Revista Musical Catalana. Núm. 148 Febrer 1997
Editorial: Nou panorama musical / PANORAMA 80 anys del primer disc de jazz. Albert Suñé / Francisco Lázaro. Un tenor desconegut a Barcelona... Helena Bayo / Mikrokosmos. ... por derecho de conquista Pere Artís / Tangents. Star system. Jordi Maluquer / Músics catalans a Els Diumenges al Palau. RRMC / En la mort del Dr. Narcís Jubany. Fèlix Millet / Joaquim Maideu, in memoriam. Joan Casals i Clotet / Tribuna oberta. Música bona, música dolenta (música de qualitat; música amb qualitats) Josep M. Vilar / Fàustics Aragall i Palatchi. Xavier Casanovas-Danés / Viatge al passat amb Menuhin. F. Taverna-Bech / Jordi Savall, un intens discurs virtuosístic. Lluís Trullén / La bona línia d'Alba Ventura. Jordi Badia / Música contemporània des d'una òptica nova. David Picó S. / TEMA Entre el magisteri i el virtuosisme / Una proposta per l'organització dels ensenyaments superiors de música a Catalunya. Joaquim Garrigosa i Massana / Perill que el projecte pedgògic desconegui la professió musical. Jordi Martínez / Bones idees i pocs recursos per aplicar-les. Marta Porter i Talens / MUSICALIA Ricardo Chailly. La direcció com un diàleg profund. Helenea Bayo / Salonen. Mehta. Colom. Lott. Hogwood. Armstrong. Badura-Skoda Lluís Trullén / Acompanyant Company. Joan Padrol / Una de les obres clau de la música del segle XX. F. Taverna-Bech / Picasso ens ensenya la parada. Joaquim Vilà i Folch / SCHERZANDO Cesc / DISCOS
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
Informàtica musical Partitures BARCELONA Muntaner, 300, Xanlrà Lafor)a Tel. 200 81 00 CENTRE COMERCIAL GLORIES Avda. Diagonal, 200. local B228 Tel. 48601 87 BARBERÀ DEL VALLÈS BARICENTRO ·Tel. 718 97 51 MADRID Hermosilla, 75. Esq. Gral. Pardtñas Tel. 435 89 89 MADRID-2 LA VAGUADA ·Tel. 730 48 82 SUMARI t•evista musical catalana EDITORIAL PANORAMA TEMA MUSICALIA alcc.nl• CheiUy SCHERZANDO O o o •• •• •• •• •G •• • •• • •• •• Nou panorama mrtsical 80 anys del primer disc de ja;;:;, per Albert Suñé Frcmd.~co Ló=aro. Un tenor desconegut a Barcelona ... per Helena Bayo Milrrolro.~mos . ··... por derech o de conquistn" per Pere Artís Tnn¡,rent.s. S tar· syij tem per Jordi Maluquer Músic.~ Cfl trrlnn$ 11 Els Diwwwges al Pnluu perRRMC En la mort del Dr. Narcís jubany per Fèlix Millet Joaquim Maideu , in memor·iam per Joan Casals i Clotet Tribuna oberta. Música bona. música clolenlfl (nuísica de qualitat; música amb qualitats) per Josep M. Vilar Fiirtstics Aragall i Palatclri per X. Casanova s-Danés Viatgi' al passat amb Menulrin pe rF.Taverna-Bech ./ordi Snvnll, un intens discurs tJirtuosíst.ic per Lluís Trullén 1-n bonn línia d 'A lba Ven tura per Jordi Badia Mú,.çica contrmporii.nia des d'wra òptica n o r1a per David Picó S• Entre el magistpr·i i el virtuosisme Una proposta per l'orga nització dels ensenyaments .,rperiors de m úsica a Catalunya per Joaquim Garrigosa i Massa na Perill que el proj ecte pedagògic desconegui la professió musical per Jordi Martínez Bones idees i pocs recursos per aplicar-/e., per Marta Porter i Talen s l~ iccurdo Clwillly. Lfl direcció com un diàleg profund per Helena Bayo Sa lonen. Mehta. Colom. Lott. Flogwood. Armstrong. Budura-Shoda per Lluís Trullén Acompanyant Company per Joan Padrol Una de les obres clan de la rruísica del segle)()( per F. Taverna·Bech Picasso I!IIS ensenya In parada per Joaquim Vilà i Folch per Cesc (., \ \... e o E. s E L e E. D I U A L o e N e: R '} s M E N G E S PA L A U ... ..... .. . . . . . . . V Temporada 1997 Palau de la Música Catalana Concert núm. 1 23 de febrer, 18 h. Coproduït amb la Fundació Teatre Lliure Orquesta de Cimara Joaquín Rodrigo Vicente Huerta, violí Agustín León Ara, concertino-director Haydn: Concert per a violí, en do major Mozart: Serenata nocturna, K. 525 Montsalvatge: Tres postals il -luminades Dvorak: Serenata per a cordes, op. 22 Concert núm. 2 Orquestra de Cambra Teatre Lliure Cor de Cambra del Palau de la Música Catalana (patrocinat per Fundació Caixa de Catalunya) Virgínia Parramon, soprano; Montserrat Torruella, contralt Francesc Garrigosa, tenor; baríton, a determinar josep Pons, director Stravinsky: Cantata J.S. Bach: Cantata núm. 7-10 Bach/Webern: Ricercata (fuga) Bach/ M. Davies: Dos preludis i fuga Stravinsky: Missa 9 de març, 18 h. Orquestra de Cambra Gonçal Comellas Orfeó Català Peter Bartels, evangelista i àries Marcos fink, jesús; Marta Almajano, soprano Mireia Pint6, contralt; Pau Bordas, baríton Jordi Casas, director 27 d'abril, 18 h. Concert núm. 5 11 de maig, 18 h. Concert núm. ó Orquestra Simfònica del Vallès Enrico Pompili, piano (guanyador Premi Santander 7995) J.S. Bach: Passió segons santjoan jordi Mora, director Concert núm. 3 23 de març, 18 h. Moz:art L'Empresari (obertura) Knox-Galesburg Symphony (lllinois) Mihai Craioveanu, Mozart Concert per a piano núm. 77, K. 453 vio/f Bizet Bruce Polay, piano i director Gershwin: Rapsody in blue Bruch: Concert per a violí i orquestra núm. 1 Borodin: Simfonia núm. 2 Concert núm. 4 Carmen (suites núm. 7 i 2) Concert núm. 7 25 de maig, 18 h. En commemoració del XV Aniversari de l'Escola de Música de Barcelona ó d'abril, 18 h. jordi Casas, director Gerard Claret i Amalia Valcarcel, violins Cristian lfri n, viola Lluís Claret, violoncel Magdalena Martínez, f lauta joan Enric Lluna, clarinet Albert Atenelle, piano Haydn: D os Divertimenti Mozart: Sis No tturni Schubert: Deutsche M esse, D. 872 Shostakòvitx: Quatre valsos Brahms: Q uartet op. 26 Slrauss/Schonberg: Vals de l 'Emperador Cor de Cambra del Palau de la Música Catalana (patrocinat per Fundació Caixa de Catalunya) Grup instrumental de vent Fermí Reixach, recitador Localitats: de 400 a 2.300 ptes. Venda de loca litats: a partir dcJ 7 de febrer Potrocino i orgonitzo FUNDACIÓ ORFEO CATALÀ PA_LAUDE LA MUSICACATALANA i la col·laboració dc EDITORIAL / s un axioma que la presència de qualst>vol manifestació cultu ral , lúdica, esportiva, etc. en els mitjans de comunica ció és condició essencial perquè una col·lectivitat prengui consciència de l ' abast d ' aquella opció (més encara: sovint. p erqu è tingui coneixença de la simple existència d'aquell fet el -que sigui). l òbviament - per raons que no cal esmentar- entre els media oc upa tm lloc preeminent la televisió. Els exemples qu e podríem r epoTtar d'aquesta afirmació són innombrables . Com a exponent de tots el1s, no citarem sinó el deJ fet caste1ler , a Ja po¡m]aritat actual del qual (de rivada de moltes motivacions, no essent la menor la valoració sociològica de l risc) h an contribul"t decisivament les retransmissions televisives d 'exhihidons i concursos de cas tells . I , de ben segur, la televisió no ha estat tampoc aliena a l'expandiment te rritorial d'una manifestació circumsctita , originàriament, a l'Ah Camp i al P ened ès . Aquest poder mediàtic, orientat adientment, pot ajuda•· positivament a la difusió dels fets culturals, entre els quals ací ens inter essen primot·dialment els de signe musical. Pel que fa a aquest àmbit, s ' h a incorporat recentment a ]a programa ció ja existent al Canal 33 (dels programes d 'òpe ra i concerts aJs d e sardan es, música tradicional o música popular) Ul1 nou espai domini(~al dedicat al cant cor aJ. Aq ues ta modalitat musical ha esta t, des de sempre, la gran absent en els mitj an s de comunicació - tant els escrits, com els radiofònics i el televisiu. D 'ací que saludem amb goig aquesta iniciativa dc Televisió de Catalunya -amb la col·laboració de la Federació Catalana d 'Entitats Corals-, que pot possibilitar, amh fets, Ja cone iJ~.ença directa d ' una realitat, molt assumida de forma difusa pel cos social però, probablement, desconegud a en els p erfils autènLics. Amb eJ b enentès que els gu anys d ' aquesta acció no seran només unidireccionals (és a dir, els telespectadors) sinó que r evertiran en els mateixos grups que participen en aquest nou espai. Perquè sempre és enriquidor afrontar un compromís (més enllà, doncs, d ' un cert hipotètic cofoisme operatiu) , acceptar el co ntrast públic amh ter cer s, vèncer un r·cpte p et· molts no plantejat ... La persistència en la ruta empresa pot esdevenir un factor molt important en l' àrea especüïca objecte de comentari. Cal que h o sigui, a benefici d ' una faceta expressiva qu e ha contribuït a configurar, en gt·an pa r·t, el solatge cultural d'un extens sector social, i que fou -al seu dia- motor d 'iniciatives que han estat bàsiques p er a la cultura mu icai del p aís. Nou program a musical PANORAM A 80 anys del prim er disc de iazz El 26 de febrer de 1917 -aquest mes farà vuitanta anys- l'editora Victor gravà el primer disc de jazz de la història. El grup encarregat de fer la feina va ser l'Original Dixieland Jazz Band de Nova Orleans. per ALBERT SUÑÉ ixielan d » - o bé «Dixie» pet· als amics- és el n om d ' una d el Estats sud el d sèl·ie d'estats Units, ent1·e els quals Louisiana, la capita l d el crual és Nova Orlea ns. P erò també es d esibrna amb aquest nom un estil de jazz originari precisamen t d ' aquesta ciutat que, a gt·ans trets, e defin eix p e1· la pràctica d e la improvisació col -lectiva a tres veus, trompeta , clat"inet i trombó , i per u11a selecció de temes sorgits del rag time, el blues o les marxes . P et· exemple, Tiger Rag . When the saints go march in 'in o D << ¡,;¡ s- ...= ~ 9 ~' ;;;¡· 148 Muskrat Ramble. De fet , els estils Nova Od cans 6 66 i Dooeland vénen a ser el mateix. P erquè els inter canvis en tre uns gr ups i els alLt·es foren permant'n ts, i molt semblants les r especti ves fórmules instrumentals, melòdiques, hat·mòniques i rítmiques. Però el segon mot va servir per designar el jazz que executa ven els músi cs blancs influïts pel Nova Orleans que inteqH·eta ven els seus companys de color. Com que la p rimera banda de jazz q ue gravà un disc fou l ' Original Dixielan d J azz Baud, formada p er mu s1cs blancs, el nom Dooeland s'associà a pa r·tir· d ' aleshores al jazz de ova Orleans que toca ven acruests músics . Foren músics blancs de l' à1·ea de Chicago, principalmen t Muggsy Spanic r, Pee Wee Russell i Bud F1·ceman, els qui van geneova rar una r èplica del clar, és Or·lcans . La sensibilitat, podia ser diferent a l'hon• dc les compa1·acions . I l' esperit . Fins i tot, el Dixieland tingué moments certament n egligents i poc inspirats . Pet·ò la seva fid eütat als principis del Nova Odeans va fer que, principalment els grups dels Hd<>rs esmentats, aconseguissin un gran p r·edicament. El Dixieland ressor gí esp t'c tacuJ a t·ment a partir d el 1940. Curio ament, quan va tor·nar a treure el nas s'anomen à Nova Orleans Revival i s uscità un gran nombre de seguidors . Als noms, entre altres, d e Lu \Vatter s . Bob Crosby. Bob Wilber, els Dukes of Dixieland i P ee Wee Runt, a l Estats Unit , cal afegir els de Chr is Barber i H umphrey Lyttelton , a la Gran Bretanya , i els d e Claude Luter , Cla ude Bolling, Ma)l;i m Sau1·y i Les H aricots Ro uges, a F1·ança. P a ral ·lelament, músic blan cs o de color , ja veter ans, per cxt'mp le E ddi e Condon , Max Kaminsk y, Mczz Mezzrow, .Jimmie oone, Albert Nicholas, Bunk J ohnson , idney Bechet i Kid Oq·, va n torn ar a gra var i actua r en clubs i sales de concer ts. El Revival va n éixer pel d esig de trobar una música col· lecliva que permetés a cada intèq )re t una mé · gran llibertat que la que ofel"ien les orquestt·es de l'era d el swing . En certa manera , Revi val i Be-bop viatgen en el mateix vaixell, j a que parteixen dc les mateixes motivacions. De fet, el Revival comprèn tres corrents dife t·ents , q u e només es barregen en casos excepcionals. P er una banda , hi h a els músies que hav.ien inler- prelat Nova Odeans durant la seva època daurada (1920-1929), principalment a Chicago i ova York. Ja hem parlat de Mezzrow, icholas i a lt1·es. El Noone, segon COtTent neix pel desig de recu perar la música del Nova Odeans ot'iginal. Pràcticament, els qui Ja van tiJ·ar endavant foren músics de Louisian a, com Fred t'l"lC Ramsey i Charles Edward Smith. La tet·cm·a sor·gí gair ebé simttlulniament arreu del món. Comprèn , en general, l' obra de músics blanc q ue volien tornar a tocar, al més fidelment possible, els discos de l"ed at d·or d el Nova Orleans. Són t>ls casos de Watters o Lyttelton. El Nova Orleans qu.e van tocar d esprés els músics blancs, es car ac teritza per la intel·pretació del terna que porta a tcnne la secció anomen a da melòdica. És a d.iJ-, uua o dues trompetes (o cornet es), un trombó , un clal"in et i , a vegad es, un saxo. La trompeta s'encarrega de l'exp losió d el tema i les seves variacions . El tt·ombó entra en el r egistre greu i eLcl arinet adorna del regist1·e gt·eu a l'agu t. Aquestes tres veus form en un col-lcrliu on és gaireb é obligada l a improvisació, encara q ue es fa cin ser vir, en ocasions, git·s assaja ts, i on la inventiva s'expressa en els solos. La secció melòdica és reforçada JH't·l a secció dtm ica , composta pel" bateria , guitarra o banjo , i tuba o contrabaix. El piano hi a nirà entt·ant cle mica en mica . aturalment, en les mar·xes pels carr er s de Nova Orleans, p o1·tar a coll un piano no era gens fàcil . I la bater ia com a ta l apucix per substituü· el b ombo, els ta mbors i els pla tet·ets, que toca ven difer ents músics . I , és ela•·, el contrabaix esdevé un magnüïc substitut dc la tuba. .. PANORAMA .. la )), va "'• El de va ::tt , mt !11 ) fi Les L"gÍ :lel ' oten mt 'or 30S an es, tada És (o triLa •lo·íael ena un 1da es ~s ex- ~e ió >CC- :ttea o :ti:rà l tU- ~ ar- a il. I per rr l OI"S life:onilis- L'Original Dbdeland Jaxz Band ~ Diverses orqu estres esdevinguer en fa moses interpr·etant Nova Od eans . Cal pa dar de la Cr eole J azz Band, del tr·ompeta J(jng Oliver ; dels Hot Seven , de L ouis Arms tr·ong (deixeble d ' Oliver ); i d els Red Rot P ep pet·s, del pianista J el1 y R oll Morlon. Després, el progt essiu augment d c la plantilla d e músics en cadascw1a cL' aquestes fo rmacions provocà l'ap arició de Les pt·íme¡·es grans orquestres, per exemple les de Duke Ellington i Flctcher H cnderson. Fou , pcr·ò, un conjunt for·rnat per músics b lancs d q ue gravà el primer· disc dc j azz. Aquests nois s'en globaven , en formació de q uintet, sota el nom d'Origin al Dixieland J azz Band. E r en nascuts a Nova O r·lcans i , gairebé tots, h avien actua t amh el gru p de Papa J ack Laine entre el l910 i 19 13. L'O OJB et·a Lider·at pf'l cornetista Donúnic James La Rocca , i integra t, en principi , p er E dwin E ddic E clwunl s (trombó), Alcide Yellow N<•ñcz (clarinet), Hem y Ragas (piano) i Johnny Ou tha Stein (b a teri a). És a dir, no hi havia co nlra haix o tuba . EL 191 6, el conjun t a n-iba a Chicago i obté 110 gr·an èxit. Al final de l'any, Lan-y S hields subs titueix Yellow al cla rinet. A N ova Yor·k , l'Original Dlxieland Jazz Band ca u sa sensa ció a l R eisenweb er Restaurant. Durant els dos primcr·s mesos de 1917 les company ies discog1·àfiques es disputen els favors d el grup , Víctor és qui aconsegu eix finalmen t el contr·acte i, el26 de febrer , l ' OOJB grava el primer disc dc jazz dc la his tòria. S'hi incloue n , entt·e altres, els temes, Livery Stable Blues i Dixieland Jazz BCLnd One-Step. L a primera p ed ra j a està posada . El grup n o p a r a d e gr·avar , j a que, el ma teix: any, ho fan p er a la Columbis l ' Aeolian. E l mar·ç del 1919, la banda via tja a L ondres, o n influeix p oderosame nt en l a vida musical brità nica , i gr ava amb el p ianis ta a utòcton Billy J ones pet· a l a Col U-mbia anglesa. De tornada als Es tats Units, l'ODJB experimenta algu ns canvis en la seva formació i. grava altra vegada p er a Víctor· i també p er a Okch. El 1924 el líder La Rocca acomjada els seu s músics i r etot·na a Nova Orleans. L a formació resor·geix amh for·ça el 1936 a ctuant en públic i gravant discos amb el quintet original. É s en aquesta mateixa època que La Rocca funda Lma gran banda de catorze músics. P erò la vida d e la nova forma ció és eñmera. EJ corneLista acomiada altra vegad a la seva gent el 1938. Per·ò els músics recuper en el nom del grup el 1939 i el 1943 tornen a gravat·. Poc temps despt·és, la b anda, amb gent nova , a par eix p er darrera vegada en un esp ectacle anomenat Tr·opical Revue. L'ODJB infltú poderosament en diversos grups d e Dixieland i Nova Orleans d e Chicago i Nova York durant tots els anys vint. Segons que s'ha dit més d ' una vegada , en són d eutor s els que anys més ta rd van tir ar endava nt el N ova Orleans R evival, i gent com el cornetis ta blanc Bix Beiderbccke i el mateix Beuny Good1nan. Altres títols famosos d e l' Origina] Dixieland Jazz Band, a pat·t dels ja esmen tats d e ]a p r·imet·a sessió discogràfica , foecn Reinsenweber 's Rag, Tiger Rag, l 'm Forever Blowing Bubbles, Sphinx, Soudan i Some OJThese Days . ¡;¡¡¡- = ·= ...a ~g¡· 148 PANORAMA Francisco Lazaro Francisco Lózaro és un tenor que té a les seves esquenes una important carrera operística, desenvolupada, principalment, a Alemanya. Ens sobta la seva absència a escenaris més propers i a aquest fet, com a tot el que li hem preguntat, ens ha respost clar i català. El senY-or Lózaro és una persona que diu amb franquesa el que pen.sa, una sinceritat que sempre és d' agrOJr. Un tenor molt desconegut a Barcelona, cridat per Karaian a Salzburg per HELENA BAYO i, com vaig començar a canta r ? ] o vaig començar a treballar d'ençà que era jovenet. per wl d 'ajudar econòmicament La família. I contínuament estava can tant a La feina. U auors el meu cap em va dir: • E.~ colta, tu podries ser cantant. • «]a m'agradaria, ja. però qual.~euol va amb aquesta història a casa meva. » Als meus pnres , can tant .. . , això era una bogeria.. Els meus pares eren gent humil, el meu pare trebnllava en una fàbrica. Jo tenia ZB, 19 anys. Clar, jo tenia por que els mens pares diguessin que ara em donava per cantar. com m 'havia el onal per unes altres coses. •Ja t'acompanyar/> jo a casa per dir-ho als teus pares • , em va dir el meu cap. I llavors ho va preparar tot ell, perquè ell en viava a la seva filla amb nna mestra de cant. Així vaig començar. Als meus pares els va semblar bé. 1 ja no he parat mai més .. . Al comença ment , doncs, vaig estudiar amb aquesta mestra. Era tUla senyorcL molt gran i pràcticament van ser uns inicis de tempteig. Em va agafar llavors el servei militar i es va trencar aqupsta relació. I pensant que ha via de bu.scar una altra cosa, vaig entrar al conservatori del Liceu. U ~ ..... ....= a 3 ¡;;;;' ;;.r 148 El primer any em vaig excuninar de tres cursos de cant, el solfeig. italià ... Aquí la cosa ja es preparava de manera diferPtlf. Però vaig acabar amb ~1edalla d'Or... molt bones notes. però de cantar havia après molt poc. I jo era conscient d'això i aquesta va ser la meva gran sort. 1 buscant alguna cosa millor uaig trobar la senyora Harkoff, amb la qual també havia estudiat Kraus. I ai:"CÒ per a mi va ser la gran sort. -Importa realment amb qui s'estudia? - Si importa? És el que ho decideix tot! Hi lw cantants que neixen amb tota la veu feta, però si no s 'aprèn una tècnica, després la cosa 110 funciona. O sigui, que després se li nota una manca de preparació. Lct carrera de cant és una mica tèrbola en el sentit que no es té la seguretat d'estar tots els dies allà. -El fet d'ha,·er e tudiat amb la mateixa me tr·a qut• Kraus, vol dir que té el matei::.. tipus dc tècnica? -És bastant semblant. Quan jo sento parlar en Kraus m'identifico amb el que diu. I tarnbé ho sé per gent qne ha anat CL les seves classes. Sortir a l'estranger - Com Vü començar a can tar· professionalment? -Vaig començar a fer paperets al Liceu que. sens dubte, eren acceptables i estava content . .. , però li vaig plantejar al senyor Pànúas una cosa ben simple: o vostè em donafama o em dona diners. però em va dir: fill meu. ni una cosa ni l'altra, nÒ et puc donar. Fins que no tinguis un nom, no et puc donar papers més importants, perquè ningú no vindrà a veure 't . El nostre en trevis tat va p en sar que almenys ja sabia on f>s t ava i tenia un punt de pa rtid a. Va decidir d'anar-se'n a l ' t~S tl'an ger. Un company de cant que an ava molt sovint a AJcmanya li deia que l'hi portar·ia i li prepararia una audició. Però el gran problema eren els dinet·s. - 1 la meua mestra, MarkojJ, va posar els diners damunt de La taula i em va dir, tu vé.~ allà i ho proves. Les bones persones són les bones persones, i cada cop que ho explico m'emociono. Un viatge en autobús de qualsevol manera, però de manera que pogués arribar allà i em pogués estar el temps que calgués . Francisco Lazaro va a n a r amb el sen amic a Berlín i va fer· una audició p er al directot· d'orquestra Hoh:eiser, que en aquells mom ents es trob ava assajan t La Bohèm,e. Li va fer can ta r· pt·ecisament «Che gelida manina>> i va causar· una molt bona impressió. -Em van dir que pugés a l'oficina i em van demanar qui era PANORAMA I nal en ~ o va ni ns et - •r- rà ;D- on tia de a :a- • ió. els ff, de !là • tes Dos mesos més t a t·d , en no tenir· c>m·ar a notícies de Berün , el tf'not· li va dir· a un p i anista molt amic scu que tn•ballava al Liceu qu(' l'avisés q uan vin gués pet· a quí el mànager d e la companyia alc•manya que- portava al tealn' tol <'l F't>s ti val dc Bayrcuth. da w. ~e- ra ~m ~l- ar :e r· )1:- en va :er· da olt ofi- ·ra el me u agent. No sabia q~tè dir i els ·vaig clonar l'adreça de la meva mesi ra a Barcelona (a algun lloc lwvin d'arribar l'encàrrec) . «]n li trucarem, perquè ens ha agradat molt. » I com q~te ja 110 tenia res afer, vaig tornar a Barcelona. • - Em va trncar nn dia ... «Escolta , que és per aquÍ>> . Vaig anar fd Liceu imm.ecliata.ment. í vaig e:xpo.sa r a.l mà aager la meva sitnnció, que jo havia de marxar el 'aquí (li vaig explicar la meva experiència a Alemanya) ... i clar, jo no tenia cap agent, i si vostè vo lg~tés presen- tar-se allà i dir que és el meu. agent i preguntar com està. la cosct, clones crec que hruLr·íem avançat molt. «A poc CL poc, noi, a poc a poc ... podries cantar alguna cosa?» «I' uc cantar "La Pira" de li tro vatore? ... (jo pensava, 1nare meva, '· La Pira" aquí...) Se'n v a anar a veure en Pàmias per si ens deixava l'escenari per provar «La Pira• . Després de cantar em va dir que ja era suficient i que se me'n duia amb ell a Alemanya. «Vine, vine, que anem a pa,rlar amb en Pàmias a l 'oficina els tres plegats . Aquest noi me l 'emporto. » En Pà mies es va qu.edar... Un conte de fades Vam anar a Berlín pel mes de maig, i el mes de gener segiient ja tenia contrctcte. Vaig anar a Munic per quedar-me a viure allà i vaig estar tot el temps estudiant parts que volia posar a punt amb un mestre de repertori. Estant ctllà em van trucar del Festival de Sabburg perqllè anés aquella mateixa tarda a fer-hi una audició. Vaig anar-hi. lli havia SawaUisch. Canto un a rta. «En pot cantar una altra?» En canto una altra. «Pot cantar-ne una altra?» En ca nto u.na aJtra . .. I vaig cantar fins a nou àries. Es va aixeca,r i ·vet dir: «A.n.em a fer el contracte. » Ca,ntaria a Salzbttrg. Del no res, de fer p a.perets, a cantar al Festival de Salzburg! Vaig tornar a Munic perquè el contracte no era per aquell moment , perquè no havíem començat encara els assajos. Em tornen a tntear. «Ving ui, perquè el mestre Karajan el vol escoltar. ,. Era per no creure-s 'ho. Ka rctjan estava al Festival de Salzburg i em cridaven perquè anés allà per fer-hi una audició. Vaig anar i el que em va passar realment no sé si li ha passat a algú més, perquè real1nent no es pot prendre com a model per a, ning1í. Karajaa estava f ent un assaig cle Rosenkavalier, perqnè ell també feia cle director d 'escena. Arribo amb la maleteta just perfer nit allà i em presento: - Miri, Rerr Karajan , aquest és el senyor Léízaro que ve ve per fer l 'audició. -Sí, senyor.. . un moment. -Què canta? -L'ària de Rosenkavalier (jo sabia que ema va per això) . - Bé. però poclri.a vostè cantar «Celeste Aida»? -Sí, però no porto la partitura. (A mig matí!) -No importa. És aquí. la partiturrL (ho diu assenyalant el seu cap) . -Sí, però el pianista ... - Vostè no es preocupi. Treu el pianista del piano i s 'hi asseu ell. I ja. sé per què s 'hi va posar ell! Em va portar un tempo el doble cle lent del normal! Jo creia que rebentava., però ho vaig aguantar i no es pot imaginar el que m'estintola- 148 .. o.... Di.rtctor Solist> Aucors ObM 19 i 20 d'oaub"' E...tino Pido Crist1JU Orriz, p;,.. lla) do IU•·cl Shonakl>•icc Simfon.. núm. 49 "la Passionc• Concm p<r a piano i orquesm m Sol ~hjor Simfonia núm. I op. 10 1 25, 26 i 27 d oaubtt: Elíahu lnbal 2 i 3 de novembn: Ltopold H~cr I lgnu Sob.enllttln. pr••• 8, 9 i lO dt 00\'tnlb ... laWT<llce Fosr<r Bubara Hendridu• .,,,... 15, 16 i 17 dt novemb"'' Or~uesta Nacional de ~aña Ge Albredu Andro utS, pin11a 29 i 30 dc novcmb"' I de d«cmbr< ulvrtnce Foner Peter Flllnkl, pin11a Didior Henry, llnrrador Mahla Simfonio núm. 6 Ha)dn Mourr Schumann Simfonia núm. 69 "laudon • Conctn per a piano i orquestn núm. 23 K488 Simfonia núm. I op. 38 Btetho•·en Bttliot Ctrhard Stminsky Simfonia num. 8 op. 93 Nuiu d'<r< op. 7 Danru de Don Quuot L'ocell de f'oc (•'t:rsió 1919) BecthO\·en Scl111m•nn Conccn per a pi>no i orqu""" núm. 5 op. 73 Simfoni• núm. 2 op. 61 Duulltux Mota re Bonet Txaikovskl 1imbres, cspoct et mouvemem Úlllccrt per • pÍ>no i orqu""" núm. 25 K503 14 i 15 de dmmbrt lawrcnee Fost<t Centenni del poeta Jo'" Ala•·tdra Cmls Solistes • dmrminar Orfeó Ca1.1l~ (dir.: Jordi ÜS:U) 20, 21 i 22 dt dcsemb"' Eliahu !nba! Sílvia MarcuVJd. t1all Lalo Btrlioz I Le Cimerièr~ M1rin Tem• i vulaci6n (Sultt nUm. 3) ElP....Oce Simfonia Espm~·ob, op. 21 Simfoni:J F.antistia, op. 14 10, 11 i 12 dc gener I &dino Pido E>dyn Glcnruo, prrrum6 Prokoflcv McMilt.n Schubcn Simfonia Ohsia op. 25 Vmi. ''tni Emnunud Simfonia núm. 9 O 944 "La Gran' 17, 18 i 19dtgtntr 1 t.rrgud Ansd Riardo Ca.cro. mrnU I Havdn BrÓtonJ Dvorak Simfonia núm. 31 "'Horruign>f Concrn p<r l uombó i On¡uestr.l (Esmna) Simfonio núm. 8 op. 88 lñ•-id Sballoo Anscl JaUs Garcia• ..,.¡¡ Brahms Rou:a 8an6k SiHUIUC$H~ Concm pa 2 >ioli i orquesm op. 14 Conart per a orqll<:lln Podro Alcalde Kolja Blachcs, rull Hom• 0.. Soliloquis Conan per. •iol! i Somfoni> núm. 3 op. GómaManlna 31 dr gcn<r li2dtfcbru 7, 8 i 9 dt r.¡,..,. Bettho•rn Prokofi<V r,.¡,.,,,.¡ or op. 61 14. 15 i 16 dc fcb.... lawrmcr Fostu Vica1t Ellcgim, ~1crd: l'oOJ, ~~~;mztiont Btmmin TrtS mtdoacioos p<r • \iolon<d i orqu<sm 1ilson Thomu Del di:ui d'Anna Frank Corigli•no Simfonb 22 i 23 dc fcbtcr lawrcoc:t Fostcr Ku.. Atnutron¡t. "P'•"'• Stnuu \X'cill Mahlrr lioydn V1ls dc l'Emperador Eb set peca" aÓitals 3 wnçons d< • es Kn1bcn Wundcrhom" Simfonío núm. 95 28 d• r.b.... I i 2dc m"'\' ]ast¡> PoOJ Maria Rosa Uorens. poan~ Cor:úCtmina (d"" A. Cañamcno) Pulnol:u Stravinski ll:lrc<iona 2001 (Estrena) Simfonia. a instruments ck vent Oise211X oriques Mim n1im. 2 en mi menor 7, 8 i 9dc març Messia~n Brucknrr I lcr l'rana·P:ml Oeckcr Din English. ah« Pi•uola Tang:uo Btn<j•m Concert pa a obo< i orqutru:t (Esr=•l Rimski Konakov Schrhtr:wdr op. 35 15 i 16 detJWç Frana-P:aul Oeckcr Centcn.ui Mao11<l Blancafort Emili Brugalla. pu~~~; Bl•ncafon Blanafon Brahnu Preludi, ~ria i gÏ!Çl Concen lb«ic pa a pi'"o oon¡u= Qua rut amb pi2no op. 25 4, 5 i 6 d'abril Frana-P:aul Oeckcr Bmudcnt Grmr. ma» Bach H•nmann Concc:n dc Bran<lcnburg oúm.J BWV 1048 Simfonia núm. I p<r a,..., i Ofl!U<t"' \X'eocndonk ücda Simfonio nUm. 5op. 107 "Morm2 W.agncr Mcndasohn l2 i 13d'abril 18, 19 i 20 cfabril 25. 26 i 27 d'abril 2,3 i4dtm:aig ~er Sigfricd ldyll Simfonia nUm. 6 H•ynd Moun Straun Símfonu núm. 6 "l< mnin • Vida d' s.nb~·Vll Btrlioz Tuikonki Mtndtlnohn Rob Roy. Obenura Concm p<r a >iolí i orquenn op. :35 Simfonia núm. 3, op. 56 "Esax=" IDmitri Kia¡enko Dnid B. ThomJl'On. trtJmptJ Kaltnnikov Glier Ra...! Simfonia núm I Cooo:rt pa a nompo i orquenn op. 91 laV•Ise IGilbert Varga O.V>d Golub. piano llardn Mourt falb Dcbuuy Simfonl• núm. 22 "El Fill>sof" Concm p<r a piano i on¡= núm. 14 K449 Nochts en los jardinCJ dc Espofu t. Mor Sara Wolfcntohn, pin111 MonwJv,¡tg< Mourt Falb O..intcgt>dó Morfolbgio de b Chacona dc lloch Ülnecrt per' pilttO i on¡uestJ:~.núm. 21 K467 El sombréro dt ucs picos 1Frana·P:aul Oeckcr lawreoct fos= l.awttntt Fo.ttr I 9, JO i 11 dc maig 16, 17 i 18 d< maig lawn:na: Fomr BNclcner El<na lladWrota. , . . Bógine Engccs. po.tu Ülna:n~cb¡G...i""'""Tl2rún.IOK365 'op. 40 • PANORAMA 11 • • va amb els peus a terra!, perquè és que em rebentaven , les respiracions que em feia fer, de tan llargues que eren. Ell volia veure fins on m 'aguantava el fiato , pel que jo vaig comprendre. El cas és que vaig poder aguantar l 'ària. La gent estava bocabadada: aquest arriba, aquí i Karajan es posa al piano! Estaven tots ... ! 1.../asswnpte el van comença.r a explica.r al carrer, la pre1nsa va començar a parlar-ne, i ja està, u,na carrera muntad.a! Ja no em ·v aig haver de preocupar mai més de res. D'aquí en endavant tot rodat. Era l'any 64. Això realment és un conte de fades. Quan em diuen: .-Ah!, però passen, aquestes coses?» ]o dic: no. No . Així no. Perquè si a Karajan no li dóna per asseure 's al piano, haguessin quedat només les funcions, que poden o no poden tenir transcendència. Perquè el que va transcendir va ser elfet que Karajan s'assegués al piano setlS conèixer-1ne de res. Van comença.r les fotos. La mateixa Pilar Lorengat; que era cantant al Festival, es va voler fotografiar amb mi. De cop, totes les coses van can:viar. Escolta, si és facilíssim! - diu el nostre entrevistat amb un somriut·e irònicUna sort com una casa! I d'aquí en endavant un contracte darrera l'altre . Adquirir un criteri Jo he estat una persona que no he anat mai a l'èxit per l'èxit, per arribar a ser algú que tothom adula. No. )o volia estar satisfet amb mi mateix, i m'importava més això que unes altres coses. Llavors he refusat coses i he fet carades sense voler. Perquè la gent s 'ho pren malament, quan un no respon al model que ells es fan de les coses. I llavors s 'estranyen que 1.m digui no a certes ofertes. No ho entenen. 1 és clar, jo he estat d'cLquelles persones que han dit: no, no tn 'interessa fer això. -Vos tè que ha treballat en diferents països, nota algun a manera de fer diferent en Lrc els alemanys i nosaltres, posem pet· cas? - Sí. Per a mi, a més, aquestes diferències han estat un aspecte decisiu. Quan jo he anat a un teatre m 'ha agradat molt la puntualitat i si s'ha dit que l'assaig és a les deu, cinc minuts abans de les deu et treus l'abric i a les deu estàs treballant. 1 no que vingui un i digui que tW sé què i que per això ha arribat tard ... i tothom esperant un senyor que arriba tard. - Aquesta manera matussera de treballar, on l'ha vista? - A Itàlia, a Espanya és un. continu. És un horror, com es treballa a Espanya, tu arribes per assajar amb els dies que marca el teu contracte i hi ha un senyor, una senyora o un senyoret que arriba el dia de l'assaig general. I això és tenir molta barra per part del cantant. I un absurd, per part del senyor director del teatre, qtte ho accepti, perquè això vol dir qrte n.o valora gens el treball que es fa en aquella casa. Ens crida l'atenció en la carrera de Francisco Lazaro la seva absència a l'escenari del coliseu català. Li preguntem el perquè . - Doncs va ser una decisió personal, relacionada precisa.men.t amb el que acabo de comentar. A l 'època en què em va tocar cantar, per dir-ho així, al Liceu es treballava molt improvisadament. Potser hi havia un assaig el dia abans de la funció i s'acabava la cosa a les quatre del matí. . . i vaig preferir no continuar per aquí. En canvi, a Alemanya o Àustria hi havia una di.sciplina fèrria. Es feia com una producció en sèrie, és clar que de vegades això es pot traduir en una rutina que pot ser perillosa, però té el gran avantatge que qu~n un prepara una obra nova que ha de ser una première, tot es mira molt pnm. -Vostè va estar contractat en plantilla a algun teatre? -Només el primer any a Diisseldorf, després no em va interessar més . Vaig preferir cantar en diferents teatres i vaig estar cinc anys com a artista convidat per a tota la temporada en d 'altres. He cantat a pràcticament tots els teatres alemanys, Berlín, Frankfurt, Munic .. . -Els contractes fixos de personal en un teatre, els considera positius? -Aquí, és clar, el que passa és que hi ha països que es gasten els diners per preparar cantants per a la resta. Es clar, aqrwsts cantants estan preparats perquè se 'ls truqui cinc minuts abans d'una funció i et canten. Alemanya, en aquest sentit seria u.n planter i se n'aprofita la resta del món. Sempre hi ha el senyor que està a punt p er agafttr un avió, arribar al lloc i salvar la funció que sigui. . Evidentment, els estudiants o can- ¡;;¡ ¡;¡- = .;¡ = ~¡;;¡· 148 PANORAMA Lélzaro com a Manrico i Teresa Z:ylis-Gara com a Leonora a 11 trovafore, l'any 1965 tants d 'aquí, en general no estan preparats per a això, perquè si no es fa l'o[tci, aqní tlO hi ha art qne valgui. - Toca nt al vessa nt interpretatiu, per a vostè tots els p ersonatges operístics Li resulten vàlids? - Per a mi hi ha tnoltes obres de Bellini i Donizetti, per exemple, en què personaltnent els personatges em resulten molt fluixos. Ten en una consistència i un embolcallcunent de la música que els fa dèbil.s, de paper, de mentida... i no rn 'agraden gaire. A mim 'han ofert de fer algun paper d'aquests i he dit que no per aquest motiu, i la gent s'ha quedat paradíssima. Que consti que no ho he fet per esnobisme, sinó perquè no m 'ha agradat el rol. -Deduii"Íem d'això qu e quan a una persona no li agrada un papet·, no el pol cantar? 12 72 - Per a mi no és possible cantar una obNt si no t 'agrada. Quan un no entra dins un persottettge ... jo no he cantat mai L a Traviata perquè no he volgut. Tu ho pots comprendre? A tothom li agrctda moltíssim, però jo aquest personatge no l'entenc. Potser és una incapacitat meva per entendre 'l, però per a mi és un... i no arribo al moll del per- sonatge, i p er tant no em serveix de res. I no el canto. No em porta cap satisfacció i ho deixo ... No estic en el m e u dret de fer-ho? I així és com més o menys ha transcorregut la meva. vida. Francisco Lazat·o és actualment professor de can t. Fa ja uns quants anys t¡ue es va establir en una casa a Va llvidrera on fa classes a divm·sos nois i noies que es volen decücar· al belcanto. De la mateixa manera que es va prendre en el seu moment l'activitat com a cantant, ·està ¡.n·enent ara la de mes tre. Ensenya per a la seva pròpia atisfarrió personal. que és el que sempre l'ha interessat. -La formació dels pt·ofcssionals espanyols per on haur·ia de passar? -Estudiar es pot estudiar aquí, però aquí no pot sortir un professional. No és possible de cap de les maneres perquè no ha infraestructures. -Què s'ha de fer? -Agafar la maleta i anar-se'n als llocs on et donen l'oportunitat d'aprendre l'ofici. Sense l'ofici no es pot fer art, i la tècnica només és per fer-la ser vir després per fer art. -Com es descobreix que una persona pot cantar? Aquí a vostè H ve algú i li demana que li digui si té o no té veu? Com es determina , això? -Qui té una certa pràctica ho nota de seguida. Una bona veu es nota pel tipus de timbre, pel lloc en què està col·locada, per la duct.üitat que té nquesta veu, com gradua els sons i si és capaç d'anar d'un piano a un forte i a l 'inrevés. Després, la capacitat d'interpretació, el saber tenir el gust per una paraula cantada. A mi em ve [tns i tot gent que porta cinc o sis anys estudiant i si jo no veig al darrera de tot, el material de veu que hi ha, no m'interessa. l llavors el.s dic que jo no els faig classes. No per pretensió que per estudiar amb mi es necessita... no, no, no es necessita res, només tenir veu. Perquè jo ensenyo al.s qui crec que poden arribar a ser cantants. 1o ensenyo procurant fer cantants. No fa falta gent al món que després seran uns amargats perquè no podran arribar a cantar. No fa falta enlloc, això. Ni fora ni dintre d'un teatre. - Però no és molt arriscat dir a algú que no serveix per cantat·? -Sí, és tan arriscat com dir-li: tu serveixes per cantar. .. • , PANORAMA .. MIKROKOSMOS 11 osa n >stè igni ter- . ho veu pel. per •eu, paç i a itat r el da. que nti !, el 110 que )remt es 'elL. :rec anfer al uns ran J.lta ttre ira 1r? r-li: • • • •• por derecho de conquisto" La fúria onticatolana dels vencedors de lo guerra civil, en aplicació del «derecho de conquista», ho estol profusament documentada. Lo pràctica d'aquest «derecho de conquista», com és sabut, afectà tots els àmbits; també el musical. Alguns, en treballs diversos, n'hem aportat dades concretes referides o l'Orfeó i al Palau. En aquest sentit, no em sé estar de reproduir un breu fragment del diari de Joaquim Renart: L'Orfeó Català que he viscut: «Avui acaba el termini per posar tots els rètols en llengua oficial costellano. En el nostre de lo façana de l'Orfeó Català, tallat en pedra i en relleu, hem hagut d'afegir-hi les dues enes de reglament, Unes enes bugides, color de pedra. Queda complimentada l'outori· tot» (15 de setembre de 1939). El que aquest llibre no diu, però (i ignoro si figura en l'edició integra, en curs de publicació, del Diari esmentat), és allò que ens ha revelat lo netejo pro· funda de què oro ho estol objecte el grup escultòric de Miquel Bloy o la con· junció de les façanes dels carrers d'Amadeu Vives i Soni Pere més Alt. L'obra de Miquel Blay, modelada per l'escultor Bechini, és uno bella al-legoria de lo cançó popular catolono, costejada (11.000 pies.) i oferta a l'entitat per Joaquim de Càrcer i d'Amat, marquès de Castellbell. la inauguració oficio I del monument fou el 8 de setembre de 1909. Sota el grup escultòric hi ho lo creu de Sant Jordi i la inscripció següent: «Donatiu: del : Exm : S : O : Joaquim : de : Càrcer : i : d' Amot : Marquès : de : Castellbell : Setembre : 1909». Era el testimoniatge públic de grati· tud de l'entitat al patrici que embellí l'edifici inaugurat un any i mig abans. Pel seu emplaçament, el grup s'ennegrí amb el pos del temps, a causo de lo brutícia acumulada ol llarg dels anys com o conseqüència de lo contaminació ambiental creixent. I, òbviament, les ports més ennegrides eren aquelles que -com la inscripció de referència, per lo seva ubicació- eren protegides de l'ac· cià (en aquest cos, benefactora) de la pluja. Lo netejo i lo revisió recents a fons de què abans he fet esment han poso! al descobert (més que no era) un altre exemple de l'aplicació d'aquell «derecho de conquista» esmentat a l'inici d'aquestes línies: el Donatiu fou convertit matusserament en Donativo, tot aprofitant l'espai existent entre paraules. Naturalment, ol grup escultòric restaurat, ara s'hi torno a fer referència, ol Donatiu del marquès de Castellbell. .. Ilo història dels greuges fets a la cultura cotolono en uno època infame té uno altra dada o afegir o una llisto dis· sortadoment mosso llarga! Pere Artís Ha mort el fotògraf Pau Barceló el moment de tancur· l"edic·ió d'aquestnúmet·o, passnt 10 dr E gener, va mori•· el fotògntf n l'i Pau Barceló. Per a "Catalunya Mllsica/H.cvil!ht Musical" Catalana es tmr tu d ' unH pèrdua molt important, atcRu la seva tTajectòria tan cstretanwnt lligada a la nostJ·a pullli('tteió, dt• la qual va ser fotògt·af exclusiu des tlcl pdmer moment. Nasc11t a Bat·cclona l'any 1910, va exercir la pl'ofcssió de fott1grnf 1.1 partit· del 1923. Va set· un dPI~ fotògtafs catalans més destacat~:~ del darrer mig segle. Guunyadut· dc diversos i importants concursos d 'àmbit estatal, va cul·labot·ar eu uombrosPs iniciatives editorials i pHhlidstiques, sempre vincllladel! a la cultura catalana. Al seu rcto•·n d ' un llarg desenni transcOITf'gut f'nlt·c ¡n·csidi i desterl'ament al Pais Valrndit, va desenrotUar una ~:,rran activitat en fronts com Llibres sobn· el •·omànic català, costums. tr·adicios i brstia•·i català, i sobl'e aspectes de Barcelona, amb textos, cnt•·e d 'alu·es, dc Xaviet· Fàbrcgas i Alcxandt·c Ci•·ki i P elliccr. Es va vincular també als primet·s moments del teatre i ntlependc·n t <'atalil i d'u na manera especial a l'Agrupació Dt·amàtica Barcelona. Dc la mii de Xavier Fàbrcgas, i tumbé dc .Toa4uim Vilà i Folch i d e J oan CasteiJs, va recórret· tot el país lt istodant gdficument el Lc·a tre rutalà dels dan·ers anys del t·ègim nntm·iot·. Va sc1.· fotògraf titoJm· del Pal au dP la Música Catalana des del priu l'ipi dc la dècada dels anys 70, activitat que li va obrir un nou ft·ont p•·o[cssional que li va fornit· noves possibilitats per mostrar la seva creativitat. Vu set' col·laboradot· fLx dc '·Serra d'Or", d el diari "Avui'. a m~s dr "Catalunya Músiea/Revista Musical Catalana". També va coJlabo•·a¡· amb Òmnium Cult11ral i "a sc•· !"autor dUt·ant molts anys dc lr s fotografies que il·lustraren el calendari de Serr·a d'Or. En el prÒ:\'Íill número la seva figu ra sct·à glossada de fot·ma més àmplia. • Estrena mundial d'una obra de Brotons l du.o fornwl pel j1antista Xuvit•r Relat.~ i el pianista ./ordi Masó estrena ar¡ucst 16 dc febrt•r CI Ton·oella de Montgrí l'obrn de Salvador Brot011~ Sonata m'un. 2 pe•· n flauta i piano, op. 72. Broton~ ja havia escrit una obm per a nquesUt formació iti~Lnmwutal l'any 1979 (la Sonala nÚJu. 1 ¡>e•· u Ouuto i piano, op. 21), que vc1 ser enregistr(l(hl en clisc compacte pel duo Relats-Masó, ediwt pel segell Picap sola el títol E Música cntnJanu pet· u Oa utu i piano. A qrwstn .~OIICLICL és una obra. m olt. rwrbic iosa, en qu.a tre wnpUs moviments, de la qual l'cmt.or també ha esrrit ww ver·sió per a jlnuta i orqueslm amb el títol Con cert pe r n Onu la i ot·qucslra, que serà estrenada crl fin fll d'aquest any fl itàlia. El roncert que acull aquesta estre11(1 mundial de l'obra de Snlvador Brotons tnmbé inclou peces dP Toldrà. Martimt i Poulenc. • Estrenes al XII Premi Ciu tat de Manresa nlre els dies 20 i 23 d'aquest febrer té E lloc la Xli edició del Premi de Música Ciutat de Manresa, de piano i música de cambra, que organilza el conservatori d'aquesta ciutat catalana. En aquesta ocasió, i recollint lo iniciativa de l'anterior edició, s'ha volgut donar o aquest premi un caràcter dinamitzador de creació musical. Per això, en el si del Premi, s'ho ~ncarregat als compositors Monel Camp i Oscar Roi9 dues obres curtes (enlre 8 i 1O minuts} i I arranjament per o l'Orquestro de Cambra del Conservatori Professional de Manresa. Aquestes obres s'estrenaran el dia 21 sota lo batuta de Jacques Bodmer. les obres és previst que s'editin i comerciolilzin properament. D'altra banda, l'apartat d'interpreto· ció extraordinària gira entorn de la pia· nista suïssa Edith Fischer, que dirigira un grup de cambra format pels violinistes Eva Graubin i Jordi Humet, el viola Alan Kovac i el violoncel·listo Marçal Cervera. Aquest grup realilza el concert inaugural del Premi amb la interpretació del Quintet de Brahms. Pel que fa al Premi, que l'any passat va tenir una vuitantena Cie participants, la dotació econòmica de les diterents modalitats i categories ha augmentat, com també ha augmentat el pressupost global del certamen, que arriba gairebé ols sis milions de pessetes. Per a aquesta edició, el jurat el for· men: Jacques Bodmer, Edith Fischer, Ramon Coll, Miquel Farré i An!;Jel Soler, pel que fa a l' o¡:>ortat de pianof· 1 Jacques Bodmer, Edith fischer, Morço Cervera, Eva Groubin i Angel Soler, pel que a l'aportat de cambra. • êJ ¡:;¡;- ...=a ._:¡ ~¡;¡ 148 PANOR AMA TANGENTS Star system 148 A primers de desembre ols diaris de Munic hi havia uno certa polèmica cul· turol. En primer lloc per la substitució de Sergiu Celibidoche ol capdovonl de l' Orquestra Filharmònica de Munic i, després, per lo ,necessitat d'un director estrella per o l'Opera de Baviera, entre els ~ue volien la continuïtat de l'estil Celibidoche i propugnaven algun dels seus deixebles o continuadors i els que pensaven q_ue el fenomen Celibidoche era irrepetible i calia buscar un nou estil. I els noms de pes estoven en lo segona opció. Es parlava de J:ioitink. D'altra bonda, l'excel·lenl OP.Sro de Boviera -l' activitat principal de lo qual té lloc ol Notionohheoter-, que assoleix fites importants dintre de lo producció operística, es troba que no està prou considerada internacionalment. No es considera per solo de les tres grans -Viena, Metropaliton i Covent Garaeni malgrat l'excel·lent treball de Peter Schneider atribueixen lo falta de pro· jecció ol fet de no comptar amb un d'o· quells directors que per si sols jo son notícia: levine, Abbodo, Muti, Bo· renboim, Mehto. El record de Sa· wollisch que va plegar per diferències amb l'intendent i el fet de veure com Boyreuth i Berlín de lo mà de Bo· renboim tenen molt ressò, fon que el rumor d'uno propera incorporació de Zubin Mehto es pugui concretar ben avial. Aleshores, aquesta institució també podrà competir amb les dues altres de lo ciutat: la Filharmònica, pos· siblemenl amb Haitink, i la de la Ràdio de Boviero, que té com o titular lorin Moa zel. Un que creu ~ue hi ha molts direc· tors i intèrprets bons, malgrat que els ~ue «venen» siguin pocs, quedo dece· but que en aquests països ton musicals prevalguin també els criteris de mòr· queting. Per sort, a Munic hom va tenir, en el camp dels intèrprets, altres motius per creure en lo línia oposada, precisament en anar al Prinzregenlentheoter, que és com una còpia luxosa del teatre que Wagner vo ter construir a Boyreuth, o veure un Rosenkovolier. Tenia o la memòria la Feldmarschollin bella, freda i distant que encarno Kiri Te Konowo en dues versions que circulen en vídeo d'aquesta òpera. Vaig poder veure dues representacions de l'esmen· tal títol i no hauria canviat oq_uell nom del star system per cop de les dues con· tants que vaig poder sentir: Renote Düerkop, que tenia una veu compacto, dolguda, i hi vo posar molta ventat en el seu personatge, i Anno·Kothorino Behnke, d'uno gran bellesa i amb uno presència escènica molt jove -<om volia el llibretista-, que contant bé va occentuor·ne l'aspecte frívol. Dels dos OHovion, el millor el de Gobrielle Erhord -talment un xicot en escena- i un excel·lent Boron Ochs, Daniel L. Wi· llioms. I l'agradable sorpresa de lo Saphie impecable i delicada que va fer Otèlio Solo, que vo causar commoció. Cop d'ells del star system. Ventura· sament. Jordi Maluquer El Cor de Cambra del PMC a Tenerife amb Simon Estes l passat desembre el Cor de Ccunbra del Palau de la Música Catalatut-qu e patrocina la Fundació Caixa de Catalunya- va oferir quatre concert;s a la localitat cie La /_,ag ww, a Tenerife, acompanyat d 'altres formacions corals i del baix Simon Estes, tot participcmt en el XVIl1 Encttentro Comi «Ciu.dad de La Lagww» l996 co11t a cor convidat, juntament, amb el cie la Universitat Politècnica de S::c::.ecin cie Polòni(J . Així. el Cor de Cambra del PMC actuà el dia 1 7 a la catedrctl de La Lag una amb el Coro Polifònica cie la Universidad de La Lag una , sota la direcció del seu titulnr ]ordi Casas, interpretant obres cie Rossini, Brahms. Fauré, Ravel, Mon/salvatge i Schubert. EL~ dies 19 i 20, a la E Joan Lluís Moraleda, premi SGAE de sardanes l compositor· Joan Lluís Moraleda va guanyar el Premi SGAE de sardanes corresponen t a r edició del L996 amb l'obra titulada Homenatge a Manu el de Falla. Aquest premi està dotal amb 400.000 pcssetc . P er la seva part, Antoni erTa i Josep Vicenç van aconseguir sengles accèssits, dotats amb 100.000 pessetes, per· les sar·danes tituladf•s, r espeeú vament. Ceres de trat; bla u. i Presència . El jurat estava format per· P er e Burés. director dl' Catalunya Música i membre df'l Consell de RNiacció de '·Catalunya Música/Revis ta Musical CutaJana "'; el pianista i compositor Man uel Camp ; el compositor Manuel Oltra: t•l directo•· de la Cobla Mediterrània i del pro~;rama radiofònic Fes tu fes ta de R àdio 4 . J esús Ventura i Barnet. i el ro mp ositor i conseller de la junta directiva de la SGAE , Josep Solà. L' uete de lliurament dels ¡H·emis va tenir Uoc a Girona el p assat 15 de desembre en un concert celebrat al Teatre Municipal i en el decur del qual també es van interpretar· obres dels grrmans J osep i Manuel Saderra i Puigferrer·, e n reconeixemen t de la ocietat C enet·al d ' Autors i Editm·s al treball desenvolupu t pel conjunt dels compositor!! dc les conuu·ques gir·onines per·sonalitza t en aque'!ls autors tan signifieats. Ta mbé es va estrenar en aquest concert la sardana L'erol de Cardedeu., del jove c::ompo!iitor hat·celoní, vim·ulat a aquesta població, Albert Carbonell, en reconeixemen t de la SGAE a l'Agrupació Sardanista de Car·dedeu, entitat exemplar en la protf>cció dels dr·cts d'autor f' n l' àmbit de la composic•ió sardanista , i fmalm ent es va oferir la sardana Atlanta 96 dl' Sal vador .Br·oton&. • E Universitat de La Lag ww i al Teatre Cu.imerà de Santa Cruz , respectivament, acwà amb el Cor de Cambra de Tenerife , L"esmentat cor convidat polonès, l'Orqu.estm Simfònica de Tenerife, i els solÚites vocals Si,wn Estes, el tenor Francisco Flores i la soprano Fanny Mari Torres. Tots dirigits per Víctor Poblo Pérez, van interpretar El cant dels boscos, op. 81 cle Shostakòvitx . la Cantata de Nadal de Honegger. i peces de Cershwin , Mo::art, Rodgers/Ham merstein. Bods::k yllflebster, i Yottman/ Rose. Per a cnbar la seva participació en aquesta trobada coral, el Cor de Cambra cie/ PMC acLLtà amb {(1 resta de participants ( 15 cors de Tenerife) el elia 22 a L'església cie la Concepció de La Laguna. • CONVOCATÒRIES XXVUI CERTAMEN CORAL D'EJEA DE LOS CABALLEROS. Organitzat per l'Ajw1tamen t d'uquesta localitat de Saragossa, hi poden partidpar ~"Tllpacions corals amb wt mtlXirn de 20 veus mixtf's. S'han d'intcr·pretar tluatre peces a capeUa: una obra lliure, popular i dc tema aragonès; ducs obres dl' lliure elecció; i com a obra obligada Soleda,d es d 'Agustí Charles. S'utorgm·an tres premis de 500.000, 250.000 i 100.000 pessetes, a més d ' un premi atorgat pel públic de 75.000 pes!óetes i 101 trofeu. El cer·tnmen tindrà lloc enl1·e els dies 4· i 6 clel proper nbriL E l tci'Oúui d'inscripció acaba el dia 7 de febrer. Per a més informació i condicions de participació: AjlUltamenl d'Ejea dc los Caballe r·os . Depa1·tnmen t elf' Cultura. Av. Coscullucla, 1. 50600 Ejea de los Caballeros. CONVOCATÒRIA DE LA BECA WARDWELL. lo ins~tució alemanya Fundació Alexander von Humboldt ofereix cinc beques per a estudiants de música destacats i per o joves musicà· legs espanyols que vulguin perfeccio· nar·se en estudis avançats a Alemanya, en principi per un any. El pro· groma és dirigit a aquells que no han estudiat en aquest r9is o en qualsevol altre país europeu. Els candidats hau· ran de tenir, per tant, la nacionalitat espanyola i haver nascut després del 31 de març de 1969. lo dotació és entre 1.500 i 2.000 mores alemanys nets mensuals, despeses de viatge, i un suplement de 41 Omarcs nets mensuals per ols estudiants casals que estiguin acompanyats pel cònjuge. lo dato límit de presentació de sol·licituds és el dia 28 de març. Per a més informació i documentació necessària cal adreçar-se a: Ambaixada de la República Federal d'Alemanya. Fortuny, 8. 28010 Madrid. Tel.: (91) 557.90.00. Fax: 310.21.04. • PANORAMA Arna u Tomàs, primet· premi del Concurs Permanent de Joventuts Musicals ~s :tre • va~ra dat de Manuel Ausensi, nou membre del Consell Assessor del Conservatori del Liceu l baríton Manuel Ausensi ha estat nomenat recentment membr·e del Con~ell Assessor del Conservatori del Liceu. El Con~ell Assessor Pst à compost per una Comissió Pedagògica -els seus m embres assessoren sobre qüestions que puguin afect.ar l'activitat pedagògica i docent del centre-, i una Comi.ssió 'J'ècnico-ortí.sti.ca -els membre.~ de la qnal a.ssessoren. sobre qüestions generals per a la posada en marxa de rrow¡ projectes i activitats. Així, formen part de la Comissió Pedagògica , a més de Ma.rruel Ausensi (que ·va ser alumne del Con ser vatori del Liceu): ]oaquírr Ac/IIÍcarro, Luciano illberti. Jaume Aragall, Lleonard Balada , Narcís Bonet , Montserrat Caballé, María de Avila , 1llicia de Lurroclw. Victòria dels Àngels, José Duis de Uclaeta, Plúcido Domingo, Eduard Giménez. Joan GtLinjocm, íllfredo E 'lOn i la rots 11an . 81 tdal IJi:n, isz- 'ció ·de la de e la lAL os. d'apo- •rals Kraus, Tomàs Marco, Xavier Montsaluatge, Jos é Nieto, .locw Pon s, Antoni Ros Marbà i Xavier Tu rull. Per la seua banda. formen part de la Comissió Tècrrico-artisticu: Art/tur Bernstein, Josep M. Busquets, Albin Hanseroth. Ramon l ucu·s i J ordi .l1alu.quer. :tes. ~a .ari . de ;ada .tor100, més : de cerlti6 1 insPer > de a de de 600 ECA :myo :x>ldt tlsde tsicò· <Cio- Aie- pro· • han sevol hou· oli tot .s del ió és mnys :, i un •suols tiguin doto . és el noció col le lo myo. : (91) Ha mort Sóndor Végh · I jove violoncel-listo barceloní Arnau Tomàs va guanyar el priE A mer premi de la fase oe corda de la 46a. edició del Concurs Permanent de Joves Intèrprets, gue organitza Joventuts Musicals d'Espanya, celebrat el passat novembre a Granada. Arnau Tomàs va ser l'únic primer premi, atès que no es van concedir els primers premis de les fases de guitarra i arpa que es convocaven. A la fase de corda es va atorgar el segon premi al cordovès José María Fernóndez, i una menció especial per al reusenc Oriol Aymat i la concessió d'una beca per al segovià lgnacio Orejana. A la fase d' arP.a, el segon premi fou per a la maèlrilenya Elisa Medeiro. Pel que fa a la fase de guitarra, el segon premi fou atorgat al logronyès Poblo Sóiz, i s'atorgaren beques al santanderí Yalentín Rodríguez i al sevillà Serafín Arriaza. Els segons premis consisteixen en una beca de 1O concerts per un valor de 400.000 pessetes. Pel que fa als primers prem1s, i en aquest cas per a Arnau Tomàs, aquests cansis· teixen en una beca de 20 concerts per un valor de 1.000.000 de pessetes, a més de tocar a Madrid amb l'Orquestra de RTVE (concert televisat via satèl-lit i retransmès per RNE), tocar amb l'Orquestra de Granada enregistrar un CD dins de la Col-lecció de Joves Intèrprets de JJMM d'Espanyo, i participar o ser tingut en com¡::¡te a diversos testivals, com el de Granada o el de Vilabertran. • caba de morir (I lo ciutat <tfcmanyo de Freilassing el violinista, director d 'orquestro i compositor Sóndor Végh. Havia 1wscut iii 1912 o lo f'ÏIIItrl de Klau.senburg, alesltore.~ ¡H>rtanyent a l'imperi lut/lt,ro-ltongarès i. actur~lment. a Rommria. De.~prés d'estudiar a Buda:pest -va ser dei:u'ble de Kod6.ly- ·va iniciar Wl(t importmiL carrera com a soli.~t.tL i t.ttmbl> com a membre del quartet fJIIC porLava el seu nom, octirt durant grtirebé quaranta <mys. úr seva projertió interuacion(tl es vc1 produir eu els unys posteriors o {~ Segona G1wrra ftfundial, quan, e.'(Uiat, es va nacionalit:::ar francès. Va fer llllll forto amistat amb Pou Casals i va irrterllP- nir eu diverses edicions del f estiiJal de Prnda de Conflent entre el~ anys 195.'1 i 1969. Hcwia estai dirigit com a solist.n pPr lwtntes uw importants com les de Richard Strauss, Ferenc Fricsay o Mengelberg. Va ser professor del Mozarteum de Sal:::burg des del 1971 i set fJnys més t.a.rd va crear la. Cnmcmtet Aca.demica, Wl coujnnt. r¡ue o.viot va assolir nn prestigi considerable i umb el r¡ucrl vu actu.ar per rlrrrrem vegadtt a l Palau de lo Mrí.~it·n Catala na el mes de moig de 1995 dins del cicle Palau 100. Amb Sóndor Végh desapareix llll representant il-lusLre d'ww geuerm:ió de músics mítics que vrm omplir la t•ido musical de pràcticament les tres primeres parts d'aquestu centtíria. • Neix el Con junt Orquestral de Girona A caba de presentar-sc ofidalmcnt e] Conj un I Onpteslra l d<· Girona, formació que neix amb ri suport cle la Diputadó PL"Ovincial, integrat per quinze joves instt·umrntistes sota la dit·ecció de Miquel Sunyet·, que albont Ól:l d rlircC'Io•· del ConSet·vatori de Girona. Els seus objectius són Iu difusió de la cuiLuxa musical i c~pecífi(·a ­ ment l'orquestral aneu d.. lt•s comarr¡ues gironines i la •·ec\tl·ca tlc nous públics. Hom es pt'OJlOSI.l prestar una atenció especial ui put•·iuwni musical h istòl'ic tic Cataluuyn i als seus autor·s més aetuals amh especial èmfas i e n els gi n>nins dc difcr·cnts èpoques. També e;; pretén convida r· p e r·soncs d 'alta vàlua musíC'a l p e•· tal d'exercir com a dil·rrtor convidat per treballat· un prog¡·ama dcter·minat o per descovoIu pm· una labor tècnica específi ca c.lc s up1wt o d'asscssm·ament del conjunt. També es volen establü· Lligams amb els difer ents col-lectius musiC'als dc les comarques gironines per· ta l d ' an·ibar a possiblt~S arords dc col·labonlciÓ. Dc moment ha endegat la sc,'a ¡.>l'imera lcmporacla de tardor en el cm·s dc la qual ha ofert ttes concer·ts a sales de Girona, i també a Banyoles i a Ics Pla nes cl'Hostolés. • PANORAMA Músics catalans a Els Diumenges al Palau pe r RRMC n concert a càrrec de I' OI'(juest ra de Camar a Joaquín Rodrigo , dirigid a per Agustín L eón Ar a, iniciarà l a cinquena edició d el cicle Els Diumen ges al P al au . Serà el pròxim dia 23 de febrer. Com és sabut, aquest cicle és promogu t per· la Fundació Orfeó Català-Pal au d e la Música Ca tala na . Al u.u·g c.Je la seva curta hist òria h a aconseguit un ampli reconeixemen t, tan t per p ar·t d e l a e~·ítica com del pú blic . del qu al ba tingu t una resposta notable. E ngua ny el conj u nt de L'ofer ta que es presenta, un total de set concerts, agu d itza la tendèn cia habitual a a torgar p t·otagonisme als intèrprets del país o estretamen t vincula ts. lns tr·umenLisLes, cantants, cor s i orquestres catalans o amb una c one~·eta tr aj ectòl"ia a casa nostr·a són p r·esents a gaireb é tots els con certs i en al guns casos en nombre fo r·ça elevat, aten ent al fe t q ue es tracta de p r·opostes que exjgeixen u na presència notable de solis tes . Les formacions d e l'àmbit del P ala u -Orfeó Ca talà i Cor de Cambra-, ten en u n protagonisme acusa t, a més, en programes d ' una envergadur·a musical especialment visible. Així, l'Orfeó Català i nterp r·etarà la Passió segons sant Joan de J oh an Sebastian Bach sota la direcció del seu titula r, J ordi Casas, a mb el s upor·t orquestra] de 1' Orquestr·a de Cambr·a Gon çal Comellas, i amb les veus sol i.s tes de P etet· B artels , Mar cos Fink, Ma rta Almaj ano, Mir·eia Pintó i Pau Bordas . Per· la seva p a rt, eJ Cot· d e Cambra d el P alau d e l a Música Ca talana, també sota la batuta de J ordi Casas, ser à pre- U 16 76 L' Orquestra d e Cambra Te atre Lliure actua per primera v e gada en Els Diumenges al Palau sent a d os con certs (e) q ua rt i el cinquè). El p rimer amb la intct·p retació de la Deutsche messe de Franz Sch ubert i el segon amb la Missa de Str a vinsky. Les veus solistes seran les de la sop t·ano Virgínia Parramon , la contralt Mon tserrat Torr·uella. el tenor F r ancesc Garrigo a i un ba ríton en cara no determina t. Cal fer esment a l'inici de col·laboració amb l"Orquest ra de Cambra Teatre L liure. que d onarà suport orque Lra l a aquest concert. en el crua l també s'oferirà la Cantata de Stravinsky, la Cantata núm. 140 de J .S . Bach, la ver·sió de Webc.-n de Ricercata i Dos preludis i fuga d e J. S . Bach en ver·sió de Maxwell Da vies. L'Orques tra Simfònica d el Vallès, di rigida per· J orcü Mor a, ser à la protagonista del com·ert n úmero 6, que compta t·à a mb l ' act uació solis ta del jove p ianista italià Enrico Pompili , guanyador del Premi San tanuet· 1995, intèr·pr e t d el Concert p er a pia,no núm . 7 K. 453 de Mozart . El setè con cert tindrà ca r àcter d ' homena tge a l ' E scola de Música d e Barcelona en l 'avinen tesa d e commemorar e] quinzè aniver·sari d e l a seva creació . Hi inter vindran Gerard i Lluís Claret , Albert Aten elle, Magdalen a Ma r tínez, Cristian Jfr irn. Amalia Valcarcel i J oan Enr·ic Lluna . Cal fer esment de l' aportació inter nacion al al cicle, de l a mà d e l a Kn ox-Galesburg Symphony, una forma ció con siderad a una de les m és destacad es de l'estat d ' Dlinois . C ompta nt arnh l 'actuació solista de Mihai C r·aioveanu - vi olí-, i sota la dit·ecci ó i a ctuació solis ta d el thul ar d e l'orqu es tra B r u ce Po lay, oferirà la conegu d a R ap sody in blue de Geor ge Ger s h win, el Concert pe r a violí i orquestra de Max Bruch l a Simfo nia n úm. 2 d e Borodin . a t. er ú- e- ll- Ii ís g- a, ie ió tà ae- Jt aJ la el ~e la ~e a :h le PANORAMA En la mort del Dr. Narcís Jubany El Dr. Jubany amb el Sant Pare, Joan Pau 11, en e l viatge de l ' Orfe ó Català a Roma l ' any 1992 p e r FÈLIX MILLET L 18 ïB a mor t del Dr. Narcís Juban y. el proppassat dia 26 de desembre, ha colpit proftrndament una ex tensa franja de Ja nostra societat. 'és testimoniatge indiscu tible, d 'a questa afirmació, tant l'elevaclíssim nombre de ciutadans q ue feren palès el seu condol amh la p r·esència a la capella ardent a la Catedral barcelonina , com la pa r ticipació d'un a gernació en la cerimònia eucarística exequial, en la qual el silenci reveren d s'agermanà amb un palpable sen timent comunitari, f [U C esclatà dc forma espontània en l'ovació inacabable amb què fou rebuda la breu semblança biogr àfica del finat feta per un dels seus més íntims col·labor ador·s. Òbviament. no m'escau de glossar els mèrits del Dr. Jubany en el seu ves ant pastoral. ni el seu paper decisiu en tot el pr·océs de tr ansició política viscut al nostre país en la dècada dels setanta . Però sí que sento el deure de proclamar taxatiYament la seva obertura d'esperit, que en el cas de l'Orfeó i del Palau prengué unes concrecions operatives l'abast de les quals el temps no fa sinó acréixer·. Tal com s'esdevingué en altres eclesiàstics cmjnen ts d el país a l llarg de la història, Ics responsabilitats eclesials del Dr. Jubany li impedrren de cultivar més assíduament els seus dots musicals; en el seu cas, amb el conreu de l'or·gue. Vull apuntar, només, que el Dr. J uhauy era una personalitat musicalment culta, receptiva -doncs- a tot aUò que a la música fes referència . Si, a això, hi afegim el seu arr·elat sentiment de catalanüaL. tindrem el perfil d'un home al qual no poilia ser indiferent res que, de lluny o de prop, afectés Ja nostn institució. Això explica, per exemple, que l'any 1963, essent bisbe auxiliar de Barcelona, el seu nom figm·és -entre els d 'altr es eclesiàstics i entre els d'una pluralita t del món civil i culturalen la crida inicial d e la campanya «Operació 8.000 socis», promoguda per Òmnium Cultural, la qual aconseguí d ' incrementa r espectacular-ment el nombr·e dels nostres associats. PANORA MA Una vintena d'anys després n ovament la sensibilitat musical i catalana del D r. J ubany es mani festà de fo r ma r ealis ta (fr uit, alhora , d ' un seny innat. d ' una sòlid a forma ció jurídica i d ' un agu t sentit del futur) en Ja presa de decisi ó d ' uns acords q ue possib ilitaren , físicamen t, la remod el ació i ampliació d el Palau . Jo mateix test imoniav a la transcendèn cia d e 1'esd eveniment en uns mots al <<B n tllclí p er a ls socis» del mes de març d e 1986. H i deia: .. El passat dia s, ·- 'l , lC 8 de març ha de ser a ssenyalat en els annals de la nostra entitat corn u na fita clau. Efectivament, en aques ta data se signà al Palau arquebis bal la cessió del solar -fins ara p ertanyent a l 'església de Sant Francesc de Paula i, per tant, a l'arxidiòcesi de Barcelona- en el qual serà construït l'edifici annex al Palau de la Música , destinat als serveis complementaris pre·v istos en el pla de remodelació de la lLOStra sala de concerts(. . .). R es no hauria estat aconseguit sense l'actitud receptiv a (demostrati va d 'una exquisida sensibilitat.) de la jerarquia eclesiàstica , molt especialment del senyor cardenal, N arcís Jubany( ... ) . » Aquest Palau d c la Música r enova t (amh totes Ics potencialitats p r esents i amh totes les exp ect atives d e fu t ur que somiem) és fruit, en gt·an part, del capteni ment d el Dr. J ubany. (I no és s inó amb un somr iure al s llavis que en s t·evé. com a contras t , el record d c sit uacions pretèrites, com la in terrer·èn cia amb els con cer ts d el re pica r de les campa nes de la Panòquia de Sant Fnuw esc .. . ; fi ns al p u nt d e provocar una solució pt·etesament salomònica al p roblema, tal com tes timonia el fragm ent d ' una actu de .Tll11 La d c l' Orfeó d el novembt·e de 1953: «La ]unta comenta amb satisfa cció el resulta.t de la visita que efectu.à al senyor r ector de la Parròquia de Sant Francesc de Paula, en la qual s 'acordà - a fi de r esoú:lre fins on sig ui possible l'afer del repicar de /.es campanes que interromp l.es cnulicions de la noso·a sala de concertsque li sigui notificat el moment exacte de finalit zació d 'una obra p erquè pugui efectuar el toc de campanes a què està obligat per les seves funcions .. . ») . E l D r. Jub any seguí atentamen t el curs de les obres de remodelació del Palau ; i , ja finalitzades, el 2 d'octubr e de 1989 presidí - j untament amb les més altes p et·sonalitats del p ai s-l' acte inaugural que h o cele brava. Aquell dia, el D t-. .Juban y no féu cap discurs, sinó una breu pregària , en l a qual , a mb una concisió modèlica , t ingué un recor d tant p er als a rtistes als quals "Vos [Dé u] inspireu en les seves diverses creocion..s perquè exp ressin amb el seu geni la resplendor de la v ostra. bellesa » c-om per als q ui « S 'aplegaran ací [el P alau J p er esplaiar-se amb les execucions artístiques ,. perquè «aconsegueixi n un en riquiment moral adequat». Tampoc no p uc deix a r cl'esmentar p ública men t la intct·venció d ecis i va d el Dr . nrcís .h tbany en l' ob tenció dc l'aud iència q ue d p apa J oan Pm1 Il concedí a la J unta d e I' O t·feó Ca talà amb mo tiu d el n ostre cen tenar i. Durant aque lls b r eus dies d 'estad a a Roma (del 14 al l S d e març de 1992) vam podet· vjure d e p rop el ta r·annà obcr·t , cord ial i efusiu d e qui at·a ens ha deixat. F inal m ent , entre els m t'us més b ells records, hl ba l'a cte celebr a t al nos tre Pal au (p le de gom a gom) t>l 29 d ' oclu b t·e d e 1992 en ho menatge a l Dr. Jubany i en e) qua l li f on lli urada la Miscel·lània en honor del Cardenal arcís }ttbany i A rnau. E n les breu s p a t·aules inicial s que hi vaig p r on uncia r hi h avia l'cx ~:~ressió sin cer a d ' agraïment p er tot el que ell havi a fet pel país . E l Dr. Nar cís J uban y ha mort; però ha deixat petja i exemp le. U n a pe tj a i un exemple que l 'O d eó i el PaJau mai no obü daran. :u t, al es és XIL. CONCURS DE PIANO e, Premi Ciutat de Berga >e en homenatge a Manuel Oltra :u es Dies: 26, 27 d'abril, 1, 2, 3 i 4 de maig de 1997 _1- l- ao- J, :!l' ,]s Categories: A. fins a28anys-B. fins a 19 anys - C. fins a 15 anys - D. fms a ll anys Organitza: CENTRE D'ESTUDIS MUSICALS DEL BERGUEDÀ«L'ESPILb el Ciutat, 16, 1r. · 08600 BERGA · Tel. i Fax (93) 82139 53 Patrocina: fundació - caixaManre sa PANORAMA Joaqui m Maideu i Puig, • • memor 1am 1n Al nostre número del mes de desembre, dedicàvem el Tema a la música del Nadal. I hi publicàvem l'article de Joaquim Mai deu «La transmissió de la cançó nadalenca, avui». Poc podíem pensar que aquell treball excel·lent fóra una aportació pòstuma de l' autor a la musicografia dels nostres dies, puix que morí el dia 29 de novembre. Nascut a Ripoll l'any 1938, Joaquim Maideu féu estudis de llatí, grec, filosofia i teologia; de magisteri; de solfeig, harmo- " nia, piano, orgue, pedagogia musical, direcció coral, etc. Fou professor de l' Escola de Música de Vic i dels Estudis Universitaris de Vic. Director de la Coral Capella de Sta. Maria de Ripoll, de l'Orquestra de Cambra de l'Escola de Música de Vic, i fundador i professor de l' Escola de Pedagogia Musical/Mètode Ireneu Segarra. Fou autor, també, de diverses publicacions, d'un rigor conceptual i formal inusuals. ¡;;¡ eE .... ...a ~ e!' ¡;;¡· 148 ~ ... :::l . ~ E3 a 6)" • ¡;;;¡ .... ...... ...""' • per JOAN CASALS I CLOTET ust en tornant de La n.tissa de celebració [ ] de l'inici de la teva Vida ... ) Quan fa que ens coneixem? Trenta anys, ben bons, oi? ... Tu baixaves d'amunt, de comarques endins, per rebre classes d ·orgue de la noslt·a admir·ada professora, Montserrat Torrent. Despr·és ens vàrem d eix.ar de veure uns anys i als inicis dels setanta començàrem de debò la nostra tasca comuna: al voltant del pare Jr·cneu Segarra i d'uns primers materials que ell acabava d e conft>gir, ens vàrem reunir en equip de treball , delerosos p er fer la nostra aportació al que esdevindria el Mètode lt-eneu Segarra, pensat per· fer conèixer· i estimar· Ja música a la majnada de casa nostra . tant a r ensenyament ordinari com a l'escola de m6 sica . (Se'mfa difícil de concentrcu·me en el que vull dir; constantment ve a la meva ment ln gran I robada que acabem de tenir a Sant Domènec de Vic: érem molts -tot i que molts d'altres ens han Jet saber que també estaven amb nosaltres, malg rat la seva irnpossibilitat d'acom- PANORAMA I, ;- •ade J,r- 'tt- <~li ·a ~ 1n ~es ~bé -at m- .. panyar-nos-hiflsicament- i hem escoltat l'orgue, aquest instrurnent que tu estimaves, fent sonar un Tiento de Cabanilles . .. Em sembla veure un g ran paral·lelisme entre la solidesa compositiva d 'aquesta peça i la solidesa de la teva persona ... ] Les teves apot·tacions - literàries i musica ls- h an estat moltes, com molLes han estat les p er son es -xics i gr·ans- q ue h em tingut la sort d c gaudir-ne: cot·als infan tils del SCJC, corals d ' escoles de música , cot·als escolars, corals adultes de la FCEC ... [De fet, avui n 'acabem de tenir un altre petit tast: alumnes, exalumnes, compan ys i amics , tots, tothom canta·va -sovint amb un nus a la golaels dos corals d'un autor que tu també senties proper: } . S. Bach ; el primer, «Alegra ' t, ànima meva», ple de joia; el segon, «Si lluny de Vós>>, coral de passió, cle camí, de (tras)pas ... ; significa tivament, els altres cants han estat de dues p ersones que tu ta mbé estimaves -el pare I re neu i Santi Riera-, el d 'aquest. darrer amb un bell text teu. dedicat aL~ infants .. .] Em sembla crue 'la música sempre t' ha fluït espon tàniament amb l' instnunent primer i més humà de tots: la veu; q u antes bores i h or·es no has dedicat al tema central i apassionant de la nostea ca n çó? R cco1:·des aquelles r eu nions en què anàvem interessan t-nos fins a preocupar-nos, i molt, per tot el r efer ent al m a Ler·ial d e la Fundació PatxoL, ar·a feüçment r etornat a casa i a disposició de tots? El teu afan y investigador, tant en el vessa nt liLerat·i com en el mu sica l, t' ha d u t a publicar Uiht·es amb ca nçons i llibres d e canço ns com és el cas de l 'Assaig i dc Crestomatia, n om aqu es t q ue, ma lgra t 4ue corTespon al su btítol del lli br e, ha q uedat en b oca de tots. E l dia dc la pr·csentació d'aquest da tTCr - a tols ens var es intr·igur amb aquell nom- insisties en la defi n ició , no pas d el Gran importància dels seus estudis pedagògics i sobre la , ca nco , catalana subtít ol esmenta t, sinó en el conceptual del títol: Llibre de cançons, no un altre c an ~ one r, p erquè ens f eies veur·e r·calment la importàn cia flcl text crr la cançó i com , sovint , els músics ens h em preocupat d e la part musical, tot menysten int o simpl em ent oblidant-nos d ' aquell , quan, de fet, tex:t i mus1ca for·men un bin omi indestru ctible ... [Hem celebrat i hem pregat , com Crist ens va ensenyar. i la paraula declamada i cantada ens hi ha ajudat de debò; hem deixat que la música orquestral fluís lliurement per t.ota. la nau i ens transportés a les regions més íntimes de cada p ersona. on la matèria i l 'esperit es fonen i es produeix l'eclosió fugaç del que tu tan sovint anomenaves vida interior...] Quim. a l ' E scola d e Música i a l'Escola d e Mest res -malgrat que alumnes i companys et trohar·an molt a faltar- el teu exemple i la teva vida interior fa r an que la música continuï essen t viva i ú.til d e ca r·a a una formació harmònica i equilibrada de Ja per·sona , tal com tu la concebies . 'ramhé des d e l' Associació Cata lan a dc l' Orgue - de la qual eres soci fun dador- et trobarem a fa lta e, però maldarem per r or·gue de la Catedr al de Vic. i mirar«>m qu e el teu complet informe possibiliti la constru cció d'un nou instrument, digne dc la seva ubicació, com era el teu d esig. ...par afr asejant la dedicatòr·ia q ue em vas escriure en eL Llibre d~ cançons , jo també -i amb molts [tots ! m ' atreveix o a dir)- et desitgem que hagis trobat la cançó més bonica per a cada. dia, per a cada moment de l.a Vida! PANORAM A TRIBUNA OBERTA--- --------------------- ----------------- Música bona, música dolenta (música de qualitat ; música amb qualitat s) pe r JOSEP M. VILAR ovint hem sentit en boca de músics -volent dcfugit· la tasca sempre complexa d 'etiquetar mú iques (popular, lleugera, modema, crudita, dàssica, culla ... )- que de música . només n' hi ha de dos tipus: música bona i música dolen ta. onu alment Ja fra se es queda aquí, com suposant que aquesta asseveració és tan cla t·a i in-ehatiblc que no fa ,cap falta concretar q uina és l'una i quina l'altra. E obvi que la música bona és aquella sobt·e la qual hem centt·at la convet·sa que ens ha pot·tat fms a aquesta fra se fatídica. No hauríem pas gastat tot aquell Lcmps ni aquesta capacitat de pad ar i enraonar sobre LLU objecte «dolent», mancat de qualitat! Cet'can t l'or igen d'aquesta frase. diver ses r eferèncic bibliogràfique em porten fin s a Richard tt·auss, que -en alguna ocasió que n o em concreten aquestes fonts- hauria exclamat: « o hi ha res qut> sigui música abstracta; hi ha música bon a i música dolenta. Si .Ss bona signífica quelcom; i ll avors és música progr amàtica ». Stt·am;s va anar més enllà; va definir quina és ]a música bona. Per exclusió . també ens diu qLÜna és la mú ica dolenta: la música abstracta. altrament dita música «pura» (!). Segurament, poca gent avui subscriuria aque ta maner a dc veure les coses. Segurament, aquells q ue se serveixen d'una ¡.¡art dc la idea de Strauss i parlen de «música bona» i dc ..:música dolenta,; com a supo ada panacea a l'etiquetació de productes m usicals no pensaven pas en aquesta concreció de la «bondat» de la música. I és que. venint de Strauss. aquesta categorilzaci(i de la mú ica queda invalidada per ella mateixa. Es com dir «)a bona música és la que j o faig», «la música bona és la meva>> . Quan aquest a frase és citada incompleta i tr anspor tada a un altre context, s'aprofita perquè cadascú porti l'aigua al seu molí i pugui establir paràmetres diferents per eparar la bona música de la dolenta. Però alguna cosa sembla invariable: aquell fJUC cita la frase roman a la banda bona de la Ít'on tenl. La música bona és la que fa (escriu. inventa, compon, publica, escolta, interpreta , programa ... ) q ui cita la fr ase. Sembla clar que parlat· de música bona i de música dolenta es fonamenta necessàriament en una consideració unidin1en ional de la mú ica (un únic paràmetre és el que fmalment decideix quines obres han estat tocades per la gràcia d'un hipotètic <<Repartidor de qualitat») o, si més no, en una jerat·quització de paràmet1·es que a vegades fa que, encara que aquesta música pugui contenir alguns encerts menors, definiti vament no pugui anar a parar a l' indret reservat per a la Gran Música. I és evidt>nt que aquesta jeran[UÏtzació no és univer sal. i pt>r a tots eJs qu i ens pugnem trobat· al voltant d'aq uestes ratlles, ni en tots els moments de S 148 82 Ja músiea eu t·opea , ni en totes les músicrues de diverses civilitzacions; només cal recordat· St rauss. Si no és el descriptivismc el que deter~a Ja qualitat. ¿és el dictat de la no tt·a oïda? ¿Es l'anàlisi forma l, intel·lectualitzada, que sovint posa l' hat'm,onia pe1· davant de qualsevol altre paràmetre? ¿Es el gnw d'~ccep tació q ue té en àmplies capes de la societat? ¿Es el nivelJ i tipus d'adequació q ue assoleix amb la funció per a la qual ha estat creada? Una idea semblant a aque ta va ser pr<'sentada en una lectura de tesi sob1·e un compositor català del pa sat ara fa uns meso : davant d ' un tribu nal integral per tm músic i divet·sos musicòlegs (perdoneu-me la simplificació), el doctorandfeia u n r epàs força exhaustiu de les circumstàncies que roncorrieu en la m(tsica objecte de la tesi i acabava dient qne no podia concloure si aquesta música era «bona • o no en el sentit -unidireccional- que els director als quals l'ha via ofert repetidament li havien demanat, i que aquesta pregunta es responia amL tots els elemen ts analitzats a la tesi. Dels mcntbrcs del tribunal soJs el músic se sentí i.nco.modat pe•· aquesta observació, no pas els musi<·òlegs. Prenent un paràmetre -sigui quin sigui- com a únic vàlid pet· jutjar una música o, fins i Lot. considerant que un d"aquests és invariablement més important que la resta per dilucidar quina música és dc qualitat i quina no, anem a parar a un carreró estt·et, de sen tit únic, que empobreix la mateixa música i que no deixa que la música ens enl"iqueixi a nosaltre . Parlar de «música de qualitat» ens mena al criteri fàcil maniqueista i simplista , ens aboca quasi indefectiblement al dogmatisme . Parlar de «música amb qualitats» es fonamenta en una relativització dels d ivf'rsos valors presents en una CJ'eació i -lluny d" assimilar-se a una manca absoluta d e criteri- afavoreix una actitud de tolerància. Al marge que la segona sembla tu1a actitud molt més enriquidora que la pr·imera. té altres avantatges; entt'e aquests un d"estrictament quantitatiu: trobarem moltes més músiques amb qualitats que no pas músiques de qualitat, i d ' aquesta manera «la nostra » música tind r à un abast enor mement més gran. D'altra banda, els temps són absolutament pl'Opicis per a aquests plantejaments. Mai com ara en les darreres dècades (que és com dir en els darrers segles) s'ba donat un plm·alisme estètic que penneti que productes cttlturals tan diversos. posseïdot·s de qualitats tan diverses, coin cideixen en un mateix context dc consum, ja sigui aquest un museu, una llibreria, una botiga de discs o un auditori. Poques vegades com ara la tolerància activa j miütanl havia estat un valor •·econegut en la nostra societat. Vivim-la també musicalment i apt·ofitemho perquè «la nostra» rnúsica sigui molt més Ja «música amb qualitats» i no pas la <<música de -suposada- qualitat>>. .. .. e PANORAMA T e A R Brillant homenatge a Joan Alaveclra .. 14 dc de"rmht·t• f i l' 1996. Palau dt• la l\fúsica Catalunu. On1u••,tt·u Simfònica dc Bnre('lona i :\acional de Catalunya. Ot·fc•ó Cu tulà (dir·t•t•!'iÓ: J onli Casas). Ana Sancbez. sopmno. Met·<·è Ohiolh, lllt'::::::o; Joan Cabero. ll'nor; Em·ic Set-ra. baríton; i Stdano Palatchi. baix. El pessebre de Pau Casul• (pot•mu dt• .l onn Alavedc·a). de ;s . .aisi tr- ol .. ee ·e? de ue :a- " da tlà tal Lotàs >r- Fàustics Aragall i Palatclti Palau 100. 17 dc de~c mhrc dc 1996. Palau de la Música Catalana. Jaumt• \rogall, tenor; Hyejiu. Kim. soprano i Stefano Pnlatdti , buix. On¡uc•,IJ·a Sinúònica de Balears • Ciutat de Palma•. Dir.: .) . Pér·ez Batista. Cançons napoütanes i de Ro>~ini. Esrencs de Pcw,~l de Gounod. :n t ·ra els li >O- els per X. CASANOVAS·DANÈS 10- ~s . 1 C a )fi- lés ica t·eixa :lXI • ~ns :ms ae. en en 1ca de tolt :at- iu: ¡ue era ent ttadai · en ~tic ;os , I\:en un teli- va 1 :t ra ~ ro- j la de al r e pe tir que An1g<tll té unes condicions vocals cxccp<:ionuls i que el seu cant és C'<lrlu cop més expressiu~ I que sacl'ifiea tècnica i liniu u Iu potència d ' uua uoht? f~s una (·ar·uctedsticu, acp.esta , qui' uns li p r t·donen pet· la bellesa de la vc:u i ultres no tant. En aquest ronrr·r·t (un xic opot·tuniAtu) vu (·anlllr· sis clt> lf's més conPgudes cançons napolitanrs, O sole mio! int"lòs. amb una H·hcmèm·ia qut• lc:. unific·a. B" l'stà que incor·pori napolitane al seu r·cper·tori, per·ò d'una figura drl seu nivcU c·al rspr r·ar· incw·sious una mi('a més agosat·udcs. FuwJt, u Iu segona part, el va trobar· r n plena fm·ma. Fantàstir! Col·lahoravu am b ell una Simfòni(•u ric Balcar·s de molt baix nivell q1rr. es redimiu u na mira en el Fcllt-~ 1 de Gounod. Del di¡·ectol', Juvi er Pérez Batistu , es p ol dir· qrH! només Jj va exigir· pr·otugonismc en el «Vals». En la resta, una atenual'ió fJu e, c•n el ras dc la sopr·uno (guuu yador·a del Coneut·s ¡\ ntga ll rle >I Torruella de Montgrí), era necessària per no fatigar-li la petita veu. La cantant sud-coreana va millor·ar· en l'òpera, més inspi t·ada p els seu s col·legues que per Gounod o, abans, p er· w1cs melodies de Rossini ca11tades sense gràcia. Al costat d 'Aragall, crui ll·iomfava era el sen conciutadà , el baix Stefano PaJatchi, tm artista d 'extraord.i.nària crualitat tant pet· veu com per intet·prctació. El seu Mefistòfil (i l'ovacionadíssima romança dc Simpson de La tabernera del puerto donat fora de programa) van mostrar uns quirats que valoren els més g¡·ans leatres del món. La seva veu, abocada amb el tem]JS a ]a tessitura de bassa profondo , és una de les més completes que es poden escoltar sobre un escenad, amb aquella exce]Jcional vibració que els funcesos anomenen g ,.ain. de la voix . L'artifici interpretathr és igualment aclmiraLle. Conclusió: Lula figura a q·ui es]lent un futur al ni veU de la seva pròpia exigència, premi a una can·era basada en el cüscerniment. Ser·à tlll pw1ta del nou Liceu. ¡;;:¡ ¡;;:;- per F. TAVERNA·BECH a mírsit n no podia estar· absent en ~~ e o 111 nH• m o r·a CJ o dd centcna r·i clcl naixement dc~ J oan Alavedra , poeta i home! de lletres quo, imhuïl d ' aqueU esperit r·cinaxrntista , estimà totes Ics arts i, especialment, la música. Així ho va posar· dc manifest en Ics biogt·afies dcdicudcs a Pau Cusals i u Conxila Bacüu d 'Agustí. i en les seves glossrs "El fN del din'' que r·cvclcn l'aguda sensibilitat d ' un vcl'itablc musr<·. 1 mur·gc d ' ésser amic i col·laborador de Pau Casals, ri sru tcmpet·amc•nt portic i, sensr entr·aJ· en tctTen) s cxclusivamt>nt lill!l'aris, la qualitat ürica drl vcr·s d'Aluvecira , havia d'induir foq;osatnl'nt Casa ls a transfot·mar·-lo en un orat ol'i, é>s a di1·, poesia cantada. Eseuic.:nt híli'Stal, dm1cs, progr·amtu· rl r nou El Pes.~ebl'e per· evoca r· el lligam q1 rc CldslÍ entr·p nquostes dues figures cir la nosll·a l·ústòl'ia. i\h.í. c•n cc>mcnta c· Iu música que Pau Casals va compond r·e per· u aquesta L especial nadala, lm a dc Ics pt·imeres r efl exions que suscita és la fidelitat del compositor a uns cànons estètics, els quals podem sintetitzar en la seva admiracJO pet· l'obra dt> Bach i de Brahms, i el seu t·econcixement vel's Mendclssohn, el ceeado1· de l' or:atori romàntic. En segon lloc, i així ho palrsa El Pessebre, en certs gir·s harmÒnics veiem l'aUI'U de Wagner, ben explicable!> p e1· l'impacte que va r·en produir· entt·e nosaltres les seves òper es, quan tot just Casal s inicia' a la seva p r odigiosa carrera artística. Aquestes són les línies que delimiten o marquen el curs d'aquest orator·i, escl'it -com molt bé diu Montsenat Albet- com si e l segle xx no hagués començat: així es corn¡H·ova quan el coral harhiàluterà és utilitzat per per·sonalilzar els co r·s, com la forma de l'oratori romàrrtif' (Mcndelssohn) sct·veix per emmotllar el curs dc ln partittu·a, i com en C'ltracta ment de les a n·els folk lòl'Ïques· es rt>alitza dins d'nus estils ben pmper s a Br·a hms (r eferència ex- ...=a .,:! ¡;:;' §' 148 e 148 24 84 plícitu: t·l Requiem nlemtw y). EfectiHlment, en El Pessebre no hi ha citacions folklòl'iqucs que actuÏJl d'rlcnwnU. c ·tructur adon,, pe>1·ò en canvi, sí que hi ha l'l'spcrit , l'essèn<·ia que clt'fïncix el cant del nostJ'(' pohlr i tambr (a causu d ' uqucstu abstracció) la música d' E/ Pes.~ebrC?, com suc<·<·rix amh el cait·c populur del poema d 'A iu vccll·a, sembla una ct·cn<·ió c¡uc està al ma•·ge del temps i t¡ll{l s'origina en t'I si dd pohlc. Aq uest rs el cos i l'à nima dc l'obn1 que Enric Casals, f' l gc1·mà elf' P au , va vestit' am b una orquestració de •·iqUl'S i subtils rolon1<'ions i que, com a mèrit, té la vil·tut d e dt'ixar senti•· a mb claredat a bsoluta tot<•¡; les Línies mcstn•s d(' l'a•·quitt'ctura sonora. E n ueunih·a , música vr•·itablt'ment inspir ada, concebuda per un intèrpret indiscut.it que va fer seus els llenguatges dds gruns mcstL·es i que a l ' h.ora d 'escriure la seva música va saber apor·taJ·hi Ja visió d'un artista an·elat a In srva tcHa. Lawnmce Foster va copsat· en pt·ofunditatl'esper'Ít de l'obra pet· donar·-ne una lectura extraot·cünària, en la c¡uaJl'OBC va posar de manifest la identificació amb el seu dirt>cto•· i el bon moment pel qual està passant. Esment especial mer eix l' Orfeó Català, excel·lcntmenl prepar·at per Jordi Casas, que va cantar anili emoció plena la música de Ca als. Quant als solistes, destaca r·em el notabilíssim niveU de Stefano Palatchi, el comunicatiu lil'ismc dc J oan Cabct·o, adcquadíssim a l'estil dc l'or ator·i, la generositat del rflooistre de la soprano Ana M. Saucl1ez, la bella calidesa dc la veu dc Mercè O hi ols i és clar, la presència aemprc eficaç i mesurada d ' Enl'ic Set'l'a, els quals vau ésser més punts positius per posar dc manifest les moltes <rualitats de l'obra de Casals i Alavedr·a. PANORAMA T R e A NeiJolsin: compàs d'espera Palau 100. 9 de deoemhre de 1996. P aluu dl· la Música Calalana. Eldar .:\ebolsin. piano. Ü•·qm•,tt·a Filharm òni~a de Gran Canària. Dir.: Ad1·ian L •upt'r. OloJ't';, dt• Bt•cthonm , Sibelius i Vaogban Williams . per X. C.-D. onstituïda l 'a ny 1845, la Filharmònica de Gr·an Canària és una de les Ot'questres més antigues dc l'Estat. Ensopida dm·ant dècades, ha fet una r·evifalla, però a difer ència de L'esplèndida Orqucsu·a de Tenerife, no cal tocar campanes: és una formació de sonoritat d ominada pels violins a redós dels quals van els vents com si rorquestra funcionés a dues velocitats. Tampoc és la personalitat d'Adrian Leaper (que C compartl'i'\. la seva tituladtat am b Iu dc la City of Lonclon Simfonia) un factor qm• eoncili passions . La Segon a J!' Sibelius va bave•· d 'csper·ar la culminadó pe •· •·emuntar la seva obviet a t , mcntt·c que la Fantasia soln·e un tem.et d e Tlromas Tallis d c Va ugbun Williams ens la mos t1· uva l'n la millor· p ersp ec tiva son or·a, la d·una or·quest•·a dc co•·des. Hi ha via intPrès a r·etrobar el pia nista Eldar ~ebolsin rn el Concert ruím. 1 d c Bcetho\rn. però la seva !re tura co- mença i s'esgota en una sofisticació marcada p el rebuscament de Bash ki•·ov, el seu darr·cr· mestre. L'afany de protagonisme aconseguei....: q uc r escriptura b eethoveniana senilili or·namcntada, com una allargassada cadència. P1·eocupa aquesta tendència per resultat· original basant-se en sordines, síncop es i amaneraments que contaminen el di rector i l'orquestra . El pianista uzbek ha d 'entendxe que, Ja fl·ontera d e l ' heter·oclòxia en aquest r epertori, 1' instam·à Alícia dc Larrocha i que traspassaJ·-la sense Ja seva autoritat significa entrar en poti-polis d'estil. El seu terreny és el del romanticisme conspicu. en el qual convenç per sinceritat i puresa. ="fo és bora . encara, d. abandonar-lo. Viatge al passat amiJ Menultin Ibercamera. lO de tlesetnhre de 1996. P u1uu Ul' la l\hísi1·a Catalana. )fcnuhin Fes tival Orclw~lra. 01'zso Rauki, piano. Direcció: Lord Yebudi J\lenu.hin. Obr••s: Conri' ri niÍm. 1 per n. piano i orquestra i Simfonia nrlm. 6 de .Brt·thoven. per F.T.-8. P er la seva condjció de nen prodigi. l\fenuhin va conviure i va collaborar anib les figures més p restigioses de la música dels anJs trenta i quaranta. Diríem que aquest estar al costat dels gra.ru.. i el fet d'esdevenir ell mateix un mite de la interpretació musical, li ha donat una dimensió artística i humana qne és difícil copsar en altres grans intèrprets del moment. D' al,ou.na manera, Menuhin atorga validesa i vigència a uns conceptes dc fer música que avui raumenl escoltem. Ai.xí, el seu estil, inicialment fms i tot pot sobtar, p erò passada la sorpresa , cap tiva plenament i comunica sensacions que descobr eixen noves perspectives de músiques b en conegudes. rom pot é·ssrt· la Sisena Simfonin de Beeth oven , o hr rnost•·a c:ls pet·ills del virtuosisme entès com un G i no corn un mitjà. Efec·ti\ ament, aquet~ ta danet·a assrvc•·ació és la que va posar-l>C dc manifest en Ja lectura del Primer Concert per a pinno i orquestra d c Beethoven. Diríem que la ven,ió va re;,ultar· mél> dialèctica que no col·locruial. Fins a cert punt, la ta¡,ca dc Menuhjn ~;<•mb l ava més orientada a una actitud contemplativa davant de tot l'enl!·cllat sonor beethovenià, mcntn: que l' hongarès Dezso Ranki , quelcom impacient davant la se,·cnitnl del dil·ector, ens volia introduir en Iu fesomia d ' un Beethoven enrara cnllut' l'nat per L'ar abesc· d'una Vien a qu e admi•·avu l'a•·t dc Mozart. Salir l'i i llaydn. Tanmate ix. però, en aquest con cert - certament~ b en mozartià- ja traspuen accents ben allunyats de la música cor·tesana d'aq uella època, i orientats ve•·s p r opòsits de més àmplia dimensió expt·essiva que, s<'nse Ja traducció de la parlicel·la p ianística, tot reconeixent-li el seu to fantasiós i el seu impactant nervi discursiu, va convertir el contingut emotiu de r obr a en un simple joc excessivament artificiós. I també. el diferent p la nteig entre director i solista va ésser causa que l'o•·questra p alesés més Ics seves febleses que no pas les seves virtuts. En canvi en la Sisena, Menuhin ens captivà amb una tt·aducció d 'ah contingutpoètic, on l'anècdota purament descdptiva i àdhuc sentimental va convertit·-se en emocionant exegesi cosmològica, pet·ò mai mancada d 'equilibt·i i d ' una vol un tat de centrar-se exclu sivament a donar· il·lacjó i perspc('tiva al curs sonor de la par·titura. e PANORAMA e A T R Jordi Savall, un intens discurs virtuosístic .1na p el tki- • lre. ;me :-ip1bli Eurc>pu en Cmw1•rt. 5 ric• dt·;.t•mbn~ d e 1996. Casal dl'l )ktgc. Hcc·itul clt• 'iol u dc• ~umha dL· Jordi Sanrll. ma ~ •a . .èn.naJ per LL.T• 3ln- que tl' Un Messies carregat de profund coneixement de l'obra i ha 1teen l"undac·ió " Ln Cnixu". 19 df• d c·s~:mbr·<' de 1996. Palau de Ja Cn1alnna. Ttw Sixteer1. H arry Cbristophers, director-. Mú~it·n .ns:1a i Elli1Pssi~>s. :! la :ica 'esdel , en per LLUIS TRULLÉN L ace- •ra, J. :taja ben ;ica pop ò.enns e ¡·ti- "1' ~co- llaant on- )tÍU joc I anolisor- •S . les pas na. LIDh ·ondova i :onant •erò ll'l i ent a :etí1ar- c•s d"Jirudc·s intet·p•·etacion~ que S(•mpr·e ofereixen els mcmhn·~> de l' Ol'qUc':.lt·a i drl rot· Tht> Sixtt't'n 'an ¡,pr· un cop més l'opció musical most nul a cu una itllt•n•s!!antissima Vj>r·,ió dE' l'oratori prt· antonomàsia rle 1-liindel csroltada al Palau cle la Mírsi(·a C¡rtulana. Jlan y Chl'istophPr'!l té davant una sè-ric d'intèrJH'Ct~ que han 111:omwguit cnd.u1sur·-se c•n Ics pàgint:s musicuJs unglrstiS alllb una majestuositat i racliunt IJumino¡;itat . SCll1Jtl'c• exposada sot u el par·àuwt•·e cruela dcLiC'adC'sa music·al del misaatgt' t¡ue raltnrusmtlrc ha dc tenir· un poder summament l'\ or·uflcw. Ha n·y Chdstopher·, i c•l SE'U con·junt. qui' int('r1H·c•ta sota critr•·i;, lriht!kir;;. no dubten a utili:r.¡u· una t•xt<·nsa gamma dt• 'ur·iE'tats de drnàmiqul's. una infinitat de color>. s umrnum<·nt aror·da ts 11mb l'I• dat·obsr nrs La n ¡.¡•·opis dt• l' estètica hur-roca. El Mes.5ie.~ IJIII' ofereixen cstir can·rga t tic sentiment, de roncixemcnt profuncl de la músina dn lliinrlcl i , lbgiC'amcnt, un r espcC'tU ¡wl text, pl'inlcH·d ial per· oferir una ve1·sió ¡Hwtuclont ell' tol l'I signilïcat. 1omés un però, u la vcr siú: la supr·t·ssió de n omb1·osos puss¡llg<·s de la segona part dc· l'o•·atori. .. Malgrat aquest aspc•cte, t'I plantejament dc l'obnt va r esultar tècnicament j musicalment excepcional, amb un conjunt de solistes que també van estat· a gra n nivell. La bellíssima de la llegendà ria \ 'CU Lynda Russell, emotiva en E'l seu cant, r efinada en les omamentacions del registt·c agut dc la tessitura , elegant en el fraseig, tenia com a complement la contralt Catherinc WynRogers . que amb la seva ve u poderosa i p •·ofundamenl vellutada en tot el seu rcgis tt·e va t·esoldre sense pt·oblemes les àries i els r ecitatius que va aft·onla•·· El tenot· Mark Padmorc va acat·at· les seves interpretacions aJUb seguretat, sempre buscant una projecció maj estuosa de la seva veu i amb sentiment en el sen cant. Per últÍJn, el baix Michael George va completar. amb les seves intm·pretacions mestu·adcs en el control de la projecció de la veu i amb una realització perfecta tlt> totes les ornameutacions presents en les àries, un equip de solistes idoni p et· a la versió p•·oposada per The Sixteen . Tot plegat en va fer un Messies d ' adlllil·ahle pttln itud intel'preta tiva i de t·eGnada intenció melòdica, uns asp ectes qu e Ch1·i:stop bers sempr e ha vigilat en les seves VL'rsions de les ob•·es angleses del XVIII. L a mÚHi ea d e camhru semp1·.e ha estat la rouque sideració permet copsa r els di vct·sos nivtdls musif:aJs de lrs grans ciutats em·ovees. Tota a posta c>n ca minad a a la mú sica d c cambra pot ser c:onsiderada enca t·a avui com u n l'I'J>lC, m algrat que hauria d e ser un fet habitua l dins e n l'activitat musical d e la nos tt·a ciutat. És p er això que el c idc Europa en Concet·t que va iniciar-se el p assat mes de desembr e al Casal del Metge haut·ia d c mcrèixrr una aten!'iÓ esp ecial dels mrlòmuns, ja ctuc disposem d ' un a nova opor·tunital pet· fruir dc Ja crue pot se•· <'Ons ide racla la disciplina més complexa dc la míasiea , però alhora la con cl'plualmen t més pura. El pu111 d e partida, el va ofel'i 1· Jordi SavaU, que amb la viol a d c gamba va t·ca li tzar w1 r e<·orregut per un programa eclèctic, intl'gral p e t· vint-i-quatt·e pàgines t·cprrscntativcs dc la tt·aclició violística d' Alemanya . AnglatetTa i França dels segks '-.'\'1, XVII i XVIII. [nterpt·etac·ions plcnC's d' cnc<mt i t·etinamcnt de la músü·a de Karl Fried rich Abel i Johann Sebastian Bach , en què la mà¡;i ca sonorita t de la viola va ajudar a r c c•·car l'a tm os fe r a meditativa i lraJ1SCcnd enl que apr11·cix en la música d' aquests a utors a lemanys . L<'s riques oma menvc•·sa11csques ta <·ions que Savall va oferit·-nos en el seu reco tTrgut per la mustca fran cesa van tenir com a compleme nt tmes versions crue van an·ibar al punt culminant amb la bellíssima ]Jeça titulada Els Plot·s, de Sainte-Colombe , i una t·e lïnada sa r aba nda d e Marin Marais, dos a 1lto1·s que coneix a la p erfecció, no solament des del punt d e vista interpretatiu, sinó tam])é musicològic. La b t·illanlÍssima música d e Tobias Hume, i d ' ah•·es autot·s anglesos (Ferrab osco, Ford i Playford , els primers que. taJ com va explicar el ma teix Savall. van utilitzar el pizzicato amb la mà esquerra i els cops sobt·e les cordes realitzats amb la fus ta de l ' arquet), van donar pas a l'interessant t t·eball dc lectura en tablatura qu e Savall va r e alitzar de peces brillantíssimes virtuosís tiques <mgleses, ofertes amb vari etat rlc riquesa clinà rniques, d' ornaments, alt podc1· descriptiu i, en definitjva, amh tota la saviesa que ha demostrat en la seva magistral trajectòria com a intèrpt·et de viola d e gamba. e PANORAMA T e A R L'expressivitat total de la flauta .. Onrut>,IJ·n dt· Camhrn dj>l Lliu•·c. Dir.: J. Pons. Auditori \\ intt>rthur. 15 1lt> dt·~t·rnhrc dr 1996. Obres de Casahlancas, Ga~uu. Jl••nz•·· Rilun i Takemitsu. Qualitat i imatge OnJuc,tr·u Simfònica dt' Barcelona i Xacional de Catalunya. 21 i 22 dt• cle~c mlm.- dt• 1996. Palau de la Mú,;ic-a Catalana. Silvia ;\1arro,•ici, \'Íolí. Dir.: EUahu lnhal. Obres dt' BerUoz i La lo. p er X.C.•D. p e r X.C.-D. egona compareixença d'lnhaJ en la temporada de I"OBC saldada amb un èxit i el convenciment que no n' hi ha prou am b toca t· bé, sinó que calen noms de prestigi a l seu davant. Col·laborucions estretes com la d ' lnbaJ, sumades a la tas ra de fon de Fos ter· i Dec·ker. són Ics que a r-istocratitzen un pedigrí que p ot fet· t·endihlt- la institució des del punt de vista econòmic i artí~ Li c . tol millot·anl l'oferta musical més immediata. Els mtlions pagats al director israelià són una invet·sió positiva en qualitat i en S im~tgc. 26 86 Es obvi - i d'això es refia Lawt·<·ncc l"oster- que els artistes consagt·ats no acct'pten invitacions únicament per· cobr·ar altíssims <·ruxets . També c-onsideren la situació dc les ot·questres, el nivell de les audjències i Ics obres que els proposen. É s el cas d'Inbal, que copsa els efectes b enèfics del seu treball continuat amb J'OBC. La fa treballar tècnicament, dóna als seus integrants la possibilitat de fer música al seu màxim nivell d. expectativa i es nota que les versions es prepararen amh cura. La Simfonia Fantàstica d e B erlioz >a ser r e~-po­ nent d ·aquesta meticulositat en favor d ·unes idee" oposades a la massivilat. tan sovint aplicada a rob ra. Va quallar una ,·er,ió de gran elegància i una transparència que potenciava els color s instrumentals. Ahans atenuava l'Orquestt·a per fer lluü·la sonoritat de la violinista romanesa Silvia Marcovici en la Simfonia espan yola d'Edouard Lalo, tocada amb una tensió tan gran com 1' avidesa p et· les dificultats tècniques i una esplènilida opulència en el t·egistr·e greu. E I ¡wimer roncet·t tlt~ la tempot·ada 9ó-97 d c l'Orqw•str·a del Lliur e 'a sc·•· fid c·l a u na fórmula pr·ilpia compartida pet· músics, c·ompositors i seguidor!l i 4ue h a aconscb'l.titqm' arudim a Ics seves com ocalòr·ieq amb la conüança de no er· decchu ts ni per la proposta, ni per rc~ecució. ..\ m~~ drl compr·ollÚs amb la mú ica contemporània i una gi r·a fr·ancea . els eixos del nou cicle giren al 'oltant dc l'esrena (un musiral cir Sondheim), el jazz mé;, actual (Vince Mf'ndoza) i un progruma en què travinsky, Webcrn i '1axwcll Davies envoht'n una ran tala dc Bach. El prognrnur d' inauguració tenia com a plat fot·t les angoLxes dc Hans Werner 1-l eiiZt' en forma dc suite per a la cinrmatogr·àfieu Katharina Blurn. També. a \Volfga11g Rihm amb la compl<·xa Jlbgewandt en contrast amb la ser enitat dels Arbres en fila (Tree line) del r ecentment traspassat Tore Takemitsu. Uenguatges efectistes, fabuladors, assimilables com pàgines d'un gran lWn·e tuli tari. intet-pretats amb justesa i una espontaneïtat que els fa encara més comunicatius. El con cert p r oposava dos compositors catalans . Els Epig rames dc Benet Casablancas r obrien amh fulgors d e ca]jdosco¡ú i r estr ena mnnclial de Cel R oig de F eliu Gasull el coronava amh ovacions sin ceres. És un concer·t per a flauta , encàrrec dr l' Orquestra dedjcat al seu solis ta Jaume Cortadcllas. Més que una forma , a Gasull el motivava canalitzar l'expressivitat implícita en el títol t·eminiscenl de capvespres emponlanc50 5 i que integra el vit·tuosisme ct·eatiu dc Cortadellas en una demostra<~ió d e les possibilitats mkrotona]s -tan ol"Ïentalitzants!- de la naula en els seus iliver sos formats . ri r e Nouvingut al club de les promeses .. ri s PANORAMA T e A R Cicle .Joves i Música . .lowntuts Musirnl;; de Ba•·cell1Dil. 21 do clt:~cmh•·c de 1996. Cusul tld Metge. Kiev Porte]ln. pinno. Ohr·es de Beethovt'n, Chopin i lkhussy. ' La bona finia d'Alba Ventura 21 dc desembre dc 1996. Paper· Je Música. Capellades. ' per JORDI BADIA SENDRA a vila de Capellades acollí el dissabte abans de Nadal 1.111 autèntic esdeveniment musical, amb la presència de la jove pianista catalana més r·econegtrda, Alba Vrntura. El programa era molt complet; 1a Fantasia Cro- L tat ~ee per X.C.-D. as- ;u. rfa- 1í )m lre nb Lat 1és _va ns. :JCl nb i i '::el el •ns ert de ICO as. a lit- ;ci~ ~ol ne- Jo~ tació roütels • r E 1 maonès Kiev Portella guanyava una de les Mostres de Música .Jove p er a Soüstes i, als divuit anys, el VI Concut·& Tntr1·nacional d"Eh<issa . Bones cr ed en cials prr anar a] seu recital d e J oventuts Musicals. Ara en té vint-i-dos i és d eixeblr de Ramon Coll, d<'spt·és d ' haver-ho estn l' d 'Antònia Mus i EmUi Muriscot. Va tocar una Appa.5sionata de Beethoven antiaendèmica i formiguejant dïdees, tres Imatges dt• Dt•bussy que bau1·icn entusiasmat Ricard Viñes i un f osc Chopiu r ep r<'st•ntat per tres Estudis altament v.inuosísties i l'Scherzo mallo1·qtú, l'I nÍlm. 3. D 'eU em va intetcssar , sobretot. una personalitat que s Ïmposa a una trenica ja m és que considerable. la seva manera cie tocat· sense xarxa i amb una teatr·alitat sem pr·e lcgíLúna. També !'(ls uhsolulament magistral qne f<l tl ' un pedal que recn'a cada nota i propot·ciona una gt·an opnlència h<u·mònira i que em va semblar adaptat int:uJtivamcnt a les caracter·istiques acústiques del recinte, com si e l pianista mesurés la dimensió son o t·a m és ad ient per omplü·-lo amb la seva música. No oblido l'aplom amb què resol - a la mant>ra dels més grans- situacions compromeses i el control que exerceix sobre la tensió expr essiYa , que no confon amb la força. J, r·epett>ixo. la quantilal ò ' idees implícites en un discurs interessantíssim, l"ie d 'espontaneïtat i anti~ escolasticisme. Convé seguir l'evolució at·tística d e Kiev Portt>Ua. Cal csper·ar molt del t.e u piano i tant de bo les flor·etes que se li llancen r espcr·onin en aquest sentit! màtica i fuga en R e menor BWV nrím. 903 dc Bach obria el concert. Va ser interpretat amb un ftascig tliàfan i una lectura subj ectiva , més peopera a l'estil de Hans von Bülow que a la ft-edor d ' alguns pia nistes massa ortodoxos. L"obra següent, la Sonata en mi major núm. 30, op. 109 de Beclhov<'n va ser· executada assumint la conversió al romanticisme del compositor al elllan y, plasmada en els moviments contraposats, de l' «Adagio» al «Pr·estissimo», donant tot el color· dels elements hat·m ònics i r·ítmics de la p eça. de gran complexitat formal. A les Variacions sobre Paganini op. 35 de J. Brahms, Alba Vcntur·a clonà mostres fefaents clcl seu pianisme vir·tuós !'11 executar de manera tr·ansccn dcntal els diferents passatges dc L'obra. plena d ·a r·pegis i can vis t"Í tm ies. bellament r esolts. Ja a la segona par·t del concert de la vit·tuosa pia- uista barcelonina vam poder· gaudir d'una exegt>si br·illant de les cè lehr·cs Escenas romtÍnticas d 'En ~ ric Gr·anados, tot respe<~­ tant-n e l' atmosfera in i imista i aconseguint br·odar els diferents elements amb un bell contrast d'expt·f~s­ sió, j comprenent bé els rubatos tan peculiart• d<' Granados . Les Danzas fant6sticas cie Turina vau cloure el progmma «oficial » del eonct>t"t, en què va reeixir en la demostració de lw; possibilitats tècniques i «or·questrals» del piano, quan es tracta dc tt·anscriure obres pensades per· a grans conjunts instnrmentals, sobr·etot al ten·er· moviment, que és una explosió d'enet·gia i vitalitat, a r ah a sl sols d els escollits . A petició del p(tblic, Alba Ventut·a va tocar· enf•a r·a dues obt·es més de Dmitrij Shostak<lvitx, concr·etament dos dels seus Prelttdis op. .U, breus jocs musicals molt " moderns .. , que van ser· un digne colofó d ·un a ltre concert memol"ablr d·una pianista que ja als 18 anys és un pr·odigi dc professiona)jtat, com ho ava len els seus èxits u Es panya i a l'estrnng<'r·. Li desitgem que c-ontinuï aquesta gran trajectòria i la felicitem p er intcr·pt·ctar· els nostres compositors clàssics. 148 e PANORAMA T e A R Neix l'Any Schubert h~tJt•iuC'iiÍ ft'runz • t·hubert. Rt•l'i taJ d'inauguració dc L\.ny St•hubt•t·t. 11 dt• clt•wmbt·t• dt> L996. \udítori '\'\ inlet·Lhur.J ulianc Bun,t·. _.,prnnu. \\ nlf•·nm Ri!'¡;t•t·. piano. Cançons de chubt·•·t. per X.C.•D. E c·oincidf.nda amb el biccntcnul'i d<·l romposilur s'ha constituït l'Assoeiucib Ft·anz Schuh t• t·t lli¡;u du u l'lnstilltl fi <·hulwt·l dc Viena i a les prilwipuls ••rofntt·if'S» !IChuh<• t·tinnc•s d\IIT!'u . El pt·csidt.'nt, st•ru !'I pianista lnvin Cu¡;t• i el f at•tor· dc ro nti nuïlut I' n~t~u meixen les J on·ntul~ Musit•als. E n PI pt·inli.'r t'!'CÍLal. protagonitzat per la •reina» dt• lt>s , chubcrtíades, la dt.' Vihtbc·t·Lran. la jove ·op t·anu all'tnUil) u J ulianc Ban be <·ongrt•gava, tol i l'cscu;,sa p ublkital. el, incondirionals. n Deixeble de Fassbiinder. és una cantant d'altissim nivcU. de veu sò)jda i ben cohesionada, am b ris .-erut·sos tècnics (i, tanibr. els posats) perfectament integrats en ]a línia de cant. Acompanyada amb sobrietat - massa!- pet· Wolfram llieger. va oferir t tn t·erital que tenia els plmts forts en els LTes Ellen s Gesiinge i en l' Erlkonig. Cadascun dels lieder va trobar el motlle d 'una de les seves múltiples perfeccions. però la impressió del conjlillt va ser d'una excessiva homogeneïtat. d·una certa monotonia en les dramatúrgies. d·una intensitat p ermanent que difunúna,· a els clarobs- Bon maridatge orgue-tenora 148 Ci dl' cie concet·to d' oq~ue de la Catedral (En:roconrert). 11 dc dese mlll·r dc 199ó. Catrclntl dc Barcelona. Jo~ep Gisp~rl. tctwra. Ly1lic Rifit. ot·b'Ue. Obt·es de ~l ax Havat·L. Antoni M1•stt·¡•; i Cndch llab•tte t·. per J.C.C. E l ronrct·tisnw atípic, mas¡¡a so"int oblirlat cn els mitjans promorion a l~ dt> loltt nlPna. moltes vegadei!, o almenys alguneb. (.;,capaç d' ofet·ir propoble d'un intt>r·è;, considerable. I sovint. factor molt important. d 'unes caractcrísliiJUCt. in&òlitt>s i originalb i per aLxò mateix d'un enca nt especial. És l'l cas del roncer·t que ensocupn,cnclqunlesva poder gu udir d ' un insòlit i infrerrücnt nwt·idatge entre dos instr·umrnts en priJwipi tan dista nts -per molt es raons, entt·c les quals e>l mar·c físic habitual 1.'11 ri que e¡; p t·oducixen-, i quP UuHn<tteix ''a produir un;, resultats enot·mement gr·atifi<"ants. L'aposta t>n principi npan~ixia com atTiscafla. En& trobem davant de dos instruments amb uns recursos sonors, tímhrics. colot·istcs i tècnics molt específics -cadascun d'eUs-. i també amb un àmbit expressiu fins a cert punt limitat. .A l'hora del concert. però. el discurs dialoga1 es va produir amb una notable fluïdesa i fins i tot naturalitat. Els dos instruments van anar confc~t un continuum de beUesa musiea] enormement grat. sense fregadissos ni moments forçats. El poder del &o de l'o1·guc era perfectament contrapuntat pel de la tenora , un instrument al qual sovint vénen petits de terminats espais tancats, i els pianos sonaven afinats i expressius. Dos factors van contribuir de manera deci.;;iva als bons resultats d·aqucsta p roposta. P er una han- Jullane Banse dar-li les vetllades que ens depararien - en l'es perit de les Sclmbertíades- gent de casa. com Ma1·ia Lltüsa ){untada o antics scbuhPrtians . com Dalmau GonzaJez. ¿A qui desplaw·ia escoltar. p er una vegada. La bella molinera cantada en la nostra llengua? curs <'Sst•neials en aqucsle,; cançons sublims. llomh om, dc luxe, però tots dc la matt>ixn xocolata. Banse malda per r esultar pc.-fccla. pet·ò l'rsfot·ç que hi esmt·rça és cnt•(u·a massa evident. Cal de~itjar hil a la no' u A--~oriació i rPcor- IJ: l"' E: , = :) fO vñ ¡¡ ..., i! I! b..t.) ~ ~ "' ~ :" ~ . ~ - ~ ~l Ulj l ."" 'w l! ~ [ê I~ t ... ¡• ¡• !: i! :! e ~ '- ~ '; .,..;;- ... B~ I~ ~ ~ t•t_~ I·fe r;:•• -. 1-. • ~ l~ ~ ~ .......... _; "" w¡/t~.~~,~~~. ·_,~~E ->j,!._~¡ff/![// r11 : ~ .. '\.· 't ~11{~~ 1 ·~ · ~'V ""V _v_v "v ::-" 1 ·l\Z . . ~\.ül~ v-A -v_Avj)...'-""A~f)~ ~ 'A~--h~ P>.v/'o. ~ '!~~~ ~~ da. l' csci'Íplura intel·ljgent i sènia dc :\1ax Ha'art. autot· de totes les obt·es p<'l' a cobla i orgue que e;, 'a" oferir. Es tracta dc <·omposic·ions t'scr·iti'-S especialment per· a aquebla fnrmució, no ad api acions. i aquesta cit·cumstànchl , c•xplotad a arnl1 ofic·i i JW111lÍ bilitut, va pet·metre ga udit· d ' unes composic ions d'un gran c•n1·a n t. l .'altt·c factor vn ser la inte>rpn•tadó, rsplèndida l'ens duhtt•. del~> do!! ins- 11 ~ trumentistes. J osep Gispert va mo;,trar fins a quin punt la tenora pol constituir-se en un io,trument virtuosístic de grau noblesa i gruix musical. I Lydie Rifà va set· una ucompanyant intel·ligenl i una solista notable en les sonates de Carles Baguet· i An toni Mestres que va intet·pl·etar· en solitat·i. Definitivament, un con!'l'rl cie cararterísticrucs molt a pat·t, que va pr·odujr molta música de la miUor llei. • r e ,.: PANORAM A e A T R Música contemporà nia des d'una òptica nova a z ",; lli Festival de Músiques Conti>mp01·imie" de Barcelona. 6 dt• novembre al ¡, dc desemhrl' de 1996. :\IACBA i CCCB. Diver80S aulcm• i intèrprets. pe r DAVID PICÓ S. rinwa· semblava que no. que el Pestival de Música del segle XX no arribaria u la tercem edició. La cauau: la r·enovació de PlnstiLut de Cultura de Barcelona, mar·c· organitzadot· del Festival, i la consegüent manca de temps i estt·ucturació per repensaa· i coor·dinar el cicle. Per<'>, de sobte, el Festival va començar a prenclt·e cos. La precipitació va obHgar· a cndanerir l'inici del Festival. pea·ò finalment el Festjval de Música del Scglr XX ressorgia amb ri nom dem Festival de Músiqtres Contemporànies. Cal dir· crue tol i conservar la numer·ació, el Festival és un altn~: ha canviat dc dia·ecció (David Albet), d'<>svai (MACBA i CCCB) i dc filosofia. El no11 Festivctl vol obria·-se a les djJer ents estètiques que conviuen i configuren la música contemporània amb l'objectiu dt' mostrar un r·ecull significatiu dc la música d 'avu i i atraure un públic ampli i divers. El programa, cra·tument, Tesponia a aquesta nova filosofia, per ò en una versió d'urgència , més aviat modesta. Estem segurs que en propt•rcs <>dicions, si es mantenen Ics noves premisses, el Festival adquirirà el grulx i la categoria que es mea·cix una ciutat com Barc<>lona. D 'entrada. caldria re\ isar els espais altematius a r auditori del CCCB. Sovint els nous espais acusaven problemes dc visió, acústica i comodjtat. El programa va potenciar grups de formació recent, que han demostrat nn compa·omís ferm i dinàn:úc amb la mÍisiea del nostl'e temps. El ras més em- P !OS rit :mt ïsa er- ~ }D- na ia. .da 11 ,. .. ts- . u pot ru·an I. 1 I DB i les er 1 va "Jl on- u es rola blt•miitic és l'On¡uesLJ·a del Caos, amb només u11 any de v ida. La versatilitat d'aquesta formarió ohea·ta va tenir· el seu r·cOex al Festival an1h una instal·lació sonora al Pnti dc! les Dones (14 novcmlwc). nn concer t amh els percussio~istes F erran Aa·mcngol i Angel P ct·eir·a ( L7 novcmbr·e) i la pat·tic'ipació en el simpòsium sobre la caòtica dc la ca·c·ació acústica (30 novemlwe ). Hi havia intct·ès pca· dcscobt·ir una de les noves iniciatives p edagogicomusicals crue més sintonitzen amb la música contemporàn ia, la del Tallrr lnstl'llmen ta] del Cen t.r·o Calcgo de Arte Contcmporítneo. L'objectiu del Tullet· és crear un planter· d e músics i una platafoa·ma que dinamitzi l'àmbit musical gallec. A Bar celona va venir UJJ quu rtet de córda fot'mat pels músics més qu aliJïcats del Tulle1·: Benjamin KL'I:ith i Maa·cos Escobar (vioHns), David Quiggle (viola) i Danett Adkins (violonc-el). El programa que van oferir era molt atractiu. El pr imer concet·t {14 novmnl)J'e) se centrava en l'evolució de l'esct·iptur·a pet· a instru ments dc corda aJ llarg del segle XX. El <ruartet va inteqH·ctar amb dinamisme i virtuosisme tres obres cabduls do tr·es {ïgures clau del segle XX: el Trio op. 20 (1927) de Webern, que suposava el r ctot·n del composito1· a la música no voc-al; el Trio de corda op. 45 ( 194.5) , de SchOnbCI·g, en què l'autor exper imen tuva amb les possibilitats expressives dels instt·umcnts; i Cal caminar. somiant (1989). del venccià Luigi ~ono, una obra fan:ida de contJ·astos u )JUI'lit· dc sons molt uguts. 3r festival de músiqu es , . contem po ran 1es de bat'celona El segon concert (15 novembt·c) va comença r amb Trio cie Cordes (1958), de Ciacinto Gelsi, l'obra que iniciava l'etapa introspectiva del músic a la recer ca dc l'essència del so, en què la mínima expressió sono•·a -w1 ÚJJjc so amb pe tites fluctuacions- gcn ea·a un univers en expansió. E l concert va prosseguit· amb ona mostra, més aviat ensopida, d'autor s espanyols . com F. Guerrero, Javier Ax·ias Bai, Manuel Rodeiro, i el d esaparegu t Enrique X. Macías . Cal destacat· la concisa i intensa Za,·in l ( 1983) de Francisca Guerrcro. El Festival també va oferir concca·ts amb solistes joves de r econegu t prestigi. E l pianista loncünenc de vint-i-tres anys William Laccy, trn dels músics amb més pt·ojecció de la Gr·an Bretanya, va oferir tUl intc•·cssant concer·t (28 novembre) en cruè destacaven diverses obres de Gerbar d : Dos apunts (1922), Tres lmpromplus (1950) i Soirées de Ha rcelona Suite (1958). La violoncel·lista iugoslava Suza na Stefanovic va interp r etar amb desimboltu t·a (2 desem br e) un grapat d'obres, cnta·e les quals van desta cu a· l'estren a de Miguel Fa·anco Entre tanto, la Suite dc Joaquian in-Culmell, Absimcies, una eatr·cna de 1~. Taverna-Bech , i la Sonata núm. tres dc J li ndcmith. P et·ò el concc1'l de solistes més espet·at -que va obrir el Festiva] (6 novembre)-, era el que va t·cunir tres guitarristes d'excepció, cadascú rcJII'esentant inter essos 11111sicals d iferents: Cuñizat·c~s, Casull i Resina. Eduard Resina va csiJ·enar Ac6 Amaron, una obra que integravu fla menc i efectes d'OJ·clinatlo•-, a la recerca d 'una 148 e combinació sovint poc urticulada. GasuiJ, aco mpanya t de ] avi e.- Mas (a r xillaüt j baodúnia), va oferi r diverses peces amb e1 seu estil paisatgísti.c unt1 mica esva:it. La nit va pujar d e t o amb el •·itme, el color i la força de J na n Manuel Cañizares i el seu flam enc r enovat. Dos monogrà fi cs . Pri mer , el concert clcrucat a l'o bra rle ca mbt·a d e Josep Soler, com a cloenda d el segon cu •·s «Eines d e cr eació musical» . Di versos Ï11Stt·umentistes v<m fer tlo recon egu t p er l 'estè tica d e Sole t· del final d e la dè<"ada dels cinquanta fin s gairebé l' actnalital. Una estètica coher ent, rigor osa, amb uu contingut sovint d 'una r eligiositat in terior itzada i r eflexiva. d'alta volada. Cal r ecordar, pet·ò , que el p ensam ent és Hngiiístic i la música PANORAMA R T e A per a la companyia de Ku_rt Joos. En aquest cas, la companyia de dansa Danal en Jeia una pm:ticula•· r ecr eació amb una nova i enèrgica cot·eografia, d'estètica abstracta i amb pinzellades de gran plasticitat. La nova filosofia ohet·ta del F estival va p et·metre l' apeopament a la música electroacústica, amb un simposi i un concert, «En R ed 0» (30 novembre), amb obres de compositors certament interessants com Eduardo Polonio, J ep Nllix. Gabdel Brncic o Ü•·iol Graus. entre d ' altres . El Festiva] arribava a la seva cloenda amb un dels con certs més atractius (4 novembre): Bat·celona 216, amb Ernest Martínez al capdavant , interpretav a l'esmentada Nonet, de Gerbard, i City Lij'e , la darrera obra de l'americà Steve no - pe•· això és música . La música com a discu_rs -de qualsevol tipus- , esd evé feixuga. Dc toles maner es. va set· un plae1· gaudir de Poportttnitat d'assistir a un monO{,'I·àfic d'un dels n oms més fèrtils i rellevau Ls de la nostra música. El segon monogt·àfic et·a pràcticament una obligació: Ger1tard. El Festival va dedicar-li deba Ls i una eX"posició, a més de rliversos con<"erts: l'esmentat de William Lacey, amb obres p er a piano, i l'estrena a Barcelona (4 desembt·c) de No net (l975), ~una obra molt p et·sonal, més enllà del fo lklo1;sme "1 la influèn cia dodecafònica d'etapes anteriors, interpt·ctada per Barcelona 216. P erò el con cert amb més èxit va ser el de l'e.xcel·lent i orightal ballet Pandora (26, 27. 29 , 30 no,•emhr e), que Gerbard va compondre l'any 1944 R eich, un dels inventors del minimalisme dut·ant el s anys seixanta . El públic, majoritàriament seguidors de Reich, va gaudi!· d ' una obra reeixida i diversa que segtúa les pautes de Different Trains i The cave. Di.vidida en cinc parts, l 'ob r a era una most r a del minimalisme p e•'son al, ric en ma Lisos i girs, del compositor de Nova York Barcelona 216, amplificada , i acompanyada dels brunzits n.t·bans extr ets d 'un sampler , v a o:fer·ir una interpretació acurada, tot i les deficiències acústiques del MACBA. La part visual del concert, 11n vídeo, va passar absolutameul desapercebuda ofegada p er les emb ranzüles sonores de R eich. En definitiva, un Festival amb criteris au·actius i esperançado•·s, avalat pel futur. 148 B GENER 1997 ~ ELS VALSOS DE BRAHMS DIUMENGE 26, 19.00 HORES LIEBESLIEDER - WALZER, op. 52 NEUE LIEBESLIEDER , op. 65 COR PE CAMBRA DEL PALAU DE LA MUSICA CATALANA Àngel Soler i Josep Surinyach1 piano Jordi Casas Bayer, oirector ifJ rT ") • I~ • ~ L- -,. • Q FEBRER 1997 DIVENDRES 7, 21.00 HORES JOSEP M. COLOM, piano DIVENDRES 1~ 21.00 HORES / JO~EP M. COLOM r ~· CARMEN DELEITO¡¡ • ptano a quatre mans .:..- " 1-j ''l')'.#". ~ ¡,..A • .. '~ I Auditori Municipal Enric Granados . lleida· 1 30 90 Informació i reserves: • Tel. (973) 22 33 20 De dilluns a divendres de 18.00 a 20.00 h. ABONAMENTS PER A TOT EL CICLE • f El PIANO DE BRAHMS DIVENDRES 21 21.00 HORE&· ·;JOSEP M. COLOM, pj~ne ~ z ~ I '-.... ~ . -~ • I..~ .. • . ~.JI ~ - - -- -- (1833-1897) UN SEGLE DESPRÉS ......... ~ ~ Aiuntamentdo Uelda CATALUNYA MÚSICA Programació mes de febrer J l'S DILLUNS, 3 DE FEBRER DE 1997 lnt El Oí.OU L'OHERTllt \ :!Dt va \IÍI•io•a pt•r· t·ttnu·n~ur· t•l olia. n...... u ,¡·olm·- lm•u• pn·...-ntu ·1··- I~~''' Juan \'iq•,, ln!'lnu lmt11t•tin"" lufnnnutiu~ i ¡t;:t•lulf>' :eiLUa ~ nt ve. ·ts . del al, del rk. 01J.IJO Bl'TLI.I.:'fÍ DE :\OTÍ- CIES O'J.OI! SELECCIÚ IJE l\OVETATS Pn•:-.••ntu(•iú d•· lt·"'~ llhinwo; IIHH'I nl~ oli'<·u¡:ri.fiopu•' upur·o•¡.ttHh·" ui 1110'1'('111. ¡.;,JIUi JIUll'tH'iiiUI JH'l' Lli''''" Ct.-lo•l ló. .els e ts ·r·ir ra- :ies 10.00 BFfLLETÍ DE I'IOTÍ- :A. <:IES :rt , ab- 10.o8 C.\PS.\ nE \l(su:.\ J U- :m - de 'es- JUS lat :s li \RT': l na -imfnnia il'lunolo•· '"· Or·r¡no••to·a oio• I'LI•II•r·. Dir.: B. Thomp•nn. (;i lm). '10/ \f{T: Tr·in nmlr piu nu n. (¡. h.\ ;).18. Tr·itt Huruclin. (20m I. e; L \Zl \0\: Curwo·rr ¡n•r· u 'ruli i etr•tu••"'tru, u¡t. 8::! . .J., .. ,.f ~hu. 'iui-'t' Iu oio• Orrpro•,lnr R"mundo•. Dir.: llor,t Slt•in. (19m). B \UI: ''llo•r7 und '1uml unol Tnt unti Lo·lro·u·· (El o·uo·. Iu luH'u . l'ao•o·io·, i la \idu). o·anlala B\\ \ li';, \lluu llo·o·¡:ill'. Slo•fun llumpf. Suli,lu olo•l ,..,,. oio• <11'"' do• Tiil~. i'l.ur't Equiluz. Tluri<HI' oio• '"'"' dl' Bud lluniJ"'"" Tiilz. Cnlll'o'IIIIIN 'luNio·u• do• \io•na. lli1·.: 'iikuluu• Jlurnnnl'ollrl. (:!lm). CIIOI'I'i: ltHHilii'I{III'S up. 6 i :i IIHISIIf'fJUf'¡.. n¡o. ï. \ lntlír11i1· \.hko•mlt). ¡.iann.! Hlnr). S \1\TE COLO~I­ BI: : Cuno·o·t·t l"'r a <lt"'' 'iuh·' n. 11!. \\io·lauol h.11ijk•·n i .lnnli Sn"•ll. hui' ,¡,. 'iula. (llnl). I>\ OH \K: l ,a Filo-a ti'Or·. 109. l""'llln -irnfi111u· O¡r. Orqu•·,tr·¡¡ :\n!'Ínrwl 1-.,,·ort•,o. Dir.: :\o·o•uu• J¡ir·\ i. (:.!7rnl. c.,,. il 15.00 BlTLLETÍ DE :\OTÍCIF..S I AGE:\DA .\U:SlC\L 1:>.13 CAPSA DE ~UCSICA TX.\11\.0\Sh:l: Simfonia n. :i. ~J>nluno'>:l ... Orquestra Filhor·- OlthU'HJ..;,. ca- 7) B \RTOh.: Quartet de o·or;ln n. 6. S:t lll. Quartet Liml,a). (ZHm ). I:!.UO \l{sH~\ DEL SEGLE XX In·, , ...,.Judi,. (;ERSII\\ 1\ fraru;ui' JnH Thwllwr. piann. (6m). B \C \HISSI·:: Como·o·r·lln" pe·•· u I!IIÏlnrra i nl'lftU"""II~a " np.72. 1\ue..-i~u )t'IU"'~ ~uüurTu. O•·qou',tra Filhnr·rno'111i<·u .rE,J'Unyu. Dir·.: 1{. 1-'l'ilhho•o•k oio• Buo'!l<~"· (:.!:{ru). \ OSTI\1,0\ IT:l\: Sirufnniu n. 9. "l'· 70. Oo·qno•sll'll 1-'il hu•·nu',nio·a do• Vio•nu. Dir·.: l.o•unul'!l Jl¡••·n•to•in. (21Jml. F•\1.1.,\: 'i!H·Iu·" o•n lo" jnnlnH'< fit· E•puÏiu. Cunznln S•n·ianu. piuow. (),·,¡ut••ll·u d1· Iu CoiiH'o'l'l' ¡J.•I oio• Sn<·io•llll n•• ra.·l llir·.. fon"'''' U Inri. Fnihlu•o·k oio• Bno·¡:u•. (25m). mòniC'a dC' Bl'rlín. Dir·.: H. "'" 11\\D'i: (J7ml. h.urajan. Quartet dt• tomla, Up. 20 n. ·1·. Qua•·lrl 'VIo·lno;. (24m). FIELD: Cmu•t•rt per a piano i orq"~'to·a n. I . .J oh u O'Conl>r. J\o, ll 0•·t¡uo•slno ,¡,. C:;nnhru Jdando•¡;n, Dk.: Jann• Fiirsl. (21m). BLUW: Mark bmv lht· lurk und liunet "in~. oda pt'r· Iu nuu·t .1~· Ht•tll') Pnrco•ll. Rnlh Huhnn. Hn¡.ro>r·, CoH·y-Cnmtp. Chudc·. Ourút·lh. Simun Bin·hall. Tlw P¡u·lt•) of In,trurnt'nl- B;n·nqu•· On·hP•Ira an•l Choit·. Dit·.: Po•tt•r Holman. (20m). E. CAS.\.LS: Suilt.• en n· per· a 'inlom·d sol. LLws Clart>L (I lm). BRl CH: Conc·t>rl pt•r n l'ln•·irwl i 'iola op. 88. Thf'n h.in¡:. \ulmko lmai. Orqt~~•,tra Simfolni<·a clt• Londre-. Dir.: .\Jun F•·nrwis. t20m). <: \PI.F..T: tt•, )rt·ii•rc., per a cant. urpa i •¡uao·lt't ,¡.. cnrda. Sharon Co-to•. F.nsl'nthlr· Caht'l. Lulii'!'IB'I' .\lu-i•¡ue Ohlir¡uc. (IJm). 11:1.00 GR.i\1\S fi'lTEGRALS LA MÚSICA DE PlANO DE HR:\ HMS. Seh~rzo pn a piano, np. I. 1\of:.rlin Jorw~. (JOmj. Snnulo per a piano. np. 2. \ntln•a Bonntta. (29m). Eolluli n. I (Sohre rE,tucli op. 25 n. 2 do> Chupinl. '\1urtin .font'b. piano. (3m). E,luoli n. 2 ( Hondn subn·l'op. 2.J dt' \\dll'r·). ,b,·lin .Jono•s.piano. (5rn). 19.00 ..\L.\I.AJ\AC Uo t~~pai dt·~tinat u t~Yot·ar rt~, i ur<" el .. ff·t~ rné;;; rP'pre-~t>ntu­ tiu,. d ..) pa.-at mu-icnl. Gui/¡ i -!'Lt•cl'ió d' ..\Jn Roblc,, 20.00 BI.JTLLETÍ DE :\OTÍ- CIES 1 AGE~DA :m SIC\1. 20.1:! C\TALUl\ 1A .Ml'SICA: RECLLL DE lO ANYS D' lli S- TÒRL\ n(-•\i:sió ddt-i prograntf'-,~ t>~pui~ ¡ t•unt•t•rl~ m.;~ ~i~nifit·atiu~. •.. :\ 1..\ '1\NERA DE"... \ i<·túria dt•I;.Àn¡rt·k 22.00 AGENDA .\fUSlCAL 22.05 L'ORC TEMPORADA ,¡,. lt.IIJï ui Jl;rlau oio• Iu tlo• fl'im·r ,[,¡,.¡,.¡¡ C:utalana Ilo· Ban·•·lnnu. B H \11 '1~: Uan-••, hun¡.:aro·-o••. HOZS \: Cnnt•o•rl )H'r a \iolí i ur·olll'''lt·a up. :.! I. B \KTOh.: Cont•t•r·t Jll'l' a fii'IJIII''tra. \ngo•l On¡uo·-tnl Gur·o·íu. 1,.,ÍJ, :,jrnfo'mif'u ,¡,. n........l .. un \uo·iunul ,¡,. CatultHt)il. Dir.: Da\ iol Shallun. Gnmlni<'l''· Gt•raint EHm-. \lt·· 'antlrr )oun~. Ü\\o'n Brun · lll~'l\11. HiC'hanl L•"i'. Uropll'- lnl Prn \.r·tt•. Cor olt·I Fo•,tn al .lo• (;l~ndt•huunw. Dir.: \lalo·nlm Sar¡:ent. (IJ'ïnr). OFFF\B\1 11. La P~ri.-lrnlr (o•\.lrnl'h''). Jarw Rh ... lo•-. IIIC'ZZO>ll(ll'ann. Oo· <Jll<''lra tlt> Burtlt•th \t¡uilimtu . Dir.: Holwrltr IJo•nzí. ( ¡;{m). 2:uo l\OCTllltl\ 15.00 Bt:TLLETÍ DE 1\0TÍC IES r \GE!\ DA ) tl S I CAL Mú•i•·u ¡wr· :ll'uhut· o•l <liu. l'r·t•.o•nlw•iÍI u t'UI'I'o•o• d' \lfr·<'d Co•ln)H. 01.00 HIWEIITOIU DE NIT DIMARTS, 4 DE FEBRE· RO DE 1997 117.(){1 L'OBEIITl HA \III,Íl'U )10'1' I'IIIIH'Il~lll' o•J dia. Ho•f'nll ol'nho·o•, lrr·o•ll• ¡rr·o·•o•nta ,¡.., ¡to·r· .Iuan \ ·i"''· lrlC'Iuu hutllt·liu"-~ infunnalin"' i u~t·nd••"­ mu .. it•al"''. llt.l.nn Rl'TLLETÍ nE \OTÍCIF.S ocJ.ua sr.u:cc:u) nE \O\ ET\TS Pn••wnhwiú dt• lt·" ultimt•, nn"t•· tut"' di,I'U;,tt~üfi~IIH'" ll)JUI't"~Uift·~ ni rno•n·nt. Jo:,pui pulr·ut•inut po•o· Di,,..,, Cu"l<'lltr. lO.OO HUTLLETÍ I) E NOTÍCIES HI.Oil CAI>SA HE MÚSICA R \l'I. 11 \1 \ ~ 11\ O\ : Cnru·t•r·t ¡u·r· ll JIÍIIIIU i fli'CJIIo•;.lr'U Il.:.!. IIJI. Jfl. S\'itthhill' Hio•hli'l'. On¡tu•.¡tm Filhao·nuinit•u tlt• \ar·,èl\111, Oir.: (;{5rn). \\ i•lu;·ki. Sluni•lu" O\ \ZI: ()11int1·t ,¡,. H'lll up. (li n. :i. ()uinh•l \llwrt !'t•lmt·it-.•r. (lïm). 1>\0R\h.: Curu;m" :r.ín~UJ't·.. , up. 5.). Pt•tt•r !'oi•·hn·i,.r. h•nor. Edk \\ o•rha. piano. (I lm).\ IV\LUI: Cunn•r·1 ¡wr a \i oli i tll'ljtH••It·n ,¡,. c·unlu. Op. 11 n. li. R\ 2111. Simun Sturuln¡:o·. Tho• hn¡:li•h Cunt·o•r·t. Dir.: Trt'""' Pinnn,.k. I 12m). BEET110\ Ei\: Sunutn po•r u piurru np. :.! n. I. Huh,•r·t Tanlr. (22m). h.OZELl CI I: Simfuniu o•n Fn 1\1, l'. I: I. Orqnt•,,ll'n tlt• Carnbi'U ,¡,. Pr·n¡:u. Oir·.: Lih11o· llluvtit•t•J... 120m). 1\J();t,,\ HT: :l tlunHo·K ul••munyo•;;, l'I.\ 605. Ao•n<il'lll) uf St. llir·: Mnrtin -in lh<· Fh•lok l'lo·,ill;• MnrTin .. r·. (7m). S IHELIUS: Sirul'nniu 11. 5 op. 82. Orqllt';.tr·n Sínofolnit·n ,¡,. Bn,lon. Uir·.: Colin Dn,ih. ¡;l:lm). DE l:l.OO MO\J E~TS LÍ HI CS LII.BI-.HT I Sli.IJ\ \\: El· 1.1.J:l CAPSA nE ;\1("S ICA S\ E~ USEN: Simfouiu n. I, up. I. Ur·•¡m·•tra S intfllllio·n do• Gotlwnhur~. Dir.: N . .liini. (35m). Dïi\IJ): '!'!·in uruh pinnu n. 2. up. 91! (En fur·ma do• Snito•J. Emmuutn•l Pr·at. .)ao·t¡u••• Gmr¡.ru[.. h.un \\ "" l'aik. ( JIJm). l:l \Cll: Triplt• o·nm·•·rt. B\\ \ 1011. S. Slantln¡w. 'iulí. L. Ro•n101•i11k. nnutn. T. Pinno,..k. t·laH'<'Í. 'rlw En~li-h <..uno·o•r1. Uir.: TrC'\ur Pinnnc-k. (22m). K.STH..\l SS: \l;wh.,tb. ¡11wrna ,¡mfòni•· op. 23. Onpu•,tru '\a(·iunal F:'-c"nt•t·~a. Dit·.: "\t•t•ant-" Jan i. 120m). \\ EBEH: Trin ¡wr a pi uno. nauta i \ iulnrll't'i. "l'· 63. 'lartino• J(),lt' . \lawrwo• Lanit·tt . .\1iC'ho•l Ho•nar·d. (20m). 11'\.:\ DEL: "In tlw Lonl put I "'} lru-t". \ntiH·m "Chnndu,·· 11. 2. pt•r a lt'OHr~ 1"01~ j OnJtWñli'H (Salm' 9. 11. 1:1 i 13). Jan Pur·trirlgC'. Cm· i Oroprl•J>II·a Tlw Si'-t<••·n. Uit·.: l lurq Chrislup lwr•. \22m). GOLU~I \Hh.: Sakuntula. olJt·•·tur·¡J. op. 1:1. Or·qlll'>II'U Filhurmo)nic·a dC' Bndupt•st. Dir·.: 1\. h.nnídi. (lïm). = ¡;:;= ... -9 3 ~' iif 148 JS.OO GRANS INTEGRAl~" L,\ \tl'SICA DE Pl\'10 DE BR\Il\1~. Ho'<·oml do· Rú--ia. trano..eripcion .. l'D forma tlt'" fHn· la•ia per u piano a t¡uutr··· '"""'· \lfnn,. i ~lo~' 1\.ontar-k~. (l'lm). E-tudi Jlo'l' a la mà '''<)llt'r'l'a (lmprcrmptu n. ~ dl' ::whulwrt ). \lartin JonC'>. píann. (5m). :-ou1¡rla pt'r a pianu 11. l. np. I. \lurlin Joni'<. (211m). 19.00 GR\l'iS fi\TÈRl'RETS TO'\ h.OOP,I\\. JH( fi: Sn nata l"'r a 'inlí i t'i:n t>t·i B\\ \ 1016. ~1onit•a Hugg<'lt. ( l:iru¡. C.Pii.E.B \CI I: Quur11•1 1wr· n t'lm.-o·í. nauta, \Ïuln i 'iuluui•t·l. \\ IJ 95. Wilhert llu:.wlzP. \\ il·l Po•t·tc·•·"· Ridlt<· \'au ¡lo·r· I l:lmJ. FORQUER-\\: Suit•· n. I . .lnnli S:n all. ha ix tiC' dui u. Ch.-í-toplw Cuin. !tai' ,¡,. 'iuln. (26m). 1\J,.,.,.. 211.00 B l TLLETÍ DE 1\'0TÍCIES 1 ACEJ'\0.\ .\11 S l CAL 1 :!U.l:i Gil.\\ TE.\TKE DEL LI CEI: \'\ IOLOGI \ UE 150 \ ""~ o·m-. riHu \ lu III..U¡.!t'Omn f•.. t·rit 111'1' HH¡:L·r \lit·r. I pr~· .. t·ntut :!:!.OU \(,F'\Il \ \ ll SIC.\L :!:!.U:i El..'! '\OSTJtES CO'\- CEIH:o. CO\CI·.HT o·nn·¡.:i,u·at ¡wr e.utnlllll) 11 \li"ít•a ,., diu 25 ,¡,. en ui:: el o· I C)() I ui Ct·ntn• Cultural .¡,, \nlk llunfl•nal¡(t' u Hoolw1·t c: .. l'l,tml. c;EIIll \HD: 1),,_ Ínt¡tt'Hpcnlu•. Tr·c·~; upunlN. Gt•llrini. SHnllln Jll'l' 11 1 iolon••••l i pinnu. 'l'l'iu ¡u•r· u 1inlí. 1 ioln•wt'l i pinnn. 'Ji·iu (;c·rlwrtl. (6CJm). \lit•i•·n pt·t· ot•nhut· c•l dia. l't't"WIIlnc•tn u c·àn·c·c· el' \lfn•d ( ·''"')"· 01.00 HFPEHTOK I DE I\ IT DIMECRES, 5 DE FE· BRER DE 1997 Con,ort. Oit·.: Philippt• Foulun. I'J.IICI MH !'I 1'\Tf:iU'ItETS IH.UII CAPSA D E \llSICA ( lOm). 'lE:\DEL'-'SOII:'I: Simfonia per a rorda n. 'I \1\ \1.1>1: ¡;,•,tiu. clc•l..<•• <¡uatrt• P \G \.'\r'ii' Conl·t•rt pt>r o lioli \,·,·uniu. n. :3. Sahatm·t· On¡tH"'tra de Caml>ra -\u¡;lt-•a. Dir.:\\ ilüam Bou¡Ihtun. (23m). 13.<){1 ) IÍ.SIC\ VOC \L DL-'10'\T: Dialo¡:u' ,¡,. anima. motet. Soli-.tl'• 'nc·ul,. La Chav!'Lie R11}alt·. Dir.: Plúlippe Ht•n·t•IH'¡;ht>. (20m). LI\LE\ (l'I jm 1'): ,,. n> mph, or \lhion"' llt'uul)-hlooming i,lt•, t·unlutu. .)ulia Goodin¡I. >oprunu. <.r11· 1 Or·•¡ue,tt·a Tlw Purl!'} uf Paul Oir.: ln•Lrurut•nt'l. 'íil'hol"m.t12m). DOi\IZETTI: .\li,;sa tlt• Glòi'Ía i Credo. 11t·h•n -'TanÍ'. •opranu. GiHvaunu \ïghi. nwzzo,nprano. Prlt·r· 'latt~. 1t•11or. \1ario Maehi. hai'\. \lt''\and¡·r Labko. ünlí. KadB.. rnhord St'bon. flauta. Cor,¡.. lo CaLI'tlral St. Ht'dwi¡.:, ,¡,. Berlín. OrqUt••Lt·a Sirnfimit·a ,¡., la Ràdiu dt' Berlín. Dir.: Rolnntl Batin (ó.'lm). CP\C ESPIRI.h·--~·· '\EGRES. TL\L5 I\urman. 1\.ath•·lt·Pn Bnttll'. On¡uP•lra c.lirigida Jk'l' J ami.., U\inl'. (15m). U7.Un J:OBEHH' It \ 148 :\Iit•ic·a pc·r c·nnu·n~·nr ,.¡ diu. Ht•c·llll rl'nilrc•, lli'L'Ih prc·-••nlaclt·• l"''' .lnnn \ ilt'•. lnt·ltnt hutllt•lflh inftH'IIltttiu, i U¡(c'ncl••, mu•ic·al•. 09.110 BlTLI .ETÍ llE 1\0TÍ- CIES 0!1.011 SELECCIÓ DE 'IOVET.\TS Pn•.,t•ulaf·ió tlt• 1•. , l1hirnt~" nuH·~ lah tli-.·n¡.:t·itlicjltt'' Ufllli'<'!!1JCI!•• al nwn·ut. P,,pui pulnwinal ¡wr (Ji-.·11' C:htc•llu. 10.00 BL fLLIITÍ DE 1\0TÍCIES 10.011 C\PS \ n E 2 \t( !'ICA PHOI\.OFIL\, Sirnfunin n. :!, H('. IU. Or'luc••tru \a1•ional J',c•oc•t•,a. Dit·. '\¡•¡•ot~• Jüni. (33m). \ 1\ \LI>I: Suh•• R..¡;iua. H\ lila. J. l!u\•nHill. l'tmlrult>nm·. Tl11• "-.ili¡!·, Cun,ort. Dir.: H. 1\.in¡:. (17m¡. HE!'\\ETT: Cnnt•t•rt l"'~' u pinnn i orqUt•,lt'n n. 2. up. L '\lul•·nlrn Binn,, Philh:11·moniu Ot·c·lw.,tt·u. Oir·.: i\ir·hulu, Hruitltwuitt•. (27m). SPOIIH: 'l'riu ¡wr· u uqw. 'inlí i 1 inlont·;· l. \HI O 2!1. llo·I¡I:t Storc-k. Kut·t t;uuttwr. Klau' Stnn·k. 12:~m). C I UIILIO~!S: El mor. put•mu 'irnf¡lni•·· Orc¡ru·,tr·u Fillturull'mil'a E.lonu•o. Dir.: J uuz;" Domurku•. (27m¡. ORTIZ: Ht•r·•·•·•·ucl•·, .-.rhr·•· •·I lll:tclri¡.:al (} f1•ilf•i tll't'hi lltiPÍ (Tratatlo 1lt> ¡:lu·n~). IAwhrimu•• 15.00 BCTLLETÍ DE :\OTÍCIES I .\GPiD \ -'ll'SIC \ I. 15.13 CAPSA DE :UÜI C~\ \.U GH -\'\ \\lLU nts: Simfonia u. -l l'U fa m. Or1¡u~..,tra Simfòoi~a di' Lomln·•. Dir. : ~33m) Tbnmsnn. Bt·~dt'n TELE.'\t\'\':\: Oh.. t-tunt tn Dn :11 "f)u, i rt>Ou, a Hamburg" (\lú-it·a at¡uitir.aL Ac·adt•m) uf SL -'lnrtin-in-tbe·Fidd,. Uir.: i\L·Iilll' .\Larrinl'r. 121m). \I \11LER: Lierll'r cint', fahrt'nrlt'n ll .. n. Dif'tri~:b Fi-•·ht'rDie-kau. hnrítno. Ort~UI'-lra Filharmònka J., Bt'rlín. Dir.: (17m). Daoit'l Bar.-nboim. Hl M-'fEL: Quinll'l JWr a pianu. \inlí. \iola. 1ioloncf'l i r•onlrahaix. op. 87. S.,..ktlo Cla--Ít'u. (18ml. REGER: Quatre !""'me• \. 'imiònÍI'• io-pirab "" R<·ial 128. op. Büt·klin. Or(jll<'•lra del Conc-t'rt¡lt•hnu-.. Dir.: :\N'ml' .Jiini. (25m). BAC.ll: Suite pl"r a 1iolnm·el n. \l-ti-la1 1008. B\\Y 2. Ro,tropo,;L,. c:2Jm¡. C: \STEI.r \'1,0\0-TEDESCO: Cnnc·t•rL pt)r a guitarra i OrtfUt.... lru .. op. 99. P1·p•• RonwrO.f!UÍlart·u. Thc· \radl'tn}' of St. Martin-in-Liw· Firld,;. Dir.: Jlíc·,·ilJ¡• \farrim•J·. (20m). c..,.. 18.00 GRANS f.\TECRALS I..\ \lÚSICA DE Pl-\:\0 DE BH.\HMS. Dnn•l.'· lwngar•·•"'· n. 1 a 21. Duo Paluu - \hb, piano (51m). •••lill'tCIIt,, On¡u•••tnt tlt• Cambra clt• \ ilu ·St~·" D1r. · EH·Iio Tit•lo••. Cllm). Pl L'lO: Sirufunia Burruc·a. Ot'tfllt·,tra tic· La11tltra eh· \ il<t-St·•·a. Dir.: E~t·lin 'lït•h••. (15m) B \lrf'Oh.: Snnnlu ¡tc·r a pia nu !'-t !10. \u' it•r La•n. film). \1\'-'SE\ET: l>ttn ,¡,. \\••rtlwt·. hnn·¡(i•l•••m•·nt f,.t ¡wr Jauntt• \lítsit·a. Cntulunyn \t-ngnll .I r.. lt·nnr·. 'lnt·ia \m¡mr·u c;ut·c·in. piann. (9m) . 211.00 Bl 'T I.LETÍ DE NOTÍ- CIES I H:El\ 1> \ :\ll ~SJ<~AI. :!O.I:l SCIIl IJEHT: 201) .\1\ \S Orh•t pt't' n t'tll·tln i \C•nt. op. po•l. lfr6. 1l IlO:{. EtN·ml•l•· \\ ultt•t· Hcr•·~ "'''"· ((>lm). \li.-•a t'li La h \1. l) 6 ïll (,,.¡:onu \l't',¡¡,¡, Stt·fan l't·•·y•·r. Thnma• llc•rin¡:. .lüt·¡: \\ t•inhappt•l. llatT} 'all tlt•r l\.urnp. Pt•lil• •·antm·· tic• \ wna. Choru• \ l<'llllt'rt•i• On¡u¡·,tt·a uf tht' \~·· nf L.nlil:ltto·nnwnt. Dir.: Brttntl \hil. (:19m). :!:!.U') El~"' '\O!'iTRES <.0~­ CERTh t·nr••;.d•trat pt•r UI'\(.~.Hl Catalunya \Jtí,io·u ••I tlia 18 dc· 19% ur \ntu Jli,lrtri•· julinl ,¡,. Tnn·n¡:utHt. ( lCI .E \ll'5f\.\ \LS l'\ liS 19%. \IOZ.\RT: (~uut·lf•t umh piu nu. 1\\ 17R. F\l HE: QuntWl amh piuun tl. 1. up. 1:;. ()uut·tt•t Glinku. (59m). ,¡,. :!:UU i\OCTl Hi\ \lit•it•a jll'l' nc·ailar· t•l elia. Pr····t·ntuc·itl a t'lll'l't'C' cL\Ifrt·•l Ct•h•ya. 01.00 HEPERTOfU OE 1\IT DUOUS, 6 DE FEBRER DE 1997 07.1HI L'OBEH l I IU \1 ¡, .. ic.·a 1u-r ¡·unu-ru;ur ....¡ tlia. Rt•c·ull tl'niln•, ilrt•u• pn•wotu,¡,., 111·r Juan \j,,.,, lndou lmtlh·lirh infut·mahu.. i :l;!ttnd..--.. mu-ir·ak Cl9.110 Bt;TLLETÍ nE 1\0TÍCIES U9.Uil SELECCIÓ T\TS m ; NUVE- Prt•,t•nl:wiu dt• lc•o¡, últirnt·s UU\t*1ut"' tli_o;c·n~•·üficluc·~ UJlUI'f'~Hdf•¡o. ni nwn·at. J:•pai patrcll'inal ¡H·t· Di•c·n, C:u,tl'ilú. ]().()() fil¡TLLETÍ DE 1\0TÍCIES OrljD!'•tra filharmònic·a ,¡,. Lundn''· Dir.: Char1..- Dtttoil. (37m). \IUZ.\RT: :innata ¡wr a Oanil'i 332. 1\.\ piano Ban'nhoim. I !lm. 1\0D \L'I: <;imfnnia. Philltaruwnia Ot• c·hr·•lnt. Dir.: \unclnni Bntt. (29ml. S.\1'\TE COLO\lllEc CntH't'l'l ¡wr a clut>s 'iol•·, n. S·l. \\ i!'lnnd 1\.uijkl'n i .Jordi SuHtll. ha i-. dc viola. (18m}. S \ !l'ITS \E:'\ S: La jo~t·nhtl rlï ¡,·.,._ •·uit'.,, p•>t•ma ointft',nir· up. ~11. l'iom l'I Ürl'lll'stn· Phillt:u·lltll· niqrw. Oit·.: Vl art·k .Jnnuw.•ki . (l8rn). BOCCIIERI\1: Sc·,tt•t clt• c·1wcla n. 2 Pn Si h \1, up. 2:-l. Enst·mhlt• liS (19m). \IEí\DEI.SSOII~: Cnnrr·rt ¡wt· a piano i lll'tJUI'•tl'a n. 1. op. :!5. Orc¡ttt''tru Sl'hiff. \uclraSimfònÏL·a dt• la Ru.Lio tlo• Ba,;rra. Dir.: C. Dutoit. (:!flml. 13.00 .\RSICA .\.'\TIG.\ 0-\'\SES P0Pl1•. \RS FR\.\ LESES DEL SEGLE ~\1. Tlw Bmad•idf' Baud. Dit·.: J••n•my Barlm,. (17m). Gl'lH \lO Df. BOR'iÈLR: Tr..- r·au, .. n ... Jo·an 11 t·n<· Lul' \l:ulit'r. t•;.rnt. Flt'rtl'liU'\. t•omallltt•l',. \laurit·o' :\lunf"U7.t·L fl3nh"'· \.Írimia Pa.,.•ull.... fí'mrt'. 1it·llu clt• ruclu. J;tc•qur, Bi•·nabt•. Thoma.; u¡.traz. !l8ml. B.\NCifiEHl: La pazzia ·•·nilc·. So!'Íl'li't Cnnwri~tit·a di Lu¡,:anu. Dir·.: E<lwio Lfl<'br~r. (32m). FHESCO B.\J.DI: . \ri l' nnt•ic·u lr•. n. I a 12 (prinwr llilrrc·). Con•·•·r·t11 Hinuld11 Dir.: Italiann. \) .."an.lt·ini. (31m¡. H-\\IE \l · LI'· Íntii•·• Galanb. prim•·ra i •I'!WilU •oit!'. LR, :ltu-il•holic•r,. Dir.: -\'ha Einburo. 19m). 15.00 BL'TILETÍ DE '\OTICIES I AGE:\'DA :\ll SIC.\1. 17i.l3 CAPSA DE :u(:,JC.\ BEETHO\ E:\: Simfonia n. •1. up. (1(1. Tlw Ac-adrm~ uf .\nei•·nl Chri,tnphc•r Dir.: \Iu-i<·. llo¡.,,...ood. (36m). '-'CII{;\1 \\\: Gran t:;onala pt'r a piann n. :{. op. 1.J.. Chrí•tian Fa>rt'. (29111). B \CI!: ~J~h li•·l•«- rlt:'n 1¡¡;..t,_t,'n 'on ¡.!311/.L'm G••mült;· f K,tirnn l'A ití"im umh tMn In lllt'Ht àni11111). cantaLa 13\\'\ l.ï I. Cl11;,tian lmml1·r. 1-..nrL Et¡uilu~. Hobprt llull. Cm· dt• nc•n• <lc· H:ul Tolz. Com· .. ntu' \h"i;·u,.; tl•· Vic•na. Dit·.: Nikoluu• llno·· tworourl. (:!lm). V·\llf:IJ.\i\ W JLLIA \IS: Th1· l.ur·k '"''''" din¡I. Hcm1anc;a ¡11·r o 'iulí i III'IJllt'-'Lra. Pin .. ba' Zttkl·rntull. Orqm••tra dl' Camlu·a \J.t~lc•,a. , •i oli · do. tiP to i t. t'ra ni..! • L't: Or- " JUll. 13E: .~I. •all. Dia·: l>nnia·l Hort•nhoim. (!lm). PHOI-.tWIF:\: Sinafuniu n. I. ··nií--wn··. On¡ut•,tna Filhnr· nu)nit•u tlt• l.u, \n¡:t•lt•,. Dir.: \ntlrí· l'rt••in. ( l!lm¡. RODRIGO: Cunrt•a·t l't'l' u UIIU r.....u. ¡:uiturra. Hunwt·o, Pt•¡w \catlt•tn) uf St. \lat·tin-in-tlwFit•ltl•. Dia·.: \t••illt• '\lnt·rint·r. (:!!lm). \1\ Sl.l\ EC E I-.: Dha·t·· tinwntu •·n Fa. Orc¡tu•,tt·u tlt• Canal ..·a Snk. llir.: .J,,_..f \ ltlt'h. 09.00 Bll'fLLETÍ DE \OTÍCl ES (12m ). CIES 'lO. lll.OU Gil \NS 11\TI•X:HA I.S 10.08 CAPSA DE )fÚSlCA L.\ MÚSIC:\ llE PI ·\ NO HE TIH \JIMS. Sonatu pt•a· a piano n. 3. up. 5. Zult1ín h.tH''i". ( lOm). \n•·itwinn• suhn• 1111 l!•lJaa hnup:un".~ up. 21 11. 2 . .Jo~o~t•p C11lom. pianu. (7an). NJELSEN: Com·.. rt per a •·iolí i <ll'tJlll'>lt·n. op. 33. Don¡:-Sul< ~lli I)· l$ki. ;xl<• I f 23. E'\a ,. 25. IIJ .OO PENT\GHA)l.\ "tt·a <I e tlf• (lh ul~uc·i(, mu~i­ Gul{, i r,•ulitz tu·ic"•: Pen• Burí·' i \1,., Huhlt·•. P1~ugramu <'31. ~lli). 20.00 Bl TLLI:: I'Í OE '\OTÍCJES I \CE\ lH \11 SIC\1. .,\STbe :!tl.l :~ "",\ DE Tt·an lu t·nn• Jtlat t'li' prn¡>n•n i runwntn Iu mí"i•·a <¡w·li u¡..'l'arla. Guió i p•·•••t•nt:ll'iú tia· Joan \ïw• . Pnulu•·•·iú ,¡,. Dolur- t'r\t· u·icP olia. oda. llu"l"''"· !.JUt'' 22.00 ·\ GENDA MWilCAL ::RI: :it•lta Oir.: u:s- f la ti'l'l() aido : .\l: a·a i j._~r~. [)TÍ- L ). ·1. l't<·nt p bt'r ,.\-;\: n. 3. 9m). ,,tr-n ¡tim o LA \1\\Ell\ DE. ... " ï 22.05 ELS NOSTHES COI'iCF.RTS f.ONCEHT t·n•···~i•t•·at lll'r Catulunyu Míl'it·u •·I diu ï ,1 .. St'lt'llllll'l' '"' IIJI¡t) u r ¡.:,¡:lí·•iu Parmquiul tll· Sunt .Joan. 91· Ft••lhnllnl<•rntlt'iunul .¡,. \1íl'it·a dt• ~fntndtïw•·n. COHCZ\CI-.1: lllu:\il "'1. moiJ'l. \\ \ \'ShJ: Simfonia <'11 H1· \I. 1\107 \RT: \1i"n hn·•i•. 1-.\ 19~. \1 \R\.ELLO: C:tul<'<'J't pt••· u nhoio. Ruman c; lnria. \'1\',\I.Dl : Bt•rt' nllt , uboi•. L<HJWrola \n•a (OrtJIIt''lru i Cnr ,¡,. Slt'l.t'rin ). Dir.: Eugo•nÍJht. Ku ... (ll5m ). \llhi<·a ,,..,. :wahu•· t•l diu . Pn·"·ntaeié• a 1·ian·•·•· ,r \lrr·•·•l (.t'lnyu. OI.OU HEPERTOIU T\TS 23.:!0 \OCTl. lt\ Pn."'t'olació dt> ],., úllinw' noH·tah tliJocogràfiqu~ apart'l_ttJCJ.•, al mt>rcat. E•Jlai patrorinat ¡wr o¡..,...., Ca•tl'Uó. \fÍJ.•it·u ¡Ji'r JWultur t•l rlin. Pn•\lfrl'tl ,¡•ntu•·iia u •·i11·r•·•· Ct•lU)Il. 174. ailm;. :Bati tl·· llar·- ' 11 \]\ .,f•t•n~ oli i ma n. (I t"<- a. 7 DIVENDRES, FEBRER DE 1997 DE l"'" l'llmo·u~lll' •·I tliu . Mí1 si•·n Ht••·ull d ' nin·•·' ht'l'll' ¡m·•t•nta.¡,., JH'r .Joan \ ht•s. ltwluu !Jutllt·IÏJh infnl'lllatiu• i u~t'IHit•• mta-it·nk DIUMENGE, 9 DE FE· BRER DE 1997 07.00 L'OBERTt..RA \Iu•it•U (Wr f'Olllt'li~'Ur t•J dia . Her·ull d'obri'• hrt't" llr<''l'lllnPilar Suhi•·à. ¡J,., p•·•· 09.00 lflrSl QUES l\IÍSTIQ l ES 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- Kang. Ü•·•ruesu·a Simfòui•·n dt• M) ung· Dir.: Cutlwnhur:;. Whun Chung. (31m). BACil: Sunula p~>r n 'iola dl' :;nmlta i N. 1028. RWY •·la-.·•·í. JT. Tadwzi. flarnon•·ourt. (1:5m ). )fOZART: Simfonia t·unt·utant pe•· n obot\. durim·l, trompa i fagot, h.'T 29ïu. OrciU<'>tra dl' Cambra dr LatL•unn. Dir.: Arnún Jordan. (32m ). .JA.\ .\CEh.: Capt·icrio (IPI' a piano (mà P'<)Jlt'rra ) i in,lrnml'nl- flp ••ent. \ïktui'Íu d~ Snli•u·Po•tniko• u. ron)Uf'•tra rJ,. Parí-. Oir.: Rozhdt',h tm•ki. r.ut'nnatli (2 hn ). C \RISSJ:\U: \anitas \'anitalum L Gl'tlppo di •oei &. ,u·umt•nli antichi. Cor· polift'111ir di' Sulmona. Oir.: Flnviu CIIOPIN: (llm). Colmso. Conc¡·rt pN· n piano i o•·q•u••t•·a n. I, op. l i. MutTll} PHahia. Filbm·mònit•a On¡uestra tl'lsrat•l. Dir.: Zuhin i'llt·hto. {38m). BERLIOZ: Obt·rtu•·u ri ..'El C01·sarï'. op. 21. Ro) ui Philhar·mflnit· Orche,n·a. Di•·.: Tboma, Hrl'!'ham. (8m). 13.00 .ULSICS DE CAT\Lt;l\'YA \.SOLER: Sonata ¡wr n da' il'j'ombal n. 96. Boh 'un \.percn. (25m) . BE~EJ_nt: Trio )>t'l' a <lt" 'iolins i 'iola. :\lcmbr!'s riPI Quartet dc t·orda d•• BarrPiona. (21m ). GERli \RD: Sinúonia o. l. OrCJUI',IJ·a Simfònica el(' Tt>nf'J·ifl'. Dir.: Yíetut· Pablo PPrl'z. (38m). \10\tPOC: \ -ariaritans oohn• uu tema tlt' Chopin. l\fidtd Wug<'man~. piano. (26m). 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES l ACE!'I'DA l\fUSI CAL i5.13 EL OIA DE L'OIENT 07.00 L'OIIEIITIIIC.A .r 01.00 REPERTORI DE '\lT OI.OU HEPEHTOH I HE "'JT m: l\IT Uf"\' (I Guiú i ,..J¡•¡•t•iú: HainiiJJJ ( :olmm••· i .luun \i \l'• ti'J.U8 SELECCl Ó DE NO\"E- 'i\T- ,:¡¡.,._ 22.05 C:OJ\CEICT 1\1 \Cli\ \IU Progrnntat'iÓ rc·nlitzarln a pa•·ti•· dl' ],., petit•ioos quP l'ls nu,Lr'l'~ oit•ntò han fl'l al l'Onlf-,;tador tlt> C:utalw•ya :\1ÍI>ie:~. tel. 2023.'>35. 22.00 AGENDA 1\ILSJC,\L DISSABTE, 8 DE FE· BRER DE 1 997 07.00 L'OBEIIT tllli\ \1(,_;.-a Jll'l' I'IIIIH'n~aJ' t•l din. lla·•·nll d'nill't'l> IH'I'IIN lll't•~¡·utu­ dt•s pt•J' l'il.11· S11ltin'•. 09.00 :\l (SICA P EH A COBLA TOLDH \: Ln fu¡:t•tlu tl't·n .lm·dà, Pni~t n••ulú•, 'UI'<lam••. Cohlu Sunl .lunli. Oir.: .lunli Lt·l111. ( l!lml. (;lO\ E: \lmo::a' urt·n<·u ~ -..u1·clunu pt•r· u dut'"' ;·ol olt•• i tumhaJ.•,. (:nit la \1,•tlilt·tTàniu. Cultiu La l'nnt•Jpal tlt•l Lluhrt'!(lll. Oh·.: .lt•'ú' \••ntura . (5m). PL.JOL: Sum Jortli triuuafuut. pnt•mu ¡ot•t· u t·n•· 1 •·ulala . Cur .fm;• tlt• I'Orft•tí Catui<J. Cnhla "iunt .lnnli. Dir.: Cun\itu Gnrt•ia i Jm·di León. (!lm). GIL: "L'a!(J't' tl1•l ti'JT!'r", "El l'untí dc Iu •·mu''. MH'tlun!',, Cohlu \1oni¡,;J'iu • . ('lm). \o I L \DOM \T: El "''lir .¡·,.n Pu-.·uul, l'ox -IJ'UI. Cultia Mt•dilt·aTàniu. Dia·: .l111·11i l..t·ón, nu1). D \NSES C.\TAL.\TR \UICIO'I\LS NES: Ctii'J'lltHiu \hu el•• Sumh). Lu Qumlrillu el•• Mu•·tnn·ll. Cuhln Sunt .lunli. IJiJ·.: Jnl'(li L..CHJ. (!lm). li ~SSE: Rt•t¡uiem Pn Do \1. Grt•tu Dr Rt•ygh•·•···· Su"ann:t l\lcull'ayn ""' Has(•, luu lltntt') naun. Oi1·k Sndlíu¡;.•. 11 Fundanwntn. Dh·.: l'nul DomuJ't'l'ht. (50na). li'IONlllSZKO: ,\1i."~>u dr Piutruwin. pt>r a soli~tes~ t·m· i m'h'llt'. Solisl!·s vocals. Cm· H u,. Sla"otnit· Pulune~u"i. ~inyul... h.tuuin•ki, Ot'h'lll'. Dit'.: Wnjt·i••t•h \. 1-.l'lllupp. (2Ïml. \ n .\LDI: 'ii•i Dnminu,. Clmrlt·s Bn•U, t·onu·atenor. .\(u..;iea \nliqua Jl!• Tt~~dun. Oir.: Chri-tian \1entluzt·. (19m). JltOZ.\RT: Crmlualt• ud ft••lum ll.\l. \', -Sanrlu \la riu . mutt>r Ori''. 1-.\ 27:~. 1-.iihwr Knmnwr•·bor. CoUe;Pum Cartn•ianum. Dir.: Pl'tt•r :\l'nmunn. ( hn). s 1I .IlO TRA!\Sl\liSSl Ó El'\ DlRECTE DE LA \HSSA CO'iVENTUAL DES DEL MONESTIR DE lUONTSERRAT 12.30 APERITrU ~ ... ¡;;]' 148 ~TCS lCAL 15.00 "A LA MANERA DE...." Ht•pt>tif•i{o dd ¡wognama t·mi•s t•l tlijou' al Vt'spre. lï.O!l TEMP ORADA D'ÒPERA DE CATALUr'IYA .\J(SJCA 10.00 PEN'I'A(;HA \1\ Hl'pt•ti•·ió tlel prn¡!rnnw t•mi·' ,.¡ tlijuu,. ll.UU EL Dl.\ UE I.'OIJ-:;\T ROSSll\t: La Guzzclla. <>pl'm hufa l'O doF aril' '· F1·am·o Ft'tlt•J'il'i. Gahridlu :\forih.j· Armundn .~riootini. Barhurn Pr<J~llmn•·iú n·alitzudu u partit· rlt• lt·· Jll'lir·iun• t¡nt• t•l, rw-ll't•• ui••ut- han ft•l al t•nnlt'•lallnr tlt• Catulun)a \10.-it·u. h·l. :!O:! as 35. L"' arian. Ciu~•'PI'" De \lalll'i:>. 20.00 L' ,\ .LDIO\ISt \L 20.00 SELECCI Ó D E JAZZ Un pl'l)gramu ê>i ¡¡;;;- = ·'= ,r \I;·' Gnrinu. Paolo Barhat·ini. Cor Franl't'•f'O Cilt'u. Orqut·stra Simft'oni•·a dt• Piort•oza. {127m). PJ'O;_n·ama tleilicat a la mí••i•·a d~: jazz amb guió rr \lht:'rl :\lallurr,;, 22.(}(1 GHANS OllRES \IOZ.\HT: llr·•·pu•ttJJ't'. '<'l't•nata l'n ,¡,., m·tt·• 1-.\ 208. Eva ~lt·i. ln~u "'it·l~t•n. \un \II¡JI'J'n\'. Rub(••·ln Sn•·tu. ~hu·kt" Srhiift•~·. Cnnc·••nln' M11~i•·uH tll' Vit•nn. Dit-.: Nil..ulnn" llu•·nnni'OlJJ'l. (lOilm). 22.00 LA Ml'Sl C.A A DEBAT PJ'Ogt·oma a r entorn llt• L('IJH'K d'intcr·t\>. r!'alitzat amb la t'ol·lnhoracié> dt•l Consl'll Cu tuli• .¡,.Iu Músi1·a. mu~it·als 2:uo NOCTl:-RN M(,.i¡·u pl'r at·uhaJ' r·l !lin. 00.00 NOCTLHN Prc~cnta••ió a <'àt·n•" tlt• MartÍ Mú•i•·n l"' r tii'UhiJJ' t•l dia. Pn•<t•nllll'it• 11 <'ill'l'!'l' ¡1,. Mo•·é> .I anÍ'. .I anÍ>. 01.00 REP ERTORI DE l\IT 3 DIU.UNS, 1 O DE FE· BRER DE 1997 15.00 BlTLLETÍ DE MlTÍCrES I \GE:\DA ) l l'SlC.\L U7.1Kl L'OBI:tt l'lli\ I:>. !:i CAPSA DE .\fl'Slc.\ 22 no \GE:\ O \ ' ll Sl CAL H.\I POR \DA :!:!.U'l \Ju .. u·u 1w•· t•nmt·n~ar t•l cliu. Ho·o·ull ol'nlm•• lon•tt- l"····o•ntoolt•• p1·r .Iuan \i \f'"· ludnu JJUtllt·tin~ tnfurmatiu .. i ntwnclt· ... mthic·nl .... 09.00 Bl TLI.ETÍ UE \OTÍClES GOL '\OD: Simfonia n. ~­ Onpu·-tra del Capitoli ,¡,. Tolo-a. Oir.: :llio·ht'l Pla"nn. (:ilm). \ \\H.\L: Sonata ¡wt· u 'iola r piunnfurtl'. t'li \li lr \1. \nnn Barbara On<'l-.. hlo•r. l rou la Dut>t-t·hlo·r. (17m). UI \HPK\TIF:R: -FiJiu, Protli~us··. 09.011 s~:u:cu6 oE 1\0\'E'1'\TS Pro·~t·ntiH'iÍI olt• ¡,., ,·dtinH'• llll\f'• di"'II¡.(I'Úfil(llt'S UpUl'i'¡.(Udt•o al ntt·t·t·ut. !•:,put putrw•inut ¡wt· Oi"''"' Cu,wllcí. IUI' 111.!111 Bl T I.LETÍ UE NOTÍCIES 111.08 C\1'~ \ r>E 148 m' ~lC\ B \( 11: "\\a, nur lwha¡.:t. ¡, nur di;• muutro• Ja¡:;(" (L'tinü• IJU<' •n'u;!rntlu ¡.... In •·un-rn ale•¡trf"). •·uniata oio· 1'11'-'11 ll\\ \ ~08. :o-nli·tt·• \nt•ak Tlw l'ari•·~ uf in•trunll•nt•. Dir.: Ru\ C,uucluttttt. (I lm). \IOL\ HT: Quartt•t .¡,. l'ltt'ilu 1-.\ ló:l ''[)i.-unàtWit''..· Quartt·t \Jhan Bt•r¡.:. (:!9m). \1EIIl L: Simfunia n. I. Ot'<(lli'•ll'll ,¡,. Iu htnd:ll'ill c;ullwnkiun. llir·.: Mil'lll'l S" i l'l'l'"'",¡,¡, (:!6m). llEETilú\ EN: Somrtn ¡tt•r· u piunn n. :~O. op. IOl). \ ludímir· \,lrkt·nn'l). (20m). li \I'IIIJEL: Cunc·c·r·to ¡.:ro""" op. :~u. 5. li\\\ :11 h. Tbt· Bntrult•nll111'1-\ C~trl'.,<ll't. Dir·.: Hn} Goutlrnuu. ( IUm). 11 \) 01'11: Sintfuuia n. 10. Philhar·m<mia ll11n¡:ur·io·u. Dir·.: \11tal Onrati. (17m). (; \Ll l'PI: Lnrw~rt ¡~t•r a t•la\ io·i•mhal i t'on lli t•n F'a \1. Edu:rr·tln F':u·ina. I Snli•ll \t•m•ti. Dir.: Uauoltu St·imurw. (I lm). U.OO \I(SIC \ DEL SEGLE ~-... PROh.OIIl· \: Cantata ,,..,. al 20i· nnht•r·art Iu Rt•\ulu..ïír tr<lc-tultrc·, up. 71. Gt•nna!l~ Hot.lult••h t•rhki. nnrradnr. l'hillmrnlliiiHI ( :lwnh. Philhnrnwnia Ot·t·ho••lt·a. Dit·.: \t•t•rn•· Jiir·, i. (I im). \H'IOLTl: Coll('l'r·t (11'1' a t·ltu-itwl i m·qnt•,. tru n. I, "l'· 20. Emma J uhn-crn. Orquc•,tt·u dt• Curulmr \n;,:lc••a. Uit·.: hur Hohun. 1)7nt). 11 Ei'iZE: Sintfunin n. :~. ¡wr· u ¡;-nrn '"''l'"'"tr·u. On¡nt•stru Filltttr'ln•'orric·a ,¡,. Bt·J·Iín. Dir.: llar" \\t•rn•·•· 11<•11/.l'. (21m). COPL \ \ll: Bill) tlll' h.itl. suit<• clt• lrall.•t. Ot·qn•••tt·u Simfònint dt• Londn·•. Dit'.: \nrou Coplancl. !20m) ,¡,. 4 L'OilC ot·atori pt•r a o;uÜ~lt·~. t•ur i ""'lu"•tra. H.:391J. Conjunt 'OI'Hl i in,trunwotal Lt•o. ·\t·b Flori,.:,antk. Dir·.: Willium <.l!l'istit•. !26m). MOZ \HT: Cnnt·t•t·L p<:'t' a fagot i ut·qu~,;tr·a. J<S 11)1. i\lilnn Ttn·ko' i o·. Orqut'•tra dc Cumhru ,¡,. Stult~m·t. Dir.: )lartin Sio·¡,:hart. (19m). GL\ZC\0\: Pcwmu líri•·· up. 12. Ür<Jli<'Sira Simfi'.nil'a dc Bamherg. Oir.: \t>t•mt> Jani. lllm). BlBER: Snnata per u 'inlí i continu n. I. Homan.·,.cu. (llml. R. !::iTR.\C:;S; 5uik per a 13 ín:,truml'nt• tir· \1'111. op . .+. Snli-tf'- ,¡., \f'lll oio• I'Onp•t>•lnl d .. C.am!tra d'EurnJla. Dir.: Heinz lloiÜ=c·r. t25m 1. Illf:ll\IEL: Cnn•·t'rl t•n Sol )I per a mandolina í nn¡m·• tra. Etlith Baut•r-Siai•. Orqut•,.tra Pro-:\ltL•ira tlt> \ i•· nu. Dir.: \inz.-nz lOatlk~. i:!!lml. r ItT o·nr•·;:i•tntt l"'" ( atalrrma \lit•it·u o·l •lia !I ,¡,. f•·lrn·r ,¡,. 1'>1)7 ¡r) l'niau Ilo· la \liÍ•Il'U ( .utuluna cio· llurc·t·lunu. BEFTIIO\ E\· l.urH·t·rt ¡rt•t· a , mir i un¡u•·-tra up. hI. I HntS: )).,, Sol·lil•u¡ui,. J>ROI-.OFI E\: Simfurtia n. :-1. o¡r. 11. kulja Hl:wlwt. \ iulí. Orqrto••tr·a Simfitrtit•a ,¡,. BurTt•lonn i \at·iunal olt• Catul un) u. Dir·.: l'o•dno \lo·ulclt•. I 0\1 ~:un (25m). U E MT DIMARTS, 11 DE FE· BRER DE 1997 Uí.lllll.'OBI-:IUl R \ \Tir-ka ¡wr o·t~nll'll~ill. o•l elia. Ht·•·nll tl'ohn•• lort•rt• pn·...·nta,¡,., )"''. .lnart \ iH·•. lrwluu I>UtliPtin ... infurnutlÏth i U¡.!t·ntJ.:.., mu .. ic-at .... IICJ.OO Bl TLLETÍ I>E 'OTÍCILS II'J.nfl SELECC:IÚ UE 1\0\ E- 1:\TS Pr·t•... t•ntlu·iu ,¡,. 1.... (lhinu.•., uu,·ptli"'ll¡!l'llfi<llll'' up.lrt'l(tlllí'' ui mo•t·c·at. E,pui pulnwirtut pt·r u¡,, ..., ( ,¡o-tt•llo. tat~ HUIU lll TLLETÍ UE '\OTÍ- CIES TÒRU He,i,.ió del.· pn>;wd.m•..,. <'-'pai• i t'Oill't'rb rnf• ,.ie:~tifit·atiu•. CO\CERT t'nrt'¡d,trut pt•r Catulnn) a .\1ú.o;il'a el dia :> d .. mail!,¡,. 1992 al Palau el!' la \Jú,if-a C:utalana. CO'\CERT DE CI.OE\D \ DELS ACTES úi.L CENTE~ARI DE L'OHFEÓ CAT.\1.-\. OhrP' tlt> P.\JIISS \. GRAl\AOOS. )tO)tPOl, TOl~ DR.\. '.\HLLET. TUH LL, PPE\ O i '10\TSAL\ \TGE. '\lnnbr·rr·at Cahallí-. 'npr:~nu. 'fan u el Bur~ul'ra.>, piano. Otfr{, Català. Dit·.: Jnrdi Ca-.a•. (Ï3m). Lui• Sa¡,:i-\ t•la. Lni·a oio· Cíorduhu. \laüu LÍ•III'Z. (.ur 1 Ort¡U<'>Ira d<· Cnmlrra cio· \1udritl. Oit·.: F'Hi, e, ... ,.,.,.,.... ¡:i!Jm). C.\:11PR \: ltluuri·n;.,.. tra;!;èdia lírll"a t-'11 c·inc· tu-tt·~ ("''rae I<'• ). ll•·rnar·d lklo·t t'Í•. Santlt-in~ Piuu. .\1ouiqut• Zarwtti. .l<'un-Purtl Fmwhí·· t'llU l't. L,•, •\t·b Flrwi"unt•. llir.: \\'illiam Chri•Lil•. IÏOm). 15.00 Bl'TLLETÍ OE 1\0TÍCl ES I \GE"iD \ ) Jl 'SICAL 15.1:{ C\ PSA OE :\t(SIC\ ut.nu IU-:PEHTOHI Un t•,..pai t.l..--tinal 3 t"\ u("oH· i n•\.inn... t·l" ft-•L-- m~- rt•prt.....t·nluLiu.-. dd pa<~at mu·i•·al. Guió i ••·let·c·ió ,r Àt .., Rolli~-. ~O. 1:\ CAT.\LL.'o"1 \ 'll~I C: \: HECL:LL OE 10 ..\.,"1:-i O'HIS- -uda o·uhana. Dnlurt'- p¡;,.,.,, C;·la~n. 19.00 AUl-\NAC :!0.00 BlTllETÍ DE '0TÍCIES J AG.E:\'D\ Ul~IC\L 1:~.00 :\tml&YfS LÍRIC, LECLO\ \: Rn•a la •·hina. ,,.... i\OCTl RN \hhit·u ¡wr •walt~u· ,.¡ olia. !'r,•st•nhll'iil u f'i,...,.,. •l' \lfn•cl 13.00 CR.\.\S L\IEGRAL.'i LA \ll ~ICA Dl-. PIA'\ O UE B lt\.11.\IS. \:~riacion' -nhre un l<'m:l de Schumann. op. 9. JuliuKatdwn, piano. (19m). Balado•• up. 10. G~r·hard Uppitz. pianu. \lo••·ou. Oir.: Yt•roniea Duolurm a. (38m). ltl.ll!l C \1.._ \ DE \ll SIC\ T\:'ILII·\· Sunfnrtia n. I. op. 12. Or<IH•··tta Filhannionit·:r :\u\<hihir,l... D11·.. \ntulol l.:at/. n•Jrnt. Glll.l \'\I: Duu c·um·•·rtant ¡..-r u 'iulí i ~uilarra. np. :!:;. \lunit·a llu:q!•'tl. Ri•·h;ml "'a,iun. ¡;r~mJ. El.l: \H: lrt tlw "uuth. ulwrtunr up. 'lll. On¡uo··tt·a :\;wittnul ¡.;,,.,,..,.,a. Dir.: \lt•,atulc·r· ¡;¡h,.. n. (21m¡. FHE!'C:OII \I.IH: Tn·, •·urtzuni. \mwr H~ ''""'i Lici•·") St·lwift••. 'iulotw<·l. Buh '"" h1wn•n. lwh mntinu. (llm). HEilLIOZ: Sah•• Ht•¡.:irru t'I! fu m. e,.,.,¡,. la Huolirltc·l••\ i•ic'o T"·••u. ( lt·c¡u;••tra Simfi\rti•·u ,¡,. T'ru:,:u. Dit·.: E<lmrt•oln 13r-inu. (lím). 1'\ISJELI.O: Cunr·o•rt ¡u•r· u pianu i •H'<¡uo••trll n. (t. \furiuo·lnru \1utwtti. On1•~~'~tm ,¡,. Camhm \rr!!l•·•a. llir.· Sh'J>Irurrio• (,cmlt·)· tl:lrrt). BIZLT: Sunfuuur t•n Ou \1. llro¡llf·•tr·a Simfúni•·:r <I•• \HlZ \HT: Cont·•·rt ¡rl'r a 'i nií 1 orr¡u•·-tra. K\ :? lh. lll'nn k Sz··~ D;!. Un¡tH· ... tra "\t'\\ Philharmnnia. Oir.: ,\J ..,amlo·r Gib-nn. i:!5mJ. (;J.IEHI-.: Surto dl' B.llll't n. I (Prima,~rll cio· lomt>Ut>•). .\11-l nion Hacliu Orr·lw-tra. Dir.: Ht·inbulol ï.lil'rl'. ~:nml. B \CH: "Lli•· llimm•·l •·•·zahl"n di.. Ehrc· (;ou,-,." (El rd parla ,¡,. )., ¡:lòna d" o..u). .-antat:~ B\\ \ 711. \\"iJb,•lm Wil'dl. Pa11l E''"""'l. h.url Eo¡uilut. Ruwl \ an dt·t· \lt•t•r. Cor dl' no•n• tlt• Haol Tült. Cunc:Pntu-... ntu,..it~u~ df• \i t'na. Dir.: \ikolnu- Hartltlllf'UIIrl. (:\Om). SCI-IL\1. \.\\: Impromptu• ,ohrt• un tt·mu tlt• C:luru \\'!t'l'h. op. 5. IJanit•l J.,.,). piano. !:?Om). \HR! \G \: El, ('--,f"lau~ r,. lif;o .... nhi.. rhu·u pu,.,tu ral. LI' l.um·•·rl oJ,., \¡wiun,, Dir.: Junli Sa• all. (llrn). TFI.F ~I\ 'i\: Snn:rta \IPtnolit•a t'li ~i lo \I. up. t:i. Han do· \ rit•,, ulrui·. \\'uutf'r \lüllt>t'. \ iulnnro•l. Bulr 'an \-¡lf'rt•n. da' u·i·mhal. (!Om). 'lERC \D \\TE: Cort· (·t·rt ¡.wr a flauta Pn 1n1 m Janu" Gah•a). I Su)i.ti \t·m·ti . Dir.: Ciat~~ Iin So·imunt•. I ~~m 1. 1.1:\ · I.EY (1•1 jmt•): In ~urult-r t.'I'U\1', ··antata. Julia c:noclin;¡. -upra · nu. Curi Or<Jlll'•lra Tlw l'ark~ of ltt.-trunu-nG. Oir.: l'ulli 'iidJOI•un. (Um). 18.00 GR\.~S I YfEGR.\1~" L.\ :11 (;sJ C..\ DE l'I\ \0 IH' BR. \li:\JS. Sat·ulruruln i .¡,,., Gu,ut.-. .... '1ttrtjn Jnnt•:-¡~ piuun. (5m). Suralmmla i C.i~u <·nIu 111. Muniu Jnnl's. ¡tiurru. (lm). Sarolwnda i Gi¡!U t•n oi ur. :\lur·tin .lcmr,. pian u. ( lrn ). \uriu1·i•JJb .. olwt· un ll'lliU urÍJ!Ï nul. up. 21 n. 1. ,lo'"l' Culum. pia nu. ( I'Jm). 1-.lt'irw h.ltl\ it·t·• tüd,... \lartin .lunr··· pian11. (lm). LHia- 19.00 Glt\Ml 11\TÈllPRETS "001'\1 \\ . C.Ph.E. B \CI I: Curu·c•rt ¡...r a t'hlH"<·Í i t•urdt•,, \\ '1 :!IJ. Or<¡uc•,tra \m•lt•nlum Rnt'Utlllt' . (:!Om). B \( 11: !-iunatu¡H"r a 'iolí i C"ioH'· I'Í R\n 1111!1. .\lunit·a llu¡¡¡¡..t. ( J!lm). \1 \H \IS: Suite 1wr o \iula n. I (lt'l"<'<'l' llilm·) . .lnl'lli TO\ :-.ar- ·rt'"z. .I .. i Ol' ,¡¡. .... ru. So\ull. hui' tlt• \íulu. llupk11Ntn Smith. tim·ha.(lim). né•t•. ll'lt~ )trt-. ÍIJIW dtí'l)it·.: :!0.00 IRTLLETÍ DE J\OTÍCIES I \GE~t)A 1\11 SH:.\L 20.I:J GIIAI\ TEATRE BEL LJCEIJ: 1\NTOLOGIA DE 150 ANYS U' IJJSTÚIUI\ )TÍL Ln i JH'UJ.!I'UIIm "'""Pdt p•·•· Hogt'l' JH't-.-:l'nlal \lic·•·· 22.00 \GE!\OA Ol'~UC OJI • m SICAL inlí i 1r~k 22.n5 ELS 1\0STHES (:0\CEllTS "''t'\\ mh•r ro'\r ERT t•m·•·gi•tnll pt'r Catahm) a \lit•i•·u t•l lli u 6 cir •c· trml.rt• eh• 1990 a l'l·:•glt'•,ia Purrnc¡tal tlt• "t .Iuan tlt• Mahui .. ¡H'I'a, '\ Ft•,LÍ\ ni lntt·rnat•iunal ,¡,. \lt't ,ira . Olm·• cic·: ll\'TO\. \~UllET\. F'\CI\ \ , "OZEI.l < 11. \JYS11\ Ef. E" I \ ~Òi\ 1\IS, l'lli l'l' tl'aiiJ·t•• \ladri¡.tnli•lt·< dc· Pm- 5 uitt~ .. 1..- all in huld ··Dit· ~hre lòda 76 . omL tlc·r ~n. r ;ilz. rnn. (8:>m). 23.:l0 1\0CTliHI\ llll'l. Mú•i•·a pc·r uc·uhur t•l diu. P!'t'"'nttll'iÍo u t•tÒI'I'l't' tl'l\lfl't•tl Ct"IU)ll. 1111['- ;Jat·a ['''El, y. 01.00 HJWEIITOitl DE l\IIT u-.t..... inrh. DIMECRES, 12 FEBRER DE 1997 ::LF- l ~ílt oLn•·· Bul• ~ DE !lï.OO l,'OllERTl R \ \Jú .. it•a per c·uutt~ru;ar t~l clin. Rt•l'oll d'uhrt·, hn·n• fll't'•t·nta,¡,., l'"'' Juun \ ;.,.,, IJwlnn lllltll•·tin' infurmati1" i n¡.tt>nclt>, 1bal. Ccmunw .. 1 Uir. : IUU!o-Ítal~. J\ U\ f". pra- O'J.OO JHTil. U:TÍ DE :\OTÍ- rlr~ CIES Paul 09.08 SELECCIÓ BE i\0\ ET\TS ~ Pn''l'llhll'iÓ dc· 1,., llllinu·~ nmo•tat• llist·n¡.tmfit(ll<'' UJ!III'I'{,'llllc•s al flll'l'f'tll. Espai putnll'inut pc·r 11i"'"' C:ustt•llí•. OE el ut•;;, l ea nu. lum. ·lm). i lli. i 10.00 HI 'TLLETÍ DE NOTÍ- cms ~m). ·wi;!iIom. it>r!!- tunn. Ba\ it•ro. Dir: Karl \n1t111 Rickt:nbat•her. (31m). \IOZ.\.UT: \li.-o solt"mni,, K\ 33i. Patrizia Kw ..Uu. Llla GrOI'Jlt'lmld. C!J,;,. toph Prl>gardit·n. FranJ;-Ju•t•f SeiÏJ!;. Cor dt· Cambt·a d .. Colt)nia. Collf'¡:iom Cartu•ian111n. DÏI'.: Peter :\eumaon. (25m). 1\.R0:\1\fER: Cum·PJ'l pt'r a obot· i urqtw•tm. op. 3i. logo Gm·itzki. uhuò•. Orqurotm Filhannin1i•·n d,• Cambru polon•••a. Oi1·.: \\oj('ie('h Rnjski. (:!2m). FR\NCK: Sonata pt'l' a 'inlí i piano Pn La M. A¡,<ttotin Duma). \laria .lnan Pires. (27m¡. I IINDEMJTII: Simfnniu S<!l'í'nu. Ot·qut>>lnl Simft)nit•n dt• Splnc•y. Di1·.: Wt•t·m••· .\udn·us \llwrt. (:J3ml. HANDEL: Cont·l'rt 1"''' u 10.08 CAI'Si\ UE :\IÚSIC,\ SI'OIIIl: Simfuniu n. 1), up. J.t:i, ''Lc•• ,.,tm·im""· O!'llll!'kll'll "iirnfc'mit•a olt· Iu Húolin de .J. O. 5, TfWV 21)3. S;l\ult. ( J:lu•l. I!OS~I\1: El 'iat¡w a Ht•iutOlwr·tu•·a. '\utunwl l'hilarnwnít· On•ht•< tra. Dir: Ri<·t'lll'tln Chutlh. (8m). 18.00 Git\ \S 1\TFGH \r$ I.\ \ll Sl< \ DJ.. l'I\ \0 DE BR \11\1-;. 'l'c•nut i \Ut'iat•imh t·n n• 111 tclt·l St•"c·t ,¡,. •·•mia up. 18. M"~CHI rnu' iuwnt ). '1ur·tin Junt''• piano. (llim). \ul'itu·inth i fu¡.:a "'In·,• un tt·ma 1lt· llantl•·l, np. :! I. \n.!t•:í, Sl'hiff. piu nu. (:!Ïm). 1'1.00 1\0l S I ~TimPIIETS MOZ,\ HT: SutHttu ¡u·t· u dnlí i pi111111 J\.\ 1;)1. lln"ll'ill IJ c•t'• u:íntlt·z. \1nt• Ml'l , n•···· (~6111). T·\Nl~IE\: 'lhn ,¡,. r·cw.!u t•n Ht• 1\1. Tt·iu Flm·c••tun. \19m). BACil: l'tll'tita l"''' a rluula. H\~' \ lnt:l . .luun l~tJIIit••·tln. fluutu clt• lwt·. (I :!m). 20.00 Jll ~I'LLETÍ UE 1\0TÍCI&i I \GF\D \ 'll S l CAL 13.00 )IÜlCA VOCAL :!O.I:i SCIIl' RERT: 2011 \1\ 't'S A.SI..-\RL-\TTI: San Filippo \,•ri. oratori p1·r u -oli~tt'' i orqut>,tra. Pctn• \luntc•anu. Rr·una Riz.zoli. Biatu-anuu·ia Ca,Lmi. Annanwrin Ruta. Orr¡ut><tra di'U .. \ngf'lkum. Oil·.: F'•·un•·o Caraceiolo. (5lm). SC:J-Jl;\1 \NN: Liederkrei>, op. 2·1. "nlfgang Holzmaito, l>aríton. lmo~t·n Coopo·r, piano. {20m). \T\~\J"DI: :\1agnifiral, R\ 611. "fpn•su Rerganzu. Ln<•ia Vnlt•ntini Tt·•·•·uni. Co1· i lh·c¡ursu·n Philh .. nnunia. Dir. : RÍI'eurdo Muti. (!!:{m). RELI.I · '<I: Tre' ài'Ït•s d(' ¡•runl•t·a. E, u \1t·i. ,oprann. Fnbio Bidini, piano. (lOm). Quur·tt·L dt• c·unla. D 80 I. up. 2'1 •·Hu•anlllnda". l,lto:ll'lt•l I la¡¡c•n. (:i5m). Simfuniu n. I. D 117. " Tn1gll'a". \t·a•l•·m~ uf St. \ta•·tin-in- 1111'- l' it·ltt,, llir.: '\c•HIIc• \l;ll'l'illt'l. (:l2m). Sunutu po·r a piunu I) IJ.l!l. \latll'iziu Pollini. (:!:im). 15.13 CAPSA DE :\ll:SICA CI-IERCBT:\1: Simfonia "" Rr \l. On¡ut',lra de la To<t•ana. Dir.: Donato R!'nz¡·tti. (29m ). ROSETTI: Sonata p<'r a urpa n. 2. \aoko \osbino. (10m). P\GA:'\IVJ: Conccrt¡wrn \inlii orque..,lru n. 2. op. 7 ""La C:umponl'lla ". Jt>an-.la!'c¡u••' Kont11row. Ort¡nt>,trn LI•• Cambra B1·rnhard Thom¡h, Dir.: 1.!. Thomas. (27m). STR·\VTNSKI: El c·ant del r·o¡.>in)nl. O•·•pu·st L'a Simfònir-u dt• Mnntt·(.ul. Dir. C. 11utnit. (21m). ,\LBERT: Qualr·t• eançnn~. Cant us Ciilln. Dir.: ""'wad Jun~o~hünel. 115m). BOHODII\: Quar·t••t dc rorda n. 1. Qunrt<·t Boruolin. (36m). .M AH.\IS: \IC'iune, primera ~uilc·. Lt' f.ooct·rt dl', :'\ation~. llir.: Jordi Prt~(·ntat·ib tut ... dt• lt•...¡ úhimt• .. nu\4'- ,t¡_..;:t·o;..'ltlfitlllt'' apar~t';!tttlt• .. ui m••r•·ut. f-pui patrol'inat Jlt·•·b•·•·t Tut"ht•zi. Cont•t•tlll" \lu'i'''" de \!ena. Oir.: \ikolou' llanHHli'Ollt'l. (Sm). 11 -\'t D\: ()um·tt·l dc ~orda op. l ï n. li, llob. IIT :30. Quu•·tet Tat•·ai. ( 16m I. 15.00 BFfLLJ:.'TÍ DE i\OTÍCIES I \GE:\l>A :Ut:SlC.\L OIJ.Uil SELECCIÓ DE \O\ E- T\TS 22.00 AGENIM \lltSJC~\L ~:!.05 ELS 1\0STHES CONCERTS CONCERT '''""••¡.:i•ll·ut twr Cut:tln11~ a Mt't.~it·u t·l tliu 2:! tlt• nnH·ntln·t• tll' IIJI)(, n Iu Jh,íJinl dt• Sanin \Iu riu .¡,. :\latn•·,',, '\ \ SET\'1 \\ \ DE \1ÜSIC \ \NTI(; \. r. \!\ÇONS \\(;LESES I IT\1.1 \\ES D'l \ SECLE n \l R \T. \lu•·ku, -;,.hikul'll. tt•nnr. \11rlt-t•n• \1artin. llaiit i tiud>;t. ( J(nu ). 2:uo \OCï'l R\ 'IÍI•II'a ¡wr o•·nltut· c•l elia. l'n••c•nta•·i,', a c·itr•·•·•· el•· \!arco JanÍ'. 01.00 rtEPERTO HI [)E iXTT DIJOUS, 1 3 DE FE· BRER DE 1997 Oï.no L·on ..:rtTl rt\ Míi~ir;o pt•r t•unwn~·at· t·l 1lin. Hc••·ull d'uln·t·" lm·ns ¡n·o•~c·ntu­ rlt•s pt•l' .loun Vi11·•· lowlun IJUt llt·tirt~o~ jnfur·matiu~ i u~t'IHit·l-1 mu,intk OIJ.nn lii"I'LLETÍ DE :'\OTÍC.IE!' l"''' lli•t'll• <.a,lt'llú. 10.011 BtTLL ETÍ HE :'.OTÍCI F.~ HLOil C.\ l'SA DE .\llSIC: \ REETIIOYEI\: Simfonia n. 9, op. 125. Orqll<'•ll'll Ho•\nlowiuruil'iu i Rmuuntic·a. l>i•·.: .lnhn Eliut Gard in .. ,·. (úlhul. II.Ï.I\Ili~L: 'l'Iu· .t, II'Bt·¡.t~in¡~ Snitt• ( ·\I'I'UIIja uwnt dt• Bc•t•t•ham). Hnyal Philhtn'lllllltit• On· l~t•s t nt. Dit·.: ),·hnfli 1\l,·o~thin. !211m). CllllPI"<: Balnda n. 2. op. :n1. 'ludímir \•hkt>IHIZ)'. piann. (!lm). I\IOZ \HT: Cuno'PI't JH'I' a \ iulí i orquL",tt·u n. 5. " ' 219 "li tun·o". On¡ui',Ll'a d .. Camloru \nglt·~u. Soli~ta i dirt"c·lnr·: Ju"''i• Lní• Gan·íu. (:30m). HR \IJ\1-;: Cuot ell' lr, Par<J""'· Op. 89. Coral llohPrt Sha\\. On¡u•••t•·a Simfònic·a tlt' la \BC. Dir·.: \rtnro To-l'anini. (1-lm). HI\J..,. "1 -KURS \11,0\: Cum·,•rt l"'r a e·la.-inet i orfJUt· .. t•·a tlt• 't'nl. !::111li,to-, l'LRSS. On¡uc·-tr.< tlt•l \1inisll'ri J,. Dc.ft•n,u dt• l'LRSS. (lm). BOCCIIEHl\1: T1·io tll' rm·du up. -1ï n. 5, G LIl. TI'Ïo I'Eut·opu Galuntt·. ( l<Jm). GBIEC: 2 mcludit·• np. :>:i. On(llt'Sint dt• Ctunbru 1\cii'IW~u. Di1·.: T. Tonnt•n~t·t t. (!lm). c .. ,¡,. ;:;:; ¡¡¡¡- ....= a .,S! ~' ;;;r 148 l:l.OO :U ÚSICA Al\TIGA l\1lrSlCA PEH A LA CORO"N \ CIÓ 11EL REr RlC.\JW I o· \i\CLATERRA. Gothi•· \ui(''''· Dir.: Christuplwr Puw·. ¡:3flrn). TYE: Lawdt•, Dt•o. pt•r•·· lll'r a 'i oli', ( tert"t•t·u part). Ht·•pi·I'Ïun '\'\. (21m). C,\LRRO\: Te• 11t•um. En,c•mhlt' "••tanuu·pho•P'- rlr· Pa1·í,., Dir.: \Jan,;,.,. Bourbon. (10m). Df\ Ensos \l'TORS: Ohrt'' harnu¡ut'' ¡wr a nh•tull. Haurl<·m TrUillJH'I Con•ort. (26ml. SCHEIDE\l \.\ '\: \lagnifil'at clt•prin11'r tu. Rt-¡;, \llard. or¡.•1w. llim). 15.00 BLTLLETÍ DE "\OTÍCIES I AGEJ\D \ :\R SICAL l:>.t:i CAP SA D E i\rLSICA PROKOFIEV: Simfonia 11. 6. up. 11 1. Orqut'Sll'a Nal'innnl tlt• França. Dir: 1l•t.i>lu'' Rto~tm­ povit-... (l'lm). \\· EI.!EH: Sunutu ....,." piano n. J. 206 (up. ·11)). Cari'Íc·k Ohl•""'· (2lm). ll.\YOl\: Cnurr•·t [!l't' a fll'¡?;lt!' t•n 11o \I. lloh. "\\ 111:1. Simun p,.,..,tun . •\cadrm~ o f St. \larlinin-thf'-Fit·ld•. Dir.: i\t·,illc• a. s Murmtt•r. (20m). TELl- \I \\\: 'I riu )11'1' u ciu• 1 iulm• i lo.c·. o•n \li lo \I. I \hc·u·a cio· Taula 1. \lc•mlno·· olo·l Cuou·c·utH• \ln•ll'th do• \ic·n;t. t I hnl. Jt.STH \l !'-!'-: 7 lio·oler nmlo ttt't)Ut·,lm. l·li-ulll'th !'-clmurtlwpf. Orquo·-lm Simfèlnint tlo• l.untlrt••. llir.: (;o·ur¡:o· ~tdl. (:!lm). lll \1\IH.: lntc·utltu·t·in~ tt-11111 t 'ut·ia~·iun~ pt•t· a uloui• i ttl't)tll••lo·a. up. 1(12. l~tjth Lo•nc'''''· On¡ul'•lt'u Simfilllit•n olc• Iu Hiuliu olt• Stull¡wrl. Dir.: 1\t•l illt· 1\luri'Ïnt•r'. (I lm). DUi Sfll.: Cuut't'l'l Jll'l' u piauu i Rt•cuU trohn.. ~ mu ..it"al .... UtJ.IlU BUTLLETÍ DE '\OTÍ- OIJ.08 SELECCIÓ D E al nu·t·•·al. E-pui ¡mto·cwinnt pt'l' Di"''" c.,,, ..n.-•. \ariaC'iun..., ..uhrt· un lt·mn tlt• Pu¡:anini. u¡o. :1:>. Ju•t•p Culum. poa nu. (:!luu ). :! c·arwoh. \lu•·tin .lnn•·•· ¡nanu. (2m). 19.00 P E!'\T\(;R\\l\ PruJ:,t'HIIUl tlt• ciÏ\ ul~ac·it- mu ..it•nl. Cuit'> i l't•ulitlut•iú: Pt•rt' Bui'Í·• i \In Huhlo·•· 148 20.11!1 BtTLLETÍ OF.: 1\0TÍ- CIF.S I \(;ENU \ \ll SIC:.\L 20. 1:1",\ l ln J.A \JANE R\ DE. ..." <'UH\' Ïclt.tt t•unu·nla Iu t'JI¡o, pt'UIJIJ!"IH 1111.1!'\it·u t(IW i li H~nu lta. Guito i po·c•o;c·ui;H'itr tlt• .Joan \ ' i, .. ~. Pr·,,.lucTiÚ dc· Duim·, Bco-qu•·t,. 2:!.00 .\GE:\ O·\ \ILS IC.\L :!2.0:> ELS \OSTRF~" CO!\- CERTS (.(f\{.1 R'l c•m···~.¡,,rut ¡wr Cutulun)ll \1t'o-it·a ,.¡ dia ~ olt> dt'-t'llllrro• olt• I t)<J(> " la Co¡u·llu tlt• :\tro. Sru. tlt• 1'1·.-po•rançu. PhR ¡;\LI HL ( Uit CHE\! \T DE B \HU LO\\. CU'\CEHT \. 5: 1.' \))\ 1•.\T. Olm•, ¡u·r· a arpo i trnnr¡wta. Dnu Lindolt•. (19m). Mí.-ic·u pn ut·uhn•· t•l clia. l'n·-.·nhii'ÏÚ 11 d',\lfn•d ,.¡,,.,.,.,. Cc·IU)U. 01.00 REI'EHTOJU UE 1\IT DIVENDRES, 14 FEBRER DE 1997 01.00 HEPEHTOI{I IIE r\IT 10.08 CAPSA DE Oruturi .\ÚlSlCA tlt• Pa,qua. B\\T 2 ~tJ. Burharn S.. hlid•. "'" \\ '''"''1. Ja me< Ta) Ior. Po•t•·r Kooy. Coll~prnn \orale. Oir: Phillpp<' H .. rr('W<';dw. ( l:!ml. \I \SS E\ ET: Suite d'E•c·lar mutult·. UniU<'-! ra Filhanuimir·a J, ITo~ 1-.on~. Dir.: Kc·nno•th J<'an. C:!3ml. G \Ll PPJ: ::,onatu p<'r a rlm;rèmhal n. 6. Jiir:: t:"ald Diihl•·r. llUm ). TEI.E\L'-'\'i: Cont't'rl¡wr a 3 nimi·-.;¡ 1 iulin, i hai'l. ~untin u t'fi "i h \1. \lu-if'a .\ntiqua d~ Coliinia. Dir.: R. Go,.b!'l. C'Jml. BOCCHERl\1: Simfunia up. 37 n. :~. G 517. Dl'ut-rhc• Kamnw r·akatl<'mi(' '\('u-•. Dir.: .luhunnl'• <rl>ril7ki. (19m). (,LJ\. K '\: Gran ;.;,._-,,., prt· a pian~>. cpurrtt>l dt• r·unlo i rnnlnrhai'l.. Caprit:'orn. (25m t. Pl RC:ELL: Tlwodo-iu- u la furc;a dc· l' amo•·· Jutlith \l'h·on. Da,;d Thoml.l•. .Tamt·< Bowman. )fa•·t) 11 lli li. Tb<: .\<·atiem) nf \m·ir·nl \lu•ic·. Dir.: Chri-topht"r llo;!"u•ttl. 122m). L.\[OZ.\.RT: Cnnt·t'rlpl't' u lrompt•ta i orc¡u.-tra "" Ro· \1. John ~ilhrabam. .\t•ac)¡.m~ of~t \fartin-in-tb('-Ht'ld-. Dir. : '\1'1ill.- "arrint'r. llllmJ. 13.110 .\TÍSICS DE CAT.-\Ll:-:-.·n TORRE'\!: Priutt>ra rul.lr•·•·ii, dc·\ a),.,,, Jaum.- TorrPnt. ;..ouitarra. !31m). DOPPI.ER: Fanta-iu pa•toral hou¡¡arc•,a p<'r flauta i piano. op. :!6. \ntun ~l'rt'a. :\f ont-errat f:a-aiJéo. (llm). JA'\ACEK: :o;uito•. Or·tJIW•t•·a dc Cambra dd Palau de la .\lú,ira Catalana. Oir.: Gt~n¡;al Coowfla,. ¡21m). ~OR!'-: \uit. po·titf'S ]H't't'' op. 2l. \clam llolzmun, ?llitarm. (12m). \tOZ.\RT: Sonatu p•·•· a piann. h.\' 28·L Atíria dc· Lao-rrwlw. (25m). DISSABTE, 1 S DE FE· BRER DE 1997 o7.nn t:oru-:rnnH 'fú ... ica JH'I' •·nnu~nt·ut· P( c11a. Rc·c·nll ol'ulwc•, lll'l·n· pn····nta rlr·• ¡wr Pilar Sulura. OtJ.IIU \ll SIC\ l'EH \ <..081. \ \1 \..., HOS: Tu-.¡¡ hunic·a. -a niullit ( uhla l.a l't·iowipal tlo• La Ui-hal. llir: .ln•o•p Ca--ú. tl:!m ). CO\IÍ\: Tdptic· rlt· n·c·urcl•. ( .uhla \lt·rlito·tTitníu. .Iu-o•¡• \1. Bc•rnal. t7mt. BOl: .. \nJ,!t·linuH. "Pe·~oot·mlur.... bun ... t·alu1au ... ·... """U'tlnnf·.... La PJ'in,.j¡oul ri•· Iu Br•hal. 17m). \IUS \: l't·inr·•'"' l't•lt'u. Bull d•· Iu l't•lra. ( ;uhla \lunt¡.:o·irh. San li \o·í•a ell l.akatnoh. ( lOm I. C \HBO\ELL: El ,iJ,·nc·i oh·l bt~,t·. (.ohln St• l•atann. Dit·.: .Iuan Lluí• \lnntl,.rlu. (tJm). IU.UU I'Et\T\GIU:\1 \ Ht·pt•tÍ4·Jtt ,t.·l JH'Uj.:I'UIIUl t'lli!.... PI DE \líhil'U )>t'l' I'UIIH'n~al' t•J olia. Rr•t·ull cl'ulon·~ hn·u• jlri'•<'IIIU · l"''' Pilar Suhira. ,¡,., \IOZ \HT: Litanim·clc• H'nl'nrloili alt ad, >Ut'l'llllll'lllll. k \ 2 1:{, Hc·natt• Frunk- Rt•iowt•kc·. \n lll'li<·• Burnwi,l•'l'. Elwdwo·ol Hit!'howr. ll r•rmun11 Chl'i,tian Pnl.ro·o·. Cm· i llnJ"'''II·u Simft'uri•·u cic• la H:l<liu dc• l.o·i¡ozi¡.:. Dio·.: 11,.,.¡,.,.1. h.l'gt·l. ¡:l7ml. .I\'\ \CEK: 'li"a E-la1 a "Cia;:nlític·u ... Eli·ul ... th Siido·o·.trüm. Orahunrio·a D•·uhl..111 ú. Franti-c•k Li~tu·a. Hi..twnl '\m :ík. Cor Filhunm'onic· ,¡,. Praga. On¡ur-tra Filhannlllllf'<l T'l.era. Dir.: Charlo·- \l:wko·n·a•. f 10m). 11 \.'\DEL.: Tc· Dc•11m o·n Rt' )I. p.. ,. a la Ro•ina Carnlina. li\\\' :!au. 'ti.. J.. •• , "" ,¡,.,. Sl~ti-. G raham Pu-lu••·· llarr~ 1 an Rem .... Harr') 1an cl•·r h.amp. .\1-fo•lrlt·•· \'ul..alt·n-emhlo·. f IJ·. c¡m·-tra Barrnra tlt• Bn·nwu. Dir.: \\nlf~n~ llo·ll•ir·h. ( l.'iml. li nI>\: R.--pun•toria ,¡,. \ ,...,. rai11IL Huit. \ '\ lflt-: I a-ol. \lo Kn,lt•r i Knut lla--.·lmann. tnunpa oaturul. Cur ,¡,.'"''"oir· Bari Tiilz. l:luh 1an .\•¡u·•·•·n. nr¡.'llt'. L' \n·hilrlldt·lli. Dit·.: U l'U nu \\ eil. (Sm l. 11.00 TR.\~S.\IISSIÚ El\ UI RECTE DE LA \liS~ \ C:Ol\\E'\TL\L DK'i DEL \10'\ESTIR DE .\IOYfSEIUUT •lijuu•. 1:!.30 \PERITil' .\ ll SIC.\L II.IHI EL m. I.'O IE'\T J)J \ Prn;.:t·mnowï,-, r•·alit.~:ntln a partir 15.110-\ 1~\ t•f .. nu ... ll't•.., Rt'["·tit·hj ,Jpl tlt• (, .... (H"lic·íuu ... CJlh' )1\'\ER\ UI-.... :• JU'u~ruma e·l t'fil;... tll<'llt• han fo·l ui t·unlt·•lutlur cJ¡• C:atalun~a \lú-ío·a. lt'l. :!ll:! ;{:¡ olijuu- al ;¡:;, 17.1lll TE\IPOR\D\ WilPI.R.\ DE C.\TUl:\'\ \ll !'lC\ :!11.!111 1.' \l UH )\ ISI \L 1 f'• pn•. 11\ OR .\l'.: \rmicla. u¡wnl o·n l n pru¡:rama ri' \lt•' !:urina . c¡nalrv ao·t<·•. Jounna Buru" -I.. u . Pa1d Danilok. (,rut'!!t' Frll'tuno·. \\ïc•,Ja" úrhman. ( ,.,. ,¡,. :!2.1111 G IU:\ S OIUCES 11 \'\DL I.: \ <'•l'l't'' (arnwlitc·• (I iU i) . .I ili Ft•lclmau Emma 1\irkh). Emil) \un E11•ru. \lar¡:aro•l Cnlrlt•. l\lury \ic·huk Ju-.•plt (.,.,.,1\t·ll. Ou~111 'l'hu- mus. T:ne•l'llt·a· C lwir. Ta\t'l'llt'l' Pla>,.,.,, Uit·.: \ndn·•• l'u l'l'Oli. (I:!Uou). DE \IÍI,it•a Jlt'r t'Hmt'tlÇUI' t•J dia. DIUMENGE, 1 6 FEBRER DE 1997 119.110 .\ll'SIQl F.:S \lÍSTIQI ES 2:UU '\O!:Tl H\ \lú•it·:r po·o· unrha•· t•l rliu. p,.,.,,•ntac·ié> u l'iort·•·•· d' \lfr·c•ol IU.OO BUTLLETÍ DE l\OTÍ- Camhra ole Pra;m. Oo·t)lh''trn Filhannòtlic·a Tw•·:>. Ui1·.: (;¡•rrl \lhr•••·ht. ( 152111). 20.0Cl SELECC IÓ DE JtV:I. Prug:rama dPtiiPat u Iu m{p.,j¡•a tlt• jua. arn io ¡.:ui{o ,r \lllt'l'l \hdlult·•·. :!2.00 LA .\l(i:-IC.\ ,\ UEB \T IS.OO BLTLLETÍ DE 1'\0TÍ- OU. IU '\OC:Tl M CIES I AGE~DA .\llSICAL \lít'l<'ll J.'i.l3 EL OL\ DE L'OIE\! .I uní·. Oí.IIO L' OB EitTllt.\ 6 Culunu-r~ Lr•la)U· IH.OU Gil \NS JlVI'EGR \Ui l!•mu tlt• Sc·IIIIJIIIHIII. l"''' n piano u <JIHI1 n· muoo-. up. :!:~ . .lu•t'(l Culmu i l.ao·nH·n Dc•lt•ilu. (18m). Guiu¡ .... •lt•t·c·it'•. Halntun i.Juan\ne• ... Prt•..,entueii'• d~ lt•:- últhnt-"" ntnt.... lat~ tliM·n~.n·Ufi<JUt""' apan. J!Utl~~-. B \CII: \J(~·iiC.\ DE l'I \:\0 OE ~0\ E- TATS 01.00 RF.PERTOHI DE r\ IT 117.00 n>BEitTl iU :!:!.U:i CO'\C:E HT 1\1\(.1'\ \RI CtES IIH \111\IS. \uo·int'llllh Mthn• un Pru;..rJ"lUIUII'ti• n·ulit:tuflu u par·Lir· I•·~ IH'liduth •llit" t·l~ nu ... tf't•... uio·nl• han fc·t al t•unlt·,lilllllt' tle C:ut"hlll) a \lt't•it·a. to·l. :!02 ;¡:¡ :15. tlt• CIES urqut•, to·n t•u \1i lo "· .Jan !'101 nluy. Oo·qut•,to·n olt• Cumhrn dt' !'ttl'lluloit-t·. Dir.: Lihur Pc·M•k. (:!2m). 1..\ hn--.u~ pn•..;(•nlu - ''"' ¡wr Jn:m \h...,. lnt·luu lmt llc•lín- informutiu- i a¡:t·mh·• l"''' Pt·e• .. t•nt¡.u·ifi nc·ulun· H o·l tliu. t•:u·rt•t tlt• \hu·ú Prugn:tntu a 1\•uturu dt• lt'lllt'"~ mu•i<·al- dïntt·•·i•,, n•ulctzut umh Iu t·ol-lahot·ut·iú tlr•l <.nnst·ll Cutalú <lc·)¡~ \lú,io•u. I r 2:uo '\OCTllt'\ \1u•H'a DE } p•·•· Pt•t•.,t•nttu-it~, <lia. u•·uhur t•l u .~:u·e•t•(' •lt• \1arii Ja ni•. lli CIU IUWEHTORI ()f, '\IT dia. nta- DILLUNS, 1 7 DE FE· BRER DE 1997 f.~ l Ui .IlO L'OilEitTI 11 \ ·a hi2H. \u - \J Ú!oiÍf'U )H'I' f'UitH'I1~'UI' e•) diu. Ht•noll d'ullo·•·' lu·t•th pt't•>t•ntudt·s ¡u•o· .lm111 Yht•s. lnduu luttllt<tin~ iuf'ot·matiu~ i U;4t·ndt·., l:ll'll tian IHU-I.!Ït•a)loi, ~im- )'l,iJ!. 7m ). 01l.IHI IRTLI.ETÍ llE NOTÍCIES It'l'>- 1111.08 ~EI.ECCIÚ HE Ml\ E- I -··a .... u Ui·t·o· Cu•tt•llú. '"" 1mp. Or·llt"l1. .)rn ). l'IU'- .\h Ull li. )• ·I·· 'l'f'·(l. llir. : m- :ON- \ES- L ,;._ t•l PFl!C\ a ••n """· tauw . ,¡.. •· ... tra Ct·l'tl l ~ ·u,¡,. lof'I'Í·. AT 111.1111 lll TLLETÍ BE MHÍCIES IIU18 C\PS.\ UE 'llSIC \ S \1'\T o.; \1..\S: Con•·•·t·t ,,..,. a piunn 1 Hn¡ut•.,lt'a n . 2. np. 22. !un llul>-utL Sinfuniu tlu Cauwo·a tl'!llitHtis. (:13nt). li\\ IJ"<: Sah<· Ht·~inu. llulo . '\'\li Ilo: I. \on \1onu) it", "'l"'tllto. Cur dt· nt'll' tf¡• llaci Tiilz. T;tf•·hnu,ik. Dit·.: I! t'Ullo \\,•i l. (I lm). \V,\1;1\ EH: To·i,tnny i l•u ldn , pt···huli dí' l':ll'tt• prinu•t•. Ot·qu•••tt·a Filhur·rni•nÍi·u tl•• \i•·•w. Dit·.: Ct·ut·~ Solti. (l lrn J. ~IORE'Hl TOHIHHl \: Sunutinu. Juliun Hn·um, l!;nit:ll't'a. ( J:{rn ). ROS::. I '\1: Stutalll n t¡uutt·t· n. l. \la•>llllll i\ll't"t't'lli. nunl:t. Giti\ ilnni l'itTiuti. l'iat·im•l. l.u•·u R ..,..t'l ... ri. fu¡:ol. Slt·fano l'i~rHtlt•lli, tt·umpa. ( 13mJ. Dï'\0'\ Simfuniu n. 2. up. 57. Ortllll'•tt·a "•rnfiniÍ<'a tlo· !'un Ft·ilnei'"c·n. Uit·.: Pit~n·t• :\tuut"u'. ( l:!m ). \lY!-.LI\ h C:E"-: Cun•·••rt ,.,.,. u 'i oií i nrt¡Ut''''·' ,.., \lt \1. Shi1uka l•hikuwu. Oo·qu•·•lru tlt• ( .urnlll'a lhm·uk. Dir.: Lihut· Po••t•k. t:l:int). B \UI: "\\uhl tlt·m. tl•·r· •io·h uuf M·itwn l:nn" (Fo•li~ tHJIIt'll qut• "·,.n '11 uou h ,.¡ "''" Dó-n ). ••an tuta 11\\ \ I :w. •\lan lkq,\ius. l'unl E"'"""l. l"u·t l•:qui lu1.. Hult~•t'l llull. Cut' dt• ttt·n• tl•· llutl Tril1.. Cun•·•·ntns \Ju,it·n, d,· \ tt·nu. Di o·.: '\iknlau• llut·nunt·tuu·t. ( I'Jm). ti"Uii'""~ umh '""'11 CEHT •·•tt·•·;:i•trat I~~''' Catalun)u \lú·i••a t•l diu :11) tl'ot·tuho·•· oio• 19HH ui l'nluu tlt• la \ft'o,io·a <.utuluna. IUi· """,.,.,un tlt· Iu Cuntl Snut .lunli. \IOZ \HT: ~li•>U 1-.\ :175. Cnll~ttn• tnulit·in· na I "I f' U t ulutw~ i tl~· tlh t·•·~u~ uultH"~. :iu li,lt'" 'tu• ni~. Grup inMlruntt•lltul. Ctwa l Su ut .Jordi. llio·.: Ol'iul ~1ut•lun•ll. (ll:l m ). CIES I AGEl'iDA '\ICSICAL 2:1.0ii TE,li'OH \D .\ L' O BC 15.13 CAPS\ DE '\1ÚiiC\ CO'IC I•:HT •·nt·o•;:i•to·at l"''' Cutuhnt)tt \lít•io•u ,.1 din li; cJ,• fo•ht'l't' <h• 191)7 ui l'niau dt• Iu \lío'i"'' Cutuhtnu. UEH'i!'TEI'\: TnJ... nu-tlitat·itm"!; )U' l' 11 'iulunt•t•l i ttl''(tll'•lru. TII0\1 \S: J),·l tliat; tl' \una Fnttwk. (:()J{J(;J.I \\0: Simfuniu. \ in•·••nt Elh•;:i•·rs, 'inlmwt•l. ,,,·u Simfimic·n ,¡,. Bun·t·lnttu i \at•innul 1lc• ( ttlu TATS p,.,.,..utnl'ÏÍI do· lo·• ltlllnws 110\l'tut ... diM·u~riafiqatt*~ apar·•·¿.:a•clt·~ al nwrrut. Espai pnll·u•·inut ¡wr f"ll \llSIC \: ltECl LL DF. HI \'\'S LlïiiSTÒIU\ Hr' ¡..,,u tiPI .. JH·n~a·uuw.... t•.,pui"" i .-nut•t•rl~ llh~"' .. ignific·ntiu .... CO\- :10.1:J (. \T\Ll '\l \ 1.).00 BUTLLETÍ DE 'IOTÍ- 0\Ú, li u a. lui•. 211.00 Bl J'LLETÍ UE '\OTÍCIES I ¡\(;El\ U \ \ll :O. lC \1. 22.110 AGENDA 7\llfSICAL hi\ a tanl d.· ,nie·a '\OST\.1-.0\lT'\: Simfonia n. l L op. 135. Ljuhu 1-.azuruu' :-.la~n. soprauu. Sl·rcn·i Lt'ifl'!'ku:;. bai,. Ot'tiUl'•tru Simfònira dl' Giltt>bm·g. Dir.: \o•l'nt<' Jiirv:i. (53m). \\ -\.LTO\: Sunata 1wr u 'iulí i <lrtiUI'•lrU. L)Jia \lordko,ih·h. 0t'4U•'•Ira Filhnnnòoit-u tll' l.otmh·•··· Dit·.: Jan Lutham-Ku!'nig. i:18ml. RIH.\1: l'ii'UI' \l,•,auclnl:irclt·t·. t•itw poo•mt•;o de Ern ..t Ht•rbt•l'k. Hit•hard Saltt>r·. haríton. l.l!ornhanl \~'auJl¡aeb. pianu. (l:1m). SA XTON: ~1.u~>i•· tu Ct•l,•hrall• tlw Ht•sun·••t·tiun uf Clwis t. Oo·tp.rslt'a dt• Cu rnhno ·\n;;lt''ll. Dir.: Sto·uat·t Bt·dfonl. ( llim ). LI~ZT: Cran Fanlu,ia simfiutio·u •nhre h'ffi('• dc Lélio do• Bt"rliul. P•'t' a piuno i orqm•,tra. \lkht•l BÍ'rnff. Orqm·•tra tl~ la t;,._ ••amlhau- do• Leipzi1!. Oir.: "-•u·t \la•ur. (23m). Pl HCEI.I.: lm·a-,um. Lt·~ltill. R<·ní- j,,...,¡,,, t'toni rall'ntll'. '"it•lan.J "-uijl..t•n. 'iul¡~ tlt' ~amha. "-om·nd .lun¡.:hand. tinrlta. 19m). .\IOZAHT: IJnat·ll•t tiP o·nr1la n. li. ~ \ 387, "Quarll·t; Haydn". Quat'IN ltaliu. (30m). D\ OHA"-.: Hup~l,di"' ,.,.Javc,; n. 2 i 3. op. -1:>. Un¡ ur,t.J·u Filharmònic· a Tw<'a. Uit·.: VúrJa,· Nt·unumn. (:16m). TARTINJ: Sonata p•·•· a violí, \Íolnnt·el i ..Ja,·it•l•mbal, B. D. 19. Trio Lot·alt'lli. (20m) . Cll \H PEl'iTIER: Lu!'tu~ mcwto• augnstis;.,imac ~lariat· X.\. DEL SEGI.E htrt) u. l>ir.: !."'""'"'''' Ft'-lt'l'. :1:un '\O(.Tl RI\ \1ío•it•u fll'l' a•·alull' •· I diu. l't'l''l'lllu•·iél 11 l'ttl'l'<'<' ol' \lfn·tl Ct•laya. IJ L. OO HEPEICTOIU DE NIT DIMARTS, 1 8 DE FE· BRER DE 1997 L ·\ 1\fLSIC.\ DE PI \1\11 DE BH.\11\lS. Sonutu p<'t' u tlt" pia· no, t•n fn m, op. :31 h. Jlluo·thu At•gí' rir·l• i Alt·xanclo·•· Rnhi nm·it•·h, pitttt<l. (·lOm). 19.00 AUIAI\'AC e~pa i de:;tinul u ,., ut·ur Ui.llll J.'OHEHTl lt\ ~l l"io·a l'l'l' t•nnll·n~uo· t•l diu. Ht•t•nll tl ' uiH'<'• IH't'tl" pt·r•o·nhtdt•' pt•r· .Iuan''"''· l ndun lntlllt·lin~ iuftu·mutiuo; i Uf!t•nLf,._.. mthi(•ul~. i Lillio del pa¡;sat nlll>it•al. C;uio i .t•lpo·l'ió ,r.\J,.... Hohlt•,. i ''"'' ~allllta it·¡.rnlo:r l nu li;.mt. \\ ., 88. Puniu Pttmlulfo. Rmultlu \l<''•andl'ini. (21m). 1:-s.nu \IQ)IEl\TS LÍRJCS 00'\IZETTI: fi hut·~ttlllu•tt·u 1li Saanlant. H•·nutn <.upt·•·••hi. Philip Landt·i,lgo·. Pt•tt•t· \ttn clt•u Bt't-¡!. \tb Philippo. h•t Kio•l. Opt'ru.ti<·hting Znan•llttl. (Hilm). BRETO'\: I..u H•t·lu·na cJ,. la pulnma ,,.,¡. ¡,.,,,.,... Plat'itlu Dntnin~u. \lariu Ba\u. lbqnt•l Pit·nttti. Hufu•·l Ca,. lf•jun. Sih iu Tt·o. Cor tlt• la Cnmuoitat tlt• \lu•h·i·l. Ot·•¡m·<tra ~imfuniru •I•· \ladl'id. Dir.: \ntoni Rm• .'\lud1à. (IJon ). 1.1.00 IH :TLLETÍ DE f\IOTÍCIES I AGEi\ UA MllS ICAL 1.1.1:-s CA PSA DE J\IÜSICA REG ER: Funtu.,it·,tii••kt· up. :16. Du,itl Lo·,in~. piunn. (2·1111). li\\ J)'\j; Sitnfunia 11. 1:1 "\lut•iu Tlwt'hiu". 'l'Itt· En¡di,lt Cntwo·rt. llit·.: Tt·'''"'' Piuutwl... (:!:!tul. \\ERER: t)uintt•t amh .. lal'itu•t. "l'· :i-l. Dit>ll·r t..li... k<·t·. Cotl'--nl·1iurn 119.1KI Bl T J.U.: rí llE '\OTÍ- CIF-" OIJ.08 SELECCIÓ B E '\OYE1'.\T:-:i p,.. ...,.ntut·in dt• ¡,., últim<·• nu\1•- lnt .. cliM·ogt·úfitiUt•" ilJWn·~lltlt•... ui llll'l't'lll. ¡.:,!"" pnlt'twinat pt•t· Uis<·os Custl'il(t. 18.00 GHA."iS fl\TEGitALS rt'\Ïitn• t•lk ft•G ml-:-. l"t'jH"t•M~ntn I:U)(J '\lÚiiCA o,.,,,... rl'ht•rf:'l·dut• RP¡:-iu:w Galliae. m(,_i,·a ¡wl funernl eh· la Reina .\ltu·iu Tt>n•.. a. I! 331. Solistt•o Hu·ak Cor ,¡.. Camltra <lt' 'amur. 1\l usira Pol)phnuio·u. Oit·.: Luuis D,•,·os. (19m). R \\EL: \llu>r·ada dd Craeio,u. OrtJIII',to·a filharmòoiea de BHiin. Dit·.: Pio•t·rp Boult>z. (8m ). C. Ph. E. B \LH: Cool'l'rt ]Wt' a nltni·. o·<trtla i t•notinu. \\'I 161. B. Glat'IZnt'r. :\eut•s Barhi-.·h•" Collt>¡¡itlln \fu.-icum dr l..t·ipzi" Dir.: \la' Ponouwr. (21m). ,.... Lu BE \l at"-lt·i. \ntnni••tta \nju•. \lfn•tlu Ril'I'Urtli. (!7ml. I. \1.11. Cotu-•-t•t pt~r a 'inlnne•t•l i nl't¡U•• .. ll'il. "·li.;la' Rn•lrupn\Ïl'-. Ot·,¡uo··LI·a Simfi'nti•·u ,Jt. rt HSS. Dit·.: \ i1·tm· Dulwm·k~ . (:15m ). 1TLE\l \\ '\: \la¡:nifkut lluti. T\ " ' 1):17. \lit•l..,· \Ull ·I···· ~Ini-. (;t·ahnm P u-ht•t•. "i) f,-¡,.,¡ .lowlwn•. Phillip Lung,IHt\\. llut'r) 'an do·•· 1-.urnp. \l,ft•lrl••r \ uknkn,r·mbl,•. Ot·qn•·•u·a Bm·t'llt'!l de Rn·nwn. llir.: \\ ulf~au~ Ht·lhit·lt. (I 1Jtnl. l'HO "-OFJE\: \lú,io·u l"'t'll nt•ns. np. ú5. n....¡, Bt•rnHtll.piunn. (:!lm). \H'\E: Cnnt·~rt l" ''' u ut·~n·· t'li Si h l\1. Tht• Pur·lt•) uf ln•t t·umt•nts. Snü,ta i tlit·o•o•ttu·: Paul i'l/il'itol'""· ( llm l. C. l'h. I•:. B \ CI I: Tt·iu p•·•· a , i niu ,1,. HI.OO Bli'J'J.LETÍ DE 1\0TÍCIES IO.UB CAI'SA m : MllSICA T'\ \11-.0\ .S "-I : Sintfnniu n. ;,, up. ftl. l'loilltut·tttttnia Ot·o•ht••lnt. l>it·.: \ latl imio· \ shkt•ttal.y. ( J()tn). I>\'ZI: ()nnt·to•t ¡tt•t· a fa¡.:nt i trin do• o·nnlu np. lO n. ;4. \lauru 'lnu~ti/ZÍ. Ci;.tinu Clu ... -.Ít'Uin. ( 27nl). 1(\.\DEL: Cont·o·o·tn a tlut• c·m·i n. :1. Tlw En¡:ü-h Cun•·•·o·t. llit·. : Tn•\ot· Pinnnt·l... t:11lml. "\IOZ \RT: 6 minnl'l• "-\ In 1. En•t'nthll' \lozarl J•• \ it•na. Dit·.: Willi Bo•km•k\. (llml. SCII L. \I \\\: Cuot·,.',.t pt•r u 'inlí i urqut· ... tra Pn n· m. Gitlun Kn·nwt·. Philhm·monia On·fw,. lt·u. Dir.: Rir•·anlu \luti. ¡:illml. .1.:-iTH \LSS: Diut·i· tl•·l nwto , 'al• up. :179. On¡tt•••tru .lohann Sto·an,,. .J,. \ it•nu. Dit·.: \\I lli Ho'k'"'k). (1Jm). C:ll \HP EN. Tl EH: (lt·ft•o lw i'lt ni ui• info·rn<. lJpm·i L•·tlroit. t'IH1lntlt'IHII'. Rit't·n·at· Ct!n•nt·t. ( lfun). 18.00 GR.\ '\S 1\TEGR.\LS L\ \t(S!C\ UE PI \'\0 11E llR\11\IS. \al•o•, up. :W. lu¡:o•t' 7 Süflt·r~n·n 1 l•~•·rHuuln !'wu·•·~ .. fllllllft li IJIIUin• llliUh. ( J'Jm). ( ,a\ulu ¡J, t;!url-. :\l,u·lin .futl<"•, píunu. 1:im1. \¡u·i;u·iun' •nlon·un lt·mu tlt• lla,dn. Jll'l' a ''"' piunu,, "l'· :ito lo. -'"'''1' Cnlum t ( .urnwn llt•l<•ilu. (llim). ••u1n en \ '\s li\ü :m•nt-;1!'1 TO'\ 1\.00P\1 \ '\ 11 \Cll: Cun•·•·rl ,,..,. u •·ln1 it·i·ut · hnl i urrpu••lt'n u :!, ll\\ \ to:i:{. Or'(tll'•lt·a Burn"'n ol' \m,lt·t·· 1lurn. (l'lm). C.Ph.E.B\1'11: (,hHH'It"l t'U JH't' U I'IH\ t't'I. nuu ta. 1 iu In i 1 iu lullt'o•l. \\'I IJ I. \\. p, ... ,,.,.,, H. tlt·•· \1,.,.,.. I J:lt~tl. M \H \IS: Suill' l"''' u 1iuln u. I (lt·tTt·t· lli I!l'I·). .lot·rli Snvnll. hui' ¡f,. 1 ioln. llopl-.in.r>u Sulitlt, tiorha. (211m). """"'"l'I. \\. 11111 :!11.00 IW11,LETÍ UE '\OTÍCIES I \f;El\D \ \Jt Sll \L TE.\THE UEL 21l.l:l Git\'\ I.ICEt: \'\TOl .OGI \ UE 150 .\:\ YS J)' Ji hTOHI \ l u prnl!1·ama ....~·ni ¡wr llu¡.tt·r \li•·r. 22.1111 \(,E:\ 1)\ pr•·.. t•ntal m SIC \L ui Oh'rt·at. E.,lmi patnwin<~l po•r fli·•·u' f:a-tt'ilí>. 10.00 BLTLLETÍ OE :\OTÍCIE."i 10.08 CAPS.\ DE )JL~IC\ \IOZ \HT: Cuni'Prl¡H'r a piann i <>r<JU<'~tra n. 21. ""' -191. \lalrnlm IJiJ,un. piannro11·t•·. "'nli ... lt•-, Bun~oc· .. .,\n:d~~u ... Dir.: Julm Eliot Gunlint·r·. (31m). '\TH \\1\S~I: .Simfnniu <'11 lt'<'' mmint<·nl,. Orqu<•,tt·a d<' la Sui'"'' Hmuar~tlo·. Di l'.: -.. ..,.'"" .liini. (2hn). H "Di\: Di11•r·· tintt•IIIO a 8 lt'llh 11. a. !Inh. '\:I. Hit·t·n•rrr· Ct~n•wt·t. (lfimf. T'\ \1"0\'S"-l: Quark! n. I. up. Il. IJttart.-t Tulirh. (:!9nr). B \C:II: "\\ it•do•r,tt•lw tlrwh dt••· Siintl,.". •·anluta B" \ 5 L HPnri L•·clr·uit. llit•t•t·rar Curr-llrl. (} I rn ). llSZT: Szúzat und ll~mmr­ (prwma -imf•'>ni<:). Üt'IJU<'•lru Sirnflmint ,¡,. Butlap•··l Dir.: \rp:íd .)íu>. (10m). \ IOTTI: Cunr..·rt pt•r a' iu li i ur'(Ut.... lra n. 13. Atit'lina Opr<'an. Urt¡m.,.lra cic• Camhra Òt' la Cnmunilat Ennr¡~t'il. Dir.: ,Iii~ Fat•rlot•r. (:!:!m ). TELE\L\ '\'\: ~u itt· r ..,,i, a. '\orth"•'•t Chamlwr Orrht-,.tra uf S..attll'. Dir.: ..\hm FrHnd~. tl7mL 22.n:i ELS '\OSTHES CO'\- CEitTS 13.1)(1 'llSICA YOC\1. Cll\CEI!T t'lll'<'~i~lrnt Jll'r Cutulun) u M,·"i<· a t•l oliu I I oio• rlt•.,•mlon· ¡f,. IIJIJO ni 1i·nlt't' l.a Furiuulu Iu dt• Sul~tllll'l l. I lht•t"llll'<'~. \ui"'~ i Pui1Jtll'' dt· 1on Sl l'l'E . .lulw11 STI! \liSS. .f n-.·r S'l'li \l SS i OFI•'E,' J BACil. Ot·•l'"'''''" Sitnrbnit·n tft•l \ulli·'· (81ml. Dit·.: \JI¡¡·t·t \r¡nulu. 2:uo 1\0CTl R'\ :\lít•it·n Jll'r tu·alull' o•l tlia. Pr''''""'"'·"·' n ··tlr·ro·•· \lrr.·d (\·ht}:t. .r !11.00 REI'EUTOitl UL '\11 DIMECRES, 19 DE FE· BRER DE 1997 \LLEGRI: :11i,.,.a \ltli Turhnm '1i.tgllillll. li ..,¡., 'Plb . • \ !-\..-j \ uc·i. Uit·.: B1·ruard Fahn·-Garru•. WOLF: Spanisdrt·• Li~tl~rhurh !Cançon• profam·•. n. 12 u 3-l). ElisaiH'th Srhwat·zkopf. Dit"tri1·h Fi·•·lwrDit•,kau. \lmm·. I 17m}. ~25m). c..,...u,¡ Su-ri pP •runt••tt Dmnirw. moll't Th•• Clprk•·· ttf Ownfonl. Dir.: f>a,id Wubtan. (!lm). :\1\HLER: SPt J.j..,J,.r ,1,. jm o•nlut. Thuma- Hamp·un. haríton. Da,id Lutz. pian11. 117m¡. Pl'RCELL: lò•· Lord¡_, J...in~. nn•l hath put on .!!lnrit~th appan•J. Z 69. Sulí•t•... 1 ul".tl•. Lur t.l..J 1\.in;¡:·, Cun-urt. Tho• h.In~·, Conwrt. Dir.: Rollt'rt Nn¡!. (-tm). ~1&Í•·tlf'H tuor t'Hiflt•n•:ar t*) tlin, Ht·<·ull tl' 11111·t·~ ht't'lh f"'''"''llla•l•·• 1'..,. Juun \'h ,.,. ltwluu bullit•! in' inrunnutiu• i UJ!t'ntl••' IU1I"iÏt•nJ.-.. 09.00 BUTLLETÍ B E M)TÍCIES UIJ.OII SELEC.CIÓ UE J\0\ ETAT~ Prc•.. t•nlfwit, eh• 8 I··~ úhinw., IIU\'t•- lah tli .. eo~nifique·"" apnrt•gurlt·""i "l'· 1 I. """'' ¡111/1' Fit·I-.IHH'•l, 15.13 CAPSA DE ) l Í:Si f'u\ \fb\ DELSSOII'\: Hum<~nr·t•, pumul1·s. llihrf' UI up. :!Il. Luhu Edlina. piano. (16m). BLISS: \leclitut•ion• •oht•t• un '<'<"C' tt·nra tle .fnho Blow. Rt~)al Philharmonil' Or<'hPslru. Dir.: Burr} Wurti"Htrth. (:$1m). \'f\ \LUJ: Coni'Prl f>l'r a fa¡tnt i orque,tt·a n. 5. R\ -Ull. Uanit'l Smith. Ot·<Jllf'•lra tf,. C::aml.ra \nttf ..,a. Di•·.: Philip r...rl¡:.. r. IJi,,·r·n¡. \IOZ\HT: Di"·ni- "'''"'" 1\.\ l:!6. l'nn•·••r·t ,,..,. a f'IUIIII i lll'lflll'-ill'a Il. 12. "\ ff!, \ 1\ \LI) I: <.unt·..rl }'l'l' a qnutn \inlitJ-. •·unia i •·nntinu. IU 'i I PJ(;J 11: \ntu·, ain·• i clan·•·· lll'r a lla iii. •uih· n. lli. B \ HTII": IJun........ t•tnn:lllt''"'t·'"'· ..;;z (-.::, Cnnn•· < nrrmu. pianu. Onl'"''· tt·a <fp Lamlora Cautl't'ala "••dilt·n·ània Dir.: tlt• {.,tu-r:í. . -..im Rar·•·•·luna. 'urunkH\. (Ï7m). ¡oiann. ( l:!nt). STICII-I'l \TO: Cunt•t.. l'l JH'I" a lt'UIIliiii 1 (ll'(jtWo,- lnt n. I O. \ l:11limiru J,l,í,nkC.Butu·hulu,·u. Clr·tf"''''''" olt• Cumh t·u tlt· l'l'll¡.:n. Di<.: Fnurti'l•k \ajuat·. (17m). L \ \ll SIC\ llE 1,1 \ '\0 LIE BH \11\IS. l.io•ltt•,lit•tlr·r \\nl11•r. up. 'i2 a lnl-!t"r ='üdt•rJ.trt•n i Ft-rawncla ~u~u·t•... pt•utu u •1'•••ln• ""'"'· 1211111 }. Simfonia n. I. up. hil I ~t·r·-íú ••ri::inal JH'r a pianu a fJHtltn• mun,). Uuu Crltrtllllt'htwk. (lltn). 111.1111 MH 'i "tÍ•Ít·a pt>r· ¡wulwr o•l p ........ ~ntaeil') a t--c~u·n·c· <lill. er \lfn·d Co·lu)a. 1\'liHPHF r'l DUOUS, 20 DE FE· BRER DE 1997 117.110 L.OBERTI'R\ \[(¡,¡, ... Jlt'r t·nnlt'nt;:tr ••I dia. Hl'o·ull tl'uhn'- hn•tt• p<'t'•l·nla· ci .... pt•r Juan Vil t'•. lrwlmr lrutlh.. lin.. infunu,tlÏth i at!t-*'nclt• ... mn ..it·a1 ... B \CI I: I tnll·•·rt ¡wr a dalin·nrJ,al i l'fll'tla. 11\\ \ w:; I. .lunli Ho•:?;uant. OnJIII'•I ta tlo· ( .aruln·a tlo•l Cnn,t·nnl!ld clt· \ ila-!'t•t•a. Dir.: E~t·liH 'l'it•lt·'· ~ llmr). ¡. R \'i("· Fi nul. up. 2 I. lzurni ""un<lu. uqnw. (f:{rnl. l'Ol LF\(. Suuata pn a 1rulí i Jlinnn. J•.nr· ..,._.;,,,.anwnl ft•l Jll't' Cutalunyn "'"-it·a. E1n l ..·ím. lli•uf.. .. lll'<•kr. ( lllrn). 20.(111 Hl TLI.ETÍ HE '\OTÍCI K"i I \(;E:\ n \ \1l s u: \L Oli.IHI Rl TU. ETÍ OF \OTÍ- CIE!-> IIIJ.118 SELECUÓ DE '\O\ E- TATS Prf•,entndú fit• lc·.. últinw ... tiH\t• .. riÏ'I'II!,.'l''tfitJIII'' U)llll't'l(tlllt•• al mt•JTill. E~puj patnu·inal JH'I' Di•t•o, Ca•l•·llú. IUh 1!1.00 BLTLU:'fÍ DE :\OT Í- UE!-1 20.1:i !->U ll BEHT: 200 \NYS 111.1\3 C:\PS..\ DE .U ÓiJ(. \ ~imfnnld \IE\UEU-iSOH'\: Sirnfunia n. n. 7 \nuh'Rl) ur ~t. \larlin in · tlw -Fil'ltk l>rr: :\t·1illt· \larrirwr. ¡:JIImJ. Fanta~ia pt•r ._. \ iulí i pi.unu up. JHI•I. 1:;1J, J) 1J:i I. 1.-u¡• S1t•m. llunir·l Haro·rtlmim. (2(mt}. l}uatn· J.i,.,J.·r. ll U82. () 7.'; L O ¡;;;! r J) 11110. Dio•tridr Fi•<·ht·rDio·•kuu, lmrítun. !'\ ia1t>•la1 Hidrtt-r, piartn. ( l:!nr) \lr.-a alc·Jnun~ ::a i .. Pn·~• riu ,t,~l St•n)Ur... U ll72. C~rr i 'l•·rnlu·•·· f'Orqtrt·•tru ~unft'ruwa tlt· Iu Hàcliu ,¡,. lln\it·ra. Dir.: \\nlrl!nllf( Sa,.alli-t·h. (:!:lm). ,¡,. 22.110 \CE!'\ U \ :\U )oil CAL 22.0:i El k"i i\OSTHES <.ONCEHTS CO\Cl.HT t•nr·•'¡;i•tr·llt ,,..,. Ca1uluny11 1\llt•ir·u ,.¡ diu 7 rlf• rl•·"·mlrrt· I'I!J() a J'E,¡.:Ií·•iu ParrulJuiul ,¡.. l.ltHu. X\ FES ' J'l\',\1. UI: \Jl SIC.\ DE I.\ \ 11~\ DE LI.Í\ I\ !l.ir·lt· 'l<mlnr· ,¡,. \ 111.110 REPEHTORI DE i\ IT l!l.llll Glt\i\S INTJ-:(:R \1$ T \LLIS: ¡:;llU BLTLLETÍ DE '\OTÍCIES I AGE:\DA \RSlf\1. n7.oo L·onEnn R' f (llrn¡. \1.11 \) 1>\: !'lrrurunia ''" "ii 1, \1. l' IH. Onptt•,tr·a Símfimi•··• tlt• 11..1-inl(lrur¡.:. Dir·.: lla n' l't•lt·r· Ft·arrl-.. (I <Jm ). 1'\1, \ '\1'\1: Triu t'utll'r•rtaniJ"''. a 'iulu. J:llltnrnt i 'iulnnt•t•l. Tri,. ra,.wnini. (21Jm). l.li.J,): Oi<'• l•·ae·. ~ul•..,t•• .. \W·al ... Cunjunl 1 <>l'al •· \ ( .tH'tll' jui,:· el•• \ alt•n•·•·· Onru••,tru tlt• C;unl11·a .lo-anF,·an\'ui' l'aillarcl. (2:lm }. ( ..Sl lli \I\\\: p,.,.,., fu¡.:rtilt''· 2. ..Cant tlt· ll<lillll;a-. "itnlr• ¡..,,J...,J..i ; \f,.t·hthil,J lhwlr. •upruno... Frit•dt·r L.an;.:.. h•nur. <.hm·u· \1u-iru, h);Jn. ()a, l\,.¡w On·h,._t.. r·. Dir.: Chn-lnplt S¡wrin::. (65m). TELE\!\'\\. OIJI'rlura t·n Ht• ;\[. ri .. l>arnt-tarlt. T\'1\:DLí. \lu-it·a \nti<¡uu rlf' Cnlònia. Dir. : R1·inharll l;cwh<'l. (:!lm). \\ .\(,f '\SEIL: Conc•o•rt JW<' u 1inlont·f'l rn Dn \1. G)iir~~i Kurii•i. Orquo•,tra tlt• Cumh1·a Salil'n, Dir.: Tamú, PúJ. (21m). BEETIIO\'El\: 6 lio•tl('r' arnio tt·-.t dc· Gdl•·•·t. np. !Il. Ol ur Bii•-. hurílon. G ..orrt't'} P:rt·,um. pi:tnu. ( l~m). ""lliiL \li: c;ruu Snnal:r I'IIOf'ertanl pt·r· a nuutu i pinnu. np. 85. Po•li•t·-Luku~ !;r·uf. Szuz•unna Sintl..n}. ¡;~om¡. SIBELILS: Ellwnl. "l'· 6 I. l'tJt•rna •imrimit·. Onpll'stra '''n•·iunal E~c·Hc·c·,u. Dir·: \Jt·'lamlt·r Ci!.•nn. (8m}. , i- 13.110 )JlSICA ,\!\TIC.\ F.COl.PERl'-: \J,.,,,. ¡n·upn• u l. n• "-t·r "' " "· -~- la ~- '· ··I .:- a. aL- "' puur )p, ' '"'"''"'' tlo• f{¡·li;rio•u' o•l l{¡•li¡:io·u-.·•· .IIII'CiUI'' tlt>• l.un¡:¡·hnrnp•. c·onlrah. Frun(,'oiL__.. Hou,. huritun. Cnt· ~n·gurià el t' la 'al ,¡... c;ri'n···· .J,·nnl'atrit-o• Bt·u.-,•. ur¡:¡u·. (53m). L.\\\ ES : ~onula ¡wr a 1iulí. \iu la dt· ~umhu i t•r~ut· n. 2. Lonclnu Burcu¡m·. (8m). L \S St:S: l.n¡:t·imc• di Sun Pit>lrn, nttult·i¡!al• '''Jiit·itunl• n. li u :W. \Iu li·I \i dc· huuw. IJIIUI' ¡u·u I•· J"'liur. Cunjunl 1 '"'"' Ellrnpt•u. IJir.: Philip¡ll' llc••·•·••••c•¡.(lll·. (2(im). \101.1~·\HO: Tro·~ pt•<·c•;,. .luknl, l.inollwq(, lluHl. (l:lm). 15.0() IHIT LL ETÍ DE NOTÍ~H SJ<.:.\L C-IES I AC; El\ ll \ t:;.la CAPSA I>E '!(SlC\ \ (()/_ \HT: Simfunm n. IU. h.\ .);)() (•t•¡:unu lt·r•iÚ). 'l'ho· \rntlc·nt) I)[ \tH'Il'lll \ln•ic·. Dir: Chri•lnplwr llu¡:\\ntul í .laap So· hriitl•·r. r:!C.m l. FH \ \( :"-: Pn·ludi. iu·i11 i fim.l. Jo•an llulwan , piunn. (21m ). Ht::I C il \I{UT: Cunlal~t foím· h•·•· ¡wr la mut·t Frt·olo·rit· t·l Gran. Gt•ur¡:mt• Ht••u·l.. Gal•ri¡•lt• St·hr~•·l<t•niHII'h. llm·•t Lall l,.uthul. Hurald Sturnm. Cm·,¡,. Camhru 1{1 \S. On¡uo••lnt Simfc'>ni<·a do· la Hñdiu rl•· llo·t·lín. Dit·.: G!'nl \lltt·o•c·ht. (19m). H.STH '\l.SS: Dun (.lui-.ot, op. 35. Ruphtwl WnllliM•h, 1 iulnn,..,(. .Inh u llu•·•·in¡.ttnn, 1 iolu. Uro¡uo•,lra 1\:winnul EM'Ut'esn. llir.: ~l't'llit' .lli ni. (lA ml. J. \.REND \: Simfonia n. CJ. On¡u•·-tru <lt• Curuht·a Salit·t·i. Dit·. Tnntu• l'úl. (l2uo}. (;Ol l\00: Quat'll'l do• t•or<ln n. 3 o·n Iu nt. Quarh•l Rt•s.h•r· RI•i,, 118m).\ 1\ \I.UI: Cun<·('t'l p<'r· u nauta op. 10. n. I. H\ 1:!:>. h.url Kat•f•r. nauta II'OH'""l'rn. C<IITU't'Ulil Kiiln. (7m). ,¡,. 'Í- E- ··- t·~ l 'l" ·i- n. IH.UO CRA:\S INTEGR.\LS 1 ~\ \fl SH \ I>E PI \'\0 DE HR \I I\IS I• •tuc li n . 5 ( \.u(·nna 1). '" r. 111 I ' Í as )· l'· ra r: tl,. llarh ) \Jtu·tin .Iom•,. piano. (15m). ;\••nt• Lío•lwslio·dPt' \\ ulz••r. up. 65 a. ln¡:•·r ~iòder¡:rt·n i Fernunda Suan.·~, p1Unu n fiUU · trP mun•. (17m). p,.,.,., pet· o piano. op. 7C.. Stl'plwn h.ov:wo•1irh, piunn. (22m). 1\J.OU PENTAGHAMA l'r·n¡:rmna tlo· divulwwiú mu"io·ul. e;.,;.-. i ····ulil~u•·io'o: p, ..... Bur.~s i \1,., Bolrlo·'· 2U.UO BlTLI.ETÍ UE NOTÍCI ES I \GEI'IUA l\11 S ICAL 20.L:l"A 1-\ \JA ~ER\ UE ...." l n c11n1 i dat ~"' propo•u i romt·ntu Iu mú~ica qu<•li agrado. Gtdo i prl'•l'ntarió dt> Jonn \ ¡, ,.,_ Producció dt• Dulur• Bu•qu••t.•. 22.00 AGEXD \ J fLSICAL 22.05 ELS XOSTRES CO:\CERT S Pnre:P-•tral p•·•· Catalun~ u '\'lú~ira t>l dia 26 cio· juliol dc 1996 a la PI<Jça ¡lo·l Rt·i de Barcdona. FESTI\ \L D'ES TIU G HEC 96. U'\ Ol\ EHTICO,CERT ME\T .\1uSJC¿\L PER \ COBL\. Cnbla Sant Jordi. Dir.: 1:1.00 \tÍSIC<; OE C \ T\Ll '\ \.\ GU \ ~ \DOS: 2:1.30 NOCTURN 1\[ú.,ica per ac·abat· o•l elia. Pr~-enla('ió a !'Uri'Pt' d' \lfrl'tl Ct•layu. 01.011 REPERTORI DE t\IT DE 07.00 L'OBERTI'R\ .\[ú,iea per romf'nçar l'I tlia. R.-('ull cl'nhre- hreu- pre-cntude5 r··r Joan Yil·e,. lnt·lou hul 11.-tins informatiu' i agf'nÒI'' tntt..,it·al"". 09.00 BVTLLETÍ DE 1\0TÍ- C:n\ ,.,,.u~ ( J..,, ""'Í"" t'llliiiiHI'tulu•). \ldu Cio·r·lllilll. piano. ( IIJm). T\I:J'AHl 'I.L: Cino· Emili Bru¡wlla, piunu. (9m). GEH 11 \ H D: Suilo• P untin no. Or- p•·•·•·•· li''"'''" tlo· Curn l11·a olt•l 'li•alt'l' Ll.iun·. Dit·.: -'""'1' p,,.,, (2im). HOUHIGL EZ l'lCÜ: \inat·. Quarlf•l ,¡,. "Ft·ullutu". (•lm). BOCCIIEHI'II: l)uin1t•1 unoh A"Uitu•·na n . 7. C l:il. .lu•t· Lui• LnpÚtPt-'11Ï. QU:tl'lf•t MU)71'•. (22m). I( .Juroli León. (.')8m). DIVENDRES, 21 FEBRER DE 1997 c¡u11rh·l clt· t·unla up. lli. Quut·h·t oie t'nr<la Cuull. (2:!m). 11 \RT'l: -\ .luhn I io•lrl Suilf•. On¡uo••lr:l d<· l' ll•h'l', l>ír.: Bn clo•n 11wm-uu. (211m ). h.H0\1\ILH: Conn·rt ,,..,. u ••lul'im·l i nn¡m••tm up. :H1. \ lu.timil \I aro•,, Or<JIIf'•lra ,¡,. Cumht·u <lo· Pra;m. Dit·.: l.ihm l'o••••k. (21m). ¡,,.,. 1:>.OCI lH ï ' LLETÍ n E 1'\0TÍ- UES l \(;El\ O\ \ll SIC:AL pul oio• Iu Hi•hal. Hir.: p,.,.,. Hu- '""· 17m). FO'-T: P,.r la tH•·h·a ami,tal. •arolanà. Cuhla u, \lnnl¡.n;n•. Oir.: Jordi \lnlina (C.ml. IU.OU PE'\T\G IU.\L\ Rl'¡wtio·iít oh•l¡>m¡¡rumu o·mÏ·· o•l olijuth. ll.Uil EL D l \ DE L'OIE:\T l'm¡.,'l'anflu·ió d,• lt.. ~ realit7~ula pt•tirion~ (ttW a ¡uu·tir t•l"' JlH:ooln· .. nio•nl• han fL•l al f'IHlll•,taolm· tio• Cutulunp MiÍ.,it'u, 11·1. 202 ;¡:; :1;;. 20.00 L'ÀVDI OV IS LIAL Un pm¡rrama or1\J,., Cul'inu. 2~.ou C RANS O BRES \l\'-\LDI: Ju,litloa TI'Ítnnphnrt•. m·atnri H\ 61 k z,uz,u Burla). contralt. \far!.'it La.;zlú. •u¡wunu. Z..;nlt Bt'lltff'. ha.-ílun . .lo'11•o·f Hfti. to•nnr. Cur .\laclri¡:ul oio· Butla¡rl'•l. Orqm•,tt·u .¡,. l'E-lat llun¡!arl'•. Dir: Fo•n•no· n••. (!18m ). "z••'-•·- l:i.I:l EL I) J.\ OE I.'O IE:\T OU. JO ~OCT'l'R' Pru¡:rumai'ÏÍI t't•uhlztulu u parli•· llf'lir·inn' <Jlll' o•l, nu-lt't'• ni•·nt. !tan fo•! al o·unh·•ln<lnr tll' Carulun~a \1u-ít·u, h•l. 202 :i5 '\ltí-ira p~r al'ahar ..1 olia. Prt». . e•ntac~i(• a c·àtTttt' tiP \1._, ......, •I•· I•·· Jan\•. 35. 01.00 RE P ERTORI DE '\ IT 22.ll0 \G Jo;'\ I)\ \1l S IC.\L DIUMENGE, 23 FEBRER DE 1997 CIES 148 DE 22.05 COl\ CERT 1:\IA(;Il\ARl 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Pn·~enlaeió tle l!'o últimt'' noli'· lub tÜsc·o¡n·àfiqut>s opUt't•¡:urlt·• al lllf'ITat. Espai pat:rorinul r··r o;,,.,,_ Ca~h·lló. Guió i ~o~·lo·•·•·ií>: Hnimun Colcllno•t· i Juun \'jy,.,_ 2:uo J\OCTt, RN 1\lít•it·a l"''' tt~•ahnr o•l elia. l'n·.-.·nlai'ÏÍ• u ,.¡...,.,.,. ol' \lft·l'll 09.00 .\1Ü lQUES l\IÍSTIQl ES C•·la~u. BLOCII: CIES 01.110 ltEI'E itTORI DE J\ IT 10.08 CAPSA DE )Ú:SICA DISSABTE, 22 FEBRER DE 1997 op. 97 "RI'nana". Orqul'•lra Filhannòniea de Lo, -\n¡rde-. Oit·.: Cario )laria Ciulini. (35m). RO'\fA:X: Concert pt>r a 'ioli t>n fa m. ~ii:;-E,-ik Sparf. .-iulí. Conjunt dl' Camhru Orpht>us. (llm). \10ZAHT: Di1ertimcnto n. 11 en Re '\1. ¡.._\ 251 ~s,•ptet Knnnerl". H<·inz llollinger. oboi-. HPt'maun Baumann i Mi,•lwl Gaseianinn, trompi'•. llcuk Guhlt•mond, c·nntrabai,. Quat'll'l Orlando. (21:lm). HANDEL: Hadami~to (I'XIt·m·tes). Ralf Pnpk('n. .Juliana Gondck. Li~a Saffo•t·. Mirhat>l Dcan. 'íicolus Cavallit•r. Ürt¡Ut!!-lra Banot•a Ut' Fn•ihur¡:. Dir.: '\'il'hnlas .\to·Gt•¡;an. (23m). \IEi'iDELSSOll'\: Quatre pere• ¡wr a s,..,,.¡ '"f.'l'at. 1wr a mixt í Ort:fUP"''lrn. Robt•rt \ff'rrill. Cnr tlo• la \lf'!rn¡wlitan S) na¡!O¡!Ul'. Cm· olt• la Comunilat olt' la Cn•u tlo· )ork. Orquc--tra FilhanJH'mio·u tl .. '-o1a York. Dir.: Lronnrol Bt•rnstt>in. (5-lm). GILLE~: \lotet a Sant Joun Bauti•to•. SoJi,tt·- 1 ncal,, Cor i On¡u.-tra u• Conr<'rt Spiri tueL Dir.: l i"'"' í'i•¡uet. (21m). J .E. 8 \CJI : ~Jt>jnt• Sede c•rhbt dt>n llr•rm .. mntt>l. :\lnrtioa Lin.. Sill.c· Wt•i¡,hdt. :'ll nrtin St·hmitz. llun' Gctwg Winuuer. Hlwini,dw Kantort>i. Das Kl<'int> h.onv.¡·rl. Dir.: liPrmann :'lla,. (I :~m ). l\IONIUSZKO: Lirani .. J'O~tt·u Bt·ama JV. per a H>li.o,tt.., i nt-¡..'ut•. Solislt•s vol'nl~. Slawnmit• ¡.._aminJoki. Dit·.: \\'ujo·i¡•l'lt •\. Krolopp. (13m). baríton~ C'Or 10.00 BUTLLETÍ DE ~OTÍ­ SCHt."\J \,'\~: Simfonia n. 3. 07.00 L'OBERTURA 7\lúsil'a pe•· •·onwnçat· o•l diu. Ho•ru ll tl'oh rt'" hn•un [ll't'<,o•ntudt•$ pl't' Pil111· Suhiru. DE 07.110 L'08ERTU l\ \Jtt,u·n ¡wt• c·unu·n~n·· •·I dia . Rt·rull ol'uhro·• hn•u, pro•-entn<lc•• IK'r Pilur Suhiru. IW.OO \ 1LsiC:.\ PER \ COBLA \IL.\DES .\l •: Pul ch·pnllo•t-, ,ot·<l:mu. Cuhlu Lu p,;n,•ipul dt• La Bi•hal. Dit-.: -''''''P Cu..ú. (12m). GIL I MEMBH \DO: Glo"'u <I<' La Mm·•· tlo· Do~u. C:lu"'a clt>l Poht·o• ·\l••p·t•. Cultiu Lu Pritwipul rl1• Lu Bislrnl. Dit·.: ll't·am·o•Ht· Cus!otÍ. (\lm). TOLDit\: Sui i \l'lli, Cum1wruln, sm·olum•H. Cuhlu :Sunt .ltwdi. Dir.: .ltmli L•·ím. (Hm). I) \"íSES C\T\I. Y\ES: Lu Dnn,u. ,¡,. Cu•H·Illo•rçol. Lt•, \lujuntlo·'· ol'lllolo·mnlin,, Cultia La l'rinei- "'"u 11.00 TRAJ'iS)IISSTÓ El'\ UIR ECT'E DE L \ .\USS<\ CONVEI\ITAL DES DEL .\10:\EST IR DE ) lOt'íTSERRAT 9 I:UU \I'FRITil \ll SH:,\L l:i.OII"\ 1.\ \1 \'\Eit\ m-:.. ..- n.......¡,.¡¡, tlt•l prn~t·uma t•mi·· t•l tlij.nh ui \ t·..,pn·. lï.UU TE\!POII \l) \ U'ÚPEIt\ DE C\T \l.l '\ H \llSIC\ Jl \\DEL: Odnmln. úp•·•·u t·u ll't'"" iU'h•... Putdc·iu Bunlnn. H'"" \lau11tun. llilua·) Summ••rs. Ht"t'llllll') .Jn,huu. l!urr·) 'un tlt•r l\.tunp. L,., \t-t\\ illiam Dit.: l•lut·i'-11111,. Chri,lit·. ( I C.9m). 20.00 SEI.E(;CIÚ OE JAZZ Pm~l'lllllll dt•tlit•nl 11 In tnl"iea dt· juu: nmh Attii'o tl' \lllt'rl \lullofrí•. ··n...lnhlamt•nt dl' timhalt•, ... Philharmonia Hun~writ·a. Dir.: \ntal Dot·ati. (:!9m). UJOPI\: Sonata n. :!. op. 3:1 ..,1ana fúm•lu"t·". '\atan Brand, pinnn. (27m). B \CH: '·:\un l..mnm. rlt•r ll!'itl~n HPilnncl" (\tnt' .•uhu <lm· dt•l• infid,•(,)_ •·untat a B\\ \ 61. St•ppi h.rtHmittt·r. •Opt-anu. Paul E•• woutl. I'Untralt. h.url E<¡uilu-.. tt•nm·. Huucl "'" de•· :'IIPt't'. hui,. Cor tlt• m•n, dt• Bari Tfilz. Cunc-t'ntu.. mu~Ït'll" tlt• \lt•nu. Oit-.: :'ïikolau' 1-1 urHon t·our·t. (15m). \\ EBEH: Simfonia n. :!. Un¡ut•,tt·u Simft'utit·u ,¡,.Iu Riulio ,¡,. Bavit·t·u. Uit·.: \\. Snwulli.••·h. 113m). 13.00 :'ltl'SfC.\ 2:UIO LA m 'siC,\ A DEBAT Pt'U1!,f'HJUU H rt'lll(lf'U tlt• h'mt·~ mu,it·ul, tlïntt•ri·•· n·alitwt nmb Iu •·nl·lnlottl'at•in tlt·l C.on-.·11 Cutal:i tlt• Iu \ll,.it·a. :!3.30 1\0CTI lt\ \ha,u·¡¡ Jll'r al'uhar t•l <lia. Pr···"'t•nt:u·i•l a ,.¡trn•r dt~ \lur«"• Jnní·. OI.(}(J REPEllTOIU OE '\IT 148 DILLUNS, 24 DE FE· BRER DE 1997 07.011 I.'O BERTl HA \Jú,il'll )11'1' ('tlllii'II~UI' t•J diu. Ht•t•nll d'ohn·" lwt•u' (H'<'"''"luclt•,; l"''' .lnnn \i"''· laot·luu hui· llt·tinN infoa·matiu" i u~t'ntlt•>< mu"'it·ul"'. STR.\\ 11\Skl: Cnm•t·rt pf'r a \inlí. L~tlia ::\lunlko•itt·h. Or<IUe,tra tlt' la Sui....,. HumandP. Oir.: .\et•me Jan i. (:!:!m). \-\l'GB\\ \\ ILLI-\.\IS: Lna "imfonia dt•l .\lar (n. lJ. hnmw h.t>nn~. ""Ol'ranu. Brinn Ra) nt.. r Cook. baríton. Cor i Orqm·-tru Simf(mira dt' Lomln·'· Dir.: Br)llt'n Tbon~>on. 166m). B.\RBER: T.. n·t>r a-•ai:r l'"r a or<¡u<o,,Lra. Op. -17. Orqttl'•tra Simfimi('a dt> Saint L.nui•. Oir.: l..t·nnartl Slatkin. (12m). OHH: h.lt·in••• Kom;l'rL. -ohrf' una (lt't;a l"'r a llaüt dí'l ,,.:!¡,. \\I. Conjunt dl' >l'OL,¡,. :\lainz. Dia·.: Klau- Haint•r S•·hiiU.Il3m). 1.).00 BLTLLETÍ DE 1\0TÍCIES I AGE~D.\ }fCSICAL O•J.OO BI "TLLETÍ UE 1\0TÍ- 1:;.13 f...APSA DE .\llSif...A CIES T\Aih.O,.Sl\..1: :'llo-euu. •·aulata. :Xina Tt'rf'ntie•a. Jnt•a:o'oJlrano. \ikolay Sukirh\. ha riton. Orqu,.•tra tliri!!ida pt'r Cbi.tiako,_ (23m). Andrt·~ C.Ph.E.R\CH: Solo Jl<'~" a ,¡tola dt• gamloa i baix c-ontinu. \\'I 13ï. Paolo Pandnlfo. Rinaltlo \lt•-.andrini. ¡::!tm). BEETHO\ e:'\: Com·ert f'<'r a piano i ort¡u('<lra n. 4. op. 58. :\laurizio Pollini. On¡m·-tra Fílhannònit·a dt• Bt·rlín. Dir.: Claudio \hba<lo. (33m¡. DYOR\Io.: El colom dd bO>or. pot>ma ,jmfònit• Op. 110. Orqu•·•tra :\at·iunal E'f'ltt'f'"a. Dir.: :'lt'<'llll' Jiini. F'.COt;PERJ'I¡: Lt•, C20m). '\arions: L'E,panyola. Soli,lt•, Bu•·rcu·' Eun>pPI"· (25m). GALL PP!: Arripe alpí'.o<tri a,l >Hllc•rn. molt'!. Gí-n•nl Lt'•n••. 11 S<'nÚuari<t mu.<iraif'. (20m). ROSSlM: Corrudino. ufwrturu (tran•<•ripl'ió pt'l" a in.trumc•nL• rlí' \l'ni). Ril't'r<"ar ,-\,•¡ul•·m)- OIJ.08 SELECCIÓ DE J\0\'ETATS Prí'•<'nta<'iÍt <lí' ¡.., últim•·, nn\t'tot• ¡(i'''"b'l'àliqm·· apan·¡,'lldl', ol mt•n·at. E,pai patrt><·inat l"'r Di't'O• Cu-t•·llú. 10.00 HLTLLETÍ DE \OTICIES 11!.08 C \PS.\ UE \llSIC.\ 10 DEL SEGLE xx 0\ OH \h.: Dun•es t.,lu\1''• op. 16. ( lrqm••t t'U Simf•'mit·a dt· la Rlicliu tlt· R:l\ it·r·a. Dir.: Raf:wl h.ulwlik. i%m). II Aí\OEL: Tu ft•tl¡ol, tu t·u,tuntt•. <'antuta. Murin Cri•tinu h.i~lu·. •nprunn. Conj unt 11 Tt·ntt·n Armoui("n, Uir·.: ¡\Jt•,¡¡omlro tlt• Murc·hi. ( 18m). M \SS EN ET: Funtu¡¡ia Jlt'l' u 1 iulonn·l i Cll't(lll'•l ra. \furtin Chtt·rtu~. Ort¡n•·~tra Simft'naic·u tlt• Iu Hcl<lio tic• Bl'rlín. Dir.: l{ulwrtu Pah•rnn,tro. (18m). ll \) D\: Simfonin n. 10:! (lOm). IH.IJ{I t;H \'\!ol 1'\TEGR \I •._ 119.1111 Bl TLLETÍ llE 'IOTÍ- I \ \ll -;(( \ IJE l'I \\0 1>1~ IIH \11\h. Du••• rup•iiiiÍt''- up. 71J. Hutln l.npn. piunn. (16m). E•huli n. ;~ ( Pn·• tu tlt• lltwh. pri IJH•nt \t••· ... iú). \lurtiu Junt· ..... pinnu. I lm). l:•ttuli 11. li Pn•.tn ,f,. Um·h~ ..,•;.:.una ,, .•~.. iú). \lar·tin CIES .Junt••. l""""· I lm). Simfuniu n. I. up. <JH (\t'l·..iú u1·i;.:inul 1wr u pianu a tplatl't• mall•). Duu ( ;,·uauult'l~ m·l... ¡;l:iau). I 'J.IIO \UI\ \AC ln t'\ tH'HI' u l ,.f!'oi f(·l~ mt':."~ l"t'J"''''"'t'nlu- tin• tlt•l ('!1"111 ouu•it·ul. Gui{o i M'lt•('t·i<Í tl' \ in Hui olt·•· 211.011 IH TLI.E'I'Í DE MlTÍC:I E.._ I \(;t<;l\D\ \ll SIC\L :!11. L{ C \T\LI '\ \ \ RECt LL DE O'IIISTèJIU \ ft.... aíhinu-.. Jlfl\t'di .. t·u;!t·àfitjllt'"' aJtat'l'~'lttl.- .. Pn~"'4·nt;u·i,) fit• lal~ ui mt·tTal. E•pai patnwinat p•·r· l>i•t·n· r.a•tt•llío. l!l.on BlTLLETÍ DE l\Ol'Í- CIES l!l.!lll CAPiU OF. .\!Óilf:.\ ··~pui dt·~l lnul t'•'' iur~t' I OIJ.tl8 SELECCIÓ DE \0\ 1-r T\TI' 'll Sl f:\: 10 Ht•\j ..jt, th•f .. Jll'fi;,!I'UIIW.... \'\'IS t* .. (tUÏ.., i ,..,n,·,·rt. mi·· -i¡:nilit·atiu-. CO:\CEHT t•nrt·;!i•trat l"'r Catulun~ u \lú-it·a t•l t!ia :i I tlt• tlo··•·mI.rt' dt• IIJ87. Cttnt•t•rt tic· Cup ,¡- \n~. (;,.,·mun• l't•rt•z- \luli.na. Junm•• Turn•nl 1 l.lni• Cu-u. .\lhatla Oia~ a . .lunli Sa, all. \lunt ..t·n·.at Fi~ut•n•'-~ i Jn .. t'• \li¡:w·l \lun·nn. \lit¡lll'l FalTÍ·. l)uarll'l \!H'ill Juun Brndit·tt. ¡1)8m). BHL Ch.\ ER: .\li"a ''" mi "'· Jh'l- a t'tll" u B '•·u~ ¡ t•unjunl tlt• , l'nt. Lu Cltap<'ll<' Ho) nit-. Eaht•mlo lr• .\ lu•it¡ttt• Ohliqut•, Dia·.: Philippt· ll..rrt·I><'¡(IH•. (:~(ma). 11\)0\: l}iq•rtinwnt ¡wt· a c~unla _¡ \t.. nt n.~ u U \4'11"". llnh. '-::;. Ril't'l't•ur· Con•nrt. !lóm). GL.\ZL \U\: El \lur. Fanta-ia up. :!8. lla·qtw•tr·u !'imfònit·a dt• (., Hàtliu tlt• n RSS. (l:im). GL\11'\1 \'\1: Sonata ¡wr a 'inlum·t·l i I<" i' runtjnu np. 5 n. ;J. Hiclt·mt Suzul..i. ,;nlnn•···l. ltit·•·•·•·;u• C.nn,urt. (9m). 'lE\DFI~ · <;(III\: Quart.-! amh pi ant>. np. :~. Carlu ¡_...,¡ :\linzi. Trit> tlt· •·unia ,¡,. \ira¡:n. ¡;~9m). \I\ \1.DI: C•mrt·rt "l'· I n. 2. R\ :!7'1. -La ..;tnH a~anza-. \I un iva \t•atlt'lll\ uf lln¡!!!<'l. Tht• \no·it•ol \lu,;r, Oir: Chri.toplll'r llo;.,""l'"l. illlml. BHITTE"'. \ ariowlon.., :-,ohrt• un tt•ntu tJt• 2:!.11:> TE,IPOHAllA L'ORC UE CO'\LEHT t•nt·t·¡:i,t•·ut ¡wr Catalun~u \1ú•it·ll t·l <lw 2:! •h· f,.¡, ..,.,. tlt• IC)'Jï ui Pula11 tlt• lo \(ú,it·.a ( .atuluna tlt· Bun•t•ltlfla. J 'il H \I ~S: \al, tlt• I'Empt·r·a•lur \\ 1·.11.1 .. El• '''t I"'''Ut• <'apitul-. \t \JlJ.EH: ;i t'UIIÇIIIl• tJ,. "[),., h.nalw11 \\ umkrhurn-. H \ 'r IJ\: "nnfuniu n. IJ;). h.ar·an \rrn .. IJ·un;t ...t,pranu. Or·clut•... tra Simfunit·a tlt• Barn·luna \adunul el .. CataltuJ~¡t. Dir. : l..a" rt•nn· Fu .. tt·r. z:uo '\OtTt R'\ \lú•i•·u p•·r ut·uhar ,.( dia. Prt·••·nt.... iét u ,.:,rr•·•· ,r,\lfrl'<l C!'JU)U. Fa·ank lkitiJ:<'. Up. Hl. \toutl.·m) nfSt. \lartin-in-tlw-Fit•ltk I Jir·.: \.,,¡¡¡,. \lun·inpa·. (:!6111). BO'\ DE \ E\F:CIA: Sunata ,,..,. a flauta n. l. Sahi•w Un·i•·•·· Oan tu. lrt•nt•llr¡(l'll, piuno. (9mJ. l:U)Il .\10.\IE'\TS LÍHICS H\\IE\l: Cà,tu•· i Pòl.Jn,, tragt·tlia lírira l<·,trac·t<·•). llm•anl Ï.rnok. t•·nur. Jí-nontt· f.urn:a ... ltarilttn . . \~ni·-. \lt•IIun. \ ?ronit¡ut· (;, ...... ~opranu.. ""HJ'ntn••. Ren; ~··hirrPr. ltai,. J.,., \rt- Flnri--ant•. Dir.: \\ illiam Cbri-til'. ( 70m ). 1.1' Cl 0\ \: El •·uf<·tal. -ar·th·ln •·uhana. Lni• :-a¡!i-Yt·la. Dulun•Pí-ri'L l.ui•a ,¡,. Ci;nlullil. i\atali:• Lumha~. c..,-. tld T<·utn· ,\Jiwni;~;. On¡•w-ta·a ,(,. ( .aml.ra Fí·m llu·.: \laclrirl. fi,• Guerri'I'O. (:lam). nJ.on REPEHTOIU DE '\IT DIMARTS, 25 DE FE· BRER DE 1997 1:').00 llLTLLETÍ m: 1\0TÍCIES I AGEl\ OA ::\lt 'S IC.\L IS. U CAPSA DE .\IÜSIC.\ 07.nU I.' OBE HTl iHA \h'.-i••u 111'1' r·umt•n\·ua· t•l elia. Jl,.,.ulJ tl'11ha·•·, lll'l·n• pr•'-"'tttucl<·' l"'r Juan \he·~. hu•lf>u iullllt•tich infnrmatilh i a~•·•ult•' , ntu"'ic·nl .... BUHUUIN: Simfuniu n. J. llt•iul Onl"'''tra Filhannimit·u d'l"turulru. Oir.: (;l'nnntl~ l{w:lo•l••"t"'n"l..i. IMmJ) . .\IOZ \HT: Uol?;t- \ ur·wc·Jun~ ¡wr a piu nu •obrt• '".J¡o o;uj, Lintlm·" tlt·l IÍ- Ba.-l•i•·r ,¡,. ~··~ ili;· , dt• Outulnm. ¡, \ :~:,I. \\ ah•·•· Choclu!'k. I 18m). D\ Olt\"-: ..,..,.,•nu tu pt•r a rnnlu. op. 22. On¡u;•,lt'U clt• !'amlora \n¡:lt•,u. Dir.: Hn)tnond Lt·pparcl. (27m). I·: COL PI~RI': Con<·c·rt Ht·inl n. :.!. Thl' !:'mit!.-.minn ( hamho•r PIU)t•r,, Oir.. "••ntwth Slcm;t... (11m). CIIEHl Ull\ I: Oll!'e·turu ;lo• r·onrt•t'l. Ot·quo•,tru Simfimie·u ,¡,.la Filhnt·mr'mio·a •lt• lleu·nu. Uir·.: Sihuuu Fl"llntuliui. ( l:lml. \ H \1\IC:¡,): Simfonia t'li Dn \1. up. Il. Orq u•••t l'U oio• Cumht·a lhnrulc J>ir.: Bnhumil c;,.,.¡:m·. C2im). l>E .11-:HÜSALE~I U): Mi"" o•11 H.. M. Chu11til'lo•o•r. C:halltio·IPI'I' Si11funin. Dir.: Jn;o·ph .J;·nnin¡:s. (:.!Om). E.t·- lt•.., rí- lf'. lt'. ·oL l!oo. 18.00 GllAl\S INTEGIULS ri. L \ ~léS lC\ DE l'I\ \0 DE OH \11\IS. Funtte-io•• "l'· 116. Ct·t·lwrol Oppitz. piu no. ¡:l lm ). :l lnt•·rnlt'ui up. 117. Go·r·hunl Oppitz.piann. ( l'lm ). ar. 'n• "'' \I: :¡Ï\ tu i J'l.On (,JU \S 1'\Ti-: RPRETS •ou· TO\ ¡,()()1'\1 \\. FI Ol Ctl: Pnnwn1 Suitt~ pt·t· u c·hn t.. c-í. (tim). B\CII: Cum·o·rt po·r a rin' io·i·mlml i nrqut·•tc·u. B\\ \ Hl55. Ot'<ln•·•te·u Burr·o••a ,r \nhll'rolum. (I hn). 11':.1 uf :lO.OO ln;TLLETÍ UE 1\0TÍCIES I \(;El\ O\ ~ll SJCAL lt'r \: .... 111~ 20.1:~ CliN\' TEATHE DEL ir.: LICEU: ¡\1'\TOLO(;IA DE 150 }i\ ANYS D'IIISTÒHIA ' a lJn III'U~raiiiU t'~l'l'i l )11'1' n..~,.,. \lio•t·. il u- lll't'M'OIUI 22.0tl,\GENll \ 'Ul Sl CAl. J,. ··I. rut• I _,n. n-. li,. i··.: lE- ~·la I _no, •.¡.L tn ~ •ra ~lh TÍ- •i ui au.. zh- lT: .I OH ¡(,.¡ ) 22.11:, F:L."i 'OSTIIES CO'CElHS CO\C:EHT o•nrl'~i•tt·at p<'r Cutulnn}u ~lí.-i•·a t•l elia 19 1lo· mui¡: <I•• 199 I a Iu Funola!'íó Orfo·ú Gnwit•nr· <lo· Bru·t·o•lunu. 90i• \:\I\ Elh \RI DE ¡;oHFfO <;H \CII·,:\L. C:ur dt· la H;ulítt <lt• Flanolr·.. Uír.. \1~\un<l•·r IA•nueu. piann. Dit·.: \il' \,.,.,, (!l:~mJ. 23.30 '\'OCTl HN Mú,it•o l"''' uo·uhut• o•l tlin. l'to·-.•nlut·iít u t'lll'l't'l' ol' \lft·c¡l Cl'luyu. 01.00 HEPEHTOIIJ DE l'iiT DIMECRES, 26 FEBRER DE 1997 DE 117.00 L'CIBEHTlltA IH'I' 1'111111'11~111' o•( diu. ltt·•·ull d 'ohn•• lu·t·U• pn•,;oonta\IÍI'II'U tlt.., per Joan \hcs. {ll(·lou lmtIIPtins informatiu• i agt•mlt•• mu.-;ical•. tido·o•t·. Chuntit•lt•t•t· Sinfunio. Oir·.: JtN'(lll .lo•nnin~'· (llim). 09.00 BLTLLETÍ DE "'OTÍClES CIF.S I IS.O!l HLTLLJ-~J'Í OE '\OTÍ- 15. \(~E:\ O\ \fl SIC.\L n c.ws' rn: \Its u \ 09.08 SELECCIÓ DE :\OVE- \I \SSE:\ET: Suitt· n I. up. 1:l. TATS O•·•JII<''te·o Pn...,.~ntad(• clt" lf. .~ úJtime:'"l nen t·~ Hnn~ """~!·Die·.: "''IIIIO'th J•·nn. (:l·lml. LHJSE'\\1(LLFH: Sim- tat,.. cli~eogràfiqut•s upurl'~u•l t~ ni llll'l'!'al. E'pai pate·m·iual pt•t· Oi,cos Ca,to·lló. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES L0.08 CAPSA DE 1\TÚSICA 11 '\.\DEL: Aie"''''• mú•ir·a tl' •·~­ '''''"'· Emma Kil-khy. .I udith 1\o•l""'- \'lnq!n•·l'l Cublt·. Paul Elliot. Da,id Tbuma><. Tlw \o·adt·m} uf \n<'il'nl \lu-ic. Dir.: Cht·istuph.-r llogwoocl. (57m ). BOCCHERI:\1: Se'l.tl'l <1.- l'orrla n . 5 t•n Rt• \1. op. :l3. Eu.•l'mhl<· n:, (:llm). LISZT: Tn•, cstmli• clt• !'ODCt'rt. S. 1-U. Jo.-¡!t' Onlt•l. piantl. !21 m ). CI~E\JE:\TI: Simfonia n. 2. Phill~at·mooia Orch<•.>tl·a. Dit·.: Cluudio S•·imnrll'. (2 1m). KRALS: QuartPI de l'Ol'lla n. ·L Quartet L)M•IJ. (19m). SCil.\CilT: Cuntt'l'l o•n Hí' ~I pet· a l'la•·im·t i ort¡u~>ste·a. Dif•ll'r Kli.ieker. Orqm•,tt·u Sirnf<'mi;·a dt• Ramhng. Dit·.: llans Starllmait·. (l.'im) . 13.UO MÍ:SICA VOCAL ELGAH: Do; fra~nwnt, dt· ''Tiw Light nf Lir..··, op. 29. Jlun·y Bnemma, orgue. Cot· tlo• Iu Cato·ch·al d.- \'\1tll'('l''lee·. Die:.: Christophcr Robin•on. (!lm). BRIXI: Opus PaLhcti!'um. ~m. 1\.111. lhol) a \'~•·o>hir•,. Christ.-1 Bor!'hl'rs. Sl'ol \\t>it·. Juar·hiue Gdthanlt. Cot· mixt h.lihn. Orqut·•tra •I•· Camhne clt• P1-ugn. Oir.: Hclmuth Hillinj!. (29m ). B \CH: "Je-u• •eb.lart. "a• soU ich hoffo•nT' (j,-.,.ú, rlonn. quiJIIH' ...¡wrar?) . cantata B\\ \ 81. \\ ill11•lm \'\ iedl. Paul E••woorl. 1\.urt Equiluz. Ruuol 'an d!'r \let"r. Cor dc DI'D~ dt• Bati TüJ¿, Pl'lih •·antor~:o de \ il'na. Com<'t'DIU> mu,;icu~ r(p \ït"na. Oit·.: \ikuluU!• llarnunriHH'l. Cl6m). BH -\H\fS: Rapsò1lia P~''' u •·ontralt, op. 53. ,\Jfn·rlu llud¡¡,uu. cont•·aiL Cor Orqm•,tru Simf(mic·u tll' la Ràdio dt' Bavi<'ra. Dir.: Bt•t·nurol lluitink. (15m). ~1El\DELS­ SOII.I\: Salm 42 Hp. -12. Soli'II'K 'uo•n k La Chap..Jlc Ro) ui<•. Cn llt•¡:iurn Vocalt•. F.n,.·mltlt• Un·lw~tral de Pat·í,. Die·: Philipp1· H••e-rPWP¡rhe. (2Sm). DE Zl~L\'L\: Hi~rPmilll' Pe·ophNa•' Luml'nlaLiono·•· Cluon- Filhnt·ue.-.nio·u do· fomiu n. I . llo•'pi•t·iun \. \.. Dit·.: Joni i S u' ull. ( lOm). li\) DN: (:uno·•·•·t l"''' u 'in!UIH"•·I llob \ I Ilo: I. .luliun I.Ln) d \\ o•lwt·. Ot'IJ'"''I r·u d,• C::unlll'u \n¡:lt•on. Dir.: Llu) ol \\ ¡·lwe·. !25m). DEU USS): Chi ld t·<'u's t•ot·m·e·. ,\Jto,i s \V;·i sst·nlwq¡. piuuu. ( L;}m). H \MEALr: lnolio·' ga lants. Suitt·. Ot'tlllt'klt'U dt• Iu Chnll!'llt· Hu~alt·. l>i1·.: T'h. lfo•I'I'I'\\I'¡!IH·. ( 1:~111). P \IS I ELLO: CcuH·o•t'l Jll'l' a nruntlnlin:l. rurdu i c·ln\l't'Í ''" \li \1. l . Orlanoli. I 'inli,ti \••ewti. Uie·.: C. So·inwtw. ( 15m). PHO"-OFIE\: l.a folo'twt·a trhh.~t·n. ~oouih· 1w•· u ewn' np. 122. Tlw \;•\\ Lnmlnn OrC'ht••ll·o. Finrhlo•) ( hiltln·n·, \let-ic· (,ruup. Dir·.: Hnuultl 1,,., u C:m·p. ( lCJm ). lfi.OO (;Jt\"S IVI'EGIUI~" Dl' PI\ 'lO Dl~ HH \I I\1S.(o h.lu1 io•r,tiío·h. np. 118. l\1it·lll·l Dnllwt·tn . pinnu. I \ M(SIC \ (:l:~m). 1'1.1:1\ io•l'Miio•kt• "l'· 119. G...-lwnl Oppit1.. piu nu. (I im). l'J.OO i'tOliS INTÈ ill'HETS \.OST!'I.O\'IT\: Snnutu Jll'l' u 'inlueu·t·l i piuun, np. JO. Oríul \)mut. Re·e·•·u¡:tet't'l"· (:lllm). RODIW:O: Cnprír·t·in, ufn·nu H Snt·usatt·. \ uc·u•·i Cnukino•uu. vinlí. (7m). BOLl \HT: lhlt't Suito• lll'r u piunu i mur·im hu. \una llmptÍ' . Hoh~•·t \rnll'n¡;nl. ( 15m). n,,_,.,. 20.00 UlTLI.ETÍ DE 'OTÍ- (.;(K'i I \GE'\1)\ \JlSIC\L :W.l3 SU ll BERT: 200 \:\\S Tt·in umh piunu D IJ:liJ. up. 100. T1·io \e-ion. ( J:;m ). Funta,ln up. 103. Pleilhu•·mt'tni;·u dt•l Palatiuut. l>ir.: hurt Rt·d••L (2 1m). Mi"u n. :i. up. 13. D :~:!I. Ht·ni l't•ntl'ilUvn. Nnidt•n Bornolj io•1. l'u H•l Glwnlj ikm . Cm·N ll<odna Pt'kHI'II dt• Snfiu. Cunjunl lust •· umt·nt al dt·ls Soli~ tt·K oh· Surin. Dil·.: Yus;,il h.a:r.an<ljit•\', (27 m ). Oh••t·turu l"''' a piuuo a quate·o• nllllh, U 675. \lllii'U Tul i \ndn·u~ Gr·u<'thn~st•n. (7 m). :!2.00 \ GEM> \ ~IL'SIG.\L :12.0:, ELS :\OSTRE!:' COI\CERTS CO\CERT t•nr•·::i·ll·ut l"'" Cataluny:1 :\lú•iru ,.¡ d;u 2:! do· mai~ dP 11)1){} al Ct•ntn• Cuhu.-al clt• Iu Fundno•io't Cui'l.a ol;· Po·n-iun,... BEETIIO\ E'\: !'iuua la p<•e· a ,~inlum·d i pianu. up. :; n. ] . Set \ -adaeiun' ... u)u-e• un to'ma dl' La Flautu 'lu~..¡,.u ,¡.. \lnzart. '' 00 ~6. Dot7t' \ uriarion~ ~tlhr·t• un tt•mu ()p .lutlt•s \1:H·alll·u ¡I,• llünrlt•l. \\00 l:i. Sonutu pt·•· a \iulmtt•t•l i piann. op. 102 n. 2. Clu·i•tnpht• Cnin. 'iulonr·o•l. l'ute·io·k Cnlw11. piunofowlt•. (111m). 2:uo NOCTURN Mú.ir•u pee· ao·uhur l'I tliu. Pn·M•nlaeió u l'ltl'l'l't' d' ·\lft'!•d Cela~a. 01.00 REPERTORI DE NIT DUOUS, 27 DE FE· BRER DE 1997 U7.1l0 L'OBERTL HA :\lle-it·a J'l'l' comt>uo;ur t'I olia. Rt•t·ull <l'ohn•,. hn•us pn·-.·ntatlt•s Jlt't' Jonn \'i\t' '· lnt•lrn• hut llt~tin!"' infnrmaliu~"' i a~entl<'~ mu..,ic-a):-,. 09.00 BGTLLETÍ DE ~OTÍ­ CIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVE- TATS Pr.. sen1a4'it• tlf· )ps llltin1PS tHHt'- lals rli~Ntgrii.fiopll'' "1''"'~"!-'llllo•s al nwrcat. Eo;pai puu·ut·inat p;•e· Di••·os Cnstt·Uó. JO.OO BUTLLETÍ DE 1\0TÍ- CIES 10.08 CAPSA DE ~IÚS ICA S \L\T-SAE:\S: Sui t.- \l¡.:o·•·iaua. op. 60. Ü•·cru;•stnt Sinefi'mic·a dt· Lonrlrc>. Oir: )uoelani Butt. l :!lm). BEETilO\ E:\: Quiuto·t cio· t·unla. op. 29. Suh utur·o· Art•ardo. :\Iarg-.trt•l Batj•••·· Tuh)' ll offman. S) h11' Gazl'an. Gar) ll offmun. (3 ïm ). \ l\ \LDI: Laudatl' Jlllf'ri. L}nnt• Da\\•un . Tlw "-in~·~ Cnn•or·t. Die·.: Ruhet·t King. (~.im). 1\lO'Ill'S Z"0: Conte cl'lli\f'l'll. nb!'rtune. Filhurmunia Pumur·,ku H) .Jgns>.t·z. Dil·.: Hub('t'l Su tuOO\\'~I"i. (J4 tn ). .I.HE.JCIIA : per u rltws ll'fllll)ll'S i urquo'~lnt, up. 5. Zolt•Jwk Tylsur. Bl'r.lril'h T) IMu·. On¡nt'kLI'u ol<> CumiH·u D\ltrok. Dit·.: l';•te· Altrit-htt·r. (18m). DELilH~S : SuitP tld ballo•t Cuppo·liu. Nt•" Philhonnonia Ort•ho••t •·u. Dir.: Cha..Jo•, ~luck<•r·ru,. ( l :i m). Cunr'l'l'l DLitt:'\: 'lt·u Philtpp•· e,.,.,.,. i Fcluttunl Fwr•jo•nn,piunu a o¡uu lrt• IIIUII•. ((11111. '\(fil \ J \\\: C:nn•·••n ¡u•c· u 'aulunn·la nt"<flh''lnt. up. l:!IJ . .l nn<¡. ~hrr·l.t•r, ,¡... lmwt•l. ()coc¡au··lru SimfclltÏ•·u ric· Bumlwq¡. Dit : U••nllt- Hu.-..!1 Da'"''· (:!(uu). J:UIU \ll !'!l C.\ \'\T IG \ BLO\\<: i \tl uni,. Cnt ll<'l'itto• Butt. \ti .. lutr'l c;,..,r¡.:c•. l.ihlt) Cm lotn·•·· do· I"E"·u ln rlo• l' \lwoliu •I •· \\ c•stmÏH,;lc·t·. ~''" l.nnclun Cm a•m·t. Dir.: Philip l'i!'kc•ll. (5ino ). 1'\L.\Df\ : s;, ¡~t•c·r·, l"''' n llufi!. l•:u¡.:i·ow F•·ní•. ( 111ut ). STEVF \ i\ I: llim mi. rlinuni \l'nil' e,.,.¡,..., Cupido, ' ""'' · Ht"sttllll B<•c·tilli. Cluouliu Conina. \r·r·tu liu. Dir. : •\1tifiu Cn•ntunt••i.(\lm). \IEIIl L \ : Cnn\'1111,, Clllllt'l• i •O llUll''· Conjunt \ ctt•uf i iu,lncmo•ntal Fit/\>allium. (:!fm). 1~.011 \ll'!ilr~\1 . I:;.Ja (' \P~ .\ DE \lÚiiC \ ~ ~· so a f:; ~f l)' f\D' : T..rr·t•r·;a '\imfunia. ctp. 7;~ .. (),. lwffct ¡:;allit·u". Ot''llll'•lru Filh nrmunit·u d'l·:,tra,Jtuur¡.:. Dir.: Thc•tulua· Gu ..·hlhaut·r. (31m). C.ST\\I ITZ: Cnn•·•·r·t ¡wr a trmnpu i ru·o¡ut••tra t'li \li lo 1\1. Ztlt•twk T) ),ur. Ort¡tw•lru tlt• Camltt·u tl!' l'r·u~u. Dir.: Fa·cm ti•o•k \ujlllll'. ( lint). GE,Il i\ IA'I l : El hctsc• t•twuntut. Ot''llll'slr·u Bua· rrll'n ltnliunu . Dir·.: l!)tt 'lh·u kuclu . (:$ lm ). RI!Eli\BEHGEH: Suit•· l"''' n ua·¡,'1H', 'i oií, 'iulttnr·r·l i t•cn·tlu, up. I l'I. ErnB SdH',l)Í'n. .\Hclr!'a s Juffin¡¡t·r·. Murtio Ü•lt•r·tu¡¡. OrtJUPstr·u Simftinir·n tir· Iu Hiuliu ,¡,. IJ.ol'lín. Dit'.: ll:ll'ltnut ll:ll"tlt'llt'n. C:l5m). DITTEHSDOHF: Quurll•l rll' rnnlu n. fl. Qnnrtl'l Fr·:ulZ !:i!'hulwr·t. tJSm). C ntPR \: Or• profunrli,. ~nli•ll•, \nr·ul-. Cor i Or r¡tll'-<tru ¡.,. C:unr•t•rt Spil'itu ..l. Dir.: ll t•nío "\iqtwt. (17mt. :1:1.0.'> ELS :\OSTRES CO.\CERTS B \(;lJEH: "(}ui ltuhatut'', •ulm n. '.Il. "urin .l c"o' S:írwhr•7., .rr]II'IIIIO . S) h iu Corltuc·ho, ¡•un lra lt. .luM'f' Hl'll~. lc•ncu·. \lt·r•nt•• Stu·rli awru . hnr·ítutt. Cuc· "1·:, tull<·r" Or·t¡u•••tr·u rlr• c·nm lont 23.30 1\0CTl fL'\ ro.S.I.B. '\llt•Ïra pt·r aralrur l'I dia. Pn·-entat·ió a càrn·•· d'.\lfn•tl c..la~a. 01.00 REPERTORI DE '\IT DIVENDRES, 28 FEBRER DE 1997 DE 07.00 L'OBERTIR\. \lú<il'a Jl<'r t·om••or:ar l'I dia . Rt•<·uU olrrl'• hrt'n• prt•·r·ntatlc•• ¡JI'r .Joan \ 'j, t'-. 1orlo u hutllt•lin, informatiu. i aç:t>ndr•• ,r mu-i•·:~k 09.00 Bl'TlLETÍ DE \OTÍC l ES 09.08 SELECCIÓ DE .'10\ F.TATS 20. l :i •·A I..A \1A'\EHA DE ....•· proft•¡._"'ur~ dt• Dir·.: Fruni'I'M' Bunnín. c:!:im). '\10\TS \1.\ \TE: Lulwr·intu. Orc¡tll'•ll'a Ciutat clt· Rnrr•r•lunn Dir.: GurI'Íu \u,arrn. (:1lml. GHIEG: "'uitr- llnllwr¡¡. On¡tto••tr·a tll' ( .mnltru cic• I Pul nu tlt· Iu \llt•Ïnr ( .ntahtnu. Dir. : (;nnt;al Cunwllu•. (:!:!m). BRl mE t:: \li.-a Pt·o Dt·fuul'li•. C:a¡u·lla Clir.-it·a Pnlifirnit·a tlr·l F\ll. Dir.: Enri•· Hilu>. (:!:1m ). F\l HE: Funta•ra f't'l' a piunu i ur<¡uc••lc·.r. op. lli. \lír·ia tft• l.nrrm·hu . On¡ut•,tru Filhurnu'rnic·u dc• Lmtrlrt••. llir.: Hufar·l Frült),..,·k ric• Btll'¡!ll•. ( I :lm). e trt· .... ··\ft·~ t>niJ¡. ·· .. ~anlaut·~. Coh la Salwd,.)l. llir·.: .lt·•lr. \ 'cntum. (llm). OI: I'H.\: Rup•r'ulia ¡u·r a pianu i r·ultla. \lic¡ul'l Farr~. Cohla \lunl~t·ur-. ( lOm). \ lCE:\:->: Funtu•iu ¡r~·r a trr·, ,. .,¡,¡~, i ll<'I'I'U••Ïor. C:uhl"' Sunt Jorrli. S.-huluna i Prinripal dc• La Bi•hal. llir·.: .lct•t·p \l<"en•. C9m). G IL I \fE\1BR\IJU: Glct.-u tl•-l• Prt•••·nl, tlt• hodt.,.. Gln"u •lt· La Cnh•r·inu ci" \li r't. Cobla La Printipaltlt• La Hi.hal. Dir.: Franc•··•· Cu•,Ít. (7ml. \ ILADESAL: ·'Fl'•tr•i;:", .. \¡¡uc>ll t·os,inyol". •nnlu tH''· Ln Pr·irwipul t.l .. la IIL,Jwl. !7m 1. lll.OO PEl"TAGit-\\1,\ ll PJll'lÍI'ÍÓ dl'l Jll'n¡.:r·am!l l'lll¡., ..¡ tlijuu-.. 11.00 EL DL\ DE L'OlE:\T Pmgram:wió l't'alitzudn u partir· tic le- pt•tirion• r¡w• t•l,. nn,ll't•• nit'lll· han fl't al rotllt••tutlm· rlt• Catilltut~a \I Ú_-ira. lt·l. 20:1 :i:) :~5. :!O.IHJ L'.\UDIO\ ISL \L L'n programa d' \1,., <..nrinu. :!:1.tNI GR.\ '\S OBRE.." \10.\TE\ F.RDI: l'Orf··n. l.uurt•ttf'l' Dalt·. Efral B··n-:\un. Jc·rutifl'r Larmon·. Paul Gí-rinlllll Conl.'t'rlo \tu·alt·. l>ir.: R1·ní• .lnl'ulo•. (!:!Om). l:l.IKI IH"ILLETÍ UE ~OTÍ­ <:IES I \(;E'\ H.\ \1l SIG\1. l:i.l:~ EL IH \ DE J:OJE.' \T al Olt'l't·at. E-pui palr<H'Ïnat ("'r Oi•cos Ca,tdló. :r;. HUHJ BlTLLETÍ DE 1\0TÍ- :1:1.Uil \GE~ U.\ \ll S IL \L Pr·f',¡·ntac·ió dt> IP, últim!'• nuwlat~ di-=--tHJ.!ràli<[Uf'"~ npa~;..rtult• ... "í.-it·u pt·r n•·uloar ••I 1liu. p,.,.... f'nbwül a f•lu·t•t••· fie.. 'ftu·•~• J oni>. lll.llU REPERTORI DE "<IT DIUMENGE, 2 DE MARÇ DE 1997 CIES ll7.1HJ I:ORERTl'fL\ c·om!'n~ur ,.¡ cliu . Rt·t·ull cl'uhr,.. lm·u- prr••o·ntal'"r Pilnr "uhirà. .\ Jtj,¡,.., l'"r 10.08 CAPSA DE ;\JfSIC.\ R.\FF: Conr-ert ¡wr a piano on¡ul'•lra. op. 18:>. J,.an tll' C:unhra de Lau-ana. l.lir. : Lawrr·JH't' Fn.tt'r. e35m ,. \'1\ '\1..Df: "Amor hai \Ïnto". ranlalu RV 683. Cfrard [ol'-nl'. rontratr•nor. Seminari<, \lu•it-all'. Dir.: Fnl1io Biondi. (I -lm). STARZEH: 10 dan.·~"·'· l.l•anwr Colll'gium. Dir.: .lo•l'f Ll•anu·r. (19m). SA JNT-SAENS: (}uaa·tr·t dt· •·m·úa op. 153. Quartr·t \ïuui . (25m}. TELEMAlll"i: Coort•rto 11 (¡ t•o Fa M. Con<'f'nltr- \fu•i<·u~ dt• Vícnu . Dir.:~- Jlarnonc•ourt. (211m). PARRY: Varial'ion• Sinfònir¡ue:.. Orr¡ue~trn Filharnu'mil'a tito Londn·•. Dir.: \1atthia.. Baml'rl. IHm). C: \ \J. 20.00 Bl 'TLLETÍ UE NOTfCIF..S I ACEl\ U\ ~IUSIC.AL )JI"t" l'rn¡tranruc·iu r·•·nlitz;ulu u fltll'lir tlt• J, .. _ p¡•líduu.., qtw •. J.. nu .. ll·t~... ui•·nt• han fr·l ui r·onlt••tnrlm· cir· Catalun~u \ltÍ•ir·a. 11•1. :!O:! ;~5 l. \ \ J( S IC . \ DE P I \\0 DE Prn!'runtu cir• dh nl!':u•irí mu,.irul. Guitr i r·c•ulitzui'ÏÚ: Pt•t'll Bur·ío" i \lt·:. Holilt'N. l:i.OO \ll SJC.S DE C\T\1.1 .'1"'1' \ intt~gl"tHia Fran~ui, .\ntonioli. On¡ut'•lra 19.00 P E~TAG RA'\1 \ Bl '\I. "iimfuniu r·ctnc·c•c·tanl j lt'r u <Iu•·· Oautr·· i "~'~l'""•tt·n u. :1. \mw t tu;:a\Hc i Dumini•l"" ll utuit¡ut•r·. Or·c¡ttt•,lra d.. C.ntlllwa Paul Km•ntt. llir.: l'uul h.uc·nll. 1 !:lmt. l'tlllr\C: Cruu·r·rl dtam¡wlrt• fll'r a d:t' ic·i•mloul i urt¡llr••lru. \Hnt·t• \ an d,• \\ ~t·lr·. Ort¡u•·,tr·a tic· la Snt•it•lul d.. Cruwt•rt• rlr·l (."""'"aturi ,¡,. l'ar·r.. Dir.: Ct•ur·w·' Pr;·tn•. (2:lml. CO\CERT r•nn•gï,tr·ut pt·c· Lutalnn} u \Jtí,ir·u l'I rlia 17 tlf' març ell' l <J89 al Cu-.tl del .\lt•t¡¡t• d t· Bm·rf'lona. H\.' \DEL: ~onuln )'I'T a 'iolí i piano n. I. t·n R.. \L PROKOFJ E\: Soaw ta pt·r· u Yinlí i piano op. HO. O!.n•s ric• h.HEI SLER. SAfl'>T-S.\E\'S. T\KEI\11TSC, i S.\HAS \TE. Tomoko Ka tu. 'iulí. Suwuku l"u'ltita. piano. (llim). 18.00 Git \:\S 1'\TEGJl.\1..'1 BIUII\1S. Uun•t-- hon¡:url'•t'•. \l urtm ,Junc••, piano. (2im). 16 \ al•o" op. :~9. 1\lnrtin ,lcmc·s. ptuno. !:!2m). 12 22.no .\ GE:\U .\ \ICSIC.\L nt TU.ETÍ OE ;\OTÍ- CIK<., I \(,F.'\ U\ 148 t•utn~nta la rnu"ica que (j ap·mla. Guio i pn'•t'llllH"iÚ rlt• Joun \ ¡, "'· Prorlurriú dt• Duim·, Bu•qnl'b. n GuiÍ• i ~··lt•r·r·ri•: Haimun C~tlnnwr llUll \1\1•• i j •1•- 119.00 \ ll SIQLES ~IÍ.STIQl f-" C \LO -\R \: \fi-.a ;,anc·tururn \lír•ir·a p•·•· ac·alu11· ,.1 tliu. l'r•·..,·ntuc·i(, :e c·:irr•••· ci' \lfn·1l C..Ja~u . 01.00 HEJ>EHTOIU UF. NIT DISSABTE, 1 DE MARÇ DE 1997 117.110 L' OBEHTLH \ \lír •ic·a ¡wr t·omo·u~ur t·l clin. H••r·ull cl'uhrr•• lwt•n• ¡m•."•ntu<lt•' ¡tc•r Pilar Sultira. OCJ.IKI \ll S IC.\ PER A CURUl REit.'\ \T: "l n ra•·•í clt• r·luu,. Co•mar rl Durniani. \Juníka Frimmt'r. Raf Popkt·n. \\ ilfr·i .. ,l .lu!'hf'n,. h.luu, \Jprtt•tt• \\"t·-tfiili-rlw Kantnrt'J. Cu¡wllu \¡:thlinu St.-ffani. Dir.: Lujch R""'lk")· (38m). Dl.lll FL~:: Hi'c¡uic·m ( 1t·rr1·ra 't•r,ifol. \ . \ lun·uy. mt·zz<t· .c>¡JJ'ann. T. \llc•n . harítun. T. Tmttc·r·. c11·¡.:u!'. Cm·y•l"n Sin~··•·,. Orc¡ut·~tra ¡)p Cnm iH·a \n ¡:lc'"' · Oir.: 'L Bt'st. (·U m). li \N OF:l.: U llE' joyful in tltc• Lnnl. \nthr•m Chando• n. I. L} nm• Da\\-crn. "'Jiruno. lun Parlri•lgr', 1.-nur. \lir· htwl GPor¡¡, hah. Cttr i On¡ut••ta·u 'l\: •la. lno... ·ra ,¡,., Tlw Si,tt•o•n. Oir.: C:hri,anplu-r-. (:!Om). Hnrr) dijou" al '"'Pr('. :-.Ú. I{">;. n). l..ii•. llir.· tl:!Om). Galorit•lt• F...-m. 11.00 TR \ '\S.\JISSIÓ E\' DlRECTE UF. 1. \ \U SS.\ CO'\\ E:\Tl \L OES DEL \10'\ES- lí.OO TE..\WORAD..\ D'ÒPERA DE CATALC\T\ :\IÍ:SIC.\ :!IUIU SFLECCIO UE J \7.:Z TIH DE m)'\TSF.RR.\T 00:\lZETTl: Don Pa•<¡uult>. Òp('r.l en tre~ al'lt.,.. Burhant <lc• jn11 amh ¡:ni•'• tl' \llw•·• :\l allnfn"·. Ht•n•lri..J.,,. GabriPI Bot•t¡uio·r. Luca Canonici. Gino Quilko. :!:!.01) L\ \ll:-ilC.\ \ UEH\T ·nb in a La Rt>¡>t'IÏI'ÏÓ dl'l programa l'lli;., t>l 15.00"\ L.\ \1\'\ER.\ UF: ... :• P•·n;!T.Ulli.l ,lt·tlieal u lo mu•it•aJ, dïnlt'l'Ò'•. t't'alil7ul umlo la t•nl·labora•·io'o tlt•l ( .unwll Ctlalà ,¡,. la \llt-it•a. rul• ... wn \lahit-u per :waha1· o• I tlia. Pt·•·-•·ntac-ioí a t•àt•t•o•t• Jo• \lnt·u Ja ni-. 01.00 RErERTOIU DE '\IT Cor' i On¡ut>,ll'O dl' rÒ¡wra d .. ¡:. rr~·IJÍit'III'Ïf•O.: tlt• f :nauliiii\U \Ju ..if· n IJf"r romnrf)Ut'- (F\1). Bni' Ehrt•, \lf,n1 .. I fWwru d 'Ehn·: Ut!.. :;, Tt'ITU ' \hu : 'l7.:i. Priur·ut: •t~ . :! \h Cnmp~ B:lh Lm~lp. H.ai~ Pt•nt•dt•"!: r(,. Harl 11• 1·it 1 Turrn¡.:nn 1· -.· IIG.I Uni' f',.tH·(h•... : H~j.••. Gcu·rl!!ll•'"'· :\ut-•1wru. Piu tl"l rJ!dl . ~•·;:m·ru. St·~rui t l r;wll: •Jt.lJ. (,;¡rntr: ')].'''· \h l't•urtlt• .... \nttm. Bn~··.., • u, .•.J!Ut'tlil : lli:! 1 U ut\. 1Juhrr~ll1. Uurq•Juué•. \'uiJ,~... Un.-ult•nlul i' u.Uf·.. Orit•ntul: JUl. !'i. '\lu1'1'"'11h'! C)(t, 1/ 1111 .!". t h.uuu : wn ..l. ~ul-.uní·-.: ge). 7 . ClrHU ...., i Pla u,. rE~•·w~: l}h. 7 . Lil St•h a : I}(, , 7/HH. 7 Buh Eutlltll'riiJ' U7 .W'U• . 7. \h Erupunlà i Bos~¡·IJú: t}(IJIIH7 .hJCJ:-t 7/96.7. f~annl,n! 1)"; . I . ICipnll·• ... : I UU.!l/ IU:l.H. c•.•. ,J,m~ u: I. \h t r~··ll: m: .(1. l'ullnl·.. .lhl'liiJ 1 l'11ll ~u ·., Suhini: UB.h . \ui d' \!'uu: 1J2.HIIUI.:!. f"utu·u sm. CONCERTS 'PI 1 FEBRER dl' 35 2 FEBRER 12 h Palau 19 h Palau 11 h 11,30 h Palau -\lianc;a Poble :\ou 19 h Palau 21 h Palau ~·o. tn. 3 FEBRER wl h·.: On1u•·•Lnt Simfolnint olt• I \ ulli•;,. Junli Boi,atlt•t·a~. uarTutlm·. Dit·.: Enwsl 1\l:rr·lítw:t. l ztJIIÍI'rdn. \lozat·L. RaH•I. flr·itiPn. Bur·t«lk. (Cotlt't't'l' •imft'lltit·, al Palau. ) OBC. \ n¡:o·l .lt·,,í, c:ur"í". , iu li. Dir.: Oa, itl ShaUun. Bt·uluu-. Ruz,u. Bartúk. OBC . ( Tt•t't't•t·u umlit·iÍJ.) Bundu ~luuit·ipul tlt• Uart•t•lomu. Dia·.: Rafael Grimal. '\it·ului. ~rhnlwt·t , C:rit·¡:. Pnno·hi ..lli. h.huaxaturian, Gm;di. Ort¡twslt·u Simfimit•a dt·l \ ulll·s. Uir.: Ernt·'t \lartíno'7 [zo¡ui...-tln. \lo:tul'l. Uu)dn. Bar·aíok. Brillt•n. (Cah.u d!' Subaddl.J Paul Bmlut·a .Skoda. piunn. \lhun Gl'dtanlt. 'iolont•t•l. D unio·l Pt••·~¡tnlt'thhiktl\, 'iolí. Tutiana \la;,un·nkn. ,.¡,.]u. \.;1\Ít"t' Put•rla•. t'lllllruhui\.. Chlut• "aysfieltl. bii~H·ann. St·hulwrl. (Eurnt'Oitt't't'l.) Lns ·\n¡:t·h'~ Philhurtnonir On·lw~lt·u . .lnnn Rotlgt•t·s. sopt·utttl. Dit·.: E,u l't'kku Su lunt•u. Uo•lou~~y. Muhlt•r. ( Palau•·••ni. ) \ ' í•·tur HIIMt'l. ¡:uilatTn. Mu t't'IIH Fa u., i .Iuan J\lamu•l Díaz. LrnmJII'It•r.. Cul'lo•s PPrlt¡~uz. músira dl' t·amlu·a. Matt·u Fl'n·í-. t·lm·inet. St·rgi \1 t•,t•·t·H. piu no. Pn·mi;, d;·l Conso•n atm·i. 'llt'li('S l:lt•diut•t• h.Untlllt'l'()l'('ht•~lt•t·. \Jt':>oaodt•r \f(']nikO\. pÍaOIJ. ~lit·hut•l En.lt•lu·n, ¡·tm<·t·rtino-tlin•t·lor. Barb. T"aik"' ski. \n,laktl\ iL\.. (lht•t·t·antt•t·u.) 6 FEBRER ia . la· ES un 20 h .\udüori La Pt•drf'ra 21 h Palau 21 h Cor tlo• Cumht·a tll'l P\IC (pulroeiual JH'r Fundaeió Cai\.a do· Catulttn)a ). J iir-¡,: llo·mus. piano. Dir.: .Jor·di Ca,as. Sclwbt>r/i(l(/e. Cnn•·•·•·L Falla/(;¡•rhunl. On¡nt••tr·a Simf<lnio·a tld G r an Tt•utn· dt•l l.ic·c·u. ,\ luria \lanut'ln Cal'tl. pirmn. lL\.aro 'llt'ol\.al'a. 1111'7711· •oprunt>. Dir.: Cri•tÍlhalllalff!l'r. Quurtt•llu Fun~. (Eurt>pu t' O l.llllt't'rl. ) 7 FEBRER 21 h Palau OBC. l\ulju Bludwt·. 'iulí. Dir.: P c·tlt·o Alc·aldt>. Bt>t•thml'n. lloms. Prokofit•\. 8 FEBRER 19 h 22 h Palau Palau OBC. (St·~ona auclit·it"l.) On•ht••lr·a clt•l \luggio \lu~it·alt• Fitll"t•nl1nn. Dir.: Zuhin \lt·hta. St·huht•t'l. Slnl\in~k). (Pulmwt•nl.) 9 FEBRER 11 h 11,30 h Palau Aliança P obli' Nou OBI.. ('l'c·n·t•ru uuolic·it"..) Banda Muni<-ipul tlo' Ban·duna. Dit·.: Ri<'harci-St·oll Coh l'n. llnnsun, Puuh.un, Bu.-1,,.,., Dnth ozal. 19,30 h 20 h Const>t·vatot·i l\Iun.ic·ipa l Uuivet·sitat dt• Baro't>lona 21 h Palau P uoln \'nlpo•, pinnu. So·a t·lulli , Bt•t•Lhm·t•n, \ . C01lina, !:khumunn. Lis:r.t. Cot· tlt• Cuml:t·a tlc•l P\1C (pali'III'Ínat pt>r Funtlu!'it. Caixa do• Cutalttn) u). \ ngl'l Solo•c· i J nwp Sawin} aeb. pian u. Dit·.: .J urtli Caso,. Bntlun~. Htlsu:<. Ccmt·c·t·( .luunu• \r·u¡.:all. Ortptt''lr:J Simfo'mi<~..l tld Gran Tt'utrt• tlo•l Lit•t•u. Oir.: .Ju,it•t· P i·n·z 13atislu . ka 't'd 'lla"· '" ~:T. l... 12 FEBRER 'i- d. ,,. .-a Iv,.,, CONCERTS 13 FEBRER 21 h Palau Tlw \c·ach•rn\ uf \m•ic·nl \lusic·. Ft·ano·k tiP Bt·uim·. nhui•. \nclt·c·w \lmtzc·. Dir.: Chrisluplwt· Ho¡!'•ood. \ ¡, altli. \Ihinuni. Cantllt. '\traolo·lla. Com·lli. \l uffal. ( Euroronrl'rt.l 14 FEBRER 21 h Palau OBC. \ïrwc•nl Fllc•¡.dc•r··· 'iulonrPI. 'm'l'ador a dPh·rminar. f>ir.: La" t·c•nc·c• Fo•h•t·. Hc•rn•h·in. 1il•on Thnma•. Cori~liano. 15 FEBRER 19 h 22 h Palau Palau OBC. (So·¡:oma auclic·iío. I On¡ut·stc·u Filhurmnniu cic• Camhr·u dc· BarP!'Inna. Cm· dc• C:unl!ra clt•l P\1C lpalrcwinat¡wr Funtla<·iÍ> Cai.... a do· Cl!talun~a) . .lm·tli Codina. ¡rnil:ll'l'a. Soli-Lt•, \ O!'ak Oit·.: \lh!'rl .\ l'¡!lldn. T,aikm sl.. i, Hodri¡.:n. \\ a¡.:nc•t·. Bizc•l. \tonli. (Cupt·aho. I 16 FEBRER 11 h 11,30 h Palau Aliança PohiP '\nu 22 h Palau OBC. (Tt•I'C'C'I'II lltHii .. iÍl.) B:mdn J\1nnic·ipnl "" Buc·c·c·luna. Dic·.: .]u.,t'p 1\'lut. Cocu·prt cic• Carna\UI. Oc·quo•, lc·u Filluu·ncc111in de Camln·a el!' Han:eluna. Cm· th• Cmnht•atlt•l l' MC (pult·cwinal pt•t· FuntlaC'ÍÓ Cuix:t dt> Cntnlunyn). Jnnli Cucliuu, ¡ruilarra. Solistt•;. \IH'nls. Dit·.: ,\Ibt'l't \r¡ruclo. T,uikm Hki. Hwlri¡:o, \\u¡rtwr. lli;wt. \ ·o·rcli. (Ca¡H"ahn. I 17 FEBRER 22 h Puluu On¡uo••IJ·:• Filhut·nwnia do· Camlu·a dr Ban·eluna. Ï.o\1' dt· Cumbra clc•II'\IC !pnlt'CH'ÍnnlJH'r FumlaC'iÍI Caixa rll' Cutalun~u). Jcn·dt Cudiua. ¡ruitat'l'a. 'iuli•h•s 'ueal•. Dir.: \IJwrl \rgucln. T'aiko••ki. Hocld¡.:o. \\ a¡nwr. Bizel. \ •·r•li. ( Ï.aprahn.) 18 FEBRER 22 h Palau On¡uc·•tra Filharmnnia ,¡.. Cambra fit• Rar~f'lnna. Cnt· d.. Camhra rlo•l l''IC (pulrm·inalJH'r Funclarió Caixa tlt• Catalnn~a). Jurrli Cmlma. :.,'llilaf-ra. '\uli•l•'' \ltt·al-. Dir.: \Jiwrl ,\r1-'lulu. T,ail..m -ki. RtHit·i¡.:n. \\ a;..'lll'r. Rizl'l. \ ••rd i. ( Capraho.l 19 FEBRER 19,30 h 20 h Cumt'naturi 'lunÏt'ÏJlnl Catet! .-al 22 h Palau \lu¡nc•l Bufill. ''"ètfun. llnlur. Canu. piantt. Rc•twjam. Huliarl. """!:t'I. lhuTaltlc•. Plalli. Bc·rtHil Haillw. 111'¡..'11<'. l't•ratHin·u. Lc•bi'::rtt<'. Sah ature•. Pn.. ~ u. Oa ra"t'. Slunint-ki. ( 1: nq,:m• •h• la CaLt••ll·al r.lt• Ua•·•·•·luua. Eurnt·unt•t•rl.) On¡ut••tr·n Filhunnuniu tlt• Cambra tle Baret•luna. Cm· cio• Cumlll'a tlt•l P:\lC (pulnwinul¡wr Fncul:wiÍI Laha tlt· Cutulun~ul. Jni'IIJ Ct~~linu. ¡.:uitarTn. Suli•ll'.• \lu·al-. Di1·.: :\llwrl .\t·¡.:tulu. TMciko' ,f.. i. llntlri¡.:n, \\ a¡.:nl·t·. Btl.t'l. \,••·tli. (Capraho.) 20 h Saló ¡f,. C!'nl 148 20 FEBRER 'wl;. 21 h \llwc·t \ llt•nt•llt•. piann. Ft·mwk. l:nn•·r·rt.) Orqu•••t•·a Filharnwnin 1l1• Cambra •lf' llnrr(•luna. Cor dt> Camhra tlo·II'\IC lpull·u•·iual pe·•· Furulm·i(, Cahu dt• Catalun)u). Jnrcli Ct~~linu, ¡.:uitarra. "inli•l•·• ""·ol,. Dir.: .\llwrl \r:rutln. T,aikn,,J..i. Hwlri¡.:u. \\u¡.:twr. Bi71'l. \t>nli. (Capt·uhu.) 22 h Palau 21 FEBRER 21 h Palau FPli•·it~ Luti. '"lli'Uitll. Ru¡:1·r \ i¡:nnlf•.• . piano. Sr·hnlwrl. \l•·ruh·l-.nhn. Bruhm•. Chnhi••c·. Rrittc-n. (Lit'tl al Palau.) 22 FEBRER 19 h Palau OBC. Kuran ,\t·nt-tr·un¡.:. •upraiH>. Dir.: La\\rl'nr•• Fo•lt'l'. Struu''· \\'t•ill. '\l uhh·r. lla~cln. 23 FEBRER 11 h 11,30 h ~llian';a 18 h Palau 18,30 h ..\tl'nt>u Bart•t>lonl'~ 24 FEBRER 21 h Palau \111ln•u Lu•·r·hc•,ini. pinnu. ~l uzurl. S1•buher·t. Li•zt. ( lllc·r· t'llllll'l'll.) 27 FEBRER 19,30 h CoJBPn a tori Municipal Palau Auditori La Pt>drpro •\ulu el•• Cumhru tl1•l Cun-.·nuturi. Cun•·•·c·t tlt> miísic·a 1lc• ¡·umllra eataluna. lfnrb/'1/r, cJt• \t•c·rJi, t'li Vt'l'hiÍI cic• C'UIII'f'rl. Cur olP Cumhru dc•l P \I C (potnwinal pe•· Fundu('i{, Caixa d•· Catulun\u). ~•·c·c·i{, f¡•mt•niua. \li•·iu 'o¡afP. mt·zzn-.•uprunu. 21 h 21 h 14 \n¡:t•l .lt•><ÍI• ( ;nn·ut, \ iulí. i.Rk<'u. B•·ruit. (Soli''''' tl•· l'ORC al Sulí1 rlo· C.. nt.) ]Pan Fnuu:..i•t• llt•is"''". piu nu ( t·lu~-•·s rna¡..oi,Lral~ ). ( Eurupu o•n Palau Pnhll' l'iou OHC.. (Sc•¡:uuu uu.lic·iÍI. ) Buntla \lunil'ipul cic· Ban·•·lonu. Dir.: I -alwl Cthlt'•. '\o-takc'l\ it,. Buroclin. huum, 1'rukufic·'· Chupí. Palau • .\lh~niz. On1u•••la tlt· ( itmaro .Jnuqum Hruh·igu. \ïr·l'ntt• Huc•rta. \iulí. \¡.:u•l in l.t·bn \ c·a. •·uu•·•·c·t ino-clit'P!'Iur. Ha~ d n. Mozart. :\lunt,uhat¡:l'. DHmík. (El, cliunH·n¡.:c·~ al Palau.) ,\s,umpla l'on~. ,julí. l\1i)uki )umaoka. piano. Tat·tini. Bt•t·iut. Ft·ant·k. Fnllu. ( \s-.wiu••ib ~lu"'ià·Cac·hun!'ll.) Schub~>rtimiP. ï CONCERTS 28 FEBRER 21 h Palau OBC. 1\lariu Ho•n Llm·••n,, piano. C01·al Càrmina (cli1·.: \. Cañunll'm). Dir.: .lm••p Pon~. Pu;;rtola~. Stnnin~ky. 'lt·~•i:wu. Brurknt•r. 1 MARÇ 19 h Palau OBC. (S•·gonu muli•·i•í.) 2 MARÇ 11 h 17 h Palau Palau OBC. 4 MARÇ 21 h Palau .'\1uuàtin Pullini. piu nu. ( llwr1·anwru.) 5 MARÇ 21 h Palau 11acbl'tlr, d1• \ t•r·di. 4 MARÇ 21,30 h Trntl't> 1\funiripnl Cnmwrr, dt· Bi¡wl. Dir.: Miqtu•l (}¡·te¡:u. (ÒpPra u Catalun)a.) 7 FEBRER 21,30 h Conservatm·i Co1· JU\t' cJ¡• I'Orft•ÍI Cntulii. Di•·.: Cunxita GaJTÍa. Rc•p•·•·llwi di\ l'I"~. 25 FEBRER 21 h Tt>atrl' Fortuny Carmen. dt• Bizt'l. Ui1·.: \ liqul'l Ot-tt•¡!a. (Òpt>l"U a Catulun~ a.) 15 FEBRER 21,30 h Auditori Caixa dl' Sahadt>ll Hont·g~:•·•·· "ilhaucl. La Faràndula Cnrmen. dt• Bi;wt. Oi•·.: \l it¡ ut'l Ortt·gu. ('\\ F ..~ti\al ri"Òpt•rn a 19 FEBRER 21 h (Tt•J"I't'I"U umlit·ií>.) llncbP111. dt• \ t•nli. t•n \l'r•iÍI tlt• l'li "''·~iÍI Paul CuJ'lt''''. \iu Iu. dt• r·mw!'rl. !'UJWerl. \lht•r·L Guino~ art. piano. H inclt·mith. Subarlt•ll.) 21 FEBRER 21 h La Faràndula Carmcn. clt• Hizl'l. Dit·.: \1it¡twl Or·tega. (_\e\ Fc•sti\!ll d'Òpera a Sahadt•ll.) 23 FEBRER 18 h La Faràndula Camwn. dt• Bi:r.t•l. Oi1·.: \lic¡m·l Orte¡!;U. (XT Ft•;.,thal ci'Ò¡wra u Salnult•ll.) 28 FEBRER 22 h Centre Cuhural Carmen, d1· Bi:r.t•l. Dir·.: Mic¡m•l Orlt•ga. (Òpc•ru a Catalun)a.) 6 FEBRER 21 h Crntre Cultural Caixa rle Terra.~•a Orqut'"otra Simfimit·u clt• Iu RT\ tle .\Jo,rou. ~au;,-Pt•lf•r· Hahn. \inlonrc•l. Dir·.: Feclur Glusdwnko. Thoma,. DH>rúk. Ruc·hnumintl\. ( Funclac·iú Cai'a dt• Terra--u.) 15 FEBRER 21 h Centre Cultural Cuixa de Tt"rru•;,u 21,30 h Auditori ~hbt>D Ciència i T(.rniea E~barl rlt• Sant Cu~al. Dir.: Joan St•n·a. Triade. (Fundaei(, Cai'a dc• Tl'rrussa.) St•rn•lum Mu~urum. \1. T.. n•sa Vt>rl. soprano . .Ft'clra Burrà,. llauta. Pt>rt' Bc•níh·z. l'lur·im•t. \taria Gorina. piano. SchuhPrt. 16 FEBRER 18 h Centre Cultural Caha de TPrrassa Esbart clt· Sant Cu¡:nt. Dir.: J oan Sc·rrn. Triude. (Fnnc_hll'iÓ Cai'a df' 'l't·nus"'·) 22 FEBRER 21,30 h Auditori ;\I useu Ciència i Tècnica 1\.rlc•ltt• Bi¡:c·t, .I tiM' f' M. Llort•n,, Mamlf'l Rl') "·' Ca~tillt·jn, llaull'"· Bt·rtomit•u, Tnrnasi, T,l'r epmine. 23 FEBRER 18,30 h Arnies d .. 1..~ Arts iJJMM Ch•·i~otian clt· .l un¡!;, lluutu. William Wutrrs. Liorua i llaiit. Chtr·a !lt·r·na nrl t•z, ''inlu dt• gumhn. lliindel, ll oUetcrn•, Vi\·alcli. Cine Petit J u~t'f' \ntnn Chit•, j.,'ltilacTu. 2 FEBRER Sunz, i\loreno-Torrnha. Tàrl·t•gu. Gramultls, Ponl't', Bm·rin,. \lhl·nh,. {:\an.a el!' :\lú>ic·a Cl~cssic·a u Cutnlunya.) 15 CONCERTS 9 FEBRER 19 h Cine Pt!tit Qum·tt>l Flautt•, d' \tiri. Tt>lt•mann. h.uhlau. rle 'lirlwli•. \ lo7art. Bl't·lhto\t'll. l>uloui ... (JJ \l'I dt· Turrot·ll;~ olt- \lont¡rr·í. 1 16 FEBRER 19 h Cine Petit \.u' wr Ht·lat•. nuuta. Jnrtli 'lasú. piano. Brutun-. Tnltlt'it. 'lar·tiuu . Oltra. l'nult•tw. (JJ\1\ 1 dl' Tonowlla dt• .\lunl:!r'Í.) 23 FEBRER 19 h { 148 16 ()uurll'l ,,,. c:uiiiiiTI'' tlo· Ban·.-lnnu . .\lon·n u-Tor·roha. \lhÍ'niz. Falla. (.I .I \I\ I ,¡,. Tur·t·uo•lla .t.. \lum~rrí. 1 , u. z. TEM A s un fet del tot evident que el món de la docència musical, entès d'una manera oberta i global~ viu una època convulsa i nerviosa. I això és així per la manca de concreció d '1.ma voluntat de reforma en profunditat. Tenint com a marc genèric la famosa, i no del tot desplegada LOGSE, hom ha pretès afrontar un nou marc per a l'ensenyament musical, fet no poc necessari -per descomptat-, que situï aquest àmbit en una línia d'operativitat i conseqüència definitius. Que, per tant, acabi anib una realitat inoperant, obsoleta, que ve de molt lluny i que ha engendrat -fet molt importantunes inèrcies, uns privilegis i unes situacions endurides, de molt dificil bandejament. En aquest context, sorgeixen dificu1tats importants, que van des de Ja idoneïtat dels pressupòsits que presideixen aquesta reforma proposada, a la superació d'una mtmió d'esculls que minen el camí cap a la seva concreció pràctica. I derivadament, passen també per la intel·Jigència amb què és endegat el procés que mena a aquesta concreció a què ens acabem de referir. El tema que proposem en aquest número acara un dels aspectes el' aquest tot tan envitricollat i complex que configura la reforma al·ludida dels estudis musicals. Un aspecte que amb tota seguretat no és el més important, però que adquireix una significació especial i que demostra fins a quin punt la nova perspectiva docent preveu de manera poc idònia components prou significatius de la realitat. I, a més, hom corre el risc d'endegar una dinàmica no progressista i a favor de la història, sinó tot al contrari. Aconseguir fer de la docència institucionalitzada una realitat engrescadora per als nostres millors músics constitueix, o hauria de constituir, un desideràtum molt central del sistema musical del país. P erquè els b eneficis que en deriven són d'una absoluta transcendència . P er tant, tot allò que afavoreixi la complicitat entre la pràctica docent i la pràctica concertística ha de gaudir d'un àmbit afavoridor sense reserves, sense raquitisme, sense deixos manipuladors de cap mena. La història de prestigiosos noms del concertisme català i espanyol que, ben altrament del que els ha facilitat aqtÚ el sistema educatiu, han pogut exercir el seu elevat mestratge a l'estranger en condicions del tot favorables sense renunciar a una praxi concertística privilegiada, il·hunina una realitat que, sigui qui sig1.ú, ha d'atendre amb tota la conseqüència possible. Entre el • • mag.ster1 i el • • VIrtuosisme 148 TEM A Una proposta per a l' organitzaci6 dels • ensenyaments super1ors de músic.a a Catalunya per JOAQUIM GARRIGOSA I MASSANA Uircc·tm· dc·l Consc· c·yutuc·i de Vila-seca mb Ja nova ordenació del sistema educatiu (LOGSE) els estudis de Grau Superiot· dt' Música constituiran el darret' estadi de la formació del músic professional. En aquest sentit , la nova configuració d'aquests ensenyamt'nts super iors pot esdevenir detenninant en molts aspectes per al futur de la música al nostre país. Entre els tnls més positius i innovadors de la nova cstmctu ració dels ensenyaments superiors de mÍisira t'al destacar els següents: -Segt·cgació dels centres d'ensenyament superior respet'tt' dels de formació de niveU elemental i de ¡:,rra u mitjà, tol pennetent que els alumnes sïntegl'in en un ambient dil'erenciat i de preparació a la professiona litat, tal com sueceeix a les facu ltats universitàries. -Equivalència , a tots els efectes. a la llicenciatura universitàr ia amb el r ang que pertoca reahnent a aq uesls estudis. -Accés, mitjan ~an t una prova d'admissió, de manera que es garanteixi la valoració de les possibilita ts reals de l'alumne per assolir els nivells proposats. -Plantejament curricu.lar més global. atenent a una millor fo rmació de l'alumne, tant des del vessant tècnic i intet·pr·etatiu, com l'humanístic. -Diver·sifkaeió i ampliació de les especialitats amh l'aparir.ió de noves titulacions com jazz. instntmcnts de música antiga, etc.. amb una incidència especia l en la formació dels futurs pedagogs de l'ensenyament secund ari, les escoles de música i els conserva toris. -Especial atenció a la form ació per la música de conjunt (cora} i Mquestral) i c.le cambra, tot diver·sificant l'anter·im' fo t·mació que s'encarava essencialment a la pr·epa ració dc futurs solistes. - IncluRiÓ de Ja formació concerta nt i escènica pe•· a determjnades especialüats. Es tracta , dones, d'una oportunitat única, que ha de permetre si tu ar· r ensen yament superior de la música a Ca talunya a un nivell de què ja gaudeixen A 148 32 92 mohs països del nostre entorn, des de fa molts anys i a mb els quals at"a és diñcil competir. El Conservatori Superior de Catalunya Catal un) a tf en r actualitat dos centres de formació superiot· dc música (el Conservatori Superior i\1unicipal de Barcelona. de titulat-itat pública. i el Cansen atori Super·ior del Liceu, de titularitat pt-i' ada). DUt·ant mfs de cent anys el primer i més dc cent cinq uanta el segon. han dut a terme la formació del~> nostres músics amb una dignitat que moltes vegadt>s ha sup('ra t, de llarg, les possibilitats dt• què disposaven. Els nous plantejaments de la LOGSE suposen iniciar nna nova etapa en què, partint de la llarga exper·iència docent d 'aquests centres i de les encet·tades propostes que molts altres centres de nivells infct-iors han unat realitzant dw·ant aquests anys, sigui possible rf'novar i millorar les expectatives pedagògiques d'aquesta etapa de formació. És p<·r· aiÀò qLw cal eaminar decididament cap a la cr·eadó del Conbervatori Superior de Catalunya. que haul'ia de !ler· el punt de trobada de la major part de les inic·iatives de la docència de nivell superior. La llat'ga etapa de substitució. en la quall' Ajuntament de Barcelona. el Conservatori del Liceu i altreo institucions han fet la suplència d'allò que l'Estat no va crear mai a Catalunya. ha de deixar pa, a una nova etapa en què el nou Conset·valori Superior faci possible que els futurs professionals dc la música a Catalunya trobin aquella formació que tan tes wgaJes no han tingu t altre remei que cct·car m{~~ <'nll à del nostt·e territori. Tal com deia ]01·di Alvin yà, directot· gener al de Centres Docents del Departament d 'Ensenyament al I Congrés dc Música a Catalun ya, «Si a les nostres orquestres hi ha un bon nombr·e de músics forans, que no sigui per la manca de formació integral dels músics de rasa. Que ('ls nostres músics siguin presents a l't~x­ terim·. Qm• a les orquestres, a les sales de concert i als tratres d 'òpera d ' altres països, la presència tlels músics formats a Catalunya no sigui un fet extraordinari». TEM A .ys aa- .or el l"i- de taolde en ·ga ~r- :lls ys, res lla ¡ue de w- UI ¡ue car ori als eió ¡ue eia nts I de hi gui de exrt i cia fet Aquesta institució, el Conservatori Superior dc Músiea d e Catalunya, tindt·iu la seva seu a l'edifici on ~"està construint l'Auditori de Barcelona. Malgntt les set·vituds que implit'a situar un centre com el p1·evist eu un edifici que en un principi no havia planificat un equipament d 'aquesta magnitud, cal fer tots els esforços possibles pet·què els estudiants d4'1 Grau Superior de Música puguin compartir unes instal·lacions dedieadl's a la música de manet·a prioritària. A més de l'aulari sufi4' Íent. amh espais definits expressament per a la docència individual i col·lecti\a de petits i grans grups. els estudiants es podran beneficiar d 'una mediateca especialitzada en música, una sala de coneerts de cambra amb un aforament de 800 plaees i l'a uditori, amb noa capacüat prevista propera a les 2.500 persones. A més, aquesta serà la seu dc l' OBC, la qual cosa haut·à de revertir a benefi ci de l'estudiant d ' una manera molt positiva, tant per l'activitat concet·nstica, com per les possibilitats de seguir de prop t-1 treball dels assaigs i gaudir dc master classes dels solistes i director s <rue hi col-laboren. La possible inclusió del Museu de la '\1úsica de Barcelona pot acabar d'arrodonir u11 projecte ambiciós i, prohablr ment, irrepetible. Una organització administrativa autònoma i especifica Amb tot, el que s'ha assf'n)alat fins aqtú no podrà anihar a bon fi si no es dt-fin eixen uns paràmeh·rs d'organització adnúuistt·ativa i jurídica que fH't·metin el con-ecte desenvolupament de la tasca qu<' s· att·ibueix a aquesta institució. És del tot necessari que el Conservatori Superior d e Catalunya s· articuli jurídicament com una unitat administrativa absolutament diferenciada dels altres cenh·es docentF; de niveU no universitari. Si el que es pretén és la creació d ' un centre docent cquipat·able als centres univm·sitaris, i d e fet la LOGSE així ho establf'ix, ral concretar-ho en una fif,rtu·a institucional, dc caràcter públic. que permeti desenvolupar ]a tasca docent amb la flexibilitat i immediatesa qut> reCfltCreixen aquesta mena de centres. EL Conservatori Supct·iot· de Catalunya hauria de poder administrar· els recursos econòmics propis, de manera que li fos possible comptar amb els equipaments indispen sables i incentivar les iuicinLives musicals pròpies (c:oncerts, promoció de lc>s agrupacions artístiques, publicitat d e les activitats. ot·ganització de cursets, seminaris i master classes, etc.). Hauria de tenir la sufi<·icnt competència per poder establir convenis de col·labot"ació amb altres centres superiors (amb les universitats per a la col·laboració en àmbits com Ja musicologia , r etnomusicologia, la m6,sica elecl roacústica, Ja r ecen ;a , cic .; amb el Conservatot"i Superior de Dansa pc.>r a la formació musical i l'cxpt·essió corporal; amb l'Esco]a Superiot· d'Art Dramàtic per a la formació escènica , etc.). També seria essencial que tingués l'autonomia suficient per articular la dotació i organització dels 148 TEM A 148 recursos humans necessaris per la tasca docent que tinclt·à encomanada. És obvi que un centre d'aquestes caracL<'l'Ístiqnes ha de comptar amb un nombre important df' professors que garanteixin una formarió dc primer ordre. Aquest professorat hauria dr t·espondre a l'alt nivell que es pretén per al ccntt·r i, en dcternúnats casos. caldrà cercar-lo allà on ralgui perquè aporti a Catalunya el prestigi i la qualitat c¡u<> se Li reconeixen en la institució educativa i/o musical en què es trobi. La singularitat dc la proposta docent del Conservatori Superiot· fu que el sistema vigent d'accés a la funl'ÏÓ pCLhlicu cloeent òels ensenyaments de règim generul no sigui precisament d més idoni per proveí •· les plaecs del professora t. El Conservatori Superio•· de Mí1sica de Catalunya baw·ia dc comptar amb professors representants de diverses tendències de la tècnica interpretativa, professors integt·ants de grups de cambra estables en qualitat dc re:.idents, professors extraordinaris del país i de fot· a, etc. amb una jornada de treball flexible que rcspe<'tés t>l necessari exercici de la pràctica musical rn actiu (avui les incompatibilitats exercei"Xen una r estricció molt negativa per als nostres conservatoris). Tot això és gairebé impossible d'articular a partir d'un sistema d'accés funcionarial amb places adjudicades de fom1a definitiva i subjectes a trasllats territorials. Es t1·acta , doncs, de dotar-nos d'un sistema en què la flexibilitat permeti prendre la millor opció sense quedar travat. En el supòsit que la titularitat fos exercida únicament pel Departament d'En!.cnyamE-nt. existeix un punt de vista, no exclusiu. que rúnica opció d'accés a aquestes plaCt'S hauria dc st~r mitjançant un concurs oposició idèntic al vigent en l'actualitat per als ensenyaments públics de 1·ègim general. Atesa aquesta interpt·etadó, i per tal de cercar un sistema de selecció per al professorat que permeti donar resposta a les especificitats ja descrites d'aquest, caldria plantejar-sc com a opció viahle la fót·mu.la d'una tituJal'itat consorciada entre l'Administració educativa f•ataJanu i les entitats administratives supt·ammucipals, de manet·a que fos possible establir el grau d'autonomia que necessita aquesta iniriativa. Aquesta entitat consorciada podria tenir, sens dubte, la independència jurídica que li permetés establir acords amb altres institucions docents i artístiques, i l'autonomia necessària per •·e~:,rit· els rC'cursos econòmics propis i disposar el millor quant a la selecció i ot·ganització dels recursos humans impt·escindibles. Si s'aprofundeix a rercar aquesta nova articulació, s 'hauran posat les bases per definir. a Catalunya, un model docent diferent, complet i competitiu que penn.-tría inserir-nos, en iguahal de condiciom.. entre els models educatius musicals més avançats de l'Europa que es projecta de cara al proper mil·lenni. Perill que el proiecte pedagògic desconegui la professió musical per JORDI MARTINE% ensenyament musical a l'Estat espanyol viu una situació paradoxal. )falgrat estar equiparats de Jacto amb les facultats uní versità ries, els conserva tori~ superiors i profcssionaJs encru.·a es regeixen amb unes dircctr·ius d'ensenyament pròpies de la Secundàr·ia. l fin s q ue no els afecti la LOGSE, que els atorgarà regulació juridica pròpia, aquests centr·cs es mouen en tena estran ya mitjançant circulars anuals dd Ministel'i d'Educació i Cultura. Aquesta lJei preveia la separació defmitiva de graus en l'àmbit musical per a] curs 97-98, però dificultats diverses, segons el Departament d'Ensenyament - l'encatTegat de crear el futur Conservatori Superior oficial-, han obligat a endarr erir· el canvi fins a l'exercici següent. L Lna bona part dels professors de conservatoris super·iors demana un reconeixement explícit del ¡;;eu estatus t·eal amb l'objectiu d'aconseguir. principalment, una major flexibilitat d'horaris, que a•·a no existeix al cent per cent. La queixa gairebé unànimf' es basa en el compliment d'unes tasques no lectives (permanències per preparar classes i tutori~s. típiques dc l'ensenyament secundari). incompatibles amb aetivitats que, com a intè•·pt·cts, poden desenvolupat· fora de les aules. Molts d'ells s'ha n vist abocats a triar entre ensenyar o tocar·, tot i insistir que aml>dues opcions han dc ser paral·lclcs. El yue f.l•·eocupa els professors, a més, és la indefinició actual del Departament d'Ensenyament respecte de r estntetura, tant a nivell educatiu com laboral, del futur Conservatoti Superior, d 'acord amh el lf'xt de la LOGSE, que suposa de forma TEM A ió it ll lO i- i.ó i- ta le s- l- la ió es aLi- l', r- lS er el r- aa at tls ra Francesca Ruis Salvador Pueyo implícita un increment f'n la dedicació pedagògica dels professors, fet que pot continuar limitant la st>va vida com a concertistes o com a investigado rs. sibilitat esp ecial i els professors que ho hcut demalLa! no hem tingut cap problema per fer un concert o una altra activitat, canviant les hores no lectives que havien de fer al conservator i. Francesca Ruiz explica que fin s fa poc ajustar-se a les permanències depenia de (·ada centre, però a partir d'aquest cut·s, lot ba canviat. Ruiz considera que una bona forma d'adequar els paràmetres fun cionals de la Secundària a r ensenyamen t musical podria ser permetre que les permanències es pog uessin fer a casa o allà on el professor ho considerés necessari. Però això, m~nt.re no ens reconeguin a tots els efectes com una llicenciatur a. és impossible. Un dels qui no ha ensopegat amb entrebancs com els exposats és Salvador Pueyo, professor dl' composició del Conservatot ·i Superio•· del Liceu, ja que el seu centt·e és pdvat. Pueyo admet no conéixer fil per randa tots els apartats d e la LOGSE, però pel que en dedueix dels eixos bàsics, la veu com un arma dc dohl<' tall, perquè els alumnes necessiten una atenció continuada i els professors han de fer un continu recid4tge . Però el cert és que per poder-se reciclar, un professor de música, ja sigui d'instrumen t o de composició , ha de poder desenvolupar amb total llibertat una tasca professiona l paral·lela. A Catalunya, el Departame nt d 'Ensenyame nt de la Generaüta l és l'encarrega t d<' l'aplicació de la LOGSE a tots els nivells d e l'ensen) ament musical. Després dc les escoles de música (antic gra u cle- Horaris problem àtics i incomp atibles ~ I tel nuc bé es i i), i :r- lts o er te- ~s- a Cades Mat·quès exer ceix al Consen·ato ri Superior de Barcelona i ressa1ta que les seves obligacions pedagògique s han crescut tant que no sols li impedeixen tocar, sinó que ja li reporten problemes per enriquir la seva tasca: El nombre d'hores va aug- mentant a poc a poc, ara estem en 18 lecti'ves, i això ja ho posa molt difícil, per poder, com a mínim, estudiar. Fa un any ens van imposar una sèrie de permanènci es al conservator i que ens obliguen a ancu·-hi a perdre el temps, com els mestres de l'ensenyame nt secundari. L'emparent ament de l'ensenyame nt musical amb la Secundària és un de.sastre. Per a aquell qne no fa res més, podria ser nna "ganga", però la realitat és que a la llarga s'estanca i no funciona. I si creuen que el que no fa res més miUorarà anant a escalfar una cadira, s'equivoque n. No obstant això, p er a f't·ancesca Ruiz, djrcctora d'aquest centre, dependent encant de rinstitut Municipal d 'Educació, les permanènci es als conservatoris controlats pel Minist.e•·i s'han (le respectar al pt>H de la Lletra, pe•·ò en el seu cas, i tot i complir amb la normativa, sempre hem demostrat una sen- 148 TEM A 148 mental ) i t'I mitjà, ara toca el torn al gr au superior. St•gom. Lluís Vila d'Abadal, assessor en matèria a J·tí~:.tica i musiral del conseller. r ajornament en la scpan1ció efectiva de graus està causada, en primer lloc, per la recerca de l'espai del fu tut· Conser·vatori (s'instal·larà amb gairebé tota seguretat a l'Audito1·i) i, en segon . a l'elaboració d'un nou decret q ue ha dc desplegar la LOGSE pel <rue fa a ls ensenyuments artístics superiors. Vilu d 'AJH1dnl, no obstant això, dóna una idea de per on podt>n anar els t•·ets en l'apar tat musical tot adverti nt que Iu Uei amplia clarament les competèn•·ies dt>ls ¡H·ofessot·s. Ensenyar m1Lsica no ho pot fer tothom. 1--a pedagogia en aquest camp és una especialitznció i lrt ge11t s'hauria d'anar mentalitzant que aquell que es dedica a r ensenyament renuncia en part a la carrera cotna intèrpret. No crec que es vulgui tre11car la dualitat de professor i músic, però la docència cada cop serà més exigent des del punt de vista educatiu. No defenso que el músic sigui únicament professor. El que caldria assolir és que s'equilibressin les dues actit·itats. Durant un temps, haurien de reciclar-se. diu Vua d·Ahadal. Si la LOGSE, d'una pat·t. ha creat un alt grau d'insatisfacció en un bon nombre de professors. no menys ronflit•ti\ a ha estat l'execució de la Llei d'IncompatiJJilitats, que ha tallat d' atTel, i en aquest cas explícitament, la vocació musical dels d ocents dc centres oficials. Hi ha h3ouut situacions com el del R••al Conset·vatori Superior de Madrid. però lamh~ al Municipal de Barcelona, tal com exp Hca Cnles Ma •·quès: Als membres de la Banda Municipal que, a més, eren professors al Conservatori, se'ls va obligar a escoUir entre ensenyar o tocar. En canvi, hi ha el cas de la Filharmònica de Viena: allà, el contracte d'un primer violoncel·lista especlftea que ha de ser catedràtic del Conservatori unes hores determinades . Aquesta llei ha suposat una gran massacre a la professió: o ets pràctic o ets teòric. Més formaci6 general per als futurs músics La LOGSE marra un camí clar que ja s'ha pogut veure t>n els graus i nferiors en què s~ha començat a aplica r. A grans trets. comporta un manteniment dd temps d'aprem•n tatge pràctic, però alhora dóna una majot· rellevàn cia a la formació general d e l'alu mne que, en el passat. anava al Conser vatori com a segon centre després dels estiLdis convencionals . Ara, per contra, les escoles de música i els conservatoris prenen un caire més educatiu. En dejinitiva, es p reocupen més per ell, sobretot a aquest niveU, comenta Vila d'Abadal. Si bé la LOGSE no qüestion a la llihertat de càtedra, sí que condiciona l'opció dels professors a l'hora d'exercir. El coneixement de lïnstTument triat pt'r l'alumn e n o podrà abastar més temps que la pa r·t teòr·ica i, d'aquesta forma, s'intenta oferir una fonnac ió cultu ral més completa per aJs estud iants. Per a Salvador P ueyo, les pràctiques no han de sortir forçosament malparades, però en haver-hi tantes matèries, la permanència al conservatori haurà de ser continuada. Aleshores, com s'ho faran per estttdiar el seu instrument? Crec lJUP, al final, la LOGSE s'haurà d'adaptar a diferents circumstàncies. Més optimista, en aq uest sentit, es mostra Ben et Casabla ncas, professor del Conservatori professional cic Badalona, que, pet· cert, va col·lah orar amb el Depa rtament d 'Ensenyament en Ja revisió de cuniculums i de continguts de matèries dc <'Omposició per adaptar-les a la LOGSE. Casablancas afirma que els alumnes han de poder compatibilitzar adequadament els estudi.s de matèries generaL'> amb les que són estrictament musicals. En aquest cas. hauríem de mirar altres països que ens porten molt d'avantatge. La LOGSE és una llei tímida, tol i que ben orientada. Per la met'a experiència en altres llocs. aquí tenim wt desfasament extraordinari que paguen els estudiants. La feina feta per la Generalitat obre una mica els programes dictats per la llei. Però, com o exemple, caldria. actualitzar els temaris de la música del segle \\, on estem encara molt enrere. Hem de procurar que el músic no només interpreti bé sinó que, a més, tingui una formació cultural mu.sital suficiPnt. Casablancas creu qu e el progrés dc l'ensenyament musical no es basa a copia •· mimèticament la forma de treballar dels conservatoris dc la •·esta d'Europa, però sí captax-ne la filosofia i passar-la pd filtre de les especificitats del país. De fet, aquest p1·ofes!10l' afirma que hi ha hagu t escO· les modestf'S que amb LOGSE o sense han marcat w1 camí vàlid cap endavant, cosa que suposa un ferment d'evolució. ~'hi ha, però, que tot i respectar els coneixements genèrics que cal impartir. no entenen qu<' hagin de ser cabdals per al futur dels músics incipients. L'aprenentatge d'un art és molt complex. Hi ha gent que conumça abans que els altres o a l'inrevés. Els alumnes de la LOGSE han de passar globalment un curs. Si un estudia piano i ho fa molt bé. però la rPsta cle matèries no, s'ha d' esperar i, per U1nt, no es pot desenvolupar. Crec que la solució per a aquest problema és molt simple: hem de parlar rle carrera p rofessional i no de cultnra musical. Als conservatoris, no s'hi va afer cultllreta, sinó a estudiar una carrera, assegu•·a Carles Mar·quès. AJ seu paret", Ja LOGSE és una llei enca· minatla més a fer ama teu •·s que no professionals. perquè pf primer que et diuen és que has de rebaixar les exigències. De fet, la llei pretén encoberta- TEM A mt 11e L'Ír tu- 1)0 en ~n­ Jm ·ec fe- let es·ar sió de 3a- m- ws .ls. rue na V(l w- La -els m- :ca de :nó ~al de ~ti­ de a 1 De co- ~at un xe¡ue teiex. J a ~ar fa oe- do em tra tu·les catls, aL- ta- ment d'enganya r el client dient-li que tot és meravellós i fantàstic. bàsicam-ent per anar en contra de la pretesa n"entalitat decimonònica que creuen qua ha tingu-t ji11s ara l'ensenyament musical. La directora del Conservatod Municipal de Barcelona. FrancesC'a Ruiz, en to més prudent però alhora conven~ ut , reclama un llibre blanc sobre rensenyament musical pel· saber quines són les dir·eett·ius vàlides per aplicar en el grau superior , que no comprèn com encat·a no disposa d ' tm decret q ue en reguli el funcionament d'acord amb la LOCSE. Futur laboral incert per als docents El desconeixemen t sobre la nova cstructuTació dels estudis musicals de g1·a u s uperior en l'àmbit oficial ha creat una gran incertesa entre algttns pt·ofessot·s del Conser vatori Municipal de Barcelona en virtut del tr aspàs de competèn cies de 1'Aj untament a la Genm·alitat. Ambdues adminisll·acions ja han iniciat les conver ses, pt'J·ò amb prou feines s'ha arribat a algun principi d 'acord tol i la fltüdesa de la negociació, reconeguda per totes dues parts. Hauríem de saber què voU'Administració, quines competències dona.rà a cada grau i, evidentem~nt , si s'homologarà raspect:e econòmic' perquè, fins ara, tot i estar formant futurs llicenciats, els nostres professors cobren com els de la Secundària , demana Francesca Ruiz. Més p essimista es mostt·a a l'bora dc parlar d 'aquest tema Carles Mat·quès, professor d'aquest ma teix Conservatori: De nw- ment. l'afer dels traspassos a la Generalitat no està gens clar i em temo que, en definitiva, es faran a la baixa, perquè no s'estan cobrint places vac(uLfs per jubilacions, per exemple. Si bé encara no pot avan~ar r es concrcl, el Departament d 'Ensenyament ja té alguna idea sobre quina mena de tractament laboral definirà per al futur Conservatori Superior de Catalunya. Entre l'equip d 'entesos que tracten de confegí•· el seu o•·ganigt·ama de funcionamt>nl, hj ha la intenció o bé de crear una plantilla en la forma tradicional o hé provar de flexibiJitzar-la tot fomentant la contractació temporal. En aq11est últim cas, es procuraria que l'agilitat en la captació de p er sonal no repercutís en l'estabilitat del cos docent. De tota forma , la fórmula de contractació no ens pot lligar de mans i peus, avança el •·epresentant d el Departament d'Er1scn yament, Lluís Vila d 'AJ)adal. Cal.drà una bona dosi de paciència, doncs, sobre aquest afer, que els principals implicats volen resolt al més aviat possible. Tot depèn, com en tantes a ltres qüestions, de l es ins titucions públiques , cosa que descoratja més d ' un. Crec que hi lw bona voluntat al darrere, però el ca s és que hi ha hagut un desconeixeme nt explícit de la professió, potser perquè els l.egislaclors no han experimentat les decisions que prenen en les seves carns, opina Salvador Pueyo. Tothom espcnt que el temps prudencial que es pensa prendre el Govern Català pet· aplicar la LOGSE al g1·au superior representi una refl<''-'ió profunda d 'un en sen yament com el musical que fins at·a , segon s una majoria de veus, no s'ha tractat amb l a sen sibilita t adit'n!. TEM A Bones idees i pocs recursos per aplicar-les per MARTA PORTER I TALINS L 148 a nova estructura acadèmica que fixa Ja LOCSE, q ue comporta la sejJaració dc graus, de manera que l'ensen yament super·ior es diferencia dels ensenyaments prima r i i sm·u nd ar i en alwnnes i professors, ha atTiha t ta mbé als conservatoris de música. Al ma rge que cimés afectat per la nova legislació és el col·lcctiu d'alumnes, els mestres també veu:ran modific·ades algu nc& dc les seves condicions de treball, j a sigui per l'aplicació de noves matèries que s 'hagin d'impartit". pel grau de responsabilitat a l'hora que se'ls adjudiqui un grau superior, o fins i tol pt't· nous horaris lectius, que faran canviar substan rialment els sistemes que :fins ara s'havien aplicat en l'àmbit musical. Un dels g•·ups afectats d"una manera específica són els ensenyants que compagineu la seva tasca pedagògica amb la p rofessional-<:oncerts. assistència a congressos, investigació. etc. Des de Madrid, algú ja ha posat el cl"it al cel pet· la recent disposició de la Dit·ecció Genenl de Centres del Ministeri d'Educació .i Cultura, que suposa l'aplicació d'un hon1ri propi de l'ensenyament secundari als centres supcl"ior·s i p rofessionals d'ensenyament musical. Si s'aplica, i cal veure cada Conservatori Su per ioe com c•nfr onta el problema a mesura que la LOGSE es vagi implantant progressivament. podt·ia comportar que molts d'aquests músics que compaginen pedagogia i interpretació es vegin obligats a abandona r una de les dues acti-ritats, fet que suposa un empobriment musical a tots els nivells. Tres persones directament vinculades a aquesta problemàtica s'han mostrat d'acord en el fet que tot pedagog ha de poder tenir llibertat i independència per dedicar-se a una activitat professional paral·lela -creadora, concertística o investigadora-, ja que aquest fet suposa Ull enriquiment per als alu mnes, als quals es podeu transmetre després uns coneixements molt més amplis. Maria Lluïsa Cot·tada, professora de clavicèmbal a] Conservatori Municipal de Barcelona, explica que l'aplicació de la LOGSE afectarà de manera rotunda els alumnes: se'ls demanarà molta més dedicació. Com a. idea, és bona, ja que donarà als estudiants tmaformació en humanitats molt millor que la que rebien fins ara; però cal veure també qttan ts deixebles seguiran els estudis fins al final, perquè pot ser que tinguin horaris de matí i tarda que els impedeixin estudiar o realitzar cap altra activitat, i potser hi haurà algú que, podent haver estat wt gran músic, lw deixi pel camí. Pet· a Cortada, és f'vident que el músic, com més cultur a tingui,, millor·, però també es pot ser un i ntèrpret fa ntàst ic sense tenir uns estudis musicals a niveiJ de doctorat. Un bon exemple d'aquest cas va ser el violoncel· lista Josep Trotta, que era un excel·lent intèrpret però no tenia un bon nivell cultural, la música li sortia de manera natural. Pel que fa als professors. Cortada ex-plica que encara no està gens clar què passarà. FiM ara tot continua com fa anys, eltCara estem en el pla del66 i no tothom té deixebles de la LOGSE. A me$ura que el rwu sistema es l'ugi aplicant, que serà de manera progressiva i per cursos. veurem com ens afecta. Això t•ol dir que els professors que ma1l1enim una activitat concertística, en principi. no em hem de l'eure afectats en cap cas, i si ens hi veiem no serà abans de l'any 2003. Fins ara, jo mai no he tingut cap problema per fer concerts. :Vonnalment poses un suplent i el pagues de la tet'a butxaca, o tornes Les classes . .To no crec que la LOGSE ens impedei..'ti continuar fent concerts. perquè no és lògic. Considero que és molt més interessant que el.s professors estiguin en actiu, és molt més enriquidor. Un tema similar ja es va plantejar fa rms anys amb la Llei d'incompatíbüitats, quan molts músics van haver de triar entre tocar a l'al&hores Orquestra Ciutat de Bnrcelona o quedar-se al Conservatori. Crec que això és dolent per a la música. Comparteix opinió Eulàlia Solé, professora de piano al Conservatori de Badalona. Tot i que el tema de l'aplicació de la LOGSE no sé com anirà. jo crec que és molt bo que un professor estigui en actiu. És cert que hi ha. mestres que no exerciten de concertistes i lJUe són molt boM peda.gogs. depèn en gran mesura de la persona, dels seus gustos o vocació, però, per a mi, és bo que la persona que ensenya faci concerts, ja que li serveixen per poder donar exemples aLs alumnes, per comunicar-los les seves experiències, i crec que ha de continuar sent així. Tomant 1 però, al terna de la J..,OGSE estricta· ment, Mat·ia Llu"ísa Cot·tada veu que ta] com s'ba esLructural el sistema educatiu musical, molta gent vold t·à acccdjr als estudis superiors, cosa que comporta un títol de doctorat, perquè el grau mitjà ton sols proporciona un títol de professor de l'especialitat cut·sada. Jo he fet el doctorat per motius per- TEM A ra a .ra ~et ell el ~nt la ue tot 66 ue ra ta. na de Eulàlia Solé ;ut ses ~.es IXL ic. ro- Un la an ;ra lri. de el en de 1èn so ru.e Jer 7U- :m- ta'ha ~nt •nl:an ;iaer- sonals, ho he triat, però penso que no cal que tots siguem doctors per obligació. I el que es preveu que passarà amb l'aplicació de la LOGSE és que la gent s 'adona.rà que el títol de grau mitjà que es dóna se'ls qu,edarà cnrt, no serveix de res, per la qual cosa se suposa que la gent accedirà al gratisuperior, que és l'únic que després de tota una vida estu.diant et dóna. un títol equiparable al de carrera universitària. Jo estic a favor de la cultura, però no cal que un músic sigui doctor. Amb tot, això només són suposicions . Cal veure què passa realment. Cortada, pel'Ò, es pregunta si amh tot aquest nou sistema educatiu sortiran millors músics que els que hi ha hagut fins ara. Fins ara et treies un títol i molts s'enrolaven en orquestres. El camp mtt-Sical és amplíssim, pots ser solista. acompanyant, treballar en una orquestra, fer arranjaments, tocar en una sal.a de festes, fer bossa nova o el que convingui, i no cal que tothom tingui el m.ateix nivell. Un altre tema que p reocupa el professorat aiTan de l'aplicació dc la LOGSE, que al Conservatori Mw1icipal de Barcelona ha de comen çar el setembre d'arruest any - a.i xò tampoc no està cla1; encara, assegura Mal'ia Lhüsa Cortada-, és quins són els professor s que passaean a impartir els cursos supel'ÏOl'S. Molts ens pregun.t.em com seran triats. Es crearan d~ferent.s categories de mestres segons el grau que imparteixis ? fli ha una gran part d 'angoixes i de punt. d 'honor. Espero qz~-e les autoritats responsables en aquest afer siguin al m és equànimes possibles. Si es fa ben fet, pot ser positiu. Per a Montsert'at Torrent, professora d'orgue ja jubilada, la LOGSE té massa aspectes negatius. Si és cert que fer de mestre dins l.a LOGSE vol dir haver d 'abandonar l'activitat concertí..,tica , ho trobo terrible, molt negatiu. En paisos civilitzats, si a més de fer de mesi re no tens una activ itat concertistica pa.ra.l· lela, et pregunten si et trobes m.alament, se n'estranyen. I és que compaginar els dos aspectes de la vida. musical dóna una experiència. que és molt positiva per a l'ensenyant i per als a.lumnes. Exigeix estar a,l corrent de tots els estils, dels tots els corrent.s del moment, i no adormir-te entre c1uatre parets. Amb la llei d'incompatibilitats ja va començar a obrir-se aqtt-est debat i veig qtw ara hi tornem,. lo crec que seria bo que als conse1·vatoris hi hagués professors titulats i professors suplents, com passa al Conservatori de París, qz~-e a tall d 'exemple, tenia de professor a Maurice André a qui la seva activitat professional només li permetia fer una o dues classes l'any, però que eren magistrals, i els alumnes estaven orgullosos de poder estar matriculats amb aqtwll professor. Ton·ent explica que la seva experiència a l'hora dc compaginat· les dues activitats no va ser fàcil: Durant una època tot a na va bé i podia fer cla.sses i concerts, però després, amb les noves lleis, cada vegada que havia de fer Ltn concert el món s 'ensorrav a. lla via de posar un substitut -a compte meu, natrLralment (a. altres països va a compte del mateix conservatori)- o ha·v ia de recuperar les hores. Ja comença a ser hora que des de les institucions es mentalitzin que la música és una disciplina. oberta que ha de perntetre aquestes dualitats. Pel que fa al tema LOGSE com a pla d'estudis , Montserrat Tor-rent el qualifica , simplement, d'horrorós. A altres països es va a estzwiar al Conser vatori quan ja es tenen uns estudis previs. La gent ha de fer estudis superiors d 'orgue quan ja n'ha après. Per tocar l'orgue, que és un instrument complicadíssim, primer cal saber tocar altres instruments. L'orgrw, tradicionalment, era un instrument sacre, només pe1· a grans músics i abans calia haver estudiat ca1lt, cl.avicordi o monocordi. Ara no ens poden venir a dir que s 'ha d 'aprendre tècnica amb 11n instrument tan complex. Abans cal saber altres coses, cal tenir una bon.a base pianf.stica. Que lLn ne n, pa.r tint de zero, vagi al conservatori a estudiar l 'orgue ho trobo forasenyat; és evident que li falta corpul~ncia .fí.sica. I el mateix passa amb in,strwnents grossos com la tuba o el contrabaix. Qui h(tgi f et la LOGSE no en té massa idea. Que em posessin a fer de mestre en aquests nivells tan elementals, passa.nt-me Ú1 vida veient corn un nen posa els dits ... És rebaixar la categoria del mestre. f-Io trobo impensable i estic contenta de no ser-hi. 148 MUSICALI A RETRAT RICCARDO CHAILLY 28 d'octubre de 1996. D' aquí a dues hores Riccardo Chailly ha de dirigir la London Symphony Orchestra al Palau de la Música Catalana dins el cicle Palau 100. Ens concedeix un breu temps per entrevistar-lo, uns minuts intensos que donen de si tot el que volíem . Relaxat i amb una simpatia que transmet amb naturalitat, el primer pensament que ens passa pel cap és que aquest home té un gran carisma per convèncer i fer seva qualsevol orquestra que es posi sota la seva batuta. La direc ci6 com un diàle g prof und per HELEN.A BAYO iccardo Chailly és un dels di r ectors d ' orquestra amb més pr-e ligi internacional. Va n éixct· el J953 a 1\'fil à i ja va presentar·-se com a director amb 14 anys . Va set· assisten t d'Abbado a la Scala d e Milà , on va debutar l'an y 1978. Entre el 1982 i 1988 va ser director d e la R adio Sinfonie Orchester de Berlin. Entt·e el L986 i 1994 va didgir el Teatr·o Comunale de Bolonya i del 1988 ençà és titular de l'or ques tra del Concertgehouw d ' Amstet·dam , amb la qual ha fet nombroses act uacion s i gravacions. Ha aft·on tat tant el repertori simJònie com Poperístic i ha di rigit formacions com la Filhar mònica de Berlin , Filharmònica d e Viena , Lond on Symp hony Orchestra, New York P hilharmonic Orchestra, etc . Riccat·d o Chailly ha man tingut sem p t·e una actitud t·enovadora envers el repertori, incorporant contínuament obres del segle XX. Treballa exclusi vament amb el segell DECCA i , en el camp d isco¡;,r ràfi c, ba r ebut premis com el Crammophone l' any 1993 per Kammermusiken de Hindemith i el Diapasó d ' Or per la Turangalila Simfonia de Messiaen. R 40 100 -El Uenguatge harmònic d el segle ÀX, el veu com una evolució natural del llenguatge musical o com un progrés r especte de l' anterior sistema harmònic? -Un succés natural del segle. Penso que a la fi d 'un segle que conclou sempre es produeix un estancament, l'apatia d 'un segle que ha vist de tot, fi ns i tot massa coses . S 'ha experimen tat tantíssim , tant en el camp de les arts com de les ciències f En aquest segle, és desproporcionat i absolutament enorme la quantitat d 'evolucions. Malgrat aquest estancament hi ha personatges importants que renoven el pensament de ln composició. Per exemple Kurtag, autor hong arès, pot ésser un exemple emblemàtic d 'un autor que crec que ajudarà en aquest pas cap al pròxim mil·lenni. - Consid er a q ue hi h a algun compositor· espan yol que tingui tr ansccntl ència en el segle xx? -No conec prou l'expressió de l'avantg uarda espanyola com p er poder defin ir-me. Conec música de Núñez, un espanyol fincat a Portugal, és Ull auto1· MUSICALIA RETRAT Immés :>er tro soen ió. ¡ Jn- ole ~ec ap un 5¡ u.i de ~ec l'Ol :or que té segurament un llenguatge que pod1·à ser un exemple important als inicis del nou milfentti, segurament. -Vostè creu que les aportacions dels instruments electroacústics són elements irnpor·Lants, en la música? - Importants rw ho sé, però sí interessants. Al començament de l{t incorpora,ció dels instrunumts electroacústics, als anys cinquanta t.eníem el típic exemple en què s 'alterna el so de l'orquestra amb una cinta que simultèuúament reprodueix sons manipnfot s electrònicament. És interessant com a experiment i com a evolució. Però jo crec que sentpre és important que dintre de la nuí.~icu hi hagi elements creatius, això és molt important . Perquè la música electrònica és molt fascinant, però és mtísica abst.ra.ctcL eles del punt de vista de la creativitat, perquè una vegadct feta sempre romandrà igual. l a mi em plau molt la possibilitat de la llibertat en l'execllCÍÓ musical i d'aquesta creació viva. Però és interessant, la música electrònica. -Vostè considera que el director d'orquestra ha de tenir el control absolut sob re l'orquestra o ha de donar una certa flexibilitat als intè,·prl"ts? -Jo crec que el control absolut és molt important en els assajos. Després és una qüestió diríem de «fe» per part del director d'orquestra envers l'orquestra. Aquesta ha de saber quin tipus de llibertat es pot prend1·e o no. Llavors, després d'un gran rigor i severitat en el període d'assajos es conquereix la part de la llibertat musical en el nwment de l'execució. - Respecte a la tècnica de direcció, ct·eu qu (~ ja està tot dit , o se'n pot mod ifica ,· algun aspecte? -Per a un director d'orquestra és important tenir una bona formació tècnica. Existeix un manual de direcció del mestre Scherchen que vindria a ser com u11 compendi de l'ensenyament tècnic. La difwultat està en l'estttclia.nt per ap rendre i traduir la tècnica a través del seu propi. personatge, del seu propi jLSic. El gest no ha de ser propi d'un estudi mecànic, sinó l'expressió natural d 'un «jo» propi. El braç, la mirada ... són elements importants al servei de la interpretació. La tècnica és un mitjà per arribar a la interpretació. -A vostè Li agradaria fo rmar la seva pròpia or questra, seleccionant la seva plantilla de músics? - Bé, això. de moment, no. Jo tinc una realitat que és l'orquestra del Concertgebouw, amb una tradició de més de cent anys. A mi em satisfà moltíssim, perqtLè és una formació d'una gran qualitat envers les grans tradicions musicals i també amb una mentalitat molt oberta en·uers la música contemporània. El que sí em plantejo amb l'orquestra és millorar sempre MUSICALIA RETRAT 148 42 102 la qualitat, però no canviar-la a elltt mateixa. De moment em satisfà molt tenir l'herència d'una gran tradició orquestral, que és twa grandíssima responsabilitat, i no busco formar una orquestra des de l'inici. Aquests cent anys de L'orquestra han es tot ben treballats i gra ns mestres han deixat una gran base, com Mengelberg (director estable cle l'orquestra clurant mig segle). -Al públic li agraden les innovacions dd repet·tori musical? -AL principi no. Al principi no li agra.da ven absolutament gens, quasi tenien ww reacci-Ó revolucionà ria, ha. ha ... però el temps ha demostrat que és necessari que aquesta institució orquestral respecti anys i anys de tradició musical i alhora incorpori repertori. ]a ell9001910 el mestre Mengelberg incorporava tot un seguit d'autors que eren tots contemporanis: Gustau Mahler, Richard Strauss, Manuel de Falla (Retablo dc maesc Pedro), Maurice Ravel, Rachmaninov... autors totalment contempora.nis. Aquesta orquestra s 'ha forjat així aquesta. tradició i prestigi a tot Europa. Durant. un segle no s 'lt an oblidat tnai els autors clàssics de la nostra cultura i alhora han incorporat la quotidianitat del.s nuísics contempora.nis. -Quina pensa que seria la traj ectòria òptima per a un director d 'ot·questr a, quina seria la maner a òptima d 'accedir a la direcció orquestral, i quins estudis o formació hau ria de tenir un dir·ector·? - La composició, primer de tot, perquè LLit no pot pensar a interpretar l'obra d'algú sense haver estudiat composició. A mi no m'agrada compondre, però no és aquest, el problema; el problema és que cal el coneixemEnt i l'estudi de lafonna i l'estrnctura de, per exemple, una sonata, del contrapunt i de la fuga, per després poder enfocar la interpretació d'aquella obra. La interpretació va unida al coneixement de la forma de l'expressió de La composició. -1 pel qne fa a l'accés a la interpr·etac10 musical, quin seria el canú òptim? -Això és una qüestió i una evolució personal, perquè no existeix una escola que ensenyi la interpretació nmsical. Hi ha escoles que t'ensenyen com estiLcliar una partitura, però el pettsa.m ent de l'intèrpret no pot ser après amb un enseny(tm.ent escolar. És la pròpia personalitat el que ha de trobar la clau per determinar la interpretació pròpia. Fins i tot això no ·ve donat únicament pel talent, sinó també per una força genètica interna que renova co111Ínuament la personalitat i la fantasia de l'intèrpret dintre d'un mateix autor. Perquè si no un pot dir: «Ah! he trobat la clau interpretativa de Brahms, faig tot Brahms »; • Oh! !te trobat La dau interpretativa cle Wagner, faig tot Wagner ». No, no, això acabaria essent un sistema estereotipat, mecànic, que se .~orti­ ria de l'honestedat interpretativa. fli ha grans int.èrprets qne han fet, per exemple, w1a. extraordinària versió de la Quat·ta de Brahms, i en canvi la Segona i La Tercera no eren el mateix ... , això no és un límit, tampoc, per al intèrpret. És un Límit per a qui escolta, perquè l'intèrpret ha sentit honestament una atracció de congenialitat per una composició d"un autor i no una altra, això pot sttcceir. A mi em plau molt, això. Després trobo fascinant que sempre hi ha intèrprets que congeniïn amb alguna obra de manera extraordinària. -La indústria disrogt·àfica és clau, segons el seu par·er, per poder fer· tma carrer a artística en aquests momen ts? -No, clau no. Perquè un intèrpret tingui ressonància internacional no crec que la. indústria. discogràfrca sigui un element clau. No és això, el que decideix, sinó el talent del músic, perquè si rw hi ha talent. no hi ha possibilitat de desenvo. lupament. Després la indústria discogràfica és l'amplificació cl'un pensament, és una manera de donar a conèixer obres que són de difícil accés perquè les escolti tothom. Amb el di.sc això és possible. Quan jo era petit no tenia aquesta possibilitat d'escoltar un detenninat repertori. -Per últim, s'ha trobat amb ai(:,>'UJla discrepància amb a l(:,rtln solisla de gran nivell, algtma difet'ència interpretativa que li hagi creat problemes? -Personalment, no. Bé, succeeix que trobes a vegades una bona comunicació musical amb una persona o no la trobes. És famosa l'anècdota i l'exempÚJr labor de quan Glenn Goulcl ro interpretar el Primer concert de Brahms amb Bernstein a Noua York, malgrat Ü~s grandíssimes discrepànci~s ideològiques entre els dos. Bernstein abans de començar es va dirigir al públic dient que es dissociava interpre· tativament de la visió de Glen11 Gould del concert, però com que la persona era Lm geni ctbsolut, no podia abstenir-se de dirigir el concert. Era massa gran, el geni de Gould, com, per abundo· nar el programa. D'aquesta manera honesta es va poder portar endavant un projecte comú. En canvi, altres vegade..~ ha passat que s 'ha perdut la possibilitat de fer alguna cosa magnífica a causa d'això. Per exemple, hi havia un projecte amb Kleiber i Michelangeli amb la meva orquestra per gravar tots els concerts de Beethoven. però per discrepàncies diuerse5 el projecte no s 'ha realitzat i és una Llàstima per al món de fa música, que ha sofert La pèrdua d'aquesta versió que podia haver estat llegendària. A mi em plau el diàleg i no una cli.~­ cussió violenta. Abans, fins i tol que una discusió, prefereixo la rutina, l'apatia o la indiferèn· cia. Però això, com en la vida, també és detestable en música. Em sembla tniUor dialogar. I tJ 11 f d .J 8• l'i o F F { li n p 1 d L e p g s ~I 11 B g¡ Zl 81 ... o ('I LI p o ,,, Jl> MUSICALIA PRE-CRÍTICA .lent. m vo- .stria ;a ció .nera ; que è les això rit no d •es- tori. amb ~lgun guna :ue li suc: una a mb .s. És 1-plar kl va :rt de Nova simes en tre .s de •úblic rpre- ;zenTJ que w lut. n g ir el n , el mdouesta Joder 1jecte sades :ut la cosa _ Per Jj ecte ¡ amb ·avar oven, Jerses tt i és de la ~rdua :Jo dia A mi dis· s i tot :t :Xo la cerènvida. J.sica. Salonen amb la Filharmònica de los Angeles Zubin Mehta porta l'Orquestra del Maggio Fiorentino Pn/cm 100. Orquestra FiDw nuònicfl de Los Angeles. Joan Rodgers, sopra- no. Esa-Pekk.a Salonen. director. Pmgroma: Debussy, Malr/.er. Polo11 de la MLÍ.~ico Catalnna 4 de f ebrer. Pal(UL 100. Orch& tm del !tfaggio ntusicalu Fioreutiuo. Zubin !tfehto, director. Programo: Srhubt>rt , Strovim J.-,•. Palau de lt1 MIÍ.,ica Catalana 8 de febrer. ascut a Hèlsinlti l' any 1.958, el c:lir·cctor· i compositor Esn-Pekkn Snlonen ba esd evingut des del scu debut l' any 1979 tUJa de les figures emergents del panornmn orquestral dels darrer s ' int unys. Format a l 'Acadènúa Sibelius de Finlàn dia i d eixeble d e Fran co Donntoni i Niccoló Castiglioni a Itàlia, Saloneu va ofe rir el seu prim<> r conce rt amb l' Orqucs tru Philha rmo nia de Lond r es l ' any 1983 . Uu any després es procluJ'u Iu sc:vn primcr·n ac tuació um b In ¡westi¡,.'iosn Or·qucslt·a Fill1armòni ca de Los Angcles, i a partir d ' aleshot·es ha estat invi tat per dirigir les pr·iur ipals orquestres del món. Direc tor titula r entre 1985 i 1 995 d e l'Orquestra Simfònica dc la R àdi o de nècia, el mateix any 1985 va ~>ignar un contracte discogràfic amb Sony, qu e li b a r eportat ¡;l'ans èxits. Eso-P eka Salonen h a estat el desè tlir·ec tor de la Filharmònk n cie Los Angcles, i al costat J e l'excepcional Ot't}uesll'a amcr·icana tpw pod r·em escoltar al Palau, ha eurcgistrat olu·es d e Lutm¡lawsk y, Stravinsky, Prokofiev, Sibc Bus o 1\lalalcr, concretament la S imfo nÍil ntÍm. 4, - amb la pa rti cipació d c.> Barbar a Hendricks-, Ulla o bra l'rogt·nmad a en aquest con cert organit7.11t per Palau 100, en el qu al artuar à com a solista la 1>opruno J oan Roclgers. DeR de l'èxit acousc~;uit amb Iu t!C'Vu t:omposició Floof, Salonen luc •·ebut nombr·osos encàt..-c cs; ijón oiJrcs, que u més de ser guardonudcs cu coucursos internacionals, mostren el tnlcnt d'un músic que complementa In seva inte nsa tasca orquestral anili la de direc tor artístic del Festival d'Hèlsinki des dc la temporada 1995 -96. e LLuís Trullén arlar· d c Zubin 1\fehtn suposa r·eferir-no>5 11 un dels dir·ecton; més po¡mlac·s del panornrnu orquc:'stral de les tÜlimes dècades. Ca¡utç d e seduirnos amb les seves inte rpre tacions de l\Iahle r, Schonbe rg, R avel o Dvorak, d e popularH zu r In música clàssica amb els se us cèlebres macroconcer ts al costat d els ll'es tenors, Mehta és m1 direc tor que el públic barceloní pot veure pràcticament cada any i les seves memorables acruacio~s pot•tndP!l 11 te rme amb les tempomd cs Pro-Música, lbercamera o Palau 100 l' han convertit en un dels mit es o rqllcstrals m és venerats pel n ostre:' ¡1úhlic. Nascut a Bombai l'rut) 1936 , als vint-i-quatre Ull)!! ja vu ser nomenat director associat de l' Orquestra Filharmònica d e Los Angeles, iniciant un decenni en el que el seu nom va ¡>Opularitzar-se en el ~1ctropolitau, el Festival de Salzhurg, la Scaln dc Milà, Filharmònica d 'Israel, i en defuütiva cêsent invitat pc~r les més preuades orquestres del món. Successor· dc PictTc' Bolucz al capdavant dc la Filham1ònien de Nova York, doctor honori.~ cau.m per la Williams Univer11ity dl' 1\-f ou trcal, màximes couderoracions cultur als concedidt.'S pel govern dc l'Índia, la seva 'inculació des de l'iJJici de la seva carrer a amb la FiU18n u ònica d'Israel, va situar uc¡uesta formació en un primer pla dins el panorama Ortjuestral. Però la st~va tJtScn també cal relacionar-la decisivament ruuh I'Ot·cJ,estl'R del Muggio Fiorentino, fonnació que ilirigirà ni Pulou intel'pretaut obr·es de Schuhcr·t i Stravinsky. Aquesta on:1uestru ha estat dirigida per les més preuades batutes de les da.r rereres set dècad es i des dc l' any 1985 Mehtn hu esdC\ingut el seu director titular. e LL. T. N P Colom amb Beethoven i Brahms Fuudo ció " la Cai.to " . Josep Colom, Prog rttlll(l! Ludwig va n B eet!.oveu i ]o!.onnes Bra!.m.,. Auditori FundCi ció " la Cai..m " . 1 5 d e f e bre r. ... -: ls seus cinquanta anys, e l pianis ta barceloní Josep Colom travessa un mom ent pianístic excep cional. La Funda ció ''la Caixa" 111a escoUit per clour e els conce •·ts del curs 4.¡ ue monogràficament ha d edicat a Beethoven, iniciats el pru;sat mes d e gener. D es de l ' obten ció d e sengles premis a Jaen (1977) i Santander (1979), la carre ra de Colom ha mant:ingut una c onstant línia ascende nt, manifestada no solalnent e n les seves darreres inter·pt·ctncions al Palau al costat d c Lluís Claret o de l 'ORC, sm o d ' unes gravacions discogràfiques d 'una qualitat contr astada. La integral que va dedicar a Mompou i la dedicada a les sonates d e Manuel Blasc o de Negra s 1tan erigit e n dos punts de r e fe r ència obligats dius la nosl"l'a discografia. Josep Colom oferirà el dissabte din 15 d c fe bre r un recital que hwlow·à les Sonat.e s 11Úm. 10 i nrím. 31 d e Bee thoven i les Variacions i fuga sobre wt tema de Hiindel d e Brahms, w1 bon momen t, doncs, pe r gaudir del talent d ' un d els nostres pianistes m és preuats. e LL. T. 148 pitiiiO. A g e ~;;;¡· 43 103 MUSI CALIA PRE-CR T I CA Hogwood i l' Academy of Ancient Music amil obra italiana Euroconcert. Tire Acud t>my of Aucient Music. Christophcr lloiJirood, director. Progranw: nutors italhm s del segle ,\1'/tt. Pulm1 dt> la /111Íllica Catalmw. 13 de fe brer. a m úsica de compo,.ito rs que vM villi'C u Roma i Veuècia el St'gle XVIIJ co nfigw·en el ¡)l'og•·nma que el directot· hdtànic Clll'isto phct· H ogwood ens ofet·iJ·à dins la seva prim et·a actuació dc la tem pot·ad a Euroconcet·t amb l'Acadcm y o f Ancicnt Music·. Nascut l'any 19<l l i deixeble de Raymond Leppnt·d, Rafael Puyana i Gustm• ~onh ardt, el nom de Hogwood cal associar-lo a Wies precio¡,istes interpretacions d el reper tori musical WllCrior aJ segle XIX. D es q ue l'any 1973 va fundar I'Aradcrn y of Ancient llusic (formació amb què va formar part de les prograntacions d 'Iber cam ('ra en els an"'!l 1988 i 1990 i en wtn de les iuterpretacious d'El Messies f (U e rumabnent organitza In Ftmdació "la CaLxa") , Hogwooll ha escJc' "Íne"Ut un dels principals •·ecupcradors i intèrpreL'~ del r cpct·tori barroc (or atoris com Agripinll o Hiindel) i un udtuit·ahlc tlir eclor d ' obr es de Mozart (n wm orahles versions d 'òpe res com Ln Clemenza di Tito. ldomeneo, Don Giovo.rmi, El somni rl'E.~cipió ... ). Prestigiós musicòleg amh tu1a tasca deseuvolupada u la Societat Handel i Haydn de Bo:.ton, i també a la l:nhersitat de Kccle entre eL; auy"' 1966-1988 , on va ser profe:,so r honorar i d el Dep artament de llúsica, Uog¡•ood h a ~tat aclamat a Je, t-alet. i en les temporade:. de concc r~ més rellevants del món, en c:.peciaJ les nord-americane, i europees. Els seu;, enregi:.traments a mb el segeJJ I'Osieau Lyre, que recullen la integral de le& Simfoui.e.~ d e l\1ozart al capdavant d c la &eva Academ y of An cie nt Musi(', Concerts de H aydn, ttcluanl r om a solista i director, Sonates dc PurceJJ -interpretru1t l'espineta i 1'orgue-, olll'cs dc Byt·d in lCt'JII'etad es runh virginal, pnt·titurcs dc clavicèmbal cie F r·cscobald i, Bach, Handel o Loeatt>lli, c•l ronverteixen eu un dels m àxims exponents de la inte rpr·ctació dc la música an tiga, ¡¡empre transm esa sota els anomeuaL.. " <·ritcris històrics". e LL.T. L Felicity Lott senyora del lied Cicle de Lied al Pellau. Felicily Lott, soprano. Roger l'ignoles, piano. Paln 11 de la Música Ccttolo.rw. 21 de fe brer. 148 44 10~ D es ciel seu debut l'any 1977 com a P runina a I'English Nalioual O pe•·u, Iu sop1·ano anglesa Ff'licity Lott va esd evenir r àpidam ent popular al Regne Urrit. Les seves ac tuacions eu eJ Festival de Glyndcburnc (OctaVÍ (Ul, Ambel1u o Pamina), la couvct·tien en m1a de les sopranos més idònies [JCI' encarn ar els personatges de Mozar t i de Richard Strauss. Aqu ests d os compositors hau estat •·efet·ències obligades en la seva carrera, i la interpretació <JUt' va ofcd r de la Com tesa de les Noces de Fígll ro al Teatre de La Moneda de Brussel·les, o eJ seu debut al 1\fetropolitan d e l'iova York cantant Cnpriccio de Strauss, van impulsar-la de6nitiYrunent. Per ò el reper lot·i de Felicity Lott resulta exteru.--íssim , i memorables han estat Ics seves interve ndons e n oratoris (Passió segons sem i Mate11, El Messies de Hiiudel), obres sim.fònicocorals (R equiM1 de Br ahms, Missa en si menor de Bach, Te Deum de Char·p cntict·) i el seu extens catàleg d ' obt·es de Vivaldi, i de lieder d e Schumaru1, Schuh et·L i WoUI. Les seves gravacions de lieder i ft·agments opet·ístics d e Strauss amb el scgcU Chandos s'erigeixen en u na dc les aportacions m és intcr essru1ts del seu extens catàleg discogràfic. e LL. T. Karan Armstrong, una veu per a la música d'avui Temporada OBC. Karan Annstron¡;. soprano. Programa: S trauss. Wei/1. Malúer, Haydn. Palnu de la Mtísicll Catala11a. 22 dc fe brer. a soprano Karau At·UISLrong h a dinugat amb afany la m úsica produïda en el nostre segle. De!>prés d 'obtenir e1 primer P remi en el Con curs de Cant d e San Francisco, aquesta soprano nascuda a Montana va realitzar els seus pt'ÍUJers passos als E st ai!; Units (l\1e tropolitan i Opct·a de Nova York). PosteriOJ'HLt'llt va conque rir el públic euro peu en eat·nanl la Salomé dc Richard Strauss, amb unes intet·prelacions m eruOt·ahles a Estr asbur g, Hamburg, Frankfurt, B erlin i Ü&lo , entre d'altres ciutats. Després dels seus primers personatges -::\lusseta, Adina, Norina, Gilda-, el seu repe rtori va incloure els rols de Butterfl). Tosca, Eva o Eisa, paper aque•l que va portar-la a Bayr euth l'any 1979 . El repertori contemporani 'a auar o cu pant un Doc predonun a nt en les inte r pre taciom d 'Armstr ong; als personatge!! de Lu1ú o d e Maria (Wozzeck), ha afegit els d e " die Todie n" d c Von Eincuú, el de Lou Salomé cle Sinopoli, i els d 'ò pe res i músicu vocal pertanyent a H e uzf', Zemlinsky i Menotti. Molts r ecord ru.·M l'última uctuució d 'Annsb·ong a Btu·eelonn: formava part d el re pru'1imenl del ~falltis der l'tfcl ler , dat·rm·a obra que va poder escoltar-se aJ desaparegut Liceu. e LL. T. L IQ ong. 7eïn. ;sica "'llS- unh :üda )es- ·enri San nas- . els ;tats . de va peu aru-d e ta- org, in i per- ' orii va r fly. u ei! 'any i ,.a )nDio ns ;; de , ba Vou de !Sica nze, ac- ona: ¡ del >bra .esa- A la música cal que li donem ca lor. I impuls. I tot el recolzament. Un any més. Gas Natural sdg patrocina la temporada de música del Palau de la Música Catalana . • ,/ gasNatúral La millor energia de la Terra . MUSI CALIA PRE-CR T I C A Acompanyant Company L'estrena al Me r cat d c les Floa·s d e l'espectacle musical Company permetrà als espectad o a·s bar celonins gaudir d ' una d e l es r efe r ències més r econegtades del gène t·e a l'àmbit internacional. Amh direcció musical d e Josep Po ns i Uuis Vidal, i escènica d e Calb::to Bieto, i un r epartiment e ncapçala t pe r Carme Sansa i el suport orquestral de l'Orquesll·a d c Canthl'a Teatre Lliure , to t fa suposar que ens t~·obem d avant d'tm esd eveniment d e notable t·epercussió. Badura-Skoda o l'esperit vienès Eur(H' Qli COrl. Pn ui Budu•·n-Skoda, pinuo. f'ro¡,rnww: SclwlJert. Palau df• la /111Ísh·rt Catrtlmw. 3 de f ebrer. te mporada E tu·oconccrt commemora l'Any Schubert amb una nova ac tuació a B ar celona d ' un d els intè rpre ts més admirats en Ja recuperació d e les manifestacions de música instrum ental sota els anomenats "criteris històrics". Com Schubert, Paul Badw·a-Skoda va néixer a Viena (1927), i La música dels autors vinculats a la capital austríaca (Beethoven, Haydn, l\lozart, Schubert) ba estat sempre WJa a·efe•·ència per a aquest pianista. Aquest deixeble d'Edwin Fischet·, admirat per Furtwiinglet· i Km·ajan, col·laboradot· amh Georg Demus en la investigació d e I ' obra d els aulo•·s vienesos (amb ell va t·etuitzar una edició de les Sonates p er a piano de B eethoven), utilitza pea· a les seves interpretacions instruments d 'època, però no dubta a oferir re citals i eru·egistrameu ts d 'obres d e Chopin, Brahms i també Mozart amb uu piano gran cua Bessondorfer. Els seus enregistramen ts d edicats a oba·es d e Scbumrum, Chopin i Mozart palesen el talent d ' un pianista d 'estil refinadíssim que torna a Bru·celona d esprés de les seves actuacions al Palau Macaya d edicades a la intel'pa·etació d e la integt·al de les S onates de Mozart. Juntrunent amb w1 quartet d e corda i de la sopl'WlO Chloe Aysfield, el públic assistent podt·à gaudir d 'mm Schubertíada, en la qual s'i.ntet·pretaran obres mesll·es de la història de Ja música, com el quintet La tmita, la Sonata Arpeggione, una selecció d'impromptus per a piano i lkder del compositor austríac. e LL.T. L 148 46 106 a per JOAN PADROL mb Company, Stcphr n Sondheim inic·ia la dècada dels anys sctau ta en l'I tel't'r ny del music·al. Una dècada p r ou fructífera, j a que ens tlonar à títols com l'esmentada Compa ny (1970), Folli.es (1971), A little night mttsic (1973), Pacijic Overtures (J 976) i la concgudíssimu -arran de la seva presentació a BarcclonuSu:eeney Todd (1979), a mé¡, dc la revista b1·i tàníca que li ¡·ctia homenat~e · Side by side by Sond hcirn• dr 1977. Company 'a ¿;s::.rr c•¡,t¡·cnada a l'Ah-in Thcatre de 'jo, a York el 26 d'abril de 1970. El llibret era de George Fw·Lh i lletra i mÚbica dc Ics cançons de Stcphen ondhcim. La comèdia musical va !>t'l' prcsenlnda per Harold Princ·c amb Hutll MitcheU, dirigida pel mateix Pr-ince i coreografiada per Mirhael Benncll, amb escenaris de Boris Al'(mson, vc.:stuari de D.D. Ryan, il·lu mi nndó dc Robert Ombo, di•·rrció m usil·al dE• Harold Hastings i orqucstraeions dc Jonathan 'funick. Als escenaris de Londres va se1· presentada el 8 dc gener dc 1972, al Ber )lajesty's Thealrr, amb quasi tol el mateix repartiment tècnk Ut•vat de la direcció mu!.ical dt• Ca1·cth Davies. Elainc Stricht reprtia el seu paper de la Joanne, cnca•·a que aqtú Larry Kert era Robert i '\l urti Stevens la arah. Durant l<'s rep¡·csenta<'iom, dl' Broadway. Dean Jonc, (en un rol que ba,ia dc fer originalment Antbony Pcrkins) "a ¡,er ~>uhsliluïl per Larry Kerl el maig dc 1970 i Car )' Krawford el desemb r e cir 1971. Elaine Strichl bo fo u per J ane Russell el maig d c 1971 i Vivian Blaine el n ovembre del mateix a n y. A la gira pets Estats Units, q ue va dur ar un any, Rohr1·t va ser J'('pt·csenlat pe1· George Chakir is. Encara que la història va SC! t' escrita originahnenl com una ob1·a Sl'nse cançons. Company es va d esenvolupar com un m usicnl «COn(·eptual», utilitzant la música i el baU no tan sols com una par t dc l'acció, ainó A també com a comentad dc les situacions i els cat·àcter s. En el seu moment va ser molt aplaudid a per la crítica la tasca del director H arold P r ince i del compositot· i lletJ·i$1u Stephen Son dheim, en aconseguir una pr oducció sense f1Su1·es crue foo tanl una revista centrada en un tema com un llibret musical. El t<'ma er a el del matrimoni, concretat en la relació entre cinc pat·elles casades i un solter anomenat Robert al qual ado· r·cn i al qual volen veure casat. Al final estan a punt de fer-l1o. En un sentit m~s ample. el musicat també , · ocupaYa dels costums socials i dr com afecta,•a tol allò a la vida del.; habitants de Xova York. Per aconseguir aquests efectes estilitzats. Company va recón·er a e~ccnari­ molt funcionals d'acer i plexiglàs i a I 'ús d ·ascensors, escales i projt•c· cions per provocar aquesta sensació de verticalitat del modern Mun· hattan. Va tenir 705 represcnlncions nis escenaris de Broadway i 344 alh dc Londr·es. L'obra té setze númer os musicals, i en general segueix un estil qur record a el del Burt B achanJCb del seu moment de màxim esplendor, que er a justament per aquest.& 1111)''· La seva cançó més conef,•ucla és Side by siil.e by sicle. la més mclòdka Being alive i. cutiosamen L, n ·hi ha una altra lo talment episòdica que t'• cüu Barcelona. En els prcstigio;.o, Premis Anloinette Pen·y Awards. els famosos Tonvs teatrals de ~oH York. va acon~eguir el Tony al Millor Musical, Harold Pdncc al del Millor Produ ctor, també el mateix Prince al del Millor Director, George Furth al del Millor Llibret, Slcp hen Sond heim a Ics Milloro Llctr·es i a la Millot· Mósira i Bori· Aronson al dels Millor·s Escenari>. També va estar nominal LaJTY Kert a l 'fony al Millor Actcn·, Susan Brow:ning y Elainc Strichl als Tony~ a les Millors Actl'i us, C harlrs KünbL·ough a l Millor Actor· Sc· cundari i Ba1·bar a Ba n ·ie i Pamda Myc1·s a les Millors Ac tors Secnn· dòries. Miehael Benn clt a la Millor Coreog1·afia i Ro bert Ornbo al l\lillor Disseny dc L l ums. s s e r MUSICALI A , wzy rèn- Unh ix to pot·t ()Sar ;sió. i tu a- seu er la u:old :ris ta ~glúr e fos tema !ra el relaI un ado.t. Al .n un amhé i de . dcb onSl'· :zats. ·nans àsia ·ojectsació lantcion• l4 al' .ica ls. l que b del ndor. an y~. s Side .òdica 'hi hu :(lle e• gioso• ra rd,. ~0\0 oy al ICC al bé ri ·ector, übret, lilloro Bo ri• o ari~. f Kert S usan 'fon ys ha riN r Se'arneln 3ecuu· )'üUor b o al PRE-CRÍT ICA L'obra pot tenir un gran èxit a Bar·celona, sempr·e que estigtú ben pt·esentada, t'PC(llisit fonamental pet· al tl'iomf de tot musicaL L'argument, les situacions de comèdia entr·e aquest solter a qui tots els seus amics volen veure casut i l'efervescència que té en l'actualitat la ciutat dc: 13arcelona, pot I!(' t' perfecta men l cqtúparahle a ac1uest Manhattan que ens pinta Company plena de parrlles joves. sofisticadrs i tdomfadores. Un punt més al seu favot· és el boom açtua1 que té Stcphen Sondheim a La nostl·a ciutat després de l'èxit de S'Weeney Todd i en p le deliri de lflest Si~le S tory. Company és una divertidissima comèclia. però a l'obt·a també es parla de la solitud i del que els pol passar a les prrsones que volen per·tl!·e la seva indl.'pendència p el contracte del matrimoni. En Robert té 35 anys quan l'obr·a comença, és solter i també cncantadot·, att·actiu, intel·ligent i divertit. Totes les seves parelles d ·amics el volen casar i tt·obar-li una bona noia que estigtú al seu nivelL El pr·imer número musical - «Company»-, el sentim quan Rohert entra al seu npar·tament i troba els seus an:rics r·eunits Jlet· celebrar una festa sorpt·esa d ' aniversari. Més tat·d , a l'apartament de Sat·ab i 1-lan·y i després d'una divertida sessió de karate, Joanne i les altres parelles canten «The little things yo u do togethcn•, una llista de les p etites coses C(lle fan que el matrimoni sigui una delícia. Qunn Robert se'n va, pregunta a llan·y si està content o lamenta have•·-se casat, i ell i els altres li contesten que les ducs coses Carme Sansa -«Sorry-Gra lcful ». Dcspt·és de visitat· u.na altr·a par·ella d 'amics , Susun i Peter·, contents perquè mútuament han pres la clecisió de divot·eiar-so, va a visitat· la J enny i en David, on comparteixen plegats una divertida e:-.lleriència: una sessió iniciàtica amb droga tova i cigat·rets d' haixix; tres noies canten «Yott could clrivc a p erson crazy» en resposta als cr·its que fa Robct·t, que vol casar-sc, però no troba la dom• ideal. Cinc amics dt' Robert cliuen mPs tar·d, en aquesta cançó - «Bave 1 got a girl for you»-; qui necessita casm·-se si hi ha St'nyoretes que satisfan las n ecessitats sexuals, de cuina i de confot·t dels homes? «Someone is waiting» descriu Ju dona ideal que vol en Robert, uno ban-eja de les qualitats de les dones dels seus cinc amics. en cat·a que sap que no hi ham·à mai una dona així. Tt·obem mé!! tard Robert assegut en LLn banc del¡nu·c pensant en les xicotes qt1e ba tingut, l'April i la Katby, i en l'última, la Marta , que tamhé està en un altre banc del parc cantant «Anothet· hundrcd p eople» sob t·t' la gent que va a treballar cada dia a Manhattan. Coneixem més lurd I'Amy i el Paul, In parella que viuc11 j unts d es d•• fa anys però que no gosen legalitzar la seva unió per· por· a separar·-se, tot cantant «Get ting mar·ried today». El segon acl<' comença amb la cançó més popult11· «Side by sidc hy side» a la festa d\miversari , mnnu·e Robert ubr·aça els seus cleu millor·s amics i «\'\'hnt would we do without you», que es el que es pregttnta mentt·estant. E n canvi, ..Poor baJJy» rs la cançó de les cinc dones del gntp , en la qual senten pena p el pobret Robert, hm sol i desgraciat. «Tick Tock>> és Wl fra gment dansat per Ka thy que expr essa crue el que realment p ensa un no sempt·e cs tor·r·espon amb el qu t- diu. Trobem mÍ'!> endavant Robert que ha cridat la seva exnúvia, l'hostessa Apd!, per· passar la nit amh ella; quan S(Hia t•l despet·tador a lus 4:30 de la tnatinl:lda i Rober-t li pr·egunta on va, Apt·il canta «Bru·celona» com a ciutat ter·minal del seu vol. En una discot<'ca, Robert està amb Lury i Joanne, i ella, encara que no està tan èbr·ia el<' música rom en Larry, canta «T hc !adies wh o lun<·h» i crida l'atcJH:ió de la gent i es posa en ri,ücul. Més lat·d s'insinuar·à a Robert, i ell comprenclrà en el fous que ha estat tr limoni d'una sèr·ie de compt·omisos entre els seus amics que li demostt·en que en realitat no són tan bons ni feliços com semblen i que el millot· és comprometre 's amb si 111ateix i urnb una sola noia -« Bcing a1ive»- i que ha de continuar· la seva vida sense que necessiti els seus amics ni estant tan enganxat a ells - «Finale». ~lli~-~·~~ CATALUNYA~fi!SlCA / REVTSTA:\fUSICAL CATALANA CI Sant Faocesc dc Paula, 2- 08003 Bar·celona BtlllJetu dc domiciliació buncñriu Scnyoo·s, t•l• agrnir(. 'l"e amb c•krt•• ut uu·u ••nmpt c/llibre lu uleu¡¡uiu ••I• n •huts queclij p•·esclllori\ CO SO RCI DELPALA U DE LA MÚS ICA CATA- LANA, 1w l pugouwnt dc la mevn subscl'ipriú n ' 'CATALUNYA MÚSICA/REVISTA MUS ICAL CATALANA" i\,. Entitut '(• Agrucin Dígit cont..-ol i\'" Compte DDDD DDDD DO DDDDDDD DDD Titular - - - - -- -- -----1lnnc/Caha ----------~\.¡;1-ncia Adre~a ngi·nrin Població - - - - - -- - - -- Cal omplir /l'S dtuiPs correcta ment - - - - - - - - - - -.!:.:!... Bullleht de suJ>sct·ipció Nom i t·o¡.;rHuu!4 - - - - - -- - - -- - - -- - - - - - - -- -- Prorf'-ssió - - - - - - - - -- -Carrer T 1·1Hon - - - - - - - - - -- - P o b l a c i ó - - - - - - - - - - - - -- - Dte. - - - - - - - Pro•í•win - - - - - - -- - - -- - -Desitjo ttubt~~riurf",m a partir del núnwro amb In CIIIOiu anual d~ ·1.200 1>1<''· ht"Oleslral .-lt• 2.350 O 0 o Fan! eft"cliu l·im¡)Ort mitjnnt.aru lulú bancari adjunt. O o clomiciliaci6 bnneò.riu. j)(•r 11 ~UÒ!-.CrÏpC"iOnS 11 rt•t:lrUOf;c"r, COnsuhc u e}pn~u. MUSICALIA PRE - CRÍ T ICA Música simfònica amb l'autèntic gust dels EUA p J a per F.T.-B. embla lò~:,oic i justificat que Lawre nce Foslet-, amb qui compat·tirem durant uns anys les alegries i les tt·istcscs dr I'OBC, ens vulgui fer conrtxcr qui són els seus compatl'iotes i quirws són algunes de les seves idee. quant a la música simfònica del nostri' te?mps. tra,-lnskr. Hiodemitb. Butók poden ésser els noms d'una llarga sèric de compositors europeus que davant l'hostilitat dels nazis i dc Hitler·. van aterrar als EUA pl'r t>x plirar· a lrs joves generarions dr compositors del país com s'havia de compondre. Deixant d e banda ;,i d'aquest me;;tr atge, jtmtamenl amb la innuència més que lògica del jazz, els ü ·nits van ésser els esperats, s'hn elf' reconèixer que Ja música simfòni· cu d 'ascendèn cia eut·opea té en Lf'onunl Bern stein un dels seus més conspicus repr esentants, amb uno ohra de notable força rítmica. sttg· !5CI'Ïdonr d'imatges i sentiments (vegeu Loue Story) propis del dncma més agradable i taquiner. J ean Paul Col'ig]iaoo. nascut a cw Yot·k r any 1938. format a la )'[anhauan Schoo] i amb cncà rrcc·• de les simfòniques d e New York i Boston. i de la )fetropolitan Oper·a. vn també en aquesta línia d'especlo· cle musical, i Tilson Thomas, amb la musicalització del conegu t r elat llnn (L Franl.-, un símbol, sembla volct·-nos il·lustrar com la músira també té v alidesa per expressar· cio horro r·s i els drames del noslr~ temps suscítats per la intolcr ànriu dels humans. S 148 Una de les obres clau de fa música del segle xx p e r F.TAVERNA·BECH cr·tumenL, si el poema La comwg rar.ió cie la primavera justific·a amb plena nutoritut la tan denostada musH'U uvantguut·dista del nostre srglf', també he m dr posar· de manifest que la Novena dc Sc·hubert és una dr lc¡, simfonies emblemàliques dc· la passada ccnl(rria i més que digníssima sut'rc·ssora de la Simfonia Coral bectho, cniana. lntN·pretar en un rom·r r·t dues par·titures d'aque~lu cnvergudut·a. vet·itahlement gpgantina. no és una comesa fàcil, i U([lH'SL serà pOS!:>ibJcmcnl J' atractiu dr r actua<·ió dc :Vlehta amb I'Orrhrstnl drl \1aggio Fiorentino, la qu al. si no an<·m <·n·ats, va pt·est•nhu·-s<• u Barrelona fa ja mig segle a'mb l gor· Mur·kcvitch. Una singularitat destaca '·La Sadc l'obra dc CI'f'" stna vinskyanu Schubert, com dc Iu de B('etho ve n, i f-s que si uqut•st(•S van {~sse t· cscdtes ja en els clu r·rers an ys dc vida dels seus uulo r·s, t•n canvi Stravinsky, quun va rompondn: el seu poema cor·cogr·àfic. lot just iniciava la seva ful gu r a nt c:u rTc·r·a cie compositor !fuc, com Buda, s'enca rnà en milers d ' imatges - inquietants, pr·operes, llun) unrs o beS lluminoses-, però en C les C[uals sempre és pos~ihlc r·cconrixer el gran i personal c·r·pad or· que fou StJ·avinsky. Vel'itablement, 1.-a (·onsugració dP la prima vera pol conJ> t ituir la m f-s lúcida lliçó per a l'uprenrnt du c·omposició, però lamhé ho pot f'osst' t' per ex"]llicar de quina nwna {•s Iu mírsica que s'ha d'escriur·t' si ri eomposilor· vol t'Omunicar-se umh r i pírhlic·. f:s ben cert que la ~cqüènc i u entre moments líric• i simple<; am b ultn•!l, complexos i imponent , està ma¡.,oi;;tralment dosificada p<'r· mantenir· constant r atcnció d<' l'uuclitol'i. Lc·s coloracions ;oonore~ estan dispo~u­ des genialment per intt·oduir· c•l qui escolta er1 el clr·ama de la vida -en certa maner·a, 'iure comporta acceptar el que és irremissible: la mort- í el cnrs de la Consagració ens p ot·ta a un f mul al par·oxisme del rilme - la pulsaf'ió vitnl!-. en què amb tons monocroms i dc• gn111 du r·c·sa la mort canta el seu triomf... Orcb estra dc·) Muggio Mnsic·uiP Fiorentino. Direcció: Zuhin Mehta. Programa: Simfonia núm. 9 de Scbuherl i La cowwg rarió de la primavera df' Sll·avinsky. Pulau de Ja Música Catalana, 8 de febrer de 1997 (Palau lOO). On1uestra Simfònjca de Bnt·c!'lrma i Na<·ionaJ Je CutaJunyu. Vincenl Ell~· gicrs, violonce.l i Mer cè P ona, nal'l'n· olnr·u. Dircl'ció: Luwrcnce Foster·. Obt·es: 3 Meditacions de Lt>CJIHII'<I Bt•rnstcin , Del Diari d 'A nna Frunlr i Simfonia de Corigüano. Palau Ul' la Mi'u;ica Catalana, 15 i 16 dt> feLrrr d<· 1996. Tempm·ada de l' ORC. R 11. e n n e e p j 13 e r n si (' MUSICALIA PRE - CR TIC A Estrena de Salvador Pueyo I p e r F.T.•8. de la Simfonia Homenatge a Pedrell- és una de les primeres ob res a· música catalana dd segle sel'à la protagonista d'un dels concerts que l'Orquestra Simfònica del Liceu o fet-irà en aquest mes dc ft'bt·ct· al Palau dc la Música Catalana. Veritablement, programes com el que tot seguit comentarem ham·ien de sovintejar e n les nost res activitats musical!l, però encal·a ena niden l'atenció pel seu caràcte t· espor·udic. Fins a cet·t punt, dones, l'orquestra rlel Liceu pet· una vegaela st-mbla conscienciar-se d"un problema que afecta els nostres compositors: la manca d'una política C[lrC afavorrixi la difusió de la seva música i alhor·a que sensibilitzi el públic melòman vers les noves crt-acions. L'audició de les dues obres dc Gcr·hard -bomenatge al composilot· en Ja commemoració del cenlenal'i del seu naixement- poden il·lustnlrnos sobt·e dos moments ben cabdals E'n la seva lrajectòxia at·tístiea. Efectivament, Pedrelliana -que, en definitiva, és el tercer moviment que Gerhar d va l'ompondrr l"any 1941, quan portavu ja dos anys d'exili i s "hav:ia instal·lat dclïntivament a Cambridge. És el moment en què el compositot· s'odcnta cap a la utilització dels elemen ts folklòr'ics en la seva música, <'0111 es posa de m anifest en l'ait·c cspunyolitzaJlt dels temes que, per ultra banda, estan basats eu l'òper a L(L Celest.ina. de Pcdrell. El Concert per a piano i cordes, esct'itell951 i estructur·at en les formes del "Ticnto", les "Difet·cncias" i la '·Follia'", pertany a l'l'tapa en la qual Gerhard assumcU. la tècnica serial com a sistema creatiu i r aplica amb formulacions personalíssimes. Al costat de la música de Get·hard, hi figura l'cstr·cna dc Marta de Salvador Pucyo, moviment simfònic que ultr ap assa ds vi nt min uts de durada i que està da tat el 1996. Malgrat que l'obra està inspit·ada en la música que dóna vida als protagonistes de la se,·a òpera Terra baixa, L que qui uns stese-, tèixer i quiidees l nos- l artók Ja rga 3 que i dc , per n de tia de da si . amb jazz. x.x com són Sebastià, Manelic i Ma rta, P ueyo no ha inlf'nla l E'xtt·eurc 'n una suite tul com ~s costum, sinó que li ha inler·essal crem· una nova partitut·a, però ef'nl!·ant-se en la sonor itat o nt u•·~tl·a l , el color hat·mònie i el lirisme particular que emana dc cadasnm dels tres personatges. En definitiva, en Marta -títol que dómt t·cft•t·l-ncia a les fonts de lu música, Jll't'b no a la intençionalit'at dc J'obt·u- hi ha la convivència entre tres caròl'lct·s humans i el Lt·ianglc t[lte es configura en les seves relacions: suscitant vivències i passio nb C[lle. deslligcules de la tr·ama oper·ístiea. no simbolitzen ja un món fictici sinó que (•n¡, apropeu. segons q ue manifesta l' ~lli LO!', al mÓn dels sentiments viw•. Orqtl('~tt'll Rimfònicu dd Gran T1•att·t• tld Lit·t,u. Muríu Manucla Caro. piano. Cr·i8tÓ!Jtd ll u lffL<a·. director. 0 111'1'11: Pedrelliarw i Concert per a piano i cordes d1• Robert Gerhard i Marta (rstrcna) el!' Salvadot· Pueyo. PuJau dl• la .\1íu;:ica Cutuluna. 6 dc febrer de 1997 a l<'s 9 dt> Ja nil (Gran Teatre dd Lic-t>u). 148 ~s'ha lfòni.é en s més • una . sugnents cinc- cul a . a la .rr:ecs ·m·k i pera, )ecta- muJa relat :mbla túsica ar elF ostre ància )DU Ell e· arTa- •sLer·. nard mk i :le Ja er de Els soliloquis d'Homs. En els noranta anys del compositor p e r F.T.-8. M és de dues-ct>ntes olwes, la majoria de les quals esperen l'estrena, Cber·iLes al llarg rlf' S!'Lanta unys i escaig.. . A.c[lleat és el bagntgu arlÍSI ie del degà deJs COUl JJOSilOt'l! catalans i també potser el més f1a{,'1'ant exemple de la considct·a<·ió qu<· reben f'ls nostres creadot·¡, musiea ls. Hauríem de preguntar C'Om és què l'ot·questra nacional dc Catalunya no li ha dedicat tot un ('llnCf'r·t , cu el qual poguéssim escoltat· al costat dels Soliloqttis, obres com Presències (Premi Ciutat ci~ Barcelona) i Bi.ofonia. (un dds pocs encàl'l'ecs q ue fa a n ys li VIt f<n· l'Ajuntament de Barcelona). És aquesta 1ma politica musical admiss iblt•? Què cal fer per entrat· a Eut·opn aml.t una imatge digna? Anar pt·ornocionant gr ups escatològics amb músiques mal engiponadrs i deixar de banda els que i nten teu aportar un veritable i pt·o[und accent de catalanitat al concert europeu? Sabran donar-nos resposta satisfactòria els responsables dc la cultut'a ba1·celonina i <·ata lana? Mentre aücò aJTibn. encara que en dubtem, informC'm que els Soliloqui.s són una de Ics obres C[lle argumenten amb més validesa l'aportació d'Roms al nostrE' patrimoni cultural, històric i musical. Com a primet·a raó, dir·íem que la partitura participa plcnrunent de les inquietuds estètit[llCS de l'època en la qual el serialisme omnipt·cseut comen çava a éssC'r· superat per· altres inflexions estt·uct ur als. Efectivament, el dodccalonisnw d'H oms ac[lÚ s 'utilitza amb molta subtilesa per deixar pas a unn voluntat primordialment expressiYa. L'obra és un testimoni emocional dc la solitud que l'envolta a causa de la mort d'éssers tan entranyables com la seva esposa, la pintora Pietat R oms, el seu mestre Rohet·t Gerbard i J oan Prats, el seu amic i company en empreses artístiques com el Club 49, 1\lúsi<-a O hcr ta, etc. Vet·i ta blrmcn t, in1pressiona t•orn H oms ens comunica aquesta vivència intcrior·itza!.la del diàleg sE'nsr resposta possible. La seva música es transfot·ma aquí en comunicació dt·anJàtira. mitjançant sonor·italt~ orquestrals compactes. temes melòdics qm• t~ern blen caur·e o bé girar· en el h uit ... Orquestra Simfònic-a dt' Ban•elcma i 1 arionn l dn Catalunya . Kolja Biacbt••·, ~violí. Dit·c•crió: P ed r·o Alca lde. Oht·es: Concert per a uioli i orque$trn de Beetho\ l'li, IJos Soliloquis de J oaquim Hotm i Tercera imfonia dc P r okofie,. Palau dt• Jo .\Iú$il'a Cot~Ja11a. 8 i 9 dr febn•r· dl' 199ï (Temporada dt• I'OBC). MUSICALI A Qüestio nari Proust MARICARMEN PALMA Nascuda el 193 8 a l'eixample barcelorú en una família franco.filipina . Palma es dedica des de fa vint-i-cinc anys a pronwcionar el fenomen musical, organitzant , amb tanlll eficàcia com imaginació, cursos de mú.~icn cie camb ra, escoles de mtÍ.sica, cicles i f estivals, ja que està convençuda que " un dels p lners més grmu; de la música és f er-la estimar p els al~ res". En aquest canú, entre molies altres activitats. ha rusomit La direcció de l'activitat musical de la Fundació " la Caixa''. alternada durant alguns anys amb la direcció del Festival lnternaci01wl de Mú.sica y Datem de Gratuula. Aquesta activitat li lla donat La possibilitat del descobriment. l'estímull'acostwne nt als intèrprets, les músiques més diverses i les tendències del públic, amb una entrega total i també amb aquell cert roma nticisme no confessat , qrte és conu.í o les personalitats més a ctives de la seva generació. ~farica nnen 1-El pl"incipal tret del meu caràctet·? -La intransigència . 2-La qualitat que p refereLxo en Wl h ome? - La Jle inltat. 3-La qu alitat que prefereixo en Wla d ona? -La geue1·ositat. 4-AUò que més estimo en els amics -La incondicionalitat. 5-El meu pr incipal defecte? -La duresa. 6-La meva ocupació p referida? -Escr ilue . 7-El meu somni de benestar? - Qu e tol ésser humà sigui lliure; que la gente viva f elí:::; cwnque no tenga p em tiso, com diu Benedetti. 8-Qnina fóra la meva pitjor desgràcia? -Se r in·esponsahle . 9-Què voldria ser ? - Una bona persona. 10-0n desitjar·ia viure? -On visc. 11- Quin color p t·efereixo? - El blau. 12- Quina flor pr efereixo? - El llessamí. 13-Quin ocell prefereLxo? -L'àliga. 14-Els meus au tors p referits en prosa? -Sh akespeare, Cervantes, Yourcenar, Sam pedr o, Un anlWlO. lS-Els poetes p referits? -Gar cía Lorca~ San Juan dc la Cruz, Beo ed etti, Martí i P ol, Walt Whitman, Neruda . 16-Eis herois de ficció? - lllises, el Príncep d e Salina (Gatopardo). 17-Les meves heroïnes dc fi cció PAlAUF- T fa vorites? -Madame Bovary, Alma Karèuina. 18-Eis meus compositors favorits? -Mon teverdi, Bach, Schu ber t, Brahms... 19-Eis pin tors predilectes? '"'llin, Mm1ch, Bacon, -Goya , Ga"c Si~1eiros. 20-Eis meus herois de la vida r eal? -Gr amsci, Guevara .. . 21-Les meves her omes històriques? -M. Curie, Billy Boliday, San ta Ter esa. 22-EJs noms que prefereixo? -Felipe, Alta, Blanca , Almudena. 23-Què detesto més ~~ e r·es? -La lúpocresia. 24-Quins car àcter s històrics menyspreo més? -El d e potism e . 25-Quin fet militar admiro més? - La r evolució xilena. 26-Quina refot·ma a dmiro més? -L'anònima o pública constant contra l'esclavatge en ~r alsevol d e les seves formes. 27-Qu ins dons naturals voldria tenir ? -Dolçor i comprensió. 28-Com m'agrad aria morir? -Sense violència. 29-Estat present del meu esper·it? -De sere na desolació. 30-Fets q ue m'inspiren més indulgència? -La ignorància i l'en veja . 31-EJ meu lema? -La natur alitat. ~ . · -~ 100 : ¡ VI TEMPORADA DE CONCERTS 1996-97 Palau de la Música Catalana 4 FEBRER '97 dimarts, 21 h LOS ANCELES FlLHARMONIC. JOAN RODCERS, sopr a no. Músic director: ESA-P EKKA SALONEN. Debussy, Mahler. 8 FEBRER'97 dissabte, 22 h Pròxim concert: ORCRESTRA DEL MAGGIO MUS ICALE FTOR ENTINO. Dir.: ZUBIN MEHTA. Schuber t, Str·avinsky. RADIO-SINPHONI E-O RCHESTE R FRANKFURT. Dir.: PIJ.'iCHAS ZUKERJ1.Ai\". Mozart, Dvorak. Beethoven (17 de m arç '97, 21 b). ta. s? :t, n, u? :s? I ta ta. LCS -? ) o ? IDt ¡o} na ·it? in- MUSI CALIA BALLET Picasso ens ensenya la parada p e r JOAQUIM VILA I FOLCH gairehé vuitanta anys de d istà ncia, els materia ls q ne es mostren a ''Picasso i el teatre" són una a lenada d 'aire fresc . El Museu Picasso ens ofereix (del 20. 1 L. l996 al 23.2.1997) una magnífka exposició , sota la direcció de Maria Teresa Ocaña -i amb u n atr·artiu muntatge de Cades Casas-. de materials pirassians, la contemplació dels quals origina necessà l'iament un discurs m(rltiple per a qualsevol afercionat al món de la dansa. I no em refcrt>ixo a l'exlraot·dinari valor· documental d" aquests elemen ts que ens acosten al màxim a uns fets i a uns moments conct·Ns de la història de la dansa - i que per això mateix ja són una magnífica aportació- , sinó per·què, eontcmplats des de la .nostra realitat actual, es conve·•·teixcn en una lliçó i pt·ovoc¡urn tot un seguit de reflexions d 'abast immediat. La primera de les qüestions és, imlub lahlenwnl, la que fa r·efer·È'ncia a l'escenografia. I és que l'escenografia , en dansa, no és pas una cosa senzilla. La dansa necessita. en principi. un espai consider·able, aparentment molt més extt>ns del que s'atorga a Ics rept·eseotacions teatrals, sense obstacles que dificultin els movimen ts ni clements que engavanyin l'acció coreogràfica. Dic "en pl'i.ncipi" i "apat·entment" perquè la realitat és una altra, tal com cotncn hu·em més endavant. Ta n mateix a Catalunya disposem d'un cens d'escenògt·afs d'una considerable qualitat - que potser no valorem com es mereixen- que són del tot absents dels espectacles cor eogràfics. La relació espectacles cr·eats/espectacles amb esceno- A .... ¡;;¡ ....= 53 ·=== f;;' ;r 148 52 J12 grafia és realment moll minsa . Ja n'estem cansats, de tanta (:or·tina negra. La cor·tina nrgra pl"rmet potenciar el pr·otagonisnw escenogràfic dc la il·luminadó, retalla perfectament t'ls cossos en moviment dels ballador·s, dóna profunditat a l'espai es<·ènic ... però. des del punt de vista de I ' espectaclt'. denota un a pobresa i una manra rl 'imabrinació considerable. J no cm t·eff'r eixo pas a una pobrt>sa <'ronòmica: els espectacles coreogràfics -i qualsevol altre- han de ser concebuts t>n la St'va totalitat i el concepte cscenogdfic ja forma part del conccpt<' global des de l'inici. Its 1wr això que abans deia "en princi pi " i "aparentment". J]f'srcnografia - qualsevol element escenogràfic- forma par·t de l'espectacle, i el moviment, la coreografia, l'ha elf' considerar i ha d'integrat· el s<•u llenguatge en clll<'nguatge general; així, encara qnr l'espa i per· a la dansa sigui més reduït, no ho serà percruè tot serà dansa. Picasso ens ho demostr·a, no tant pels r esultats finals, sinó per tot el procés de creació , perfectament visible amh les múltiples provatures prèvies. Allò que ja sembla eviden t en els pr·imers esborranys, en els pt·imrrs esbossos -allò que nosaltres ja consideraríem vàlid-, Picasso no ho dóna per fet sinó després de donar-hi moltes voltes. \ vegades, el r·esultat final és molt a la vora del primer projecte: altres, les successives aporlacions tmnsformen substancialmen t la idea inicial. Picasso t>ra, en atruells moments, més pi11tor ttue no pas tma altra cosa i les seves troballes escenogràfiques van molt lligades al seu momcnl . al seu procés creatiu com a pintor. Què no faria un escenògraf. lligat a la seva pròpia evolució! On Picasso va més enllà és, justament, en el vestuari. Allò que re gr ev ,,. a se r·í m n( gr la ai t'li eh CI' l't dc es q• lH bl Lo Jn (l lJI d: , no .a. ? no sinó perúJti- AlJò priners :s ja as so pt·és !. A moll :!cte: Jrtacialera, ntor i les ques 1.ent. pin- ~raL !ió! ,jusque MUSICALIA BALLET Se rgei Diaghilev Erik Satie més condiciona els moviments dels balladors. All ò que pot potenciar o limitar més la coreogralïa. L'exemple dels managers al baJJet PcLrade és el més evident que l'exposiC'iÓ eus mostra. Quin coreògraf es pot att·evir a fer moure aquests personatges sense conèixer abans les característiques del vestit? En uns moments com els actuals, en què no es comença a pa rlar d'escenografia i vestuari fins q ue n o es té la coreogt·afia llesta, un tr·eball així, que lliga perfertamrnl tols els elements, resulta impensable. Això ens p01·ta a la conjunció dels elements C'l'<'ali us en la concepció -ja en la f'oncepció- de l'espectacle. Se•·ge Diaghilev feia dels seus Ba ll ets Russes un espectacle total. Quan ara veiem que el ba llet Parade r eunia noms co m .)<"an Coeteau (Hihret), Erik Satie (música), Léonidc Massinc (co•·cogralïa i inteq Jrctació) i Pablo P icasso (teló, deco•·ats i veslua..ï), ens quedem pràctica m<'nt hocabadats. Ning{t u o nega que els Ballets Russes de Diaghilev van mat·car una fita impot·Lantissim a en la història de la dansa, però aquell exemple de cr·eació conjunta, d e processos c •·eatius clü'erents que s ' uneixen en un producte comú, és una Uiç·ó q ue, a poc a poc, hem deixat perdre. Potser és tUl pecat d'or·gull i p•·cpotència dels mestres de dansa -em resisteixo a anomcnar·-los coreògrafs-, més preocupats pe•· la tècnica de dansa estl'icta que no pas pel concepte global dc l'espectacle. Ara que molls gr·ups catalans estan abocats a una mena de cul-de-sac tècnic, podi'Íem tornar a aplicar la lliçó i buscar la participació directa, en el procés creatiu, d ' intcl·lectuals, professionals i at·tistcs dc tots els camps cu] t u r als per t al d'a11ar més enllà i millonu· els nostres productes cor eogràfies. L'exposició recull els materia ls de quatre espectacles de divrrsa significació: Pa,rade (amh l'<'quip ja esmentat), Pnlrinella (Commedia dcll'Arte, Massinc, Stt·avinsky-Pergolessi, Picasso), Cua- clro Jlarnenco (balls populars and a Iusos, Picasso) i Mercure (Mass·inc, Satie, Picasso) . Ac[Ues ts matel'ials són recollits en un magnífic catàleg que es completa a més amb m1a colla d 'articles perfecta ment acl ar·idors de Mal'ia Teresa Ocañ a, Ornella Volta, Werner Spies. Lluis Bagunyà, Roger Alier , Sònia Villegas, Claustre Rafart, Malén Gual i Anna Fàbregas. Tot plegat no ens haut·ia de fer caure en el perill que l'ar gument de J ean Cocteau j a exposava a Parade: que l'aparador, la par ada. no ens faci p erd re les ganes d 'entrar dins l a bal'l·aca on realment es fa l'espectacle. Potser sí que Ja dansa rontempor·ània a Catalunya s'ba aturat els últims temps mirant-se <'lla mateixa a l'aparador i no h a anat al fons, on calia, on esp er en tots els elements que poden coufonna r· l' espectacle. E n aquesta exposició, Picasso fa molt més que ensenyar -nos la parada . Scgui•·em el seu prec d'entrar sense r rserves? Farem nostre eJ seu exemple? 53 113 HERZ:AND te) f/ ;~~ ~ I ' .... r a •• n s a¡ a t'I o n e. n 11 d 11 li h e r h (' d q ,, & 11 ( DISCOS GUILLAUME DE MACHAUT: Messe lfe Nofre Dame Eu,crnhle Oq;unum. MIUTel Pí-rl-•. director. llar·monin 'lnnrli. IDIC 901590. i en molts manusct·its del segle XIV t¡ue inclouen fragments d e rOt·dinari dc la Missa (és u dir : «K yrie » , «Gloda», ~ C redo » , <<San c tus• , «Agnus» i .cite . Missa cst») s'obser va una tendi-m·ia a agrupar-los pet· gèner es, alb'UUS altres són copiats {'ll forma de dt·l(!, complet o incomplet. Hom consideru que el més antic d · aquests cicles es el de la Missa de Tout·nai. que inclou els sis f ragments de l' Onlinari, el datTer dels quals és un motet que també· trans meten altTes còdexs, com és també el cas d e l «Gloria» i el ocCredo». En can vi. el •Kyrie" el " a nctus» i r «Agnus» són unica . No hi ha cap lligam aparent entre to ts els fr agments d'acruest cicle, llevat del fet que són a tres veus i que el seu estil és simuhani (totes les vens canten alhora el mateix text). exceptuant el del motet. Molt més coher·cnt és la Messe de Notre Dame que Guilla ume d <• Mac• haut va compond re r ap al 1359-61 i que proba blement fou interpretada a la catedral de Reims. Machuut devia conèLxer al cicle clc Tournai o , s] m és no, c:l tàndem Connat pel «Giot·ia» i el cCr·edo, , atès que el .. Glotia.. i e1 «Credo» cie la seva Missa presenten el matei.x tipus d'interludis musicals que els caractcr·itzu , entt·e aJu·es detaUs coruuns. L'es- S tiJ és simultani i fine ixen amb un umpü melis ma sobr·c l'«Amcn». Els altres <pJatt·e ft·agmenls de la Missa dc Machaud podr·icn elassific:u·-se com a motet isor·ítmic~, si no fos qu e totes les veus pnt·ten el text aplicat. E l tenor del «l<yl'ic» és basat en el «Kyl"ic JV,. (h• la Missa Vaticana , els d el •< anc tus» i l' «Agnus» en els de la ~ssa XVTf, i el de r «lte» en el «Sanctus VI LI». Aquests quatr·c ft·at,rments p r·cscuten un contras t estilístic amb l'I «Gloria>> i e l «Credo», que no semblen del"iva r d'una missa gregoriana, si bé resten Uigats pet· un mateix llenguatge melòdic i sonor. La importànC'iu de la Missa dc Machaut t·au en el fet dc ser el pdmer cicle de l'Or·dinari unitàr·iament con cebut pel st•u a utor. L'cnrcgistr·ament dc la Messe de Notre Dame que: ens ofereix I'Enscmble Ot·ganum , super·bament dit·igi t pet· Marcel P érès, és el dan·er dels m olts que existeixen t'n cl mer cat d 'una o bra qtw, avui, s'ha conve t·tit en la m és populat· dc tota l'cdatm.itjana. La ver sió de Pérès se singuladtza en divl't·sos sentits. En pt"im er Uoc, el cicle de l 'Ot·dina t·i es fa alternar amb el del Propi d e la missa grl'goria nn dc la Purificació de la Vcr·ge, festivitat que se cclcbn1 el 2 de feln·e,. i per a la qual Machaut hauria pogut escriure la seva Missa: només en el vell cm·cgistr·ement del Tave r·net· Consor·t, de començament tlt•ls anys 80, el cicl<' de Machaut es fa alte rnar amh el Pr·opi de la Missa dc la Nativitat dc la VPrge (8 de sctcmbt·e), una altra p ossible ocasió en què e l cicle de Machaut p odria havcr·-sf' estrenat. En segon Ilo{· , es r esp ecta el tactus a la «longa» (l'eqrtivalcnl clrlnosu·e compàs par·tit), que és com la Missa fou l'SCI"Ïta, en comptes dc por·tar·-lo alia breve (el doble el(• ràpid), que es com la Missa no està esnita pct·ò, tumbé, la manent coru l[Uasi tols ]¡r canten, amb la qual eos a peni la seva solemnitat nntural. En tet·cer Uor, l'S t·c·sp cctcn les tessitures dc les veus, d'acord runb el fet quP, a L'edat mitjanu , mui Les dones no van fol'mar part de les capelles ratedr·alícies. En qua r·t i daner lloc, els valot·s més llargs són adol'Dats amb melismes que intt·odue ix<·n distàncies mier·otonuls, un punt que afegeix un clement exòtic a la intcr·prctació però ([llf' r·ps ulta més que discutible des del punt de vista històl"ic. Com assenyala Pt>t-ès en el llibret adjunt. Machaut no donava J.>Cr finalitzada una obra fin s haver-la escoltada i aix í enaltia el valor de la intl'I"(H"etació. Però P ér ès no té en compte que Machaut no estava d' acord amb els q1.r e afegien o ometien (')l'ments a les seves obr·es, en interpretar-les, ja que cliu que faltaven a la vel"ilat. N o sembla que ningú posi en dubte avui el fet que l' obt·a de Machaut, tal com la trans m e ten els seus manuscrits, és un producte acabat, corn ho són ]a producció de Mozart o de Beethoven , posem per cas. Si algú afegís més notes de Ics que estan escrites a qualsevol partitura d ' aquests autot·s, ens escandalitzal'Íem , per·ò si es fa el mateix amb una obra de Machaut, no passa res, o perquè és <<antiga». passa r es enll·e un sector del públic que encara no té un concepte estètic molt dar de la músicu medieval, però passa - i molt!e ntt·e un allr·c SI' Clot· del públic per al qual resulta inadmissible la manipulació d'nna obra d ' ar·t en el cas que es pr·ctcngui vendre com a autèntica. com ho pretén P érès, el qual, certament , no és l'únic director de moda q ue fa aquestes badlar·itats . É s una llàstima , per·què P ér ès és un mús ic refinat. amb tma veu esplèndida -com la dc Lots els membr·es del seu EnsemLie- , amb un sc>ntit music·ul extt·nonlimH·.i que• fn qrl{' tot l"ls seus discos si~u i n impuctnnts -el d e la l is>-a d c .Mar haut n o u 'és unn cxccrw ió-, per ò amh 111111 obRessió i nj us tificuhlc per· al me lisma, que recu¡wr·u dc•! c·onL hizantí pcr·ò que mai no és mencionat en els escTits sobr·e la mttsicu p olifònica medit'val qttl' en!l hun arribat. Sl• u¡; e un a aplicació sisdel m e li s ma te rn~rti c a i s pnse que s'afegeixin i treg11in veus a plaN· c11 c•l «1 yr·it'» , aquest seda t•l millot· disc que mai s'hagi enregi trat de la Messe d e otre Dome, per què t·cc·Hpcro 11na sonoritat i un tempo dc sabor· at·cak qtrt: moll s no han sabut t·ccupcrar. P erò pe t· culpa d ' al[liC'S ts ditxosos melismr i de la s uma i la r esta dc veus, el disc no passa de ser· un producte cut"iós, que s'allunya de l'autcnticital·, tom és el cas tamh(: d ' algun a ltt·e enrcgi¡¡tr·ement dr Pét·ès dedicat a la p olifonia sacra m edieval. e l\f. Góm ez Muntané 148 J. H. SCHEIN: &raells llrünnleln ll.e• Font. íl'l•raeiJ Enrit'mhlt! Vocal Europ~en . Dir.: Philippt> Her reweghll. Harmonia Mundi Frum·e, HMC 90157J l compositor· aleman y Johann Hct·mann Schcin va ser un dels més il·lus tres antE'ccssot·s dP Jobann Sehastian Bach en la funció dc Kantor a l'església de Sant Tomàs de Leipz]g. Schcin hi va otupat· acrues t càn·ec des del l616 fins a la seva mot·l prematura el ] 630 i va Sl't' en aquest rnonwnl E 55 115 DISCOS quan 'o de~r nvolup a r la maj or pur·t dc la ~e' a gr an uc·th,itut er·c•nlh a. Una grancll'::n qut• e~ pot nwsur·nr en els JO volums que ab as tu Lola hr sc·' u olwa . on es mostra c·om un gran mestn• en lots els gc~ n cr·es rrur¡;irals del seu temps, tanl a nivell voru l com inslr·umr nlal. El mateix ('hein ho (•xplica en l'I pl'(•fm·i dc•l sr-u l't'C Ull " Banchctto Muijic•ule" (1617) qunn cliu qut· compon " .. .pl>r Sl>~'virln meditació i la devoció c1·isti(//w du ra nt la celebmció dels serveis religiosos, pe,·ò també per d.o11or u11a micet de di11ersió dum11t les reu11io11s de les person('S Iron es /Ps ... " 148 56 116 El pr·t•scnt enr·cbristramenl lsraelis Briinnlein (IA·s Fonts d'lst·acl) és un n •cull de 26 madriga ls sobrt> Lf''<tos cspir·ituals en alrmany on el compositor barTcju l'estètica de la música profana italiana més a vantguardis ta d el seu temps amb lt'xlos tt·cL'l dt> l' Antic Testament. Amb l'exrf'prió d ' un dels mad r·igals n 6 Vf'u s, la resta són esnits a 5 veus i baix t·onlinu , un dis posiLiu que fn pensar· 1'n els ruuch·ig<ds ital iam;. També lt1 fo1·çu d'algun dels seus passalges, c~om ar•a el crue parla del plor dc J osep, fill de J ••cob, veient el seu puc mort (Da Jah·ob Vollendet hat ) o dc hr temporulilal de la bellesa física (Lieblich und schone seint ist nicltts), etc. 26 madligals que mosl!·en l'exccl·lenl capacitat de simbiosi sacra- profana de l'au tot·. Un de les tres " " del primet· Barroc alemany al costal dc Schcidt i Schiitz. El sext et vocal prolagonista d'aq uest ent·cgist nuncnl, al costat dels quatre t·csponsahiPs del baix conlinu , Lots ells sola la denominació d ' Ensem bit• Vo1:a I Eu ropéen, clil'igits per· Philippe H crr·cwcghc, cmH ofer eixen una versió l'Ma cle dubte on tots els detuiJs han estat molt cuidats (afinació , conjunció, expressivitat. .. ). Totalment r·ccomanahle la Sl'va audir ió, sobretot si, com es habitu al c·n la mú sica vocal. es van seguint acur·adrunenl l'Ls textos inclosos a1 llibt·ct que acompanya el disc. e J oan Vives MOZART "(\:o-:-\T...Sll!\,_~1 P:\.TRICK Com:.~ MOZART: 5onatesçer a plano K 279· 282 Coll('n apt·ofita els racon¡, con trapuntístics i els intcgt·u t• n la melodia com per· d emostra t· que el \1ozlii'L dc l'any lï74 , el r ompobitm· dc di vuit anys qui' vollu impr·t'ssionar, no es mo' ia en espais dPiimilals. Ta mbé , com si c·l v<>lgués sosu·r m·<' a les ègides dc Jl uydn i J ohann Christia n Bnc·h. La p•·esc' tHació del compacte adoplu el fm·mnt de eur·pcta lríptir i Ics notes, que: r·onrc·d!lixcu una gra 11 aten eió a Anton \Valler , són molt infonnnti ves (a despit cle deixar-s ' lli els ulls, perquè\ la tipogr·afia és minúscula). e Xavie r Casauovns-Du nés Patrit·k Colwo, pianoforh·. Glo•sa, GCD 920503 er al pianoforilita Patrick Coheo h a sonat l'hora de les integrals. En té tt·e en cnt· : Ics Sona te~ del par c Soler, les S onates p er a violí d e ~fozat·t (amb Hobart) i la que enceta en aquest volum tocant tlll instrument d'Anton Waltcr de voltan ts de 1790 que compartei~ protagnnisme amb ell. E s un plaer r e6nadíssim escoLLar Mozart en la di mensió sonoru que er a la seva. Cohen fo rça al maXJ m 1' express ivita t , talme nt com si j utgés monòtones o poc interessants aquestes S onates p rimerenques. Juga amb Ics dinàmique, i les síncopes i explota a fons le::; possibilitats d' unfortepiano excepcional. És eviden t q ue a l'època aquesta música tenia una codificació expressiva que només es p ot copsar a través d' una p r ofunda cuJtul'a musicològica i no com un fet esp ontani, ja que. per la via r etòrica. comunicava als seus coetanis emocions que no podem jutjar més enllà del st~u formalis me . I és per· això que aquesta nova inte¡,.,·aJ pot ser útil perquè possibilita una ullada a l'estètica t·ococó que men ys té la boniquesa j que, per això, algú titllarà de fora d 'estil. P J. ROSENMÜLLER: Vespro delia IJeata Vergine Cuntus Ciiln & Cnnrl•t·to Pulntino. Dir: 1\.tmrt~tl .J llllj(hÜtlt'J. 11 Ul'lll!llliB Mundi Frulli'l', I!MC 901611.12 ohann Roscnmüller és un dels compositors r<·c·upc•·nts gràcies a l t>~> n •c<·r·c[U<'!i mu;,irològiq ues i lambé a l' incTcmcnt dr l'ofpr·ta di¡.,eogr·à fi ca especialment a r·r·an dc l'u¡nu·i('i() del di ~c eompacte. Vt'ritnbiPmenl. c•n casos com aquest í:,., quan s agra t>ix l'opor·tun ita l dc poder· s<•nlir· un r·cpet·tori r<>t•·obat clcspréa de la letargia dels segles. No eH lrut·L<r d el pr·imer· enr·r gisu·a mènt apru·rgut a mb música d<' RosenmUller· però sí que n'és una mostr·a exccl-lent, csp eciulmcnt d(:l vcssuu t d ' autor s u<:t·c. Un vessant de gran impm·tància rljos dc la seva produ1·ció. Lu vidu dc .Johann RoSt'nmüiiPr (c . 161 9-1681) no va s1·r· absent dc momt'nls diguem-ne r·cvt'ssos. J De la seva infantesa i del• anys clc formació, pràcli· coment no en sabem r·cb. L'anomenada '·gucn a dels Trenta Anys va acabat· am.b tota la documentació quf' ens podia t·efet·enl'iar alguna dada. Cap al 1640 e] trobem a Leipzig, estudiant a la FacuJtat dc Teologia. EL 1642 entra a treb allat· a l'escola de Saut Tomàs, activitat que mrs endavant compat·tirà amb la d ' o rganista d e Sani Nicolau i la cle mestr·e tle capella cle la Cort tl'Altenbm·g. El 1653 sc li va pt·ometre el cà rt'ec de Kantor cle Sant Tomàs, a la mort de l'alesh or es titular. Aquesta cit·cumstància l ' ha uria con vertit <·n un antecessor de J. Bach. P er ò el jun) dl' 1655 fou destituï t de lots e]s càrrecs . ac usa t dc ped et·asta . Després de ser emp reson at va aconb<'guh· fugir. i an à primer u H amb urg i poster·iormenl cap a Venècia , o o ' a tr·l'· balla r a Sant Mar c . 1, de fet , les anècdolt's poden continu ar. Però amb les r efPr cn ciurlc·s ja podem deduir· l'espcl'il cosmopolita q ue cu•·ucle· ritza Ja seva música i una a tractiva haneja dc• la Lra,dicíó alemanya de pr·incipis del Ban·oc amh la música veneciana dc•ls temps postmontevenüans. En aquest àlbum dobli', enregistrat el febrer· dc•l 1996. s 'hi pol sentir· lu recon struec10 feta pc•l musicòleg P eter Wollit) rle ]es Vespres de la lla re de Détt q ue R osemuüller· \ u compondre durant la seva estada venecia na. E ntri' els seru; fragments brilla a mb llum pròpia un c;,vlèndid Dixit Dominus dt' 621 compassos (18 minuts de clw·acla) p et· la seva b'l·an bellesa í expressi vil al, on Lots els elemen ts figu rulius vénen p erfectament r efot·çats per la música dc· Rosenmtil1e1·. L'exccl·lc·nt ve rsió dels intèrprets, dirigits per Konrad Ju nghiin el , refor·ça cucara mf•s l'atractiu de l 'en l'l~gis tru­ ment. e J.V.B. I e .I p o 1 cià nu I ¡ no l'S ge Vl' 1111 \1: la M· ra lit ra dr (!S di dt• su ;,i¡ lllt hr d' VI' pe I]( dc Iu fo p< l'C lh n l'( l'u li E lli in lli (' I ol ft DISCOS dels àctires. dels l1>at· ac ió ciar L640 ·stuTeotre3ant més amb 3ant e dc l'AJ- va dc .s. a títu- El bruixot del contrabaix .J01wp Qu¡•r. rontt·abaix. Pt•t·c Muteu Xihc·rta, piano. Ohl't'H ¡]¡• JoMt•p Cet·vera i Bn·t. j tànen s. de tot dr : ser gtúr r a oent trc- o tes >erò s ja •crit •e teUlla ! la •rin- J la deb !Ub. ·ble. dcJ r la pel y dc e de • va 3eva ntre rilla es- s de nulS ;eva itat, ura- :~enl "de lent :liri- gbii- més :tra- a discografia catalana que dins d el c·amp de la música clàssic·a -acceptant d c la maru•t·a més convencional i alhont oberta aquesta acrcprió- s'edita a casa n<lslra, c·ada vegada més e~ va nodrint de producteA gt·nu'lnamenl propis. Div¡·rses iniciatives -rcccntmrnt !'smrntàvem la de La \tà dr Cuido, p erò també la del segeU d'Albert Montlc·da, Discantus í encara d'altres d'índividualitzacl!'!!- estan configurantuna mena de corrent, dr naturalesa més aviat espontània que no premeditnda , p<'rÒ força evidc•nt. Això explica que ¡¡ut·tin a la llum del disc, o sigui d'un dels ins trumrnts més idonis per a la be\'a divulgació. una sèric d'ohrrs que fins ara restaven amagades en un oblit poc mrnys que absolut i , no cal dir-ho. lamentable. Es tracta d 'u11a munió dc· )Jl'OJWStcs, sovint voluntaristes, sempre esforç¡tdcs i b enemèrites per poc n•ndiblcs en termes rronònúc·s, que tanmateix Uuitcn per ct·ear un cor r<'nt C<Juiliht·ador d'una reulitat tun i tan poc satisfactòl'ia. Gn aquesta línia cal sitlltll' el disc q uc ens ocupa. ER tracta d' un cm·egistramrnt tlt• curacterístiques insòlites que es basa en un instrumrnt de tan relativa rapac·itat virtuosísti<·a com (•s el conlt·aJJaix, i en una obra que ü és dedicada dc fot·ma total. Una obra, a L mrs. d'un compositor - l't·mpordanès Josep Cer·vcnt i Br·et-, que decücà a IHfUP!It ins tnm1cnt no sols Ics seves en el seu temps molt r·econcgudes caJHtciLats intct·pretatives, sinó també les compositives (enteses aquestes també en el camp dels ananjamcnts i Ics aclaptacions). Per prinwra vegada ens trobem a casa nostt·a amb un disc tota lm en t integrat per obra d e conn·abaix d ' un mateix eompositor. I els t'Psttllats són ínesperadamcnt molt gratificants. 1 és així pet· dues raons fonamentals. La primera és 4uc Ics composicions de Ccr vet·a tenen un encant esp ec-ial. Són composidons senzilles, sense complicacions modològicrues, d'un melorlisme deliciós i clcgunt i que a més s'adeqiièn dc foTma gait·ebé ideal a les possibilitats d'un instt·ument tan peculiut· ro m el conlrahaix. L'altt·a raó és J'excel·lent tt·cball intet·pretatiu dc ,Josep Quer, un dels contt·nbaixis tcs més des tacats del país, que en aquest disc •·ealitza una tasca d'1111a considerable entitat qualitativa. Tot això comptat amL un acompanya ment al piano eficaç i sPnsiblr del jove pianis ta bat·ccloní Pere Mateu Xibcrta. El resultat és un di e c¡u<', <·ontt·àriament a allò que poru:ia fer pen sar el ' en lrada el contingut, res ulta molt gt·at d'escoltar·, CJIIC s uposa UJl autènlk pluct· i que permet descobrir UJl món musical insòlit i alhora ple d'enr ont. e J .C.C. Slra Hernandez, plano Ohrt•s dt• Searlatti. Barh i Clmpiu. ·\r;; llarmonicu. AJIOI·~ om iliu Jo•·di CervcUó als corneo tat·is, el compacte de Sira Ht•t·nandez p ertan y al d 'aquella classe d' ai·tistcs que obvien la fase de C «jovf' pt·omesa» i passen a fot·~a dc paciència dc J'apnmentatge a ]a madurt>su. El seu pianismc sona madut·, pt·emeditat, amb tres sotlates cle Scadatti empPltades de la seriosiLat del .Bach que les segueix la per t•t•pn~se n tant PartitcL núm. 1 BWV 825, la qur inicia el ..Clavier Üh ung» tocada amb una el t'Si mholtut·a 1 un tremp <fUl' n 'envigot·eixen _la solidesa cstrucLuJ·al. Es una manet·a volgudament nallll'al que r·evela ru1a aproximució fortcpianística en eis moviments ràpids i una snhordinació del vil'tuosis mc a l'cxpt·essivitat. Com ho fa el sen Chopin del Gran Vals brillant op. :u n!Ím. 2 i d el Vals op. 69 ntím. 1, reposats ambdós, massissos, coutt·apwltístics , més dirigits a l'intel·leetc que no a la sens ualitat. La sonoritat és matisada i rellllJllscenl d'antigues pianoles . Els dos Nocturns (Op. 9 núms. 1 i 2) res ulten cvoC'aclot·s sen se esllanguiment i mostren una bona dossificació del rubatto. Entt·onquen amb natura litaL amb l'Evocación i El Pncrto de la Suite lberia. d 'A lbéniz. A tenol' d'aquest enrehristramcnt , tant de bo la pianis ta bar·celoruna , llicenciada en el Conset·vatod d e Torí i deixe bla dc Miquel Farré i Eulàlia Solé, tt·obi força ocasions dc tt·epitjat· les sales de COllC{'l't. • X.C.-D. JAUME ARAGALL: Can,ons napolitanes Cardillo. Falvo. Tosti. Di Capua. Pl'onino, Tagliart•rri. De Curtis, Ciorfi. Mado, Gastaldon, Lc•ont·uyuJJu i populars. Üt''(lll~lllt'll del Gran Teall·c• dt'i Lil·t~tt. Dir·.: J a,;t't' Phc·z Bnti~<la. Discmedi Blau, DM 130CD E t·a d ' esperar que At·agall enregistt·at·ia napolitanes p et·- què la seva can·cra insigne sPmbla anat· una n1ica a t'Ni ós del que fan uns tenors t·ivals en riscos, <·n (•xits O Cll el letTeny cJis('0~ 1·àfin , p erò no en el ('ll mp estricte de la pt'inw¡·a matèria vocal , UJlll cvtrli-IH·ia que els liceis tes ce•·ti fiquem sense que ens ho incüqu.i cap dels seus col·lcges. També és evident que Amgall és un tenor «rle dit'PCle». en part pet·què pf ¡; micròfons no recullen lot l'squ.illo de la veu, en pa t·t pet·què l'estudi rl'enn :gist rament l'inhibeix , rn pat·t pe•·què l'audició més analítica -pet· més <Üs tanciada- que pet·met el disc t·evrla Uieències i adequacions que oo predisposen a Ull aplaudimen t tan inmecliat com en la sala dc COIH~P I'I S . En les cançons més líl'iyues, At·agall (crue en els títols de cr èdit obv.ia pl·onunciar-se entre ser Jaume o Giacomo) està impecHble. Com a exemple, Ja Musica Proibita de Castaldon -un referent per sempre més-, Fenesta che lncive , Pi.scator·e 'e ptLsilleco o La Serenata. ··egistre greu r esu lta com¡Hu·ativament feble (escolteu críticament I te vurri vasa.i, on es nota molt que la veu està • pujada >+ ), molts aguts estan alla r gassats per mor de l'espectacularitat i una mateixa cantar ella tendeix a uniformat· la majoria de cançons. Les notes agudes arriben a sonar massa t enses j pcnctt·ants. pet·què Aragall vol emular Corelli i no Bergonzi. P er ò hi ha moments de pura exaltació , d'una vehemència, d'una dicció tan adient i un goig dc cantar tan comunicatiu que el compacte és més que r ecomanal>le. L'Ot·questra del Liceu i Ja vicr P érez Batia ta no rcrlamen cap presència pt·otagonista i els enginyet·s cir so el· aten uen encara mé . Pct·ò el paper que fan és digne. e X.C.-D. m 57 ll i DISCOS Un nou segell discogràfic recupera les veus del passat l nou segell discogràfic Aria R ecording, p•·omogut pe•· un gnqJ d'aficionats a ]a lírica encapçalats p et· Francesc Llo•·ens, ha fet la seva pl'!'sentació amb l'rrlidó de tres compactes, d ' una col·lecció inicial dc 15. Els compactes r ecuper·en Ics millor s gravacions d'embl¡•màlics cantants catalans i espanyols reaützadcs entre els anys 1900 i 1950 en cü cos dt> 78 t·.p.m. que han estat regravats utilitzant tècniques que han p ermès eliminar sorolli i distorsions . per·ò que hau t·espectat al màxim les caracte•·ístiques voca ls dels intflrprets . El pt·.imer d'aqu ests tt·es cornpactesiniciaJs, li.tulat Les nos/ res veus retroúndes, conté un recull de 17 peces d 'òpera, sa •·suela i cançó interpretades per Maria Bari'Íentos, Ramon Blancharl i Florencio Constantino, Lucrezia Bori. Mercè Capsir, l\iignel Fleta , Tino Folga•·, ~laria Gah, an y, J os<'fin a lluguet. Hipòlit Làzaro, lnocencio Navarro i Ofclia Nirto. Josep PaJet. Graziella Pureto. Marco Redondo, Emili Sagí Barba. Con'-Íta upervia. Emili Vendrell i Francesc Viñas . EL segon és un monogr àfi c dedicat a la soprano Maria Burientos, dc la qual s'aca br n de compili· els cinquanta unys de la seva mort, en un doble compacte integraL per 22 temes. El tet·cet·, Lambr monogràfic (com la r·esta de la col·lecció), és de<Licat al tenor Francesc Vtñas amb 1.9 p eccs. La r·esta dc compactl's, que són previstos d 'editar durant tot aquest an) L997, seran dedicats a D01ïa Fran ci.squita amb Vcndt·ell. Carpio i Herrero. en versió E ¡;;¡ ¡;;- .9 .... 9 Bi' ;r completa ; Josc}p Palet; Marina amb Capsir, Làzaro i Redondo, en V<'rsió completa , i fragments amb Revenga. fleta i Sagi Barba ; Craziella Pareto ; Bohemios amb Redondo i Racionero, en versió completa , i fragments dc Los Gavilan~s amb Vend r·ell i Raga ; Conxi ta S u pen iu: Emili Vendr·ell; Mercè Capsit·: un segon recull de Les nostres veus retrobades: l\1igucl Fleta: i Mar·cos Redondo. També es fa r à una p roducció especial amb la integral operística d'Hipòlit Làzar·o en 5 compactes. Totes aquestes gl'liYacions de la pr·imera mcit11t de segle han estal possibles, a més de l' arxiu d 'A•·ia Recording, gt·àcics u la col·labor·ació de col· leccionislcs par·ticulat·s i a una notable labor d'investigació. La idea de c•:ear aquest segell discob•-ràfic, que compta amb l'assessorament artístic i històric del professor R oger AJier. va ser gestada un temps abans de l'incendi del Gran Teatre d el Liceu, a•·a fa tres anys. Fou p r ecisament aquest fet el que acabà d'impulsar el projecte pet· convertir-lo en realitat amb la intenció de contribuj•· a l manteniment viu de l'interès per· la Lírica. Així doncs, ens trobem da vant una iniciativa pt·ou lloable amb djstríbució di•·ectament del mateix segell mitjançant la venda rlirccta u membres de diver sos c·ol·leclius relacionats amb In líl'ica , i mitjançant la venda a botigues esp ecialitzades en música clàssica. Els inte•·cssats poden posar-sc en con tacte amb Aria Rccording, al telèfon de Barcelona 209.15.98, o al fax -ta mb~ dt• Barcelona- 201.53.97. e RR..11C 148 ] a en sou subscripto r? INFORMACIÓ: Sant Francesc de Paula, 2 - T el. 268 10 00- 08003 Barcelona 58 1/R t·o i uga. amb ts de ·via: Les Re- :b la .' a..ra..r-m t de Aria is tes idea l'asJier. ;ran nent connan- 1 Uo- mit- .·Ieeda a eres.g, al é de Major de Sarrià, 57 Tel. 203 07 14 0801 7 Barcelona Pl. de Sarrià, 9 i 10 Tel. 203 04 73 08017 Barcelona 31 de gener, 20 hòres Schubert's Musikzimm er El saló de música de Schubert Claudia Barainsky , soprano Albert Guinovart , piano Philipp Cunningh am, clarinet Olvido Lanza, violí Emili Brugalla, piano 6 de febrer, 20 hores Eitze Schubert-Prometzade Un passeig amb Schubert Jorg Demus, piano Cor de Cambra del Palau de la Música Catalana Jordi Casas, director 13 de febrer, 20 hores Witzterreise Viatge d'hivern Matthias Goerne, baríton Graham Johnson, piano 20 de febrer, 20 hores Kammerm usikabend Una vetllada de música de cambra Berliner Streichqu intett Johannes Petersen, violoncel (solista invitat) 27 de febrer, 20 hores Ein Liederabe nd Ellied de Schubert Alícia Nafé, mezzosop rano Jean Lemaire, piano EIJ!•ENTRAD A 90210 1212 CAIXA DE. CATALUNYA ~} Venda d'abonam ents per als cinc concerts, 10.000 ptes., fins al24 de gener i de les entrades sense abonamen t, 2.500 ptes., a partir d'aquesta data. FUNDA CIÓ CAIXA DE CATALUNYA ~>