corda - Homofonia , S 147 ... ~. ~ = 12 Josep Casanovas en una imatge de 1992 Música per a cordes i Simfoniaa m és del Poema de Taiill per a orquestra, en les quals el seu estil s'apropava a certs p lantejaments d el serialisme, mentre que t·ebutjava tot allò que signifiqués pura especulació sonora . El 1960 incia la seva tasca com a crític musical i en el decurs dels anys seixanta compon una sèric d'obres, com Bipolar, per a piano , les cançons Joan Miró i Homenatge a Lope de Vega , on la seva p er sonalitat s"afer ma en un esperit dc recerca de nous enfocaments, tant en el vessant líric com en el contrapuntístic. Dins d'aques ta línia seguiria , ja amb no tanta p rodigalitat compositiva i potser ahsorhit per la seva dedicació a l a crítica , fins a dooa1· a conèixer. l'an y 1974, la seva darrera obra: Moviments concertants , que va estrenar Diabolus in Musica , dirigit per J. Guinjoan. I gualment, per la seva considerable trajectòt'Ïa en e] camp de la creació musical. potser no nombrosa , pero sí densa en idees i àdhuc combativa en el seu moment, va ésser un dels funda dors de l' Associació Catalana dc Compositors . Encara poc temps em·era, Casanovas ens parl ava de reprendre els seus tt·eballs dc composició desp1·és de jubilar-se de l'exer cici de l' ad vocacia. Lamentableme nt, la mort estToncà els seus pt·opòsits, que els crui el coneixíem esperàvem amh vet1tab le expectació. - • CATALUNYA MÚSICA, SEMPRE EN CONCERT. - PANOR AMA Miquel F arré Un pia nis ta en tre l'a rt i la pe da go gia Miquel Farré és catedràtic de piano del Conservatori Superior Municipal de Música de Barcelona des de fa prop de vint-i nou anys. La seva formació, el mestratge que exerceix, la vida amb la música i la connexió amb altres facetes li han atorgat una àmplia visió del panorama musical. A lhora, en el vast coneixement dels diversos esdevenim ents, opinions/ etc. del món de la música, M iquel Farré ha desenvolupat el seu propi criteri i l'experiència li ha permès aplicar-ho amb una digna 147 ~::a = intenció. p e r M. LLUÏSA MOÚN L 14 a dedicació a Ja música Lé en ell m1a dobl e id <'nLilat q ue ' uneix en un ma teix propòsit estè-tic; p edagogia i act uació con certís tica s' u n('ixe n en un a vall on regna la p a u que dóna el r especte i Ja ' e ritablc refl exió sobre L'essè ncia musica l. Aquesta p rofundita t i contemp lació estèti (·a s' escau perf ect amen t e n el rep ertori que t·ecentment ha p resenlat en m1 pt·ograma compl ex q ue compali.bi li tza la muduresa adq uirida p el mestr e Farré amb la den sitat dc les ob t·e interpre tades. E s tt·ac ta de l'ít ltim compac te que ha c m:egist t·at amb obt·es com la Coral de Ba ch , la S o nata op . 111 de B eethoven o les Peces p er a p iano op . 119 de B rahms. E l compacte ba estat p romociona t en dos recitals d e p t·csentació de Miquel Fa r ré al s auditoris dc Terrassa i Lleida d m·ant el mes de novembre. La seva intensa ac tivitat mus ical. menada amb tran quiJ .]itat i natut·alitat per a,sumir les p t·oporcion s d e lf's diverses vies de tnhall de la eva n·aj cc tòr ia. rha dut avui a nosaltres p er pode r-lú conv<'rsar. - Qua n era ga irebé un n en p rodigi o quan a l'ed a t elf' dh'Uit an) s va gua n }ar el Pr-imer Premi al Conc urs Maria Canals , com pensava que podr ia ser el seu futur? - J o crec que, a aquesta edat , encara no es té una idea gaire clara. 1wrrtés estàs molt il·lusionat amb el que has aconseguit, p erò no tens gaire sentit de la p erspectiv a . Tenia una visió una mica cinem a togràfica de les coses, en a lg un sentit utòpica o p otser irreal. - Qu è és p er a vostè st>r un bon mestt·e? - El millor mestre és aquell que sap treure tol el potencial que t é cada deixeble , és el que té ull clínic per reconèixer el p otencial i treballar-lo , és a d ir. si per exemple un alumne té un poten cial de 1O, s 'ha de f er que no rendeixi amb un potencial de 8, però tampoc no li demanis 75. El bon mestre. d'entrada, ha d 'inculcar un sentiment de respecte p er la música , p erquè potser aquell alumne 11 0 serà pianista . p erò si rep cle tu aquests va lors, si més no p ots aconseguir que sigui un bon oient i que pugui g a,udir de la mús ica . També s 'ha de crear una actitud de disciplina i d eix ar que d esprés es man~festí lct p ersonaliua de cadascú,, ja que tampoc no s 'ha de pretendre fabricar pianistes en sèrie. Ara bé, jo crec que és molt importcutt la qüestió de la disciplina i la correcció, un piatústa ha d 'arribar primerament a tocar totes les notes amb el cctràcter i el t empo que demana la partitura d'twcL manera estricta i a partir d 'aquí ja p odrà sortir la seva personalitat. Un bon mestre. de totes formes, és més coses que tot aix ò - J PANORAMA • r . l t .. que acabem de comentar. Penso que també és molt important l'autoritat moral que té, la se-t:a manera el 'actuar en el terreny personal i, sobretot, en l'artístic.tiquesta autoritat moral s'ha de gna nyar, no te la regala ningú. Però e>l veritable mestre és el que té aquesta autoritat moral i al mateix temps dóna llibertat a l'alumne. El deixeble no s'ha de sentir propietett de cap m.estre. flquest tema és molt delica.t , pPrc¡nè la relcteió qne s 'estableix ent,re el mestre de picmo i l'alumne és molt interpersonal en ser w1 ensenyament molt personalitzat. Com tota relació, la de mestre i alumne té també fluctuacions i crisis, etc. La relació perfecta de mestre-deixeble és la que va tenir Claudio Arrau amb el seu mestre Krauser. Claudio Arrau es trobava sol a 11lemcrnya , un paí.s estranger. i llavors va ser acollit en el si de la família del seu mestre, i hi va conviure durant nns anys: tot això que ens explica a La sevct biografia és, però, una sitnació molt excepcional. Però el que ens succeeix als estudiants quimèrics de música és que quan Ut-gim casos com aquest (és a dir, l'especial r elació entre Arrau i d seu mestre) h o lHasqul's Iota la teva vida i després et lamentes perquè mai no ho tr·obcs. -Creu t¡ue un mestt·e ha de conduit· la carrera professional d el seu alumne? -Sí, però tampoc no ha d 'envair el terreny personal. no ha d 'acaparar la personalitat clel deixeble. El bon mestre és el que no crea cap depe~tdència en el deixeble, el que ensenya al deixeble perquè aquest vagi constituint-se en el seu propi mestre. El bon pedagog ha d'incitar l'alumne a descobrir els punts cle l'aprenentatge per ell mateix. El que passa. és qu.e de moment el deixeble necessita ser gu.i,at amb u nes pautes o pclrà metres per saber on esúi, perquè ell se sent molt insegur i a més no es vett amb perspectiva. -Lïntèrprct, en principi, no té una referència f'Ompleta de l'eft>cte ac(rstic global. així que el mestre, que el pol sentir d<'s df'l punt de l'oient, pot aconsellar-lo. Aquesta perspectiva que té el mestre, s'adquit·eix amb el temps? -És l'eterna batalle,, a.qnesta . Nosaltres ens hem de .fer madttrs en el sentit d'a,prendre a valorar-nos i a saber fer una autocrítica, aquí està el camí de l'adolescència a lo maduresa, per dir-ho d'a lgww mane ra. A mesura que ens anem fent grans, hem de refiar-nos del nostre criteri. no escoltar tampoc gaire opinions, perquè és tan dolent com no escoltar-ne cap. -Hi ha massa gen t q<JC estudia piano? -No, però s'hauria de tenir més clar per què s 'estudia el pi.ano i no posar tota la gent dins el mateix sac. El piallo és un instrument de coneixement obligat gairebé per a tot.s els directors de cors, directors d'orquestra, composit.ors ... fins i tot per a.ls altres instru men t.istes. Així mateix, la gent s'h(luria d'encarrilar, però, en diverses vies; per exemple, per conèixer bàsicament el piano cal només un grau elemental; sí es vol fer una pedagogia ben feta, s 'ha d'estudiar molt més . Després hom pot especialitzar-se en un pianista acompanyant, de cantants. per exemple, o bé integrar-se en Ltn grup de cambra ... -Què ofereix el Conservatori a un al umne? -El Conservatori ofereix un mestratge, la possibilitat d 'esteu· sota una disciplina acadèmica i nna visió cle les alternatives. D'altra banda, considerant que qualsevol política cultural s 'ha d 'anticipar una generació al que serà després, s 'ha de procurar que el Conservatori, com a institució representativa d'aquesta política, estigui a l"aguait de l'evolució i eviti repetir models que recaiguin en arcaismes. -Què en pensa, de la sortida i el desenvolupament professional? -És Ltn tema complex, perquè incideix en la situació cle la nuísica en la societat,. En general, trobo a faltar cicles de tipus mig, entre el que són els Pòdittm i els grans cicles com els del Palau de la Mlísica . Aquests cicles intermedis donarien sortíela a molts músics que ja han 15 PANORAMA passat pel primer tipus tle cicles però que Pncorcc no han arribat a tocar als gran~ cicles; hi ha gent valuosa però que queda desencaixada. S'han de crear circuits per totes les comarques, amb sales condicionades per fer recitt.cls, pianos a punt, amb gent que sàpiga el que vol dir organitzar un concert... Pel que fa a la demctnda social, s'hauria d'introduir més l'educació mu~i­ cal, fer que la músiccc s 'integrés rnés en la vida quotidiaiiCL i despertar aquesta necessitat d'alimentccrl'esperit humà. -Quin és t'l paper de la música en la societat cibernètica del segl e XXI? - La música serà el que sigui la societat, la música no està separada del procés qtce segueix la societat, tot i que la mú.sico contemporània es troba en un debat en el qual es qüestiona fins a quin punt l'art ha d'estar sincronitzat amb el setL temps. -Tot rcrot·dant que ell també es Mestt·e Internacional d'Escacs, entrem de passada en aquest terna ... Com és que hi ha tants casos de pianistes aficio- nats o professionals en el món d'aquest esport mental? -Bé, jo crec que hi ha ten punt en comú molt important, que és el blanc i negre (del tauler d'escacs i del teclat del piano). -Com poden ajuda1· els escacs al piano o a l'inrevés? - flom e, això és com allò que diuen que LLII clau, treu un altre clau; és a dir. una obsessió treu l'altra obsessió. En aquest sentit, els escacs són una dutxa mental formidable. Per exemple. quan tens una partida d'aquelles repicades i després la perds, agafes LLna enrabiada que t'oblides de tot. Amb els escacs s 'agafen uns disgnstos memorables, és un joc molt bonic però també perillós; s 'ha arribat a dir que s'ha d'escollir entre viure o jugar als escacs. -La música tamhé absot·beix molt de temps i l es en et·gies dels qui s'hi dediquen. Aplicat'ies aquesta última premissa al piano (és a dir, escollir entre viure o tocar el piano)? -Jo diria que n.o, perquè, tot i que els escacs també tenen un component estètic i de bellesa, la música té més connexió amb la gent, la vida i la comnnicaci.ó. -En principi, s'ha dedicat més a la pedagogia que al concertisme, per· què? -Jo no he mesurat les proporcions, simplement et deixes portar per la dinàmica de la vida. Jo penso que totes dues són acti·vitats cr.rtístiques per igual i demanen una vivència i un llarg procés. Són camps complementaris però diferents, nom 'agrada comparar-los. -En la fa ceta de la interpr·etació, nonnal1nent hom l 'associa sobretot amb dos autors, Granados i Schumann ... -Sí, perquè hi ha una identifi- • l r cació estètica, però també amb Brahms, del qual estic preparant un gran repertori amb matiu, de la celebració del centenari. També toco molt Beethoven i Mompou, i després he estrenat concerts per a piano i orquestra i altres obres d'autors contemporanis catalans, com Manuel Oltra, TcwernaBech, Josep Soler... També he interpretat sovint Stravinsky... -Qué t'ha donat i t"ha t·obat la música? -Per a mi la música és la vida mateixa. EL pianista amb la interpretació té l'ocasió de donar la seva visió el món i de les coses de la vida. Si observem una lliçó del mestre Fa rré, veurem que, aprofitant les errades, els moments dubtosos o una difet·ència de criteri intc1·pretatiu, intenta ajudar l'a lumne a resoldre les dificultats alhora que afegeix espw·nes anecdòtiques dels compositors, d'altres intèrprets o d'ell mateix ... , o potser fa quelcom molt típic d'ell: concrecions pròpies que extt·euen l'absolut entre l'espai obet·t de la relativitat. Taml>é tenim testimoni d'aquesta actitud tan pròpia en el mateix diàleg que hem establert. És així, on home que comunica els seus projectes arnb una il·Lusió que es trasllueix en uns sòlids i magnífics resultats en el món dc la interpretació i en un idíl·lic desig de fer de la pedagogia l 'a rt que realment és. L s .. i ,. ' I I r ) t . fitlzdació ll ~TABACALERA PANORA MA MIKROKOSMOS • Himne o l'Alegria (financera) 147 18 Ara que ja han passat les festes nadalenques, m'hauria estat molt ~àcil confegir aquesta columna solo l'epígraf Música i publicitat (111). Per tercera vegada lles altres dues corresponents als «Mikrokosmos» del febrer de 1989 i del desembre de 1990) hi podria haver reportat una llista de fragments musicals com a suport de missatges publicitaris emesos al fort d'aquest període temporal gue ja hem deixat. No la faré, la llisto, sinó un breu comentari a les cavil·lacions a què em menà l'emissió d'un anunci concret: un producte financer oficial estatal. Un producte (en diuen així, d'aquestes coses, ves!; què d1uen vostès, ara?; que aquesta denominació no s'adequa a la significació del mot?; però en quin món v1uen, vostès?; és que encara consulten el Diccionari? Si és així, i tal com està el panorama -ple d'agosarats que les engalten sense manies- creguin-me: facin-s'ho mirar... }, un producte, dic que -s~ons que afirmava l'anunci- assegura una a(ta rendibilitat a qui l'adquireix. I, per reblar-ho, ~rquè el missatge fos concloent, la música de fons: un fragment final de la Novena de Beethoven (uns compassos introductoris a !'«Himne a l'Alegria»). L' «Himne a l'Alegria» i un producte financer! I jo que em dic: quina associació hi deu haver trobat, el creatiu de l'anunci? Potser perquè la música és coneguda (suposem-ho) pel gran públic? No em satisfà la Ftipàtesi, perquè hauria pogut trobar músiques més enganxadisses... Ja està! Ja ho tinc! Hi posaria la mà al foc! Estic S!=!9Ur 9ue el creatiu és un lletraferit, doblat -aixà síd'afecCionat musical, vés a saber en quin grau... M'explico: de la globalitat dels destinataris del missatge, recordo la menció dels pessimistes, dels previsors, dels ambiciosos... I, tot aixà, l'home ho trobà en el text de Schiller (tradu'1l al català per Joan Maragall) que musicà Beethoven. Uns fra.9ments d'un text que, encara que ell no ho vulgui confessar, són els referents subliminals que P,Otencia la música. <<Germans, a fora tristeses! Altres/cants més joiosos entonats sien I de joia ressonant.» (Es a dir: pessimistes, plegueu el ram! Ara veureu què heu de fer!). <<Joia tots voldríem heure... » (Doncs, previsors, apo, vinga, compreu!). <<(... )però més d'un, girant el rostre I fugirà plorant d'aq_uí.» (Per burro, per P?C previsor... ). <<Si fortuna generosa I ens ha donat un bon company I(... ) cantarem amb més afany.» (¿I on trobarem més bans companys que en aquells ambiciosos, disposats a «cantar amb més afany», és a dir, a invertir més? Perquè el lema conclusiu de l'espot era: «Per als qui volen més»). Senyors creatius de l'anunci en qüestió: si mai em llegiu, sapigueu-ho: no m'heu tocat la fibra sensible; m'heu tocat el voraviu! I no sou gens originals. Perquè, l'«Himne a l'Alegria», el toca diàriament amb l'acordió, entre una i dues deJ migdia, el captaire que -o la recerca d'una almoina- circula pels vagons del metro de la Línia 4, en el trajecte comprès entre Pl. d'Urquinaona i Joanic. I, encara més, us previnc: em temo que, aquests pecats musicalsf els pagareu molt cars a l'altre barri. I, si no1 ja m'ho direu quan us hi trobeu amb Beethoven, Schiher i Maragall.. .. Pere Artís 1 el o: e CJ1 ao Sl P' d· rr vi IE 1 F f( o C• lE n d I> tJ ir El Sr. Gómez Ortb:, director de la Fundació Tabacalera, durant el seu parlament d e e Celebrac ió de la Festa de la Música E l passat 21 dc novf'mbL·c va t('nir lloc una nO\ a edició de la F('sla de la Música, promogutla per "Catalunya Música/R evistaM usical Catalana". L'eix de Iu celebració. el va constituir el concert qu1• van oferir els pianistes Dnuiel Ligorio i .José Menor i ri violoncel·lista Arnau Tomàs, considcr·ats els millors intèrprets del cicle El Pr·imer Palau. celebrat recentment i promogut per la Fundació Or-feó Català-Palau de la .\1úsica i Fundat·ió Tabacalera. Pr·èviament es va fet· la pt·escntació de l'actt• i el lli orament de les ilislincions i dels premis en metài·Hc eor·responents. a m~R d ' un diploma a tots els partic·ipants en l'esmentat cirlf'. • C• d r. d l' a .. r S• jt (J 3 d F e Setè cicle Clàssica de Torroella de Montgrí u total cie sis concerts integren el setè cicle titulat Clàssicct. qne organit:;a ]ovenhtls Musicals de Torroella de Montgrí i que tindrà Uoc entre el 9 de febrer i el16 de març. Els concerts d 'aquPsl dcle se celebrctran els diumenges al Cine Petit. C(Ll destacar la presència del Quartet de Cordes Toldrà -9 de març-, Úttegrat pels violinistes Pere Barda,ni i Olvido Lan:;a, la violista Jlfontserral Vallvé i el rioloncel·li.~to Joaquim Alabart. També el duo formal pel pianista .!ordi Masó i elflcwtista. Xavier Relats -l6 de febrer-, en el si d'rum oferta i11tegrada totalment per rniÍsies catalans rl.'nn molt notable nivell de lJ UCtfitcd . El cicle, l'obrirà el Quartet fle .Flautes d'Adri -flautes traressert>s-, integrat per Pau Castanyer, Patrícia de No, Cecília Rt>guero i Esteve Zulet. Posterionnent actuaran el Quartet de Guit(lrres de Barcelorta -Maria Teresa folqué , Josep Maria Mcmgado, Jaume Abad i Francesc Pareja- i, posteriorment, ho farà el grup Secretmn Musarum -violí, chwe, sopron o i violoncel-, integrat per Amàlia Valcàrcel. Marjn Vatsel, Maria Teresa Vert i Estlrer Vila. El cicle PS clourà amb un recital de la m.e;:;:;oSO fJrttno Montserra.t Torruella, acortl()(lflya<la al piano per Manuel GCLrCÍa Morante. • v U" e n p g S• n p e n r s p d I e d ( ( ( ( J s PANORAMA fringe al XX Festival de Música Antiga • I f llf.'llruty, PnlJ·c cl27 d 'abril i c120 de maig tinclr·à lloc a Barcelona el XX Festival de Música Antiga, ot·ganilzal pet· la Frmdnció «la Caixa», en el qual sct·à el segon any que es desenvoluparà el frilrge. Amb aquesta activitat es tracta, tul com succeeix co divPrsos festivals europern! (Eclimbur·g, Ull·ccht o Avinyó), de donru· calmda a divct-sos gntps de ml'tSica antiga, am b una selecció pt·èvia, ru nb La finalitat dc matet·ialitzar les seves iniciatives pnt·al·lclament al festival ol'icial, tot. facilitant-los espais o esccuaris i inft·n•:stt·uctm·a, pet· connectat· ruuh un públic que assisteix n un csdeverúmcnt rmL'Iicnl inte t'uncioual. Les actuacions dels gt'11ps delfringe són valor·udcs i els participants poden ser· ¡Jromocionats o contractats nútjnnçnnt acords amb altres institucions. Així, l'organització d el Festi val de i\IIÍsi<"n Atttign ofer eix als pa rticipants del fringe escenaris d e concer t, inclusió dels concerts en e1 E programa g en e r al del fpstival, publicitat, instruments d e ted at ili cal, invitació a agl'uls art ísti c~> i allotjament o Yintge a Barcelona si fa falta. Els inter essats a pm·ticipm· haurau de presentar el següent: d ades personals comple tes {nom i cognoms, adreça, data de naixeme nt, nacionalitat, telèfon i instrnmcnt), còpia del D~l o passavo•·t, biogr·afia del grup i cunículwn dc cada membre, pt·oposta de ¡n·ognuuu d c con cert, i una gt·avnció en casset d' una durada núnima d .. 15 minuts que inclogui, altucnys, dues o lu·cs dife rents. La data límit d e pt·csCJtlació de pt·opostes acaba aquest 31 dc gPne•·· El resultat de la selecció es farà públic a partit· del dia 17 de febt·et·. Per tenir més informndó: Sct·vei de Música dc In F undarió «In Caixa». Passeig dc Sant Joan, 108, 08037 Barce1oua. Tel.: 458 89 07. Fa.x: 459 06 62. • 2n. concurs de piano Premi Principat d' Andora ..,- Pet· st•gon any con se<" utiu s 'ha celebr·a t el ConcurR Internacio nal d e piano Premi Principal d 'Andorr a a Escalclcs-En gonlany (Anclon·a). E l certamen , orga nitzat pet· l'Escola H a rmonia , ha comptat amb l'ussislè ncia dc 48 concursants r·epartils t•ntr·c> les qua tre categories següe nts: infantil (fins als 14. anys), júniors (fi11s als 18 an ys), promeses (fins als 23 anys) i sènio rs (fins als 30 onyR). Amb t'f')Jl'escntunts dc div.-rscs narionulitals (Espanya , F1·ança, Rússia , Polò nia , Ilàlia ... ) caracteritza ts per un alt nivell interllrt•tatiu, le~t p•·ovcs es van dcs.-nvolupar durant els dir11 28 i 29 de novem.hre. i Iu pt·ova final del dia 30 va d ecidir la rlassificació definitiva. En la cat.-goria infantiL el primer p remi (50.000 ptes.) va éssc>r atorgat a Tatiana Suntzeva (Rússia), el segon premi (25.000 ptes.). va obtenir-lo Roberta Vita (Itàlia) i l'espuoyol Edf>n Gahín va r·ebr·e el tercer· pn•rni (15.000 pics.). En Ja catcgor·ia dc júniors el primer premi (100.000 ptcs.) va recaure en Publo Conzalcz (Espanyu) e] spgcm pn•mi (50.000 ptt•s.) va ésser pt•r a Ja vi.-1· Mt'r·ino i cl tcJ·cer guardó (25.000 ptt>s.) \<U set· entt·egat u David Fer·n·. En la cat cgot·ia cie promeses, ]a euhann Sandr·a Po nle va ésser guardona tia umh el primet· premi (200.000 ptes.). la russa Elena Gaponenko va rrhrc el segon premi ( 100.000 ptcs.), i el tercer· p t·emi (50.000 ptes.) va íosser· concedit a l'espauyola Maria Figa. F inalment. en la <·ategot·ia d e sènior!!, Jost• E nrique Bagaria va guanyar el printe•· p r·emi (250.000 ptes.), el segon guardó (175.000 ptes.) va set· compat·Lit per· lt·ina Koufman (Rússia) i Karina Cveigorena (Rú ssia), q-ui v a n •bt·e també el Premi especial a la rniUor Íllte1·pretació d'una ohn1 el<• Manuel de Falla. La japonesa Yumi Kiyamtu·a va ésser guard on ada amb el ter cer premi i Kaol'i Kuzumi, taml1é del Japó, va r·ebr·r una Menció d 'Honor. El jurat estava conslituïL pet· p er sonalitats de divet·ses narionulitats: Stanisla v P ochekin (Rússia) d el Conservatori Superior d e l\fúsica del Liceu d e Ban·elona , Emanuele Spantacoui (ltàlia) d(') Conservatol'i Supel'ior de Stressa, Ewa Skorsky (P olòniu) dt•l Conservatori de Lugano. Xa,·iet· Dolç (Espanya ) del Consenatot·i upt'rior ~Iunicipal d e ~Iúsica d c Bar·celoua, Jean-Pierrc Dupuy {Ft·ança) de l'Ins titut d'Estudis .Musica)¡;, d'Audona la Vt>Ua, Cuido ca no (Itàlia) del Consenatori dc Tar·lini d e Trieste i F elix Goilirh (Rússia) d e la Hocb schule de Stuttgu r·t i Freihurg. E llliunment dels prerrus va tt•nit· lloc el dia 1 d e desembr·e a Iu Sala del Comú d ' E scaldes-Engordany a la qual va assistir el minis ll'(' tle Cultura del Principat, el S r·. Pt•t·e Canturri. Els actes de clausu•·a \' An finalitzar· amb un recital que va realitzar la pianista M. Lluïsa Morún Ribes ( primer pr·emi «promeseS» del concur s inte1·na cional d 'An dort'a 1995) en qur va intt>•·pt·(·taa· obres de Scl'iabin. Mompou i l\fontsah atge. e M. LL. l\'1. Juliane Banse Neix 1' Associació Franz Schubert l concert que va oferir el passat 11 de desembre la soprano aleE manya Juliane Banse a l'Auditori Winterthur va constituir l'activitat de presentació de l'Associació Franz Schubert. Es tracta d'una iniciativa, que encara que pretén ser independent, ha sor91t de Joventuts Mustcals d'Espanya t d'una manera particularitzada del seu president, el doctor Jordi Roch. Aquesta associació tén promoure un intens calendari d'activitats musicals, les quals, si bé estaran centrades en la figura del músic austríac que dóna nom a l'associació, seran obertes i d'una tipologia variada. Aquesta associació, la constitució formal de la qual és prevista per aquest mes de gener tot inaugurant l'Any Schubert, comptarà amb la prestdència d'honor del reconegut pianista lrwin Goge. Encara que la base de les activitats de l'Associació Schubert seran els concerts -amb una periodicitat prevista propera als dos mensuals- , també se'n faran d' altres, com conferències, colloquis, publicacions, enregistraments, etc. tenint com a base é:le les públiques l'esmentat auditori Winterthur, un nou i esplèndid espai, del qual ja vàrem informar temps enrera. El lied serà amb tota seguretat l'aspecte més atès a l'activitat concertística de i' Associació, la qual compta amb l'important suport im· plícit que atorga el ric complex associatiu internacional que es mou a redós de la figura del compositor esmentat, i també l'àmbit de relacions nacionals i internacionals pròpies d'una institució com Joventuts Musicals. • 147 we- 19 PANORAMA TANGENTS Vergonya d'altri Amb motiu de lo seva vinguda o Barcelona ol capdavant de l'excel-lent London Symphony Orcheslro, el direc· Ior Riccordo Choilly va ser pròdig en declaracions o lo premso. El missatge principal era que avui, en els concerts, col donar música contem· porònia Iol combinant-la amb algun títol més clòssic. Que som o finals del segle XX i ens hem d'obrir o noves experiències. Hem d'engrandir el nos· tre repertori habitual. D'acord. Ningú li ho discuteix. El detall que fa patètica foto aquesta insistència és que el bon Chailly -que, per cert, va dirigir un Wagner molt poc wagneriò, amb estronyo transparència- ho deia per justi~cor lo inclusió en el seu pro· gro ma de lo Verlcli:irte Nacht {Nit trons· figurada) d' Arnold Schonberg, uno obro concebuda primerament com o sextet de cordes el 1899! El senyor Choilly no deu saber res de nosaltres. No sap que Barcelona va acollir el 1936 uno sessió de lo SIMC (Societat Internacional per o lo Música Contemporània) en què Albon Berg va estrenar el seu concert de violí. No sop que o Barcelona hi va viure un temps prou llarg el mateix Arnold Schonbers. No sap que un dels grans èxits del liceu va ser 11estrena el 1985 -o ixò sí, amb lrento·vuit anys de retard- de l'ò· pera Moses und Aron. No sop lola lo música contemporània que aquí s' ho interpretat, cosa que podria haver comprovat seguint simplement lo pro· gromoció d' uno temporada ecléctico com podia ser lo de l'antiga OCB, oro OBC. Contradictori amb el seu propi cotòleg de gravacions -Hindemith, Messioen, Shostakòvitx-, sorprèn lo ingenu'1lot de creure que o lot arreu és com ol seu Milò natal o com la conservadora Òpera de Bolonya que dirigí tants anys. Semblo que això no deu ser un defecte només dels nostres veïns del Nord -recordeu lo veritol amagada rera lo sòtlro dels Virtuosos de Fontoinebleou?-, sinó també de molts italians. Recordo no fo gaires anys un gran desplegament o lo premso de Milò i o les revistes italianes especiolit· zodes en òpera, preparant el públic per lo innovació terrible d'interpretar el Parsifo/ els anys noranta... li hauria estat suficient, potser, ol senyor Choilly, de mirar lo programació del Polou i veure que vint dies després del seu concert s'anunciava I'Orchestro delia Tascono dirigida per Luciono Berio interpretant obres seves. Demostració que o lo Tascono, com aquí, per sort tombé hi ho gent ben bé ol dio. Sorprèn que cop dels entrevistadors -constato que estem en uno ero de periodisme sense memòria- s'atrevís o corregir uno mico el senyor Choilly perquè no quedés tant en evidència. Es van empassar com o veu d'oracle tot el que aquell senyor va engegar pel broc gros. 20 Jordi Maluquer Europa en Concert, un cicle particular n c·om·crl a càrrec d c Jonli Sa,all \'a iniciar el U 5 de desrmhn• el cidt> Europa en pa~sat Con('t-t·t. 1111e es desent·otlla rà al Casal del MrLge fins al 26 ell' juny, amh un tota l d c quinze n~l'iltl l s . Es tracta d ' unn iniciativa ue ca•·actel'Ístiques molt particuhu·s . amh una clat·a vo<·nció t·m·opeista. c·om d enota el títol i que. de fet. ha nasrut de la mà d'instàncies que ahastt'n un ,·entall ¡,ignilicatiu d ' aque~; ta •·calital cootinl'ntal. Promogut p e•· l'Institut F t·ancès, p e•· l'Institut Italià de BHcdona i per l'Escola de Música Juan Pcdt·o Can-ero. r ompla també amb la participació del British Couneil , el Consolat General d e uissa. el Consolat Gr nt•ral de B èlgiea, la Comunitat Flam~ nca de Bèlgiea i Amhai:,.acla d'Aostria , i supot·t de diferents associacions i sE'grlls discogràfic,. i també de r Institut de Cullura dc Barcelona , el COPEC i les ünies ar ries Ibcria. El eonjunt d e l'oferta concertística d' aqu e~t cicle e ha:.a en jo,·es 'alor!i dr!'l tacats (en algun~ casos auspiciat;, ja per segells discogràfics i en el' ult•·es p er distincions r n eoncur·sos intct·nacionals) . els quals alternen amb figures r cllt•vants i deslaead t's. eom és el cas dc l'esmentat J ordi avalL del flautis ta Aurèle ~idet. el nola italià Bl'llnO Giuranna . el Quartet )lozat·teum dc Salzburg, que actuarà amh t'I pianista franco-japonès Juo Kunno i del tamhé pianista Jean Fr·auçois Hciss<-r. En ri document de pt·rscntarió. en tot ca!> de taca de forma inrc¡uí,·oca aqu r.., ta ' ol untat d e promoció de now. valor, en assenyalar qu r el cicle twix • també p er donar opot·tunitat:> ah j ows talents nm::-ic·a ls d'arreu d'Europ a . Una nova gl'ncració d'intèt·pret~ per a l futur, Connats en l'estimació profunda dt> la música de cambra. ha n ascut a Europa i cal donar-li r oportunitat de m o-.tt·ar al públic Ja ~rva sòlida prt>paració i fortís;,ima embranzida. Europa en Concert vol oferir a les n ows generacions cic músics -guanyadot·;; de Premi internacional per al Cor VIValdi a form(Lció infantil Cor L de ['pscola barcelonina PSI (lnstitució Sant Isi~Í!:aldi I Pedagòg~a dor), que dirigeix Oscar Boada - pianista acompanyant de l'Orfeó Català- . va obtenir el segon premi en la 28a edició del Certamen Coral de Tolosa. Aqww a és una competició infantil internacional en la qual/tan participat diferents corals d'arreu del m.ón. • concur~os internacionals, amb una incipit>n t cat-rct·a disco¡,.,·àlieu i concerLÍsLi•·a-, L'oportunitat ell' ser escoh udt·~ . rerone, oudes i valorades a Barcelona ». Els SI'UR noms són , per ordre d'actuació: el Flander's Hceat·der Quartet, cluo Priya Mitchcl - violi- , Andrew West -piano-: Adrian Oetiket· - piano-: Quartf:'lo Foné: J ean- F't·ançois Heisset· - piano- : Gioq;ia Tomassi - piano-; PI tt·io format per Vi vian Hopckl.'t· - violi-; David Apellàniz -violoncel-; Ferou ncio Pérez -piano- ; LI' in A ut·Pie Nic·olct -flauta-, Sa lvador Gt·atacó&- flauta-. Carml' Mat·tínez -pian<>-; duo Lynsey Marsh - clarinet- : Ka ren S u ter - pian<r-: Quartet del )lozarteum de Salzbm·g amb el pianista Jun Kanno: tl'io Ft·ançois Leleux - oboè- . J can Fn111çois Duquc:moy -fagot-, Emmanuel Stt·osset· -piano-: duo Bnrno G i~n·amu1 - riola-, Bridget de Mom·a Custt·o -piano-: trio I sabclle Duval - Oauta- . _Genevihe tt·osser -\iola- . Caro)jne Delmnl:' -guitat·· ra-. Finalment. el pianista català Albet·t Cuinovart. En total , es tracta d ' una proposta qut~ sob1·P el papet· - i deixant a] marge les gm·anties que ofl•t·ei:xen els nom ~ consagrats- apat·cix com una ofet·ta molt atracti\a. ja que tols d~ intèrprets joves presen ts IDOi!> lt'!'n un historials d ' una notabit> soh r nl'ia amb una munió de premis tlt· •·ellen. Aquesta iniciativa és pn•vist que l'a n) vinent pugui escampar-se a altre:. ciutats europees. Lot confirmant la ~ rva inequívoca \OCat'ió en aquest ;,entit i a conse{,r uint -~i l'obj ectiu éb assolit- una p•·ojrt·ció notable Pn bcncfïci, sobretot. dels j oves intèrp t·ets c·ontinentals. Al'nh pt·ens més q ue t·aonables i amb de!womptrs especials pet· als joves . aqur-st cicle constitueix tul r epte no sols per als seus organitzadon,, binó també p er als a fr('c·ionats barcelonins. la r espobta cf¡•l¡, quals p o l r esultat· ben significati va. r també important p et· asst•¡,ru•·ar la contin uïta t i p r·ojecció del cic·le. • • .. I Enconlre de la JO DE ntre els dies 2 i 12 de gener té E lloc a la ciutat guipuscoana de Ces tona el primer encontre d'aquest any 1997 de la Joven Orguestra Nacional de España (JONDE). Sota la direcció de Lutz Kohler, i amb Asier Polo com a solista es treballen obres de Rodrigo, Elgar i Berlioz. A partir del dia 12 i fins el dia 20, la JONDE ofereix quatre concerts com a culminació d'aquest encontre, un a Sant Sebastià !dia 16), dos a Saragossa !dies 18 i 19), i un a Bilbao !dia 20). • - PANORAMA a • l- r :s ·e r n ., o ; o T .z r Presentació a París de l'Orquestra de Cambra de l'Empordà l passat 21 dc novembr-e tingué lloc· ri dl'lwt padscnc dc l'Or E questra de Camhn1 dc l'Empordà. qne dirigrb.. drs dr la srva fundac ió fa set anys t'I mt•, tn· Car·les Coll. Aqurs t ronrer·t ha significat Ja consolidació inter-nnrional d e la fornutció d t• Piguet·rs i l'i nici d\1.11a non• clapa. tant a ni vell qualitatiu i inte t·pr·ptHtiu com de fi~ació de nous ohje1·t ius i línies cl'nctuació. En el rom·crt parisenc, que s'esdevingué u l'auditod J c la prcsti~riosa Sc:hola Ca ntonrm , l'Orques tra de Cambm dt~ 1'1~mpor·dà ofci'Í nn progr·ama amb una primera part dt•dicuda a co111positor·s catalans i una segona al repertori int.e1·- nacional. Concretament, s ' int<'rprt'taren Per l"4..rt d"Eduar·d Toldr¡,_ Tres postals il·luminades d e Xa\ ier 1\lontsahatge. La tramuntcma dt• Narcís Bonet. i la SerenMa per a cordes de Txaikovski. Aqlrt•st c·oncert es va r epetir· l'endemà a Lllxembm·g. L"Onruêstra d r Cambnt d1• l'Empordà, c¡ue rep r i Sllf10l't instÍitll'iOnal dc la GcnN·alitat cir Catalunya, la Diputació de Girona, els ro nst'lls comarcals d e l'AJt i el Baix Empordà i d ' una seixantena cl ' ujnntumenls d'aquestrs comal'fJII CS, a m6s del patrocini d'lliclr·or lfòr tr·ic·a dtl 'Empordà, ba rralilzat rn~H dc H4,0 con certs an·cu d c Ca talunyn, l•:spa- nya i dhersos paisos e uropeus cu aque¡,t, set any d"ex:istèm·ia . El seu rlirector· i fundador. Cad es Coll. també és el fttndador i dirrctor titular d e la J ove Ot·questr·a dc Cambr a dc· I"Emp01·dà. iniciativa que funriona des de fa tres anys. També és lïmpuh;or de l'Orquestra Simfònica Empordà U cnguacloc R oussillon tol compat·tint titular·ital amb Daojel Tosi, amb una trentena dc c·onccrts en un an y d e vida. La pn·scotacló parisenca de l'Or·questra de Cambra de l'Empordà va comptar amb el suport i or·ganitzaci6 del Consorci cle Pt·omoció tle Cult·ura Cuta]ana (COPEC) i el Casal de Catalunya a París. • :t ·I s s :1 o e e Del seu afün. S•·a. Montserrat To•·rent Premi Nacional de )IÚ¡,ica l" à ] :l :¡ e s e ]! ;¡ 3 i E,.,timacla arrúga: A ra . . an~ada permeti que la febciti pel recent atorganwnt <lt•l Pn·mi ~acional en la branca de l\Iúsic·a pc•r· par·t de la Generalitat de Catalunya. gna r·dc) t(llt' (.h d'tm mereixement ahsohlt. Quan Lantc·s \t'gades con teruplem 1' espectacle vergonyós d ' unP!:> distincions Poncedides amb una frivolitat groUet·a i pro¡wra a cl'itel"is inexplicables o tristanwnt explicables. rNmlta confor-tant disfrutar rl'encerts tan cxn<:tes i rigorosos. A ra pl·r·mc>ti taruhé que em disculpi per la molèstia qu<' Li pugui causar el fet d'adreçar-ruc a voslt\ pPr 1wgonu vt>gadu en poc tt>mps; per gastat· el seu nom ))f'l' molt que la intencionalitat sigui digna; almenys així ho e~pcro. En tot cas, ja li advertei.-.:o que ut·a. en <'erta mrsura. el que faré serà utilitzarla per tal d'arribar a una conclusió molt concreta. I>t•rò com qu<' In fi d"acruest fet· ús del sen nom és en dt>ft'nsa dt' In m{u•ica. de l'art a què dedica les se\es sà-... ie~. sensibles i intel·lig.ents energies de forma totaL e~ti<· ::.t'gur que em dispensarà la seva imlnlgf.uc·iu amahll:'. At-rnn. justanwnt. de la concessió del Premi "\aeionul a què m "he referit, en les informacions qut• ~>"han ¡worli~at als mitjans de comUIÚcació. el seu nom hi ha aparegut de forma específi<'ament nu 'isiiJIP. En mé8 d'un ca~ fins i tot feia la sensa<·ió d'una <'<'ria i dclibl:'l'ada desgana. Cap titular de diar·i o eup t'nf'upçalamcnt de r esun1 informatiu cir rap mitjà audiovisual ha esmentat el seu nom. Sí qm• ho han fc>t -els nombrosos mitjans de comuniea<"iÓ ~tue ht• tin¡,'lrt oportunitat de compt·ovu, srmprc 1l1~ fm·ma par·cial, és clar- amb p·ràcticament la n~sta tlcls qui amb vostè van ser d.estinataI'Ís dels al·ludits Premis Nacionals que eu diferents ÚtC<'If~n ar·tístiques i eonuuricatives es van 1liurar el pussut dia l cle dest-mbr·e. Per exemple, amll el d'un homt' de lt>lltre. per altra part ja distingit anlcJ·ionncnt amh aqursl guardó, i que fa gala dc pl'(~seinúir tan c·um pol i més del seu natal idjoma <·atalò. O amb d d ' un coreògraf que gairebé de - f01·ma sistcmàtit·a titula els seus espectacles taml1é en Uengua no nadiua. I amb això no discuteixo. ni molt m<·uys. la tonscqüència, el rigor i l'encert de l1•s di~Lim·ions atoq;adc·s. La l'~rusa d'això. per d escomptat, no té r·es a vcut·c amb r es I[Ue tingui relació amb la categoria firis seus mt'·rits rrspecte drls seus al· Iu elits rompanys t><·usiunuls cl"aquel1 dia esmentat suar·a. D'això. n"esti<· conven~·ut del tot. Sí que té a vct.ll'e, però, nmh el fet que ]a Música, sobt·ctot la mtÍsi<·a dita dàssiea , pt•r a molts gaudeix d>un protagonisme, eom u imatge 7 d ' una potència secundària. J nomPS dett'nuinats fenòmt'ns específics, gair·clrí' senrpn• vin<'nlats a fet:; aliens a l'intt·ínsee aL·tÍRt i e:. ll'l•nquen aquesta realitat. I vostè, feliçment per· a "\-Obtè mateixa i per a la música. és molt clar quP no l'S troba c•n aquesta categoria. I en aquest sentit, la manera com això afecta els nútjan"' de rumuni<'ació. té una transcendència no gens nP~Iigible , att:'sa la -.eva capacitat d'jnfluir· en l'esta t d'opiniéJ social. Ja M~. !''llimada amiga. que estic donant cops de mar·tt•IJ rlr forma tossuda a aquest matf'i.-.: dau des de fa molt d e tt•mps. Però tossuderia per toss udeda. ob'!en o que la qnf' es r efereix: a la insensibilitat geni-l'iea rí>!->pt"<'te de r art que '"ostè estima en tun gran mane ra é~, per ara. molt superiOt·. I. per· tant. no s'albiren canvis substaneials. I mentre tot plegat no es r eequilibri. mentre les t'ncrgit'S u o m' abandonin. i, espeeialment. ment l't' no munqu in testimoniatges tau reconfortant!\ 1:om el de Iu sc•va trajt•t•tòt·ia - i per fortuna d'altn·A, també·-, caldrà c·onLiuual' amatents sense dc·faiiPn<;n intt•utant si tuar les coses en el lloc que 147 per·totjnc·n. Jawue ComeUas e 21 PANORAMA Cicle Joves & Clàssica a l Casal del Metge rganitzat per .l <w<•uluts Musirals de Ban·clonu, du rant els mesos de uovt·mlH'l' i dt•sc·mlu·e passa ts tingué lloc el nuu Cidr .J oves & Clàssica a r audilor·i dl'l CHs<tl del Metge de la Ciutat Comtal. Aquest cicle, que ha s!'guil la línia habitual de J on• ni ut¡, \1u ~ ica ls de Bar·celona. ha donat r opot·Lunitat d'ofer·ir música de <·umbra en un escenari d'òptim<·~ l'ondi<·ions, com és el Casal del Mrtgc, alhor·a que O •·csultà u na mngnífica oportunitat plenanwut profrssional per als jr> ve~ mÍu¡ics qtu' hi han parlicipal. Els inl èrp r·cts vau ser·: el Quarte t Ag uinagu - Esthcr Pons (violí), Ca r·mc Ca rdona (violí), Andreu Cat·dona (viola) i AJvaro Cardona (violonc!'l}-: llclena Ginès {piano): Cecília Lópr7. (piano): Da niel Blanc h {piano): Oys tein Haga (flauta ). Isabel Serra (flauta) i J orge Ronwr·o (piano): HiJdegunn P<'ttcrscn (soprano) i A nnabt•l Guaita (piano); Patt·iC'iu de No (flau ta). J ordi Gencln1 {flautu) , M. .José Or·t:iz (violí) i José Mor· (\riolonccl); Olívia Biamés (soprano) i Xavier Martín (piano}: i Kiev Pott·tclla (piano) . Aq uest cicle ha comptat amb la col·laboració d e la Cenerulitut de Cutalunya. ]'Ajuntament d e Barcelona i Ràdio 4, que va em·<'gistrar Lots els concerts. • CONVOCATÒRIES g ;:¡¡- = a e.... ~;¡· 147 22 ClASSES MAGISTRALS D' ORGUE. A càrrec de Montserrat Torrent, les properes sessions tindran lloc els dies 16 de gener, 20 de març i 22 de maig a l'orgue de la parròsuia de Sant Pere ae Terrassa, i a I orgue del Conservatori de Terrassa. les classes es faran de 16 a 20,30 h. Hi poden assistir tant els alumnes oficials com no oficials, i també oients. les places són limitades. Cal fer les inscnpcions a la secretaria del Conservatori, d'11 a 13 i de 17 a 19 h. Per a més informació: Conservatori Professional de Terrassa. Masia Freixa-Parc de Sant Jordi. 08224 Terrassa. Tel. : 788 00 73. IV CERT~1IEN CIUTAT DE l\JOLLET DE COMPOSICIÓ DE SARDANES I MÚSICA PER A COBLA. Con vocat JICr l'Ajuntame nt d 'aquesta vila i am b la col-laboració d c l'entitat Tr adicion s i CostUI:Us, cu aquest pt·emi p oden participar· Lots els com positors que tinguin com a m àxim 40 anys d'ed a t i p t·esentar w 1 màxim d e du es obres per a cadu modalitat, sempr e que siguin inèdites i m ai n o premiades en altres concursos. Els premis per a cada m odalitat són: 200.000 pessetes pe~· a composició dc música de co bla~ i 100 .000 pessetes ¡>et· a composició de Slll'du ncs. La data línút d 'admissió d'oh•·es és el dia 30 de m aig. Per a més inf01·mació: Regid oria d e Cultut·a de l'Ajuntament d e MoUet d el Vallès. P laça P r at d e la Riba, 4 . 08100 llollet d e1 Vallès. Tel.: 571 95 00. Fax: 571 95 02. 11 CONCURS INTERNACIONAL DE CONJUNTS DE MUSICA DE CAMBRA AMB PIANO. Premi Trio di Trieste. Aquest concurs tindrà llac a Trieste, Itàlia, entre els dies 26 de mai9 i 1 de juny i és destinat a formacions de cambra de piano amb instruments de corda (des de duos a quintets) segons les formacions s~üents: duo de piano i violí, duo de piano i viola, duo de piano i violoncel, trio amb piano, quartet de corda amb piano, quintet de corda amb P.iano, i piano a quatre mans. Hi poden participar tots els intèrP,rets d'edat no superior als 32 anys el dia 31 de desembre de 1997. S'atorgaran tres premis, dotats amb 15 milions de lires més 1O concerts a diverses ciutats italianes, 2 concerts a Buenos Aires i 1 concert a Santander; 6 milions de lires; i 4 milions de lires. També s' atorgaran 4 premis esP.ecials, de 2 i 5 milions de lires. la data límit d'inscriP,ció és el dia 15 d'abril. Per a més informació: Associazione Chamber MusicTrio di Trieste. Via Trieste 29. 34013 Duino (Trieste). Itàlia. TeL: +40/373 92 80. Fax: +40/373 92 85. Ylll CONCURS INTE~ACTO­ NAL DE CO~lPOSICIÓ GINO CONTILU. Adreçat a tots els compositors d'edat no superior als 40 any~> el dia 31 de desembre d e 1997. les obr·e¡., han de ser per· u orquestra simfònica, de més de 25 membre¡¡, amh o l:'ense solista (veu o instrwnent), d ' una durada màxima de 15 minuts, inèdita i mai no publicada. S'atorgaran tres prcmb: 5, 3 i 2 milions de lires. L'obra t:-ruanyndora serà estrenada per I' Orquc,tra Simfònica Sicilana i pnbUcadn pe r l'editorial milanesa Su\iJÜ Zerboni. La data límit d ' admissió d'origiual;o és el dia 10 dt• seterubrf'. Per a més informució: Segt·etaria dell' Accadeurla Filar·monica. Via Giacinto, 4. 98122 Messina. Itàlia. Tel. : (090) 4 6432343420. CONCURS DE COMPOSICIÓ MASTERPRIZE. Sota la presidència de John Macla ren i el patronatge de Mstislav Rostropòvitx, a londres començarà P,ròximament el desenvolupament del concurs de composició Masterprize, que té com a f~nali­ tat obtenir nou repertori per a orquestra simfònica amb obres que combinin la integritat artística amb el gust del públic. En aguest concurs, hi col-laboren la BBC, Radio 3, EMI, la london ~mphony Ordiestra (LSO) i BBC Music Magazine. S' atorgarà un premi de 25.000 lliures. A més, Radio 3 difondrà les obres de 15 candidats al premi amb una selecció ,rrèvia, interpretades per la LSO; s editarà un compacte amb les sis obres finalistes, interprefades també per la LSO, sota la direcció de Daniel Hardin9, i serà distribuït amb la publicaciÓ «BBC Music Ma~azine»; també es difondran per radio les obres finalistes; i EMI editarà l' obra guanyadora. El premi serà adjudicat mit¡ançant els vots d'un iurat qualificat i del públic, que podra escoltar les obres selecCionades per la ràdio. Per l'abril de 1998, al Barbican Gala Concert s'interpretaran les sis obres finalistes i s'emetrà el veredicte del jurat. la data límit de presentació de candidatures al premi acaba el dia 28 de febrer. Per a més informació: Masterprize. PO Box 12713. london NW66WR. IV CONGRÉS DE LA SOCI ETAT ESPANYOLA DE ~1US I CO­ LOGIA. Se celebrarà u Mutlr id en tt·e els dies 8 i lO dc maig sota el títol «La investigación musical en España: estado de la cuestión y aportaciones... Amh si;. .,e.,sions d'estudi i una sessió informativu, el congrés desenrotllarà els temes: Antigiiedad y Edad Media , per Ismael Fcrmíndez d e la Cuesta; Siglos XVJ i XVII ; Siglo XVIII, p er Begoña Lobo ; Siglos XIX y XX, per· Ramón Bat·cc; l cofiOgtnjüt musicryl y orgauología, pe r Ros ario Alvarez; i E tnomusicología. Folklore musical, per Emilio R ey. La sessió informativa es titula Tesis doctorales. Prese11Le y fu-turo , a càrrec de l\J. Antòrúa Virgili. També hi haurà una taula rodona sobr(' el tt'ma Desde la hwesligaciór~ " lu rlifusióu, pt·esidida per J o n Bagüés. Al congt·és, lú p oden r ar·tid put• to t tipus d ' investigacions •·cfe•·ents u l'cstllt actu al d els estudj;, sohr·e miÍsica h ispànica. La d uta límit de presentació de t·csurus és ('I dia 31 d e gener. Per a més informació sobre les condiciollJ! de pat·ticipac•ió: Secretaria d e la SEd c~f. Tel. i fax: 9 1-523 17 J 2 (d e 10 a 14 b). • l r .. 1o0 PANORAMA h eI No M. ri o)) i • a Universitat de París-Sorbonne, mitjcwçant la seua U.F. R. de mrísira i musicologia. va organitzar del 18 al 21 de novembre de 1996 1111 col·loqui internacional amb el títol Manuel dc Fulla. LaliJljt€- et Univt:J'!l!llité, per commemorar el cinquantenctri de la m ort del compositor. Els Cf'll tre.~ d 'intrrès que estructltru ven el col-loqui v an ser quatre. lr. : Manuel de falla i el S(Ytt temps, 2n.: Mc1111tel de Falla i fes w·t:s de l 'espectacle, .'Jr.: Jlllanuel cie Falla i els mcrterials sonors, i 4t.: Manuel de Falla eu l 'espni i en el temps. Entre els representants dels països qne van intervenir en el col·loqui, volem destacar la presència catalana, amb U11ís Gosser, que hi féu ur~a ponència sobre El Cercle Manuel dc F'ullu i Barcelona, en la qual donà notícies d'aquesta entitat social i cultural de casa nostra. i Josep Crivillé , que amb la seua ponència ua prt>sentar l'anàlisi L i ev la de ·cet·a r mb :les 1cte •rela :!rÒ , de la revzsta . "Fmg, . " Numero dedicat a R obert Gerlwrd Col ·loqui internacional sobre Manuel de Falla r .sc ::>n- s· 1 'El els lic, a revisto manresana "Faig-Arts" L acaba de publicar un número monogràfic dedicat a glossar I~ comparativa de les Cuat•·o Pir:.r.as Españolas per a piano amb els elements de la música ètnica hispona qtte l'a tttor uct utilitzar com a arquetips transformables per a lft se ra obra. • ec- de :ert ;tes la ldide osIon LE- :o- III Festival de Música de Bandes E "' ntre els dies 3 i 24 de novembre va tenir lloc el 111 Festival de Música de Bandes del Prat de Llobregat amb la participació de la banda de l' AaruP,ació Musical Sinienca, de la Sènta, la banda de la Unió Musical l'Artística, de Sant Jaume d'Enveja, i l'amfitriona banda de l' Assoc1d· ció Musical del Prat de Llobregat. Per la seva part, la banda La lira Ampostina, que dirigeix Octavi Ruiz, va oferir e l 22 de novembre, a la seva seu social, e l tradicional concert de Santa Cecília amb obres de Ventas, Arrieta, Anderson, Haydn, Haan, Grisó i Falla. • Jazz al Museu de la Música ]ordi Masó interp reta Gerhard en gira mb motiu del Barcelona OH Festival del 28è Festival Internacional de Jazz de Barcelona, el Museu de la Música va organitzar, entre el 15 d'octubre i el 15 de desembre, un programa per o escolars que sota el títol «Els camins del ¡azz» tingué com o finalitat iniciar els ¡oves en el món d'aquest estil musical, per mitjà dels seus instruments característtcs. Així, la bateria fou l'instrument pioner de /'octivitol i també l'instrument que s'incorporà a la sola de percussió recentment remodelada. <<Els comins del jazz» també va oferir uno expostció fotogràfica de bateristes històrics i del país, captats per l'ob¡ectiu del fotògraf Antonio l pia. llis ta g•·anollei'Í J ordi M11só ha fet una pl'lita gir·a d c <·oncerts en la qual ha inteq)J'rtut LLD programa central en la integral dr r obr a per a piano de Robcr·t Gt• r·hard. E U matei.x h a em·egist•·ut enguany en un CD aquesta inlcg•·ul. El programa contenia, ult•·a aquesta pan~ el·la elf' l'olu·u del compositor ,,aliene, Tt·es impromttts de J oaqwm lloms. un Noc tum d e Felip P c drdl i S ubnrbis d c Fred eric Mompou. to t conformant una idea lligada u Ger·h:u·d, ja qur el segon deJs csmcn tats S nb u rbis li és d edica t, P eclrcll va ser mcslJ·<· seu i, f inalment, 11 oms l'li vu SI" J' deixeble. Jot·di Masó ha ofer·t aquest progt·ama a l' audito r·i dP la Futtdal'ió Juan March dc Maclt·id e n t·o nc·pr·t u·an smès en dit·cctP pe •· Ràdio 2, ui Ccntt·e Cultural Gon:.r.a lo Bt• r reo de Log•·oño i finalment u G•·an oUet·s . • figura de Robert Gerhara en I avtnentesa del centenari del naixement d'aquest compositor. Es tracta d'una molt valuosa aportació, realitza da de manera acurada i intel·ligent, en la qual personalitat, obra i trajectòria del músic vallenc és exposada de forma completa i documentada. Obre a~uest núme ro un article de la musicòloga M. Montserra t Albet a mb el títol de «Vinculació de Gerhard amb Catalunya» i continua amb una entrevista a JoseP. Pons sobre el compositor, signoéla per Joaquim Noguero i un treball de Lluís Calderer amb el títol «En el centenari de Robert Gerhard: alguns fets i algunes preguntes». David Pedrós escriu un artiCle titulat «L'aspecte estilístic o l'obra de Robert Gerhard» i Montserrat Albet dedica un segon article seu a la presència de Schonberg a Barcelona. Sengles articles de Josep Maria Vilar i d'Oriol Pérez acaben la discografia i la tasco de publicista de Gerhard, per acabar el número amb la reproducció de tres articles publicats pel músic a la revista «Mirador» entre e ls anys 1930 i 1932 i un darrer publicat l'any 1935 a «Quaderns de Poesia». En definitiva, un número esplèndid, que assoleix també una dimensió de referència molt va luosa. • rid :.ta cal ny )nS va, els ia, la r;lo ux :o- ia, lO- ltl, :.a- es. }I. u-à ma Iii.Al lo t 1 a •r e de 31 ~ió ci- M. ) a A Narvóez. En aquesta activitat, i amb la col·laboració de l'Associació de Músics de Jazz de Catalunya, van fer demostracions o lo bateria els intèrP.rets Àngel Pereira, Salvador Nieblo i Xavier Maure/o. • E L'OSV renova patrocini amb Caixa de Sabadell T'Orquestn Simfònica d el Vallès (OSV) va renovar el passat mes d'octubre el seu conveni de col·laboració amh Ja Caix a d'Estalvis de Sabad ell per aquesta temporada 1996-97. Així, d oncs, i per segon any consecutiu, continua el patrocini dc I'OSV per p art de l'en titat financera, tant a la cmnarcu del Vallès com ar~·eu de Catalunra, que a més in clou (a banda de la co m pra cie conce•·ts per part d e la Fm1d ació Caixa dc Sabad ell i la inclusió del nom i logotip s de l'entitat als prog•·am es de m à) un seguit de pos..o;¡jbles col·laboracions, com la difus ió de leo; activitats de l'01·quesb·a a Iu •·evista dc l' entitat i a la x ar xa d'oficines btm càries, i la inclusió d e pnblicital rus Lli'Ogt·runes de mà d els L COJlCCI'ls. La Caix a d 'Esta1vis d e Sabad ell d óna snp ot·L de m anera h a bilual a clivc•·ses manifestacions m usicals cedint el sen au ditori i antfiteatre pet· a la celebració d e diversos cicles de concerts i a udicions. • 23 PANORAMA Cin c pregun tes a ... LLUIS VIDAL Pianista, jazzman La r·t•<·cnt a pa rició del disc titulat Astor Pia::olla-Tango, e n in te rpr·Nac ió dc I'Or·questr a de Cambr·u Teatr e Lliure, porta a l'actu alitat la figm·a del pianista Lluís Vida l, un dels fundadors d'aqtwstu formació i r esponsable de l'a rra njanwnt dels cinc tangos que figuren en e l disc. A ell, un músic ca r acteritzat per una trajrctrwia artís tica oberta, ü expmwm les cinc preguntes sobre Ja ha e d e ls Lúnits fot·mals de la mÚ!:lÍCa. per RRMC 147 -Què ba fe t d ecidir l'Orquestra del Lliur·c u enregistrar un disc amb obra d'Astor Pinzzolla? - La poètica i e;,pcril malencònic que d cstil- la la música d'Astor PiazzoUa i el fet que fu siona elements di vt·t·sos dt'l Uenguatge del nosu·t• ~cgl e fan que Ja música d'aquest compositor sigui especialment pt·op<•t·a, lunt a la nostt·a sensibilitat 31·tíslica com a la tl·njcrtòria dc l'ot·questt·a . No menys important, pt•t·ò, ha estat poder co111plm· amb la presència d ' un soHstu d<> bandoncó com és Pablo Mainctti, pcç:t clau en la realització d 'acruest pt·ojrr·t c. -El tango accepta bé el tractament orquestt·al diguem-nc clàssic o formahuent no ballable'? - ·o solament l'accepta. sinó q1.1e aquest tipus de traclarnrnt orqurstral forma part. t>n g¡·an mesura. d e l'essència del tango. -Fins on es pot arribar en la línia d e trans.:,"Tessió dels línúts dels gèneres que tant es p•·odiga actualment? -El límit e, troba en l'bone,tedat, en el profund coneb.rment i •·especte de les arrels de la músi<·a que Ribermúsica o la plasmació d'un somni ls nostt·es dies, no sóu tants els pt·ojecles col-lectius capu ~os dc conjuminar harmònicament cultura i civis111<' que, Pn sot·gir-ne un dc nou. no hagi de desvetllat· l'interès de Ja ciutadania. Si el projecte uo s'acontenht amb unu fugacitat més o menys pirotèc·nica, si nó que es vol amb urrels ben assentades i amb una in!'quívoca pr·ojecció dc futur. l'interès puja tot seguü molts enters. Però si. a més, algú ens posa a r abast dels ulls i de r oïda la plasmació concreta d \m projecte d ·aquesta volada. cal convenir que al dan·ert> hi ha un esforç titànic que mereix, sens dubte. tot el nostre suport. I això és el que h a fet el músic i pedagog J oan Puigdellivol, el qual ens hu sabut fer· aYin ent que si el moviment es demostra camimutt, Ja t:ealització d'una proposta summumen l ambiciosa com el festiva l Ribc•·mús ic:a s'assoleix unint voluntats, enca lçan t suports i , sobretot, posnnt ert j oc un cabal inesgotablt' d'il-lusió i de la més noble de les tossuderies. Pt'rqu~ només aix:í és possible d 'involucr a r tol un buri -ve'íns. comet·ciants, associacions, Admi- A 24 nistració- fins a fet· possible quE', durant b:es dies, a cada ran tonacla , a cada espai. puguem escoltar tota mena d'estils i dïnthprt>LS, un autèntic estol d'accents mu icals que comprèn des de Ja músic·a medieval fins al jazz. passant per la cançó d'autor o la polifonia rcligio a. Així. els di~ 4. 5 i 6 d'octubre passat, al festiva l de tardor Ribermúsica. hi actuaren, entre molts altre,;: Coral Cantiga. \lax Sunyer Trio, Trio t•kwenza. William Waters. Trio lJnda l\Jaris. Phonos: Artesania Contempot·ània, B. Bailhé, Jaume A rne lla. Trio Kronos. La Voss del Trópic·o, Rosa Zaragoza. cantant de Dagoll Dagom, D dc Dt•meslt'E'~ Brothcr's, Josep Tero. J osep M:. Balanyà. etc. P esen determinats tòpics sohn• Ja Ribera, com sobre la majoria de zones amb unes caratlet·ístiques anàlogues; un vell hurri scnyol'ial , al cor de la gran urbs, (fUe el pas del temps ha anat abocant en una pt·ogressiva degradació econòmica i social. En aquests últirru, anys, tanmateix, la Ribera ha vi¡,t cr éixer sensiblement J'ofet·ta cultuml i lúdica, en for·ma de galerie!> d'art. algu- s' està manipulant. La transgressió, doncs, 110 l1auria d'estar mai enfocada des de l'oportunisme, sinó umh sinceritat i autenticitat. -Hi ba una sola música o lú ha moltes músiques? -Només n'hi ba una: aquella que respon a un risc personal sinccr, u una reflexió artística. a tma n ecessitat de tl·ansmetre un discurs. sigui quin signi. -Vos tè es considera músic de jazz que també fa clàssica o músic d e clàssica que fa jazz i altres gèneres? -Em considero nn músic sensr etiquetes que ha tingut la necessitat i també la sort de poder expt·essarse p er nútjà de gèneres molt dlle•·cnts entre ells. nes petites sales teatrals i nn nombre considerable de restaw·anls i bars nocturns. Enm.ig de tot, la suggestiva mola gòtica de San ta Maria del Mar assisteix, impassible, a les successives transformacions del harl'i. Hi mancava. polser;un projf'cte integrador, fil conduttor d'una àmplia gamma d'expcctali,·es. RibemJúsica, sens dubte, pol ser-ho. Més encara. tenint en compte que el projecte no comença i acaba amb el cap de setmana del fes tival de tardor. sinó qut> pren una dimensió més estable antb cicles de concerts durant l'any, la creació d'w1a formació coral i d'una ebcola de música. A la Ribera, doncs, i gràties a l'empenta d'un grup de persones entusiastes. Part es dóna la mà amb la civilitat i la diversió. L es p edres venerables acullen el ressò dc les més variades propostes musicals en una su~gestiva amalgama, tan diversa i plena de matisos com la mateixa sensibilitat humana. M'exalta. el nou i m 'enanwrr.t el ·vell, ens deia J.V. Foi.x. Rihermúsica també ens ho diu des dels carrers i les places d'un ban·i con vertit en un immens pentagr·ama. I, sortosament. tots lú som convida ts. e Mi(jlJel-Liuís Muntané • PANORAMA ..o Homenatge del món coral a · Oriol Martorell •0: ~ Josep Prats dirigint fi cant de ls oce lls amb Montse rrat Martore ll (contralt), germana d' Oriol Martore ll, com a s olista l per RRMC P r omogut per la Coral ~n ntJol'fli i,el Movi~tent Coral Catala (orgamsme que agrupa al seu si les diverses branques (lcl cant cor al al nostre país : Federació de Cors de Clavi'. Fcrlt'rarió Catalana d 'Entitats Cot·als, Cot·als Juvenils de Catalun ya i Scct·etariat dc Co •·a l~ Infan til s de Ca talunya) . t'I diumeng<'. dia 24 de novembre passat. ti ngué lloc a Bat'Ct'lona un multitudin ari homenatge a la memòria d ' Ot-iol Martot·eU. Hi pnticiparen més dc cent seixa nta t'nlila ls i ¡wop de einc mil eantait'(•s, d•• tola la geografia catalan a. en dcmost•·ació palpahlt' d 'a fertc i tl ' agraïment a la fi gu r a homenatjada. AJ matí, una vinlt'na de places i cm·rcr·s del Barri Gòtic foren el mare idoni perqu è els diversos gl'llps corals testimoniessin públieamcnL a llò pel qua l Oriol Mar·turt'U tanl ha via maldat: l'eficàcia del r·ant cora l com a mitjà d 'expressió artística , com a eina de sensibilització cívica i culLu- ral, i com a afirmació d'identi.tat personal i col· lectiva. L'acte de la tarda, al P alau d 'Esports, s'inscriví en la línia de les manifestacions cora ls collectives més importants de tots els temps, tant de les èpoques pretèrites com dels nostres di cs. L'homenatge s' estnr ctut·à en dos blocs clifet·encíats: una glossa d e la figura d ' Ol'iol Mat·ton•ll a càrrec de Pet·e Artís (prececlida d ' unes paraules de Philip Olson, vicepresident d ' Europa Cantat i p r esident de la Federació Coral Sueca, i seguida d ' uns mo ts d e l'Honorable Sen yo•· Joan M. Pujals, Conscl1et· de Cultura; d e I' Exccl· len tíssim Senyor Pasqual Maragall , Alcalde de Barcelona; i dt>l Molt Honorable Senyot· Joa n R aventós, President del P arlament do Catalun ya) i l' actuació conjunta de tots els grops corals . Aqnesta dat-ret·a, ]u .iJ1iciarcn els Cors Infantils del SCIC, els quals, sota la clirecció cl ' Enr·iqucta Anglada, interpretaren tt·cs cançons tt·adicionals catalan<>s harmonitzades per M.T. Giménez, O. Martorell i J. Baut·clls. I fou continuada p er tots els gr ups juvenils i adults en la vet·sió d ' un repertori eclèctic , in tcgr a t per h armonitzacions d e ca nçon s tradicionals i composicions originals (E. Morera , M. Oltra, A. P ér ez Moya , N . P uig. J. Manén , E. Cervera, O. Marto r ell , P . Casal s i LI. Mille t) sota la direcció successiva de M. C. Valls, C. Garcia, C. Grèbol , X. Sans, J. Viader. J. Vila , M. Cabero , J. Prats i J. Casas. L'acte fin alitzà cantant Els Segadors simultàniament a la projecció, en pantalla gegant, d 'un en1·egis trament d ' Oriol Martorell dirigint-los en la magna concentració «Catalw1ya Canta» d e l'any 1992. Cantaires i públic assisten ts al Pal au d'Esports tinguer en a la seva disposició exemplars del número de n.ovemhre de la nos•·cvista (en el qual fou p uhl icat un plec d ' homenatge) i el llihr<' edjtat per Diusic Publicacions Musicals Paraules i Escrits, primer r ecull d'aplec de textos diver sos el ' 01·iol Martorell. ••·a 25 PANORAMA e R T e A l'lte Naslt Ensemble o la introversió britànica The Nash Enst•mhlt'. In u Br·m1 n. rJn,ecí. i SnUy Buq,ws~. ,,opr·unu. Diret•t•iú: Liurll'l Fdt•nJ. Ohr·e.: lntrodm·dó i llh•grn rlr \(uurire Ra.-el. Concerl¡Jer" clavicèmbal i ci11c inslrumt•tlls i El nmor brujo dt• .\lamtt•l d•• Fnlla. Sis cançons dt• SclwN•:nd(l. op. l <le Rolwrt C1·r·hal'll i l'I Quintet amb piaun J'Enrit• Granatlo,. Pnlall dc la "\lír~it·u Cu talana. 6 de oo,·embrt> de 1996 (Palau 100). Exercicis d'eclecticisme: Pincltas Zulcerman i .•.. Ontuestra Simfònic·a dc• Ran·t>lona i Nacional de Catalunya. Pinchab Zukerman. 'iolí. Dir·c·cció: La\\Tencc Fo~tcr·. Oh re>-: Concert per a rriolí i orquestra núm. 1 de .I. '. Bac·h. l ~ariacions sobre Ull tema de Haydn i Concert per er dolí i orquestru de J. Brahm •. Palau UI' la )1fu;ica Catalana. 22 dc• nowrubt-e de 1996. Pinc·has Zukerman, 'iolí, i '\o1m·r Nrikrug,Jliano. Sot~uu•.•¡JI'r a violí. dolct- i piano dr .luhunii<'N Br·alun~ . Palau dt> la Míu•ica ;;;¡ ¡¡;¡- CulaJana. 23 i 2·1 dc nowmlwc de 1996 {lben:amer·a) . ..... 9 E3 ~;;:¡· per F.T.-B. 147 E per F.TAVERNA·BECH A 26 l eiele lntt·~··al rlt• les onates per r1 violí i piano i les dues pc>r a 'iola i piano. a més deJ Concert per a violí i orquestra podjen il-lus lrar-no~ a baslament l'espPcial IJUaÜtat que Brahms confer·ia uls in-L1·uments de corda. Indubtablement. la bt·i· IJantor i l'accent c:-.lr'a\-ca·tit que eU atorga aJ 'iolí i el to dïntimital i ralirl1•sa que conferei.~ a la 'iola, •·csulta diñcil de trobat· 1' 11 pàgines d'altres composi· lors. Amb tot. rlit·íem qun el \Ïolinisme dc ZuiH•r·man. admü·able en la fari· lital pet· canviat· d ' im,tna· ment o fins i tot en la manera de eont- truir el di:.curs. no va tenir ai}Ue· lla força i temió <pw fa posar Ja peU de gallina. Tot semblava ben calcu lat i estudiat. amb plau¡¡ible compcnetraeió amh t•l pia· nista NeikTug. per·ò la interpretació. reconc·ixc•nL-Ii el clima cambt·í~o tic, va resuJtar un xic s uperlicial. Per la ¡,eva hancla. diríem que r orquestra' ~ot a la direcció de tl'ph¡•n quest conjunt an· glès vn at·ttwr al Palau ara tot jut-t fa deu anys. <\lc:-· hores. t'n 1m progn~t~JU 1'11 què també figura, cn el Concert de Falla i d Quin· tel de Granados, va ofpr·it· unes modèliques vct·sions dels Set Haik·lt j tlt•l Cançoner de Pedrell de Robert Ged1anl. Ara. en r actual tempoi·ada dc Palau 100. el ash Ensemhlf' ha donat a ronèi:-.et· la interessant 'et·..ió instrumental. r·eaJitzada per Meirion Bowcn, d1· lrs Sis cançons de Scherezada de Ged1a¡·d i. a mPs, va inlerpctar: Introducció i Allegro de Maur·ice Ra vel. paa·tüura modèlica tant ¡•n l'aspecte instrumental e· om en el formal. i la tt·adul·ri6 cambrfslica d ·El amor brujo de Manuel eh· Falla. Amb la correcció i mag- niñcència pròpia deL, mÍI· sics anglesos i també amb la reserva (o eclectici~me'!) i la impassibilitat pr·òpia dels britànics. el "\a-.h Ensemble ,.a excel·lir en la música de Ra,el. i en t>l Quintet amb piano dl' Gra· nados. obt·a que iutprC"·· ~>iooa per la !.uggl'.,tiva atmosfera del seu movimt•nt lt'nt j que en la resta dc· la pat·titw·a, en c·anvi. posa dl' manifest massa reminlscènc·ics cpigonals dt>l romanticisme germànjc. P et· altra banda , en ra~­ pectc vocal els pPnta¡,r¡·ames de L'infantament me· ravell6s de Sclwm:nda. molt propers al neoromanticisme, estan fat·cits dt• dificultats i cal rt>con(·ix<·t· que la soprano no !:icmpr·e lrs supet·à amb l'agilitat que requerix r ohm. Eclèctica va ésser tambr la )p(·· tm·a del Concert dr Falla i El amor brujo amb qui• finia el concert. Foster, manjfestà equilihl'i en la sonoritat i durtilitat per no caure en la mono· tonia del seu disc·ur·s: nt·a bé, la lectura de Fo;,tct· e\idencià un cert sentit mccanicista qttf' no umtva més eniJà del 'cu·abcsc líd t~ o dol luxe sonot·. Així es va palr~ar en la lectura de les Varíntíons sobre un tema de flnydn. més encarrilade.; a mostrar l'orfebreria instrumental que no JHh u t''-· pressa•· la 'et·tebra<·ió emocional de la purtitut·a. Un aspecte CJllf' turnbP va aparèixer en la truduc·ció del modèlic Concert núm. 1 de Bach , inlerpt·<·tut amb un conjunt uua mic•u massa nodrit pd !(tiC •·eqoereix la !lC \ a c·on<·ep· ció orquestral hatToc·a. o· alguna manera, tor· nant a Brabm~. I'Ps¡wratla i desitjada emorió tan pròpia de la mÚbÏC'a t.l' tHJUCSl compositor. a vegades ~:o ub­ tilment intimista, en allc·<·s moments apassionada i an·avatada a la manera d'un temper·amcnt c·omunicatiu. que dà f'll par t ini'-Jita a causa d'un djsrurs dominat més pd l'l'n't'li c¡uc no pas pel cor. • e PANORAMA T e A R La màgia del so lbercamt>ru. 26 dt- 110\'t'lllhre df> l 996. P alau de la ) Jú5icn Cutaluna. On¡tll'~t ru Simfòni ca de la Ràdio de Baviera. Dir ert'ió: Loriu :\luazc>l. Not•enn S imfonin de Gusta' ;\lahler. T.xailcovslci vist pels Virtuosos de Moscou Pulnu 100. 20 tl~· nowmhrt• dc 1996. Palau dc la Músira Cn la- lnna. Virlun~o~ tlt' Vladimi•· Spi vako\. per F.T.-B. a tt•nsió que en el seguiment dc l' audieió ma nifes tava el p úhlir q ue omp lia el P a lau . com tumLé la tos histèrica - in·E'pr·imjh le, d ' un n ·fr·rdal imagin a t- . 'an emmudir. eor preSt'll . l'll escoliar el llaq;. per ò poÈ'tie desenvolupam ent cic la Novena Simfonia clt' \1 a hl r r (1 hora i ga irebé 45 minuts) a mb el qual van clona r· emoció Lori n M•ru7.rl i els magnífics mítsics dc l'or quc·stt·a dc· la •·àdioltàvura -comen 1a l'i al 111 a rgc : C[ll all lÍ11cln) Ja St:VH Ol'C(UC'S tl'a la R àclio urional cle Cata lunya, ro m la tenen i t'11 ~u ud l•Lxcn les enÚ-;!-Iot·e:, de la maj oria d e nul'ionli r ivil itzadrs? Cet·tamt•nt . lob 'am partil'ipar· t'li Iu litúr gia CO lL'(! la\ icia i la OlOI'l CJll f' . O!>CiJ .Jan l, ln tnSCOI'I'(' Í alena t•n lc•¡, rhiiTc'rCl> pàgines d'a qu ~>c., ta simfonia . ::'lingú no va d eixa r d t• srguit· i pat·tiei pu t· t'l1 la inflc>xió. enln· el passa r i el dctu ra t·-¡,c· dr l so d ' una corda c¡u1·, sotu ri gt•st dr Muazel, brmlJht vu t• nt•aminar-se vers l' inli nil, vt•rs la conl emplu c·ió pròpia dels sa vis oric•nt.als (pnlt'lll, (' 11 IWI'lfl lllllll('I' O , din H la línio NietzschcWagm••.') vt• rs 1•l límit que hi h a en li' t' I' ésser i el L f . ll O I'CS . Si la nwc(jtuc·iú fil osòfi ca pol Lnrn8fonu a l'-sc en so, això ha el ' ocórrer sense dubtes en aquesta simfoni a mableriana. Efectivament. la m úsica sembla atruí f.sser esp el'it. mitjan~au t tnl contrapunt n o solament dc lí.n.ies mclòcliq ues. sinó també de timb r·es i à dh uc d ' idees . Diàleg me tafísic polset' entre Occident i Orient. entre cr·istiaoisme l budisme, per indagar fins on la vida és m ort i fin s ou aquesta és vida ... En definitiva , tocant la r ealitat i deixant d e haml a la fantasia de les suggestions, la interpretació de la N ovena. Simfonia de Mahler·, sota el gest m esurat - mai excessiu , oi ampuJ..lós- va m ostntr-se com un impressiot1anl r.·etaule <ple lentament s' anava ed gint i d esem·olupant per assolir. a mh el joc entre tensi ó i t·elaxamen l. la sublimació del so i del silenci com a imatge d 'un a possible cosmogonia . I és b en cert q ue aq uesta visió diñcilment seria p ossible sense la contt·ibució d ' una orquestra d ·ex traordinària capacitat. com és ]a de la Rà dio dc' Bavi era i d ' un director dotat d e la intel·Ligència analítica , d ' una musicali tat exlrao.-dinària i Jcl cout.-ol emocional que va demostl'a t· Lorin Maazel i. sobl'ctot, de l'entesa profunda i sense esquer·dcs fJl.t e es va establn · en t.-e ell i els músics d e l'onptestra . 1\Tn~cou. Al c1>ri U lkin. oboè. Dü·ec·tm·: Beethoven. Mozn1·t, Pürt. Pt'O{..'l'llllW: Txuikm ~ki. per LLUtS TRULLÉN E ls \it·Luoso;. dc i Vladimit· S pi' a kov j a són uns ha bitua ls al Palau ... i tant de b o pugui mantcnir-sc acr•est contac· te htn ft·Pt¡iic•nt amb la nosLI'U r inlnt.Tot hom coneix I'Pspe t·it music·al que· •·cspirt·n les int er·preLat ions dels Virtuosos dc Mosr:ou, Jidt•t·uts pel c:acismiitic· VIa el im i r Sp i va kov. L es seves versions ¡H·•·tan yents ui I'OIIIuntidsme beetho venià o ni •·cpcrtori cuncci·tant dc Mozart es r·egcixr n pe•· una a curada perfecció tècnica, p e •· una acurada f'xpnsició tle l'c' l!rhonlCÍÓ estructural dc la partitura. <'n q uè- Iu plasmac·ió dc>ls difC't·cnts episodi~ del!> movimen ts queden dcfmit.s mitjnnçunl un ús frec¡iienl dt• Ics ' a t·iac-ions cle Ics d inà miq urs. dr l j oc dt' I'Onlrnstos, i r.n¡, i Lot d' unes dl fl't'rneia<·ion s de plan s sonot·s ta n t·elleva nts que pt•t· tt alguns podC'n l'l~~> ult ar massa evidents. F:n Ics sews inll't'prclaCÍOIIS clt· Mozat·t i Brl'thoven , polset· no lwm de buscar un uprnfullclimonl en els as p cr· tps con cep tuals, en la quinto essència dt·l missntgc. La músir a oferta pels Vi riu osos despet·tu l'I !!Cnlit cic la lluminositat. de In vistositat , dc· 1\-xpo¡,it'ió cvirlc•nt cie ~losco u les frases; un segell partículat· que els p ermet fer gaudir cie la música amh una natm·a lita l esglaiadm·a. És clar que els Virtuosos, malgt·at residit· en l'actualitat a Oviedo. n o ha n oblidat els scc1·cts dd r·omantici sme Jíric que eman a d e la música de T xaikovski. Desp•·és el ' oferir-nos Ja inteqn·ctació dc Fratres d'At·vo Part, van s ubmel'gil'-se eu el vistós uuj yers de l'Àlbu.m de la. joventul dc Txaikovski, les cèlPbres obn:s pianísti'fues (homònimes a les dc Schumwm) que hau estat on¡uestt·acles pet· a orcptcstra de corda. Va set· cu aquesta obra que (•ls Vi rtuosos van capti varnos amb el seu talent. i q uan La m(tsica ' crita blement va transmetre quelcom més que una pcd el'ció tècnica absoluta. El meloclisme pur d e T xaikovski. l a riquesa del seu lirisme, el p oder descriptiu de la vintena dc r·etrals q ue van aparei'l:ent al llarg de la partitura , \'Un deixar ¡1alès aquest ta lent innat que Lenc>n f'ls Vi1·tuosos per compr·endre i comLmicar la música de T xaikovski . Va ser un concer t tJ U<', in crescendo, va tc>nir en un Txaikovski riquíssim en la seva couccpc:ió musical. un punt àlgid certament inoblidable. 27 e PANORAMA T e A R L'altra música clàss ica lr· Fc·~tívul d¡: Mt'r~iqut'H dt·l Mbrr. Dr·l lO oc·Lu.brc aJ 5 ou\ r•mhr·l•1996. Cen lt·e Cullunrl dt•ln Fundneió «l n Cuixu» i Sul6 rlcl Tinell, de Bnrcl'loua. pe r DAVID PICÓ S. E l Primt>r Fct.thal de MúsitpJt•;, d el ,Món va st•r un èxit. El púlJüe va omplir els dos enrplu<·~•­ rnc n ls 28 progntmalf\ JWl' eseoltar· i d escohrir els diferenLs dtmes muskuls de la cttltLu·a metütenuniu i dt'l Pròxim Or·it'nt. Música arrelada a la Lradi1·ió cultm·al. sense conct•;;síons ni adctitius. Res de mestissatge. ni fu~:tió, ni sam plers. ni recicla tgc;. comercials, ni collages amb notes ètniqurs o folklòricrues; nom(·s múKica autòctona, tul c·om n rjjl. Es un p laer· poder· uccedir· a ,la música original, al pols vertader dc la músiru dels pobles. Rilmto"S unLics. sovint ance;.tnlls. que reviuen davant nostre amb una força enigmàtica. P et·ò la trobada diL-ecta amh la cultum i la música dels «altres» és Wn fascinant com, de vegades, desconcertant. No comprenem l'idioma ni estem familiaritzats amb la tractició i els costums tlc cada indret -tol i les útils explicacions prèvie~o cl<•ls concerts. Això n o vol dit· que no es pugui gaudir· del fet mnsical. La música mística, per exemple, té el poder de sacsejar la sensibilitat de l 'espe<'tndor·, cn cur·a que no es rooneguin o no es pr actiquin les doctrines religioses. Ara bé, ca l reconèh::er qur, en general. manca ven f' Iements per poder· transcendi r r encuriosida per·ò innòcua mirada dc turista. I això es va poder comprovar en la majoria dr concerts. Quan la curio~i­ tat s'esgot ava, una part del públic es neguitejava o s'avorria en veure que h•s pautes del concert j a no variaven. I no era estr·any, tenint en compte que el concepte de "concert" o «espectacle• cr·a poc escaient p er a una gran part dels esdeveniments musicals que es van pr·e- scnciar. P erò pn~cisumcnt aquesta er·a r atr·at·ci6 Jt•l cicle, la de dei.xar-se ~or·­ prrndre per la diferència i no pas tractar d" assimilar-la a les nostrt·s com·¡·pcions este r·eotipudt:>~. Calia fer aquest rsfor·ç pt' r integra.r una idea di[cn: rrt del temps i dc la nrt'rsi1·a a la nostr a e,;~']Jeriè nt·iu. El Festh'al va iniciar·-!le amb el cantant sirià Atüb Dayikh i el frand~:. Julien Jalaleddin Wei!<s. nwstr·t' del qiinoun, un imantment de corda .,imiJar a una citara sobr·c fLL~ta. El nucli temàtic dl'l conrt'r·t eren poemes d'amor medievals d"Alcp (tiulllt estratègica, d' ab'Ïtadu bistòria, de l'Orient àrab). L'instrumentista introthüa el cant (gha::ol) i !-otu aquest coi.xí. el voculi~ta, amb una veu a¡,'llda. er oscil·lacions emfasitzades. cantava i impro,-í:,a' a tot tei.xint textures d'alt contingut emocional, pa~,;io­ nal, líric i nústic. remotament similar als quejios d 'un canta01· flamenc. El flamenc. precisament, va ser el pr·otagonista del segon concet·L. amb dues ~nures excepcionals: Fernanda i Bernarda dr Utrera. Les duel> \f'l!'raues artistes del cante (inigualables en l"arl del cante por soleó i les bulenas). van oferir Wl <"Oncert intens, ple d'l'm'ant. divcr·sió i sentiment. Un dels grans morot•nts del Festival va ser el concer·t de la cantant Françoise Atlan. acompan) ada d'Edwige Vanackor·t> al llaüt, interpretant romanços sefar·dites. La \CU poderosa, dolça i afinadi~­ 'lima de la cantant francr~a interpretava amh acurada desimboltura •·omanço~> judeoespanyols de temàtica litúrgica, amorosa i també sar càslica, amb un castellà at·caic tr avessat per· les influències Jingüístic¡ues d e les àrrc¡, t.efardites. Alguns espe<'tadors cantaven amh emoció els romanços. Al finaL Françoist> \tlan e!> Ensemble Kineya va endur una merescuda ovació. Els cants helwaicli d'Israel i Orient van constituir el cenn·e del ~oegüt•n t concert. Cants austt•n,. lírics i melangiosos. on la ven mrlòdica de lïsradià Or·a Sittner emet·gia podcr·osament, acompanyada JWl' un extraordinari i vt"rsi\til ¡wrcussionista. el francès You\7al MicenmaehN·. Un dels moments àJbrids del Festh-al eJ va p•·otagonitzar, és clar. una a lll·a rautant femenina: l'algeriana Houria Aïchi. urompanyada de Saïd 'li :.ia a les flautes de bambú (qut' construeix ell mute~ prr acoblar-se perfectament a la veu d'ella). Un púhlie abocat va aplaudit· insistentment la interprrtaeió de cants he r·h rn, tlel :\[agreb. Acompanyada o a cappella. la veu C'\.pret:.siva i elegant d"Aïchi rcvi' i a els cants populat·s d'Algèria, que ella mateixa va aprendre dc la seva mare i la se' a àvia. Del Japó va an·ihar I'Ensemb le Kineya p er· interpretar un tipus dc música autòctona cic· g•·an accep tació al seu p~rís: el nagauta. Originàriament lligada al teatre K~rbuki. el nagaula ( •cant;ó lla•·ga ,.) ba anat evolrrcionant fins a esdevenir un gènere autònom de rnír.,iea «ciàs ica .. japonesa. Un origina] eonjunt instrumental i vocal intrr·pretava cants de tcmà ti<:a lít"ica a partir dc melodies dü·erses (sovint asimètriqu es) i cotltr·astos r·ítmics, artirnlant un lot amb molts matisos tímbrics t>n què bobr ehortia la flauta (shinobue) i la percussió. Despr és de la susprnsió de l"actuació d 'Abida Parveen, la cita se¡;iien t era amb el grup instntmental. i vocal Remlwtilw d"lstanhul, que vu ofpr·it· un concert intens i quasi hipnòtic tol interpretant cants grecs d'I~>ta nbu l. similars als glwzals del primer concert del Festhai. De la formació sobresortia eJ vocalistu musculi. amh rma veu -i uns pulmonsprodigiosos, rapaç de fer Ics notl's m{•s llargues, m és agnJes i mf.s g•·m•s sense dificultat. Els seu s jmpl·essionants cants van eclipsat· la vocalista femenina i les impt·ovisacions orquestra];. dc Iu re ta del gmp. Al \'oltant de r actuació d els Denitxos Me,·ll'\'l d"IstanhuJ gixavcn moltes expectatives, massa. E l públic imaginava una mena d'espectacle m íst itonmsical (esp eeo nats per les explicacions d1•l peoh'~·ama), però. en t·enlitat, no es tractava de cap espectacle. sinó d'una cerimònia ritual ( ~ma) molt estricta. ~enzilla, dc bellesa i contingut catàrtic. ~!entre els músics inLet·pretaven cant!. rorals similars als mantres or·ientals, però amh més t·itmc, color i intensitat, un grup de dansaires h.;ruven i giraven incansablement sobre si matcücos, com una haldtrla. amb una precisió i una conre ntnrció gair ebé inhumana. Vestits amh túniquc•s blanq ues i un llarg ban-et cilíndric, interpt·eta\ en una dansa cosmològica -en la qual cadascú i tols alhora giren sense parut·d'una beUesa hipnòtica, minimalista i embriaga nt. No era un espf'c·wcle ¡wr· divertir-se. sinó pt:>r· rontemplax en estat d e concentració i deixar-se endw· pel ritme que giravoltava tot esceniJÏC'anl un ordt·e cosm ològic· supel"ior, més enllà de Ja consciència individual. Fins i tot es va demanar· cruc (') p(thli c no aplaudís en finalitzar la cet"imòniu, petició comprensihl<", atesa la naturalesa t·elib.;osa i interioritzada dc l't•stle' cniment. Fins aquí el 1r Ft.• Li\·al de Músiques del M6n. Per· unes setmane . la resta dt>l món va sona r nu~~ a prop . f .. • Joaquim Homs, quasi un segle Soli~t!'s Ò<' l'OBC. Salé> de Cent. 20 de novembre. David Ballc~tero• i Manucla \Iilaru, violin~. Àngel Solet·. piano. Obres d'Hom~ i Bruhm.,. per X.CASANOVAS·DANÈS n el segon concet·t del <·iclt~ o lis tes dc I'OBC -en la d esena temporada!- es va escolta r música de Josep li oms com a comrnemot·ació dels seus not·anht Hnys. I1estrena absoluta de les Si.~ pece.~ per CI dos violins, que són de l 1950 , i Gèminis, que és cid 1981 , és un bon exemple de la basat·da que ha im¡H·t·at durant anys l'n e l nostTe CnLOI'll mus ical enVCI'S la d 'avantb'ltarcla. ct·cacto Juntam!'nl amb la Sonata per a dolí sol (1941) forma ,•cn un bloc que mostr ava una atona lita t sense ag~·essivitat i una volwttat de for·ma que no és tl)Oneda con·ent avui dja. E evident una <·ontinu'ítat rl'<·stil en la qual l'<·mpt·emta del seu mestre Gct·bat·d coexisteix amb reminiscències bartokiancs. En Ics Si.~ peces (encara E no onze minuts), les cinc primeres preparen l'esclat de la dat-rera i en elles els dos violins no entren en oberta dialèctica. cosa que s ucceeLx en el subtilíssim Gèminis, en què Hom s bas teix en cínc minuts una obr·a de gran factu t·a. La Sona.ta per a violí sol és un bon exemple d ' a t·t consti'Uctiv:ista en el q ual e lements purament contrapuntístics i hannòn:ics der·iven en un melos que, sense ser prioritari, cxct·ceix un gran poder dc seducció. David Ballcstcros la va tocar amb convenciment. En la res ta d 'obres va for·mar un duo pe r·fectament compe ne tt·at amb Manucla Milani. Entesa inexistent en la Sonata núm. 2 de Brahms que ta,ncava el pt·ograma, amb Angel Soler com a acompanyant. Va set· tma vet·sió dicotomitzada, extravertida (i, sovint, expecütiva) la del teclat, fa rcida d 'inhibicions la del violi. Cami de maduresa Cicle .Tov.-s i CliisHi<·n. J ovent11ts Musirals dc Barceh¡na. Casal del Mt•tl(<'. 2Y dl' novt~ mhn·. Daniel Blanch, pianista. Obres de Srnrlatti , Mozut·t, Li~>zt. De bussy i Prokofiev. per X.C.•D. t'suJta. an~mal CfUt' nn ptanrs ta com Oarucl Blanch trepitgi un <•Srt'nari de~pr·és d'un any ~l'nse que ningú li ho hagi dema nat. Alumne de I'Acudènúu Ar·s 'ova, ha nmpUat t>sLUdis amb Mar·ia Tipo i Ramon Coll i ha t·stal gum·donat a ls conrnrsos dc Joves Intèrprets dc J oventuts Musirals i !'1 Mar·ia Canals. Valia la pena com¡trova t· Iu M:va vàlua, Iu d'un dels nost•·cs artistes joves més pt·omctcd nr s, d'uqnells r¡uc necessiteu in1pct·iosamcnt l'escalf dc l'atenei6 pública ptw pe•·scvet·nt· en t•l l:alllÍ del pcr- R feccion anH' III. Scurlutti, que obria (•I seu •·ccital (d<'rlicat ult·cconl del ¡wn·ussionista uvier· J oaquín), vu t·csultar ideal per· copsur· una tècnica segura , pocs escarafalls expressius, un adequat balanç eu els registres del tecla t i la va.lidcsa d'unes idees que esclataven en twa pletòrica Sonata K. 333 de Mozart. L"'Andante'' fonamenta els millors attguris per al piarosta barceloni. Al seu Liszt (els Sonets del Petrarca de l'any italià dels Anys cle Pelegrinatge) li manca encat·a aquell distanciament amb un punt dc displicència que aporten els anys. Tres Preludis de Debussy d'impecable execució revelaven, a continuació. una maduresa escandida entre cerebmlitat i sensualitat sonot·u. Formidable, Ja Tocc;ata op.ll de Prokofiev. Cal aconse:tlar-li matis8f· l'ús del pedal, perquè sovint t't'Snlta tallant i tr eneu la línja del discurs. [ CSJlct·ar amb delit una pròxima compat·eixença. A.m au Tomàs Primer Palau bis Festa dc Iu ~Iúsica Catalana 1996. Palau de la }lúsica Catulana. 21 dc nt>H•nilit·e. Catalunya ~[úsica I Rcvi~ta Mu~icnl Cutalnnu. Amnu Tomà~. violonl'el. Daruel Ligorio i .Tos~ MrMr, piano. Ohres de Bucb, Cbopin. Liszt i Albrniz. p er X.C.-D. (H'CIIIÍ~tts en El Pl'ime t· Palau, l' opo t·tuníssim cicl<' patr·ocina t p e r· la Fundació Tabnc:a lc t·n, es vu n troLa r com a pnt·t cid premi amb un r·cgal inesp e rat: una segona orusió pet· toc·ar al P alau en la Festa de Ja Músi<'a que s'esca u el dia de Sa nta Cecília. E n la Baletda núm. 1 de C hopin , J osr Me nor· va dcmos Lt·ar· excel·lència tècnica s ufic it'nl com p e r mer·èixcr e l guat"dó, però tamb é una certa ingcmütat i l'igidcsa de e rite r·is en procurat· una esp cctaculat·itat alie na a la peça. Va toca r molt millo r "Triana" (de la Suite lb eria ) d'Albéniz , amb una gràcia que l' usscnyala com una ferma ¡n·omesu. Rcali ttll be n tangiblE' és l'csponluneïtat de l violoncel d ' An1au Tomàs. La seva vehemència d inamitza les Suites dc Bach (conc r·cta nwnt, la núm. 1) i són evidents la coherència d<'ls S<'IIS plantrjame nts i E I¡¡ la frtiició (una nuca a la maner a d'tw Tot·tc üer·) en el moment de mate l'ialitzat·-los. Cet·ca la plenitud de cada nota , juga expt·essivamcnt amb el tem.po i bas teix el discul's amb rotunditat. Té un legato fenomenal i un ca~tvia.nt toc d'arquet que dive rs iiica adequadament la textura s onora. La seva em va semblar una versió adnur able. per creativa i hen tocada. Daniel Ligorio va interpre tar amb mest r ia el poemàtic Sant Francesc de Paula caminant sobre les aigües de Liszt. Toca amb un rigor que denota en grau s uperlatiu pr·eparació tècnica. alhora que conc:entració p si colò¡:,rica i un munt d'idees, entre les cruals valoro especialment la idoneïtat per crear i esvair la te nsi ó dran1à tica en el piano de Liszt. És un a r tista extremament autoexigent que ha orie ntat la c a t-rera c ap a fites molt e levad es . Satisfà saber que l'OBC l'ha p t·ogramal en la seva temporada u un an y vista. 29 e L 1 encanf de les IJalades de BiiJiloni Bnn·clonu, ï dr novcmh•·•· dt' 1996. L'Espai. Joun Billiloni, P.·pc \lillítn i 1'tmi Pn~tor·. • Bnladl's i ¡;wtarro·•· . 30 per PAU NADAL E J ÒÏlliCr:pretar. tr 147 Les noces de Fígaro a Sabadell en una bona versió per D. P.S. oan Bihiloni Í':. un mú,-:ic dc pdmc •·u . d ' aquells u qui no cal fer gaire !ltH·oll , 111 esdevenir pah.un dl' l.'t•s, ni eapdavantcr de cup utovimc nt; amb LLUa guitarra , cons tàn cia i un gt·apat dt• bones c <LUÇOns en suficit•nt pe r m ostrat·. un y l 't'l'U a ny, cruc és un músic exccl·lent, suggt>,tiu , inquiN i t·cnovat. A banda del st> u t>s til vt••·sà tíJ d e lluminositat medite rrània , dos tr·cts cat·ac tc rilzen les eom poRicions del músic mallo rquí: I' encan t melòdic dt• les seves balades i la fid elitat al seu instrUlllent pr·t>dilecle, La guita rra . P e r· a i.xÒ, un cicle de COD C(' I'I h titula t «Balades i b'Uilar·r·es,. satisfei a tolt> s Ie!; exp ecta tives. Cal djr. JH'•·ò, ( fll e la guitan·a v a S<" t' l ' aull-ntica protagon iRta. Un titol com «Guitarn's i - d e tant e n tant- halades» hagttés es tat força mrs escaient. Bibiloni tocava i cantava balades. j quan al'l'ibava el torn de les guitmTf'S, I" acompanyave n do~ guilardstcs d'excepció: PPp e )filla n i Toni Pasto•·, amiJ els ' fllals ja havia col·la bor·at a «Palahra de guitarr·a••; un trio d e guilul'l'es h1dic i jugane r - res d e malabarismes ni insnportubles demos tracio ns c·ompetitives- que lluïa amb intf'nsitat quan fu¡,ria del to jazzístico-ambiental i s· e ndins av a en <'l tt>rreu y del ,;tme. el colo r i el sE-ntiment (blues, rock. Vt'l's io ns ... ). Tot i l'entesa entr·e els tres guitanis tes, el concert pujava de gnms cada cop que Bihiloni interpre tava eu solitari Nlf,'Ulla d e les seves inspirades balades a mig l'i lm e. N omés v a faltar Desembre. I després de les b alades . Bihiloni. clistès i d e molt bon humor. d ei.xa\ a sonar les guitarres. PANORAMA R T e A ls Anúes d•· J' Ò¡wt·a u e Sabadell i el dclc Òpet·a a Catahul) a a!'onsrgniren un d el¡, ~ot• u s millor:. èx:it5 amb les t'l'pn·!>Cntacions d' a que~t a gnm obt·a clc Mozru·t que és lA! no;;.::;e cli Figuro, una ohm no gen~; fàcil dc conjuntat· i En primer lloc, s 'Jut d c dir que Pau MoniC'nlr s ignà una de les bt' ' ('s millo rs direccions cl'l'sc·c·na. La prodo rció a plega' a una escenografia d t• J oan Jorba p olivalent , pe r·ò ,rnziJJa i elegant . .i un ' estuari molt beu cli s!if' ll ) a l )Je r· R amon B. h ur·s. Monter·de va fet· Jli¡,c·ar· molt b é l'acció i dihuixà amb exactitud els pE>r·sunatges. Des d el punt dc ' i~ ta musical. malgrat q u e el p dmet· dia van h aH•a·-h i a lgu n s moments dt> d e,connerió entre fo:,:,a l i escenari. tothom 'a r anta r· amb la fea·ma \Oiu n tu t d ' integrar un conj unt. amb r csp ectp p t>r r es I il. Albet·t Argudo va acon!H'guü·, a més d'ruxò. un hon r e ndiment d e la Sinúònil'a del Vallès i també dd cor dels .Amics d e l'Òpera dc ahad e ll. I si el treball dE' conj unt ,·a dona r aqtw,b ft·uits. u11a bon a part clcl mèrit pertoca a la batuta d'Aihe rt Argud o. En els papers pr·iJJcipal, de l repartiment, d esl at·urc n la molt bona veu i la línia mus ical d e R osa Ma te u. la S usanna molt a dje nt d e María J o;.f Ma r·tos. el Cbero bino molt b en vis t de u:,ana antiago. el F igaro molt ' iu de Lluí S in tes i t> l Comte elegant i pe rfecte en ell> n ·dtatius d ' Is mael P om.¡ , Els altr·cs per sona Lges f'o a·cn interpre ta ts amb C'nc PrL pe r Rosa N onell (hahitual a Sabadell). J osep Picr cs ( un magnífic Do n Ba a·tolo), Vicenç E s teve ( un Bas ilio amb moltes po~­ sibilitals). Ce ca l\luo;d an ~ Rosa Mateu (ama agradable s orpr(ls u corn a Barbar·ina), Jo~ rp Ff'rt'f'r (un An to nio rnés q ue bo), Ca rie~> Orliz. Xcsca Caule J\h ·r cè Baiget. Aque.."'ta \'egada, p e r·ò . aba n:s de les r·c pt·escnlacions amb el mateix r epnt·timen t a R eus. Gu ·unu i ant Cugat del Vallt-s. va tenir lloc a SalJadell una q uarta r eprest> ntad ó. amb un r ep a rtimen t gain> hÍ' del Lot difet·ent, integr·ut per j o,-es cantant qu <· du r a nt un per íode dc temps ban :ll'"istil a l q u1· pot ~er el prim<'r pa., dc !'E,cola d ' Oper a d e ahudell. una inicia ti va qu r, vistos <>ls resultats, mr n •ix ab~olutam en t el s upot·t d'i ns titucion s i r>ntilul!! pe r p od er tenir continuïta l. Mèrit gran , d o nr·~> . fi t• \1irn a Lacambra i cb Amics de l'Òp<>r a dC' ahadeU. als q uals és !Jen jus t de felicitar. emblava r·ca lmE>nt un mi r acle que canta nt!> novells i sense expel'i(·nciu professi onal pogurasi n iute r·pt·etar d ' aquelht manC'r a una o])l'a Llln clifíc·il com Le nozze di Figaro. VoraLnent i musicalmr nt podie n haver-hi difr ,.(·ncies. p er ò tothom va ~a­ ber integrar un bo n r onjunl i. p er dam unt de to t , fer una escena que palc•sava })CD claa·ame nt un b o n i minu c iós Lrc hull previ. Un tr·ehall <' 11 el <¡ual pre nguer e n pa t·t Albert .Argud o. Puu ~1 o n­ ter de (amh r ealització de Pe p Anton Gó mez i J o r·di Yilà) i la gran soprano Enriq ueta Ta rn\;. El rep artiment va le nia· un molt bon ni vcJl i fin s i tol hom pot parlat· d ' ulguna r·f\velació. com Iu tlt· la soprano N úria Rial . Ull e ncís d e lla t Ul'alilu l i mu<,icalita l. en una S m;anna digna d'un r epartimen t p rofe~osio n al. T am br t'I Fígaro espontani i a die n t de Toni M anol i La magnífi cu veu de Ramon Ge ne r e n el Comte. Un xic mt-s ÍITCf,'ltlat·s, pea·ò lumbé a mb m olt b ons mo nw ut ll, la Comtessa dc Miki Mol'i i el Cherubino dc C lu uclio a Schneide r. D e la re;,ta del repartime nt. col't'cc·Lcs Olga Guen·pr o, Du' id Sales i Sanclt·a Ro-.ct . i esplè ndi d el Basilio elf• Carles Ortiz. Amb aquesta tJLHII' t a rc pt·cscntació d e l' ohru cie Mozar·t quedà dt·mos lt'a l que v eu s i gent <unh I'OIIrli cions . hi són. El qu e manca són o pot·tunitu ts i unu b ona pre paral'ÍÓ per poder· actuar· en un e¡,cen a i'Ï. CATALUNYA MÚSICA Programació mes de gener DILLUNS, 6 DE GENER DE 1997 07.00 r:OREIITllU :\!oí,io·n po•r ~nmt•nçur o•l din. Ro•cull or ohn•, IH'I'tl' pr<''o'ntuch" pt·o· Joan \ ",.,. lrll'luu lmtllo·tin- infonnutin• i lll!<'nclt•, mu .. it•ol'. 9.00 BUTLLETÍ [}E NOTÍCIES 09.08 TEMPS DE LES Ml.lSES Una loot'll olt• no(osÏI'u huoTuc·u l"'o'Ho•nluoln 111'1' .l uun Viwb. r ' 10.00 BUTLLETÍ I)E NOTÍf.JES Hl.08 CA l'SA DE \ 1ÚSICA d' \ludí. Suite· Simfonio·u crOd!'ll'l'. Du·.: T. \c•tii. {25m). \10ZAHT: Conco>rl [lt'r u piunn i on¡owstru n. 21. h \ 11>7. Philhuronunia Ordw,lra. Snfi.,tu 1 din•r·tot·: \ lndínnr hhkc•nnl). (29m ). \IILWID: Simfonia r·uur·o•t·tant ¡wr n nbo<• i flt'lfut''lru . .Jamhz Bamt'lt'k. Un¡m•,lru Filhurrnònit·a BJdgu•~c·> . Dir.: Zln¡rnll'" Ch,..·,kwl... (22m) TELE\1 \''\ \: UPr So·hulmo•iott•r (El ouP•tro• ol'o••o·ula), t•untala r·òmic·u . .Joít,o•f Gro·~nr, Imix. 'íoi• olt> In So·llfllu ll11n¡.:urio·u. Oo·qut•,ll·n olt• Cumlwa Curo•lli. Oio·.: Tunuh l'iol. (18m). ELG ,\ft: N11n·•·•·y Nuitt•. Orollii'Siru dt• 1'(\l.,tt•o·. J>ir. B. 'lltontHIIIJ. (25m). Blt,\IIMS: Conc·!' ri pt•t· u \i oií i on¡tol'oto·u op. 77. \uno·-Sophil' llltoltl'l'. Oo·qtoo'Hio·u Filhuo·mtonio•u dt• Berlín. Oio·: I lo•o·ht•o·t \'Oli hurujun. (11m). 1\IELSE'\: Un]Uf',II'U I I \i 13.00 CJI \:\S 11\TEGRAI.'I I \ 'IL'iH \ OHQl E~TH.\L DE B \CI I. Coowl'rt 111' Bran<lt·nhur¡:: o , CI. U\\\ 11151. Tbo· Engli•h Com·••rt. Dir.: Tn•,or Pinruwk. (17m). C:onn·r·t Jll'l' u o•la\ ico·mhnl i ur<Jlll'•lru n. 1. B\\'\ 10:):!. Oropu··tra Rurrm·n d' \m-tt·nlum . Soli,tu i rlin•rtor: Ton Koo1omun . (22m). Cto~u•t•rl pt·r u o·ln•io·i·rnloul i Hn¡IIP,ll'a 11. 2. B\\ \' to;;:~. Orqut•,tr·a Buo·roo·¡¡ d'Am,tt•rdam. Snli,tn i tlirt·t·ttor: Ton huu¡unun. (19m). 11.00 BUTLLETÍ DE 1\0TÍC!ES I ACENOA MUSICAL 1-U:i LA CANTATA U EL CAFÈ PrugTultln eh~ uu"II.,Í<'u 16.00 CAPSA DE l\Jí:SI CA BEETHOYE.\: Simfonia n. 7. op. 92. Orquestro Hemlurionària i Homàntira. Dir.: John Eliot Gardinrr. (38m). CHOPI:\: \ariadons •obre .. Lii ei darem Iu mano'' de :\Iozart. op. 2. Claudio Atrau. piano. Ort¡ue-tra Filharmònica de Londres. Dir.: ELiuhu Inhal. 120m). BOCCIIERL'íl: Quintt•t per n corda op. Il. n. 5. SmithMn'Úan Chumllf'r Pht)<'t·s. (25m). BERKSTEIN: Dan'r" ~imfòniques de ''\\'<1st Siclo: Stm·y". Orquestra Filhm·mònic·a dtJ Los Angclt•s . Dir: Lconard SAlN'l'(2 J.m). Bernstcln. SAE~S: Collf·er·t pt>t• a dolmwel i orc¡uesu·a n. 2 op. 119. Lynn Harn·U. violom,I'L Orquesto·u Simfònica do! Ja Hàdio de Bedín. Dit·: RitTardo Cbnilly. (17m). TX UKOYSKI: Suite per u orquestra n . l. op. -13. Orc¡UI'SIJ'3 Simfònica dl' rL RSS. Dir.: E. Swtlanov. { 11m). 19.00 AL.11AX.\C liu c•spai destin¡¡t a P\'Ot'nr i rc\'Ïure els feL; més represcntnLiu• del pn.;~ut musical. Guió i '"lecdó d' .~le" Roble,. 20.00 Bl'TLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA lUUSl CAL 20.13 SELECCIÓ DE NOVETATS PrcHentarló dc les ú ltimPR nrovc>Luts rfucogrñfiqucs apan•gucles al mc•rcat. Espai patrocinat po•r• DiM·os Ctu;tdlú. 22.00 AGENDA 1\fiJSICAL 22.05 EL..'I NOSTR ES CONCERTS CO'ICERT t'nrt>~ri,trut pt•r Catalunya ~Jú.sica PI oliu 3 tlt• jun) dc 1996 al Palau dP In Mú•icn Catalana de Barcelona. LL COR I L,\ COBL\. Obrc, dc G.\RRETA. GEHH.\RD. YE~­ Tt:R.-\. SALÓ. D,UL,\RÉ, PRE'\.\FETA. Pt;JOL. :\tORERA i PÍ~REZ MOYA. Cor Jove de l'Orfeó Català. Cobla Sant Jordi. Di1·.: Conxita Garl'iu i Jordi Lc>úo. tï2m). 09.00 Bl TLLETÍ UE \OTÍCIES 09.08 TEM PS D E LES Ml SES Unu hum "" mrí~ic·u hurr·w·u pro•,t·ntuclu ¡wo· .Jnu11 \'h-o•<. 10.00 RtiTI.LET Í DE l\OTÍCIES 10.08 CA I'SA !)E li1ÚS ICA MUZAHT: Simfnnin n. JO, h.V :350. 'flw En¡::li•h Cont'{'t'l. Dir.: Trc•voo· Pinnrwk. (:i3ou). ])\ 0lt.\lo,: Cmwo•t'l po•o· n piano i iutuslu' CH'IIII•'''''". up. Hirhlo•t·. Oo·o¡IH'"tr·u ,E,talul Ua,·nn·•n cic· \lunic·. Dit·.: Ï.nrln~ hlcih•·r·. (39m). \IE\DELS!"011 '\: ~luurtt•l ,¡,.ro rd u op. 80. Quurtc•t \lt•l•"· (:tim). H .\S<;J.ER: Qunlrt• \1nll't ... Conjunt 'ot•ul Em·opt'll dt· La Chapt•Ut• Ro)nll'. Oir·.: l'hilt¡opt• llo•c·rt•wc¡.:hc. (:!Om). 'll \Sl\.0\'SKI: i6. Simfonia n. 19, op. oh•l Simfo'~t~it·u Un¡m•,tr·n Mini,lo•ri dP C:ultuo·u rlo• l'l HSS. Dir.: Gt·nnucli Rnzhrlt•stH•m•ki. (23m). DE L \ BAR HE: Suitl' po•r u Onu tu h'U\'C'hSl'I'U i continu 11. 9 o·n Sol M (¡,••gon Uihrt'). Stl'plwn P ...•,lom, llnutu . .Jm·di Su,·nll, 'iula dr ¡;·nmhtl. Ulnnolint• Vo•dN, dul'if'o'•rnlml. 1Io1r ki11son S111i1h, tirn·hu. (llim). DEI.Il;S: Tlw Wall.. tu tlw Pnt·noli"• Gnnlt•n ( \ \ïUu¡:., Hnnwo unti .lulio•t). Ort¡U!'otm dt· I'O¡wr·u 1\¡H'innol Gnl.lt•>u. Dir.: Clmrlt•• '1uo•ko•r•·us. (lOm). :n. s, 13.00 GR \."iS I 'ITEGRALS l.\ 'lf.,SIC\ OHQLE'\TR.\L 00.30 REPERTORI DE NIT DE B \CII. Cunrt't·t pt•r u c·la 'irèmhtol i t·urdu. B\\ \ ]()5-L ¡..., Contt•r·t Frnn\·ui,, Snli,tn i tlir·t•t·tur: Pit·t·n· llunttü. (15m). t.ont·t•rt ¡wr u du' iei•mbul i orqtu•,tra, R\\ \ 1055. Ton ll.no¡;mun. Ot·o¡u¡•,tJ·a Bunot"n d' \m.,h•o·olnru. Dir.: Ton mnn. (I lm). Coultt'rt p<'t' u t·lu' io•o>mbul i l'u reia, B\\ V 1056. Tho• Eu¡.:li'h Cun<·c·t·t. Solit-.tn i Tt'l'\ no· l'innoc·k. olio'Ct'lul·: (lOm). Cont't'I'L pt•o· o rlu,irionr· hnl i uo·qut•sll·u 11. ft, B\\V 1057. Orqu¡·,trn Bao'r'IH:U d' \m~t~r·­ dum. Snli,tn i din·t'too·: Ton h.oo¡onwn. ( l(un). DIMARTS, 7 DE GENER DE 1997 1 l.IJO HUTLLETÍ UE NOTÍt i ES I \GENUA .\ 1\ S ICAL 2:uo NOCTIJR"" Músit'a per acabar el 1liu. Presentació a càoTC<' ci'Aifr·t·d Co•luya. c•ornl. St•l•·oTi6.1{nio'l i ¡u·o•Ho'llllwiú: •\Jc•" Hololo·•· C \1\T\T\ DEL SE<;LE \\. EL IHT\IE DEL COH: 'Iu\ o•l!tto oliM•o¡.:r·itfït¡tH''• o•nn C'l'rL.; i nutío·i••• 'llit' fan noft·n\ncio ni mím eonrl. \IÍJ,ic·u pco· romt•nçur c•l elia. Ht•c·ull tl' oloro•s ho·t•us pro•q•otarh•s Jlt'r Jmm \ iH·~. Inclou lmtlll'lith infurrnutius i ugc·ntlt•, nm,irul-. 07.00 L'OBERTLRA "'"'!" SERR,\.~0: Lt canción dPI oh ido. '"r'uda. J,abd ca-trio. Rr·nnto C('soJi. Jo,e \Jurin Hi¡,'llt•ro. Coro Caulore• dc "ndrid. Orque>tm de Cotwt•rt' Pahlo Dir.: ..\ladrid. dt' Soro7.óhnl. (.t5m¡. )!ESS.\GER: Ln Ba;;oche. òpera còmica Lilionc Bt'rton. (t•,trn<'lt'~-o) . '\ iroiP Broissin. Hem·i L1•g<t). i Artistes Dens. :\Iit-ltd Orr1ue,;tra de I'A•>ocinrió "" Concert~ CoLonnc. Dir.: Jncc¡uc' Per·noo. (~2m). CHERCBlNl: Ducs iu·ies dr l'òpera All lluhà. Alfrr·rlo Kt·au~. Cor i Orc¡ne•tnt Simfòuir-a del 'l'o'alr·n nllu Sculn clt' ..\1ilto. Dit·.: Nino Sanzogno. (10m). 16.00 CAPSA DE MÚSI CA BEETHO\'EN: Tt·io nmh piu no. op. 1 n. I. \\- . hempff. Il. Sz¡oryng. P. Fournier. (32m). SLK: Praga. poema 'imf(mir, op. 26. On¡nt"ilra Filhannònica Txcra. Dic·.: Lihor P!>'rk. (23m). YIY\LDI: Sal"e Regina. H\ 616. .lam(";: Bowman. contrott•uor. Enst'mblt• ln,tJ·umPntal Jenn-"alter Aucluli. Dir.: Jean"alter ~\udoli. (17m). Cli;LIA'\ 1: Conce•'t per a ¡!Uitarru n. l, Rom~m. Angp] 30. op. Orquestra de Cambra Anglr'ia. Dir.: Hnyrnond Leppunl. (30m). 'l0Z•.\RT: Souata per a piano, h.\ 330. Alíeia de Lunocha. ( 18m). FAUHE: DoU}. o11. 56. Orqtwqtra Sinú'ònica dl' Boston. Dir·.: Seiji Ozawn. (19m). h.OR\TGOLO: Quar·tet de col'lln n . 3, op. 34. Qunrl<'l Cltilin girian. (26m). 147 19.00 GRAVACIONS HIS T ÒRlQ l ' ES E:'\REGISTRAJTE~TS DE 1967. \\OLF: ·t liedcr. Eli•aht'th Srhwar·tkopf. soprano. Gco·ulll ..\1oorc, piano. (16m). 11\RTl'\: Conloert per a \ioloncel i orqu1.,. tra. Pierre Fournier. Orque<tra dt· In Suisse Romandc>. Dir.: Erni'Sl A.n•ermet. (25m). \\AG\ ER: Obertura dc Tannhliu-er. Orquestra Filharmònica de Ú!nint.'Tnd. Dir.; E\¡;eni :\l ru\Ínsky. (13m). 20.00 BUTLLETÍ D E NOTÍCIES 1 AGENDA )ft:SICAL 20.13 GRANS OBRES 1\>L·UILER: Simfnotia n. " '·ResiiiTt'Ceió''. (rnregi~trumen t píohlic, Nova )or·k 1987). Burl11u·a Hcndrick~. ,nprnntJ. Chri,ta Ludwig, contrnlt. Thc We&tmiustet· Choir. Orqu<"~lra Filhurmònica de ~0\'H York. Dir: Ll'onard Bernstein. (93m). 22.00 AGE.J'\'DA JICSlCAL 1 :.!:.!.O:i E LS !\OSTR ES CON- CEnTs (.0\LEHT t·nrt•gi•lrol pt•r C:u1ulun~u 1\lí,.i•·n t•l tliu (t tl'u¡;n'l ,¡,. I 1)1)(, n Iu Pnn<'ot(uiu dt• Snnt \lurtí tlt• Tulnrn. CICLE H S OIH.l Es m. C.\T\Ll"\ - \ \, Ult~·t·~ tlt• COHHb \ DE \H \t \0, KEH LL i C.\B \.'\ILLES. .JuK<·p \ic•t·nl {,int•r. uq:ut•. (:l:lcn). 23.:~0 NO CTliHI\ Mú~i•·u l"''' ltl'uhm· "' diu. Pt'I'M'IIIIH'itJ u t'ltl'l't't' d'Aifr·Nl Cc•lnyu. 1058. O•·quPslru Bnr·t·urn d' \m<tl'rdam. Soli.• tn i dirt•r·tur Ton Koopman. (13m). Com·t·rt pf1r o o•·;rue i on¡ut>"itru n. 8. B\l' 1059. On1UI'•Ira Barr<wu d' \m-tcrdam. Soli•tu i rlirt•t•tnr: Tuu Koopmau. (l:!m). Com·t•rt 111'1' a do> rla1!'l'ins i tonlu, B\\ \ 1060. h.t'nn¡otJ, Gilbt•rL Tr·c,or Piunod,, Tb¡o En¡!li"h Concct·L Oir.: Tt·t·,or Pir1nuek. (11m). Conrct·t pn u ulwè. ' inlr. curda i boix ronlinu. B\\ \ ' 1060. Simon Stanrlog!'. Da,·id Rcil'henhcrg. Tbc Engli~h Cml<·<•r t. Di t·.: Tt'CI'IIr Pin rcuek. (11m). oo.:¡o IUWEHTOIU D E NIT I 1..00 BUTLL ETÍ DE NOTÍ- DIMECRES, 8 DE GE· NER DE 1997 CIES I AGEN DA MUS ICAL 1·1.13 EL lli .00 L'OUE UTllllA = lliJ.OO Ul TLLETÍ D E '\OTI- 16.00 CAPSA DE )JÜ JC\ CIES PHUKOFIE\: Simfonia n. 3. op. 14. Orqut>•lra \aci<mal dc Fronça. Oir: \l-ti~ln\ Ro•lr!>· pmit,. (35m). BOCCIIERI:\J: Sonata Jll'r n ,;olun~l'l 1 contmu G 2. Richard L•·•ter. •inlum·t•l. Cbi-Ciü Nwanoku. •·ontrahai\.. (13m). BARTOK: Rap,bdio p•·r ¡¡ piano i ort¡uPslra. op. 1. Zolticn Kor~i;;, Orqu•·,tra tlc·l F•·stivul de Budapest. Dir.: han Pischer. (Nm). )lADRICAl.S a ~;;;¡· 147 ,¡,. lnn horu """ira hnrr·oru p•·•·•l'utnrlu ¡wr .luun \'ht••. 10.00 UtJTI.LETÍ D E NOTÍCU:S 10.011 CAI'SA DE :\lliSICA llEETIIO\' I~N: Simfoniu n. ·~. up . (o(}, O r't[lli''ll'u Hr·vo htt'Ínnicrlu i H.mnicnti~u. Dit·.: John Eliot Gnnlint:•t·. (:;!2m¡. UEllUSS\: QUIII'Il'l tlt• c•onlu. up. IU. Qunt'l!'l Alhan Bl'rg. (25m). S POll H: l\o•·lurn pt•r u in,trunwnl> dt• n•nt i 1\lil,irn d .. Gt•nÍ•"•r,, op. :i I. Cun,ortium Clu"it•nm. Oit·.: Dit•ll•t· Kliirkt•r. (28m\. \IE'<UEI."iSOII\: Conrt•rt per u pi ono i Ol't¡Ut>,lru n. 2. op. lll. \. St•hiff. Ot'IJIIt>,lro Simfouit•n rlt• In Rtldio d¡o Rn,i..ru. Dir.: Ch Outoit. (23m). KOD \ L): l!úq J:íno,, •uitt•1wr u orqu¡•,trn. OrrpH',lra Simft'mit•u dt· rE,Int Jlongnrè,, Oir.: \tlnm Jo'i,rlwr. (2Sm). i\'lOZ \HT: ~li'"ulrn·•·i•. K' 220 ·'Spullt'nnu•••t•". Sulil'llt'' 1 oruk Pt•lÏIH t•unl<w.; dt• Vit•nu. Choru;; \Ït•urwn~iH. Ot•t¡nl'~tt·n Simfònit·u ri!' Vi••nu. Dir.: Uwt• Ch t·iHiiun ll ut'l'l't', (17m). MEOTNER: 'l't•ntu i var·itll'iou~ op. !i5. 1\ikolui Urmid¡•nku, piuno. (JOm). 2 al ntt·rt•ut. E•poi palnwinut per Jl¡,,..,, f'.u•h•llu. 2:2.00 \CE~D \ 22.CI:l E LS CERTS 'll'SICAL OSTRES CON- C:O\CEHT •·n•···~i,tt·ut per Cntulunyn \lít!oÍt'U t•l din 7 d'ulll'il dt· 1995 u ¡,., Rt·ioJ, Dt·a~Mccu•s tlt• Flun•t•lonu. TO I.IlH \: l\tll'lllrn (tlt• \'i,ll•, ui Mut·). li HA I!\1S: i\iinit•. op. 1!2. F·\UHE: Ht•quit•m. op. ,18. Caa~uw Bu ~Lunt un l t·, nwzz.oso- 111'11110. An¡¡;t·l Òtlt•no, hnl'Íton . Coc·s ,¡,. Sultuclc·ll. 0t'IJ U<1~Iru Simfr)ni<·u dc·l Vull~"· Dir.: Junli Mnru. (51lm). \lú-ic·u pl'r tH"nlucr t>l tlio. Pr•··wnt:wit> u •·urn·•· d'_\lfn·d c..t.t)u. Oll.30 HEI'EHTOIU O E l\ IT DUOUS, 9 DE GENER DE 1997 n~ Ilo I.'O HERTI' RA Jll'l' l'UIIII'nÇUr ¡•} tlia, tl'ubrt•, hrt•u• pr•'"'ntotl••• ¡u·r Juan 'Ï\I'S. l uduu lml llt·llll• infurmntiu' i ngt•ntll'' mlhit·ul-. \[u•li'U Ht~·ull !l'l.OO BUTLLETÍ OE NOTÍCIES DELS SEGLES '\\' l I X\ Il. 09.CIIl TE:Ul'S O E LES :\tUS ES Collt•gium \orole dt• Culòniu. Oir.: \\olf¡!'ang Fromm('. (!:im). GERSHWI~: Por!r) anrJ l!t•.-. un ¡¡uadr(' .imfònit•. Orque,lro 'iimfònira de D<>Lroit. Dtr. · ·\.ntal Dorati. (2-lmJ. BR.\1-1\I!i: St>\.II'L de corda n. 1. op. 18. )ehudi ) [enuhin. Rnht'rt :\la•tt•r•. Ceril Arono,.;tz. Ern•t \'í alJfi,rh . }louriel' Cendrem. Derek Simpson. (38m). DELlt:S: Brigg Fair. una rap-òtlia an~c-a. Orqut>-tra Simfònir·a dt• Bournemouth. Dir.: Rírhard llickox. (16m). t nu huru •lt· rnÍI,ic·u harrot•o 19.00 NOt:S INTÈRPRETS FAURE: Trio omb piano up. 120. Trio 1\Ienuhin. 121m¡. BACH: Sonata n . .J. per a Ouuto i piano. Jaunw M:wti. Trini Llul L (Sm). CLUEG: Sunatu p<·r n vioü i piano n. 3. op. ·15. Evn León. Dagma•·Muñ iz. (23m). 13.00 C RANS INTI::G UAJ.S 20.00 B UTLL ETÍ DE l'IOT ÍCIES I AGENDA :\llJS ICAL L!\ \ l ÚS ICA ORQLEST HAL DE B.\CII. Conrl'rt pt•r u ela viri·mhnl i orqtll'"ll'll n. i, B\V'. 20.13 SELECCIÓ D E NOVETATS 13.00 GRANS fi'iTEGRALS L \ :\fÚSIC:\ ORQUESTRAL DE BACH. ConcPrl ¡lt'r u dus clawl'ins i corda. B\\\ 1061. l\.enneLh Gilbert. Trt'\ 1n· Pinnork. The Engli"h Cnnr¡•rt. Oir.: Trt>vor Pinnot·k. (19m). Concert per a do;. ria' t't'in~ 1 ¡·ortiu, BWY 1062. Kennt•th Gilbert. TrCYor Pimwrk. Tlw En~lhh Concert. Dir.: Trnnr Pirmo¡·k. (15m). Concerl per u trco claHcins i cordo. ll\\ \ 1063. Kenneth Gill.ler·t. 'l't·t•\ ur Pinnock. Lar;, Ulrik ~1orlt•ust•n. T lw En¡;lish Concct·t. Dit·.: Trevo r Pirmock. (1 1-m). H.OO B UT L L ETÍ DE NOTÍCI ES I AGENDA MUSICAL 11.13 ~1Í:SIC.'' DE CATALU~t \ SEGLE mu .. if·ul.,, .-=:;! IIOH~ Pru~ruma dtt múooit-a antigu. St>lt'('rió. p.tió i pn·,cntorió u rirrn·r tlt> .Joan Yiw-. EL GR.\ \ REPERTORI DE L\ FL..\LT\ DE BEC E~ EL B \RRO< .. IJL P\R:\AS. Mí.-it•u l"''' ¡·unwn~nr ,.¡ diu. I\•••• ull tl' uhn·~ brt'l" prt''t'nln dt'' ¡wr Junn \ht''· lm·loat lllltllt•til" infurmntiu' i ugt•ntlt•, ;:¡ §:. GRA.t~ J'rt••t•IIHII'icÍ tlt• lt•, IÍllÏIIIl'' tot ... tlj~.;c·n~rrúfiqut•~ n¡,orrgud''' pn·•l'nlu•lu ¡wr Juun \·iws. W.IJIJ IJl Tl.LETÍ DE r\OTÍ- Ot:._ Hl.118 C.\J>!oi.\ J>E 'lÍ~H ~\ Fil \:\CI\:: !'\imfuniu t•n re. Ort¡ut·•tr.t Filharmimil'o dt• l.it•ju. Dir. : J>tr.: Pit'l'rt' Bartlwlumt'<', 138m). SCIIUBLRT: lntrmltu.,.it> i 'arint•itm' La lu•lla molinnn, l><'r o Ouutu i pianu. D 802. up. J(¡(), Su,an \lrl11n. lnn Bro,\n. (21m). GL \ZL \U\": Etlut \liljuno, Suill• op. 79. Orque.lt·a ;"Ïut'Ïuuul E>~·c.rt·•u. Dir.: i\¡,em~ Jiint (23tn}. \ IV\ L DI: .. Iu furnn."', mntfol. (..¡·c•ilio GoHtliu. ~onpn1110. I Suli,li \t•nC"Ii. Di r·.: Clnutlio St·iuuHII'. ( l·lmj. SCIH \HI\': Cunc·erl pc·r u pinn11 i ur·tpwsu·u. up. 20. Vludirnir \'hk••no:r.y. piuno. Orc¡ut'•t•·u Filhut·miluic•R dt• Londn•s. Dir.: J..c¡rin \l uu~:t•l. (27rn). 11•\YU;\: Sirnfontn n. 66. PhilhunnorLia Hnn¡!UrÍ<·u. Dir.: \utal Doruti. {22m). ..,,¡,..,. GASCLL: Tacarigua. pt•t· a t¡uutrc f,'IJitarres. Feliu Go,ull, guï turre-. (13m). DEYIE;-;:'.E: Cont'èrt pi.>l' a flauta i on¡tw•t•·u n. l. Claudi Ariman>· Ot·· questra Simfòni•·a Gd•unk. Dir.: .fnnu•z Prz)byl·k>. (17m). C.\\TP: Rl'--or.rir (D.- l'autunnmia o la rt>•i•tionl'in). \nna Hicci. mt'UO•oprano. Orqut•,tro de Cambra dPl Pnlou fil' Iu 'hí,icu Catolaua. Piuuo 1 thrt·t·I'IIJ: \la ne! Camp. (2 Im). ~IOZ.\RT: Sonata prr o piano. K' 282. Alíriu dt> Larro<·ba. (1-Im). \lYALDl: Cotwl'rt per u fngt>l, t·orclo i conlinu. R\ 177. .fo:wp Bort'Òti. L' \rmoniu t' I'Jnventionc. (11m). TOLDH •\: Sll; sont't• pPr a ~iuli i pi:uw. Evu Lróu. Dogmor Mnñiz. (22m). 16.00 CAPSA D E :\IÚSI CA MENDELSSOH!''; - HE'\SEL: Omlnn subrt' Hi•IÒrtt'' dl' la Bíblia. Suli,tt>s HJC'uk Cor i Orquestro Kurrt•nd<' tlt• Colèmia. Dir.: Elkt' 'Iu-t·hu Blunkenhur:r. (39m) . R.\VEl.: Conrert (><'r o la mà e•r¡ucrru. \liria de Larro!'hu. Or.¡uo••tro Filharmtmiru el~ Londrt•,, Oir.: Lu\\rt·nce Fo•tcr. (19m). 8 .\CH: -v; i l ' Gntt tu t. du' i-t "ohlg"· tau .. (El qu<· Dt>u fa, <'•Là hen fel). cantata 13\\\' 100. A. \uJ(t'r. J.Humari. A.Krau.o,. Ph.lluttt•nlodn•r. Gachinger Knnlort·i Stuttgurt. Wiirttt>mhPl'w~•·lw• Kammerorcbestt·r Ilcilhronn. Bach-Ensl'mble. 0ÍI'.: lldmut Ri.llinj\. (22m} . DVORAK: L'ondí. p01>mn ~tmfònic Op. 107. Orquestt·o Narionul En('!ICt•ou. Oir.: Ne!!ml! Jtirvi. (2 1m). MOZART: Conrcr·t 1wr· 11 ¡•Juri net i orquestra. ~V 622. Tlwu King. Orquestt·o dt• Canchru Angler;a. Dir.: Jrffrcy Tuli•. (30m). GERSJIWl:\': Rhnp•od) in hlur. '~'•··ió nriginul per u hantla de jazz. _\ntlrt>" Littm1, piu no. Hn) '" l'ltilhunnnnit· Urt·lw-tru . 117m). ROCCIIERl'\1: IJrnnlt"l 111·r n 'iulin-. \i nin. \iulonn•l i o·untmhui'\, "l'· :i9 n . :J. G :n9. ErN·mhlt• 115. 117m I. 10.00 IJLTLLETÍ DE '\OTÍCIF-" 10.08 CAPS..\ DE :UÍ'SICA 0\0H.\.h..: Simfunia n. 7, np. Orqu~~tra Simfòoirn ol•· Lonclrt-s. Dir.: \\itnld Rowii'IJ. (38m). TELE.I\l-\S"': OIJ.,rtur:r 70. 19.UU PE:\ f\GH \ 'l\ Pn,p-amu tlt• tlh ul;:udú nup.. ¡. t·ul. Guiti í n•ulitwt·it'>: l'r·r·t• llur·•'• í \(,., Hnhlt•,, UE '\OTÍCIES I AGE!\ D \ l llSICAI. :!O.UU Ul 'TLU:TÍ (T\\ \ 5:i:f61. Darm-taclt. dt· Coo('entl~> ,\lusil'u' rlr \ït•nn. Dir.: \ikoluu• Ilumorwourt. .. n Do r Un •·nn1 icint •·n~ III'UJHI~n i c·unwntn Iu rmr,ic•n llU<' li n~r·udn. (25m). GLLEHE: Cono•ert po•c· u Í Ol'![llt''II'U. op. 0)1. llet·munn Baum.uul. Oc·c¡up,(c•n tll' In Go·wuntlbau~ ,¡,. Ll•ipzi¡.¡. Dic-.: Masm·. Kurl (!!:lm). Bu~quets. \it·umu· Zabnii'La. nrpu. \\ulf¡:un¡.¡ Sd111lz, fiautu. Or·tltll'•t•·a Filhar·mtinirn dc B,•..tín. Dir.: 1\..nrl Biihm. (30m). tiiBEI.lLS: Tupiolu, op. li~. POI'mu -imfònir. Orqut·,tra FiiJiarmòníl'll dt· :\fn•rou. Dir.: Ya-•ili Sinaï•ki. ( l9ml. BEETiiO\ E:\: Simfnnin n. 1. Op. 21. Orqtu~'ll!l Simfòuiea de la Ciutat dt• \\aho•c· Oir.: Birmingham. 2:!.05 ELS 'OSTRES CO'\C.ERTS CO'\l LHT •·rwo·¡:í•trut pt>r Cntnhrn).r 'lú·í•·a t•l elia 11 tl'a ;:u•t clt• l'I% ui Puti tl.-1 Tt•nlr<' Turru¡:nn.r. tlt• "o·tropul \{l'ili\ \l'\ P\TIS 19%. '10/ \RT: Dilt·rtlrnt•nln J..:\ 117. t.RIU. : Suíh' ll<>llwr¡:. B.\HTOh.: llun"'' fulkluriqu••• rnmorw~<·~. ~, c.a. Cauwrutu \l,•olitt•rriuria. llar.: GuPra~'im Vornnku1. (· llim). 2:uo l'IOGJ'LRN 111'1' UI'Ubnr I;'( din. l'r·c•.,c•ntnc·iér u •·lu•n•t• 11' \lft·Pcl \hr,ÍO'II CPlayn. 1\0.:lO \IÍJSIC>\ DEL SEGLE xx On·h··,tr·u. UI'Jia i orqueoii'U, f.\' 299. \\'l'lll'r. (25m). 13.00 GRA~S J'\IEGIULS L \ MÚSICA ORQl ESTR\L DE IJACH. Cnnc· .. rL Jll't· u trt•< rlavc•cin' i corda. BWY 10(~1. Trc•1'or Gillwrt. h.t'nni'Lh Pinnnek. Lars llrik 1\Jorh•nst•n. Tir.. Englislr Concert. Dir.: Tl't'llll' Pinnrwk. (16m). Com·,.rt per u quatn· dav ..o·in' i t•ordu, B\'i'V 10h5. 1-i:!'onPth Cillwn. T1·cvor· Pinnock. Lar.,; lnrik i\lor·ll'll~l'll. llir·.: llr)dr•n Thunl'tm. (20m). h.OR\(,OLD: Snnutu pt•r u 'iulí i piano, np. 6. \nclní, Ki·•· ll una Pwn~i. Ci5m J. HR n·rJ::-> : :"'u<·turn. op. 60 . \nthun~ Hulfo·-Juhn,nn, lclltJI', I A>ntlnn \lnzurt l'la) l'l''· Dir.: Junc· r.lcl\t•r. (29m). Nicbnlas Kracmcc·. 02.1111 REPEitTORI Ol. l'ItT DIVENDRES, 1 O DE GENER DE 1997 07.00 L'OUERTL ilA 1\l{~;it·u ¡wr· r·ouwn•;ur o•l rliu. H¡•r•ull d'ultro•, lu·o·u• pr·c·"·ntu dt•, pec· Joan Vi"''· lndnu lnlllll'tin" infnr·mutiu• i H¡.(o•urlt·~ mn~ittu l~. OIJ.OO Bl'TLI,ETÍ UE l\OTÍCII<:" O!J.OH TE\! PS UE LE." :IIU'iES l nu hura alt• mt'c•ku hur·rueu p1·o•wnturln ll!'r .loun \ iw•. Dir.: (1Om). Piunock. Tc·c,•m· Ot..erlura - Suite n. l. BW\ 1066. Soli<trs Bnrc·ors \n~t·>o•. Dir. : Juhn LI" iu. \\ pt'l' u duc·~ lluutt·~ i piurw en Do \1. CZEIINY: Dnu ,.,,.,..,.,.,uut po·r u tluulu i piunn up. )29. \ IUZ,\RT: Fnnlu,iu l"''' 11 chws llrHrlc•s i pi onu KV CIOII. h.l/11 L.\l : (;c·un Trio up. li 9. ~I \FI T!l'l t :: Sunutn per u Ou u tu i piu nu. I ll i(;llES: C:nrn fuula~iu olt- I'HIII'I'I'I •ol11·c· 11'1111'' olt• "Cu hullo in \lu'f•lwru" tlt• \,.r·di. .!l'un l'ic•l·r·c• Humpul. fluulo. CluUtli \rim;m). flnutu. Juhn Stl·c•lc• Hrttc•r. piunu. (89m). 2:J :{O '1.0< l'l IU'I :\llr-icn l"'r nnclwr 1•! clin. Prr••r•ntac•ío u t•òrr·o·c· d'Alfred Cc•IIJ~u. The Engli<h ConrPI'L. HODDI'\OTT: Sirufnniu n. 6. Up. llb. nnc \\..t,h S)UIJihmn O!'TRF.>; COI'I- CEHTS FESTJ\ \L DE \J(SJC \ DE L \ \ Il.\ DE LLI\ I\. J.Ch.F.II \Cll: Snnntn ."IIOZAHT: Conct'c·L pec· n llnutn. ~ICAL 22.05 El~" CU'\( ERI' c·nn•¡ti;,trut c·l diu 2l rl'u¡11"l el<• )<)!)(, n I'E·¡do'·••u <h• Guio'r i l"'''"'ntrwiú olc• .lnan \ï1 '''· l'rmlrll•t•iú dt• Dui ur• 2:?.110 \ GE!\ DA '11 • ' \L 22.00 \(, E'\D \ 'lt SH \L Olwrtur.._ (rl)lllf'U 20.l:i ''.•\ LA i\L\NERA ll E... .'· llc·nncli,, 'inli. .\ lnnfn•ci S u,, fn¡tnl. Chri,tiOtlt' .loc·c·nllo•l. rlo' il'i·mhul. (18m). Eliol Gnrdim•c·. IIEPEHTOHI OE l\1T DISSAB1E, 11 DE GE· NER DE 1997 ll7 .00 t'OBEHTlltA i\líu;ir·n l''''' c·uru¡·nçur r·l tlin. l{l•t•u ll cl'uhn·~ lli'!·U~ prP>r•ntuJ¡•• pt·t· Pilur· ~uhil'ii. 09.00 MÚSICA PEIC A COBLA \!CENS: El r·unl dc•l hutc·c•, "~~'" tlnnu. Cultiu l.u Princ·i1ml rlt• Lo Bi"hul. Dir.: .lcN'JI Cu;,•íc. (!lm). LI .l''\ l•,LL: \ íulc•tc•' cl'm·. pt'tit 11111'11111 •imfr!nic- Jll'r u <·ohlu í limlwlc••. Cnhlu Lu Prinripnl (27m). I LOO BlTLLETÍ DE :\OTÍCIES I AGE:'<DA )ll,;SIC \L 14.13 EL DL.\ DE L'OIEXT Pt·o¡:r;rmat:ió realitzada o (l¡u1ir de lr• prtirion_• que .,]., no>lrc"ienL• han f<>l al contt'•tndor rle CatulunJn .:\lú•ira. tel. 202 35 35. 21.UIJ GRAt~S INTÈRPRETS IIELi'iZ HOLLIGER. CI\1\ROSA: Cotwcrtautc per u flnutn, ut..oi· i nrt¡tti'Sira ru Sol l\1. \nr·illc• Nir·olcL. flontu. Acadr·my o f St. 1\fartiu-in-thP-Ficlcl,. Dic·: 1'\l·nnctlc Sillito. (17m). \1 \HTI- l\ L: Concec·t JWI' n olw(. i p..titn urquc•;otra. Al·udcmy nf St. \l cu·tin-in-the-Fil'lds. oo.:~o Dir.: (17m). \larrinc·r. \r•1illl' F.COl'PERl'\': Conc,·r·t n. 11 (t.... Goüts-Rfuni~¡. Thoma' dc• Ln Bi•hul. Dir.: ,lt••Ú• \o•ntnra . (Cnn). Gil. I \U \IIJH \ DO: El t·mnh• .\rnuu. poc•mu rc•t·itulíu. Síhia Tarra¡1nna i .T<trtli Tt•nu;,, uun·rulur,, Cuhlu l.n Prinl'ipnl ,¡,. Lu Ui•lml. Dir.: (18m). Cu.,rí. Frunt>c••c· J.L.\IOR \LF:D \: El' pn11wr·, l't'ni Ull)'· •urclunu. Cuhlu Lu Pnnt·rpul olc• La Jlí,f>al. Dir.: .lrN'JI Cu~•Ú. ( Wm). 10.110 I'ENTAGR\:\1\ Rt•¡wti•·iíJ clt•l pl'll¡;rumu r•mo;s l'I drjnuR. 11.00 EL HIA DE L'OIENT :!:l.OO CR.\I'iS OBRES )L\SSE'IET: Le Jon¡:lcur dt• '\otr..-Dome, mirnrlt' t•n trt•, at'lt',. \la in \ nuzt>. Rolwrl ~lu•,urJ. Jnlt', Bu-Lin. Cor• i OrtJUP•tra Filhnrmtinic•a tic• I'ORTF. Dir.: Piec·n• O,•r·"""· (8:lm). 23.30 ~OCTURX .\Jú,ic·a prr uc•ubar l'I elia. Prt•St"olnl'ÏÓ a l'ànee cir 'larí1 Juu.:. 0().;{0 REPE RTORI DE NIT DIUMENGE, 1 2 GENER DE 1997 DE 07.00 L'OBERTURA J\1\r,iea 111•r I'IIIIH'IlÇUr t'I clin. Hl•t•ull d'oh•···• br!'nq l~~''''<'nln· dc•• per Pilot· Subi1·à. 09.00 )JÍ1SfQt'ES .'\ÚSTIQt ES 8[8ER: ).li,,;a ..\l.J¡•Juin. a 3(c. Grutlu. ad Parnn•,;um. Conc·l'rlo Palatino. Choralwholu tlc·r \\ i!'nt'r llonmrgkuru•llt•. Oir.: Konrud Jun¡thiinc-1. (3:im). B \l.H: "Hinmwl•kiinig. •t'i "illkommf'n" (Rri del rt•l, •iguP' bt•lllin~t). cantata B\\ \ 182, Paul Es•"oocl. Kurt Er¡uiluz. Rnbt'J'l HoU. Cor dc nens dc• lluc! Tülz. f:om·~ntu' nm•icus dt• Vit•nn. Dir.: Nikolau,; l ltll'nono·ourL. (:Hm). BA.X: i\latH nru fcüunr. Cnr cic•l Kin¡(8 Cnllt'¡.(l' dt• StPplwn Dir. r.ambt·iclgl'. Ch•uhur-y. (11m). CARI SSI MI: .Jonàs. Gab1·ieli Consor·t & Pluyrr,;. Dir.: Paul McCr·t•t••h. (20m). 11.00 TRANSJ\IJSSIÓ ~ DlRECTE DE L.A :lliSSA COJ\VE~Tl;AL DES DEL )101\EST IR DE '10!\'TSERRAT 12.30 DIYERTDIEl'iT IJn miJ¡dia mn•ital on e, rnrnhinu la mú•ka amh la infonnudó 1 la partic•ipució drl;, nc>-Lrt'• nit"nt-. BLOC DE "'OTE~. EL TRE'IC.\CLOSQI..F..S. S \C DE DUBTES. 15.00 ·'A LA. ilL.\.NERA DE...." Rep!'tit·iú del programa rm~, l'I olijou.• al vr•pre. 17.00 TEMPORADA D'ÒPERA DE CATALUNYA i\IÚSICA 20.00 1.' \ liHOVISl \L HOFFi\L\NN: Undim·, tlp~t·u tn tt·c·• netes. Roland Tl<'r·mnnn. EH.,ulwLh Fn1nzt'n. llnns GlausPr. J...ri¡¡ztina Lnki. lll'ikki Orun111. Cor tiC' In Cnt .. drnl do• Orc¡nt··ta·o Hc•clwi¡;s. St. Sirnfònira dl' Iu Rt!cliu clt• Berlin. l..n prn¡.¡rnmn ri' \lc•'\ Gurinu. Dir.: Rolnnd Bnd¡·r. (159m). Pnt¡.(rnuuu·iír r·r•u litzurln u purtit· tir· lc·~; Jll'lic·iuns tJIH' l'I~ no•t•·•·~ oic•nt" huu frt al •·onll·,tmlm· dc Cutnlull)·a \llr-it•u. 11'1. 202 :iS%. 3 :?U.IJO SELECCIÓ DE JAJ:l. Prn~nuna dPclif·ul a In rnú,.,iPa el(• J:UJII MÜICA DEL SEGLE \.\. .\ln•io•u \ntir1nu tir• Culiiniu. Dir·.: Ht·inhunl (,,,..¡,..1 . 121m). J"" urnh !llltn rr \llu·tl \lnllnfr·,:. ROT\: Com·t•rt pc•r a corrlu. I \lt"rrr. (15m). \I \RTI\L: Cnnrc·rt pc·r a piano i nrqut••tr·n ln e• .. pul dt• .. tinat U ('\Ol'UI' Guin t -~·lc·c·t·u• Ruimun ( .ulunwr i Jrmn \i\ t'' · 23.:ltll\OCI'l HI\ \lu•ít·u ¡tt·r· ur•nlun· ,.) dru. p,..... t~nltH'iu u t•iitTt)f· tlt• \1tu·t• .lnnéo. 00.:-10 IC EJ>EHTOJU m; NIT DILLUNS, 1 3 DE GE· NER DE 1997 07.00 L'OUEHT I IIIA 1\lthir·u l"''' t'lllllt'll\'111' t•l oliu. ltt·eull trnlm·s lu·•·n• pr•·"·nw ¡J,., po•r· Jwm \ ht•s. lrwlnn lmt llo•tirh íufm·m11tin, i u~•·ndo•• mu~it•ul"'i. lliJ.OU Rl T l.I .ETÍ HE 1\0TÍCIES 119.11!1 S f i ECC:IÚ UF '\0\ ET \T'i 147 Pn•-t•ntur·itÍ rlt• lt·• últinH'' nu\t' tat• ''"''"J!rufi•l'"'' "l"n·•·¡:nrlt·' u) rn•·r·c·11t E,pai putr·rH·inut 1wr lliM·u• Cu,h•llu. lll.OO lH 'TI.I.ETÍ r>E l\OTÍ- CIES ltl.UII CAPSA UE MÚS IC\ T\ \1 h. O\'~ Kl: 4 Ho•t·nr·tl tl•• Flnrò•rwiu, "'''11'1 up. itl (lt•r,iÍJ 111'1' 11 \ll'lllll'•lr'U tlt• l' (I l'du). Onpro•s11·11 dt• Comlrnr ho·t•mlin. Dio·.: 1\ti•hu Ru"lrJ.·,.,k,. ca:lrn). LI~ LE) (o• I jnH•): \hí•it·u ¡)('r u ''Ln Tt•nllll''tu'' .lnlin (;urulm¡(. Paul Gmulwin. Cnr i Or·qrw,lr'll Tlw l'udt•\ nf lrhlrunwnl•. Dir.; Puul '\io·hul•un. (21m). 1'\RR): LUti) H111lnnr', Suih'. Orc¡~~t·•tru do• Conlu \ue:lo••u. Dir·· William Bnu¡;htnn. (15m). LI"ZT: Ro·troh hi,tèrri•·• ltnn¡:ur<'''"• S 2115. I t•slu• llm• ar•l. pinnn. (23m). \B\L: (.•m•·••rt l"'r' u c·lu1 ir•c·mhul o•n ,.,¡ m. Th¡• Purlc·~ uf lnkii'UIIII'lll,. s .. Ji,HI i clir·t•t•tnr·: Paul i\it•l11ol"m. (12m¡. STÜI.ZEL: "''" clt·r 'rio·fc· ruft• ic•b". Mu" \'nn bgrnn11rl. Hic·c·r·c·ur Ctrtl'lll't. Dil·.: Er·ik Vuu 1\•·wl. (15m). \10ZAHT: Cnn<·rt·truu• per· u rius ~ inlino i ru·cpw•to·u, 1\.V JIJO. l lenryk Szo·•·~ u~. Gí-r·•t~·tl PH1dc·t. Or·r1u•••ll'll Nt•w Philhunnnuiu. Dir·.: Alo•xnnolc·r· GihMm. (30m). \V\GNEH: El C'll)l\t''l"''' tlds rJ~u,, IIIUI'"II f\Ínl'hrt•. Ür'tlllt'slr·u Filhnrmnnit·a clt• \ wnn. Dir·.: Gt•nrg Snhi.(Hm). n. ~ .... Fanta ... ia Cnrw~rlant"". Emil ú-ichnrr. Orquo••tra Fillrunnònit•lf Twc·n. Dir.: J irí Bl'luhlúvck. (25m). IlO\ H \ '\ESS: Simfoniu n. ú. op. l i3 "La porta celr,tial". I Finmminghi. Dir·.: Rudnlf \\erLiwn. (22m). \\ \HLOCh.: "'tn• l'llnçom•. Benjumin Lu,un. Lmt'Íinn. D1wid \\ïlli•nn, piurw. (llim). RAHTOK: Sonata pc·r· u 1inli i piano n. 2. Sz 76. (;¡,Jnn f\r·L•mo•r. I ur) Snti•·no•. (20m). BHl'l"l'E:-.1: Olrt•rturn Puul Bunyun. Orque-tra Simfònic·11 rlt• L(lrHin·-. Dir.: Stt.>uurt n~.lfur·d. !5rn). 15.00 BLTLLI::TÍ DE !'~rOTÍ­ CIES I ACE:\ DA 'ft;SIC.\L 15.13 CAPSA DE .\I(~IC.\ IIE:\SELT: Conrt•rl el~ •·aml>ra op. lO n. 1. \lan·-.\ntlr~ Hamt'lin. piano. Orqut••tra !'iimf¡,nit•a E.-eot'f'ooll rle la BBC. Hir.: 'Inri) D BrahJ.in-. ( I lm). \IEIIl L: Simfuma n. 3. Orque-lra de la Funtluriii (Jnllwukian. Oir.: .\li•·ht•l S"it·r·,·z"'"ki. !21m). DELALA \DE: Onzl'nn S u itt· (Simfonil', pPL, •opar. tf,.J Ht•i). EoN•tnhle La Simphnni" du '1arai•. Dir.: Hugu Rt•) m·. (20m). PROKOFIE\: El Pa• d'ul'er, ,uite op. ~Iu. OriiUt''ll'll Na('innal E'C:nccsa. Dir.: Nt"r'lll~ .liini. (13m). G.\DE: Ortt·t do· t•m·da op. 17 QnartPt hontra. \.nm• Egendal. ,.¡oií. Pt•r Luntl 'Tad,en, •-ioli. Sunl' llannw. ,·inln. :\)¡:nard. •iolonrt·l. (33m). H.\:\l)EL: Cflnn·rtn ¡rro••O op. 3 n. 4a. H\\ \' 3}.). 11w Brandt'obur¡: Cun•nrt. Dit·.: Roy Gonclman. (llm ). I:LAYDI'i: .\Jotctti de \'ent'rahilí "acrnmento. Hob. X..\:.IIlt-:5 atl. Sol;,,,., vocal•. Cor dt> :-.,-n, tic Bad Tiilz. Taft'ltnu•ik. l>rr.: Bnmn Wl'il. (llru). BO'nE:-;r. \I: Duo con<'ertunt P"r a 1iulí, contr11lwh i piuno. <;¡¡, 111 Bre"o. ,-ioli. Ezio Bo,.o. cuotrahui,. Lura BranraiPon. piano. (13m). BRAI>E: \ou dnllkt'S. \cc11demia dt•l Rir·t•rcare. Dir.: Piclro Bu-1·a. (23m). 18.00 GRANS JNTEG HALS LA \ 1ÚSICi\ ORQUESTHAL DE BACil. Oher'lnru (Suite) pl'r a nrrpw~tr·a n. 2. BW\' l!J()7. \ t are Huntw'. flauta. L1• Con•·••o·t el¡•; '\"ation.~. La CapeUa Rt•ialtiP Catulunyu. Dir.: Joo·di !:ioHill. (21im). Obertura BWY 1068. 19.00 \1.\T\'\ \( r,·,iun• ,.[ ... ft•l"~ Ult•.., n·prt•..,t~nla­ liu• dt•l po•-ut mn•rt·ul. Cuiro i •t·lt•cTÍfl ri'\.¡,., Hnlolt•s. :.!0.00 BUTLLETÍ U E l\OTÍ- ï.JE..~ I AGE:\IH ~H'SIC\L 20.1:~ C\'1'\LI 'IYA \ J(JSJCA: HEU ILL HE lO \1\) S O'IIISTÒH I;\ Ht•\ i,j(¡ ,¡,.¡ pr·u~I'III1H'>, l'SililÍ S i r·nm·o·r·t, mt•s •i~nilic·utinl<. CON CEll'!' t•nrc•!(i"lrut JH'l' Cutalnn)ll \lú•ic·u t•l rliu lO rlr• julinl tlt• I t)IJt) u I'Oralni'Í rlt• Snnl Ft•Üp 1\t•r·i. \lil.l,·nul·i rlt• Cutulunyu. ~ll i ~ lC\ IU·.t.IGJO<; \ C \T\L.\1\ \. \lunt-t•n·ut \l:u·tun•ll. t•unu·ult. Llu i• St•clú. 'iulunct•l. Jmtn ( :u,ul•. ur¡.'lll'. Cuml Snnl Jurtli. Uir.: llt·inl \htr·ttm•ll. 176m). 22.1ln \GE;.\ O \ ~\ll SH ~\L :.!2.0:> TK\H'OR.\U.\ DE t:OBC UI\( ERT r·nn·g,•trut ¡wr ( .alnlum u \lír-ira l'I oliu IU do• ~··no•r cJ,. 1'1'17 ui l'uluu cie Iu \lit•inr ( .ulalunu tlt• Burr·t•lunn. PHOh.OFIE\: Srmfunru Clu-.•ic·u. up.:.!.;. \IC\111L\'I: V.. ni, H'tti Enttrtotrtll•l. SClll BERT: Simfnniu n.<), I) IJ li •·La Cl'lln ... (~H·I~ n f.lt•nnÍI', }U't'C'I"'iu. Ortltt•·•tr·u Siruft'onit•u rll' But·t•c•lnnu i '\ul'innnl rlr• Cntoluu)n. Dir·.: Ewlinu Pidn. ,\ lú-it·u pt•r nt•tdwr t•l dia. Pn·-•·ntut·it. u l'iu·n·•· tl' \lfn•ol ï...Ja~,¡ . OI.IMI REI'ERTOIU UE l\1'1' DIMAR1'5, 14 DE GE· NER DE 1997 Oi.!KII.'OBERTl'lt-\ 10.03 CAPSA DE Ml:SIG\ GOETZ: Simfonia op. 9. Orqut'slrn Fill1armònira el!' In Rñrlio dt• IIannowr tll' Iu \DR. Dir.: \\ernt•r .\ndr!'a- All>t'l'l. (32m). HA\ D.\: Crmrer·t Jlt'r a piano i orque,tra. Hnb \. \'111: 11. Philippl' EntrC"mout. Or'l"~''lm dC' Camhr'll tle \ iPnn. (20mJ. P\G.A'\'l'</1: QuarH•I op. ·I n. 2. Raint·r J..u,,maul. 'iolí. l:lrich Koth. '-iola. Sonjn Pntunbauer. gwluo·ra. i\fur·çul 1ioloncel. (19m). R.STR.AUSS: DPHtst•bt• Motette, op. 62. Soüstc•s 1 oea I;;. Cor dt• la Riu li o Narionu l Danesu. Dir.: Stefnn Par·kman. ( l!!ut). 1\lOZART: 12 danoco ulc•muuy<'' K\' 586. Enst'Jlthlt• i\Jmmrl <lt' \'io·nu. Oir·.: \~ illi Bo,;km-,k). {:!Om). \ n ·\LDI: Com·ert per u fa¡:ul i orque-Lra n. :.!3. R\ IIJS. lhnit•l Smith. SoJi,ll'• dt• Za¡.:reb. Dir.: Tonkn '\init•. (11m). \t:RDl: I n·-pri -it•ilinni. ,¡mfonia. Orque .. tra Filharmiinieu dc Budape;,t. Dir: Knrolo• Trikolicli-. (I lm). BR:UDL<\: :innata pt·r· a piunu up. l. Gerhanl Oppitz. (:Hm). r.,.,."'''". 13.13 )10:\tE.'\TS LÍRICS !'iOLTl LLO Y \ERT: Lu lt·yc·nrln del hf'•o. <ar-uela. Dulon•• Pf.rt':t. -\Jberto \;mila. Loti .. n rh• Córrlobu. Jo,~ Pit''~'~'· Suntiugn Rumallt•. Cor dl' Riidin ~ac·i11nnl ri'ERpanya. Orqm••lm dr Cumhra de \Iurlrid. Oir·.: Endt¡ut• E•tt·la. (58m). Sl,LLJ\ \ N: Thr Zno, opt>o·~ta. 1\)¡,~truJ Reicl. Kcnnt'th Sandfnrd. Jnhn \)lrlon. Julia Gu., •. Thr D'O> I> Cur•t¡• Ülll'rll Cb(lrtJ,, Ru~ ui Philhurmonit: Orc·hc;,tr·a. Dir.: Rn}•lnn "in•h. (38m\.\ ERDI. I l.nml.urrli. duet dl'ltcr!'l-r artP. Kntia Rirciarl'lli. Jn"'l' Cur·rc•r·¡"· .-\mbrnbian Opero Choru.•. Or<¡uP•lr¡o Simfònit·a 1lc• Lo nd re.. Dir.: f.amlwrtn Gurdt•lli.tllm). 15.00 Bl'TLLETÍ DE :\OTÍCl E..c;; I .\GE:\D.\ \ILSIC \L ~lir-iru p•·r romt·n~ar· t•l diu. H.... un .rulu·•·· hn·u- pr•·-•·ntu· rJ .., (H'r .luun \Olt''· lrwlt~u llltt- lll'líu" infunnoliu- i OI!<'IHft•, mu .. i,·ul ... !IIJ.Ufl 8tTLLETÍ DE l\OT ÍCIES 09.01! ~t:LEc:c; H) DE NOVET<\TS l'r·o·.r·ntur·iÍl dt• lo·• ult11nl'' IlO\ t'· lut- •lt•r·H~o·uliquc•• opnr•t•¡:ttdo·• ulruo•rt•ut. l•:•pui pulnlt'Ínal pr·r· Di•r•us Cu•tt•llú. lll.OU Bl TLLETÍ DE 1\0TÍï. IES 15.13 CAPS.\ DE .\I ÚSICA BOCCFIERf\1: Sonata po·r u \iolonc:d i l'tllltinu G l. Rit•hard J.A•,<~t>r i Da~-id Watkin, violonl'tok (l·lm). HEGER: Swte en l't<til ontic, op. 93. OrqUI••tru Simftinira i\orrkii¡Jin¡.:. Dir.: Lrlf St·~crntam. (23m). MF~N­ D I~LSSOHI\': St·xtt't ¡wr a pi uno i t:onlu, op. llO. Kcu·ndar·B<•rtoltli EnKentblt•. (29m). BEHLIOZ: Ohe1·turn ''J3('uvo•nutu C .. llini''. Orque~tra Sirnfònit·u ri•· Bo,ton. Dir.: CbarJ¡•s \1uno·h. (I lm). GRIEG: Quulrr• s11lm,, op. 7l. Polyphon). IJir.: Stt•phr•n Lu)ton. (25m). C.Ph.E. r B \(li: {.c•nc·•·•·t pe•· u e· la\ ic•;.m bul i urquc••lrn t'll Scll \I, [J W I Span) i. \liklu• :!). '"e¡ Cunrt•riH Armnnic•u. Dar.: Pètc•r S7tlt,. 1:! lm). Tl Bl'\: Simfoniu n. I. c•n ciu 111 . Orc¡ut•,tra Simftmiru tit• In Hàdin 'ita~·a . Oir.· '\c•t'llll' .liin• (:~:!ml. TI'LF\1 \ '\ '\: C:cuii·Ju,iÍI pt•r u t·unlu i h.~·q t~n Ht• \1. !Tnfc•lrmlkil..). J;u·c¡ul'• Oï.OO L'OBERTCRA 'fú-ira per comf'n~ar PI diu. Rt"t•uU d'obre• hreuo; prt·-entaclr- pt•r Joan y¡, e•. Jnduu hutllt>tin' infomtatiu• i a¡:entlt•• IDU'Íl"ab. 09.00 BlTLLETÍ DE r\OTÍ- CIES oboi'~ trnmpt•tu . I f Bc·rnnrtl " '""'· Chumhon, Galwl. trum¡wtn. On¡twsu·u .J¡· c·urnlll'u J••nn Fa·unçniK Puillarcl. Dia·.: .J.F. Puillnrtl. (7m). Hl.OO GllANS ll'iTE(;HALS L.\ \1lrSIC \ OHQlll~STH ·\L 09.08 SELECCIÓ DE l\OYE- TATS Prt•st•utarió de lt>s últiant'' nowtnt' dbt'ugriili•rues apan·¡:ude, ni mrrrnt. E>pai pull·or·innl pl'l· DiSI'O!. Co¡,Lt•lló. 10.00 BtJTLLETÍ DE NOTÍ- D~: H \CII. Oht•a·turu (Suit!') !"''' a ua·c¡uc•,ta·u n. J, B\V\ J0fl9. 1.<· CIES Conc•t·a·t cJ.•s '\ntinns. Lu Cu¡wUu J{¡·inl clt• Cutulunyu. llir·.: Jordi ~mull. (21m ). Ohc•rtm·u. B\\ \ \ntic¡uu dcHl70. \lu•irn Cultmiu . Dir.: ltc•inhunl Gnc•llt'l. (IRm ). 10.08 CAPSA DE MÚSICA 19.00 GRA:\S I:\T~:RPRETS \l\l!RICE \\DRÍ "RF.RS: 6 1"<11'11}, (lt'l' ó1 II'UOIJH'IU i ur¡:tll'. (21ml. Uil¡:rum. Ho••h·i~Jf..\) I>'\: Cc>nc·o•rl ¡wr u tn•mpc•ta rn \1i h \I, Huh . \ll••:l. Phillwnnunin Ordw•tra. l>it·.: HiiTarclu 1\tuti. (16m). B.\ft S\ \TI : Cun•·•·•·tu ¡;,..,._.. , up . ;~ n. IU. \\ IÍI'Iti'mhc•a·¡:i·•·lrc•, "urn llll'l'nr•·lll'sto•r ll•·illmnan. Dia·.: .liir¡:; Fnc•rlwa·. ( llrn). 20.00 IHJ'I'LUTÍ DE I'.OTÍCIES I AGl•.NO \MUSICAL 20.1:! Gll\1\ Tt\TilE l>EL LIC..F.l.: \NTOLOGH OF. liiO Al'iYS D"HISTÒIU \ Un pm¡:•·nnu• •·•rrit i JH't•wntut po•r Ho¡¡er .\Jj,.,.. R.STRALSS: "Coa ,;.Jn d'hrrni. 10. op. simfòni1· poema Slllat•ka(Jt'llt• dr Dre-d!'n. Dir.: 1-lt·rhcrt Blom.•tt•dt. (-16m ). D \~ZI: Cuncert per a Onutn i llrt[Ut' •lr'.t n. 3. op. 4:!. \ndrú. \dorjún. Orqul'-tra de Cambra d .. :\lunk. Dir.: Ham, Stadlmnir. (lim). BEETHO\E:\': Quurtt•t dr c·orda op. 18. n. 3. Quarll'l dl' rortla dt> Tol..;o. (:!5m). \'I\:\lr l mhrae DI: Lnn¡:t' \fnla Terror.''· 'lotet. Ten•'a Brrg:mza. <'lHIIrah. On¡m ..•tra dt> ¡•umbra .\n¡,rlc•a . Dir.: .\ntoui Rn,· Mm·hà. ( llím). BOCCHE Rll\1: Simfonia op. 37 n. I, G 511!. Deutst'hc Kammt•rul..ucll'mÏt' Neu ss. Dit·.: .lohanneh Cul'it7.ki. (21m). H \'I DEL: Concrt·L pPr n or¡,'llr op. 7 n. 2, HWY 307. ITPrhl't·t Turlw7i. C11u•·•·ntu~ ~fu,if-u, dt• Viena. l>i1·.: 1\ikulnuf. Harnnncourt. ( 16m). LL\PL"\'OY: E•tudi' cl't·wc·tll'iú tran•ct'ndental op. 12. n. ï. 8 i 9. Konotantin Schl'a·b:akO\·. piano. 119m). 13.00 !\ILSICA \'OCAL :!:!.115 ELS CERI'S CO:\CERT :\O~TRF$ CO'- •·nro•¡:i•trut rwr C:ntulun}tt :\IÍ••iru ,.¡ tliu 17 ,¡., •t•h·mhn· tic• 19Wo a l'lln-pitul dc· In ~nntn C1·c·u i ~ant l'ou. \I0\1PUU: Sui11· •·otn¡u••ll·lnna. \ltCÍ \ ,\BRII.: EHII'IH'Íon,, vul""· Tn•, TOllHE:-1 '1: Fnntu'IU •unutn n. l, up. 20. .Jou nil' 'l'tll·n·•H.¡:uillll'l'll. (:i3m). e 2:l.:~o NOC.TtiHN M!'txl•·u 111'1' """"'"tuc·•n u Cdu) u. cwuhu•· t•l t·r•ra····· diu. ,rAtfn·d O1.00 HEI'EHTOJII B E NIT B \CIJ: \ti.-a. 8\1;'\ 231. Cor i Üt'tJUI'-tra del CoUt>¡:ium Yut·alt• ,¡.. Gunt. Dir.: Phiüppt> lh•rre"cp:he. (32m). DELIUS: Thc '11n¡; of High ffill, (Lt runçó tlt> J... -\he• 'luntan}l',). Soli•li'• 'o"ol•. -\mbro•iun Sio¡:t'r,, Ren al Plúlhnrmonk On·hestru. Dir.: Erir Fcnhy. (30m). B) RD: \ti"'n per a quau·.. veu~. Tlw Tulli'< Sthular;;. Dit·: P1•tc•r l'hillip~. (22m). PLRCELL: Cançons dc I'OrphL•us Britanuirm. A¡,'lws Mt'llon, ~opt·uno . Clll'i~lophe Rousset, rlawcí. Wil'lund h.u.ijkrn, haix dl' vinlu. (12m). ROSSINI: I Go11doüt·a·i (quua·tettino). Lc Lièdl:'t' Quna·11'11. Chri•Lian lvuldi . piunu. ((un). 15.13 C. \PS.\ DE \JÚ>ICA t.L \Zl \0\: l.t•• l'•llll'Íun•. 2:!.()5 ELS :\OSTRES COJ'i- lmUI'I 11p. 67. Orc¡ut•,ta·n cJ¡• Iu Sui--•• Rmnunllt•. Dir.· I:.mc••t .\n'L'rm••t. ¡;{(un ). J , \.B.E\() \: Sunatu pc·r u piano ••n Fa \1. Lunrl' Colhulunt. ( I :lm). DH \GIl!: "l'nuu hurmual\ , from ht''" ' nh hurmon) •·. u• la a Sant u CN·ilia. Su111• ¡,.. Blunt•. Ju-.·ph Cua'll\n•ll. \lidaud Chan•·•·· H11·hnnl Wir.ta·•·i••lt. 'l'ht· Purl•·} uf ln·ta·un~t•nt•. 'l'lli' l'Iu} forci Cunr.ul'l. Dia.: Pt•tt••· llnlmun i ( Hlm). \Vi•tn•ic·h. Hit•lwnl \IOZ ·\HT: Quua'li't uanh nho~. Huy Still. ltzhnk KV Pt•rhuan. L) 1111 llur·n·ll. Pinrlua• Zukc•r·mnn. ( l(om ). liEETHO\'El\: Simfouinn. IU. ( lc·• nau\ i nll'nl. \¡•r·•iú l'llllll'l<'t;ula l"''' Or•¡uc·•tt·u Coop•·•·). Bul'l') Simft'tnit•a d1• Iu Ciutat dt• \\ultt·•· J>ir.: Birmin¡:hnm "••llt•r. (16m ). \lYSl.l\ ECF": Ccmt·t•rt I~~''' o 'inluaH'••Ia urqm•,. tm t•n Du \1. Ofra Hurno). 1 SuJi,ti \t•m·tt. Dar.· Cluudio S t•inunw. (l<>m¡. FR\'\(1\.: P•ic¡aw. On¡au·•Lru Sunfuni•·a Bn·ih·a. Dia·.: \t·miu .lunlan. (28m¡. ('0'\CERT :no. ,¡., 18.Clll GR\t\S l t'o I'ECR\LS LES \IISSE!'> DE II\'ti>t'o. )fi"u In·•·' i-.•n Fu. liolt '\ '\11: I. Judith i\••l,un. Emnau Kia-kh). Cu•· <11• Iu Clu·i., t r.hun·h Cullwdrul, Oxfonl. Clwi•luplat••· Ilu¡:wuncl. 111'1(111'. 'l'lw At•o•l••m) of \nri•·nt Mu•it·. llil·.: Sinwn Po·l'~tml. (I lm). J\li~~~~ "~tant bonn mcxtu malik", lluh. "\ \11:2 (fmr.;nll'111). Cow,¡,. 111'11' dt• Bnrl Dio·.: L' \n·hilmd..Lii. Tiilt.. \li"'o Brnnu \hil. (6m) . "Hornto• ••ut'li tll•,u¡wa·''. lluh . '\\ 11::!. Cua· llt•ln C'lui•t Chm·rh Cutlwtii'UI, (hfnnl ( hri•tnph1•t· Iln¡!\'oml, !tr¡:ut•, Tlw \¡•utlt•nl\ of Ano•it•nl \lu•it·. Dir. : !'imtm Prt••lnn. Cllm). \li••a in hono\ •r~1ni~ U.·utio."iutut• rt·m \furin~>, llnh \.\11: I 'Grnn \li-.u tl'ur~:uo•". Suli•ll·• 'OC'al, , Eli•uho·th l ' llntann. ur¡:n1·. Cm· i Ortlll'''trn dt• St. \¡..'u•ti d•• \ït•nu. Dir: F'rit·clndt \\nif. (:lfnn). 19.001\0LS INTÈHPRETS HR \11\lS : T•·iu amb ¡oiunu n. I. op. !1. 'l'rin \ovuli,, Flflm¡. BENEJ \M: \¡Jugin i ·IJit·¡:a·u. Mna·¡•u Fiua·ini, 1 iulí. Stl'funo Chkru, piano, (Sm). 20.00 IU:TLLETÍ DE NOTÍCIES I AGF:NOA \ILSICAL :!<u :~ 1S DIMECRES, GENER DE 1997 DE sem BEim :zoo \.'\)S 15.00 Bl~rLLETÍ DE 1\0TÍ- CIES 1 \GE:\DA \n'SIC.\L 2:!.00 \GE:\ IH \I L~ IC \L CERTS l'orc•¡.'Ï-trat Jlc·r l'I diu :!8 ell• -et~mba·~ rll' 1996 ni Palau dt• la \lú-ira Catalana. \ILSJCS -\L P\L\P. D'.\.\IPOST\ Olm·;; de G\RRET.\. '.JC0Cutalun~a )fú~ica 1 ~\l . )IOR~O TOHROH \. Rm~KI-KURSAKO\. F\LL\. SIB!i:LILS i BER\STEII\. Rucíu ~I:Jrtine7.. 'oprnno. Ln luiú F'iUaormóni•·a. Dia·.: Carlt·~ Ho)o. (7:im). :!3.30 NOCTtJRN Mírsien per Pt·c~t'l11m·i{o u•·al}llt' ,.¡ din. a l'àr·a·f'r d'Aifrwl C"laya. Ol.CIO REPERTORI DE l\IT DUOUS, 16 DE GENER DE 1997 07 .00 L'OBERTl"RA :\lú•ira p1·r o•omen~ur el clia. Ht•t·uU d' ohrl"' brt'u• ¡m•,••ntn· ,Jt., pt'r Jconn \'ht',, lnclcm lmtllctiu~ informatiu- i a¡:rnd••• mu ... it-al.... 09.110 BUTLLETÍ DE 1\0TÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE l\OVF... TATS Pt·c·s('ntució de lt>s últime;, nowh•l• tli~t·o¡;ràfit¡ut>> upna·t,gucl•·~ ni nwrrat. l~spni palroeinnl pt·t· Di~co8 Ca.tt'lló. 10.00 Bl'TLLETÍ DE NOTÍ- CIES 1().08 CAPSA DE .MÚSICA \IOZ.\RT: Cuncl'rt prr n pi:mu i orquc•-tra n. 1 ï. K\ -15:~ . \ l;ulímir A•hkenoz). ,oli,tsa i din't'lor. Philharmonin Orrht··· tnt. (32m). '\\ALTO:\: Tlw Twt•h·o·. onthl'm. '>oli•1P' ,·ocak "I"UnÍD•lt."r Sin¡:l"r'. Cit~ o f Londnn Sinfonia. Dir.: Rir·ltartl Hirkox. (13m). Ro,mERC: Quintt•t per a darinN i c¡um·ll't dt• t'nrdn. np. 57. Oii"!Pr Klikkt•r. Con.;;ortium Cln--it•um. (:!llrn). BE:\"'\EIT: Simfonia o'll 'ol m. Onpte•trn tle Comha·o \lilton Kt•ynl's. Dir.: llilul') Duvma Weunn. (22m). BRI\J: Conrl.'rt pt'r n nrgut> i Ol'<llll'Sil'U 11. 2 eu Sol \1 . . \lrna Vt·~du. Ü•·cpwstrn ;le Cnml•a·a BohnKio\ Muo·tinu. Dir.: Frunti"ek Jílc•k. (20m). OFFEJ'\Br\CH: St'gouu "uill' ¡wr a do> 'iolnnr"k op. 54. Rnland Pidoux i Etit>naw p,.,.Jnrd. (22m). SANT-S \~\S: Simfonia n. 1. op. 2 Orqut'slru '\ul'ional d" I'ORTF. Dir.: .Irun 'l:u·tinon. (31m). 5 J:$.00 \ llSIC\ \ Yfl(, \ \10\TI.\ LHIJI: ~¡, mndri¡:nl' tlt•l llihn• tt•r•·••r 'l'ht• Cnthnrt uf 'ltt•íd,o·. l>ír.: \ntlmm Roolt·y. (:!:!ml. f.COl l'I HI\: J.,., \u•·iun.: l.u Fnuu•t••n. Snli•tt·Bar•·nr• Furn¡tt'll•. (:!!lm). F \HI\\: <.nppdrt•tu •lrU\ n~un 11•. Hít•t•rt•ur Cun.ul'l. (18m). COLL\S<;E: Cúntio· t·•pi•·itunl do• .ft·un llat·im• n. I. l•ulwllt• l'uult·nnnl. \lit·inm Ru¡:gc·ri. .lat'IJIII'Iull' I\lo) •·m·. Lt• Cum·t•t·t Hu)nl. lli•·.: l'utlit•k Bi•rnttth. ( Hun). SUS \TO: Dntht'• do·l J't'tliiÍ\t'IIH'nt. Nt•w Lundnn Cun~~~~·t. llir.: l'hili¡t l'kkt•lt. (:!•lm). 15.110 IHJTJ.I .ET Í UE 1\0TÍCIES I ACEN J)A l\11 S ICAL J;;.J:i C\I'SA B E l\l lSICA 147 '\IEI\I>EI.SSOII\: \thnliu. mú•i•·u ol'o••t·o•nu up. 71. llunit'llo• llm·-t. Brt¡:ittt• l>t••nntt<'•· (.u l'lli) n \\ utl.in.un . .lt'lllt-\lurt· . \\twnt. ~uuuol :"ntt••·h. Cur• de LiÍI. Onllll'•tru Filhunnnniu ,¡.. l.m·r:nno•. Dtr: llo•rlllml Tt•lu. (6lm). lll \HI EL: (juinlt'll!t'r n piunn. \inlí. ,;nin. \inlnnl'd i r·untt·nhni,, up. !17. 'lt•luEn'l·mhlo•. (:!llm). \ 1\ \LDI: Cunt·t•rt IH'r a 'i nin d'amor. t·unlu i t•ontinu. H\ ;j<)6, La•tlÓ Búnnn). On¡no"tr·u olf' Cumhra Fn<nz Li"t dt• lludnpt•,t. Dir.: .híum. llnlln. (12m!. BOif\'E: F111tta•iu hl'illnnt ll'lllf'l< dt• hCut·nw•t~~. .lt•un Pier1·e Rnmpnl, lluntn. Huynl 1' hiluo·moni1· Orc·lwbt •·u. Dil·: :!ll.fl(l Bl'TLLETÍ DE 1\0lÍCIES I \GEIIiiH :'I ILSICAL :!U. I;{ ''AL-\. :'ll-\...\EIU DE.... " l.n c·on,idat t'll• propo-a i eomt>"nta la mú ... it·a •Iu~ li HJ.rratla. Cuió í prt';;entariò tlt• Joan \ÏH''· Producció dt' Dol<'"' Bu•c¡uo·t ... :!:!.OU AGEJ\DA ~Jl'SIC.\L :.!2.05 ELS 1\0STRES CONCERTS COI'iCEHT t'nrt>¡;i•tntt pc•t· Cntulo trt)U \ltísiru l'I diu 12 d'ago•t dt· 1993 a J'E,¡;It;•iu PaJTIJt¡uiul tlr Sant .\ndn•u tl~ Llu\anet't'o. L\ CICLE DE CO~CERTS :.'trt:SIC. \ \ESTI\ \. HEETHO\ E\: Trio nmh clarinet op. 11. CARRIC.-\.: Elr·~oia. BR.\ffiiS: Trio arnh t·l¡¡riní'l. op. 1 I l. Carlotn G or'I'Ífa. piano. Radn .\Jdnk-cu. ,;ol<mc,•l. Oriol Romaoí. darint.'l. t5lrn). 2:uo :\OCfl'R'\ 'lí•-ira per af'ahar d dia. Pre-t·ntació a l'àrrt'C d'.-\.Jfn-<1 Cl'ht)"· lit'lins informatiu• muoicals. 1 12. u gtutut·t·a, op. \(f.,n-.> Bu•c·hic•rn. (9m). (;()L,'iOD: Simfonia n. l. Orqut•,tru cic•( Cupitnli <lc• Tolo•u. Di1·.: \lwlwl Plu-•on. (28m I. C \:\li'H \: "L••' Ft·m mt'"' ,. , ('Untuta pt•r 11 buix ...uli-,ta i t'OIIJUill in•truowntol. J<'nn Frunçoi• Garolo·il. baríton. Lr, ,\rt' Flm·i-.unt,. Dir.: William Chri,tio·. ( J:~m). \IOZ.\ RT: n;, t'rtiuwutu lll'r u 6 in,trulllt'llh do• wnt. ~ \ 2711. Grup clt• n·nt olt• Iu Filharmllniro dl' Bo·rlín. (12m). 18.00 CRANS l l'iTEC RALS LES 'II~~ES m: 11 \\Di\. :'11io~o el!' Snntu Co•o·íliu, Huh. '. \11:5. J uclith i\!'l,;nn. 1\lnr~~~n·l Cablo•. '\In t'I) n ll ili. Du' irl Thnmw... Co1· Iu Clwist Clnu·t'h Cutlwdru l, Oxford. Tlw \c•udt·m) of ¡\ni'Ït•nt \Jn,it•. Dit·.: Simon Pn·,tnn. (69m). ,¡,. 19.110 P ..:NTAGRA\L\ 6 Mí<Rira IH"r I'Omt'nÇa•· 1.'1 dia. Rt•cttU d'obres breu• prf>,t•nta- v:u·iac·inu~ JWI' Progruma tlt• olhul¡:u<'iÍI musil'ui. Guií• i n·olit7uc•í(o: Pere llur~' i \),., Hnhlo•,, \ALLS: \li"" St·olu A•·Nino. Suli,tc·s lttc•uk Cot· i Onpu•su·u Bul'l'orn tir• In i\'c•dt•t•lltntl"· Bur·h\t•r.,ni¡.:in¡:. Uit·.: Custn\ Lo•cmhurtlt. (:~lm). Z \\I \COIS: \i¡.:uufn¡·t-. Snfíu Ptll'h<•, piano. (21m). Hl 'SSII\' OL: C:unc;nn• ,,.fartlito•-. \una Hit•c•i, mt•no"•prano. Bt·rnut Cthtillo·jo. Onutu. Jnrcli Ru--in~ol. ¡:uitana. Juunw Brngulat. (ll'r!'u-.iti . ( 111111. BR\11\IS. \nriac·ions •nhrt· un t1•mu tlt• St•humunn. ''f'· 9. Jnso•p Cttlum, pinnu. (:!lm). C:R \'\\DO~:\ illanl'•t·a, tlun•a •·-pan) oia n. I. J ulian Bn·urn. l.,'t<itorru. (6m). I !l. n EL Dl \ DE L"OIEI\T 07.00 L"OBERTCR.\ PIÍI•·idu llnutin¡(u. ( I lm). C·\lll LLI: lnt•·rttluc·t·it'>, t••mu i I:Uio 'IÍ'SIC:S I>E C:\TAUJNYA DE "'h•·•• Prnw;unul·iil n·alitzatlu u ¡ou•·ti•· rlo· lt•, J"'lii'Ïmh qut• o·l' no~tt·•·• ui~nh han fr•t al runtl'slnolcor tlo• Cutuhm) a \IÍJMio·a, tt•l, :!O:! :i5 :!5. d~s pl'r J on o \"h ""· Inclou butDf!l'Urii:'K 09.00 Bl'TllETÍ DE :\OTÍCI ES 09.08 SELECCIÓ DE 0\0\ETATS :!:!.00 .\CF.l'\D \ '\I l'S l CAL 2:.!.05 CONC:EitT J:\1 \G I' \RI Guii, i ...,.,..,.,.¡¡·,: Haimun Culunwr i Joan \ in•,, \Jú,io·u ¡wr n•·ahor t'I diu. f'rl'·t'nlac·iÍI n •·àrn·r ,r \lfrt•<l Pre-l'ntució de].,, últirm·- DO\ t'· tat' dï.,cogràfiqu~ apart'!!llrll'al mt•real. E"Jlai ¡oatrO!'inat JM'r Di-e<>'- Castelló. 01.00 REPERTORI DE '\IT 10.00 Bl'TLLETÍ DE 1:\'0TÍCI ES DISSABTE, 18 GENER DE 1 997 10.08 CAP SA DE ::lfÚSICA U7.110 L"OBERTl.lt\ BllAJI\JS: Simfonia n. 2.. up. 73 . Orqur·stra Sirufònil'a tiP Xieal(o. Dir.: GeorgSolti. (-l5m). PERCOLESI: Concf'rt 1wr a nautu i orque&ti'U eu Sol .lunw8 Calway. I Soli•li 'l'lll'ti. Dir.: Claudio Scimonc. (12rn). XOSTAKO\'lTX: Ohcrtura r ....tiva. op. 96. ÜriJllt''lra .\ariunal .Ru¡,,a. Dir.: :'llikbail Pl ... tu"'. (6rn). SABJI\0: '10n r·chii• Ckl'illo mio. cantata. Piuo dl' \iuorio. CappeUa df'lla Pi .. tà \lú-irn Jll'r c·unwnc;ur ¡•( clin. Rl'c·ull ..r nhn·., bn•u, l"'t'sl'nta.¡,., pt·r Pilor Suhirit. 'f. Ramfon Pla. !t'nora. C:ohlo Huredona. (8m). HA\ .\HT: \mor cie nineta. ,als. Dt>st'•· po·rado. bolet·o Cobla \l~ditt-r­ rània. Dir.: Jordi Lrón. (7ml. DA \'SES TRADJCIO'\ALS CAT..\.L.A."\ES: Ball pià do• JJu, anere,. Cobla Sant Jordi. Oir.: Jordi lRón. (5m). BERX\T: "Per•cvernn\'u··. "La nit". ,arrlaJwo. Cohla SuhadeU. Dit·.: Je,Íii; \entura. (10m). 10.00 PENTACRA.'\lA Uo·p~tidó JS.OO B l 'TLLETÍ DE :\'OTÍClES I .\GE:\ U\ \ll SlL\L 01.00 REPERTORI DE :\JT DIVENDRES, 1 7 GENER DE 1 997 dt•'Tur..tJini. Dio·.: Antnnin l·lm·in. (7m). LI 1\.EL: (juarlt•t tiP «·nrtla. <.anu-ratn '-itrin~ Quurlt•t. (:$5m}. \1.11\\0\: Simfonia t'li Lu \I. P 6. On¡ut·•t•·u clt• Lamhru f'rnnz Li•1t. lhr: .lunn• Hullu. (I:Jm¡. J \\ \C.L~. l'l'ls •·amin, plt'n• tllwrhu. (H'titt•• jll'!'t'' lll'r a IU Uno ( ¡or'Jlllt'ro ¡u<rt ). Rudolf Firl-.un•k). piunn. (28m). ROSE\ \Jl LLEH: S u itt• u. l. llt•sp(·riun \ \ . llir.: .lortli Sontll. (I lm). fÀ'JU)U. 09.00 DE \t(:SIC\ PER A COBLA JOSEP SEHU \: Lu arlc·Hionu, polku. l.u n1uti¡.oosn, nntf'<'Ïc·ano. Cuhlu ~lt·•litt·l't'uniu. Oit·.: Jm·tli Lt·ón. (Sm}.[)\ '\1 \HI~: l••nu•rlr hlmw, polku. Cuhln Sunt Jordi. Oir: Jorcli lkón. (Sm). GLOS~ESPOPUf \HSC \T\1.\\'ES: L'lwrt·u Rlt'ru. El mariner. del pr·ogramu etnèb d olijom;. 11.00 EL OIA O E L'OIEJ\T Pro¡;rumarió l'!'aÜtzatln a put·tir dl' Je, pl'ticioth l(lle el• nn•lrP" oient~ han fet al eonte,tadnr dt' Catalun~a .Mthica. tri. 202 35 35. :.!0.00 L'Àl'DI 0\1SUAL l'u programa d'~\.¡"·' Corina. 2:!.00 CRASS OBRES GOSSEC: Cran \li-•a d .. l 'lnrt( Reqniern). Lia Rotti<·r. Jnrrrurlinf' Lam~. Franrint' Bo-tiandli. Roland Bufken-. l.uuiJ-I,.ndri,. Cor> de la RTB. Orqu~tra Sinúònira dl' l.if.gl'. Dir.: Jat·que.Uoutmann.l99m). 23.30 XOCTL'R.I'i .\fúsirn pt·r at·nbar t'I elia. Presentació a càrrec dt• :'lluriJ Jan.;, 111.00 REPERTORI DE NIT DIUMENGE, 1 9 GENER DE 1997 DE 07.00 L"OBERTLRA :'llú•irn p{·r eomençnr ('( <lia . Rt'cull d'obre- br<'U• pro••f•ntodr- (l{'r Pilar Suloirà. 09.00 liÚSlQl:ES \ÓSTIQL'E."i J .Ch.F.B.-\.CH: 0lf' Nmlht·it Jt•"lJ. ora torí per u •uli-tt',., •·ur i nn¡ue-tra. 'ioli-tt·, 'Ot·al-. Rhi'úú-chc Kantorl'i. Da• KJ,.inl' Konzert. Dir.: Hermnnn '\tu,, (36m¡. FASCH: :'\[i-.a !hrt·,i~} l'U Re ~1. Andre:a lhlc. ;.oprann. Eli•nbNh \\ ilke. cuntrnlt. Reú1hart Gi.t>zf'l. tPnnr. Olaf Bür, baix. HalletN•r l\lacki gali,tt·n. Virtutl<Í Suxnniat-. Dir.: Ludwig Giittler. (15m). ELt;AH: O Ral u taris Ho-;üa. n. 1. 2 i :i. Cot· dc la Catedral dP Worl'l'kh't', Di1·.: Christopht>r Rohinoon. (9m). S.\LAZ.AR: Mi.,Kte dt· flifunt". Soli slc' 'ocull• i in•ll'llUtt'ntal<. Capilla P¡oñuncwiclu . Dir.: Jo~é Rada. (l·lrn). STRA\ Ll'\SKI: RhJu.if'rn Cuntit·l•·~. Su>an Bicklcy. contralt. Du,;d ! ¡ Wil,on-Jnhn,on. hudton. Cot· dt• Cumhrn \t•" Lomlon. Lcondon Sinfnnit•tlu. Oit·.: Olht>t' Zl l'OLI: (I :lm). Knu--.·n. Lrtoniu I t•n do. Cri,linu Gun·in Rnne~u"~~ ort!"ue. Cur tlt• nrno. C'llntor- rh· Ciu·tJo,·o ( \r¡¡t•ntina). \ff.. ui f.l)lna. Conjunt \ In-it-ali. Dit·.: Guln·it•l Gun-idu. (5m). 1l.!l0 TRANSM ISSIÓ EN DlRECT E DE LA m SSA CONVENTUAL I) ES DEL MONESTIR DE MOI'iTSEHHAT ! ! 1:!.30 APERITIIJ l\I USH:AL 15.00 "A I.A M \NEHA DE... ." Rt•pt•ti<-i<> dd ¡u·ogTullan t·m~' ..1 dijnn~ ni \'t'•111't'. 17.00 T E:\IPOR\IH. O'ÒPElt\ DE C \T\LU~A \ l lSICA GO\If'i: Tl Guat·on~. li¡wro t•n r¡natrt• <ll'lt''· P1úcit1u Domin¡:o. \t'róniru \ lllarrut·l. CorJo, Ahnri'Z. Cor' tlt• I'Ò¡wru dr· la de Orc¡tu•,tru Bunn. Bt•t•lhmt•nhallo· tlo• Bonn. Dir.: John l'\t·~hling. (117m). Pru~nunu tlt•rlirut n Iu mú•it·a tll' jua umh ¡:uiú ri' \Jht·rt \Jullnfrí-. 22.00 LA \ t(;SICA A O EBA'I' Prn¡!rnmu 11 l"t•nlorn dt• tenwb mu~icnl• tl'intt't't''• n·ulitzut umh Iu ml·luhm·m·iíl tll'l CunKP II Cutullo tlt• In \l{tHiru. 2:uo NOCTI RN 1\Jú,ic·u pt•t· o1·uhur t•l Pn••c·nloc•tÍl u r-un·c•(· cio• Jon¡.. BEETHO\'E.\1: Conet>rt pr>r a 'iolí i orque-t:ra. op. 61. Gidon h.r.. mer. noli. Academ~ of St. Dir: )lortin-io-the-Firld-. :'\e,;Jip \larriner. (-l5m). CRL· SELL: Simfonia concertant per u c·lurinl'l- trompa. fagot i orr¡ue.tt·a. op. 3. Anno-:'\laija Koroimaa-Hur.ti. ubzló Huru. 11> Lanzky-Otto. Tapiola Sinfoni!'ttu. Dir.: Osmo Viinskii. (28m). \\AGXER: ldil.li (lt> Sic·gfrit·d. l\1em hrt:'' dr r Orqul'otru Filhumtònica de \'iena. Dit·.: Geoq; Solti. (18m). HOCCHERll\1: Q uarll'l df' c01·da op. 2 n. ·1·, G 162. Quartet Sonarr. (llm). DAU\'E RGNE: Conee•·t tlt• ~imfonics op. 3 n . 2. Cap¡wll a Willium Dir.: Colonit'nSis. Cfn·i,tit-. C2lm). :\1ERCADANoberturu. Gli Sciti. TE: Orqupst:ra Sinúònica 'fulda' n. Dir.: Silvano Frontnlini. (6m). COETZ: Sonata per a durt dP piano. op. 17. Hor't Gobd. Ka u ro Konno. (21m). H.\\DEL: Concertn gro'"" op. 6 n.-!. ~\cademy of St. \lort:in-in-thc>Fídtl-. Dir.: l ona Rrown. (llm). 1:~.00 :ll l'Sic..\ DEL SEGLE xx :!O.OU SELECCIÓ OE J U:l I 10.08 CAPSA D E :m )SICA GORECKI: Simfonia n. 3. op. 36. Dawn Upsha". •oprono. London Sinfoniella. Dit-.: Da,itl Zinman. (53m). 'XOSTAI\.0YlTX: Concert pet· u ,jolí i ot·qucslra n. l. op. 99. Lyòia 1\lonlku,;Lx. Orquestra Nadonul Escocesa. Dir.: Nt•t>mt• .fiinéi. {38m). MlLHAUD: Suite sob rt' Corr<•tle, op. 16) h. Atlwnn Emcmb1e. {9m). elia. \ltii'Ú 01.00 REPE RTORJ DE l\IT DILLUNS, 20 DE GE· NER DE 1997 07.00 l.'OBEJtTlfJt.\ ~IÚ•ÏC'It ¡wr r·omwnçur d tlia. Rentll d'nin·•·• hrc·u- prt'•t•ntuolt•• ¡wr Jnun \l"''· lm·lmt hutll~tin• infnrmntiu' i ug••ndt·~ mn.acnl~. 09.00 8 l 1T I.LETÍ B E 1\0TÍ- CIES 09.0!1 SELECC IÚ O E NOVE- TATS PJ·t·.·wnlrwit'• d,:) h'M (t hinwo; nu' t'· tul>< di"·o~ruli<JIII'• ll)llll't•¡¡ud<·b ui nwt·rnt. Espai putnwinnt ¡wr o¡,,..,, l.u"tt•IJ(,. 10.00 lll TLLET Í DE 1\ 0 TÍCIES 15.00 BUTLLETÍ OE NOTiCiES I AGEl'll)A l\IlSICAL 15.13 CAPSA OE :\f(;S ICA F..\1E:\DELSSOH:\ - HE:\SEL: Gcnt•r. fc.>brPr. març. IJ·e• pi'C..., dl' L'Any . Lianu St"rhe,,·u. (13m). )IOZART: DiH!rtimcnto pt•r a Ïn•trumt-nb dt> 'ent n. 13. K\ 253. Octophoro.. (15m). CL.\ZL~O\ : Simfonia n. ~.op 18. Orque~t:ra Simfònica do· Romberg. Dir.: '\er-ml' .lilni. (35m). TELE:\IA."\X '·Arh Herr. "trafc mich nir-ht", cantatu. René Jacob-<. tonlratt•nur. Tbc 1\.uij kf'n Consort. (20m). STEN HAJ\fMAR: QuurtPt oh· cortlu n. 3, op. 18. Quartr>L H \ YDJ'\: (30m). Gotlantl. Simfonia n. 10. Philharmoniu ll ungarica. Di r. : Anta! Ooruti. (13m). DEUUS: lnternwzzo i s... n~nuta. l'lortlll'rn Sinfonin of Ent:lnnd. Di,·: Richard l lil'kox. !5m). KODALY: El ~all dïncli. \·aria<·ion~ ¡;;itnfòniqu~ .. !o-Ohrf' un t•nnl popular. Orqut•stra rJ¡· J"E,tat l lungnri·'· Llit·.: \ntul Ourati. (25m). Fl\C.K: Suih•t•n Fa \1. Rir·t•n·ur CmNirt. Dir.: Phili)IJW l'io•t·lot. (9m). 09.00 Bl:TLLETÍ DE i\OTÍ- ClES 09.08 SELECCIÓ D E '\0\ ET~TS 18.00 GRA!\ !S J:'TEG R \LS LF.~ DE 11.\\ D\. \li.-u <·n Sol ' 1. ll oh Y\II:6. \ant') \i~olal'. "Sunc·ti Argl'nta. Catlwi'Ïnc Rol>bin. \lic·hud So·hurlt•. \Ju,tair 1\lilt••. Cut· i Urt¡uc••tra Tlw En~Ji,b Cout·t•r·t. Dir.: Trt'\<ll' Pinml<'k. (21lm). 1\)i,su ht·t•\ih Smwti Jonnui' olt• llo·o, lloh \.\.ll:7 ~·Petita nai~Mu tl'ur·~ut•~' . .ft·nnil't-~r Smith. ~up rnnu. J uhn So·nll. nt·gow. Cur· St. Jo hn\ Collt•g<'. C.urnh a·i d~t·. A•·utl••no y uf St. Dit·.: 1\tut·tin-in-tho·· Fi,• lol ~. Ct•or¡;t· Gut•,l. (20m I. \ IISSE 19.00 AL:\1 .\ N.\C l'n t••pui dc•~<tiuut n rHwur rt:\ i un· t•l.o.. ft'l~ ml-... rt·l'rt·~t·ota­ tiu, d<"l JlU-'Ill nu,.iral. Gtúú i "•lo•rc·aú <l'\),., Rubh••. 20.00 BLTLLETi O E NOTÍCIES I \ GEi\0 \ \ll!S ICAL 20.13 C\T \tl ' ' \ .nú;JCA: RECl LL DE 10 A..'\\S D'IIIST(ntl\ Rt•\i•ió eh•), pro¡,'T'alll<''· "'l'ai' i r·onrc•rt• mi'.; •i~nifïratiu~. \ L\ \I \l\ER.\ D'O\ II) J l\1()\T- LLOR. 22.UU AGEN lH. ;\JliSICAL 22.05 T J<:I\IPO I{ADA L' O BC DE CONCEHT ,. ,,.,.~i•trttt pet· Cntalunyu '1ít,io·a c•l <lin 17 dl' ¡:c·twt· tlt• 191!ï ol Pnluu dt· la \líhil'a Catulunn cic· Btll'l't'luna. H n 0\: Sunfnnia n. 31. "llorn•ignal''. RROTO\S: Cont•t•r·t po•t· u trmuhíl i m·qut·•tnt. 0\0R \K: Simfonia n. 8. op. 88. Hic-ardu Cu,o•ro. trombó. OrtJUl'-tra Simfimir·a ric• Barc..lonn i \uc·ional ¡),. Cataluma. Dir.: \Jit:u••l Í.ngt'l (;;,;.,.z ) Jartíno·l. :!3.30 :'\OCfLR:'. :'\fú,ic•n pt•r tu·nhur el rlia. p,.,.,,.,l1111·io'• u t•iu·ro•t• tl' \lfn•d Ct•la):t. Pro•-entació de Je, últmu•.o; no\ etal!> di'eogràfiqttl'• aparegndt•• al mo>rrnt. Espai patrm·inal p<'r Di>co- CusteUó. 10.00 BUTLLETÍ OE NOTÍ- e LES 10.08 CAPSA DE ~Il'SICA TX.\IKOYSKl: La tc>m¡w•tn, fu n tu.;ia oimfò nica op. 18 Or q ueott·a Sinúònica de l'URSS. Di r.: Evgeny Svetl a nov. (23m ). PL1\TTI: Sona ta per u flautll i ron tinu op. 3 n . 2. Bemhm·cl llühro. Raim·•~ Zippeding. Glr·n Wiloon. (12m). ,\iENDELSSO ill\: Quatre lieder pl'r a 11untre ~eus d'home, op. 75. Di<' Singphoniker. {10m). ST \:\FOHD: Simfonia n. 7. up. 121. Orquestrn dl' r('lster. Dir.: (28m). Handll'y. \ernun 'IOZART: Concert prr a pinnn i 151. orqne-tra n. Hí. K\ \ludimir A•hkenllZ). -olbta i director. Philharmonia Orche'itra. (Um). PAG.\.\lJ"\ 1: Sonata ¡Jt"r a ,·iolí i guitarra n. 6, op. 3. ltzhak Perlman. John \\11li;mb. (olm). LU\P(;--:\0\': Ha,hiRh. p<JPtnn simfònic odt•ntal op. 53. Orquestra Simfònica dc l' \ rnd~mia de l' URSS. Dir.: )evg<'ny Swtla nov. (Nm). fuUfE.\.U: El Tl'mplc de l a Gl òria, !ouito• unpt l'Strn l. Orqut~tra Bnrt'ocu Philarmonia. Dir.: Nicbola~ ;\l cGcgan. (3-!m). 13.13 ;\101\lENTS LÍRICS SULLf':-\¡~: ThP Sorceret·. opt••·eta en dos acte,. Dounlol :\dam•. David Palmer. Alnn St) lrr. Stanle) Riley. The D'Oyl) Carte Opera Chonl'. Ro) al Philhannonic Orr-he-tra. Dir.: Jsidore Godfrt•y. (85m). YERDI: I masnadit"ri. t'"-h'llcte.,. Go~tonP Giaioui. Bunoldo )[ario Zano•i. Limarilli. ;)far¡:berita Roberli. Cor i Orqut:',.t:rn del l\Iaggio :\Ju,icalí' Fion•ntino. Oir.: Gianandreo Ca\'azzeni. (22m). 15.00 BL'TLLETÍ D E NOTi- 01.00 HEP ERTOJU D E NIT DIMARTS, 21 DE GE· NEit DE 1997 07.00 L'OBEHTllHA J\I{I.;Ïr•n )H'I' I'UIIII'IIÇUI' d diu. Ho•t·nll ol'ultn·' )¡rr·n~ jll'l'hPIIIU<11'• po•t• .Jman \'he·"· lnc·lou butllo·tim. mfm·mutiu' i u¡:¡·ndl'' mu"'it·nl .... CiES I AGEND A ~lUSICAL 15.13 CAPSA DE l\IÚSICA DITTE RSDORF: Simfonia t·onrerta m pl.'t· n ,;oln. conlrobnix i orquestra. Lubomir l\luly. Fn:rnti>ek Posta. Orqut·•t ra d(' Dit'.: D1·oruk. Cambra Frnnt:isek Yajnar. (24m). BERW\LD: TI'Ïo nmh pianu n. 2. Uona Prnn~i. ~\ndra> Ki~s. 7 C•uhu Ont'IU}. (:!2m). \l'I SLI\ El Lf..: "imfunin 11 •1uotr•• "''"· Orc1uc••ln1 tic• Cumhru Suk. Dir.. .l uwf \ lru•h. I 15m). :\lFI"I \: "i•· Ol11f c·o,oJ.,u. mu•H'II cro• •l't'llU. Jc•opo••· \·~ant. nurrutlur. llt•11rit•th· Btmoll' llnu~t·n. ~oonpranu. su . . nnne Pt•r .. ..,nn. ltH"//.U"'uprunu. .lun Luntl. 11•unr. \1(•11\• \io•l·•·n. urpu. \lo·ndm•s ,¡..¡ Cu•· clt' I'Úpnn \uc·iunul llom•,n, On¡u¡••t•·u Su11fcini!ou \ulhnq~. Di1·.: Tanuí.s \l'lli. (:!lm). HOMAN: Suiu• l't'l' u l'llil'i•·i"mbullt. 2 . .Ju•c•plt P11)111'. ( l:lm). JANACEh.: Sinfuni••un. Ortlu•·~••·u Filhtu·mimit·n rlt• l .u• \n~t•lt•K. l)j¡•,: \nch·í• Pr!•\in. (2:hu) . .I.Ch. B \CI!: Quurtc·t Jll'l' u tluniH i l'lll'dn, 11p. li) n. a. Bt·ut l.u•·s.•n. Pt•tlrl' IO:Uwt•k. llc•n•·ik 01-.•n. Birthc• ll uh.1 Cfu;•lt'n"'"· (12m). llOC CEl EHI'\!: Cuut·c·rt pt'l' n linlonc·l'l i tn'clll'''tn• n. 10, G 111:\. Dtnit.l C:t•rin¡w•. Ort¡IH'•trn tlo• Cumhra dt• Piu.lua 1 tlt·l \ t'Cit'tu. Dir.: Hrunn C;tunumu. 122m). 111.011 Git\ '\S l'\TfGIUl$ I.E<; \IISSFS I> E ll \'t [)'\ Ct·lll'n•i•. ''\llll'i071'111'1'· lllt'"t'". llnh \.\11:11. Jt•nnift•r Smith. lldtm \\uu •. Rnlwrt li•ur. llo·nJumil1 lu,un. Cu1· St. Juhn'~ Cullc·¡.~•· , Cumhrirl¡:.l'. '\t•mll'mJ uf St. \1111'1Íil il1 ·thc•F'ic•llk I> i r.: {,¡•ur¡.w Gu•••t. (:l5nt). CO'\('¡.;RT t'nl'f'gi-tral pc•r C11tolu11~ 11 :'\lú•icu d cLu 1Y dl' julinl clt> 191)6 a In Plaça d..l Rl'i cic• Bort'donu. FESTI\ .U. D'EsTil (;REC 96. EL 'infFO'\JS. \IE I L.\ COBLA. Olm•- clt• GERJL\RD. C.\HLS, .\10:\TS \1 \ATGE. ROS \1 ;\RR \. BROTOSS, \'EYflRA. J.l.l. \IOR \l.ED:\ i OLTR..\. Ct•hla Snnt Jordi. Oir.: Jorcli f.t·Ón. S11h ador Brotons, Jt••Í" '¡•ntUI'R, Joan U ui' .\1oru.lrda i \lunuPI Oltra. (53m). :'!:Uo NOCTURN \lrí~it·a per u<·ubut· t•l •liu. Pre<;t•nladó a càrrl"c d'r\lfrc•rl Cduyu. OLOO REPERTORI DE l'iiT DIMECRES, 22 DE GE· NER DE 1997 Oí' .Oil L'OBERTCR.A :'\lú-ica per eomcn~ar .-1 cüa. Rl't·ull d'obn·- breu,- prt'•f'ntarll';, f>er Joan y¡,-e,. lnrlou butllt•tin- informatiu- i agrndt'mu~iral .... ,,, __ 11 147 19.00 GHANS INTf:JU>HETS \1 \U !liCI~ \NDBÍt VJVALDI: CorH't'l'l l"''' n ll'tJill(ll'lu, 1iolí, c•m•cln i hui' ¡•untinu H\ 518. lnnu Ht'CIIHI. \c·r~elr•m) of Sl. Martin-in tllt'· Fit•ltl~. Dir.: l'I. )lnrrinc•r·. (lOm). H\YDl\: Co11c•t•r1 ¡wr n tnrmpí'ta i orqut••tru 1'11 Do \1, Hoh. \ II¡::CI (Trun-.·r·ipr·itJ d1•l t·ont•t•rt pt•r u ol10i·). Orr¡tll'•tnt dt• Combrn Frun1 Li•tt dt• Budupt•,l. Dir: 1-ri¡:)t'' Sanclor. 122m). TELE\!\\'\: IU marx('s ht'riJiqut•• pt•r 8 II'OIIl(ll'tR i or¡n.tl'. Hr•d»i¡: Bill!ram. or1m•·· (15m). Tn·• nutlulc·•. El, Pl'tih c·t~11lnr~ dt• Saint ·l.aurt•nt. Dir: Frunçoi' ltuuht•r. (6m). 20.00 BliTJ.LF.TÍ UE I'IIOTÍClES I AGENDA ~tUSICAL. 20.J:i GRAN TEATRE DEL LI CEl : ANTOLOGI \ DE 150 AN\S D ' IJISTÒRIA Un prug¡·unou c·M~'I'Íl i Jll'f'kl'lltul pt•r H11¡.'t'l' \lit·r. 22.00 \GENUA .\JLSICAL 8 22.05 ELS NOSTilES C01\CERTS (}(J.IJO Bl.TILETÍ DE .:\OTÍ- CI ES ()l).08 SELECCIÓ DE !'iOVETATS Pre.,entadó de lt·< últíme, D0\1'· tul• tli•c·o¡,rràfit¡uc•o apar.-~udc•, al mercat. E-p11i patrorinot per Diwo' Ca>tclló. LO.OO BUTLLETÍ DE :\OTICIES 10.08 C..\.PSA DE 'lÚSICA \L\.l\CI'\ELLJ: CIPopatra. mú•ira d't'•cena. Orqu ..-tru 'iot·ionaJ Wannia. Dir. : Sihano Frontalini. I ~m¡. ABEL: Trio en Fa )I per a dne. flautt>• traVt''•l're• i baix tootinu La Sta~ont•. (9m). YRA:'\ICK1: Simfonia en Re :'\1. op. 36. OrquP•lrn dP Cambra D1orak. Dir.: Bohumil Gregor. (29m). R \\rEAt:: In ronn•rlf·ndo. Soli,¡.,-. Cor i Orqur>tra <11' lo Capt'lla Rt•ial de Parí •. Dir.: P. Ilerrt>wegbe. (2-Im ). SCHUBERT: Quartet dl' corda n. I. D 18. Quartl't Melos. 118m). Ll'l LE\ (d jo\·e): Oherturu d .. "ThP Dut'nna'', Orqut'stra Tlw Parlt·y of ln st•·unwnL>. Dil'.: Paul Nic hol•on. (6m). REINECf..E: Conf·l'rt pl'r a piu no i ot·t¡uc••IJ'U n. 2, op. 120. Gt•ra ld Rol,L,in,. Orque,tra dl' l'òpe1·a dl' \Iontl.'· Carlo. Dir.: Edouard van Rf'moort!'l. (26m). l:i.OO 'TÚSICA VOCAL ( HEHllll\1 : Ht·t¡uic•rn 1'11 do nu•nor. \nthru-.ian Singt·r~. Urc¡ut>-tra PlnllwnnlllliU. Dir.: Hin·arclu \luti. ( 11Jm ). :\1 \11I.~. H : Dt·• lo.nnlll'n \\unch•rlmrn tEl Ccll'n clt· L' \hundimc·inl. 1:! D~e•lru·h Dit••kau. hudtcm Onllll'•lra Filhunnionic•u dt• Ht•rlin. Di•·.: l>unll'l Bnn·nlmim.( ISm). BULl -\ \(,1• H: l.c·, "'rí•nt•,, \mu11clu f'itt. 'llJirnnn. Tlw '\¡•\\ l.onclun Chumlll'r Uwir. \n<ll'l'\\ Ball, pionu. l>1r.: Jnnw' \\11nd. ((un). 15.0!1 IHITLLETÍ BE NOTÍCIES l AGENU \ MUSICAL 15.1 :i CAPSA HE 111l1SICA S \l"iT S \E'IS: Simfuniu Pn Lo \1. Onluc•,t•·n \ni'Í11nnl cl1• I'UHTF. llir.. Jc•un 'lurtinon. (25m ). D \\!li: (,lninlt•t tic• >t'ni up. :í(l u. I. ()uintc·l dt ~e·nt .\c·uclc~miu. ( 15m). D\'OR \K: Dunilri, olu·rtura. On¡uc·•tro Filhannòniru E-lo1 ur u dt· K•J•it·1•. Uir.: Holwrt "itul1ko"k) . (l:im l. STR \\ J\-;IJ: ~uih· Pulc·iuc·llu. Ort1uc••tru dl' C:unhru .\n::lc·-a. Dir.: \. <:il••un. (:!:im). R \CH: ''Gt·· tlC'11kl'. llc·rr .,¡.. c·, un• ¡;t•brt~ I Pt•n•¡~. "c'n\l•r. c·cu11 t••tc•m ). •·antulli upitnifu U\\\ 217. Jllhonnu K•r-111\\•k). Kui "''"c•l. Phillip l.un¡:,ft:l». .\l•ft•ldPI' \ okulc·n-•·mhlt•. ~ll·inttu· Burnl'k Brc•mt·n. l>ir.: \\ olf,wn¡; Ht·! lric·h. 116m t. \.OST\h.O\ IT\: llumlc•l, mrí,it•u dc· In pd·líc•ulu. op. l16u. Oc·c¡uc••tra Filhnr mimira ~nrionul. Dir.: Bt'l'nnrd l!t•rrmunn. (21m ). HO'\ P ORTI: lll\l'llricí op. lO 11. :i. Rn¡!l'r Elmi~c'l'. \inlí . .\lic•hc•liut• '\fitr·o ni. <•1,1\il·i·mloal. (llm ) lt \\ IJ\!: Conr1•rt 111'1' u 111'!!111', Hoh. :\\lli: 111. \rn•t ..rclnm Barmpw On-ho•-tru . Suli-tu 1 clirt·rtnr: l'no Kunpman . ( l:'!m ). SC!Il J\f \\\: Ban.:-;,,..111'11 l" ra '"""" a <¡uatr•· man- . "l'· 109. Ht't·tor \lnrl'nu 1 :'iurllt'rlu Cupt·lli . (29m¡. 18.00 GR \.'iS 1"\TEGR.\I..S I.h \JJS:-1;!:- DI- li\'\ 0'\. ll'lll(lnro• lu·lli "f'uu hnm~--c·~. li nh XX 11:9. Ju<lith Bh·¡:t•n , •coprunu. Brigillt' fu•-luwnclt•r. runtruh. Cinc·~ H. .\h11•jli, lt·nnr. llan' <.,oti n. boix. Cnr i Or<¡n••'l ru Simf1\ni1·u do• Iu Hàdiu cio• Bu1it•rn. Dir.: Lt•onor.J H1•m•t ..iu. (· llim). \11--a np. 26. Jo~t' Orr¡m·•tru Simf{¡n.ira de Cataluny o. Uir.: Jo-ep Pon.". (10m). 'IARTI'\ L: Trio pt'r a llanta. 1iolom·d piano. Trio Art. 119m). 20.00 BUTLLETÍ DE 1\0TÍCIES I AGE:\DA \rt;SICAL :'!11.13 SCHl'BERT: 200 ANYS 22.00 AGENDA ~Jl.SICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CO~CERT t>m·egi8tt·at pt'r Cata lunya .\fú,;ru t'I dia 10 d'ngo>t cfp 1996 a l'Auditori Puu C:a~a l• ,J'El Yendrdl. >.'1 FESTI\'AL I:\TERNACIOY-\L DE i\IÜHCA PAT CASALS. TliRI'í .\: Poema en forma t.l(' t'nlwiunes. '\OBRE: De-afío :\..\...\.li. :'iT!'i: Canriont'-- populart''· F-\1 L-\: Cuatro dan:r:n•. Tu, ojillo- negros. Siete l.'anc-iont'' populnrl',;. 'loun¡;- Ree Kim. •nprnno. ConJunto lhi'rit·o tlt• \ïulom·hi'Jo,. f.lia, Arízrurrn. (79m). 23.30 :-.ocn ns :\fú,icu p!'r a cnhnr t>l clirt. P1'P•I'I1tacici a r àrrl't' d' \lfrl'd Cda)U. 01.00 REPERTORI DE :'IIT DUOUS, 23 DE GENER DE 1997 07.00 L'OBERTlJR.A Mú•ic•a per rumenc;11r l'I tlw. RecuU t.l'ohre> brt•u• pn••t•nla· dt·s per .Iuan \1w;;. lul'luu llUt llt•tin' inforrnutilc- i a¡~c•ncll•" •nu ... it'al.;. 09.00 BLTLLETÍ DE .'liOTÍCIES O<l.08 SELECCIÓ DE NOVE- TATS Prl'•l'ntació tit' li'• últim,-.. no, etat:- di,cl1gràfiqu~"> aparl'¡.'lldl', 11l 11wrc:-ot. E,pai patrocinat pn Di·t·o, Ca.-teDó. 111 19.00 1\0liS 11\TÈRPliETS \fOZ \HT: Son uur Jll't' u f"""" K \ 175. \lha \r•ntw·a. (12m). RA\ EL: Tti¡:urw, ¡rc·r u \inlí i piano. Hu.uriu Jlc•rnú11tiPz. \lar \ld.un·. !26rnl. \IE:'IUELS :-Oil'\': OlwrlUI'U Lt·~ lli·hritlc,. 10.00 BLTLLETÍ DE NOTÍ- CIES 10.08 CAP SA DE MÚSICA BERUOZ: !:lcène llfroït¡uf' (La Révolutivn Grl!cque¡. r•ontatu. Ruu d van dt•r· .\lt•t•r. Licuw1• Vissc•t·. Cor i Orqut••t•·o Simf¡)¡yic:-u de la Ràdio Ilnlandcda. Di1·.: Jc•a11 l"ournt't. (21m). FL\LA: Col1<'11rt ¡>fr a obuè i orque<lra t•n Si h M. fngo Goritzki. oboè. Orc(UI•strn Filharmònica dt' Cumbru Pnluní' .. a. Dir.: Wojcierh RujMki. (20m). R \KII'l \ "\li\OV: Simfonin n. I. nJ•· J:i. Oro¡uc•,Lru tiPI Co111·rrt¡,whmm. Dir: \1ntlímir \•hkc·nnz). ( l:!rn ). C \STFl LO: Sunatu "\nnn ò :i. \fu,ic·uli•dw Compui!IH')· (8 m). J.\.ST\.\IJTZ.: ( :conrc·rt JIC'r n uqnw o or<iu•·•lru n. I t•n Rt• \(. All'na \o••t•líc . Ort¡ut••tnl clt• Camhra Dvnruk. \ huluun· \ ult•k. ( l ï 111). :,.\l'iT-S \E;'~. S: Quartt·t dt• t·oc·tln n. I, Op. 112. Quurlt•t Dau~nrt•il (:!8m). HEUEL: Eh. t•lt•nwnt~. Lt•s Mu~i•·it·n~ du Lou' rr. Uio·.: 1\1111'1' Miuko"~ki. (21m). 18.00 GRANS INTEGRALS 10.08 CAPSA DE \1(SICA }DSSES DE H .\1D:X. \1i•~a Suocti Bernartli ~nn Offido ·'Heiligme'•e". Solistrh vocub. Coral franco-nlemun,-a de P nrio;. Orquehtru Jean Dir: Goozalh. F'rançois Beroard LaDement. (38m). Sunfunia n. 3. Orqu,.,to·a ~E,c·andontl\ a". Philhurmimirn btotnl u b.to-ic·t>. Dtr.: \tlriun Lt•o¡u•r. (39m ). \IOZ \HT: Cun¡·t·r·t rwr u 'iulí. piano i lll''l"'"•lt·n. K \o 315f ( t't'l·on~ll·nct JH'r Ph. \\ïllcy ). l onn Rt'll\\11, llowunl Sh!'Ut')· .\cudt•m) of St. \furtin-in-tlli'Fit•ltls. Dic·.: lmul Bc·own. (26m). 1\rEI.SE:\: PrinHI\t'I'U u rlllll'll. up. '12. \,u Uü"•o·~tum. h.jl'll Mn¡.:un~ Snncl"'" Pc•r lloyt'l'. T,iun(•n Ekduhl. Aouh·,;n~ Tbor~. Cor rlt• Iu IUuliu S ut•c·u. Cm· tic• ti'E.uu·ulm. Ül.'tlnt•sLt·u uoi~ Simft'mirn olc• In lll11lin S uel'lc. Sulnnt•n. EKu Pt•kko Dic·.: {lïm). CAM IHN I: Quinlt•t l'cm· l't'l'lun t up. 1 n. 2. ()uintt·t LES 19.00 Pfu~TAGRMIA Programa dc divulgal'ió ncu,it·ul. Guió i reulitzarió: Pen• Bur{,s i Àlex Roblr;:. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- CIES I AGENDA MUSICAL J:i.OO l\1ÚSJCA ANTif;A 20.13 "A LA l\1ANERA OE...." Fl'X: St•n•nutu u U. Cnowt•IIIUN '\•lt.-ic·u~ clt• Vit•nu. Oio·.: Niko (3lm). Jlurnouc·ourt. !nu• \IUSIC:A DE L.\ COHT DE DCnf DJ'ilS: Qunll'l' I'UIItÏga• el' amor. Puulllilli•·t·. '''"i elirc••·rió . .\luq¡c·it•l 'lïndt·mcuc-, 'it>lln. Tht•ntn• uf \ 'coi•·••,, (:!lm). l.\ "\01:\'1: Gin\ im• \a¡¡ha. \mor c·'al luu •U¡:t•llo. \Juia J'unit•n . (9m). 8. n. Smtt· RlQliER: Compognir \lt·dinolt•. (I hn). 1-'RESCOB \LI>l : Quutrt> "Cnnznni" in•lrllllll'ntal.. 11 rt'alrtl allu \!oein. (15m). \..\R \\ \ ) BRL.\ \ · O ut•• pe•t·t·•· Jo•Í• Lui• Gnnzíclt•t Uo·iol, nr¡.'\11'. (l:!m). Un com'i da l ens )I l'O po ba i comento lamÍisiea lflW li ug•·ntla. Cui4 i presentació de Jonn Vivc•. Po·odurrió dc Dolor• llm.que•l•. 15.00 I.HITLl.f:TÍ HE NOTÍCU~ I AGENDA \JtiSICAL 15. 13 CAPSA UE MlÍSl<.:A NER llf).\: Conc•e•rt pt•r u trom ¡wtu, c·c)l'(lu i c·untinu, t•n Mi h l\1. Ludwig C!ltt iH. Kummc•rm·dw•lt·t· Uc•l'lín. Dir·.: llut·tnul Hot•nt·hc·n. (llim). PI\ IS! El LO: ~li"u tll'futll'tnruru. Dunit>la Dt••·i. Cunnt•n Gmw'tlt•z. Puolo Burhut•mt. C:ior¡!iu Tuclt·n. <.ur dc· Camlont dc• Iu l uiwr•itut dc• Orcru•·•tru olt•l Curuhritl;:t·. Ft••Lhul ,¡,. \lartinu Fruowu. Uir.: \IIH'rto Zt•eltla. (57m). Dl K \S : \'uriudnn•. inlt·rlucli i fintd. Mthr·· un tt·mu tl•• Hum,.uu. .Jo·an liullt'uu , piano. !l im). RECTIIO\ I \ Simfnniu n. 2, op. :~11. Orcru•••tru dt•l St•¡¡lt' X\'111. l>ir.: Fr·uo" Brll¡:;¡t·n. (;j;!m¡. \ IY\LDI: Cmw••rt pt>r a ~colu tl'onult', rnnlu i l'tHllinu, ll\ :Na. Lúklló Búrsuny. Üt'([llt'~to·n Òt• Cumht·u Frunt Lis7.t dt· Bwlnpt~st. Dir.: Jíucus Jlollu.(lOm). MENDI~LSSOJIN: "Vurn llimmt•l llcwh'', c•unlllla NH'Ill. (),., •.,,ltwt· Kt·¡·u~chur. Drt•sdnc•o· Phillucnmmit•. Dir. Martin Fl lhui~. I 15m). HUBJNSTEI ~: Fo•rumur·,, mc'o sic·u ell' IHlllt•t. Oo·cp~t••to·u Simfclni¡·u Estutul Hu--n . Dir.: l ~o•· GuluvrllÏn. (18m). 22.00 AGE!\'DA 'fLSICAL 22.05 E1~5 :\'OSTRES CO~­ CERTS CO:\ CERT eoregi!!trat P~''' Catalunya )fús:it·a el diu 13 dl' •rtemhrt! de 1996 al Palau de In )fú•ica Catalana de Barcdona. CO"\CERT Fl~AL DE LES XX..\.1 JORl\A.DES Jl'liTERNACIONALS DE CANT COH \L D\ORAK: )lisoa t'o t'e m. DIVERSOS DE OBRES AUTORS. Vocal dd Àngel. The Mm-ian Cboir. Charuht•r Chuir Rut~. Cot· Aradèmic dt· r~nza. Cantaic·os dc la FCEC. Dio·.: RobN·t Suncl. (105m ) 2~.30 NOCTURN Mú,icu per lll'ubar l'I dia. Prl'•l'ntació n còrrl'c d ' \lfrNI Ct'laya. 01.00 REPERTORI DE ::'nT DIVENDRES, 24 GENER DE 1997 DE 07.00 L'OBERTURA pt•r començar el dia . RI'<'UÜ d'obre;; breus pre.,eolo dl•, p('r Joan Vh·e!<. Inclou hutIIPtins informatius i agentlc• \lú~iru mu~ic·als. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- ( 0\\ F"\: Bl'i~c·iuldi. (!Rm). 'I'ELE\L\~N: Ohl't'tut·u Sn ili• pe• o• u ehu•s Ouut~s traH·~~oo.t•t·p~, fu~tlt. tt·on1p.a ~ rortln i c·ontinu. T\~'\ 55:()2~. Comt•ruto Kêiln . Dit·.: \tic•hnt•l St•hnc·iclt·r·. (22 m). llEKI'IIO\'E:\: \uc·inrinn• llc•rniru. up. :~5. Lonil Gilt·l,, pinnu. (25m ). \1 \'iEK: •wrt•nu tu t•n rt• #. Collt•¡...jum \lu•wnm Pru;¡cn>c. (l:>m ). 13.(KJ M{SJCS DE CATALl:'l"<T\ HEGEH: Sunutu pt•r a \ioln i pinnn, op. 107. Puul Coo•tt•.sc. •\ ngt•l Solt•o·. ¡:{2m). Gl'I:'{.JOAN: ll nmmu~t· u Curmcn •\onnyu. Pt•rcu,.inn~ tlt• Bur·c•t•lunu. Dír.: Xuvio•o· .TntHIUÍn. (ltlm). BACil: S ultt• Jll't' u violune•t•l n. ;;, UWV 1011. Lluí~ Clnrt•t. (22m) . TH I\[)[CI ON \L: E l H•Htunwnt ri' \om•liu . Mnnt••·o·o·nt Figtwrns. Ln f.upt'llo H••iol tlt· Cntnlun)n. Dir.: Dir.: j,,.,¡¡ Snvull. ( 18m). BORHÀS: Si11 I''IIHii, , up. 76. Tt•re·~n llotTÒ•. piu no. ( 16m). 15.00 Bl'TLLETÍ OE i\OTÍ(.[ES I AGEr\ DA 'll SICAL 15.13 EL Ol\ UE l.'OIE:"'T Pro~rumut·ió rt·alitwtla a purllr tic> J,., pt•tidon• t¡tw ,.¡, no,trl'oit•nh hun fc•t ol t·onte•tudor dt> Cntnlunyo \1chira , tt-1. 202 35 35. 22.00 AGEND\ \H TS ICAL ColES DISSA.Bn, 25 DE GE· NER DE 1997 07.00 L'OBERTL'RA ~lú•it·a per començar t'I diu. Uc,·ttll d'obre, brt>u> pn·-rotu· per Pilar Subiru . d~, 09.00 MÍ'SICA P ER A COBL\ C0;\1\-.\LABERT: 1hs Giruot>s Enyorades. surdnna. Cobla Ciutat dr Girona. (6m). GIL I ~lE\rBRADO: l.;n 11in n Mont suite J>t'Of.;t'tt •ntitira . ~ct~rul, Cobla Ln Principul dl' Lu Bisbul. Oit·.: FI'Ul\t'('SC cu~~ú. (15m). CATALÀ: Pl'irnavt'l'<l g~util. Cobla 1\footgl'in•. (4m) . CREVER: Cnando \udvu o tu Judo. bolero. CnlJln Mcditcn·o·imin. Oio·: Jordi León. (3m). TRADICION\LS OA.l\SES CATALANES: La Goln de Snnt Cobla Cumpdcviinul. Jordi. Oir.: Jordi Lt'ón. (6m). C.\..'iÇOl\S POPGLARS CATALA:\ES: Dintre el hc>-r. \ :\IoniM' rrat. Orfeó dr Sant,, Cobla Sant Jordi. Oir.: Jordi León. (8m). 10.00 PENTAGILUL\ lll'petirió dt•l p•·ogrnmn ernè• t•l clijou>. 11.00 EL DL\. DE L'OIEl'iT Progt·amació rt'alitzmln n pnrth· dt• les petirion¡¡ qut• els no~tl't'' oients han fet ni conte~tador dt' Cntnlunya MÍlilica, tel. 202 35 35. 20.00 L'ÀUOIOVTSUAL Un progt·nma rl'Àlex Gorinn. 22.00 CRANS OBRES J\JYSLlVECEK: Abramo t•tl l Hut·t·o, oo·atori ('o tlue< pnriH. Tntionn \1adimir Dolt•zul. h.oro' iua. H}e Jin Kim. l vunu Cor )1ixt Kiihn. Czuko' SiJúonil.'lla de Pragn. Dir.: hou Parí.k. (142m). a. 23.30 NOCTh'R~ \lchicn per ncnbar el dia. Prc,t•ntadó u càrrec dt' \l aró Jnné. 01.00 REPERTORI DE NIT DIUMENGE, 26 GENER DE 1997 DE 22.05 COI'ICEHT IW•GINARI 09.08 SELECCIÓ DE NOVE- TATS Pl'!•sentac•ió ric les úllimcN novrtats dibcO~t·àfi.ques apat·t•gudi'K oti m!'c·cnt. Espai ¡wtt·of'innl fH't' Disco;, CasteUó. Cuiú i Hc•lt•¡·,·ii'~: Huionon Colnnwr i .lnnn ViVI'h. 23.30 NOCTURN l'"'' llt'llhar t•l din. Mcí.it•u Pt'I'M'nliiC'iÓ o e'Ul'l't't' d'Alft·t'(l CPluyo. 10.00 BlTLLETÍ DE 1'\0TÍ- CIES 01.00 REPEHTOR J DE ~ IT. 07.00 L' OBERTUIL\ M{csi<'a per començar d rlin. Rec·ull d'obres ln·cus prt•oenluclrs per Pilt\1' Suhirà. 09.00 MÚSIQUES MÍSTIQUES MOZ.\RT: J\fusn lon¡m. 1-.\ 26:!. Cloudia Barh. 1\Iechthil•l St·huht•rt. Cbrieto¡>h Pr~gnr· 9 dio·n. I nam.-Jo•o.f So•li¡¡. Kiilno·r Kanmlt•rt·hur. Lulla•¡tium Cnrlll•iununr. Dar : l'o•lt•r· \o•umnnn. (:iUm ). SZ) \I \\0\\ ">K 1: -.auhut \luto•r. np. :;:¡_ Elzhit'IU 'i tm} tkn. Mtprnnn. llnn·nt•t• QuiHII', 1111'//U 'II(II'UIItl. J ohn ( :onrwll. hui,. Con i On¡nP•lrn Simfunit·u olt· In Ciutul do• Uinnm¡.:lnun llir.: Sim11n Huttl ... (:!:1m¡. llEI \l. \\DE: MiM·n·r ... S :!i. l.onoln P t•r·illo. l'u tri/in l\.1wllu . llm;nnl Cnuok. C:or i Or·que•tr·n oh• Iu Chn¡wllo· Hnprl o•. l>io·.: l'hihppt• llt•r·o't''"'IIIH' . (:Jjm ). SC IIU BEH'I': Tuntum Eq~u o·r1 1\Ji h 111. 1Jii2 . Ft•lling, Nopruuu. •\ • tt·i tl l'iiJ.t•o•l.c•o", t'tllttr·ult. Ekkt•hna·d \\u¡:uo•r, to•nm·. Koo·lllo•inz So·hmit•dt·r·, lruÏ\ . Cur· cio• Iu rúoliu d1· llo•l'lin . Orcpw•to·n Simfuuio•u olt• In ..tuliu dt• Bt·l'lin. l>it·.: llu·trio·h Kuutlw. (fun). n. e;;"''" I 1.00 TR \Mi'\JISSIÓ E~ DIRECTE DE L \ \USS.\ COl\\ Et'.Tl \L m:-; UEL \IOl\K'iTIR DE \10\T~EIUl\T 1:!.30 \J>ERITil \ll SICAL 1.>.00"\ U :\1 \ 1\ER..\ DE... :· Ro·¡wtio•iil olo•l pt·n(.'1'nmtt o•mò•, el olijou• ui H•pn•. l ï.OO TEJ\lPOIL\DA D'ÒPE- RA DE C:ATAL Ll\ YA Ml:SICA HOSS INI : Muunwttu Se•·ondo (Pdnwr t'llrt'AÏstr·u•nt•ut mun dini ) . .Iu tu• Andt•t'"'>n. 1\lnr¡;nrilu Zimnu•rnHllltl. Enlt'olu Pulnl'io. Sn uuu•l llnnlt'y. Lnuo·o•nço• Dui<•. •\mlll'oHiu u O¡~t·r·u C luu'th. Philhurnwniu Ort•ht••lf•tl. Oio·.: Clourlio So·imont•. {11\lm ). 09.00 B UTLLETÍ DE \'OTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE ~0\'E­ T\TS Pr.. -entari(> dP li'• últirnP• 11111 P· tnt• di;c·n~iifique; apun•¡:mlt.., al nwrcnt. E;;pai palrorinat per Di-t·n• Ca•telló. lO.ttO BUTLLETÍ DE .'\OTÍCIES 10.08 CAPSA DE MÚSICA BOROOIN: Simfonia n. 2 "'Èpiru". Orc¡uo''ll'O Simfitnic·u rlt• I'Arndt-min dt> I'E~tat olt• l'URSS. Dir.: E'¡,.'uo•ni Swtlu ncn . (31m).l\'10Z-\RT: Si• 1arin !'Ïon< per u ' 'iolí i piano. K' 360. I. Perlman. D. Baro•nhnim. ! I lm). DEBt;SSY: El fill pròdig. .fe•s)e Xorman. J o.ep Can~ru,, Dil'tr·ido Fi~rlu·r-Dit'•kau. Cor i Orquc•Lra de Ja Ràdio de Stutt((llrL Dir.: Gar~ Bertini. (35m¡. BEETHO\ EX: CoocN·t pt•r a piano i Ort]UI'•tra o. I. op. 1:;. :\lauriún Pollini. On1u~·lno Filharmònit·a de Berlin. Dir.: Cloudin Ahhadu. (3-;'m). DE\'IE:\:'iE: Simfonia ronro•rtant per a fluuta. t•hol>. fagot. tr·ompu i on¡ut'~lra n. :!. Bt•rnard Chapron. flauta. Jean \lirho>l Penot. obut-. Gillwrt \udin . fagot. Danic•l Catulannlli. trompa. Ür<.[UP•t ra do• Cambra n... rnard CulmPI. Dir.: Bernard Culm.-.1. (2-Im). CRl'SE LL: Conc~rt p~r a durinrt i on¡ut:otra n. 1. up. l. Tlwa King. Or·que,tra Simfònira de Lunolt-es. Dir·.: Al un Frano·o~. (22m). 13.00 )fÍ'SICA DEL SEGLE 20.00 SELECCIÓ Ut: JAZZ l'ro¡tramu dt•dkut o la rnío•io·n olt· ju1.7 umh guití d' \I bat \lullofr,;. :!2.00 LA \ J(SU';.\ \ DEBAT Programo u l'o•ntnrn tlt· tt•mt•, mu•io·nl• clïutl'rÒ',, rt•nlit7nt nmh Iu rnl·loLnrut·in oid Ctm•t•U Cutulà dt• In \l ío•it'll. 23.30 NOCTl' ltl\ )lír,iru IH'r nruhur· t•l diu. Pro•,;rntno•iú u c·ur-rt•t• tir Mur·ó Jun~. 01.00 REPEUTOIU OE 1\ IT DILLUNS, 27 DE GE· NER DE 1997 07.00 I}OJU: RTURA 10 1\1 Ú'>it•u Jll'r o•nntt•nçur o• I diu. Rt·t•ull d'ulw•·~ hrPu, P''""'nlades per .Jnon \ht'•. Irwlou but liftin• infonnutiu' i a¡;endr• mu ..irul~. xx DVTrLLELX: Simfonia n. :!. "U. douhle". Orc¡UP•tra clt> Pari,. Dir: Daniel Bart·ohoim. !28m). \\ALTO\: CnnN>r1 P"r a viulonr.-1 i orque.tr-.J. Yo-Yo :\la. Or·q ue>tra ::iimfònira dl' Londre •. Dir.: Andro! Pn-,in. 130m}. HOXEGGER: Conl-erto da Camt•ra. Jo-ef J.-.línPk. flauta. Jiri Kaniak. roro an;:lf'... Orqm•;,tra de Cambra dt· Pra;:a. Oir.: Franti<l'k \ajnar. (:!Om). kOD \LY: Tarda d'E,tiu. On¡uestra Filharmòniru de Butl upe"t. Dir.: Zoltan Kndal}. (20m). RUBBR.\: Canluto Pa,toral per a L!'nnr.flnuta, vio loneel i elavio•t-mhnl, op. 62. Tony Bouté. Barharu Harhao·h. Honita Boyd. Pamda Fntnll' (7 m). .I\\ \!'EK: Dun~t·· Lal"inn<''· On¡ut•,tru Filhormúuira dt• Bnw. Uir.: Franti•t•k Jilt•k. (:!lm¡. OCKU..HE\1: Fur• •t·ult·mo•nt c·conlrt• ,.,.. Tlw \lr·tlit•lal En-.•mhlc• nf London. Dir.: Pt'tt·r Da\it•• 1 Timnth) Da,it••. (8m). \IEI -.F'\: Simfcmiu n. 5. Op. 50. Oro¡m•,ll·u Suufi'mit·u tlt' Gtitt•hnrg. Dir.: \I pon~-\\ hun Cln111~. (;!:~m¡. OFFE\'B \ CII: Primt•o·u Mlilt· l'l'l' 11 du> 1 iolon•·c·l•. up. :i 1. Hnluntl Pitloux i Etit•nrw P c·o·lrll'tl. (:!Onr). \!OZA RT: Cnrwl'o'l pt•r· 11 piano i orqu•·~trn n . :!5, K\ 503. Philltuo·mocnia Or·t•lto••tra. StJii,tu i dir·c•t'ltH': Vlnolítuio· \ • hko•nuzy. (:i2rn). ELG \H: Tlw Wnntl uf ) nut h , oui tl' n. I op. lu. Út'lllll',ll'll dt• l'l 'I••····· Dit·.: R. Thunr•on. {:!Um). SCIII I"AI\ '1: Dirhtt•rlio·ht', up. 18. ll o•rmann Pr~y. huritun. I.t•tmurd Hukun•un. piuno. Olm). 18.011 Gll\r\S 1'\TEGR.\LS LE" \liS" ES DE 11 n 0\ \lr,.u 111 unJl,u•tii•. H oh. \\11:11 "\li.-u \c·l·on". fl'lit·ity I..utt. Carnh n \\ atl.in•on. \lalclwy u lla•i•··· l>u11cl ~ÏI•nn­ J ohn-un. Tllt' 1-.n¡:li-h Cunl'<'rt Choir. Tlu- En¡:li•h Cun!"t'rl. Dir.: Tro·1nr f'innnt·k. ¡1:1m). 19.110 .\L\1 \'\ .\C tfn I'•Jllli tlt••tÍIIUI U I'HII'IIr e·l"" f•· l" mt•s n·pr•A"'t.. ntn ~ tiu• do•l p!lNII rnu•it•ul. (;uiil i .c•h••·l'iu d' \it·' Hohll',. r~\ iur,• 211.0(1 Bl'TLLETÍ DE NOTÍ- CIES I \GENIM i\HISICAL :!0.1:1 C:.\TALll'iY,\ 1\lÍ'SJCA: RE(l LL UE I O \!\\S U'HlSTÒfUA Rt-\ i .. i(t tJpJ.., prugrauw..,. '~"'pn i~ i o·otn•·<'rt• mi·, •i:milit·tttiu•. CO'\ C:ERT o·nrt·l!i·trut p•·•· Gutulunyu \lú•i•·u c•l olíu I d'o•·tultro • rlo· J<)<JI ol l'nlan do• lo \hi•Ï<'a Catalana. C!"oto·nnri de J'Orfc•i• Català. Olm·• el!' CERE- R OU., \ JOL\. Jt 1.1 \. ( \S\- :\0\'ES i !:iCIIL BE In t•ntn• d'ahrt••. f:.,·ulunia tlo• \l nnl""t·rruL Jnun <:u ... nJ..... nq:ut'". \ïn•nç Pr un;;., piu nu. Dir.: l f'l'nt•u Sa¡:arrn. (i2m¡. "úsit'a pPr orahor l'I elia . a càrn•c d',\lfr.,d Pr~>entució C.elu~a. Ol.OO REPERTORI DE :'iiT DIMAR1'S, 28 DE GE· NER DE 1997 07.00 L'OBERTl:JL\ \líi'ica per començar· el elia. Hecull d'obrP>i brl'l" Jll'l''<'llllldc·• per J oan Vh-c•. Inclou lmtlit'tinb infnr·matiu;, i ugt-nd•·• mu~iral•. UIJ.OO BUTLLETÍ I)E NOTÍ- CIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Pre•enlut·ib dt• ¡,., últinws DO\'t'tats diM'ogràfique> apur!'gndP• ui men·at. E.pai putrocinut ¡wr Di•cO• Ca•telló. 10.00 Bl!LLETÍ DE XOTÍC I ES 10.08 CAPS\ DE \QSIC\ R.STR-\L'SS: Suitt' de Dan-.··· •obri' pe<'l'• df• Cnu¡wrin. Orqu<''tra Siuúònicu d<•l .\ll'trnpotitan dc• T•iquio. Dir.: H irn.hi \\nkn·u~<i. (30m). ECKART: B<'utu• lllr. pm·ma ,imfònic. On¡ue•lnt Sinúòuira tl!' la Ràdio T\ tle \Joldu,ia. Dir.: Christiun Flon•a. (19m¡. Q'L IJ'iTZ: Conrer·t pt>r u fiu u tu i orqu.-.,lra en Sol. J - P. Rumpnl. Ordrrolra Antic1ua Mu•i<·a. Di o·.: J . Huuh•Pl. (l8ml. UC:CELUNI: ~·sonutu Vi~.wsirno Quintu''. Prima'. ""•mata \ïge·ima "Sonato '\una-. Tlw \n·utlian \radt•my. Oir.: i\irhnla .. .\lt'Go•¡:an. (15m¡. ELG.\R: \ ariaeinn• Enigma, up. :~li. Orc¡ue.tra Simfimira dP .\irugu. Dir.: C..or¡! Solti. (:!9m). i\EDBAL: A.nclt'r-.f'n, Lullet (t''tru!"1<"). Orque~tra d" Camhru DYorak. Dir.: \liro•lu' Homolka. (22m). J.Ch.B.\CH: Trio amb piuoo op. 2 u. 2. Tri•• 1';'90. (8m). \IF.:\DF.LSSOII~: Simfonia per u rorda n. -;'. Orqu..,tra de Cambra \uglt''ll. Dir.: \\ïlliarn Bou~btun. (l!Jm). 13.13 ~IO~IEl\TS LÍRICS 22.!15 EL."l 1\0STitES CONCERTS 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES l AGENDA l\fl'SI CAL C.O'iChHT t•nn·¡ci~u·ut I"''' Cntnlun)n \lií•ic·n t•l olia 7 ,¡.. nnn•mlu·l' olt• ]<)1)6 al Snló dí" Ct•nt ,¡,. r \junllliTI('Dl d.-. Ruro-t•lunu. Cic·ll' SuliHt•a dt• l'O BC. nt·.ETIIO\ Et'.: SeptPt op. 20. "ioli•tl'• .¡,. I'OCB. ( l:!rn). 15.13 CAPSA DE Jri;Sl CA 23.311 l'\OCTlJR..'\ OFFEJ\'BACH: Gt>nl'\-ihl' elt• Bro,·an t , òpera huffu c·n u·~~ no·tc'i. Annik Simun. 1\lnnic¡uo• Stiot. llerm•rd Plantr). Ht•n Í' Tt'ITI\s~on. '\1ir hd F'au('h~)· On¡ul'~lra lh-ica tle la Ratllo TV Fruncesa. Dir.: ~torc..l Cnriv~n. (111m). 15.00 BUTLLETÍ DE 1\0TÍ. CIES l AGEi'iDA )IUSJCAL • 15.13 C.\PS.\ DE \IÚilCA T\'\EIE\: Simfonia n. 2. t•n Si h ". Grnn Or<pH'•II'a Snnfònira dt· Iu TH\ el•· I'L HSS. Oir.: \ lndimit· F,..¡.,_.,.¡,.,. (:i2m ). KR.\l S· Quinh•t umh Oanta. \ B 181 "Qnint••t clo• \ït'IIU ... L<•tut \'\o•nmn . .lu np ~whr;;dt>r. P!'r Snmlldt•f. Bjiim Sjii~n·n. lo.al'i Ollo••o•tt. (22 m ). SCH UBERT: Sonntu Jll't n piu no I) !J..l.5 12). WiliH'Itu 1\.o•mpff (Üp. (29m). flRITTEl\: Simfonia "" n•qui••m, op. 21l. 1'hl' Lonolon l'hilhttr·nwni•·· Dir.: Lt•onut·d \ IOTTI: (20m ). S lntkin . Co m·•·•·t 111'1' u 'iolot~t·•·l i orcpu'l!· u· o t:n Do i\1. Ofr·n llumll). I Solt ,ti \t' Itt' li. Dir·.: Clatulio Sr•imun•·· (2 1m). \10Z,\RT: Tdo nmh pinno 11.\ 5(> I. 'l'nu llt•u u~ \\L(; JI\l\ (17m ). \ rt•. \\ IU .I \\I S: On \\ •·nlorl- Ed¡;t·. Rulwrt Tt·ut, to·nor. Onloa·,tru Simfúni<•u tl•• Iu Ciutat do· Sunnn Du·.: Illrmin~hum. Rulllt•, (:! lm ). 18.110 GltX'\S 1\TECft\I_S LES \!l'is E:- DF 11 \'D'\ \Jj._a ••n Si¡, \l. ll uir \\li: 12. "Tiwn··i•·nm•·--•·". '\uru·~ \rHohhin. C:utlwdno• ¡¡t•ntu. \lirhno·l S••lunlo·. \ln•lntr i\lil•··· c,n· i Oroptt•,u·u TJ,.. En¡;li•h Cont·o•r·t. l>h·.: Trt•\nr Pinn111'k. (l;)m). CO.'.CERT enregistrat JlPl' Catalun}a .\lú<itn el dia 23 dt· juliol dl' 1992 a I'E•glésia Part·oquial de .\fatadepera. \.Il FESTr\'-\L JXTERl\ACIO:\.\L DE \ll'S IC.A. CHOPL\: Polo"'"a-Fanta<ia. op. 61. SC HL\BL'I: Sonata n. 9 -.\lissa m·gm". CEHCÓS: Tre;; Preludi•. GI"'.\STERA: Su ite ci~> dau-.,_ criolles. LISZT: Sonata en si rn . Jm·di Puloman•;, piano. (78m). 23.30 NOCTURN pet· at·abat· t•l dia. Prcscntuci6 u ràtTf'<' tfAU'rcd Co•luyu. M ít sira 01.00 REPEHTORJ DE NIT DIMECRES, 29 GENER DE 1997 DE Oï.OO L'OBERTlll tA \hí;.jl'a per .:omençar el dia. R<'I'UII d'ohrl'- breus pre•rntodt·s pl·r Joan 'Ï\P... Inclou butlletins informatim i agt>nde, rnu ...iral~. 09.00 BllTLLETl DE 1\0TÍCIES 0 1J.JI8 SELECCIÓ DE l'iO\ETATS Pro·,ent:wiÍl dt> I!'~ últimes novt•- tut' fiit.. co¡,'l·àíiques apan•grrlli'H 19.00 GRA '\S INTÈJU'HETS \L\L R ICE t\l\ DH 1•:. STÜLZEL: Cont'<'t't ¡n•t· u tt"lllll)li'IU i rnnlu 1·11 He \1 . At·udo·my uf St. Murtin in tlw Fi••lcl•. J>iJ·.: Nt•\iiiP Mnrr·irlt'r. l'1m ). OTTO: Cnnrt·r·t¡ll'rn tt·nm¡wtu o•n J\li (¡ \f. \\ ilr·Ltt·rnlr..r¡.ri•l·ho•t. Kummnt~rt·lw•tcr llt•i llll"nnn. Dir.: Hiq,: Fu t·rht•t·. (15m). TELP.\1 \'\ \: ColiH't•rt pn u trompt•ta i nro¡ut••tru t·n Ht• \1. On¡ut''ll'il Phi1111tr11Wilill. Dir.: Rit•r•nrtln \luti. (llim). li\ \Dl I: Son::llu op. I n. 12 (trun-rr·i¡rrió ¡wr u LJ·ontpt'lu i urollll'•lf·n) \\'iir'ttt•mbt•r;,:i-..(·ht•"' Kumnu·rur•·l•t..~lflr llt•ilhrunn. Dir.: .l iir¡: 1-\wrlwr. (I Lm). TOIUJ LI· f nm·t·rt 1wr u Philtrnmtwtu t•n Rt• \I Orr.: bnrnwniu Or..lw•tru. Rir·••ur1lo \furi. (';'m). 20.01) 8t 11'LLF.TÍ DE NOTÍ- CIES I t\GF.N l>A. 1'\tt,SlCAL 20.I:i (;rtAN TEt\TUE DEL. LH: F.U: ANTOLOGIA DE 150 ANYS l>' lllSTÒIHA l11 Jll'll~t·u mu I'M'r'it Í Jll'l'oCIItUl l"'' Hul'l'l' \lio•l'. 22.U:i EL!'i \OSTHES COJ\CERTS al lut•rcat . EApni patrorinat ywr· Di"·o.~ Co•tcUó. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE .l\JéSICA 'l\'ALD!: Conct•rts La CNrn. op. 9 n. 4. 5 i 6 . .1\lonit·u llug~t·U. 'iolí. Raglan Bat·oqut• I'luyrr,, I>ir.: :"'irlwlas Kraemcr. (31m). I BERT: Simfonia concertant prr a ohoi' i orqu¡•,LJ·n tfp cm·do. Conjunt Waltcr. Dn' id J l'a n- \\ alt•·r ln•tntmf'ntal .\udoli. Dir.: J.W. \11doli. (26m). VERDI: 6 Romnnec, ( 1838). Klum Takaco. ntt'no•oprano. Sanclor Falnú. piano. (20m). ALFVE[';: El Fill Pt·èuli!f. •uitl'. Ontue>lra filharmònira d'Estm·olm. Dir.: '""me Jiini . (19m). LECL..UR: Concert pt•r a 'iHlí op. 7 n. 2. Colle¡!i um Mu•irurn 90. Soli•tn i dirPctot·: Simon Stnnda¡;t•. ( IC>m). DVOH \K: Variat•ioD$ simfòuitiUl'S op. 78. Ontucstt·n Nacional EHt·o •"<'Hit. Dit·.: Nt•t·nw JH•·vi. 12 1m). !HELAND: Co111·crt pc·r n piano Pn ~1i h. Colin Hot·~ll')'· R11)al Philharmoruo· Ort·hco,tra. Dir.: Baoil Camcrtm. (27m). 13.00 ~lÚSICA VOCAL \. SCARLATTI: Diana Endimió, "'''''nutu ,,..,. u •oprono, t•onlrntt•nut·.:! \ iufin,. \inlu i Jut'IJUt'lim• t·uu tinu . hah :\it-uln•. \luin \uhin. Soli~to·' inslt'lllllt•ntnk ¡;~(lm ). L.BOL L\'\GER: Quutn• I it·tlo•r J>l'l' a nwuc"upr·unn i pionn. \ht,ukn Shir·ni. Jlurtnrut lliill. (20m). SC IICTZ: R mutld¡:ul• itnlinn,, Cont•t•t·to Vtii'Uif'. Dir.: llt•tu'· .Jru·ol,.. (25m). \OST\KO \ lT\.: Slr lit'"'· Elo·nu \ n•,ilic•nl, ollJH' IHlll • .) nl'tJlll'H St•hllh, piu no. (15m). BELLINI: 11 But•¡•oinlo, lull'I'UI'ulu . E, u MO'i. ~o pruno. Fuhin Llitlini , piano. (-l.ru). 15.00 BUTLLETÍ J) E NOTÍ- CIES I ,\GENf)A :\1\ISICAL 15. l:l CAPSA UE J11ÚS lCA BHAIIJ\lS: S•·x lt·t dt• I'UI'llu n. 2, op. 36. 'lt•lrucli \t .. nuhin. Hoht••·t \fa.•to·r·"· Ct•l'il \ mmm it:t. Errtsl '\nllfi.t·h. \1ant·i•·•· Gt•ndrun. Dt•n•k StmpMirt. (:iim). \IOL \RT: Snnfoniu n. 38. 11.\ 5().1 " Pt·n¡¡u"'. Tlw En¡:li•h Ct~ni'Prt. Dir.: Tn•\(JI' l'rnn<ll'k. (3:im). RI\ISio.l-h.OWi\h.O\: Lu t•iutut "-•tt•j, •uito•. •lt• Íll\i,ihlt• Ot·rJIIt'•tr·u "urional E..·m·t••a. Oi•-.: '\. Jiini. (25m). 5C IIL \[\'\'\: Sonn tu l"'~' u 'iolí i pion1> n. ) , up. 105. E, 11 Gruuhin. Tht•otln•·•· P:tr·u•kiwst·o. ( 16m). \JLL\LOBOS: Cunet•rt twr· u ~uiturr·a i 1wtita or·qtwstr·u. Pt•pt• Honwm. ¡:uit.n· ,., .... Tlw A~nth•tny uf St. \furtin N,.,.¡IJ,. Dit·.: in -tiiO'- Fit•ltlo. Muri'Ïm·r. ( 19m). PUHCE J, L: '' Wt'lt'llllll' , Wi'JI'HIIIt•, f!,ltrr•iouR morn". Otln Jlt•r· l' urrin•r·so t·i d~· In Ht·inu \1nr). Snllstt·¡, vut·nk Tlw hinJ.I's Con~urt. Oir·.: Hnh•·•· t 1\.in¡:. (:!7rn). 1-.0DALY: "\t•ni . \l'lli. CllliiiUilU~I" i ·'Can~ú ul1·o·i Su nt l•l\ nn'', elm•• ulort·~ <·nrlll•. Cor th• Cnmhru llt' Pe1•s. Dir.: \urd Tillui. (8m). 20.00 B l iTLLETÍ DE l\OTÍCI ES l ACE."\ DA :m:SICAL 20.13 SCffi BERT: 200 \.'\"'S 22.00 AGEl'I'DA )rt:SICAL 22.05 ELS NOSTRES CEil.TS COl'í- Jll'l' CO:\CERT enregis trat Cnlalunyu Múoica !'I dia 11 tlt• nowmbro> dt• 1996 ui l\lu'<'U ''" Cont~>mporuni d'Art Batwlona. 3r FESTl\AL DE MÚSIQUES CONTEJ\fPOR~­ NIES UE BARCELOJ\A. WEBERN: 'l'do per u cm·clo np. 20. SCHÒNBEHG: 'll·io do• rordo u¡r. 15. NONO: "Ha) qu<' camí nur. soñnndo''. Tallt•r· In~tt·n ­ mentul del CGAC. (fll m). 2:uo NOCTURN \lú,jcu per acabar l'I tliu. Pre"entució a t"àn·rc ci'Aifrt·d Celuya. 01.00 REPERTORI DE '\ IT DUOUS, 30 DE GENER DE 1997 0':'.00 L'OBERTURA Mú,ira per comt'nçar el <Üa. !{~cull d'obrt·• hn•us pt-eMc'nlud..-o per J oan \Ïví•s. I nc!ou hutlh•tins informaliu::. i ugt'ndt·~ muaicak 09.00 BUTLLE'rÍ DE NOTÍCIES 09.08 TATS SELECCIÓ DE NOVE- Pr·r••cntnció de les últirrws novrtuta discogràfiques oput·c~uclt•• nlmrrcut. Eopai patr·o¡•inat pt•r Di<co• Castelló. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCI ES 18.00 GitA \S IYfEGHALS \II SSES DF 11 \'1 0'\ . i\li"o tlt· la tTt'tH'iÓ, llob. ··s,•ht~pfuntrm•'"~'"· \.\.11:13 \¡ml Cuntdn. llo•lt•n \\ ull•. Rnhpr·t 'll>ur. Furlw~ Hulrin~un. S tt·pllt'n CJ¡•nhut·y. ur·¡.rut•. Cor Cull t'~<'. Juhn ·, St. ,1,·1 Cumhricl¡:t•. \t·a d••m> uf Sl. Dir·.: l\lnt·lin in tllf•- Fio·lrk Gt·OI'~t· Gw·ot. ( 16m). LES 19.00 i'iOUS I NTÈHPitETS DEflUSS'I: Tn·s lnutt~t·s do•l pri 1111'1' llihr·c·. Mure-A ntnui '1oM. (23m). :\W:i'I'A I,O\· ITX: Tr·io nml• piu11o C>JI. fiï. Tt·io No,uli~. (28m). IIH ·\IIJ\IS : S..Iwrw. Jl'''' fo•t J.:nn·~i~trl\tnl'lll Cntolun) u \ l ü•i•·n. Santillf.\0 tl~ \lt•nr lllt 'iuli. Hi\'u . la \lo·ruli?nhul . piano. (5rn). 10.08 CAPSA DE ~rlSICA IL\YDX: Simfonia n. 82 '·L'ó;·. Orquc;.Lra del Cooccrl!reiJuuw, ~\m¡;terdom . Dir.: Cotin Dn, i<. (28m). S ffiELICS: Pcl.lrrs i 16. suito• op. ~lelisancln, Orqut•oh·a Jc Cambra Ciu tat d"Espoo. Dir.: .lnhnoi Lumminmaki. (25m). TURr:'íA: Sn nlúenr tfp Bat·rameda. Sounlll pintm·t'scu pt•t· n piano. Alícia tl•• Lunocha. (2 lm l . DELAIA~­ DE: Sltper Flumina Buhyloni~. Soli¡,tcs ''Oeab. Lf,; Arts F lorissnnts. DÏI·.: Wülium Chri~til'. (17m). SCRL\BIN: El poema tlt· l'èx rasi. op. 54. Ot·qu!'•Lrn tiP Puds. Dir.: Daniel Bnrt•nhoim. (:!Om). )IOZART: Con<'crt pt•t· u 311. o bol> i orqueHrn. :llit•lwl Pig:uet. The \l'atlt•rn) nf K' \rwit•nt '\lu•u. llir.: C. llu¡.,"wml. (IIJm) RIH fil: l'untu .. iu t• .. t•ut·.-.,u ¡wr n ,·ioli l oro¡ut••lru. up. 11\. lllhal< l'o•rltuun J noli I h l.ilu•r, urpa. Ort(llt'•lru l'rlhurmúnio·u ,I'J,. rad Dir.· Zul.iu \lo•lttu (:~Um). J:l.UO '\t(SIC,\ <\Yft(; \ \ \Oi\J\1: Lu \1i·~u oll'l• huj<" l ltr) · "nrtl Cnn"ll'l. Crup\ u¡· ui Clni,.,. Cuillunl llupnml. (ï lm). LOCJ...E: Sui11· n. I t'li Fu M. Tlw Ltwkt• Cnnsm·t. ( lOm). \I~ llEIIT: Cint• rutJ~UnR. Cunt u~ Clilln. Dir·.: Kuurnd .luuf1hiirwl. ('\lis~u tlt• rust·). Bt'IT~ (20m). 15.00 Ht iTLL ETÍ nE l\OTÍCIES I AGENUA 1\JI .SIC.\1. \ ¡, "''· Pruducció dl! Dnlon• Bu-queh. ::!2.05 ELS !'iOSTRES CO"'CERTS CO'\CERT Pnro•gt.trut ¡Jl'r Cntulun)U ::IIúsira d elia JO d<' no' emhrt> de 1996 nJ Saló tlt• Ct·nl de L\.junlaml'ttl ,¡,. Buri'Picma. Cldt' Soli .. te .. dc• I'OBC. ll0::11S: Sis pl'te' 1wr a d11.; 'iolink. S11nutu lll'r u Yiolr sol. Gi·rnini~. ¡>er n dos 'inJiu,. BIHHMS: Sonnta P~''' a violí i piano n. 2, up. 100. Duvicl Ruiii'Rlt'ro', violí. i\lnnru·lu \lila ni. ,..¡o(í. r\n¡wl Soler. pi:rnn. (18m). ::!3.30 l\OCTt:R~ 15.1:! C.<\I'S\ U E '\t(;SIC \ 147 ll \\ 1)1'1: \ut'lltru pt•r· u duo•s nuutt·· i oluo·• lrutnllf'•• llob. 11 :D5. t.n-.•utltlt· Bt·llu \lu•it·u ,¡.. \11'1111. Drr.; '\lwl~no•l Dr11rit-h (im). S \1\T 'i \1'\S: !'ou11funin n. 3, up. 711.'' Simfn11ia ¡ll'r a or¡:rll'". Suuun Pn••lclll. Orqut•stru Filhurmilnio·n tlt• Bt•rlil1. l>ir: Jurm•• 1.... , im·. (:!6m). Gil I.IA '\I: (.r·uu St•r·~untu pt>r n nuulu i ¡:uiturru, op. 82. \lika<·l li ..tas\ un. J u kl.u So' ijoki. (16m). RESPJGIII: Funt• d1· Ruruu. Onlut••trn Simfètnic•u tlt• Bt>shua. Dir·.: Sr•iji Ozu"a. (16m). CAHISSIJ\1 1: Spousn Cuntit·or·nm. (;r·uppu di vrol'i & strument i uutit-hi. Cor· polifc'mie cic· Suluwnu. Dir·.: Flu,•itl Colr"H<I. (21m). FI ELf): CUiw~rl pl'r o piuno i orqut•str·n n. 5 "L' Inc•c•rHlic• pur I'Ont~c·". John O'Conor. ~'"" Orqru••tr·n dt> Cumhro lrlnnd~,u. Dir.: Jnnos F'ür~t. (28m). PROio.OFIE\: Qumtt·l pr•r· u ui mi•, rlorinc•t, •inlí, \in1u i r·crntmbai., 1'11 -ctl m, op. :!9. lo.ummc·n·n-c•mhlt• dc• Parí~. (20m) 1)\ UR.\Io.: Suit(' umt•rit·anu, up. 98h. Ruyul Philhurmnniu Ordw-lru. Dir : \11tul Doruli. (21m). 18.00 GUANS 1'\TEGR \ U> LI-:S \IISSES UE 11 \YD\. Jlurmomio•uu•"c', lluh.}. \.11:1 k Ernu Spuorl'nht•rg. Ht•ll'n Wall;,. \Jt•,unclt·t· 'lorm¡:. .Jo"·ph Houlc•uu. Urinn lluurwt, oq.,'ltl'. Cnr St. John 'N C:ollc·gt•. \rutlt>my uf St. Mortin in-th••- Fio•lrl,. Dk.: Gt''"ï;<' Gut'kl. ('llm). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES f AGENUA MUSICAl20.1:! "A LA )1ANEHA DE...." 12 L n N>n' i el ut t·n~ pro po, u i ('Omt•ntu Iu mírsic·u lftH' li llb'I"Odo. Gtuo) i pr~·entnr·ió dc• Joan \IÚ•ÏI'n per al'aLar l'I dia. Prt••c·ntadó a càrree er \lfretl Co•luya. 01.00 RE PERTORI DE :\IT DIVENDRES, 31 GENER DE 1997 DE (21Jm). IIHl !'11: !Juutrt• pen•• 1wr u c·laritll'l. 'iu Iu i ¡rio no op. 8:! ( n . I u 1). Gí•rurtl Cau.-t-. Puul \lo·~ o•r. Frnrt\'Cti•-H!'né Dtll'huhlo•. (17m). 1:!.00 \IÚiiCS DE(' \T\Ll'"'l \ BE'\(,\ I•HEL: 7 Foule, olt· La Funtuitlt". l"'r u n•c·it.rnt i lll in•lnrmo•nti,tc•• . .lt~nn Borri.-. rc•cilanl. Gru¡r Barc-c•lonu::! 16. Dir.: F:rnt'"' Murtínt·l. (28m). F \1 ,1. \: 1'•1 l'lrí·. \'ic·tòr·iu dt•l, -\n~o·l•. On¡n•••tr·n ,¡,. Cumllt·u To•ult'l' Llinr·o•. Dir.: .ltoso·¡r Pnn•. ((un). SOHS: (;o·on Snnntn op. :!5. \tluur llolzuoau. ¡..'lrilluTa. (:!fun). lli\ EHSOS COMPOSITUHS: si, l'IIIIÇIID• umb te'l d' \ngd Guiult'ru . .!nuu Cnlwrn. tt•nnr·. Juun Huhinnl, piuno. (15m). TEI. EM\'\\: "Fünfto•hnto• unrl •r·c·lm•hntt• Lt•ttiou tiP• i\ln•ic·-\lc•"ll'r•''. Pt·r~ Rn•. 'iola olt• Gnmha. (l:!m). \.~ou=:R: CnrH·c·rt l~~'r n ,¡ .., f·hni,·nnh~ n . 2. l•n Iu rn. Bo·rnarol Br.ull'hli. E•lt'han Elwmdu. (12m). 15.00 Bl;'ll .LETÍ DE l'\OTÍCl ES I \GE'\[)\ \lt'SICAL 07.00 L"OBERTtR.\ :\1ií•ica per roml'ntar el dia. Rt•t·ull tl' ohre> I> reu• prt'·<'otn· de· per .Joan Yiw•. lorlou butlletil1• informatiu• i agemJ,., mu~ical~4 09.00 BUTLLETÍ DE :'\OTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE 1\0VE- TATS J. LL.)JOR-\LF.Do\; Joguina. fanta.-ia ronl'l'rtanl pt'r a tihlr. tenora. fi"cor11 i cobla. Cuhla la Prinl'ipal de la Bi<bal. Dir.: J.Uui, )loral~da. (Um). \E:\ - TLR.-\: Per tu ploro •• ardana. Cobla Principal dc la Bi-.hal. Dir.: Rkard Yilade•au. (4rn). CASALS: Sant .'\larll d<'l Cani~ó. >ardana. La Prinl'ipal dc> la Bi.hal. Dir.: Riror·ol \ ilade•au. (8m). BOLl \RT: poemu d'e;,liu. Enrr~stnrmenl ft>t pt'r Catnlunya i\lú~ira. Cohlu Prini'Ípul dc Lu Bisbal. Dir.: Jn:rn Ca~as. (l.Jm). BALL DE Gl'l'Al'IES: A Iu fc·•tu. Contrarl n11~es. Cuhln Pt·irwipul dt> Iu Bi,:bal. Dit·.: Frurw.,sr Ca.,ú. (6m). 10.00 PEI'I'TAGRAM•.\ Hepetirió del prop·arna o>mi', ,.¡ clijou•. 11.00 EL DL\ DE L'OIE!\ T Programació rmlitzada a partir dl' Je, p<>tirion• que ..J, no-In•• nirnt .. han ft'l al l'l>nlt>•tadnr clt> Catalunya )Jú,il'a, td. 2(12 35 :!5. 20.00 L'.:\l'DI O\Tht.:AL lu pro¡!TIDlla d. \Je:< G<;rino. Pruj!l'umat·ió n•ulitJatla u partir tlt> ¡,., llt'ttrion" 111w ..¡, no•tres oh·11h ho11 fc•t ni o•ontc••llltlnr clt• Cutnlun~ u \llr•irn. li· I 202 :l5 3:>. 19.:!U f~"' I'EC I \l. SCIU'BERT: :ZOO \l\ IVEHSMU O EL SEtJ N'\.1 \.E\tE:'H 22.00 GJU.I'íS OBRES TELF.'\1-\:\:\: Pa .. sió ¡,e~om Sant )luteu. Barhuru Sdilir·k. Cloutlin Sc·hull!'rt. Wilfrit•d Jochf'n•. Stt>fan Dorr. Arhim Hüo•k. Hans-Georg Wirurnl'l'. Collegium \'ucole do•' Uudr Chm·¡•• Sh•gen. Orc1o••,1ru Bart·flca ..La Stra\Ol(unto lo.iiln". Dir.: llrÍt'h ~liilzr•l. Pres<'nlutió de lt·• (rJtime' ocnetat..< 1Li•rogràfiques npnrt'gruh·· ul nlt'rcal. E-"J>OÍ palrol'inol per Di,co< CBhtt>lló. 21J.:ltl Bl Tl.LE'lÍ HE NOTÍCIES I \GENU \ \llSIC \L 10.00 BUTLLETÍ DE \OTÍ- Tran•mi--ito o·n oliro•c·tc• olt• Iu Ra•ilic·a olt• Sanin :\tu rin tll'l .\Ior ol,. Borrrluna. Ohrl's tlt• \ ' ICTOR1\, \ I \D \:\' \. SCHUBERT. \IE:\I>EL."iSUII:\', fR \\Cio., F\URt: i 1\:UD.\l.\ .r•ntrc• uhrt'•. Pc·lil• Cunlctr• do· \Ï¡•nu. Oir.: Frun<;ui• l'i .. rrc· Dt-•t·ornp•. )Jó,il'a per arnLar l'I 1líu . Pre.entació a c-:.rrt'r de :'\lurú Janf. 2:i.OO l'OCH ' R:\ Oï.OO L'OBERTt:RA \lú•Ít'o pc:r oc·ahar ,.¡ din. Pr..,.c•ntarió u ràr·rc·c· ri' \lfr¡·J Cc·lo)·a. '\Iú-ic:a p1•r t•om~no;ar c•l dia. Ht•cull el' ohre~o hr<'u• pr..wntade, p1•r Pilar Suhirà. 01.00 REPERTOHI BE l\ IT 09.00 Q UES CJES 10,08 CAPSA DE )IÍ.SICA RDISKl-KORSAh.O\: Sunfonia n. 3, op. 32. Orque,tra \a!'íonal de rt~SS. Dir.: E. SHúàno\. (39m). C.Ph.E.B.\CH: Trio Sonata \\q 156 (H 582). London Baroque. (10m). FR.\"'CK: Réd!"mption (fragnlt'nl ,imfònic). Orquestra de la Sui•'~ Romandt>. Dir: Arnun Jordan. (12m). LECHi\ER: P1NiÓ se¡rons St. Joan. Cor de cambra dels pc>tits cantor!' dc• Iu CatPdr-o~l ci'Au•lmrg. Dir: Rt·inhurd 1\:ummlc>r. (25m). BRAJ-1\1':;: Sonata per a violcmc..t i piano n. 2, op. 99. Jano• Starkl'r. viulnn c~:l. Julius Katchen, pinno. (28rn). 1-L\YD_:II: Shnfonia n. 103. "'Rrdoblament dl" timbales''. Orc¡ueHra Filhnrmònil'a de Londrl'S. Dir.: G!'org Solti. (ÏIJm). :!3.:!0 '1\0CTL'R.i"'' ,¡,.., DISSABTE, 1 DE FE· BRER DE 1997 07.00 L'OUERTl RA 1\lú-rra ¡wr c·nrnc·n~ar· c•l dia. Rt·t·ull rl'nhrc·• hrt'll' pr<'st•ntadt•• po·r· Pilur Sulririr. 09.00 :\JÜIC \ PER A COBL..\ 01.00 REPERTORI DE :'\IT DIUMENGE, 2 DE FE· BRER DE 1997 MÚSI QUES MÍSTI- f-L\NDEL: T .. D,.um d'Utn·c·h. Suli•te• vocnl•. Cor Aruulrl Sc:hiinlwrg dc Virna. Conct'nluK M u~itn-. cJe \'ien a. Uir.: !'iikolau~ rraruom·ourl. (2•1nt). D\OR.u<: Tt> Denm pt'r u solisteR. cor i orc¡ue... tra, op. 10a. Gnlu·i••ln Bemu·kod . .Juro•luv Soucl'k. Cor Orc¡ul'~lra Dir·.: Fillwrmimio·u T,t•o·u. 121m). \o'lllllttnn. \ údtl\ FR \ \C~: !.t'' Bo•naur·ano·o·'· (\ uit,.nn lwnnuran\'a ). Luul-~ [_,.lmm ..)uno· Bo•rhit·. '\athalif' Stutnuann. Dtl\ itl Rt·n.lall. \lart•t•l \una ml. Fmru;ui' Lnup. Cm· ,¡,. Hndln Frnn•·•·· \uuH•I Philhannunilllll'. Onh•·•tr·•· Oir·.: \rmin .Jorrlan. (20m). H \SSLEH: \li''" I ""l"'r 01\.it \[¡n·in. Cnnjunt \<ll'al F.umpPu dt• Lu Chu¡wllt• Huyalt·. Dir·.: Philip¡ll' IIPI'I't'W<'¡:III'. (IBm). \10Z.\HT: \1i"a ¡,..,.,i,.. (,\ 19. Tlwnrus Rio•¡:o·r". Fluriun Mcwk. Ct•rhnrd Wr•rlitz. Lldrh Slr.eek- Rt•peliciú df'l JH'n¡:ruma l'mi•' ..t mantl. Cor d.- Cambra dd -\ug..- dijuu• ol \t''Jlr••. hurger Dom.•ingknaben. Collepum _\ureuru. Dir.: Reinhard ~nnunlo>r. (17m). 17.1HI TE\lPOR\0\ D'ÒPERA DEC \T\Ll "',) \ \IÚIIC.\ \lERC \1} \\TE: 11.00 TRA."'s:mssró Er\ DlRECTE DE LA JUSSA CO!\\'ENTl'AL DES DEL l'lONESTIR DE MONTSERRAT Orazi (• tra~t>olia lír·i<-u t•n trt•, 'lir·it·iuiu . •\nthom) \lirhnrl' \lnuro•. \lnrt·u• J~ro­ Curiali. urtt•,, ...,,.u} Programa el cili ral a In nubicn clt• jazz amh !-:U ió d'Albt>rt \IaUofrè. 22.00 L.\ 31Í'SICA A DEBAT Pro¡,.'l·ama u I'énlorn de to>rno•, mu>it•al, dïntt>rè~. re:•litztll omh Iu col·laboroció dt>l Con-.•11 Catalir dt> la )lú,.icn. 23.30 NOCfliR;'I 12.30 APERITIU i\lUSICAL "'''· \lu•tuir \1tlt••. Cllr Ct•uffrC) \1itt·ho•ll. Oro¡tw•tr·u Plrilhurrnonia. Dit·.: Du>lcl Pm·r·}· (177m). .lnnf. 15.00 '·A LA 31ANERA DE...." 2U.Otl !'EU:CeiÓ n E .JAZZ Ol .00 REPERTORI DE NIT l\Iú,h·a per at·ahar ,..¡ din. Pn•,cnturió !I càrrec dt' Mm·,; Fri'tlüf•nrir~ tlt• fntnhlltlfl 't,i,it•o llt•r· c•numrqm'-!t (1',1). Bui...'- Ehrf'. ~hmtfliii 1 flihoru ti'Ehr.·: 102.5. Tt·r•·n \ho : tJ7.:t l'riorut: 92.2. \lt Comp. Baix Cu1np. Bnix Prm•tlt·" · fmwa d,• Hurl•rril i Tnar••~tuni·~: IU!l. t. Bo•'- P••m••li-"f: 105.9. GHrri:n•c..,, "\u;.out·ru ~ Pln tl'l r~t·ll. St'l!lll'rn, S~f!rlit i llr~t·ll: 91.1.). Gos·rnf: 91.9. \h Pt'n~dè~ . ..·\..noju, Bnt;•'"' i Bt·r¡.:,tH"tlit: 102.1' Hui' l.lulin·J¡;ut. Burn•luru'..o;, \"nlli·.c Ocdrlt•nlal i VuUt' ... Orit·otnl: IUJ -~· \lun· ..mt•: CJ(I.-t/10 1.5. u ..mm: 100.5. ~.jJ¡,unéo;! ft()~'j. Gíront-.. i Pla Ül' rE!.LU.tl)': CJ.o.7. l.Jj St•h n· 'Jh. 7/KA. 7, UAl' l<ml•'•rdit: fl7.8i'lh. 7, \h l::mportlit i Ho~oo;··Uó: 90.8187.6.1Q3 . 7/96.7. Garrul\n: 91.1. ltt¡•ulli·•~ 1HH.5/IU5.8. Ct·J•dunyu: 88. t \J1 l.'1·~t-IJ: 88.6. P"llnr:~ Ju .. ~a t l'ullnr"' St~l,ir~: HH.6. \ui tl' \run: fJ2.tl/IO 1.2 13 CONCERTS 8 GENER 21 h. Palau Borodin Quartl'l. \ likhail h.oprhnan, violí. Andrei Abramenko,, 'iolí. lgor \aidin. 'iola. \alt•ntin Bcrlinsk). violoncel. Schuhl'rt. Brittt•n. \o•tnkò' it,. (lhen·amera). 9 GENER 20 h. Saló dt> Cent 21 h. Ca~al Qunrlt't dt• t·m·da \r•tt•mis. Rosnrio Hern:índez. violí. Ana Gal:ín, 'iolí. Su~unnc \1uguus•un. 'iola. ~úria Cah·o, \Ïoloned. Blurwaforl. \ lozart. (SoÜ•Le~ dc I'OBC al Saló dc Cent). l'riya l\1itd•t•ll. 'iolí. \ndrew \\t•st. piano. (Europa en conc-ert). 10 GENER 21 h. Palau OBC. E\t'l)ll Glt•nnit•, ¡wn·us~ió. Dir.: Eveüno Pido. Prokofiev, Vlc-.\1illun. Srhulwr·t. 11 GENER 19 h. Palau OBC. (Srgonu uucli,·iií). 12 GENER 1 1 h. Palau OBC. (Tt•n·t·m uurlic·iú). 13 GENER 21 h. Palau Thomat~ Qua~thoff. dt"l :\lNgt' bor·íton. El t•iatge d'hit·em, dt• Schubt>r·t. (lht·r·¡·unll'ru). 14 GENER 21 h. Palau Fn•rl<•r·i•·a von Starlt•. nwzzo-sopr1mo. Laurana Mitchf'lmore, piano. S!'udutti, 1\lahler, Debu"sy. Offenbacb. Cantelouht'. (Palau 100). 17 GENER 21 h. Palau OBC. Rit•arclo Í.a•t·r·o, tromboí. Dir.: :\[igud ~ngrl Gómez :\lurtím·z. lla)dn. Brolonh. D\orak. 18 GENER 19 h. Palau OBC. (St•gona audic•ió). 19 GENER 1 1 h. 18 h. Palau Palau 18,30 h. Ateneu Barcrlonè~ OBC. (Tt'n'era audirió). Conrt•rt final dl'l \\\1\ Concurs lnternac:-ional clt' Cant Frant'f'"C \ iña~. Ort[UC•tra Simfònira drl Gran Tf'atrc drl Liceu. Dir.: Ja,it•r Pt'·n•z Bali•ta. Willy \Jitc·lwl Í.•>rt:oy. violí. h.atia Mitc·hel Corc·o~. piano. Tu rull. Gran ad o~. \\ ll'niaw•ki. Grirg. (Asoociació :\1assià-Carbonelll. 20 GENER 21 h. Palau Gianlurn Cah!·ioli. piano. Brethovrn, Schonberg. \\ehem. LigNi. Boult•z. (lht•t·c·umt•ru). 21 GENER 21 h. Palau Orc¡uc••tt·a Nnrional ell' Cambra d'Andorra. Victòria dels ..\ngclil. ~oprano. G••rurcl Clut"l'l, <'onrertino-director. Reapighi. Mootc•wrdi. llaydn, 1\Jozar·t. (Euroeoncert). 23 GENER 21 h. Casal del )fetge ,\clrian Ot•tikt-r. piano. (Europa en concert). 27 GENER 21 h. Palau Le Conrt•rt dt•• 'ntion•. Dir.: Jordi Sa, all. Bach. (Palau 100). 29 GENER 21 h. Palau Conc•t'rt 'iimun F:stt•s. Or'JIIt'Stra Simfònica del Gran Teatre del Lirl'u. Dir.: \t•rcmtca Srull}. \erch, \\agncr. 30 GENER 20 h. Saló de Cent Rirarrlo Ca•!•ro. tromhó. \ngel Je•ú~ García. 'l<iolí. Du"id B. Runniuu. "iolum·d. Bat·h. Rubr. (Soli~te, de l'OBC al Saló de í.ent). 31 GENER 21 h. PaJau OBC . .\JJ;!d .lt••Ít• Gan·ía. \Ïoli. Dir.: Da,id Shallon. Brahm•. Roz,a. Bartók. 1 FEBRER 19 h. PaJau OBC. (St'runa audiriú). 2 FEBRER 1 1 h. Palau OD<... (Terrera audic·ió). 3 FEBRER 21 h. Palau Paul Badur o-Skuclu, pianu. Alban Gerhardt. violoned. Daniel Pergamen~hik<n. violí. Tatiana Maliu r enko. viola. Xa,•if• t· Pu!'rlah, c·onlntbab.. Cholc \Vaysfiel d. soprano. Schubert. (Etu·oeonrt•rt). 4 FEBRER 21 h. Palau Los '\ngt•lt•;; Filhurmnnit• Orrhcslra . .J oan Rodget·s, soprano. Dit·.: EMa Pckka Sulonc•n. Dehussy, Ma hler. (Palan 100). 6 GENER 12 h. Esglèsia Sta. :\l aria Cor• Anti-tiana i Santa :\ta ria. Repertori nada lenc. 147 14 CONCERTS 19 GENER 18,30 h. E~gl&.i a Sta. :'\faria Orfeó Gt·ac•ic•nr. Di1·.: Poirt.> \ oJlvé. RepC'rtori nadalt>oe. 22 GENER 22 h. Sala Municipal Orqull~>lra úr Camht·u dc• l'Empordà. Chantai .Botancb. bOprano. Salvador Pal'l'on, tc•nor. Dir.: Carie;; CoU. Duets i àries d'òptwu. 26 GENER 19 h. Teatre Municipal Or·qucstra dr Cnmhrn de l'Empordà. Di r .: Cad es CoU. Le., quatre< estacion~. dc• Vivn lòi. 3 GENER 21 ,30 h. La Faràndula Orque~l ro Simfònira òcl \aliè~. Dir.: Salvador Broton~. Fes li val dc val,.o" i dan~e,. S GENER 11 , 30 h. La Faràndula Orquestra Simfònira del\ a lli·'· Dir.: Salvador Brotons. Festival de val~os i clan'e". 18 GENER 21 ,30 h. Auditori CllLxa dt• Sabadell Barr) Sar gc•nt. 'iolí hnl'roc. Rumiko H ar ada. fortepiano. \lozart. Bt•NhoH·n. Srhub•·r·t. 31 GENER 21,30 h. La Faràndula Ürf[Ut.'slra Simfònic-a tlc•l \alli'•~. Eugeni Kaplan. violí. J01·di Boixadern,. narrador·. Dir.: Erm•sl 'lartínrz Izquierdo. Mozart. Haydn. Britll'n. Bar·tc'1k. 12 GENER 18,30 h. 1\luseu Ciència i Tècnica Fel'llando Rodr·íguez. guitu t-ru. Sca..Iatli, T àrrega, Sor, Dowland. 18 GENER 21 h. CPnlrc Cultural Caixa de Terrassa Els BaUets dP Mont<•-Cudo. Dit·.: J can-Ch ristophe Miallo t. (FundaC'ió Cnixa de Tt•rraH.~u). 19 GENER 18, 30 h. Museu Ciència Barr) Snrgc·nl, \iolí bu t·r·m·. B.umiko Harada, fortepiano. Mozart. Brc>tlro\1'11, Sc·hubrr·t. Els Ballets dr Montt·-Corlo. Di r.: J c·an-Christophe Maillot. (Fundarió Cai'\.a dc· l't•r·ras~u). i Tècnica 19 h. Centre Cultural Cai'\.11 de Terrassa 26 GENER 18,30 h. Amics Artb i JJ ;'.01 Sergi \lpi'-IC'. ,·iolí. Cat·lc•' Tt·epat. guitarra. Albéniz. Falla, Granados. '\in. 30 GENER 21 h. Ct>olre Cultural Cai.,;a de Terras~a Prtib Cunlor~ Òt> \ïc•na. {Fundació CllLxa de Terrao;sa). 15 gJ,,i~~.~~~1!:LL~JI!g~~ CI Sant Fnncl'•l' dl' l'aula, 2- 08003 Barcelona ButUeta de domiciliació bancària "IU"" Scn)Ons. els iré <(Ut' amb ràri'M' ni meu comptelllibr~ta at~nj!uin ~I• rrlout• qur~l- pn-<81tarà CO:\SORCII>EL P \L \l DE LA \fÚSIC\ C \T \. LA.'\A. ~I pa~amtot dc Iu m••a •uh-rripció a "C~T .\LUX'I \ \!( "ll:.VRJ::\ IST \ \ILSICAL {'. \T \1 \ .\ \" , - Enlitnl DDDD :\• .\gència Ui!6t runtrol :JDDD DO Titular _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ __.,anr/Cui\a Adreça a¡;èociu Cal omplir b!s dadc.• rorrertrmtPrll ;o.• Cumptr ::JDDDDDDDDD -------------.A~i-no·ia Poblurió - - - - - - -- - - - - - - - - - - -- - - - - - - - SignniUrn ButDNu dl' ~-uh'Scripció Nom i cognoms - - - - - - -- - - - - - - - - - -- - -- - - - - - - - Prof,.,,¡,; - - - -- - - - - - - - - Carrer - - - - - - - - - - - - -- - - - - - -- - - - - - - -- - - - TciHon - - - -- - - - - - - - - - Població - - - - - - - - - - -- - - - - - Dtr. - - - - - - - - Pro\iru-ia - - -- - - -- - - - - - - - - Faré rff'Ctiu l'imp11r1 mitjançant Dhitjo •ub-criurr'm a partir del núm~ro O talú hant'l<ri adjunt. amb la quotn anual rlt' 1.200 ph·•· •rmr•tral dt• 2.350 O dnrnj··iiJacit) banc-ària. Per :a ""Uh!oot·ripí"ÍOO" a r t•..,trtan~er. consulteu ~~ prt.·u. O 16 O o e PANORAMA R T e A Acompliment d'expectatives T,•mpor·utlu !lt· I'Onpu•,tr·a Simfònira dl' Barcelona i ~acional dr Catalttn)n. Octuhre-nuvcmhrc dt• J996. Director: Lawrence Fo~Lt•r·. Palau dc la \lí.-ica Catalana. Poc jazz al Festival de Jazz de Barcelona per ALBERT SUÑt I 28\o F,•, LiYal lnlc•nracional dc Jazz dc Bnrccluna , que 1Hl t t·oc inà Jolrnnit• \Vulkt•r, ha marcat nn punt clrris itt 1' n aqueli hl ja ' et t•r·anu manifrstaeió. Ilo diPm pc•l ft·t <Jllf', de jaz.z., st•' n va pod er esc·oltat· lwn poc. Perquè la t·c·s tn vnn sc' r estils mus ital més o menys e mpa t·entall!l amh t•l jaz1. o influïts per· la músic a de jazz. La gt·an quantitat de concet·t<:l, qu i' van te nir com a mut·(· l'I Palau dt• la )'] úsi<·u. Luz dc Gas i l'Espai va n aph•gar· for·ça gent. això sí. Pt•rò l'esprrit jazzí<.tit· c r·i t•m qur ja í''ha p c> t·dut d r moner·a ir·recupenrhiP. Llt'val qut• no es fuC'i un gir· d c t·t•nt vuitanta grau!.. Els p•·omotor·s, r empresa l>r·ojeel, IJIII' ja fa uns l JU!lnl!i an) s <JIH' tl t·gunitza el J;'t'sti vul, no han filat gens p•·im. Oc fel. en Ics datTct·N; Pdkiuns hom es podia adonar que l'I j azz anava dl'lHIJtar·c·jxcut dc manl"nt lwn clt•cidicla de Ics clifct·ents prognuuat•ions . Fins qui' H' ha atTibat a aquest 1996 , t•n què s 'ba t•ol·lm·ut t•lllistó a un ni vell. ert·hunc•ttt, ¡wdllós . És lògic que molts es pr·e¡,r untin at·a s i aquest any la cm;a ha ting ut aqu<'st caire, què p assa r·à e l 199ï? Ill'm fet ~r n ir d qualificatiu " Jlf'I'ÏIIós" r n el srntit que pot ~r t· sí que an·iharà un momt·nt e n CJliP la pm·aula « jazz·• ho voldrà dir ahsolutumrnt tot. I c•t·f'ic.>tn qur aq IIC'S I mot r s mc rd' un 'ic· més d c rcspet tl'. Co111 la m b{> t'li lllC:'l'f'iX l'f'S JH'CII' r i pÍlbtic que estima i admira (•I jazz i CfUl' Vl'll , Ulli.OI'Ut , t·om eJ mesi iss al gr envaeix el Fl'stivul any t'CI'II any. No tenim r·¡•¡, t•n contra del nws tissatgt' . El jazz. per· la st•va cspt•c·inl i intr·ínseea llHtllet·a dl' srt·. ha ge nPntl el ft•L, prou E per X.C.-D. E n redac tat· aqucs- r·atlJ!'s. lo tl'mpo r·ada dc I'OBC c·stà pt·ou avançada - una qmtt·ta prtt·t del cicle: ;.is concer ts- com pe r poMt· judic·ar lf's dit·N• tl'iu:-. de r etapa F'osl('l' uplit·udes a millor·a•· el t'l'dam d e ron,ueslra. Ara l'S una c·P nl(tria amb la st'gurchtl impresc:indihh· a la nmnt•t·a urgent que.> té l?os to•r del dirigit·. so na lf'!o Una Ol'lJttt'str·a que n o tablenll'tll 111és [JI't'C' Í SU j ('0111JJ<H: Ia C(U C abans (rom hun rl'ronf'gul els cr-ític:. mudl'ilen)':. en Iu visita 11 l' Auditoi'Ïo "Jarional) i ((U<' prepat·a acm·udanwnt c).., programt•s. Quan no Í's el c·as. eom c•n ll's esquemà liqtu·~ I ariallaydn. ho noten fin&i lot el~ nwn H• a\ c:.uts o l'I.; m {·;, fàC'ilt. ci· uron tcn- CÍOIIS Lar... És llU U Ol'(JII l'!i ti'U CJIII' ,;atja (l..l!'ida. Macll"id i M(u·c·ia e n un mc•¡¡), que cm·rgistra t'Ctmpartes i fu relrans mi sH iuns t·adiofbniqucs, que c·unvicln figltl'cS dc nmom (rom lnhal , Henclt·ir·kt> o Zukl't'lllllll) i que es prrmu la am b o rqtt eSL I'<'H d e ('Htclgnriu (una N1teiunul d'Es panya , ai lus ! força clevaluu,cla) . l~s una fot·rn•wió que ofcn•ix (i oft't·in't (•t~rla c·op més en futures temporades) música autòctona. Fins ara. Gerhard i Bone t: b en a''iat. El Pessebre de Casals-Alavedra: més e ndava nt. Blancafot·t. lloms . B e nejam , Puc?rtolas, Broton s i Mon tsalvutge, d c qui Fostm· és un seguidor i que p•·ograma am.L orgull cu els seus concerts a L'c>stranger. També jotroduei..x en tres ~ruartes parts dels seus VÍ11t-i-qualTc programes música del segle xx: i és <·avaç cl'aconseg11it· càlids aplaudiments pet· a obres xocants. com els Timbres, espace, mouuement d'Henri DutillelL'<. Pl't·ò li manquen una volíLi ra d'encàrrecs, la programació d e cicles i blors te màtics i una coorilinadó amb el Liceu . Pt·omou a la posició d e solista els seus (excellcnts) primers faristols e n la quarta vart dels progt·ames i sembla men ys rt'ticeot a convidar els j ovc>s intè rprets pcr·què es fa cin cr cdi tors d ·aques t honor. A una ot·quesh·a així, Li eal ru1 públic silenciós i atent a les innovacions , un públic consrient de l'exeepeionalitat del cicle axial en la programació bat·cclonina. lli ha indicis. no obstant ai.xò. que també es millora en aquest srntil. e ngr·C'scador. que altres músiq1~e s 'bagin st>nlil u tretes pe r· la ·e,·a personalitat. i hagin Yol¡,•ul mpbussat·-s'lü. I a Iïnrevi•s. És totalment lògic. Pcr·ò això és una rosa i cohl'ir la pat·aula jazz amb aquest m es tissatge n'és Lola una ultra. Què pt·etenen els orgarützadot·s amb això? ¿,Üfl"dr· modernitat al púhüe , ara que estem a les pot·tes dc l'any 2000? ¿El jazz, des del dè.:l.'ieland al jazzrocl.:. ja no és bo d 'cseoltar, pe•·què aleshores hi e ntra el qualificatiu «clàssic» . un qualificatiu mol t mal \ÏSL per alguns?;. om en un te mps en què ja no yaJen ni tan sols elfunky o la fus ió ben e ntesa. que també podrien ve ure 's perjudicats per la idea dc r anact·onisme mus ical'? A més, tot el que de «mod ern » sc ' ns Ya ofe rí,. en C'l s concet·ts a què vam assistir. pense..1n que feia olo t· de socardm. Perquè pensem_ lamb~ que e n el món del jazz ja està tol inventat. I fe r aparèixet· grups envoltats de teclats, bateries, per cussions, guit.a n es i veus, com si vinguessin de l'infinit, no és precisam e nt un fe l nou. P e rquè tot ai~ò ho acostumava a emprar. pe t· exemple. un tal~'llies Da, is a la Ci dels setanta. P er tant. creiem que Pt·ojcct-qne un b on dia e va decidir a fer un pus t·calmcnt important i salvar la vida del Festh·al bar·celoní, que estava gaire bé tocat de mort- ha estirat més el braç que la màniga. Si el 1997 volrn organitzar un Fes tival amb les característiques clcl que s' ha Yist aquest 1996, haurien d'ome tre la va r•a u.la jazz i qualificat·-lo com a '\Vorld Mus ie Festival. l segw·amenl ningú no hi tindria res a dit·. lli c ntraden, com aques t any, jazz. llamenc , música brasile r·a. música afrirana , música d'ayantguat·da. 31 e 32 blues. G'Ofllct t•spa nyola ... I serien , prr tnnt, molt més conseCJiirnls amb si matrixos i, ulhont , amb el públit·. l qut• Projct'L no pcm.i que, ¡,j un dia vol tornar a oferir festivul!l amb bona l'CI juzzístic·a , la gent fugirà dt•ls lot• als on s ' hagin organ itza tirs difcreuls manifeslu!'ions! Gràcies a D éu. dl' grnt addicta al jazz, enl'lll'll n'h.i lla molta. Oc fet , cada dia n ' hi ha llirS. Que DO tinguin por, tm nqucst sentit. Oferint Cn!'tnno Veloso i The Zawiuul Syndica te. pet· t'l\emplc, la taquiUa segur· <pu· <·ls funciona . Molt bé. Molt comprensible. P erò srgu r· que també funcionar·iH umh grups aulè nlicumcnl jazzistics dc t·r nom. Drls concerts als quals vam assistit". els més jazzístics 'a11 ~;et· cls qne oft>r·iren Thc Michael Bt·cckct· Bund i Char.lie Hadcn Qua r·t.c~l Wcst. Precisament, aquest darrrr combo vu obtenir l'entusiasta adhesió dels espcctadon. que s'aplegaven a Luz de Gas per la senzilla raó que va saber col·loeat·se en el gtaó, certament dWcil avui dia. de la rnodulaeió. A part. hi l1avia Ja quaütat dels seus quatre components. Despt·és d ·un p rimer· tema en q uè a llò sonà com una olla do griUs, es va pr·oduü· una mena de mirade. La gent del so es va entendre a la perfecció amb els músics. l també va succeí•· a lïnr·evés. E l quartet , que actuà amb uns plafons de separ·ació a causa de les dificultats d'oïda dc B aden - que es tl'oba va més enrera i també a un nivell més elevat t·especte als seus companys-, posà la directa a partir del segon tema. 1 bt·odà un cxcel·lcnt coneet·t en què cadascun dels elements d el comho va poder oft•rir tol el cabal de 1a seva bapiència, que és molta. I sotJat·cn temes colLranians, però també parkerians. Dt' la seva excel·1èn- PANORAMA T e A R r in inlcrprelalivn , cm lingu é molL boua «Ctdpu » el snxo tenor E rnic Waus, posseïdor d'un so, un fra~t· ig i un feefing magnífics. podcr·osos. Pet·ò t'I piano \Jan Broadbent i el bulct·ia Lar·ance Mat·abl(' no es qurdaren enrent. El pt·imct· ofcl'Í un aut èntic dc\ cssall d'idees, plt•nes i t·otundes. ~'!arable demostrà que és u11 ba teria inro mhustiblc. d'i nfinits r·ccm·sos, poss~::ïtlor d'un tempo formidable. I el lídt•t·, R aden, lJUC mai no ens hu convençut com a solista, pel seu encarc·aramenl. va estat· pcrfl'cte en la Sl'\' a tasca d'at·ompan,anl. . [ tots quatre va n sabct· fc1· aUò que molts obliden. Dt•sprés d' uns quants ronrcrts eu què pt'l'V~llia el tcnabastall. el de lfaden i lo se,·a gent ,.a ~>e r·vir per d emostrar que allà hi havia quatre músies que Ra bir n perfectament què vol dir· la parauln modulació. És a dir, donar·cn a rada tema el seu to més oportú. Cosa que tam bé va saber fer, aJ Palau dc la Música, el combo dr Miclracl Bl'ecker. Aquí fou on es va notar més contrast entre els teme~o r àpids i les balades. Perquè els primers van ber tractats amb molla durc~a. molt efecti' a, d'ultra banda, i beu pt·òpia de BL·cckcr i la seva gPnt. El líder només va inlrrpt·t•la r al saxo tenm· i va anar al gra tol seguit. Brecker va trixit· un concert en què la bal>e er a el hard-bop. A par·tir d'aqui es va enfilar rap a r·cgions més evolutives, tot deixant constància dc la srva enorme Li-cuica i el lla r·guissim ft·asbeig. amb un so dur i potent que s'amorosia con siderablement t•n les balad es. El saxo teno t· •·eh€- un sòlid st1port del seu trio d 'acompan ya uts, format per Joey Caldcrazzo, un pianista cascada. de gran velorilat, pe1·ò també molt dur de concepte -cosa lògica en l' univers en què es mo¡;ué el concert-, el contt·ahai" .l ames Genus, qtJC VU ft'l' C'OITeCtament Ja seva feina , i el bateria J cff cTuin ~ ' Vatts. que se sobrepa ~>!>à a vegadeb i arribà a ofrga r· totalmenl piano i I'Onlrabaix. En aquest aspecte, cal fer tamb(~ un toc d 'atenció als orga nitzadors . coucretament prl que fa a la contractaciil dr ls r esponsables dr l ;,o. Perquè a una bateria, sobretot si es toca amb el hraó d e Watts, no li calen cap mena el' ampüucions SOilOI'Cl! . El clarrct· concert del Festh·al s· oferí a l'Espai i hi ioteningué The Ceott·al Intelügencc Orquestra de J azz d'A,·anlguarda, cluigida pel trompeta Jiirgen Scheelr , que s'encarregà, a méc;, dt• la eomposir ió i els arranjaments. La banda era formada per una sèrie dr mú.,ics d e casa i f01·a n ~:o que ja són catalans d'adopció. Com el mateh: Scbcel<>. Era, de fet , l'luthitual formació jazzística quant a metalls. fusta i ritme. amb r afegitó de qnatre \ ioüns, un cello i tres p~>rcu-.siooistes. E l tema que van descabdellar fou La Terra f>s un tambor, di vidida en diferent¡¡ movimen l ~, i que pretenia ser una sín tesi entre la música ètnica i el jazz d'avantguarda. El rrsul tat del concert podríem dir que fou allò de «moll sor·oll p et·ò poques nous». Cm·lament, de soroU. n' hi hagué força. amh especial e¡,ment dels magnífics percus.,ionistes. que no van parar ni un momenl. Però, mulbrrat que la intenció cru hona , la cosa no arribà a quaUur. o va penetrar. E s qucdil en una ban·eja dc sons. Pr·ou aronsegtúls en segons q uins moments. però que no anà més enllà . . \ més, l'orqut>stra actuà p legada en molt poqtl<'S oeasions i, en canvi , es deixà c'amp abonat per als difct·ents solistes, alguns del¡; quals t'S lluïren de veritat. emblà. pet· tant. Cfltl' la proposta, certament un·isra da, sobr epassava la bona voiLllltal de Lots els crui hi van intervcuir. D 'altra banda , vam poder presenciat·. a Luz de Gas, el concer·L ofert p er Joe Zawinul i. al Palau de la Música , elc; dc• Manu Dibango. Kenoy Gar·rett. Bm Evans, Yellowjackets, i P edro J avier· Gonz!ÍIPz. d qual dedicà el seu espai a \Illa fusió del na mene amb el jazz. Aquest va ser· ('} concert m~~o eslimuJanl r:J¡·IR ~>is, ja que (;Qnzalez és un guit arr·isl·a amb un cabnl r not·me d ' idee!!, molt ben expr·essades per mitj à d'una tècuica inqüestionable i una sensibilitat C-"-q u isicla. P el que fa als altres, •·cfermem aquí t'I que hem dit al començament. O sigui , els cinc g1·ups s'envoltaren d'Llllu a tmosfera sonora que va ur·rib nr a ~Pr asfixiant. Cun ·rgosa. I s'anà del concert realment despenjat de GaiTCll fins a la concreció més t olf~ t·ant de Bill Evans. Tot plegat sota l'l'tiqucta dt>l dejà un i Iu sensació. en sortir, de lcnir· e] cuc dc l'ot·ella malalt i dc pensa r que havíem passat unes estones d'un avorriment mastodòntic. TEM A moment que viu la creació musical és d'una complexitat indiscutida. Recórrer al tòpic ja tan gastat que ens trobem en tma època de crisi de valors -entesa en un sentit molt ampli i genèric- pot resultar una ingenuïtat o lm recurs fàcil i, en el millor dels casos, insuficient. El que sí que sembla força cert, en tot cas, és que en e] pla estrictament formal ens trobem en un estat de confusió, i de pèrdua de referents fiables, que fa que les aigües es moguin de forma convulsa, que les lleres s'eixamplin i s·entrecreuin i que, a la fi, hi hagi un clima de desorientació perceptible, que abasta des dels creadors als mateixos espectadors . Sobretot els menys conformistes, els qtu es mouen en un àmbit d'implicació que va més enllà del simple gaudi immediat del fet musical. El tema que proposem pretén situar d'una manera directa aquesta realitat tan pròpia dels nostres dies. Quan titulem «la transgressió dels gèneres musicals», estem intentant situar de forma pt·ecisa el que acabem d'exposar: aquest clima de confusió, aquestes 11CI·cs estilístiques que s'eixamplen i s'entrecreuen o fins i tot es perden i confonen, aquest estat caòtic, almenys en aparença, o qui sap si tan sols és la base d ' un nou ordre encara no ben assentat que ha de menar el fet musical a nous camins . I en dir "'nou ordre" pretenem abastar les diferents facetes que comprenen la música, de manera principal la creació -la dimensió formal i comunicativa-, però també la que fa referènc.ia a la d~ la trasmissió, la interpretativa , i finalment la receptiva, la del destina tari d'a quest fet musical. Creiem que el tema és d'una enorme transcendència i, per descomptat, d'una total actualitat. Fets molt propers i immediats en clo~ nen fe . Nos altres hem pretès no prendre partit i deixar que s1gtnn els protagonistes principals, els mateixos creadors, els qui es manifestin. l en aquest sentit creiem que el ventall d'opinions que oferim resulta enormement il·luminador. Al llarg dels dos articles, en els quals parlen personalitats destacades per la seva implicació i per la seva envergadura intel·lectual, s'ofereix una munió d'opinions d'un elevat valo1·, pel seu rigor, les quals configuren un tot, complex i ric, amb el qual el lector tindrà oportunitat d'il·luminar les seves conclusions pròpies o almenys enriquir la seva inquietud intcl·lectual. La . transgress1o dels ' generes musicals 33 TEM A En el llin da r d'u na no va èp oc a de l fet for ma l mu sic al s'ha henefi('iat de fonna clan• c•l desem·otllame11t postC'r·ior de la música. Sigui com sigui, la imatge d'esgotam ent i de camí cohe1·t ¡;s gairehé aclaparan aqut>sl matci' núnwr·o f'l nol'llt·r cdtit clora, avui. de jazz, Albt•rt Suñé, deixa molL cla1· que Certificad a aquesta t·ealitat, nous componen ts s'acaLa qut• gènet·e el Fcsti\•al d'aquest mt'O}S defuüts encan1 incidcixc•n en a4ues t mar, de dt•scnrotllat· a Barctlona ba tr·anscentan r<mvuls -qui sap si només per· mam·a de p ersdit d'u na manC' ra molt t•viden I (•ls limi ts d · aquesl pectiva històrica- en C'l qual ens tt·obcm immergits . gènen •. Són componcn ts d'indole dhc>rsa i que abasten des Urgències cltl proc(os e-l'edició impedei,t>n publide la progressió accelcmd a dc> la comunica ció en el car u ra la n •ctnsió dt·l FestÍ\ al de Músiqncs universal . al n~foq;amcnt d'una podel'Osa pla Conlt>mporànit•:; que at·aha de ctiC'brar-'H'. i en la indústria de l'entartai ument que ha jugat fot·t c>n C(llal, amb gain•hé tota seguretat, el nostre' tol·labo]' àmhit public·itar i i ha pogut C'l'E'ar. no gens desinradot: David Pitó ens situarà Ja gran vadetat de teressada ment. estats d'opinió poderosos ; passant tendèn1•ies pre:wnts. Remar·quem t•n aquto.;t sentit el també per re\.amen dc consciènc ia dels molts creafet tan signüieali n que aquest fe:.ti' al. continuad or· dor:., sobretot situats a r òrbita c-Ie la mÍtsira culta, d'anteriors init·iatives nominalm ent encasellad es de que rl'fleximlCn sobre' la validesa d'uns eanúns que forma heu explícita sota l'epítet de «música conduhlC'n que arabin nwnant a objectius no indiscntemporàn ia». obt·e de f01·ma ben clara el \-Cntall de tililrs. També caldria inclourf' , en aqLlC'st sac tan signifintció amh el plural del tf't'me. Un plural que ohcrt i ampJj, el protagoni sme en el en aquest cas transcend eix de forma JJt·océs cr·eatiu. ara ja natm·al i ta n molt dat·a Ja dimensió quantitath a per terme còmoclam cnt assumit. dels mitjans tc·c·unmcr·¡,rir-se plenamen t ('n Ja qualitatialisme, univers nològics avançats. De la proclivita t va fins u atorgar-li una cà tTega semàncontraposat a malaltissa a crear t•ncasellam cnts fortica molt diferent de la primitiva. Es cosmopolitisme, mate;. a inH'ntar i si calia atomitzat-, tracta totes elles de mostres, no gens il!;mes formals, s 'c•stà passant a un eoHincomiPxes, que tradtwixe n quelcom clau de la mopolitismc> que en úJtima instànc·ia transecnd ent f'O el món musical. qüestió portaria a l'acceptac ·ió de la uniformiEns tt·obem davant d'una realitat de tat absoluta de la música. Les COJlAf'difícil aprehensi ó. Hom }Jodria si tuar qiil·nties d'aquesta nova via. que ja no s 'insinua, d'antuvi, i com a imatge colpidot·a i imnwdiat a. d sinó que és ben e"ident. estan oherte, a tot. I c>n certificat d'entrnam ent definitiu de rEscola d(• aquest sentit t'I terntt' esnwnlal cosmopoli tisnw Darmslad t. Això aignifica Lam},é d de tol un conaparc>LX com a prou explícit del moment. L'expt·t·scepte del terme «avantb'lJ arda musical» que amb sió anglesa . \\orld music», rada dia més present totes les ohjec·f·ions que s 'hi vulguin poc;ar, ha arreu. en constituei x una imalgc> inequhoc a. dominat gairehé una ('f'ntúria d'ençà del trencaAi"í potsf'r no resulLi ociós n•C'ordar l'advertè-n ment de la tonalitat. i que va tenir· en els anys de les feta per Stravinsk ) el 1940 al seu assaig Poética cia famoses i viH:s trobades a l'esmenta da ciutat J/u~ical en aquests termes: «I.: uni~t'I'1Wlismc. del Alemanya , u na referència intensa i reprcsent ati' a. qual estem en camí de penJrc c•ls beneficis. és tol el Aquell món ha entrat en crisi, superat P<'~" molcontrari del CfJsmopolitisme; que coml'nça a guates raons. En un lloc· central_ per la inc-apacita t nyar·-nos. L'univers alisme s uposa la fecundita t d 'establir un pont de ('OIDUDlCH ÍÓ fluid amb }' C':.d'una culLu1·a escampad a an ·eu, mentre que el pectador, el qnal, de forma mf.s ttue evitlt'ot, va cosmopoli tisme no pr·eveu ac<"iÓ ni doctrina i comr efusar allò que ara, vist amb una certa perspectiporta la passiYital indiferent d'un t•dertirismc va. tenia si no molt, sí més del ('Omple d' exercid estèril ». narcisista i, com a tal, redós en si mateix i a la fi La dialècti<·a. donc·s. entrt' cosmopolitisme i unimolt t'I t· estèt-il. I amL això, no pretenc menystC'ni vensalism e at>mhla jugar un paper importan t <>n que va tenil· dr vivificado r. d'instigad or de no\-es aquest moment en <'l qual la inter·comu tlÍcabilitn t vies per a la ('l'eativita t musical. Vies de IP-s quals per JAUME COMELLA$ E 147 El 34 TEM A cultut·al afavor·eix un àmbit riquíssim i fàcil de relacions culturals. la qual cosa essent genèricament un fl't JWofundament satisfactori. pot comportar també, segons l'ús que se'n faci, entrar en processos unü'ot·mitzadot·s: caun~ en aquest cosmopolitisme -estèt-il-, de què parlava fa prop de 60 an)S Stt·a vi ns.ky. Tanmateix hem d'acc·cptar que la situació en què es troba la músiea. no és excepcional. També la plàstica viu una ci t·cums tància semblant -de fet s'hi va avtmçat". com ha acostumat a esdeveJ:rir sempre històricament-, i també ella viu aquest monwnl tan ohcrl , tan ric i tan contradictot·i. Sembla clar, en nqucstcs cit·cmustàncies, que el creador tú davant sc•u la t·csponsabiütat profunda i es1wncial cir la luc~itlesa. De l'exigència il·lirnitada de saJlcr conduir <'l seu dt'let· ct·eatiu per camins dl' màüma autc•nlit'ital. intentant eYitar caure en aquest magma uniformitzador que domina ratmosfer·a. el quaL manifestant-sc amb la. en principi, falaguet·a imatg4' dc l'obertura universal, en realitat pol cscl(•H•nit· un nou dogall. més poderós qtu• els que mai hagin imposat modes. tendències. avantguardt·s i tics formals sorgits a totes lt>s èpoques. Poddem condoure t¡Ut' ara, seguram en lm~s quc mai, a l'at·tista, al creador se li fa més difícil qne en altn•s è poques trobar la via dc la sf'va auteuticitat més gt>müna i natural. immergit com està en tUl cosmos comunicatiu i relacional tan c·omplcx, ta n inabastuhle i tan poderós, pea·la seva l'apaeitat, juntament de crear estat d'opinió; o sigui , dc forma dl'lïnitiva. pel seu poder dirigista. La crisi de les músiques d'avantguarda per MARTA PORTER I TALENS ~ induhtahlt· qm· en els darrers anys la m(tsiea -tols els estils- ha sofert un gran l'anvi, tant pel que fa a la composició com en la posada en escena. Si fins ara, l 'habitual c's unaa· a una sala dc Ponrerls i viure un se~;."lait d'aPtes arhiLr·al"i~ -assNu·c's. que s'apagui11 els llums, escoltar i apl.audir a] finHL-, aquest món s'està eapginllll. l .111 música dels nonmta viu la t·evolució estètica dt> l'arl pictòric d els sei.xanta. Les noves tecnologies han l'nvaït !'lm6n dcls clàssics i alguns dels més academicistN! ¡.;'han adonat que amh el rock també es !JOdl'n tran!trnt>tn· ~cnsacions. El còctel està servit. Lo dt>ls ft'nÒmf•ns r¡ue més es viu actualment és la cl"isi de la lllllsiea c·ontempot·ània derivada de rescola cie \it•na. Els mateixos compositors iintèa·prets rcconeixc•n c¡uc t'I púhlic ja no s 'interessa pet· segom, quina músic·a concebuda gairebé com un expcdnwnt. i husqucn sortides eu noves coucepriom at·tístique:. -com barrejar música. pintura. dansa i 'ídt>o i cim• ma- o f'n la mescla de diferents propostt•c.; SCIIIOrcs en qul'• les etiquetes habituals de clàssif·a. pop. jazz, rot'k o ètnira queden obsoletes. Pet· a David Alb<>L, director d el Festival dc Músiquc~s Contl'mpo•·ànies d!• Barcelona, les noves pr-opostcs musicals responen a la necessitat de posaN!<' a disposi<-ió d'un púhlic ampli. La n,o stra E ¡, generaci6 lw de tornar a omplir les sales qu,e 1(1 músicn contemporiiniafeta només per a entesos va buidar. Es vall .fer nw.~.m experimentacions i de 50 concerts que es presenta ven, només un era bo. En músicrr s 'esul seguint el procés que va passar la pintura en Pls anys cinquanta-seixanta amb el pop art. Hi lw ganes de .fer coses noves i veure què passa, com hi respon el públic. Hem de procurar que La gent s'obri crorelles i que no rebutgi res a priori. El mestissatge nut..~ical es produeix d'una manera twtural, agrada la barreja d'estils. Cal desmuntar el tòpic que el clàssic és bo i Prince o Po/ice no, i cal variar les ofertes buscant noves opinions i començant de zero. Ramon PorH~l\ c·omposüor, és més crític a l'hora de padar d'avantguardes. No hi ha res de nou, l'únic que s 'estri fent és barrejar el que ja estava preestablert, però això 110 comporta un canvi est ructu ral. EL príblic ha demanat etiquetes als diferents estils i ab:ò ha comportat que la música es diversifiqués molt. Però, si en clàssica sempre hi lta hagut influències de la mrísica popular. ara coexisteixen Jlozart, Elvis Presley. heavy metal i cançons populars bretones, i l'únic que es fa és passar-les pel sedàs d'un altre estil musical. Si abans la progressió era multiplic(ulora. ara és potencial. Un altre fat·tor important, per a Porter, és que l'cntot·n, cultural o socinlògit:. també ha influït en r oferta. La música cli"issica s "/w entès com a espectacle únic. de butaca i escoltar, i se n'ha dit culta. Però alhora ha coexistit amb la música de consum a les discoteques, la popular que es vol sentir en pubs o les veus negres $i vas a Harlem. Que ara hi hagi mé.~ mescla d'estils i 11011es experimentacions no sign~ficn cap canvi, no s 'ha trencat res. AIIH'rl Garría Dmncstt·cs, compositor, aposta pel lliCSiissatg<•. llu t'SCI"it Òpet·es en qn.è r escultura, eJ víd••o. la moda , la poesia i la pintttra eren presents. La barreja de mitjans et porta a l'art total com a e$pectacle, i em motitm que algú es sorprengui, alïrma. Amb el contemporani, la gent del carrer TEM A ¡¡¡¡ er. = .9 s ~' ¡;¡· 147 36 no hi ha entrat i els compositors ja hi han remmciat. No interessa perquè són experimentacions que caliu fer a casa. Per" mi això ja s"ha acubat. 1-a lliÚsica ha. cl'evolucionnr igual corn també ho ho fet la literatura , ha d'arribar a tocar L'à.n ima humana. Per què s 'ha el 'avorrir el públic? Si com a compositor necessito zm rap, L'agafo i el passo a orquestra. I si al públic li agrada, bé, i si no, farem altres coses. lli ha gent del pop que fa òperes. Penso que no s 'ha de ser elitista i cal aposteu· per l'entesa i la tolerà nci a. Per a Gat·cía Dcmcstres, però, el que ha fet més mal a la música ha est a t la comerciali tzat'ió. S 'ha volgut encasellar els estil.~, i les etiquetes són sempre falses. Fa anys odiava el pop perquè creia que només responia. a interessos comercials. Amb el temps rn 'he adonat que també busca La qualiwt, ni que sigui perquè s 'hi juguen molts diners. Barbat·a Held, intèrprE-t que ha traspassat els lli ndat·s de la música convencional per aproximarse als muntatges \'ϡ;uals en què la seva flauta s 'integra al ciuema, la pinlut·a. e] vídeo o la dansa, t·xplica que fa anys, tenies un sol professor i adquiries el seu estil. I el mateix passava en la mtísica popular. Als Estats Units, si eres de raça negra, t 'havies de dedicur al jazz. A ra s 'estudia amb molta gent alhora i es canvia de disciplines. Els joves poden experimentar i se 'ls han obert unes portes, com les noves tecnologies, que fa cinquanta anys no haurien imaginat. Hi ha un multiculturalisme i això comporta que cada artista trobi una manera d'expressar-se més individualitzada. més personal. Per a Xavier Maristany, membre fundador de l'Ot·questi·a d el Caos, tot aquest moviment dt• c·anvi r espon al fet que la música contempot·ània havia arribat a un punt de divorci amb el públic. Vaig deixar de fer-ne quan em vaig adonar que fes el que fes sempre m'aplaudien. I em desesperava encara més que aplaudissin una màquina . .4 l'Orquestra del Caos hem fet confluir dos estil.~. el de la música electroacústica i el de l'estructura de la música contemporània. Cal evitar el divorci entre la música cu lta i la popular i una manera de fer-ho és la multidisciplinarietot. Això vol dir LLlilitzar sons de tot el mim i que no sàpiguen etiquetar-te. També dir coses tligila nt l'embolcall escènic. perquè ajudes la gent a entrar-hi i els fas adonarse que existeix. O és que en concerts de clàssica. La posada en escena no és arbitrària ? Tant per a Held com prr a Porter. tot aque¡;t revulsiu és una conseqüència dels avenços dels mitjans de comrmicació. L'increment de comunicació entre cultttres afavore i~ la barreja d'estils musicals, explica Porter. La mútua admiració d'Orient i Occident lta fet que s 'introdueÚ\.in ritmes ttOus. L'home, per definició, té tendència a la recerca de l'art i un artista sempre busca coses noves. Fins al romantidsme. Occident seguia un mateix llenguatge heretat i el feia evolucionar. Al principi del segle \\, aquests llenguatges s ·amplien o es canvien. Debussy, a partir dP l'Exposició Universal de París, coneix la m!Ísica oriental i en queda fascinat. Ravel rep influències del jazz i de la música popular espanyola i busca noves sonoritats combinant elements de la música prerenaixentista amb la seva coetània. Cada autor crea els seus propis camins i no sempre són tradicionalment continuats per les següents generacions . L'excepció és Schonberg quan proposa el trencament tonal amb el dodecafonisme. Poc després vindrà el naixement de la mtísica electroacústica. Això només en la línia clel clàssic. Si ho multipliques pels molts estiL~ existents, la varietat és infinita. Barbara H eld ho cotTobora: L'artista té més informació i això dóna una gran fertilitat creativa. No es tracta només d'un fenomen musical, sinó que arrenca dels can vis socials que s "han viscut al món, fonamentalment a partir de la dècada dels seixanta. El que sí és cert és que a l'Estat espanyol això ha arribat més tard i de cop. Són canvis socials molt fonamentals que passen en bona part per la immigració, que ha portat noves músiques i ha trencat les estructures preestablertes. Això és molt bo que passi. La gent pren consciència que ha de respectar les cultures i enriquir-se'n, hi ha una integració entre eLtropeus i cultures de tot el món i s 'aprèn a respectar la diferència, les Uengiies, les cultures. les religions. lctualment. un percussionista pot estudiar els ritmes ètnics, les tècniques i els instruments d'altres països i int8c,arar-los en el seu aprenentatge acadèmic. 1 això va en augment, amb les noves tecnologies obrint encara més el camp. Ara es pot fer un concert via lnternet, fet que obre les portes a molts joves que no tenien on clonar-se a conèixer. P{'r a Xa,riet· \lfat·istany. un clement fonamrntal és r aharatimf'nt del material electroacústic. Lo nuísica electroacLÍstica lw depassat el seu terreny perquè la música popular sen 'ha apropiat. Això és un fenomen molt positiu, ja que si tothom té Les mateixes eines, valdrà qui tingui més idees. Per a García Denws lres l'important és q ue la música es pu~gui esroltar. Si. es toca, funcionarà. Beethoven, Wagner o Malher tampoc no van Ju n ~ cionar en el seu moment. El que és clar és que no es poden fer més experiments en públic. Da"id Albet assegura que la música ha canviat, però que ]a manera de ronsumit·-la continua sent ia mateÍÀa. continuen assentats i ben posats per aplaudir alfincd. Ca/trobar noves maneres d'es coltar que no siguin la clclssica en wt auditori. Des del .festival hem proposat canviar l'entorn, canviar fisicament la manera d'escoltar perquè les orelles captin coses noves. És important que el ptíblic sigui honest amb ell mateix i que decideixi què li agrada com a individu després d'escoltar, no perquè algú digui que CIÍXÒ és bo o no. Cal escoltar sense prejudicis, com hofcw els nens. La gent sentim música, però sovint no l'escoltem. És impossi- TEM A Barbara Held ble escoltar -no pa:; sentir- un concert de dues hores. Per què els concerts han de durar dues hores? Potser amb .30 minuts podré mantenir la meva capacitat d·atenció i m'agradarà més. És curiós veure com els gntps socials menys educats culturalment tenen més curiositat per les noves formes musicals. Els que vénen del món del clàssic són mé.s tancats, mentr·e que els que vénen de lo música pop tenen un sentit rnés lúdic, els ha entrat per la pell. Pet· <1 Xavin Mal"istany, el públic respon quan J'anista reApon. Gent amb molta tècnica i poques idees et deixen .fred. La tècnica ha d'estar al servei d'una idea final. Eu contemporània i clàssica, sovint hi lw mollet tècnica i no gens d'expressivila t. en el jazz, a Barcelona . la tècnica ha Jet nwlt mal. Era un • a ut>ure qui toca més de pressa,. . Ara s'està començant a corregir. Per a Bat·bat·a lleld, e] públic cada vegada té més curio~-oilat per conèixer coses noves i com més insòlites, més els interessen, opinió que no comparteix Hamon Pot·tet·: El públic s'ha tornat molt agnòstic i és dificil que es sorprengui. però si s 'aconsegueix, serà per a bé. Com a c:onlntpartida, en tot moment dt> canvi hi ha proposlc•s c¡uc s't•q uivoquen de camí, errades r¡ue cal t·cctifieat·. Ba1·bara lle1d diu que en la barrejct de diferents disciplines, molts artistes tenen la temptació d'endinsar-se en àmbits que no els s6rt propi.s i en què no hi entenen prou. Ai:.\·ò comporta que es facin moltes coses dolentes. Però fins i tot això és bo, perquè els artistes s 'adonen que 110 esta n controlats ni limitats per una sola disciplina. Per a Ramon Porter, els marcs temporals en què- es mou la música són massa curts . Hi ha pro- ductes que moren quan encara s 'estan gestant. S'inunda el mercat de productes publicitats abassegadorament i al cap de pocs mesos ja han desaparegut. On anem? Ningú no ho sap . Per a Ramon Pot·ter. això no és el fonamentaL Qui parla de caos musical, s 'equivoca. El caos només el porta la intolerància. La pluralitat et permet escollir el que més t'agrada i no cal controlar tots els estils qne existeixen, perquè és impossible. A més, per què s 'ha de fer? lli ha qui posa etiquetes similars a, les que ja tenies per descriure coses no,ves . No cal etiquetar res, només escoltar. Ara, no es pot parlar d'avantgttarda si aquesta 'VOl dir escanda,lit za r o trencar. Es pot .fer res actLwlment que sorprengui algú? Com a espectacle, sí, però com a tendència no. Pt>r a David Albet, el que cal és tornar a plantejar-Re tot l'entorn musical i establir que no hi ha regles, donar marges més amplis en tots els aspectes. Tamb é cal que pares i educadors treballin per a unes generacions futures més obertes. La nuísica no és per entendre-la i analitzar-la. sinó perquè entri i provoqui uns sentiments, conclou. En el mateix sentit es pronuncia Maristany. La nuísica serveix per expressar emocions i enwcionar. Com a compositor, tendei:w a despullar la música, a veure amb què em quedo, buscar l'essencial. Estem en una època de romanticisme electrònic i quan tothom hi estigLLi familiaritzat, passcu·à. Crec que encara vivim en el postromanticisme i que les posicions de l'escola d.e Viena ho són . .1 o recla,maria LLI/ retorn al segle XVIJ1, en el qual valgni11 les ;,dees per sobre de la tècnica, però que alhora conservi els intersticis que se'ns escapen de l 'ordre codfficat. Gm·cía Dt•mcslres crt'u C[UC per començar cal canviar la política culLUJ·al d 'aquest país. QLLan es recon sl ruPixi el Liceu. s 'hi tornaran a fer les mrJteixes òperes de sempre? Cal ampliar l'oferta. Jo proposo que es faci música catalana d'ara. Cal que els compositors facin coses per ensenyar. I a més. que s 'editin. On són els editors que han de fer que es toquin Les obres? No existeixen ni a nivell privat ni p1íblic. Demestres és extremament crític amb el món cu1tm·al barcel oní: Ens volen fer creure que culturalment Barcelona és major d'edat, però el món cultrtral aquí és nul. Com a compositor, aquesta és una ciutat molt trista. Necessites demostrar que ets català constantment i ctixò és empobridor. .lo faig música i prou. I afegeix que' cal reta·ohat· la música com a manera de comuniear l'Oscs que amb la paraul a no es pot. No podem pensar ignal qLLe fa 50 anys. Sembla que ca1 tornar enrera i que la m(tsica serveixi per aprendre coses que en la societat d'ara ens són molt llunyanes: fa tendresa, l'amor... Segons Barba1·a I fr ld. potser es tornarà a fer música més artesan a l. Seria una reacció lògica davant de l'excés de tecnologia. 37 TEM A La música d'avui s6n moltes músiques per ANNA ARGEMI ls compositors varien enormement en el Si>tL àmbit i gamma, en temperament i expressió. Per això la mú.sica contem¡wriluia no constitueix només un tipus, sinó moltes rfc,sses diferents d'experiència mu-Sical. Aquestes }Jtll'au lt•s van ser escdtes per Aaron Copluml t•l 1939 i t•ncara rcsullen actuals per a un !er to t· del 1997. I t>s que el segle XX ha vist com es tn•m•aven csrolt>s i tendències musicals pet· donar pas ui «lot {·s poss ihl~ ». Quan parlem de música clàssÏl'a, antiga o •·omàntica. hi associem immediaLanwnt no solament un p eríode històric. sinó també una <:om·rpció cstf.tica de la música. Aquesta assoeiació <>s lt'<'n<·u al segl<' :X.'\. Al principi, <<música con tt>mporània» t'r a aquella obra dels hereus de la tt·adició dàssiea. 1\vui dia, però, les mateixe'parault•s englobC'n una realitat molt més àmplia i tant poden st•rvir p er parlat· de música minimal, electroac(tsti«·a o ètnica. com de qualsevol altt·a mena d 'c~ p•·<>s~>ió mm.ical que triï un compositor, això sí, un c·ompositor d'avui dia. lla pregunta és: yuino f·s la música clàssica del segle :\.X? S'ha pt·ocluïL una t•·ansgr essió o una integt·ació dels gènel·cs mus icals? Els f'E-s livals d(• músi{·a contemporània són un Lo n l''Cemplt' U(' la convivi>ncia de gèneres mul'icals sola un matcix sost re. Segons J ep Nuix, aquesta bul'l'cja respon o un a necessitat empt·esarial de tornar· a vcndr·e t>l conrcptc «mÚsica contemporània». que a1·a per ara Lf poques sortides comercials. Des de fet .50 anys se n'ha dit música contemporània, només de la m(tsica que estem fent nosaltres. Ara bé. quan es Ja un Festival de Música Contemporània se sap que no tindrà gaire resposta de públic. Aleshores agafen un espectre més gran de mrísica i poden dir que han triomfat més. És una pura qiiestió comPrcial deL<; programadors. no pas de lct gent que Ja la míLSica. Els festiYals de música co ntc mpon~ ni a 110 són e ls únics afectats per criteris comc-r rials . .Jcp Nuix posa com a exemplt> el món tleJ jazz. El Festival de Jazz de Montreux és ple de figures del pop. cosa qu.e ern sembla aberrcmL / , m(llgrat tot, continur,t dient-se Festival de Ja zz de MontretL"G. A mi no m'enganyen. ¿Enganyen algú o s 'enganyen a si mateixos, els programador.~'! El jazz ha anat evolucionant, hi estic d'acord. De Jet, totes les músiques evoluóonen. però no s 'ajtLnLen. Gabt·ipJ Bmc·ic també rriLica aquesta confusió E 38 Jep Nulx J. M. Mestres Quadreny tcrminolòbrica, que neix. no pas dels mateixos compositors o musicòlegs. sinó dels programadors i de les empresc·s discogràfiques. L'ambigüitat amb què ha estat plantejat el 111 Festival de !lhísiques Contemporànies no ha caigut gens bé a alguns compositors que es creuen els posseïdors de la tradició clàssica. En ca nvi, a d'altres. els dóna un t•erní.~ d'intel·lectucditat, a més d'oferir-los I'oporttwitat d'estar presents en un. lloc social on no ha vi~11 ti11gnt accés. Molts s~> mhlcn. d one¡,, coin cidir en la importànC'Ía d<· la ind ustl'ial itzac·ió de la música i d e la s<•va ronvcrsió rn ohjeete de compl·avenda per e nlt' ndre la c·omplexitat act ual. La música culta , de qualitat, ('.., \t'll ohligada a compartir e-scenari amb altre¡, músiques per tal de ser vendible. lés que la t r·adi<'Ïonalmf'nt anornt'nada «música contemporània» ,·a JWI'(Irt• el contartc amL la societat ja amb les a\ antguardes est~tiqu es del principi de segle. alhora que nou-. gf\n c·rcs musicals. més accessibles per al gran públic, a naven guanyant terreny en racc·epla(·ifl p opul ar. '\ més. la música contemporània ha hagut d<• c·unviut·c amb uns factors exterll'l que el;; !ii'Us a' antpassats no haurien pogut ni sospitar: nou!> invents com la 1·àdio, el fonògraf, el cinema; i noH'~:-o re a lit a ls polítiqu<•s i socials com la d e moc•·àcia i la glohalització dc les comunicacions. Al final dt•ls anys vint la r àclio nord-americ ana - df' titulat·itHLprivada- va encarrega1· les primc1·cs i u w~s ti ~arion s sociològiques a la Columbia Univt·r·sity pt>t' Lai d<• fer t·cnflihlc econòmicamenl e l nou invl'nt. L«,s rec·erques l'ecomanaet>n emc>tn· <·ançom <·m ·tcs - d c no més de 5 minuts- per poder inM•rit· puhli<·ita t i , albor·a, no esgot ar la capaci lat d'att>m·ifl tl(• l'oient. Les eançons . a més, h aYien de TEM A seguit· els pat r·ons de la música negra -en la qual té dono que hi !ta una acceptació a priori. 1 jo em gran impot·tància el rihne- i lt'nir lletres banals i pregunto: si accepten Jliró, per què no accepten t·epetitives, pet· ta l d'asst'gurar-se d'arribar a un Cerhard? espec-tre dt.• públic més gran. Així es va acostumar La globalització dc la comunicació a escala munl'oient a m1a música de consum ràpid -la músic-a dial va pcnnetrc que m{tsiques llunyanes an-ibe~:>8in als nosll·cs escenat·is, i que les nostres músiques lleugct·a. Per una altt·a banda, la democratització de les popu1ar·s viatgessin fins als antípodes. Malgrat soc-ietats oC'C·identals va comportar, de retruc, la aquesta in tf'rnacionalització, per a molts composid<'mOtTalitzarió d<' la cultUI·a -tradicionalmcnt llitors això no Rignifica que s'hagiubarr ejat els gènegada a unes elits. Els compositors es van trobar res en u na integració o t ransgressió mu sical. És oferint a tola la societat u na música de qualitat qlle prou cyid('nt, no obstan t això, que aqllesta allau de no cstava p rt'parada per d igel'ir. Josep M. Mestres noYes músiquc•s ha inl1uït en la seva ob1.·a. Sovin t i Qu.adrcny ho cxpüca així: Un dels factors impormolts au tors h an fet incursions espo1·àdiques en tants en la música és la memòria. La primera al11·cs gf.m•rcs musicals per incorpora1.· nous elemt'nts a l seu baga tge musical. Joan Guinjoan n 'és vegada que se sent una obra pot agradar, però cada vegada que es torna. a sentir agrada més. La un exemple. Qua.njo vaig començar afer de compositor -cap a l'any 65-, si arribo a posar alguna memòria ja 1 'ajuda a entrar en aquella composició. Les músiques pop es basen, precisament, en cosa de música autòctona, de j'olldore del meu poble, m'haguessin pres per tou to. Tots teníem el unes fórmules molt ben implantades a l 'oïda humana, de fàcil reconeixement immediat. I passa prejudici del postserialisme. Ara que hem perdut el mateix amb les músiques populars. El gaudi de el complex, jo he fet moltes coses amb cants popula música es basa, però, no només en la memòria. lars. Per exemple, vaig posar un tema de caramesinó també en el coneixement de la lles clel meu poble al Concert de Fagot. t l'Eit•gia d ' homenatge a la meva música. Quan només funciona la primera, es gaudeix de la. música conegumarc, hi he introdzú't un cant que ella El nostre públic da, per·ò es presenten serioses difi- no sols no entén em cantava quan jo era petitet, a més d"uu fragm.ent de la processó de cultats davant d'una obra nova. El la música problema del nostre públic no rau en Divendres Sant a Riudoms que jo tenia a. les entranyes. Tu pots jugar la incomprensió de la música, contem- contemporània; tampoc la de amb els materials que vulguis -com porània, sinó en el fet que ni tan sols entén Mozart, per més que li agradi. a ru la música popular o ètnica-, semMozart pre que tingtLis un estil propi, perquè Mentre comwpi!'S com mercat, audif.nria i êx:il anawn agafant impol.·la música no percl coherència. tàn<'ia en e1 món de la cultura cte masses, la música D'ult res gèrwres 1 com el jazz, també h an deixat la seva C'I11 JH'I'Ill la en la música contemporània. culta cxpedrncntava noves formes d'expressió, a' antguanli:-;me que va pt·ovocar una espuntada Carles Guinovarl hi troba una relació amb la música q u<' t'S va ft't· els anys seixanta. La música de del públic, tal com explica Carles Guinovart: En el fons és important l'experimentació. sempre. en Joh n Cage i la impt·ovisació, les partitUI·es obertes totes les coses. Montsalvatge deia d'unu manera -gràfiques-... tol això, en cer ta manera. fou aní pen¡uè el jazz \ 'U ohr·ir· moltes por tes i se· n va benemolt simpàtica que si no s 'hagués fet experimentació en medicina. per exemple, encara estaríem ficiar la música clàssica. En Ravel. ja no diguem Stt·avin.,ky o )lilhaud. tt·obem influències del jazz. ert una situació precària, però que un fànnac en experimentació. ell no seria el primer a utilitzarFins i Lot hi pa t·ticipa u n món simfònic com el d'algunt'S obr·e¡, de Gcr·shwin. lo. 1 jo pe11so el mateix. No hi ha dubte. doncs, que els compositor s dc Sigui (:om sigui , les aYantguardes musicals no \Un saber comunicat·-se amb la societat del músic: a contemporània han begut de diferents fonts moment, menlr(' que les plàstiques obtenien un musicals. Ara bé, qualsevol creació dius de qualsevol grncn· mu¡.;ical no es pot considerar m úsica n·coneixl· ment i rxit social. Josep M. Mestres i QuadrE-ny <'Onsidt•ra que això no es va produir conl••mporàniu només pel fet de ser composta avui dia. pet· euuses internes sinó externes. La pintura és un objeNe únic, i es pot vendre. La música, no. La vt•t·il al fs, però, q ue els diferents gèneres EL~ mar.wnts no tenen Velazquez per vendre . Així musieals h ~m anal eixamp lan t horitzons i .la fronteque per .fer negoci han de crear· genis entre els ra ja no és lan evident, si fins i tot comp arteixen pintors ncLLLnlii, mentre que en música es pot compt·ognunu en un festival. Als <mys setanta, sen se an ar més llu ny, va assajar·-se el rock simfònic. J ep prar Beethoven i encara snrt més barat que la música contemporània. Miró avui és acceptat, Nuix admet que va ser una e-xcepció a la regla. però li va costar molt aconseguir-ho.] quan sento Durant ww èpora semblava que ti.raria endavant, però va morir. ,1raja no es fan aquelles peces d'u n els comem taris de la ge ut sobre la seva obra, m'a- TEM A 147 40 la <>ompo!-i<>ió tradicional per a instrmnents. Jep quart tL 'hora. En general, tot són cançonetes. ~u i.x bOh t f que n o es tracta d ' un nou gèner e musiD'a ltrcs formes musicals actuals adreçades a un cal. Per a mi esca u dins del mateix àmbit la músipí1bli1· jO\ l' no ~wmblen ser gaire lluny del que ca electroaczística i la instrumental, perquè la pritone iX<•m <'om u 111 (rsica electroacústi.ca . Això creu mera es nodreix moltes vegades d'instruments i és Gabrid Bnwic. La meua filla m'explica que alguns si un mitjà, no una estètica . És un instrumen t en grups moderns Jan nuísicCL aparentment igual a amb unes possibilitats més àmplies. No és del més, l'elect roal'ÍLStictl, només que de vegCLdes incorpomalt'ix paret· Gabriel Brncic. La mú~~ica electroaren wts ritmes de bCLteria o instruments de percusés, de fet, tul mitjà, però s'ha vist obligada cústica vegade sió electrònica que la Jan més accessible; en gènere per trobar el seu espai. corwertir-se et des soua fins i tot més estranya que la nuísica que a h or es d'ara, si la música dis(•ernir, dirícil l'a Es fem uosaltres. els diJerents gèn eres inLegnu·à XX segle rld clàssica Jrp Nu i ~ eon sideru que si encara podem parlar musicals - d s més populars i comercials amb els dc~ m(rs ir:u ~ontc.>rnpc•rà nia difer.· enciada d 'altres m és C:Ltltcs i elaborats-; la pregunta continLta ober gi·m•J 'I ~s musitu ls nrfs populars és gt·àcies a una dista a 4ut'St final de segle. quru1. han entrat en crisi els tim·ió el(• base entre totes ducs men es de creació. El mateixos <~o n cep tes de classicisme i de música. que es pretén amil tul tipus de música o un altre no En opinió dc Gabriel Brncic allò clàssic no té per és el mateix . La mtísica pop Ja cançons no gaire qu~ ser «d ro illot·» . Des del punt de vista de la complicades: sense grans estructures o harmonies. musicologia, les cançons que es f a n i finalment És una música bastant més senzilla i, per tant, queden en la cultura subjacent dels pobles tenen bastant més accessible. E n paraules de Carl es de L'egades continguts incoherent.s~ no són del tot GuinO\ art , <>l 1¡uc és pròxim a la música comer cial a ri íst iques i. no obstant ai.xò. fiwci~nen, s 'han es basa t•n uns patrons de ritmes molt rudimentaris quedat. També el llenguatge disposa de paraules que, d1•s d'un ptmt dc vis ta ar tístic. tenen molL poc absurdes però que triomfen entre els parlants . . l la inter ès. Ili ha un tipus de música que convida afer música, li passarà el mateix. Carles Guino' art. desdel síncope. moure el cos. per l'efecte de la pet· la seva banda, ja no accepta d. enplaçament rítmic i és. per tanl, una la idea de parlar de transgressió trada música més per al cos i no tant per a o intc¡,•1:ació de gèner·es. Plantejar-ho l 'esperi t. És música d'aquesta ma ne ra revela que hem Per a J osep M. Mestres i Quadreny, bona aquella rebut 1wa educació massa esclava deL~ pop música la d<> d mis11atge estètic li algú-a que compartiments estancs i les etiquetes. uclu a l és prr'tcticwnettt nul, no diu res; bé un fa per la meua banda, crec cada ./o, ben nl coutrari, ww obra que conté tot ela m.és en el que podria represenvega un peusamPIII al darrera, abans no tar rlwme d.el Renaixement en tant pene/ res en ru¡uest pensament, t'hi que home total: aquell que pot estimar amb el cerhas d'e.'iforçar. 1 el públic, quan va a escoltar L'ell i calculat· amb el cor. Aquest canvi és precisamúsica., no 11ol (uwr afer un esforç. Aquest a idea u na vi.~ ió molt més àmplia, rica i efectiva. 1.-a menI r·csulta clau , segons J ep N uix, a fi d'interpretar el mtísicCL bona, a.fi ele comptes, .és bona per aquell a dcsintt'r è¡;¡ de la soc·ietat per la música contemporàqui li fa bé. nia de qualitat. ta cultura en general-i per tant. Joan Gninjoau aporta una altra distinció de també la musical- no s'obté si un no s'esforça, si no en funció dels gèneres. ¡\'o és que els classicisme tenir no de doncs. intenta conèixer-la. La culpa, dolents, sinó que de música nomes hi siguin Beatles twa cultura no sempre és per la negligència de les ha de bona o de dolenta dins de cada gènere musiinstitucions o a factors externs de la t:ida. sinó que cal. tileshores no té sentit establir comparacions caclascrí no s'/¡ a esforçat prou. entre una simfonia de Beethoven i una cançó de D<>s del punt dc vista de Gabriel Brncic no es pot Unís Uach. Ell és un trobador i Schonberg és una gèneres altres i qualitat de música la d is tingi r· cntt·e altra cosCL. El m a teix Guinjoan resumeix una cona pat·tir d 'u na categot·ia com r èxit comercial. Als cepció força generalitzada entre els compositors Estats Vuits, que són molt més liberals i pràctics. sobr·e la músi<·a clàssica i La seva r elació amb altres allò que funciona és bo i s'utilitza. Els músics de gèn1•rcs . No veig clar que hi hagi h agut una transjazz, mo lgra.t el que es pugui pensar, també han g ressió o integració de gèneres : que s'integrin nous estudiat Schonberg . No es pot dil; és clar, que qui elements clins lcL nuísica cul-ta -pro vinents d e l'èta consegueix un cert èxit rle vendes sigui un ignonica, l'electroadLSticct, etc.- em semblo, bé. Però rant total. Crec que el jazz s'ha convertit en músiencaro lti ha nnct música «clàssica», culta, i semca clàssica.. pre hi senl. El Lt'mps, en definitiva, ja decidirà o solament Ja comer cialització ha transformat quina és la músi<>a clàssica del nostr e segle, s i és la mú!lit·a. La revolució t ecnològica va vropiciar que en d futur en cara es pot parlar en aquests t<>rrapa rició d e la música electroacústica, que. en un ID('S. primc>r moment. semblava que podria acabar amb i MUSICALIA RETRAT ANDRÉ WAIIS American piano player El pianista americà André Watts va actuar al Palau de la Música Catalana al costat de l'Orquestra Nacional d'Espanya dirigit per Gerd Albrecht, interpretant el Cinquè concert de Beethoven. Watts no havia actuat a Barcelona des de feia molt de temps, i la seva presència va despertar un gran interès entre els aficionats barcelonins. Vam aprofitar la seva estada entre nosaltres per parlar amb ell una estonaJ tot centrant la conversa en tres temes bàsics: el seu (i meu) admirat Leonard Bernstein, les joves generacions i els problemes d'interpretació, i la difusió televisada de la música clàssica. per CARME MARTiNE% -S<·nyor· Watts, vostè va començar l a seva ca J-rt••·a internacional qnan t'ra t' n car a gait'ebé nn nt'JI. El que no sé flel eert és si s<·'l pol o no qua liJiNII' de nen proclif:,ri ... - Jo no vaig ser realmPnl wt nen prodigi; vaigfPr poqníssims concerts durant la me·v a infantesa. 1\om.és rtaig començar a oferir-np bastants, i cruna manera vertadercwwnt professional. nL~ set:e. disset anys ... Si tenim en compte les edats dels nens prodigi d'avui dia, se'm podria ha uer considerat gairebé Ull vell! Per exemple, aqnesta nena xinesa que Masur ha porLat, i que ha fet tcwtes tournél's ... té onze anys. Kissin té aret v int-i-tcutts anys, però en tenia. tretze c¡nan vn gravar els .seu.s primPrs clisf'OS, w•s discos preciosos, per Cl~rt. - AJR sctzr anys, llerns t('Íll el va scll'<·donar per dcuutar amh Ja Filha•·m ònic·a dc Nova York e n el c:icle dl' Young People Conret' LR ell' la CBS. Dui'S Relma- nes més tard li va pt·oposar que substittús Glen n Gou ld en 1111 dels concet·ts de la tcmpontda habitual de la Fillumnònic:a ... Com es viu nna responsabilitat com aquesta? El trac és molt gran? Tenia en aqueU monwnllu impressió d 'estar-sc jugant el fuLur? -No, no, és molt més simple', sa p ? Aquest és el gènere de coses qu-e passen , en aquesta professió... Un elia, el meu professor em va dir que pensava que jo estava preparat per presentarme a .fes audicions que s '/ur vien de fer la setmana vinent per tul de seleccionar el,s joves que tocarien amb la New 1òrlf Plrilarmonic a la propera sèrie dels Young People Concerts. Crec que, fins en aquell moment , jo ni tan sols hauia sentit parlctr d 'aquests concerts ... Així que va ig dir, «molt bé, el meu professor m 'ho din, doncs hi aniré» . Bernstein tlO hi era, encaro, a la pri1nera audició; hi hat•ia altra gent que se n'encarregava. Vaig passar al segon torn d 'audicions i Bernstein va aparèixer... Sap. @ ¡;¡" -= ..;:! 3 el' ~f amb això que li diré, no voldria que vostè pensi que jo era un estúpid - du-, però, ben francament, no crec que jo en aquell m oment entengués fins a quin punt eren poderosos B ernstein, ww emissió de televi,sió en direcLP ... t1 mi el que m'interessava de debò era l'opinió de Bernstein sobre mi, més que la televisió i més que la meva carrera. .lo només era un estudiant, així que vaig tocar tan bé com vaig poder; la meva mare t·a pensar que ho havia fet bé i el meu professor també. així que jo ja em vaig quedar content. Dues o tres setmanes més tard, Gould va ccmcel·lar el seu concert. Es va fer una reunió a l'oficina de l'orquestra. Algú -em penso que va ser Frank Gilbert-, va dir... Perquè no vctn poder trobar cap pianista farnós per substituir Gould, tots tenien compromi.sos . Així que Ji'ra.nk Gilbert va dir: «Ei, qnè us semblaria aquell noi que va tocar fa dues setmanes als Young People Concerts?» Bernstein va con,siderar que era una molt bona idea. Ai."t:ò era un 147 41 MUSIC ALIA RETRA T dimarts al matí, i jo ha via cie tor.ar el concert el dijous a la ni1 i e nregi~trar- lo el diumenge a la nil. Només em vaig orupar, Wl cop més. de .fer-ho tan bé com podin. L(l me va ú.nica preocn¡mc:ió era que tots , Bernstei11. l'orquestra ... , ha vien estat molL amables amb mi, i jo 110 volia per res del món que pensessin qu e havien comès un error posant en mi la seva confiança. flixí que em vaig proposar no .fctllur-los . Si vol, les meues preocupacions comprenien un àrea molt petita , mai no em va venir al cap una idea com: «aquest és el moment de fer-me una carreret». Em va portar probablement un any reconèixer... , mirar al meu uoltcmt a la meua lwbitçwió i adonar-me que havia començat una carrera. Vaig pensar: "lct gent em dema na que toqui i em pag¡ten per fer-ho, això úgnijica qu.e tinc una carrera». t1 ixí que per et mi va ser més fà cil d'allò que qualsevol, des de fora. podria pensar. - 1 com va set· el tl'<'halJ amb Brmstein? Li ho va fet· fàcil , també? - Molt fàcil. Però. sap , molt sovint reconeixem i valorem - penso en la vkla, en generalquelcom completam ent quan s '/Ht acaba./. Un mira enrera. i pensa: aquell temps ua ser molt bo. o molt especial, o molt do lent... l en aquest cas va ser així. Només quan vaig començar a tocar amb alt.res directors, em vaig adonar de com Bernstein realment va fer pujar el meu nivell. Quan vaig treballar amb ell jo no sctbia res, ·vaig pensar: ha estat molt bé, gr·àcies ... i prou. Però quan vaig tocar amb alt res directors, v aig veure la diferència. Tenia fet sensació d'estar tocant pitjor, de no ser Ulli bo ... Bernstein ern Ull home de personalitCLt molt poderosa, i es trobava - quan jo el vaig conèixer- en un gran moment de la seva vida. Era una època molt rica, molt productiva per a ell, una època molt positiva en la seva vida. Ell v a ser molt paternal amb mi, molt amable i amorós, aLXL que em va ajudeu· molt i V (l .fer que el meu treball fos , per a mi, realment molt, moltfocil. -Suposo que n o ha trobat, aJ llarg d<l Ja seva c~a rre ra, molts direc tors que sàpigu en ajudat· un solista com Be t·nstein ho sabja fet·... -És cert, no hi ha gaires directors com Bemstein. Això és un fet. N'hi ha alguns, per descomptat ... Pe rò ell era alg ú molt inusual ... Tenia una personalitat poc corrent. No puc pensar en un altre mlÍsic que, en aquella època, políticamen t complexn als EUA , fos capaç de presentar-m e a la televisió dient qrte jo era u11 jove de molt talent, de parlar de la meua ascendència -el m eu pare era amPricò i la mevct mare lwnga- André Watts va debutar de la mà de Leonard Bernstein, quan tenia setze anys, tot substituint Glenn Gould resa-, i de dir quelcom tan fort en aquella època com que, de ·vegades. els mcttrimoni.s internacionals produïen gent encantadora. Era quelcom xocant cle dir p er la tele11isió americana , L'any 1963 ... So era una època propícia a situacions racials com. la que es vivia a la meva família. així que La seva afirmació va ser, com a mínim, arriscada. Però el1 sabia molt bé què estava dient, eru un home terriblement intel·ligent. f jo li asseg uro que moll poca geni en aquella època hauria decidit , d~cicli t - •·em arca- actuar així. Molts altres haurien pensat: 11 0 és convenient, pot danyar la meva imatge ... Però ell era un home molt.,. - ... gcnet·ós . no? Sempre m'ha semblat que ho ha' i a de ser ... -Sí, enormemen t generós. - Sempre m ' han encantat les emissions de televisió dc Bernstein. veure com dedicava les S<' Vf'S energies a Ja difusió de la rn(tsica, especialmen t cnvet·s els nens ... A més, ho feia fanlàsticatnl'nt b é. -Sí , ell realment creiu en aquellct feina. Aquesta va ser una de les seves més grans qualitats , si 110 la més g ran: la capacitat d 'ensenyar. Ell podria explicctr-li... Si B emstein fos aquí ara, i vostè necessités comprendre com fer el ritme de Le Sacre du Printcmps, ell li ho explicaria, trobaria la nwn era... Fi.:ú s, aqrwst és el signe que defineix un gran professor: ser capaç cie pensar «com puc parlar-li per tal que 11t 'enteng ui ». Perquè a cadascú ca l parlar-li de diferent manera. Ell trobaria Jètcilment la manera d 'explicar-li allò a vostè en particular per ta/que ho entengués. -No sé si sap que no toth om comparteix la nostra admir ació p er Bem stein ... - Miri, Bernstein era un fenomen. Li explicaré una a11ècdota. Em l'època en la qual romen çava la nostra. col·laborac ió, quall jo tenia set::;e o disset anys. llavíem de gra var el Concert de l.~iszt; era una gravació que incloïa també una obert ur a de . cltumann, LLita simfonia . . . , molta música, en fi. Quan ja havíem enregistrat el roncert, Bernstein va venir cap a mi i em va dir: «Mira. hem de repetir el final del concert, no per tu, sinó per I 'orquestra. Sobretot , no et paris . No et preocupis si fas notes falses, no importa; però sobretot no et paris. perquè cadc1 presa f eta malbé costa molt s diners ... » Ell em parla·v a com un pare, sa p? Em deia: «No el preocupis de res, tot va molL bé ... ,. I jo li vaig dir: «Sí, natttralment, mestre» ... Vam començar a g ravar i quan encara no havien p~s ctt ni quinze segons , Ber11stein, dut per l'entusiasme, vet oblid~ r tot allò que ell mateix m 'havia explicat i va començar a cantar com un boig ... Evi- MUSICALIA RETRAT dentment, vam h aver d'aturar ser. Ara puc dir-ho. tinc cinrar, de tocar. per exemple. e n la gravació. Per a mi. aquesta quanta anys i no pas vint, així una petita ciuta t dels EUA, anècdota significa molt, p erquè magnífic mirall per a u n artisque no estic parlant sense expetol aquest excés d'entusiasme ta... Són el tipus de coses que ri€ncia. No em sembla sensat que ell manifestava p er fer arriesperar d 'un pianista de vint podies fer en la meva època: bar la mrí_sica al públic era coma nys que et cloni u na vi.sió del tenies temps per desen volupa rpl.ewment sincer. Així és, justamón tan complexa com la que et te amb tranquil·lilat. A ra és gaiment, com elf era, el tipus de pogués donar el Backlwus ma rebé impossible. Miri el cas de persona que ell era. Aquesta dur. Era un mestre, sap? Ara, si Kissin. Crec que és sorprenent passió era quelcom de molt vera vint anys ets completament que Kissin estigui en cara tocant tader en ell. I si la gent ho trobuit. .. Als vint ja cal que /ri hagi concerts . Fixi 's en la p ressió que bnva excessin ... Bé, és una opiquelcom que et faci pensar: «Ah, suportava, en l 'examen que hi nió. Però fals, no h o era. No era havia cada vegada que Kissin aquí hi ha alguna cosa, veu rem fals. L això és quelcom molt toca,va un concert , als 13. 14, l S com es desenvolupa». Això és el important per et mi. a nys. .. É.s a ntinatura l. - llem pad at nwh sobre És fàcil dir «només té les seves cxpt't·ièncics dc dits, no és m usical.. . ». Watts diu, en aquesta entrevista, que l' intèrjoventut. .. Quf. en pt>nsa, Tampoc no l'ajuden , pret no ha de tenir secrets sobre l'escenari, vostè, dels pianist<'s jovt>s client això. que la manera de tocar d' un pianista ha de d'avui dia? Pensa que de -Vostè ha p i·otagonitdir-ho tot sobre ell. l'as~ de Watts també ''et'ÏJat es met·eixcn totes zat nombroses emissions ho diu tot sobre ell. Home elegant, ben vestit, les cdt iques q ue rch e n p(' t' televisió. P er exemJ?le de charme a l'estil americà -sue és molt dels pianistes ja consaple, l'any 1976 va enrediferent de l'europeu-, tot en eU suggereix grats. com vostè? gistrat·. com a soli ta, el ordre, calma, reflexió..., qualitats totes animades per una vibració constant, per una -.Vo, crec que no. U primer cicle de concf'rls vivacitat natural. La bona disposició amb què explicaré una cosct ... Un pf'r a piano per televisió: se sotmet a rodes de premsa, entrevistes i dia , jo esta va escoltant Live from Lincoln Gen fotos em fan pensar que, per a ell, el contacte Rubinstein , en una entreter... Què en pensa, dels amb els mi~ans és quelcom més que una oblivista televisada. ]o era p•·ogt·ames de música gació. André Watts no ~t amagar, ni ho premolt jove, i professava clàssica per la televisió, tén, que és un comunicador nat, que gauCJeix per Rubinstein una admien gen eral? Les trob a de la conversa, de l'intercanvi d'idees. No he ració enorme. En un útils? tingut el gust de veure' l en cap de les emis· determinat mom ent va. - La meva idea sobre sions televisives que ha protagonitzat, ~rò estic segura que és un digníssim hereu de les parlar del tema dels jo·ves les emissions de televisió qualitats, en aquest camp, del seu pare musi· picutistes. f va dir a l és qne.. . Si un se les cal, el gran Lenny Bernstein. Davant el fracàs periodista: «S ap , jo trec planteja en termes d'inrotund -ho sento, és així- dels comunicadors la música d el meu cor; tenta r trenre gent del professionals en el terrenr, de la música clàsells la treuen de la butxa•·ork i del p op per sica, penso que ha arnbat el moment de ca». Jo em vaig quedar... emportar-se-les cap la reconèixer que els mateixos músics, animals Vaig p ensar que era nna clàssica. .. , això és imde la comunicació de primera classe, poden cosa terrible d e dir... Era possible i absurd. El fer aquesta feina molt millor. Perquè, en el fons, només algú 9ue viu la música des de massa fàcil de dir, ho públic de clàssica pot ser dins amb tot el seu esser pot «contaminar» els sento. Ara ja no sóc un compartit, no té per què altres amb la passió que mereix. jove principiant, però ser «arrencat» d'altres continuo p ensant que és interessos.. . La música massa fàcil dir «ah , sí, clàssica per televisió que em temo que els temps motoquen molt , p erò no fan nuísisuposa donar una op ortunitat derns no p ermeten. Si vols fe r ca. no tenen individualitat, no més àmplia d'escoltar-la a més tenen sono ritu t. .. ,. . De vegades una gran carrera, cosa que és quantitat de gent. És fer possinormal... És normal voler ser és cert, hi estic rl'ocord, natuble que més gent escolti i digui com Svi.atoslav Ri.chter, o com ralment. Però no és sempre el «Ah, doncs no és tan dolent », o Horowitz .. . En fi, si vols fer una cas. Penso que la generació dels «Ara estic ben segur qu e no ho qtte van .ser els meus professors, carrera, a1·a h as d'actuar de vull torn ar a escoltar, és realcerta ma nera perquè has d 'acoquan eren joves probablement ment horrible ». modar els teus interessos aL~ de no tocaven com ho JP.m ara nos-Vostè h a fet m olt p er l a dilules cases discogràfiq ues, que són altres o com ho feien els seus sió de la música per televisió, els més poderosos constructors professors. El meu professor. csprria lment als EUA, cosa que de carreres d'avni dia. l les disLeon Fleisher, no toca va com és molt d ' ag•·air .. . cogràf7.ques no et permeten que ~chnabel, ni com jo ho faig ara. -Sincerament. cada vegada Es Wl tema de generacions, potet p renguis el temps de maduque faig música per la televisió, 43 MUSI CALIA RETRAT 147 no La faig només sentint-me un servidor de la música clàssica, pensant que estic fent quelcom per ella ... Jo faig televisió perquè alg ú m 'ofereix .fer televisió, i és meravellós. Evidentm,ent, qua n m 'arriba l'ocasió de fer-ho, em p lantejo quina és la millor manera d'arribar a més gent, en quin tipus de programa s'hauria de convertir, per tal que la gent s'hi enganxés més fàcilment. Però fer televisió és part de la professió, per a mi; no és una activitat altruista i angèlica... - De totes man eres. no pensa que les emissions òe música clàssica són gair·cb é sempre avot-rides? - Però fixi-s '!ri; vostè no pensa això de les emissions de Bernstein ... - o, és clar... - Llavors potser no és la televisió la que falla , sinó lo gent que .fa les emissions ... - 1 com és que no h i ha més gent que ¡Jugui fe1·-h o hé, això? 44 - Primer, és una. qüestió de talent; no gail·e gent té aquest talent específic. Segon, el temps no és quelcom que es pugui utilitzar amb tanta llibertctt , a la televisió, perquè costa molts diners . l el problema d 'això és que les coses, sense temps, no poden f erse bé. Quan fas una emissió de televisió, no és tan fàcil aconseguir arribar a rinterès de lCL gent amb només toca.r i deixar que la gent t 'escolti; cal fer altres coses, com explicar la teva posició, com interpretes tu, en concret aquella obra .. . I cal f er-ho bé, amb ncLluralitat ... Sap, no fet gaire que vaig veure a Londres un programa de televisió. en el qual u11 col·lega meu de molt talent comentava temes musicals, i ho feia alla B em tein. Ho vaig trobar ridícul, francament. Com si jo li fes ara un pas de ballet i li digués .. miri, sóc Pétipa• . Que la música televisada té problemes? Sí, per descomptat, però no crec que la culpa sigui de la televi.'>ió, sinó de com la gent presentrt la música clàssica per la televisió ... Quan jo vaig fer el meu primer recital televisat, una de les meues preocupacions principals era: «Tenim una audiència de televisió; què farem durant l'intermedi del concer·t?.. . Perquè durant les pauses televisives, la gent se'n !Ja a la nevera, agafct ILtt sandvitx, i potser ja no torna ... Vaig pensctr: «Rem de conservar tota aquesta gent. així que no podem perme- tre 'ns una pausa: durant l'intermedi del concert, cal que s'emeti un petit programa d 'interès, que/corn que mantingui la gent davant el televisor i que faci que contilwï escoltant la segona part del recital». Així que aqu.est és el meu primer interès qua.n protagonitzo una emissió de televisió. Cal que pensi menys en mi, com em sento, si tindré temps de f er pipí o de retocar-me el maquillatge ... Cal pensar més en quina és la teua autèntica mi.ssió, què se suposa que ha de ser aquell producte. De vegades, només tens seixanta segons cle recés. i això perquè és obligatori, per emetre missatges educatius; aquest és I"únic temps buit, per televisió. cle vegades. l tu acabes la prime ra part del concert, surts de l'escenari, i què passa? Aquesta, insisteixo, és una gran pregunta. La gent que és a la sala va al bat; llegeix el programa de mà, xerra amb el seu veí... , però què passa amb els que són a casa ·veient la televisió? Així que, de vegctdes, durant el descans del concert has de concedir una entrevista, fer-te fotos ... No et ve de gust, evidentment, però has de fer un esforç. En fi. crec que és molt difícil eme- Truqui 1ns 900 30 00 30 ~ ~ AGRUPACIO MUTUA Faci 1s soci del seu futur MUSICALIA RETRAT lre concerts de música clàssica, i jo no LÍilC grans solucions, però penso que una seria. no intentar trittr Ta. música més popular: és millor fer míLSi.ca molt seriosa, però intentant triar obres mestres que no siguin massa ll.arg ues, i oferir així més explicacions ... però no el tipus de comentaris que es fan lwbinwlment. per gent que sembla que s 'està mirant al mirall quan parla ... , que s 'està preguntant si surt bP, si dóna una imatge professional, intelligent ... Cal parlar a la gent simplement, comunicar. -Pel qu e fa als disros, darrer·ament sembl a qu<' l'ls <'nginyers de so són els qui manen. i no l'at·tista ... Et critiq uen d so, el sot·olls. q u e si té massa minuts, q ue si tens massa o poc a tac ... Són ells els qui dirlf'n Ics normes, és l'imperi iligilal. .. ~ .~ .... E3 Bl' ¡;;r 147 - fi o intenten, però 110 e/.s hem d.e deixar. Això seria com ... Hi ha una dita en anglès. per significar les situacions que són a l'inrevés, il-lògiq1tes: The tail s hakes the dog (la cua belluga el gos). No hem de deixar que els enginyers de so ens diguin com hem de fer la música. - 1 si un en ginyer dc so et fa la vida impossible, qur pot!i fer-hi? -Doncs si no t 'agrada el que està fent, l 'agafes pel coll - i ho acompanya d'un gest molt gt·àfic-, el treus de l'estudi, te l'assetLS al costat del piano i li dius: *Tot el que li estic demanant és que reprodueixi el que jo estic tocant aquí. No més fort, no més piano, no més bonic ... Aquest és el meu prob/,ema.. Ara que ho lw sentit, torni allà dintre i faci elnwteix». Això és tot. Cal intentar-ho! -Què és per a vostè la intet·pretació? 46 -La meva idea de la intetpretació és molt simple. Tu tractes de llegir la partitura, I rac tes de desenvolttpar una opinió, una posició personal respecte de l'obra: si hi diLt forte, tu penses com de fort ha de ser, coses així. I la interpretació és trac lar de fer arribar a l'audiència, tant com sigui possible, allò que tu tens dintre, és tot. Un dels problemes .1./No hem de deixar que els enginyers de so ens diguin com hem de fer la música" que lti ha a uui és ... És com quan parlèwern abans dels joves intèrprets ... .lo crec qne no els és difícil tenir idees. E/. que és difícil per a eUs és creure que si només toquen, amb sinceritat, com ells pensen que ho han de fer, serà suficient. Estan tot el temps buscant què poden fer de diferent ... És impossible, per a uostè, per exemple, tocar com jo toco. No pot . .To sóc jo, així que jo tinc el meu lloc, des clel moment en què ninglÍ no pot reproduir el que jo faig. I ja n 'hi !ta prou. Ara, el meu únic treball és collCretar les meres idees uquí. al teclat, i ferles-hi arribar a vostè. Jo puc produir-lo. i vostè pot escoltar el que jo penso. Aquesta era la grandesa de persones com Backhaus. La seua personalitat fluïa, sortia de la seL•a interpretació de manera increïble. Tinc un vídeo d 'ell, hi toca el Quart roncert de Beethoren. que devia tenir vuitanta o vuitanta-dos anys, llavors ... És increïble. Quan vostè l'escolta, sap immediatament Lot el que ell pensa de l'obra. Vostè ho sent, és allà.. l no és sec. ni .,musicològic», no! El que toca és el fruit d'allò que ell realment pensa i sent cle l'obra. Schnabel deia: «virtuós significa ser capaç de produir en qualsevol moment el que escoltes dintre teu• : això és per a mi ÚL interpretCLció. tenia la sensació que no hi hauia sol secret en ell, perquè s'obria enterament. Quan tocava el pinno, és clar; en l.a seua uida, privada era un ésser hnmà, tenia dret a la seva intimitat. .. Però quan un està tocant el piano, 110 és el nwment d'estar amagant coses. És fàcil de dir. eh?, és fàcil parlCLr... És molt barat, parlar; el que és realment important és produir. un -Com veu el futur d e la música en viu , del con cert? Cn~u que ton ti n u a t·à existint? - Doncs no ho sé, realment no ho .sé ... La meva petita experiència em diu que la mrísica clàssica introduïda en les escoles és que/eonr que té un èxit increïble. 1Vo parlo del meu èxit per.sonal, o de la persona que estigui tocant en cada moment; p(u·lo de l'èxit cle la reacció dels nens davant elfet mtLSical en si. Així que, veient l'interès que la nuísica clàssica desperta en les joves generCLcions. crec que e/,s concerts tenen una llarga vida assegurada. Això si hi ha una actuació réipida en el sentit de la promoció entre els més joues. o conec tan bé la situació o l!:nropa, aquí a Espanya; però als EU1\ ja hi ha problemes de públic. perquè la gent gran assídua dels concerts mor, i no hi ha el moteix nombre de nous joues aficionats per substituir-los en els seus seients. Que la música clàssica mai no tingui la mateixa audiència que el t·ock, ho entenc, é.s nonnal, no és 1w problema. Però arribar a tenir més audiència no és un problema de gu,st, és un problema d 'exposar la gent jove al contacte de Lo música clàssica. - I no tem que la gent el e ixi d ·a- -Llavor ' , per a vostè. la més gran quaJjtat d ' un intèrpret ser ia la llibe rtat... nat· als concerts i es quedi a sentit· e ls discos que té a casa? -Sí, sí, la llibertat per comunicar el que pensa o creu. Miri, si vostè vol tocar el piano en un escenari. ha d'ésser completament lliure, ha d·obrir-se completament. Vull dir... Rubinstein és un molt bon exemple d'això. Quan estava tocant el piano, un Út gent -No, perquè li diré ww cosa: si deixa d'anar als con ceris, cleixarèt de comprar disco.s. IU COilcert crea la necessitat d'e.scoltar el disc, de tenir la mú,sica a casa. Si un no ha escoltat el CimJttf. concert de Beet !toven, com uol que vulgui tenir el disc? Tamb~ és veritat. .. MUSICALIA PRE-CRITICA Victòria dels Àngels i el mite d'Ariadna Jordi Savall i Le Concert des Nations amb Bach P a/cru 100. Le Concert des Natiorrs. Dir.: } orcli Scrvall. Obertures de Baclr. I~alcru de /er Música Catalcrua. 27 de r-OTOI A.. &OliU TPmporuda EurocOII<'I'rl. Orquestra Naciorwl de Cambra d'tln dorru. Vict òriu dt•b À11gel.~ , soprano. Cemrd Cloret, clirPtlor. Progrcww: R Pspighi. Monlf'r•errli. llaycln, Mo:mrl. Pnlcw cie In MIÍsit'll Cata lana. 21 de f!P II l'r. a sensibilitat d el cant d c Victò l'i a dels Àn gels t01·nm·à al Palau per· tt·ansmeta·c la nuísica d'una dc les paa·titut·es més bcDes i d elicades delllt>gat d c l' inici del hara·oc musical italià i d ' w1a d e les joies d e l r epe r·Lol'Ï del classicisme d e llaydn. Acompanyada per l' Orquestra Nacional d c Camba·a d ' Andora·a, dirigida pe r Genrd Claa·ct. Victòa·ia d els Àngels canta r·à e l sublim Lamento d'Ariadna de Clauclio Monteverdi com a [Wt>àmbul d e la cantata Ariad11a o Nn.ws d e Joseph Hayd u. La <(lle st'rà la pr-imera actuació dc Victòria dels Àngels en la tempoa·ada Em·oconce•·t ve precedida, en aquests dru·rm·s anys, pea· m1a L..ajectòria infatigable qne l'ha portada a cenlenat·s de sa1es d c concc1·ts de tot el món, iins i tot u Oceania. E n aqu<'sts r·ec it a ls (bona pat·t essent acompanyada }lel pianista Albc r·t Guinovm·t) h a L quedat palès que la seva veu, després d e més de cinc memorables d ècades lllcnes d 'èxits, continua emanant la puresa més sublim de la veritable sensibilitat musical. Quan t·ecentment apar·eixicn els dos discs compactes <Jne recollien enregistraments t·ealitzats per la cantant bm·celonina en els primer s a nys de la seva carrera, podíem admirar com el mestratge del seu c•ant resultava, j a, més propi d e In saviesa musical que distingeixen les grans dames de Ja ürica. At·a Victòria ens descolll'ei."X en tot moment la sublim p erfecció que s'am aga en cadascun dels d e talls d e les partitur es; el seu cant és un continu elogi a la sensibilitat, la S<'Va veu comunica runb Ja saviesa que ofereixen cinc d ècad es encat·nant les het·oïnes puccinian es, wagnet·ianes o d e l'òpe t·a francesa. I, en d efinitiva, Victòria, presentant-nos el d o ble personatge d'Ariadna, ens tornat·à a fer entendr·e que pe a· gaudir (lc la música cal aauw més enllà d ' W1a eulJneruadora r esolució tècni ca de ls passatges d e les obres . e LLuís Trullén uan l'any 1989 Jordi Savall liuadava el conjunt instrumental Le Concert des Nations, naixia una orquestra d ' instr·uments d'època que va fer-se a·àpidrunent tm lloc d 'honor eu el panoa·ruua intern acional. De tots és pa·ou conegut el perfeccionisme, la meticulositat <¡ue envolta Lola inter,,.clació de J ordi Savall. Des de les seves ver·sions de la tmísica de Montcvct·di fins a les d e Martin i Solca· bau pogut gaudir' d 'tma mer escuda t'nuau, lJUC l.ll"ll j a no és moment dc t·cd t'sc·oba·ir. Savall actuarà al Palau dins la tcm¡lontda PuJau 100 dúiginl Le Concert des Nations p er interpretar Ics quall·c obet·tures per a orquestra d e Bach. Anys enrera SaYall ja va interpretar pàgines orquestrals d c Bach a l'església de Sant Felip Neri de Barce lona, i ara ens porta aquesta inl c~;ral al Palau dins el marc d e lu temporada Palau 100. L'orqucsta·a que dirigeix Savall té una versal ili tat inqüestion able . Interpr etacions d 'obres d el primer barroc com L'Orfeo de lUonteverdi que va poder escoltar-se al Liceu , del clasburbero di sicisme com l' òpet•a buon cuort> de Vicent Martio i Soler i de la música de Beethoven {en un futua· ()Olser podt·cm escoltar un cnn:gistrruucnt que t•eculli la inLeg•·nl de Ics 9 simfonies), fan d'aquest con,jmtl dil'igit per Savall una r eft't'ència obligada de les interpt·elacions d e la mtísicu ~mtiga . Aquest c·or• set·it la mtísica de Bach, Ics quatre celebèa'l'imes Obertures, l'epicentre monogràfic de la seva futura uclua<·ió al Palau. e LL. T. Q n 47 MUSICALIA PRE - CRITICA Thomas Quasthoff a l'ombra de Fischer-Dieskau . senyonu Petiau 100. Frederic a von Sl atie , moz:o-soprono. La.unma 111itchelmore, piano. Scarlaui, llfalrler. Debussy, Offenbaclt i Canteloube. Palau de l<L MlÍsica Catalana. 14 de gene r. D g ¡;;;;- = ~ a ~' ¡;¡· 147 Thomas QuasthoH (esquerra) amb el pianista Peter Langehcln (foto: P. Barceló) Tempo ralla I bPrt·amerct. Tito mall QuaMhnff, barfton. Programa: EI viatge d ' lü vcru de Frau: Schubert. Palau dc la Mú.~iro C(11a/rma. 13 de gener. a couunem o t·ació del hiccntenat·i d el naixem e nt de F t·mlZ Schubc r·l no ha passat desape r·c~huda pe r als organitzador·s d e la temporada de concerts Ibcrcamcra. Si l'any 1997 s'obt·ir·à amb una actuació del Quarte t Bo rodin, inte rpretant dues de les obres per a quartet dc corda del compositor vienès, el dilluns 13 de gener e l baríton Thomas Quas tboff tornarà al nostre país, per oferir-nos el sublim cicle lied e r·ístic El viatge d 'hivern. Quj ja ha pogut escoltar aquesta inte r·pretació memorable, bé a Ja Fmrdació <<la Caixa», bé en l'ac tuació que Quasthoff va ofm·it· e n el Festival lntemacional d c Música de Torroella de Montgrí, hauran comprovat que aques t cantant exll·aot·dinar·i, ple d ' humani- L 48 urant els més de vint-icinc anys d e carrera professional, la mezzo-sopt·ano Frederica von Stade ha captivat el públic mitjançant uu caut elegant, un refinament preciosista i una categoria interpretativa que ha sabut compaginar amh l'èxit i la popu1aritat que li han propo •·cional els sens concerts i enregistraments discogràfics. L'any 1970 es prodtiia el seu de but al J\l e tropolitan. Primer va conquerir els escenaris operístics nord-rune d cans (Chicago o Snn Francisco) i, p oste rio•·menl F•·edCI·ica von Stade va portat· la seva veu u la ScaJa, Covenl Garden, Staatso per de Viena. Els papers per a mezzo d el r e pertori mozartià (Chem.buw), del belcantisme d e Bellini i Rossirti (La Sonambula o La Cenerentola, un paper que va port ar al cinema sota direcció de J ean Pierr e Ponnelle) o el repertori francès d e ¡\fassenet o D ebussy (Mig iUm o Pélléas eL Mélisande) fins a arribar aJ catà1eg d e Richard Strauss, van permetre a Frederics von Stade fe r-se nn lloc entre les vellh m~s preuad es de la lírica. Directors com Ahbado, Le,ine, Ozawa o Muti, les or·questres de més prestigi del món, acompanyen constantment una cantant que a més de realitzar uns enregistraments que recullen els títols operístics i les à•·ieR més significatives per a mezzo d el •·ep erlot·i francès i italià, s'ha b'mlllynl Ja popu1aritat en les seves participacions a les gales a1 costal de Kathleen Battle, André Previu o la que va oferir l'any 1992 al costal de la Filharmònica d e Be rlúa essent dirigida en aquell Any Nou per Claudio Ahbado. e LL. T. tat~ d 'un sentit de L'humor quE' mai no ha p erdut malgntt patir· els efectes d e la taliodomida, d'una sensibilitat i podet· de comlUlÍca ció absolut, és avui dia un dels més preuats intèrprets del catàleg lied erístic d c Schubert. La veu d 'aquest b aríton alentany nascut l 'any 1959 té força i dolçor, poder descriptiu i evocació . i e n els seus enregistraments discogràfics, b é el dedicat a lieder de Schubert, bé intervenint e n una recent gravació d el Fidelio de Beethoven , resulta evid ent que ens trobem davant d·una personalitat lirica dotada d 'un magnetisme extraordinari. Quasthoff tornarà a pot·tat·nos el seu Via tge d'hivern. Segur que aquells que ja l'han escoltat voldran tornar a gaudir d e la veu deJ haix-bat·íton, i aquells <rue no bo hagin fet d escobriran un a r·tis ta que sembla seguir els passos mat·cats per Die tri ch FischcrDieskau. e LL. T. ~ ... SIEMPRE CON LAsGRANDES OBRA S SIEMPREco LAMUSICA EL PALAU VARIANTE DE MATARÓ. BARCELONA. CENTRO COMERCIAL BARCELONA GLÒRIES. BARCELONA. EDIFICIO FORUM NORD. BARCELONA. ~ ~ ~ EG~Net ferrovia/ MUSICAL lA PRE-CRIT ICA El tromlló protago nista, l'apost a de Brotons per F. TAVERNA-BECH algrat Jes seves JIOtabilíssimt>s qualit ats, resulta força insòlit tt·obat·-se el trombó r onsiclrra t rom un instnuncot solista. Aquest és el r r ph• que assumeix alvudor Brotons, compositor qtw, clcb l't>stn~ na el 1977 de la seva ob1·a Quatre pece.~ per a corda, guardunada amb el Pt·cmi de Composició Orquestm uciooal d ' E spanru, scgnci:\ una notable trajectòl"iu compositiva , taut en quantitat com eu cru ali tat. Cet·tamcnt, la música de Brotons sempre• us munifesta amL 1111 llenguatge dc signe extrave•·tit i allunyat dc qualsevol actitud puramE'ot exp el"imcntal; les idees orqurslrals e tan m.posades amb claredat i un esliJ de sonoritats impal'ta nts. i la fonna està beu definida i t•quilihradn. Veritable coneixedot· de Ju paleta orqlJestr·a 1, r esultarà iJl tcressan t constatat· quins seran els r nfoca- M ;¡;;¡ e!: - -~ e el' ¡;;¡· 147 ments qut• aplicarà Brotons prt·què el Lromb6 pugni lluir-sP f•n la seva indulltablt· variada aptitud cxpn~s­ siva i en Iu seva capacitat 'cirtuosísticn. d ' inhet·enl esp ectacularitat. Vu·tuls qui'. jtmtament amb el seu so, cap a~ d ' inversembla nts bdlcses tímhriqurs, ban estat m agníficament apt·ofitades pel gèn cr·t• juzzístic i que, en canvi , p e•· la seva opulència sonora , s'han vist força oeglihridcs en el camp drl simfonisme clàssic. El Concert està concebut d'una forma un ~i<- sin~;ular. que s' a parta d els cànons tradicionals . L' obm s'inl<'rpt·ctu sense interrupció, p erò està cliviuida en cinc moviments cla r anw nt de lectables en fo rma d"ar c. Aqur¡,ta simetria j u vr don ad a, pt·imcr ameut. pel ca•·àc·tr r dels mo,iments. EJ primer i darret· són A llegri t•t•lucionats p el caràcter fer·otge. rítmic i eufòric. El segon i el quart són movimen ts lenll:!, a mbdós d'una durada més aviat curta i d e to introvertit. El moviment l"t·ntral, com a ro t· d c l'obra, ta mhé està construït eU matei.x en forma d ' arc (Ailegro-!lllegretto-AUegro) de peculiat· cm·àcter gr otesc b en apt·opíat p et· ultt·omuó. Ha inten tat evitar tot tipus dc t•eexposició exacta o •·eprtició d l' tt•mes transposats, a fi de cercat· en Lot moment textut·cs noves i r efrcscauls, tot evitant l'afl'ixugament eu quf. poden caure Ics r eexposicions . La unitat de l'olll"a ve donada , d onr·s, pel seu plantejament cíclic dels temes i la i:!Ímelria esmentada més amunt. El Concert va é .er compm.t r an y 1995 i con!. ta de cinc modnw nts d"emotiva volada melòdica , que s ' interprPLeu tots seguits. Orc(lll!.~ lrn Simfònica dc Ban·t>lona i "\arional de Catalmt~·n. Hin u·tlo Cascr o . trombó. Direceió: Angrl Gówrz \la •·tiucz. Obres: Simfonia 111ím . 31 "Hornsig nal'" de Ha ydu , Concf'rl p er a trombó i orquestra (cslrc•nu) !lr B1·otons i Simfonia núm. 8 dt· J), urók. Pul au d e Iu Mú sica Catalana, 17, 18 i 19 de gt·nt••· (Tt·lllporada clt· I"OBr.). Iniciati va atípica per F.T.-8. om al final d el segle\\, centúria plena d 'ini e inth r~o i t"('\'UJSÏUS en}" art en gf'nera( i dc· la música en particular. Tanmatt•ix, músiques que ja lulm·ien d'éssrr història {i que de fet ho són), en ca ra ;u·a ens f1·apcn i inq uil·ten quan lt's veiem anunciades en un dels concct·ts que la societat barcelonina acudeix a escoltar. en r epertoris r epetits tma i altra vegada .. . Sembla r·rn· i quasi un sacrilegi que el nom d'Ibercamer a s'associï amb els dc Sché>nbet·g, Boulez, Webcm i Ligeti. Què Iu dh·à, Becthov('n , de tenir aquests companys dc programa? Jo dit·ia c¡ue la iniciativa és absolutament ' àJida p el que significa d ' ampliar els nostres hol'Ïtzons musicals; però tanmateix, j bo diem molt seriosament, en aquest progr ama trob('m a faltat· Ja presència d ' una obra contemporània catalana. B•·eumtmt, destaquem que lt•¡, Cinc peces per a piano op. 23 és la pr·imera ohra en què Schonhcrg aplit"a d s conceptes st•rials i, en conct·ct. és en la dan·c•·u d ' aquestes quan apa r eix S 50 p er prinlPI"U vegada una s{·•·ic dotlecafònica. \mb tot. en la t·e~t a del cicle. rl ~i~tema serial -<ruc. r n definitiva. t"on-.isteix a utilitzar una sf.rie dc sonQ f'n un ordre establcr·t- marca ja la pauta dt> la m úsica . És I" obra. donca. que estableü: una no\ a possibilitat d ' ot·dt·c en Ja c-omposició. aspecte que. per a molts, en certa manera la tonalitat j a nò n•solia. En can\i. l r~ pt-ces (datadc;, el 1924) de WebE'rn e~tan j a concebudt• totalment amb t'I sistema sed al. Remarquem q ue la Peça p er a infa nts està destinada u sensibilitzar els pia nistes principiant s en l'estil docle<·ufònic, simplid tal q ue no .-epresrnta cap ob~o tacle pr rquè el geni 1lc Wrhern h·obi la manera de crear un cosmo sonor dc cristal-lina belle.,a. Quunt a la Kla vierstück , p ot con ~> id et·a t·- e com un precedent molt il·lustJ·atiu del mrst•·atge que es •·evclarà en les Variacion.~ op. 27 (1936). De la puresa diama ntina dl' la música d1• Web ern passem als tran cendcntal., Estudis per o p iano de Ligeti , \ eritable compendi de solucions i aportacions que ens ha p•·oporr·ionut d piaoisme d ' aquest s<'glc, el que va clt"s d e Debussy i Burtúk i tockhausen i Boulf'z. supera E tructurcs polirítmiques, el ~oo dc les tcd l's t'mmuilides per la pres;,ió dels dit ... la polimetria q nc. amb el dc·calutgc dt•ls accents di~l:iOI' i a t•l disct.u·s dc lt>s difer ents parts ... En definitiva , Ligeti ens demostra com el dcsonlrE' fs també una fot·ma possibiP del mateix ordre. ln cisPs 9.J pol ap ropar-nos al darr er Boulez. el pensad or de la música actua l. Le ~eves obt·es truno., rneten la impressió de l'ordr<" d ' u11 jardí japonès en el qual l' atzar està ar uradamf'nt organitzat. Cal l•&tur molt atent per copsar la bellesa t'n les seves complexes i elabo•·udíssimes constnwcions sonores. ct·<·ad rs amb lúcid a intt-l·ligència . Ginul1wa Cascioli. piano. Olm·": Sonata ntÍm. 18. ·'la Ca ça" dc• Hc•othovrn, Cinc peces op. 2.3 dc Schouuc•·g. Kinrlrrlda vie rstiick i Kla viPr ~ tück ( P t>ça p Pr a infants i Pet;n pPr rt piano) dt> Wt>br rn , Quatre e$tndi., ( I r. Uibre) de Ligt•li i I nci.,es 94 de Boult>z. Palau dt: la 1\hhil'u Catu.lana, 20 d;• ¡;cm•r I 997 a lt•11 21 h. (IbPrcamrru ). Òl' /, ,, e ó :I ·1 i- a n lí MUSI CALIA Qüestionari Proust JOAN GUINJOAN Nascuda Riudoms el1931 i fomwt a Barcelona i a. París, Joan Guinjoan ha T/Umtingut una presència sempre ascendent en lo vida musical catcrlarw., primer com a pianista, després com a compositor i , deri1'adament, director i divulgador musical efica.ç. Inquiet, lúcid i intel·ligent, i per això aliè el qual.sevol dogmatisme, obert a totes les conquestes sonores de la música d'un segle que és a punt d 'acabar, l-a seva música, sempre actual, és, també, in·variableme nt imaginativa, i rejlectei.'t, ert aquest sentit, els trets dominants de la sl'va personctlitat humana. l- El principal tn}t del meu caràctct·? -La im¡uietud. 2-La qualitat que prefer eixo en un home? -L'autenticitat. 3-La qualitat que prefereixo en una dona? -La sinceritat i la intel·ligència. 4-Allò que mé estimo en els amics? -La fid elitat. 5-El meu principal defecte? -Massa extt·ove t·tit. 6-La meva ocupació prefct"ida? -Compondt·e . 7-El meu somni de benestar? -La ser enitat. 8-Quina fóra la meva pitjor desgràcia ? -No podet· cscl"iure música. 9-Què voldria ser? -Un home just. 10-0n desitjaria viure? - En el lloc que convé a cada moment. ll-Quin color prefe1·cixo? -El verd. 12-Quina flor pr·cfereixo? - La rosella. Organ~~u. JM~TdM 1- lt Patroont.:n .. - ??? 13-Quin ocell prefereixo? -La gavina. 14-Els meus autors prefet·its en prosa? -Rilke, M. Vicent, Gar·cía Marquez •.. 15-Els poetes prefer·its? -Rimbaud, García Lor·c a , J.V. Foix. ·--=:o ~ MGN:IOCAIAADLCAlA.LU'tJA ·s h & ~rn~ntdt IV Concurs Internacional de Cant ~ Jaume Aragall "f" Torrooaa dl Montot1 -~=- ;.\ . ........... a-·-......... ~ .. Cult!.w. 16-Els her·ois de ficció? -Els tres mosqueters. 17-Les meves heroïnes de ficció favorites? - Madame Bovary. 18-Eis me us compositors favorits? - Tots aquells que escriuen bona música. 19- Eis pintors predilectes? - Els im¡nessionistes i l'inform al Lasxista d'August Puig. 20-Els meus herois d e la vida r eal? - Cap. 21-Les meves heroïnes històriqu es? - Pr·efereixo una heroïna científica: Madame Curie. 22-Els noms que prefer eixo? -Els de sempre. 23- Què detesto més que res? - La falsa modèstia. 24-Quin caràcters històrics menyspreo més? - L'esperit d e conquistador. 25-Quin fet militar admiro més? - La jubilació d'un militar. 26-Quina r eforma admiro més? . (per a veus d'òpera) Ton·oella de Montgrf - Costa 1.3ravCI Del 22nl 28 de jllllJ' de 1997 27-Quirls dons naturals voldria tenit·? - La paciència. 28-Com m ' agradaria mor-ir? - Sonmiant que neixo. 29-Estal pr·esent del meu es petit? -El dubte. 30-Fets que m'inspiren més indulgència? - La pedantetia. 31-El meu lema? -Ser fidel amb mi mateix. limit d 'edat: 33 anys Termini d 'inscripció: 30 d'abril de 1997 Premis: tres premis per a veus masculines i tres premis per a veus femenines, per un import total de 6.500.000.- ptes.; acruadó en el P~;:stivallnternadonal de Música dcTorroclla dc Montgrí l en altres aud itoris. Bor~cs cl't:stucl is ... Pròxim concurs: juny-juHoll998 Adreça: jovemuts Musicals (Concurs .Jaume Arag:tii)Apanat 70. E-17257 Torrot!lla de Montgrí Tel. {9) 72-76 06 05 Fax. (9) 72-76 06 48 E- mail: jjmmtclm@ddgl.es lnternet: hnp:.'/www.ddgi.es/ tdm/fimtdm.html 51 MUSIC ALIA PRE - CRITIC A /Furt wiing ler, eix d'un a estre na teatr al per J.c.c. l p t·òxim tlia .14 de ge n ~ •· Iu Sala VillatTOt'l acollirà r estre na a Barcelona ci e l'olu·a titulada Prendre p(lrtit , e n 11nn producció ciri Talle ret de Salt. Bat·cclona serà Iu tr•·cet·a gn111 ciutat mundial que gu urlirà d'aqUl'St cspectaclt• després dt• la seva I'Sll·c•na l'any 1995 a Londres i de l'eneura m éll pr·oiHlt'fl, J'o\:luLrc passat , a Nova York. sempre nmh companyi <'s pt·es tigiost•s i. en t•l ('11S dc l' csl!•t• na univers al, sota la clit·crrió d ' un clr·arnaturg tnn •·econegnt com H arold Pinter. L'auto•· és R onald lla rwoocl . un dels dntmatm·gs i guionis tes cine matogràfics anglesos m(•¡, presligio&ob del moment. Ha estat nomiual a l' Oscat· pel g LÚÓ del film The DressPr i va aconse~:,'1.1ir el Premi Molière u París el 1993 a la millot· obra esLt·ungcra per Another time. És l' auto r de la molt cele brada si-ric te'lcvisiva 1-listory of tlteatre proclu:ida pc·r· In BBC2, cmrsa en un gran nombre de països. No és gens habitual que e ns oc~ n ­ pem d ' tul c•spectaclr teatral estl'i r tament de text i, per tant. aJ marge de cap p t·otagonis me musical immediat. TnumateLx, rr·eil'm qu e r n aquest cas l'excep ri6 s ' ho val. per·què el frt musica l - no en el pla sonor, pct·ò sí e n el de la cir·c ums tància p et·sonaJ i lús tòrira dr l seu proll.lgc)nis ta principal- hi juga un paper s ignifica liu i comporta uns al·licie nts específics. L' a rgume nt se cenlra en els intE'rrogatol'i s a què 'a ser sotmès l'an y 1946 el gran dirt'CLot· mus ieal Willwlm Furtwanglc•·, titular dc la Filharmò nica de Bl•t·Lín du r an t el t·ègim nazi. per la ¡,eva connivència amb aqursl règim. El dit·rc tor i inductor de J'eslwctacle, Fe rran Madic:o, escriu c·n ~~ dossier de premsn: T.-a trama de l'o- la lletra K i prott. Parla de la relació entre art i poder, de la relcteió amb altres m.úsics, sobre què creia que era art i què lwvia de ser la música. Tot Clu·ò ésflclel al setL ideari. Crec que el perso11atge que es ve u en l 'obra , en essència és Wilhelm fu.rtwiingler. Un home que té caràcter, té sensibilitat. té te11dresa, amor als colors humans . I el dircctot· de l'esp<'ctacle ratifi- E 52 bra és un judici previ en el c1ual es pretén recollir informació p er mitjà de testimoni.s i trobar proves evidents de la implicació del director en tota la barbàrie nazi. La tasca és di.ficil , p erquè Furtwiingler 11 0 va ser mai membre del partit i .fins i tot durant lYdtim any del Tercer R eich va haver de fug ir cap a Suïssct. ¿Però això exculpa una persona que amb Hitler al poder va ser director titular de la Filharmònica de Berlín i de qui exi.~teixen, a més, fotografies seves e11caixant la mà amb el líder alemany? ca, en aquesta línia: Wilhem Furtwiingle r Pe t· la seva part, el professor d'hi¡,l(u·ia conLc·mporàn ia J oan B. Culla assen) ala en el seu l'st·rit de presentació dc l'rspectacle: «Pt•rò al nHttt'ix temps, Prendre partit també suseita un se¡,'1.1it de problt•m<'~ è tics dc cat·àcter uni, cr:.al: el límits de l'auto rila t·isme, les relat'ions enn·e a t·t i poder, la moral civil davant el totalital'i me, c teète ra. problemes u ni\ crsals qu<· lrs daJ'rt't'(' convul;.io ns eu rop ce~ -als Balca n . a Rússia ...- han po11at dramòtic·ame nt d'ac tualitat». En convena amb Ferran l\ladleo. aques t certifica que l'obra t'S basa en f<'ls his tòt·ics. per bé que amb Ucu¡; retocs prr interessos dt·amatúq~ics . En realitat -precisa- els interrogatoris els hi van fer el mes de nol'embre de 19-15 i l'obra els situa entre els mesos de gene r. abril i juny de J9.J6. Eren unes entrevistes o un primer judici per tal que l'oficial encarregat pogués decidir si les proves eren sttficients per iniciar un judiciforma l contra ell. Era com un filtre que posaven les autoritats americanes. Cal tenir present que rns u·obem e n ple na època del fa mós Procés dc N un·mbe rg (novembre de 1945 i octubre de 1916). Srgoru Madico, no hi ha docume ntació detallada oi el contingut exacte dels ehmr ntats inte rrogatoris. Ronald Harwood -asH•nyala- ho dramatitza per donar consistència a un discur.~ molt intens. Crec que molt del que es diu a l'obrn, molt probablemen t PS devia dir en cLquells intPrrogcLLor is. Tanmateix. el que t•s diu de Fur·twiiugler é·s cert? -Sí, sí. So rgeixen comentaris de Furtwiingler sobre Karajan a qui mai anomena pel seu nom si11ó amb -Hi lw moltes coses que Harwood posa en boca de Fu rtwiingler que també ho han fet biiJgr(lfs del mú.sic. .lo he llegit diverses biogmfies i till(' la seguretat que Harwood també /e.~ ha llegid es. La figura del músic· Í's contraposada a la d'un oficial ame ricà, e n funcion s d ' ac us adnr·, que és un home rude. pl'imal'i , sc•nse c ultura. no gen s int<•ressat e n In música clàss ica . -L'obra - amplia el clirectot·- va trenant LLII dis curs dialèctic. 1\ls argume11ts de l'oficial americà. s 'hi oposen els del músic. que els rebut i , 'introdueix de nous, en una successió que porta consta ntment l'espectador de valorar una tipologia d'arguments a una altra. Pen.so que. molt sàviament. Harwood a poc a poc va trenant una espiral 1'11 /CI. qual cada cop els cPrrles só11 més concèntrics i ens van absor·bint w f>.~ per arribur a a conseguir que l'espectador a la fi senti necessitat dP prendre partit per l'wt o p er l'altre. O potser per cap. Parle m d'un dels u·mcs més cahdaJs qu1· planteja J' ohr·a. Les t·ela<:ions e ntre a rt i podt·t·. -Durant tot l'es¡H'Ctacle, Fw·twiingler manté que un i altre Iran d'anar separats . Al final. pt>rò. acaba adm etent que malgrat que hattrict de .~er així, CUJII.esta no és la realitat. I se'n dol. 1 malgrat I ot, creu que l'artista ha de lluitar per poder crPar d e forma lliure. Manifesta qne com er f.sser humà. precisrunent p erquè Ito f>s, té con uiccions polítiques, però que com a mrísic la seva obligació és portar el més enllà possible l'eMendard de la música d el seu pctÍs. Per ctixò Harwood posa en Ji'urtwiingler el gran dilem" de fin s et quin punt art i política han de caminar junts. Però a part d 'això, l'autor pluntPja altres teme.~, com són l'espiritualü at de l'art o sobre si. el creador és w• ésser diferent o especial. P e r a Mndico. l'ohr·n té la imatge , :5 :z ) 'l r :l s ;¡, s j i MUSICALIA PRE - CRITICA d' un text clàssic contempot·ani. m ent un rnúbit· . - En realitat té una estrnctu.ra de t.ragèdia en el sentit que Wi/h elm Fu.rt wiingler és com u.n semidéu de tmgèdia grega i, tanm.oteix, és també rw nwrta.l. T é uincles amb les f9 rces di uines i aUwra és un home. Es un mortal connectat am b el ronei.rcment universal. 1 de cop i volta es veu inquirit , p reguntat i fi ns i tol insultat -en utl moment diu a rocusador: " Respecti una. miret la meva intel·ligència »- per un mortal molt mortal que ni tan sols coneix ni li. interessa la música, que cercu fe.~ provl's què puguin portar-li la inculpació. Crec que el problema és que Furtwiingler sobtadament es troba dins el món dels mortals. Si no hi lwgrtés hagut la guerra. 1/itler i altres coses. no hauria hagut de fer front la n cruament a la condició humana. Mad ico es pecul a que la m o•·t dd músic per tuber·culosi l'any 1954 va - La m1ís ica en si, realment no és la p rotago nista de l'obra . Però se'n parla. molt , de nrrí sicn. No se n 'escolta guire. Una. mic a al principi i després rrlfiual hi ha rms.fragments de la SPH' nu simfonia de Br-uclwer clirigicla per Furt wiingler. És un moment de confidència entre raeusac/or nord-americcl. el comanda nt Steve A m olc/ i Fnrt wiingler. Arnold posa aquesta música intentant que Furt wiingler caig ui en w1 paran y. És l'únic moment qne la música té un autènt,ic sentit dramntú.rg ic . Tens raó, si el protagonista h agrr.é.~ esteri rw altrP rreador artíst:ic . l'obra hauria estat la mateix a. La mrísica no és determina nt , però sí que e.~det•é 1111 component definitori. Permet ch fi nir un personatge. Vist Furt wiirrgler. veus tots els altres artistes. Però és cert que es parla molt de mrísica. Furt wiingler parla de com s 'ha de LoClLI; de dirigir, de com ho .fan Ka,rnjan i Toscanini. Tot /rom sap qne Fu.rt wiingler i Toscanini estaven l'l{{rontats perqrtè def ell sauen visious diferents de la música . Jo crec que . en realitat, cercauen els mateixos objectiu.s per camim diferents. Mentre que Furtwiingler cercava la sensualitat mediterrània, Tosca rrini uolia aconseguir la disciplina germà nica. P er a Mudi{·o. Prendre pctrtit éll tr nit· l'origen en aquests fets i tumh6 c·u a l11·es cit·cunlstàncics pr·òpies del mome nt. - Hit ler l'ha uia detingut , ua estar molt de temps privat d 'actuar i a la fi es ea haver de plantej ar moltes coses. ltanm a lcix ell h a,i a aj uda t mo lt ~ nrú¡¡ir s j ueus . .. - Quan era director de la Filha rmònica de Berlín va incorporar-hi molts músics jueus, perquè tenif' ll rm a. gran qualitat , però més tard els va ajudar fz fugir. Per ai:.rò la. sPua figura és interessant, p erqnè quan llitler és al poder, la resta del món l?l t•c u com a pro-na:;i, però pPr altra p art, la Gestapo el vei(L com llit antina:;i p erquè ajudava juens. fra~;e molt .~ ignijica.tiua del músic: «Vaig intlnrlur anar p er la corda flui:w e11tre l'exili i la forca ». EU nega cap mena de simp atia a mb la ideologia na:;i i j o ho crec totalment. Un asp ecte que hrmhé tr adueix. rohra és Ja t·i vulit ut r ntt-e Ftu·t- I-li Ira una wiin gler i Karajan. -Ka rajan represento l'inici d 'tuta èpoCCL i Furtwiingler la fi a·una ahra. A l'època dP Furtwiingler hi lravia una comrwió rurímicct int.ensa entre mír.sics. director i príblic, mentre que a Ka rajan allò que li interessa, sobretot, és ser fam ós i vendre milers de discos. t1mb Karaj an es munta una indrí.~t ria. Karctjan va teni r dos carnets del partit na::i. A l'obra, Furtwiingler protesta: • Jo he d'espera r i no puc dirigir, mentre que hi ha qui /ut tingut ca.m et del pctrtit i ja a.ctua » . Tanma teix, observo <prf• l a música com a fet intr·inseo no tÉ' r·ap p t·otagonisme esprcíJic. Vull dit· que la figut·a de Fm·twiin glt•t· hauria pogut se t· també la d ' un dit·cc·tot· tea tral o d ' un artis ta plàstic . no nccessàt·ia- una o bra c·oml'rc ial. - Vull dir que ho és en el sentit més positiu de l 'e;~p res sió. El terme «comercial» té unes connotacions p ej oratives que no hauria de tenir. És rwa obra que ho integra tot. I que, per tant , té un gran atractiu p er a tota mena d·espectadors. ~ .... - .~ !3 ;;;e::'r 147 MUSI CALIA BALLET Àngels Margarit i els paisatges de la memòria per JOAQUIM VILA I FOLCH uan Àngels Ma rga rit et diu ui programa d e mà (de l'espectacle Arbre de te, presentat a la Sala Ovidi Montllor d el Mercat de les F lol'S el 2 l d e novembre de 1996) q ue "Arbre de te busca la confusió del temps no lineal , resum d ' històries de ]a nostra vida , els invents d e la memòl'ia , els errors del somni. E l moviment és el pr·esent d el temps a l'espai. La d an a bascwa entre el temps abstracte i el viscut, cnlt·e l' acumu lació i la destil·lació, entre l' instant i l' infinit, entre l'accent i la pt·olongació" (el lcctot· despr evingut pot torna r· a llegir el par·àgraf si ho desitj <l, per fcr·-se' n ben bé el càn-ec de tot plegat)... Quan l'Àn gels Marga dt et dio tot a ixò, p enses que pots veure q ualsevol cosa . Tot qu ed a justifica t d'entn1d a, no hi ha escapatòria possible . So ta "la confusió del temps no lineal" end evines que hi entra tot. Quan el moviment - aquest "present del temps a l'espai"- tindl'à pl'oblemcs coreogr·àfi cs, set·à que ens trobarem en els "errors del somni"; q uan ca ur·à en r ei teracions fo rmals, és qu e ser em "entre l'acumulació i l~ destillació, entre l 'instant i l'infinit, entre l 'accent i L~ prolongació". S'entén per-fectamen t, oi? Tot el qu e se' ns dil·à, amb els seus alls i baixos nuratius està perfectament mes ur~at a tra vés de la boira fugi sser·a de la memòria i el vaivé dcsdihu:ixat d el son . P ot passar de tot. No podem dir, espectadors confusos, que no hem estat avisats, que no hem Q 54 estat perfectament informats . Tot lliga . E tèr·iament, (•s dar·. I consultes el diccionar·i que portes a la butxaca -esta r· confús no està renyit amb SH JH'c'visor- i t'adones que el te no és un ar·b r·e sinó un arbust i dius "Ja ho Li nc! És una metàfor a! " J somri us satisfet per haver Lt·obat el desllorigador. Penses que t' hau r·ics d ' haver llef,ril d prOf,'l'Hma de mà amb més deteniment i n•passes : "Els arbres d·aquesta peça no són en realitat arbres, sinó flors , tiges d 'atzavara -que en català s'anomena també ballarí-, aquesta flor arbre pren el símbol de trànsit, de relleu, de trajecte, de vida". La metàfora! El símbol! És clar... I arribes a la mateixa C011clusió a què ja havies a rribat abans: tot és possible. Aquesta vegada faci el que fa ci el grup Mudances/Àngels Margarit tindrà un cos teòric perff'ctament travat que sostindrà les més divet·ses p t·opostes cot·eogràfiques . I r·espires profundament, satisfet, perquè et sents molt preparat per veure i MUSICALI A BA L LE T i.. o • ~ entendre 1' espectucle i gaudirnc. Qtúna fonda sensació dc tranquil·litat! L'espectacle comen ça . I alguns dels set ar·hres són canviats dc posició i comença un magnífic i clclicadíssim pas a dos que, buscant la ca1·a contt·a la cara, es desenvolupa ha nnoniosa ment en Ull fer-se/desfer-se, transforma ció. canvi, p rolongació , infinit. .. i cr·ea una atmosfe r·a màgica que es trenca dc soLte ... per anar a parar a un altre paisatge . Nous moviments d ' adlt·es ... Nou s p aisatges ... I t'adones que, en r ealitat. passant pe•· sobt·c de les justificacions q ue C'alguin i de Lola aquesta mena dc pseudolitet·atura que crea la dansa a casa nostra , Àngels Ma t·garit ha com;t•·u'it l'estnlCtu •·a de l'Arbre de te sobre tres monòl egs -q ue ten en l'e~traot·dinària gr àcia d 'estar heu dits i ben explicats-, sob re uns b ons moments d c dansa i els ha salpebr at amh exercicis simples - d e més o menys complica('iÓ- que uneixen els fragmen ts di, ersos d ' aquests trossos de vida q ue ens vol presentar. La dansa, però, s'explica per ella mateix a i el que ens dol és que Àngels Margar·it no hagi r·esolt tot allò que en s volia dit·, ens dol que no arribi al final , que deixi les eoses a mig fet·, sen se acabar-les . A Arbre de te hi ha molts moments dc h on a dansa, però hi h a un escamoteig d el seu discurs . com si Àn gels Margar·it plantegés molt bé cada provosta, engegués perfectam ent moli- vacions i elements nalTa titts t cot·eogràfics i, després, no sabés r esoldre cad a necessària culminació. I d ava n t el llengu atge de ]a dansa, d'allò que em diul'n i em fan sentir·, no ro 'hi valen les explicacions ambigües d el programa de mà , ni les elabontdc' s jus tificacions. Arbre de te és nn munt d e b ones propostes sense> lligar i d ' a quí cm s urt el plan y. Mar garit s' havia de conforma t· a tt·eballat· una sol a branca i b en segm· que els resul tats haurien estat molt més rics. No Í>s jus t que els bons treballs es perdin per pressc>s, per inconcr ccions, p et· mesures falsament aplicades . Quan hi ha gru ps i companyies de dansa contemporània a l nost•·c país que l'un ga la , impúdi cam e nt , d ' una manca ab soluta d ' idees, d e tècnica, de saviesa cor eogràfica - i els h em vist, Pn aquests ú ltims mesos-, dol en gran ma n era veure com es desaprofiten les bones i dees i els bons treba lls per una m a nc a de concr eció i !?er una falta d 'exigència fin aJ. Angels Mat·gat·it es mer eix anar· molL més en ll à . I estic segur que hi pot ana r. Olwcs canten. 147 Ha mort Antoni Serra I• Pui ol i el mes p assat pal'làvem d e l a mort dc' I...luís Tru llàs i Ribas, aquest mes hem de parlar de la mot·t d'un dels seus d eix.-blt'S més actius. Antoni SmTa i Pujol. Quinz(• dies, nomf.s, el deixeb le va sobreviu t·e a l mest re. Amb <'lis dos, i amb la mort, també recent de l'a ltt·e l:,'l'aJ1 deixeble Xaviet· Al('['urlo i Escofet (maig dc 1995), queda d csfl'l un vigor ós i importao tÍ.sRim nucli de tt·cbaJJadors enamorats d e la dansa tradiciona l catalana , que van desenvolupar la seva feina en molts diversos à mbits. però q ut> va S tenir en l 'Esbart de l 'Odeó Gracienc ·la seva màxima dimen si ó. An toni Serr a i Xavier Alcrudo ha vi Pn treballat intensament en l ' Obi·a del Ballet Popu lat· i eren fundado•·s de l 'Agt·upamenl d ' E sbarts Dansaires d el qual An Lo ni Serra et· a , eH aquest moments. president. Antoni Sel'l'a, p t·ofund conei.xedor dc la pràctica de la d ansa tra di cional -en la línia RigaU-Trullàs-, sol-lícit i cxtt·aordinària mcn t actiu , d eixa un b uit que sc•·à molt difícil d 'omplit·. Als seu s sei.x anta-quatr e a n ys, la dansa tt·adicional cata lana podia espc- rar en cat·a molt de l a sev a desinter essa da gen er osita t. Serveixi aquesta nota b t·eu -però inte nsament sentida-, escrita a corr ecuita , com a pòstum h ome natge a una vida lliurada plen amen t a un vessant d e la d an sa que cU s'esforçà a dignifica r i a fer r esp ec tar. I l ' homenatge assoleix enca r a una m és dolorosa dimen sió quan unim els tt·es noms, Trullàs, el mestr·e, i Alc rudo i Serra , els seu s més nvantatjats dei xebles . Tots t•·es ballen -amb l 'elegàn cia que caracteritzava el seu e til- la dansa eter n a . e J.V.F. 55 I - == .~ !3 ~' §" 147 56 I DISCOS ... ~ Our spanislt collectlon Duu Kubl'lll'I'-Quet-. Obt·t"s dt> Tth·rrgn. Gart'Ía Lon~a. Cnnciouero de Palacío, \lfouso \ el Saü, Em-ic Granurlu• i parc Antoni 'iul¡•r. AtTtllljaments: Ouni,•llt> Kas;,nt'r i Gnill•·m Pht•7 Quct·. Pre,;ident Rt•cnrd,. L a discografia gnitar- ríslira massa sovint s'ha refugiat en on mut·c dc conformisme i esl'!tssetal dïmagioació, fet que ha comportat que el mct·cal compti amb una shie òe p roductes tòpics, qur tt·nen en les nombro~í;,si me¡, ''ersions del Concierto de 1\ ranjuez la seva imatgt• més tòpica. Per això, quan sorgei.x - u mrs, de manet·a del tot impt·cvista- un disc com el qui' comentem, eaJ celehnt·-ho amb tots els pt·onun<·iamP.nts. I cal fer-ho pet· la seva capacitat per lr'l'lll'at· motlles. per fer tm pa:.. ronvenr;ut vers la ruplur·a. O sigui. per oferir una proposta rica, original i Pnormement suggestiva. o es tracta solament 1h•l 1'1~t, en si mateix poc eomú , quP Iu fot·ma ció rs un duo, sinó tamb;., i d'uua man!'ra esp ecial, pcr la tria del repertori. 1rue t•ompmi.a la presència d ' un estol d'obre de molt t'at'Í!i!>Íma, per no dir en alguns casos nul·la prcsèrwia Pn el concer·tisme i la discografia. I que, scr·viclcs atttb uns arTanjaments modèlics dels matPixos intèrpr·ets, donen una resultant extraordinàr·iament riea. o és gens hab itual qtrl' un disc faci un recorregut tic les Cantigas d 'Alfons}.. el avi a Granados, passant pel Cancionero de Pulacio, el pat·e Antoni Soler·, Endque Gr·anados, Ctll'c·ía Lo rea i Tàrrega. És un trajecte en el qual Lot té un interès especial, cu el qual no bi ba res dc lloc comú , sinó recer·ca intel·ligent i sensible d'un món musical al qual la guitat-ra ha t·omàs molt aliè. I que tanmateix té una enlitat i una categot'ia musical ex tr·uonlinàries. Danielle Kassnet·, d'orig<'u canadenc, i el català CtüiJem Pér·ez Quer, són clos músics d'una considerable solvència artística. Ella amb una base musicològica molt sòlida. menlt'!' que ell va ser el principal deixeble català dc la gr·an senyora de la guitart·a, María Luisa Anido. Els dos tenl'n un concepte molt l'igot·6s i elevat de l'ofic·i d'artistes de la guitarl'U. Això es fa present no sols en les excel·lències de les ocvcs adaptacions d'aque¡,t món tan complex que pr·esenta el disc. sinó també en unes :interpretal'ions d'una extraordinàr·i tl pulrritud i classe, epílt'l htn inueünible com de counotacions tan a utènLiques i nobles. Escoltar la seva ver sió d e quatre Cançons gitanes de Federico Gat·cía Lorca, per situa t· un C'\emple particularment impactant. resulta un plaer excels. I l'endinsament en el món delicat i ulhora intens de Ics Ccmtigcts d 'Alfons X 1'1 Sav i o bé aquesta joia Ílni('a del Cancionero de Palacio, amb sengles temes de J uan de la Enzina i dc Francisco de la ToJTc. ofer·eix aJ·licicnts clevadíssims a aquells amants, no tant de l'espectacle mm;ical grandiloqiien t, com de la iutt·oversió musical més sensib le i profunda. Tot respira ttna enorme noblesa, una gran aJtura i dignitat. Tot es mou en l'ls pur·àmetre d e l'exigèneiu i de la categoria tan notabit' en un disc. pensat pot- st•t· més per al mer·eut anglosaxó -aquesta és la VI' U del segell que l'ha produ'it-, gravat als l'stucJis Albert Mot·aJeda dc Bm·celona. e J. C.C. Música en tlempos de Goya \1at·ta \lmajano. &oprano. La Real Camara, Emilio i\lon•no. Director. Glos•u. GCD 920303 C D f01·ça atractiu pel coutinguL i l 'en certada selecció del repet·toi'Í, en bona part descone¡,rut. La tria i ordenació de les peces d 'aquesta antologia es produeix in crescendo, fins a an·ihar a I' esplèndida Lamentación 2a clel Viemes SanLo dc Francisl'o Com·celle (Cot·selli) -de qui només coneixíem peces per a teclat- i al r·ecitatiu i ària de 11 86.rbaro m'affretta de Nicolas Conforto, ambdós compositor·s adscrits a «La Real Capilla». institució que dóna el nom a l'excel·lent conjunt iustt·uruental format per Ernil"io Moreno, Enrico Ca tt.i , Wouter Maller, .l uan Ca dos de Mu1der·, Guido Morini, J osé Manu t>l Hernàndez i P edro E:.tevan. En general. es tt·acta cl'unu m(tsica amable d'infiuència italiana, com podem obset·var, pet· exemple, en l'Overtura a dos violines, de cait·e vivaJdià, ohi'U anònima d 'un tal «St·. Blai», procedent d ' un manuscrit d e la Biblioteca dt' Catalunya. Les seguidillas, els zorongos i les contradan=as ens situen en el món hedonista i vital dels majos i majas. aplicats al teatr e o corn p eces iu di ''iduuls a solo amh acompanyament. Interpretació acuradu i Ct¡ujliht·ada en Pacompanyament a la soprano Mur·ta Altnajano - unn lïgur·a ascendent- i Ull estil impecable en les pccl's instrumentals, de le qt~als hom u·eu molt bon par tit. Voldríem assenyalar. però, en alguns moments, Iu poca claredat en la dicció de lu soprano, que oh.liga a l'oient a llegir els textos per cntendre'n el siguifir·at. e M. Lluïsa Cot·tada CARLOS BAGUER: Sympltonies l..o nrlon \lozart Playc.>r •. Dir. :\latthia,. Bamc.>t•t CH \NOOS Diptal· CHAN 9·i56 uina sorpresa m {•s agradable, la de poder· sentir la música d'arrurst il·lustre barceloní eontcmporani de Beethoven i el veterà R aydn en unes condicions tan di~rne¡, . Ef<'ctivament, Carles Baguer (1768-1808), a] costat del pare Solet·, dels gcr·mans Piu i fins i tot del valencià Vicent Martin i Solet·, s'estan er·igint en les gr ans Cit,"'tres dt>l classicisme musical ea talà. També és cert que en aquest sentit ha estat molt dl'risiva la tasca que estan fent alguns musicòlegs d!'l nostre pais. En el cas de Car·les Bllbruer, cal esmentar· !'l nom del manresà J osep Mad a Vuar, autor també rlels comentaris qttc acompanyen l'cm·cgistrament i antic col· laborador cl'acruesta mateixa " R evisi a Musical Catalana". Carles Saguer va succeir· el seu oncle F rancesc Marinet· l'any lï86 com a organista de la Catedral de Baref'lona. càrr ec del qtral va r·chr·c el nomenament oficial el L789 j qtle va conSI't·var durant tota la seva vida, que no va ser gair:e llar·ga. Les dades biog¡·àñqu(•;; conset·vades són inter essants i reflecteixen la impor tància que Baguer va t!'nir en els ambients mu!licuJs de la capital catalana , Q 57 DISCOS especialment en els anys previs o Iu Cuet'l'a del Francès. Tumbé r·csuiLa f'speci ulmrnt ~>ign ificati va la scvu pr·odurció, formada per unu bona quantitat d'obres per a tecla, música litúrgica, unu òper·a i 19 simfoni('s, nomllr·c que el converteix en el pr·incipal simfonistu català. Pt·cd Ra ment l'en registrament c¡uc ens orupa rstà for·nHll per· Ics Simfonies númcr·os 12, 13, )6 i 18, crue rcpre~cnt cn una sclccf'i6 un tològico c·opaç dc mostt·m· per si solo l' incliscutihle atractiu dc la músic·a d 'ulJIICSl autor. Totf'S les simfonies pr·cscntcn l'estnrctunt hayd iniana en 4 movinlt'nts . AJhor·a , el seu el>Lil és una par·ticular· banrja d' influències en les quals destaquen par·ticuhn·menl la del mutci..x Huydn i la dc la músicu italiana que \ ' U impregnar Lola la música e panyolu fins a la segona mrital del srglc XJX. Quant o la inler·pretació ... , cr eiem que és exccl· lenl. La proposta està fch1 ~cguint un dels hàbits més en voga, que és el de barrejar· L'(rs d'instruments moderns p erò Locuts se¡,ruint una estètica propet·a o la dels criter·is històr·ics. Cer.·tamcnt la millor· manl' r a de di vulgar el r epct·tor·i desconegut és fer-ho en les miJior·s condicions possibles . Afegim-hi que l'emegistrament es va fer· a l'església d(' ant Judes dc Londres entr·e els dies 13 i 15 de ma r·ç de 1995 i que el ja esmentat llibr·et que acompanya al disc no ha estat Lr·aduH ni al castellà ni tampoc al ca talà. e J oan V. Bellaha •1 cla••lcl••• a Catalunya Obre&de B. Bertran i A. Viola. Jo11ep Horri\H, baixó. Musica Aeterna Brutislnva; Peter Zajícek, dir·ector·. Diacant, CD E 1005. 58 E nr-egistrament reaÜtzat al P alau de la Música CataJana en una audició del cicle d ' Eu- roeon eerl -entitat pr omotora del segell Discant- eJ novembr e de 1995, que incideix en un aspecte de la mÍisica històrica catnlana fins ara força marginat, el de la música orquestral del segle xvm. En aquest teiTeny, IPs investigacions del musicòleg Josep M. Vilar, de monera particular però n o exclusiva, han obert nov('s perspectives que ens permeten de Yeure l'a¡;similació per part dels nostr es músics. succe sivamcnt, dc les tendències italianes j centreuropees de la música orquestral i concertant de l'època, amb els lògics condicionants de Ja situació local. La Simfonia en mi bemoll de Bernat Bertran - d ' una durada de mltja bora i da tada el 1798semhla palesar ja les imfluències del model haydnià i, si b é és pròdiga en detalJs suggestius, incideix també en fórmules hat·mòniques r eiteratives i pautes estructurals molt esquf'màtiques. EI Concert per a baixó obligat del monjo montserratí Anselm \iola -datat, curiosament. r any de la mort de .Mozart- té una indubtable significació eu la literatura per a aquest instrument i acrf'dita una escriptura instrumental molt més elaborad a, tont en la part solista com en la p art orquestral. A més, conté w1a moll estimable substància musicaL malgrat el seu caràcter versemhlontment p edagògic. La seva inclusió en els nostres catàlegs discogt·àfics -en una interpretació amb criteris actualitzatsés oportuna, ja que fins ar a només existia una moll antiga versió en l'Anto- logia de la Música Catalana editada inicialment p('l' Edigsa. J osep Bon·às ens en dóna un u ver ió cxcel·lenl en virt uosisme, expressivitat i sonoritot: i la prestació del conjunt Musica Artt' r'ml de Bratislava és remarcu bl<', en les dues obres, pel rigor· del fraseig i l'articul a~ió i p er l'equilllwi del bala nç sonor-, certament difícil e n la simfonia de B ertran p er la seva pecuJiat· orquestració amb dues llautcs i dues trompes . També cal assenyalar la qualitat de J" eru·egisll·ament en dü·cetc, dc P er e Casuilents, que per·met tm rclJeu i un detallisme s upel'ior al que és possible escoltar en una in let·pretació en una sala de concerts dc grans dimensions. e Luis i\1illet Castrafl en el ro•antlclsmo ~Ohr•·• .lt• Mur·rin i Solt'!', Cn··•·e·ntini). Tu Shi Chiau (•·nnll·utt•nm·) i Fo•lipf' Súrll'lll'z (¡:uilurr·u rmuònlit·u) PNEl.\lA- CD- PN-OIO na dc Ics gr·ans aportacions, entre moltes ultt·cs, que ha fel el gran rr·eixement del mercat del d isc compacte ha estat la d'oferir , cada cop mrs, reprrtori prà(·t ira ment oblidat o deM•onegu t. En aq uesta Ünia trobem l'enregistrament que en s pt·oposen el contr atenor japonès Tu Shi Chiao i el guitarrista espanyol F l'lipe Sa ncltez Mascuñano. Es tr·acta dc dos r eculls íntegres de cançons. El pl'irncr és del composi tor va len cià Vicent Martin i Soler, contemporani i a mic de Moztu·t. I el segon del U cantant castrat italià de principi d el segle X IX Girolamo Cr escentioi , que Ta viure eu p le romanticisme, fet q ue el conve r·teix en un d els últims castra ts famosos en una Europa que s'allunyava cada cop més de p r essa de l 'estètica que els havia propiciat. Aquí en descobrim el seu vessant de compositor. El cert és que el repertori encaixa clins del que podem qualificar de «música de saló», imbuït d ' una certa supcdicialitat, sense més pretensions per part dels compositor·s que la d'oferi1· música agr adable. Malgrat tot, no d ei..xa de ser inter essant d 'escoltar-lo . en la mesura que ens p ermet el coneix('ment d'aquestes partitures i. en tol cas, el juclici subjectiu de cad ascú. Creiem, no obstant a ixò, que la responsabilitat de fer atractiu un r epertori d'aquestes car acter ístiques recau, de fomta especiabnenl importa nl, en els intèrprets . En el cas que ens ocupa destaca l'elegàn cia in terpretativa del cant ant , que en ocasions ens oferci.x sub tils concessions expressives sempre dins d 'una línia pet·sonal. El gu itaiTista , que fa servir la còpia d'una guüarra del 1795, fa h onor a una tècnica refinada i pulet·a qu(' s· aj us ta molt bé a la sensació ja esmentada d' elegància. D · aq uest en t·ebristrament, fet el novembr·e de 1994, només h em de lamentar la seva rcvet·beració excessivament meLàl·lica , típica d 'estudi de gravació. Creiem que el mateix enregis trament, f et amb r essò n a tur·ul, hauria quedat r odó. e J.V.B. • René J acohs gntvar·à a Berlín I' òpera Orpheus de 'lHeman. La interpretació ser à a càrrec de l'Akadernir fü r· Al te Musik de Berlin i el RIAS-Kammer chor. Les veus solistes ser an les de Roman Tt·ck el (Or·pheus), Efr·at Ben-Nun (8udctice), Dorothea Roschmann (Orasia) i Wemet· Gür·a (Eurimedes). . ' ....lQ 0...-¡R t t i Major de Sarrià, 57 Tel. 203 07 14 08017 Barcelona Pl. de Sarrià, 9 i 10 Tel. 203 04 73 08017 Barcelona