Revista Musical Catalana. Núm. 149 Març 1997
Editorial: Cançó: una bona notícia / PANORAMA Pere Soler i Soler (1810-1850). Virtuós de l'oboè i compositor català. Josep Julià / Pau Barceló. El gran historiador gràfic de la cultura catalana. Jaume Comellas / El fotògraf de la música. Berta Jardí / Un home generós. Jordi Sarsanedas / Doménec Segú. El record d'un oboista de casa nostra. Jordi León Royo / Mikrokosmos: Una nova Casa-Museu Pau Casals al Vendrell. Pere Artís / Tangents: Tradicions importades. Jordi Maluquer / Del seu affm.: Sr. Wilhelm Furtwängler. Jaume Comellas / Hvorostovski en el moment àlgid. Xavier Casanovas-Danés / L'esperit humanista del Quartet Borodin. F. Taverna-Bech / Pi de la Serra: ni més ni menys. David Picó S. / TEMA Schubert, el primer gran romàntic / El silenci de Goethe. Jaume Cabré / Schubert i la poesia. Miquel Desclot / Una aproximació estadística i personal a l'obra de Franz Schubert. Manuel Capdevila i Font / MUSICALIA Jesús López Cobos. Un pont damunt l'Atlàntic. Helena Bayo / Janowitz. Muti. Pollini. Norman. Jones, Behle i Rysaneck. Lluís Trullén / Estrena de Lluís Guzman amb l'Orquestra Simfònica del Vallès. F. Taverna-Bech / Elektra o el cim expressionista de Richard Strauss. Jaume Comellas / Per un congrés de dansa. Joaquim Vilà i Folch / SCHERZANDO Cesc / DISCOS
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
Informàtica Partitures BARCELONA Muntaner, 300, Xanfrà Lafo~a Tel. 200 8 1 00 CENTRE COMERCIAL GLORIES Avda. Diagonal, 200, local B228 Tel. 486 01 87 BARBERÀ DEL VALLÈS BARICENTRO ·Tel. 718 97 51 MADRID Hermosilla, 75, Esq. Gral. Pardiñas Tel. 435 89 89 MADRID·2 LA VAGUADA · Tel. 730 48 82 SUMARI t•evista musieal eatalana EDITORIAL PANORAMA P•uhrcel6 TEMA Jes6t LOpo.l. CokJ :¡10 ñas •89 D-2 :82 SCHERZANDO DISCOS O O • •• • •• •• •• •• • •• •• •• - Cançó: 1wa bona notícia Pere Soler i Soler (1810-1850). Virtuós de compositor catolc'i l'obo~ i per Josep Julià Pou Barceló. El gran historiador grcif¡c de la cu /t u r·a catalana per Jaume Comellas El fo tògraf de la música per Berta Jardí Un Io om e generós perJordiSarsanedas Domènec Se[!IÍ. El record d"un oboisto de casa no.~tra per J.L.R. •llikrokosmos: Una nova Casa-Museu Pau Casals al l'endrell per Pere Artís Tangents: Tradicions importades per Jordi Maluquer Del seu a.ffm.: Sr. Wilhelm Furtwiingler per Jaume Comella s flvorostovski en el moment àlgid per X . Casanovas-Danés L'esperit humcmista del Quartet Bo rodin perF. Taverna·Bech Pi de la Serra: ni més ni menys per David Picó S• Schubert, el primer gran romàn tic El silenci de Goethe per Jaume Cabré Sclmbert i la poesia per Miquel Desclot Una aproximació estadística i personal a Cobra de Fran::. Schubert per Manuel Capdevila i Font Jes1Ís Lópe:: Cobos. Un pont damunt l'Atlàntic per Helena Bayo Janowit::. M1Lti. Pollini. Norman. ]ones, Bell/e i l{ysaneck per Lluis Trullén Estrena de Lluís Gu..-man amb l'Orquestra Simfònica del Vctllès perF.Taverna·Bech Elektra o el cim expressionista de R ichard S tra nss per Jaume Comellas Per· u n congrés de dansa per Joaquim Vilà i Folch per Cesc III TEMPORADA 1997 DILLUNS, 24 MARÇ 1997, 19 H . DILLUNS, 61 La m~sica i el cit1e.ma 5 MAIG 1997, 19 H . pial'\o romèmtic Kno;~e-C\alesb~.ot"9 ~mphol'\)! (.Jili•"ois) .Alba Vel'\h.\.-a1 p iano B.-~Ace. Pola)!, d i..e ctol' Sona la D . 960 de Sch~Aberi N oct"'"'" s de ~opil'l Andallte spia11oto 9""" polonesa b,•illa"i de ~opil'l Sclccció d.., les ,,,illo>'s bandes so>1o•·es DILLUNS, 14 ABRIL 1997, 1 9 H. L'òpera DILLUNS, L ' ol"atol'-i clàssic L'.A~.otla d ' Òpet'a del 0.-q~Aestl'a Simfònica del Consei'Vatol'i del Lice.~A 6 1sato COll botas de x. MontsQIVQtge 12 MAIG 1997, 19 H . Col'\sei'Vatol'i del Lice.~A Cor- 3ove de l'Or-feó Català (Pat•ocinat pe• r ...,.loci,.;., Coa.-Cck. G.spaña) Solistes vocals Conxita C\ai'Cia, di,.ectot'a Rèquiem de MozaY+ DILLUNS, 21 ABRIL 1997, 19 H. La cobla i el pial'\0 DILLUN S, 9 JUNY 1997, 19 H. sa.-s~la La Cobla Medite.-r-àl'lia .Aibe..t C\uil'\oval't1 piat'\o 3es~s Venh\l'a1 dil'ecto•' a e l's hwil'l Rhapsody in bl ...e 0.-que.st..a Simfòl'\ica Solistes de Bal"ce.lol'\a Co.- Lieder- Came.-a .Ass~.otmp+a Mateu, sopl'ano O ltl'a Rapsòdia per a piallo i cobla 3os ep Rufz, +e•"O"J .Jsmael POI'\51 ba,..íton .;Aibe..t A"91Ado, di••ectol' a ... il'lovarl Co...ce..tino sob,•e te11,es de c¡V\a,. i cel :o Cançó d' an·,o•· i de 9L•e.rra de Marlí.-.ez Valls (Obra "ence,.a C!J'\ ve,.sió de conce..t) Localitats: 900 i 700 ptes. Abonamet'lts 6 concerts: 4.860 i 3.780 ptes. 50% de descompte pe•· a ls socis de I'Ag•·... pació MM~.a V E N OA O'ABON AMENTS Dcl 3 a 1'11 d..,"'""' VENOA O E l-OCAL-ITATS A pa•-lit· del17 de ,.,,,.ç: IN FOR M ACIÓ I V E N OA Palau d<• la M•'•sica Ca tala""· St. 'F•·ancesc de Pac.J<>, 2. l::el. 268 10 00. D<' dill""s <> div.•"d•·cs1 dc 10 a 2 1 h.¡ dissabfes, de 15 a !21 h. O·o"''11"0 ' FUNDACIÓ FUNDACIÓ e,-AGRUPACIÓ MÚTUA ORFEÓ CATALÀ PA,LAU DELA MUSICA CATALANA EDITORIAL a notícia que el G1·up Socialista ha presentat una p t·opos ta al P arlam ent d e Catalunya p et· tal que les emissores de •·àdio ca talanes em etin una quarta part de Ja programació de música popular -entesa en l'acepció que l'oposa a la música dita clàssica-, específi cament catalana , constitueix una molt bona n ova p er a la Cançó . Aquest és un tema d'una considerable importància, d el qual ens hem fet ressò més d ' una vegada, la darrera de les quals amb motiu d ' una actuació empresa des del Depa rtament de la Presidèn cia de la Generalitat, concretament d el seu secretari general J oaquim Triadú, en el sentit d 'aplicar a les emi s ores institucional una mesura semblant a la que ara es vol estendr e a les privad es. La transcendència de la proposta rau en el fet que afecta, en tm p•·imer lloc m olt destacat, la defensa d ' un sign e d 'identificació cultural propi. L'arrel del tema arrenca en la 1·ealitat inqüestionable que el món cultural anglosaxó, i en aquest cas específicament el musical , constitueix un poder fà ctic poderosíssim que compta amb recursos ingents d e tota mena capaços d 'imposar els seus productes fent un ús de lleis genèriques d el mercat que no s'atura en subtileses d e cap mena. Això comporta una situació de greuge comparatiu q ue ardba a extrems límits, fins al punt que els àmbits culturals autòctons viuen en un rotund estat de ~desigualtat i d'indefensió. Es el que en termes de teoria econòmica pura s'anomena falta de transparència de mercat , o el que ve a ser el mateix, mercat en el qual una part important # dels seus integrants no gaudeix de les mateixes possibilitats d'actuació i desenvolupament. El tema no és exclusiu del món de la música, j a que afecta , com és prou evident, entre d'altres, la realitat d el cinema i, per ext ensió, tota la indús tria audiovisual. Aquesta realitat, a tesa l a seva en orme transcendència i envergadura en els aspectes culturals i econ òmics, és objec te d 'un debat molt rigorós i profund arreu d el continent europeu. Debat que es desenrotlla a Brusselles en el si de la mateixa Comunitat Econòmica Europea . Debat que, a l 'avançada, ha generat ac tua cio ns molt explícites en tm sentit idèntic al que s'adreça la proposta d e llei que s'acaba d e presentar al Parlament d e Catalunya, i que han endegat el mateix Estat espanyol i que França ha portat fins a les con seqüèn cies més radicals i eficaces. Adduir que les lleis de m ercat impedeixen cap mena d 'ac tuació coer citiva , constitueix o bé una demostració d e manca de coneixement d e la realitat o bé un exercici de demagògia con sid erable. El problema no és condicionar les lleis de mer cat o qüestionar-les, sinó impedir-ne el seu ús abusiu i , p er tant , afavorir l'exercici fluid i natural d ' aquestes mateixes lleis com a eix d 'un marc en el qual tothom es p u gui d esenvolupar en igualtat de condicions . En l'afer es mouen elements tan importants com la defensa dc la identi tat cultural autòctona, en acruest cas catalana, la d efen sa d ' un àmbit d'actua ció normalitzat p et· part dels cread or s i hi va, també, la d efen sa d ' un sector productiu que, essent de naturalesa artística, és també una indúsh·ia, amb tot el que això comporta p el que fa a a pectes com els l aborals, fiscals, etcètera, i , en d efinitiYa , de ba e genèricament economi cist a. Canc6: una bona notíc ia 149 5 125 PANORAMA Pere Soler i Soler (1810-1850) Virtuó s de l'oboè •I compo sitor català 149 Aquest dia 1 de març té lloc, a l'església parroquial de Vidrà , un concert a càrrec de l'oboïsta Josep Julià i la pianista Josefina Rius. Aq uest concert té caràcter d'homenatge a la figura de Pere Soler, un prestigiós oboïsta que va néixer en aq uesta població i va morir a Pa rís el 1850 i q ue constitueix una de les fi gures més rellevants del segle XX ded icades a l'oboè, tant pel que fa a la interpretació com a la composició. p er JOSEP JULIA a tahmya ha es tat sempre u n país on <'ls instruments de doble can ya han tingut una gr·an tradició. Les bandes d e ministrils i les capeUe de música d e la Barcelona renaixentista estaven principalment integrades per xirimies i baixons, antecessors dels oboès i fagots actuals. Aquesta tradició es man té al llarg dels segles i fins a]s nostr es dies amb uns instrumen ts de la família de les xirimies tan coneguts a casa nostra com són el tible i la tenora . lncomprensililemen t, l'oboè ha estat sempre poc conegu t i practicat, aspecte que ÚJÜcament es pot compr end re si l'cmmanruem di ns de la situació general que la música, dita clàssica, ha tingut al nostt·e país d ur ant mol ts anys. Malgrat això, sempre hem tingut individualitats que han trencat aquest fet. En una llista dels cinquanta C 6 126 "''::::...':'".::.:.••" ESCALA DEL DBDÉ Y DEL CORNO IHOLÈS SISTEMA BOtHM. 11.•-···· ,._,,. ~ -· l- _. _______ ----·,._- J•-- . ·- · ____________ -- .;___• ~ Ol intèrprets més cèl.ebr es en la historia de l' oboè publicada pel Conservatori i la Schola Cantorum de Ba ilea, 1 hi trobem el n om de Pierre-J oachim Soler (1810-1850). Pere Joat¡uim Raimon Soler i Soler va néi..xet· a Vidrà, minicipi del RipoiJès. el 20 de febrer de 1810.! Als 8 anys començà a estudiar música a Fit,rueres amb el mestre de capella. El 1827, quan tenja 17 anys , fou contractat com a flautista en un regiment francès amb el qual va passar a França. Finalitzat el contracte que el vinculava amb aquest regiment, sïnstal·là a la cintat de Lió. on començà a estudia r l'oboè amb el professor F. Donjou. 3 Aprofitant els t·ecitals que el famós oboïsta ft·ancès H. Brod 1 féu a la ciutat dc Lió, Soler inicia una relació personal amh l'esmentat oboïsta que el portarà d esprés que Brod trobés en eU "unes condicions extraordinàries" ,5 a traslladar-se a Par1s i a ingressa r al conser vatori d'aquesta ciu ta t l'any 1834. Dos anys més tard. el 1836, guanya el primrr· premi d'oboè del Conserva tori de París , i esdevé el primer estr·anget· que guanya el prE-mi en l'especialitat d 'ohoè. 6 .. • 11 " !) u o .. u .... . . ---- - ~- --__..:...... · -.--·~· ..... . ... . . __..... ·---· ---·-:----- · -~---........-.- ... Per constatar la importànciu d ' at1ucst fet, cal que tinguem present qui.' des dell795 fins avui, únicament un 8 % dels guan) ador d" aquest prestigiós premi han e tal oboïstes no francesos. Altre noms d'oboïstes il·lu tres que han guanyat aquest guardó són : L. Bleuzet, M. Bourgue, Il. Brod, G. Gillet, A. Lanlrot, P. Pjcrlot i Cb . Triébert. El famós oboïsta stús H. Bolliger guanyà el segon premj l'any 1959. En el IH·ogram a de concerts dels premis del Conservator·i de París d el 15 de novembre dr 1836, hi trobem el nom de olrr intcrpt·etant a r oboè el Gran Quintet opus 16 de Beethoven per a piano i instruments de vent. 7 Pe1·e Soler fou ~rim er oboè a I'Ot·questra de l'Opera Còmica dc P aris8 i, posteriormen t, i fins a Ja seva mort, primer oboè a l'Orq uestra del Teatr e Itali à dc Ja mateixa ciutat. 9 L'any 1844 Soler vingué a Espan ya i féu concerts a difet·cn ts ciu tats de l'Estat. Soler for mava nn trio amb el pianista Joaquim Gaztambide i el flautista Pedro Sarmiento. Ma lgr at que Ja formació era inusual, el grup fou acollit força b é per Ja ct·ítica d el moment. 10 1 1 PANORAMA Saldoni comenta l!n el seu Diccionario de cia re- 'lll. ya- ~mi ;os. res rdó u e, ~ot, ·llimy ~rts de de >Ier ran ven de .è a úca fins è a de ~ a .ife- Jler is ta JtlS- ;rat , el t" la Efemérides: •· ... en todas pat·tcs excitó el Sr. Soler, un entu iasmo grandísimo. tanto por· su excelente tono en el oboc, como por su extt·aot·dinar·ia y ]impia ejecu ción, expresión y senti miento .. : · La tèc-nica oboística d e Soler fou realment cxtt·aordinària i els comentaris de SaJdoni ens fan p ensar que fou un dels primers oboïstes a utilitzar la respil·ació cit·culu: " ... pero lo sorJJ ren dente y r aro en cste profcsor era el modo que tenía tle prolongar las notas tenidas y también los trinos, que alat·gaba cuanto queda. por· lo que causaba la admiración de tod os s us oyentes, y pot· la misma vcntaja quE' poseía podía terminat· Jas fra ses y periodos musica les con la mayor calma y tt·anquilid ad , y sin precipitación a lgun a; todo lo cual da una prueba bien clat·a y terminante de que Solet· tenía el puJmón wuamentc dasan·ollado y elastico, y la cavidad toracica muy extendida; así que algunos cr eían q ue t"<'Spirava nlientras tocaba, p ero sin interrumpir ni l!ll ap ice el soni do ... " 11 L'època en què visqué Soler fou d' un a gran impot·tància en l'evolució mecànica dc l ' oboè. Durant la pl"imera part del segle XIX coexistiren clifcrl'nls idees que pretenien mWot·ar·la resposta tècnica dt' l ' ins tnunent. Solu es dis tingí p et· ser un pioner i gt·an entusias ta del sis tema Boehm aplicat a l'oboè. 11•13 Va ser UJl gran col·laborador de Buffet , 1 ' famós cons tructor francès d 'oboès i clar·incts, el qual patentà l'aplicació d 'a nells mòbils (si tema Boehm) a l 'oboè el 19 de fdwer de 1844. 15 Boehm havia anal a Pat·ís els anys 183132-33-34-36 i 37, i la seva collabot·ació amh Buffet va ser extensa i profitosa. 1h Un dels cons tructors francesos qu e contin uà l'aplicació del sist<!ma BoC'hm a l'oboè fou Frédcric 'l'riéb erl. ( 1813-J 878), iïll rle Gu illaume Trirbert (famosíss im construc-tor d ' oboès) i germà de Charles-Luis Triéber·t (primer· premi d'oboè al ConSE't·vatori de París el 1829 i, pos teriorment. professor de l'e meutat centre del1863 al 1867). Fréderic tocava l"oboè a Ja mateixa orquestra que Pere Soler, l'Orquestra de l 'Òpet·a Còmica d e París, l'any 1839 (Soler, primer oboè, i Triébcrl, segon oboè). L' any 1846 Tl'iébert va deixar de tocar l ' oboè i es va dedicar plenament a la construceió <l' oboès , tot succein t eJ seu pat·e Guillawne. 17 En un catàlc15 de n1úsica per a oboè publica t pels germans Triébet·t, s 'hi pot trobar una tablatura p er a oboè. sis tema Boehm, de Pere Soler·. 1u Un deixeble de P ere Soler fou Em·ique Marzo. 19 el qual fou un oboïsta de gran renom a Madl'id i que publicà el 1870 un mètode per a oboè on podem trobar dos aspectes prou importants . Primerament, el fet d ' incloure una tablatura sistema Boehm:o "según el último modelo modificado por Triéb ert", i en segon lloc, uns comen taris prou significatius del seu professor: ''Uno de los m:tistas que mas contribuyeron a propagar el oboe sistema Boehm, haciéndolo oír· en los numerosos conciertos que dio en diferentes países , y cscribienJo pat·a él multitud de piezas . fue nue tt·o compatriota D. Pedro oler. fallecido p r·ematm·amenle en P arís, en donde ocupó los p t·imeros puestos del arte y cu yo superior taleuto rivalizaba con s u modes tia" . ~• Una altra faceta in1portant de Solet· fou la de compositor. Av tü dia no és massa freqüent que els oboïs tes siguin també compositors (H . Holliger n 'és Lma notaLillssima excepció), però en el segle XVTI! i especialment en el , IX ser compositor era Lm aspecte més d e la pr·ofessió d ' oboïs ta; hi trobem excel· lents exemples d 'oboïstes compositors, co m: Sammar·tini. Vincent. Besozzi, Fischer, Lebrun, Ferlendis, Yvon , Ban·et , Laillet , Fiala. Verroust, F erling. Pasculli ... , i , natur·alment, els també catalans Manuel, Joan i Josep P l a. Soler buscava. mitjançant la seva música , r etre un homenatge al seu ins trument. Una música expr essiva, dramàtica, q11e p r etenia imitar les grans Primadomlas del bel canto, ressalta al màxim els punts en comú entre la veu btunanai l'oboè. 149 7 127 PANORAMA 149 E l romantacasme musical no fou pn•ci amen t l 'època dam·ada de l'oboè. L'instnrmen t es troba va en ple dt"senvolupament mecànic i això S!'mhla que d esanimà molts compositor·s crue no li donaa·en la importància que li ha vien cl ona l els ·eus colJegues del segle XVl ll. Avui d ia con eixem moltes i bones obres pet· a oboè d ' aquest període , però tlua·ant molt de temps les Romances per a oboè i piano op. 94 de R. Scbttmaun (que, euriosument, va néixer el mateix any que Soler) for·eu considerades com un fet excepcional. Sol<'r va compondre, sobretot, obres per a oboè, les quals li foren publicades en vida per l'editor franc- è. Georges Schon enber·ger/2 també editor de les obt·es del seu cèlebre professor H. Br·od. Les obres d e oler estan fortament amarades del lirisme operís tic que d ominava la vida musical del París d e la primet·a meitat d el segle XIX (molts compositot·s escl"iguer en obres a partir d els temes melòdics de l es òperes italianes més p opulars del moment , i alt.res, com el mateix H. Brod , arranjaren una escena completa de l 'òpera de Doni zetti Lucia di Lammermoor, com una obra p er a oboè),z.' i pel virtuosisme instrumental que, des de l'aparició de les obres de 1\. P aganini, molts músics introd uïr·en en les seves obres. D e les obres d e Soler que fins al moment h em pogut r etrobar, estrenar i difondre, cal que en des taquem tt·es per a oboè i piano: Aria i variacions , "Sou- venir de Mctdrid" , op. 13; lntroducci{$ i vals, op. 2 (interpreta- 8 128 des per primer cop a Capellades el 25 d e març de 1995); i Rondo brillant, op. 4. (interpretat a I'Audito1·i dc Tortosa el14 d ' octubre de 1996). Souvenir de En l'ob ra a moucomença Madrid , Soler composid'un r e's en la clir ecció tor cercant una nova versió per a la Sonata. E l moviment r àpid del com en çament és present, però la forma és simp lement AA/BB. Com J. W. Kalliwoda (1801-1866) en el seu famós Morceau de Salon, op. 228 per a oboè i piano, Soler inverteix el moviment lent i el scherzo (pràctica usual de l 'època), el crua] és un vals amb dues va dacions. Finalment, ca 1 true r emat·quem novament els dos aspectes més inter essants de Soler: - Com a instnunentista. estem davant d ' un de]s oboïs tes més importants d el segle XIX, amb n n gran pres tigi internacional. - Com a compositor, Ja seva músi ca està com a mínim a l mateix nivell que la dels seus col·legues oboïstes compositors, les obres dels quals tenen w1a gran importà ncia en el r epPrtori oboístic, i han met·escu t l'aten - Pere Soler va ser un dels oboistes més importants del segle XIX ció de les editorials de música i empreses discogràfiques. P ere Soler i Soler moa·í a París el30 d e juny de ] 850. NOTES: l. :\Iusik Akademie der Stadt Bast'l, Schola Cantorum Babiliensi>. Bosel, gener, 1983. 2. Saldoni. Baltasar (1807- 1889). Diccionario de Efemf!rides de músicos españoles. Madrid, 1868. 3. François Donjon. Oboïsta a l'orquestra del Teatre de la riuLa t fi¡· Lió, a CfUÍ Soler dedirn la s· ària umb uw·iacions op. 11 per u oboè i piano. 4. H eori Brod (1799- 1839), tr pn:mi d'oboè del Const:rvutor·i dc Pads l'uny 1818 i membre ue J'Òper·a de Pm·ís i de la Chapelle Royale. 5. Saldoni. Diccionario de Efemérides. 6. Conrey, George A. Tlle Per ri.~ Co nservatory: Its Oboe Professors, Lau- reates. " lnteroational Douhlc Reed Society .Journaf' núm. 14. E UA. 1986. 7. Pierre, Constant. Le Conserva. toire Nationnl de Jtasiqne et de Déclamation. Documents Historiques. Paris, 1900. 8. Bate. Philip. T1te oboe. 3• edició. ew Yot·k. 1975. 9. Saldoni, Diccionario de Efemérides. 10. Amat , Culos Gómez. Historia de la m úsicn española. 5. Siglo Xf X. Madrid, 1988. " ... J oaquim Gaztambide (:1822-1870), pianista, formaba en 1845 un tdo con el oboe Solet· i el Oaulu Samuento. Pese a lo extraño de la clisposición de cstc conjunto, al grupo le fue bastante bien y d.io numerosos concicrtos por· pt·ovincias... " 11. Saldoni. Diccionario de Efemérides. Volwn J. pàg.290. 12. Boehm . Tbeobald (1794-1881). Flautista i orfebre alemany. 13. Joppig. Gunther. Hautboi~ et Basson. Lausana, 1981. 14. Buffet. Louis-Auguste (-1885). Fabricant dïnstrumeniS francès. 15. Rice. Albert. Berr s Clarint't Tutors and the Boelun Clarinet. =fhe Clapin Society Journal"'. Londt·es, 1988. 16. Ridl ey, E.A.K. Birth of thP Boeltm Clarinet. "Tbe Galpin Socicty ] oUI·nal'". Londres, 1986. 17. Storcb, Laila. lOO Years F. Lorée: 1881-1991. "loternationaJ D ouble Reed Society J ow·naJ", oúm. 9, juny 1981. 18. Triéberl, Cbarles-l ,ouis (18131878). Catalogru¡ de Muúque cie Hawboi~ et de Cor Anglais. Paris, 1866. 19. 1\farzo y Feo. Enrique. {1819-). Pr·oft'ssor d'oboe del Tealro Nacional de Ópera de Madrid i membre de la Sociedad de Conciertos de la matei.xa ciulal. 20. Venlzkc. Karl. Boeltm-Oboen und di.e neuren franzosischen OboenSystem.e. Frankfurt, 1969. 21. Marzo, Enriqne. Método de oboe con 110ciones de corno inglés. Madrid. 1870. 22. Sl'honenberger, Georges. Musique de Hautboi.s. Paris, 1830-1841. 23. La idea del Concert/Escena d'Ópera acabada amb una sèrie dc vuriacions va ser· porlarla a la seva màxima expt·essió per les Variacior~s per a oboè i Orquestra op. 102 de J. N. Ilummel (1778-1837) i, poster:iot·menl , per les Variacions per a oboè i bcwda do N. Rimsky-Korsakov (1844-] 908), llmllducs obres de graJl importància dins del r·epertori per a oboè. Lebrer, Cha rl cs. The repertory of tir e oboe solci~t in. tire 19th cenwry, "lntcrnationa l Double Reed Sociel)'. Journaf', m'w1 12. EUA, 1984. )o PANORAMA ~ed Pau Barceló I. ua- ·la- rís. :ió. né- de lX. i de 345 u ta pofue ·tos né- n ). el 15). n et rhe •88. the iety -ée: eed .13- de El gran historiador gràfic de la cultura catalana La mort de Pau Barceló ha deixat la fotografia de Catalunya òrfena d' una de les seves figures més estimades i alhora més valuoses en el pla humà i en el professional. La transcendència de la seva trajectòria ha de ser considerada des de diversos paràmetres, que apareixen indestriables i profundament interrelacionats i que a la fi es congrien en una personalitat curulla de valors d'una enorme vàlua. Qualitat, opció professional i conseqüència i generositat en l'esforç, configuren una trilogia central de vectors o de components que, en la seva anàlisi ens ajudaran a comprendre la importància de la seva aportació a la cultura catalana dels darrers decennis. Pau Barcol6 amb el Premi Fotomercè 1 991 :66. 9-). I de cie- Il. o en >en- •boe rid. usi- N. ent, ::¡de mbd cl ·les. the :tble OA, per JAUME COMELLA$ E obra de qui va ser fotògraf titular d e " Catalunya Música/R evista Musi cal Catalana·· des del primer d ia, és filla , en el pla qualitatiu, sobretot d ' un ofici viscut al llat·g de gait·ebé tres quarts de segle, après des de poc menys d c les beceroles de la considet·ació de Ja fotografia com a art i com a expressió cr·ea tiva, hjstòl'ica i corn unicacional. Un ofici crue va passar per tota l'escala profession a l i que s'esC<Lntpà a una munió de facetes; des del simple retrat d 'estu di a l r·epòrtatgc i a la creació p ublicitària. Üfif•i t JU C va abastar diver·ses tècnictues . En aqu est sentit, caldr·ia rccor·dat· amb quina intima rompl acn ça parlava de la seva col ·lecció de bro- molis, una tècnica fo togr·àfica d e base pigmentària d ' unes n otables possibilitats pictòriqut's, actualment fora d'ús. P au Barceló va trepitjar amb insistèn cia i amb ull atent i sensible sempre. el can-er. 1·estudi i el laboratori i va saber aprofi tar· molt bé el t·ebnf dels bons mestres que va tenir. Tanmateix, aquest ofici hauria resultat insufi cient sinó s'hagués immergit en el si d ' una sensibilitat molL n•fmada, vinculada a una inquietud intcl·lectu al, de base autodidàctica i intultiva que en f'll assolí ru1a notable categoda . E n aquest senlit, Pau Ba r·ce)ó va ser tm .fill conseqüent dels inquiets anys de la preguerra civil, tan rics en proclivitats in tcl·lcctua ls. Uns anys que va viw·e amb tòta intensitat i amb els quals es va compr omett·e amb comricrió i en va assumir totes les conseqüències . Aqu esta barreja d ' ofici sòlid i a rrela t i d e sensibilitat i inquietud intel·lectual es va traduir· en una obra creativa de tipus classicitzant, serena, oberta i d 'una gr·an riquesa expr essiva. La seva fotografia sempre va t·ebutjar els contrastos cromàtics virulents, els primer s plans agosa t·ats. els enquadraments forçats i contra natura i el dramatisme grattüt. Reflectint amb gran exactitud tm tarannà p ersonal presidit per una absoluta honhomia - d ' a ixò, caldrà pal'lar-ne a part-, la seva obr a en el pl a qualitatiu gaudeix del privilt'gi d e la perenilltat que s'a torga a la cr eació més autèntica. Aquella que busca l'essència de les coses i l'alè poètic, els quals sovi nt es troben en els formats més senzills . I en això , Pau 9 PANORAMA Barceló en va ser un mes tr e autèn tic . Quan be esmentat el factor opció professional com H segon component d'una tríade d e vectot·s definitoris de la personalitat de Pau Barceló, em r efet·ia a la que va inspirar la seva trajectòr-ia, esp ecialment d'ençà del seu retorn a la normalita t profe sional , d esprés d ' haver p a sat un decenni llat·g de r epressió en el nivell més dur dels Hnys de la postguerra: camp s dc co ncentració i exili. Il'opció va ser , sob retot , servir el país. l ser vit·-lo en el camp pel qual sentia un deler més íntim. I , també, en el que et·a més necessari actuar. El d e la sen sibilitat cultural. La seva va ser una opció qtt e testimonia una per sonalitat de gran categoria humana i un profund sentimen t patriòtic. P làstica, literatura , teatre, música i cultura popular van esdevenit· al llarg de -(Jal ponderar el guarisme- gairebé mig segle, àmbits als quals es va lliurar runb una con vicció sentida , gairebé sanguínia, rotundament amorosa, que transcendia uns valors humans d ' una rotunda autenticitat i sense la més mínima matèria espú ria. En condicions sovint difícils i sense especular mai, ni mínimament, la rendibilitat de l' esforç , Pau Bat·celó va fer un recorregut físic i intel·lectual p er tot el país, a la r ecer ca de la imatge viva, deJ fet cultural concret - represen tació teatral, concert, m anifestació festiva tt·adicional , certamen liter ari-, i del person atge notable, dignes de ser historiats . També d els paisatges m és emblemàtics i de les p edt·es i de les construccions més nobles i més significatives que r eferen cien la història de Catalunya, immortalitzats en alguns llibt·es i publicacions diverses d ' un valor cabdal pel seu contingut gràfic i literari. En aquest sentit, l'obr a de Pau Barceló constitueix un patrimoni de primer ordre, tm autèntic luxe per a qualsevol país. Gràcies a la seva actuació, o més ben dit, com a conseqüèn- l• Al Palau de la Mús ica Catala na, abans de l conce rt cia, Catalunya disposa, escampat en diver sos an.'Ïu s i centt·es cabdals d e pr·oj<'rció d e cultura catalana. i també en llibres i publicacion diver es. d·un fons documental gr àfic valuosíssim , al qual s ' ha i s ' haurà de recórr er en el futur. Hom podria esmentar en un Uoc privilegiat els fons cedits a l'Institut del Teatre, o a l Cen tre de D ocumentació Musical, i als que es guarden en ar xius de publicacions com "Catalunya Música/ R evista Mu¡,ical Ca talana·', diari "Avuï' . Gran Enciclopèdia Catalana. Òmnium Cultural, "Cavall Fort'., "'Serra d'Or", etcètera. Pau Barce16 ha estat, definitivament, el gr an historiador gr·àfic dc la cultura de la p ostguerra civil i dels anys subsegüents . La seva va ser una opció p er un àmbit que es movia en el context d e dut·esa i dificultats propis en què C'ra tractada la cu ltura ca ta- la na en els aJlYS cinquanta , seixanta i setanta Una opció valt'nta i alhora lúcida. I a m és providenc-iaL Colpei.'< p ensar en el b uit que existiria al p~ús sense l'obra , gegantina , t.Le Pau B arceló. Barceló, i acabo la tdad<l esmentada, va endegar a41 Jesta tasca ingent amb un esperit de gcnt't·ositat que IJjndava límits gai rebé patològics . Mai, absolutament mai , no va avantposar l'anàlisi d e la r endibilitat pet·sonal de cap d e les seves múltiples tasques . Només va mesura r· la conveniència de l'esforç. La conveniència pe1· a la cuJtura catalana, per al país, s'entén. El seu va ser un recorregut amJl un sa rró on hi havia espai per a tol mC'nys gaireb é per a la r et.-ibució. Aquesta actitud, d efiniti vament, és ]a clau de volta que ho explica tot. Només en fun ció PANORAMA ta.ei- ;}ll- viel lS e 'au 1de s ta de úts lusar sooles la ontl a:seu un tot buvaho e ió d"això es pol comprend t·e U-na obra tan \as ta i tan immensa: aques ts milers dïmatges que compendien gairebé mig segle d'ex:istèn r ia c ultural catalana. I aquesta actitud és també fruit d'una p ersonalitat riquíssima en el pJa p et·sonal. En Pau Ban·eló es feia cviuència exacta aquell lúcid aforis m<' en cU-nyat p er Ar t ur Martor ell , qua n , teni11t edat avançada, s'adreçava als joves en aquests termes: "Jo sóc més jove que vosaltres perquè fa més tPmps que ho sóc" . I aq uí cal entendre el mot "j ove" en J'accepl'iÓ més positiva . En la que compendia trets tan defïnitot·is com permanència d 'optirnisme; incondicionalital i predisposició en l'esforç; ob ertura dr critei"Í : bonhomia permanent ; gener osita t absoluta; amplitud , inquietud i progressisme d 'horitzons ideològics, ètics i intel·lectua ls; frescor i potència mental ; absència d<' tota mena dt' ressentiments i ama t·gors; finor i permanència de sentit de l 'hmuot-. La seva actitud i capteniment es van m oure sempre amb lllHt absol u ta fid elitat a aquests pressupòsits . Fins i tot en els momt>nts més dnt·s: cr:•e en va viure r1ue ho van ser particularment. Si com a fotògraf la seva obra resta com a refet·ència ferma i valuosa dc la seva gt·andesa i transcendència pr·ofessiona] i creativa, com a per ona el seu buit resuiLa particularment dolor·ós. Pau Barceló es feia estimar d ' una manc-r·a natut·al i dit·erta. P crqnè eU també estimava així. Sense pi"Ímmira ments formals; amb el cor obert. La seva fi gura adquiria un ca ràcter inten sament e ntt·anyable que desvetlla va des del primer moment del trarll' , uns corrents afectius espontanis i sincers. La seva r elació personal ha r esultat, a aquells que vam tcnü· l'oportunitat dc gaud ir-nc, un d ' aquells pt·ivilegis - que l' cxrc-pciooalitat fa pat·ticultu·mcnt valuosos-, qut• jus tifiquen i sobt·calimenten el goig d<' formar part d e la condiC"ió h umana. ,. . El fotògraf de la mus1ca Barce ló amb membres d e Joventvts Musicals de Barcelona a l'ho menatge que se 11 v a retre a l 'exposició Fotomercè 1992 per BERTA JARDI ra fa potser deu an y , un grup d'amics de Joventuts Musicals dc Barcelona vam anar a vem·e Pau Barceló a l' hos!)ita l de Bellvitge, on era ingressa t. No recordo el motiu d'aquella estada seva a l'hospital, perquè durant aquests darrer s anys va vim·e escapolint-se d e les xact·cs, cada vegada més impot·Lants, que l' anaven assetj ant. Tractant de dissimwat· l'emoció que va produu·-li aqueJla vi sita inesperada. pet·ò sobt·etot empipat. p erquè l'havíem sot·pl·ès allitat i fomut , va engega r un estirabot als homes del gt"Up: "Foteu el ca mp!'". ingú no es va immutar. p erò Barceló , com si p el sol fet de dir-ho ja s'hagués complert la seva ordre, va procedir com si eHs fossin t t·ansparents i només va tenir paraules per a les dones. Bat·celó ct·a aixL Podia ser, si s'ho proposava , un pedecte malcarat, transformarse en un a mena de per sonatge que ni ell mateix es creia , pct·ò que li ser via p er p en sar -se qucamb aquell posat podia amagar l ' home sens ible que en r ealitat A era. Un fotògraf capaç de fer- te an-ibar dins de la mateixa cap sa en què t'em>iava l es fotos del reportatge d ' lLU concer t , UJ1a branca de mal"ialluïsa tota flori da o ([Uatre roses esplèndides que aca bava de collit· del seu jardí. No voldria dir q ue Barceló va morir com li hagués agradat, pN·què considero que aquesta és una de les afirmacions comunes més poca-soltes. però del crue sí estic convençuda és que va viure fins al final com volia que el veiéssim. ignor an t elegantment les operacions i les malalties i fent veur·e al món que allò n o an ava amb ell. Tan discret en les seves aparicions que sempre et s01·pr·enies quan el descobries a algun r acó de la sala fent les seves fotos. Mai, en els deu anys que vaig tr eballar en el món de la música , vaig sentir lLD sol intèrpreL Cflte es queixés p erqu è la presència de Barceló el distreia dunmt la seva execució. Al conn·al"i, en el món de la música, com en el del teatrt', era on tenia <·ls seus més bons amics, p erquè duran t tota una època la música i d Leatt·e a Barcelona er·en impensables sense Pau Barceló . 149 PANORAMA Un home gener6s perJORDISARSANEDAS ra penso en els an ys, molts, que hem tingut el go·ig de l'antistat, de la companyia d 'en Pau Barceló, dc la seva coJ.Jabor ació i el seu ~•jut en aq uesta o aquella tasca dc la nostt·a cuh.tlra. Fat"ia b onic que dignés que el vaig con èixt~r en aq ueU tt>n1ps en què «els vençut¡; es retrobaven soldats>~, però fóra dericüdamenl unu expressió massa sonora, massa brillant, pet· evocar la grisor d ' aqueU cel baix sota el qual i contra el qua l la nostn1 gent. alguns, maldava pet·què la vida cultttral catalana. perquè la vida tingués tanmateix conlimiiLal i una continuïtat prometedot·a. Sí, en Bat·celó pertanyia al nombre dels vençuts. Feia poc que havia tomat a Cataluuya del bandejam<"nl a què fou condemnat i que passà al País Valencià, unes terres i tuls homes per als quals consct·và sempre un afecte especial. Es trobava durament marca t per la guena i la postgu erra. En pa d ava ben poc . L'exposició que ara fa tms pocs a nys vam pode •· veure a la Virreina, del retrats que, presoner-, va podet· fer dels companys de captivet·i, r·efl ectia molt netament, n o podíem dubtar-ne, un escenari moll important de la seva biografia. "havia sortit. amb familia, la posse ió ben eficaç d ' un ofici i unes ganes de treballar, pct·ò la seva vida, d'aleshor·es en~à, no va deixar mai de referir-sc d'a lguna manera a aquell món de vexació. El vaig con èixer a l'Agrupació Dramàtica de Barcelona. La dedicació que hi va tenit· féu crne ell fos, no només un testimoni atentíssim i fidel de tota l'activitat uel'ADJl , sinó també algú per·sonalmeot imp(jcat i actiu en L'empr·esa. D 'això, el fet que la seva filla, la Ct·isclda, hi fes d'aeb-iu, se~;uramen t n ' cr·a més conseqüència que no causa. A a= -= .:;;¡ 3 f;; ' ~f 149 Pau Barceló va rebre la Creu de Sant Jordi l'any 1992. A la fotografia, el president de la Generalitat li lliura el guardó Sentia i manife lava re&pect<• per la cultura i -tan crític rom calgués quan a par í'r SE' u s'E'Squeia- per a les activitats ar·tístiques. Un dia em contà que dl·via el gust de Ja lectm·a a una noia que, quan ell, un xicoll't, ct·a aprenent de fotògraf -segu ramen l abans que s'iniciés cu la t(·c·nica del «bromoli» amb lu qual oblindria r esultats brillants ja abans de la guerra-. una noia. mé gran, que feia de caixera o dc recepcionista en aquell estudi i Uegia <ru;.m no tenia feina i li deixava i !"N'Omanava llibres. Ho recordo prou bé i que vaig veu re la caixera -potser· una imper·tinèneia- amb la uau seducció que dil1u.ixava Junceda . Després. és clar·. la curiositat va ana t· pet· altrt-s camins, si r eahnent havia ar rencat al món de les Pàgines viscudes. L'altre dia, a l'act<' fun<'ral a l'església de Gràcia, en Jordi Coca va acabar el seu pa d anwnt recordant com li costava, a en Barceló, dc presentar fac·tun•s . És ben vet-ita t que tendia a no fer-ne i, algun cop. Ja seva muller havia de demanar que sc li fes el fa vor de rerlamm·-les-hL o sé si aquesta mena de despr eniment era ben bé un asp ecte de la seva generositat. En tot cas, p erò , la generositat era ben bé un tt·et cabdal de la seva manera de fer. Aquella generositat de debò , que és una manera de cüsposar no d ·allò que hom posseeix, sinó d ' un mateix. Posa t a fer una feina, e11 qualsevol dels terrenys que inter essaven , no hi r egatejava esforç ni desplaçaments. Amb l'encà rrec de fer les dotze fotos pet· a un calendari de «Serra d"Ot·», anava on fos, per· iniciativa pròpia , perquè tots els Països Catalans -val a dir que ell era dels qui hi creiem- hi fossin escaientment representats. I. de la seva generositat en la feina, en lliurar-s'hi, això només és un petit exemple. Jovenívol fins fa quatre elies, o sigui, fins a una data prou avançada, ha estat per a molts, fins ara mateix, un bon company i , per a L'entt·ellat cultm·al de la nostra societat, un útil i meritori set·vidor. Ha estat una gran cosa que l'haguem tingut entr e nosaltres. També és una bona cosa qur ens quecü la seva memòt'ia. PANORAMA Domènec Segú El record d'un oboista de casa nostra que tocava, va inspirar algw1s dels t·ompositors ha•·celonins con temporanis se us, com J oan Manén (18831971) i Joan AJtisent (1891-1971), CfU C li dcclictu·en Um· Concert per a oboè i orquestra, concer·ts que ell matc•ix va estrenat· i interpretar en rPpetides ocasions a Bar celona i a dive1·scs ciutats de r Estat espanyol. Tumbé Lluís Bcnejam (1914-1948) Ü va dedira r un Qtli1lfet per a oboè i pe r J. L. R. E • a, ~nt :va la t·et er. -ue no nó na lYS ja- nh tos Ta !ti;os :ra 3ÍD de en un •o ou .ts, ny la ori )83 al-ue l passa t 15 de novembt·e de 1996 morí a Btu·cclona l'ohoïsta D{)luèn(•e Segn. Tenia 85 anys i, per tant, en po•·tava 15 •·l'til·ut dc la vida p rofessional. AC]UPSL t•l motiu pel qual el seu nom pol •·esul ta•· avui desconegut P~'•· a moltes pt•t·sones de les generacions més j o,'cs. A més, sab em que la fcimt d'un ins trumentisla és . dissm·tadanwnt, rfíme•·a i, pet· tan t, desag•·aïda: cada interpretació és com c-onstrui r un edifici nou que desapareix un cop acabat ri concert i que r endemà s"ha dc tomar a cons truir. Pet· aquest motiu. molts ins trumentistes cèlrbrcs són objecte d "nn injus t oblit qua n, per raons naturals. s'allun yen físicament o c.-onològkament del món professional. Des de les p à!,>ines d 'aquesta Revista volr m , doncs , recot·dat· la tt·ajectòr ia d ' un mÍisic clc casa nosLt·u que gaudí tl ' un p•·estigi indiscutible al llarg de tota IHseva can-cnt professional. Domènec· Seg6 ·i Ma •·cé va néixct· a Barcelona el 4 d' agost d e 191 1. Va cursar· estudis u l'Escola Municipal de Músira df' Ba•·cclona (attualmcnt Consc•·vato•·i Superior), on fou deixeble d'ohoc\ dr l nwstrc Cassià Ca t·lcs. Ja de ben jove va J emostr·ar· les seves lJUalitats eom a intè-rpret, cosa que l'I dugué a ft·cqiicnts col·laboracions amb I"Ot·questra Pau Ca;;als i a ingressar, el 1932. a I"Orquc ·tra im fònica del Liceu. El 1935 ,·a guan yar el Premi Maria Bardentos en l'rs pecialjtat d"instrum!'ntis tes de vent, cosa que li va pct·mett·e de traslluda •·-se a París pPr estudiar nmh el p•·c&tigiós oboïsta i pedagog Louis B l!'uzet, professor del ro nscrvato•·i dt• la capital francesa. L'any 1940 l'lm<•s trf' flu go Balzet·, <Lín•ctor ulcmuny dc conegut prestigi en at¡udla t·puca, li ofeei d'ocupar el far is tol rlf• ¡H·i.mer oboè a l'Orqut'Stra Mun idpul dc Düssrldorf. Seg(t va ac:ccptar aques t repte pt·oft:ssional amb tot el q11e això suposava (des plaçament, idioma, !!iluarió política del moment, etc.) i va tnu;llad111·-sc a Alemanya. Però quau l' ah .-i.l dc 1942 va r etorn ar rnomcntòniamt'nt pr •· c11sar-se, rs cordes. veient que el coullicte bi':l·lil· internacional s"agreuja\'a. va optat· per rescindir el seu compr omí · amb l" orquestt·a alemanya i queda 1"-St' a Ban·elona, on les cÍJ·cumstàncics del moment li ofel"ien unes bones p('t·spectives professionals : va reingrrl'tsa r a rOrquestt·a del Liceu -on romangué fins al final dc Iu d~cuda dels cinquanta-, fou t·equerit com a com anglès a la Banda Municipal (llavors dirigida pet· Ramon Bont'll) i, també en aquella ma teixu època. ell va succei~ el seu mcslt·e com a pL"ofessor de l'Escola Municipa l cle Música de Barcelona. Posteriorment ho foutanibé del Conser va tori del Liceu. En cons ti tui1·-se, l'any 1944, l' O t·qucstra Municipal de Bat·celona, amb el mestre Eduanl Toldrà al capdavant. cgú va ingressar-hi com a primet· oboè. Ors d"aquell moment i durant molts anys el seu nom fou una con!'tan t en la vida musical catala na. penrut~·. a més de la seva p resència com u solista de l"Orquestra 1\funicipal-rcconvt>rtida l ' any 1967 en Ot·ques tra Cinta t de B arcelona-. on e~tigué fins a la seva jubilarió (1981 ), cal r!'cordat· també la seYa reiterada partici pació en orquestres dc fomtnció ocasional, eu agruparions de cambra -cosa que també el va ¡JOI"tar a actuar fora de les nostres f•·ontet·es- i eu gravacions de tota classe de música amb participació d\111 oboè. Domènec Se¡,rú fou c·ar·actei"Ït:T.at com tul treballador infatigabl(•, un professional de ret·onc¡,'liUa sm·iol1itu t i un artista de gran pr!'stigi. Lu qualitat de les seves inter·pn•tncions. basada en el domlni dels t"C('UL"aos tècnics i expressius dc l'instrument RePonlm· Domènec Segú és també recordar· unes è poques en què els contextos socials. culturals i polítics d el país er·en uns altres i, consegüentment. la vida musical també c•·a molt diferent. Sense caure en la tem ptació de voler em etre j udicis compat·atius, fàcilment endevinem qu r Segú. tot i vivint en èpoques d '1•seussos r ecm·sos -èpoques pol.ílirame nt difícils-. va tenir la sot·t d e gaudi r d ' unes circumstàncies professionals i socials m és fav01·ahles qu r les que en volten a'rui algun s dels nos tres millors ins tL"nmenLis tcs . Ohset·vem. també, el nomb re d 'estndiun ts d'oboè que hi ha actualment dis tl"ibuïts enL•·e tots els conserva tod s, acadèmies o cent r t>s diver sos de fo•·mació musical on s'impartei.xen classes d 'aquest ins trument , i p enbem en l'època en què el mestre cgú . únic professor d"oboè de Catalun}'a. tenia , entre els clos consct·,·atol"is (el Municipal i el del Licf'u). un nombre de d ei.xebles que es podia comptar de Jlar·g amb els dits d'una mà . Si bé la majoria d"acruests dei.xebles -músics que avui es dediquen a la docència ilo estan precnts en el món simfònic barcelonítambé han sentit la necessitat d 'ampliat· coneixements anant a estudiar ll un y dc les nostt·es fronteres, imaginr m- nos el que això havia de significa t· fa més dc 60 anys , quan Segú va anar a estudiar a París ! Les pet·sones q11c el r ecorden com a intf.rpret, que encara són moltes, J"(~Cm·d on l'excel-lència de les seves intupt·etacions. E ls qui el va n conèi.xet· de prop recorden, a més, la seva passió p et· la muntanya ... i pel futb ol. R ecordar Domènec Segú és bonorat· la memòria d"un excel·len l oboïs ta dc casa nostra. PANORAMA MIKROKOSMOS Una nova Casa-Museu Pau Casals al Vendrell 149 El 1972, Pou Casals i lo seva esposo, Morta Montóñez, constituïen lo Fundació Pou Casals, lo qual té per obiecte "lo conservació i el millorament de lo Caso-Museu Pou Casals o l Vendrell" i "promoure, protegir i difondre entre el poble l'estudi i el coneixemen t de lo música clàssica". Lo que fou caso de Pou Casals durant llargues temporades -entre 1911 i 1939- de lo seva vida, fou convertida en Caso-Museu i, en aquesta condició, inaugurada el 1974. S'hi cercà lo fusió del more vitol de Casals i el seu llegat. Tanmateix, aquella idone"ilot de continent i contingut tenia en origen un component negatiu: les de~cièn­ cies estructurals d'un edi~ci, pensat com o llor particular i, òbviament, sense les condicions exigibles o un museu de novo planto; unes de~cièn­ cies, o més, en augment constant, o causo de lo ubicació ran de mor, i les conseqüències derivades de l'acció del clima morí, fins ol punt d'exigir uno acció radical. El Patronat de lo Fundació, el passot dia 15 de gener, lo féu pública, aquesta acció: el tancament de lo Cosa-Museu. Un tancament provisional, mentre se cerquen, tant en l' àmbit institucional com en el privat, els recursos per fer front ol pro¡ecte de remodelació i ampliació que ho de convertir lo futura novo Caso-Museu Pou Casals en un centre dinamitzador musical. Lo rodo de premso en què fou comunicada lo decisió i el propòsit esmentats tingué el contrapunt alliçonador de lo presència de Morta Montóñez, les paraules de lo qual feren reviure els trets essencials de qui fou el seu morit; un contrapunt alliçonador fins i tot lingüísticament, puix que Morta Montóñez féu uno dissertació en un català corredíssim (que m'evocà aquella admiració que -entre altres motius, també per aquest- suscità ols qui, el 1962, érem cantaires de l'Orfeó Català i lo coneguérem o Assís, arran de l'estreno europea de El Pessebre de Casals). Un català correctíssim que hauria de ser exemple per ols qui ens volen fer beure o galet en qüestions idiomàtiques... El pro¡ecle de lo novo CosaMuseu Pou Casals és noblement ambiciós; i dur-lo o terme ho de ser obro de Iols ... Perquè el record de Pou Casals i el testimoniatge de lo seva vida reclamen oro el suport de tots aquells que saben que l'estimació i l'agraïment es demostren amb fets! Pere Artís 14 Jaume Aragall, doctor honoris causa per la Universitat de Girona l tenor barceloní J aum e Aragcdl serà investit lloctor h oE noris causa per la UnivPrsitliL de Girona en zma cerimònia que tindrà lloc el pròxim mPs d'octubre. Aquesta distinció s 'lw atorgat a proposta de la Facultnt de Lletres. En el nwteix acte també seran in·v estits, amb l 'esm entat reconeixement acadèmic, el cientific Fred M. Utter, a proposta cle la, Facultat de Ciè ncies, i Pl filòsof i pedagog J erome S. Bnm Pr, per la de Ciències e/p l'Educació. J aume Aragall lw intensificat darrerament les seves rPiacions amb l'àmbit cultural gironí, especiabnent d'ençà de /e>; seves sovintejades presències al Festiva1 de Torroella de Montgrí i, d'una manera particular, de In creació del Concurs lnt ernaciorwl de Cant que porta el seu nom. • Concert núm. 500 de l'Orquestra Simfònica del Vallès l passat 25 de gen€'r l'Orquestra Simfònica del Vallès realitzà e l concert mímc •·o 500 des de la seva fundació l'any 198 7. Aqu est cou ce•·t va coincidir amh el segon del c icle Concet·ts Simfònics al Pulnu , que protagonitza Ja fo rmació i coo•·ganitza amh la Fundacit) O rfeó Català-Palau de la Música Catalana. El concet·t va ser dirigit pel seu di•·e(·to•· titular, J ordi Mora, i es vn interpretar l'obe•·tura Egmont dc Beethoven, el Concert per a piano ntÍm. 21 de Mozart, aruh Albe•·t Guinovart com a solista, i In Simfonia nímt. 4 de Txaikovsk:i. • ]ordi Codina, intèrpret dels concerts promoguts per Caprabo Curs Internacional de Música de Cambra a Capellades E E ntre els dies 15 i 20 de febrer va tenir lloc ol Palau de lo Música Catalana un cicle de sis concerts o càrrec de l'Orquestro Filharmonia de Cambra, el Cor de Cambra del Palau de lo Música Catalana i el guitarrista Jordi Codina. El pr~romo tenia en el conegut Concierto de Aronjuez el seu atractiu més important, juntament amb obres ton con~udes, també, com lo suite del ballet Trencanous, fragments simfònics de Lohengrin i Tonnhi::iuser de Wagner, uno sefecció de l'òpera (armen 1 cors de Nobucco i de 11 trovotore de Verdi. En aquests concerts, promoguts per lo firmo comercial Coprobo, hi van assistir espectadors ~rocedents de diversos indrets de Catalunya, per lo qual cosa es va haver d' organitzar un total de 39 autocors. • nlre el'l elies 20 i 30 d" aquest mes de març t é lloc el cinquè Curs Internacional d e Música dc Cambra dc Capellades, que imparteixen els membres d el Silvestrí St1·ing Quartet , la pianista Suzanne Bt·adbury, José Luis Castillo en rapar·tat d'anàHsi musical, i l'osteòpata Víctor Morera. Aquest cues és organitzat per Paper d e Música de Capellades i compta amb el supol't de la Diputació tle Ba•·celona , el Consell Conuu·cal de l'Anoia, l'Ajuntament de Capellades, l'Escola dc Música clc Capellaclcs, els tallers gràfirs Romanyà Valls i la Fundació Jaumr Calli!! . Per a més informació, eaJ adreçarse al telèfon 801-20.11 els clic&feiners de 12 a 14 11 i de 17 a 19 h. • E 1 PANORAMA CONVOCATÒRIES CONCI,JRS PERMANENT DE JOVES INTERPRETS. Organitzat P,er Joventuts Musicals d'Espanya, tindrà lloc els dies 4, 5 i 6 d'abril a Tortosa. En aquesta convocatòria, la 47a, corres~nen les fases de vent i percussió. El límit d'edat és de 25 anys i els candidats han de preP,arar un l?rograma -~'una hora. de du~a~a a lliure elecc1o. Els prem1s cons1Sie1xen en una sèrie de b~ues de concert per valor d' 1.000.000 de pt=!Ssetes i la possibilitat d'actuar a diferents sales de concert i amb diferents orquestres espanyoles. La data límit d'inscripció és el dia 4 de març. Per o més intormoció: Joventuts Musicals d'Espan)'a. Marina 164, pral. 3a. 08013 Barcelona. Tel.: 265.23.71. Fax 265.90.80. ata- seu s va de a no :>ert la i.• ] uesl 1què . de par•std ume l'aòpa- Pa- es i ipulsell ncnl •sica àlïcs u me ·çarner" PRE~IIS JOVES PRO)tESES. Atorgats per SEUR Barcelona, SA i convocats pel Conservatori del Lirru. Aquesta primera convocatòria inclou t•·es insb·wucnts: fagot, oboè i t1·ompa, eu els g•·aut~ elemental i nútjà, i és obet·la a tots els estudiants d'aquests instrum<'nts. Els ctmdidats hauran de prescntm· tma sol·licitud en la qua] ha de figurar tma proposta de repertori (dos estudis i dues obres, de cada grau) de lliure elecció entre el del programa no reglat de qualsevol dels cursos del Conservatori. Els premis consisteixen en dues beques, de 250.000 i 100.000 pessetes, pe r· <·u•·sar· estudis oficials dut·Wlt un cm·s al Conservatori del Liceu. La data limit de pt·esentació de soi·Licitucls és el dia 20 de mm·ç. Per· a més informació: Conscr vato•·i Superior de Música del Liceu. La Rambla, 63. 08002 Barcelona. Tel. 301.87.96. Fax: 302.10.08. Xli CONCURS DE PIANO PREMI CIUTAT DE BERGA Convocat i organitzat pel Centre d'Estudis Musicals del Berguedà L'Espill, hi pqden participar els pianistes de ~ualsevol país l'edat dels quals no arribi a 29 anys el dia 31 de desembre de 1996. El concurs es divideix en 9.uatre cat~ories: A) ~ns o 28 anys; B) fins a 19 anys; C) Fins o 15 anys; i D) fins o 11 anys. El concurs se celebrarà els dies 26 i 27 d'abril i 1, 2, 3 i 4 de maig. S'atorgaran tres premis, més un atorgat per l'Associació Catalana de Compositors, o cada categoria des de 250.000 a 5.000 pessetes. E[ jurat serà format per Antoni Besses, Angels Alabert, Anna M. Cardona, Albert Atenelle, Liliona Moffiotte i Montserrat Perayre. La dota límit de fresentoció d'inscripcions és el dia 3 de març. Per o més informació i repertori que col preparar: Centre d'Estudis Musicols del Berguedà L'Esfill. Ciutot 16. 1 08600 Berg_a. Tel: 82 .39.53 (dimecres i divenares de 18 o 20 h). YTU CONCURS PAPER DE MUSICA DE CAI;?ELLADES PER A,LA PROMOCIO DE JOVES INTERPRETS. O•·gruaitzat per Paper de Música de Capellades, tindrà lloc entre els dies 18 i 20 en aquesta localitat dc PAnoia. És adreçat a soli¡,tet. de piano o ,~en, solistes d'instrument amb acompanyament i grupb dc cambra instrumentals o vocals. La data lúnit d ' inscripció és el dia 10 d'abril. Per a les bases i més informació, cal telefona•· ui 801.20.11 els dies feine•·s de 12 a 14· la i de 16 a 18 h. XVIII CONCURS JOAN MASSIÀ DE CANT. Organitzat per l'Associació d'Amics i Deixebles de Joan Massià i Maria Carbonell, tindrà lloc els dies 8 i 9 de maig a l'Ateneu Barcelonès, o Barcelona. Hi poden participar tots els cantants que no soprepassin els 35 anys d'edat. El concurs es desenvoluparà en dues proves: e liminatòria i final. S'atorgaran tres premis: 200.000, 75.000 i 40.000 pessetes (aquest darrer al millor mtèrP-ret de les obres de Joan Massià). El jurat serà format per Salvador Pueyo, (armen Bustamante, Cecília Fontdevila, Dalmau Gonzólez i Maria Mossià. Inscripcions: del 23 al 25 d'abril i del 28 al 30 d'abril (de 17 a 20 hores). Per a més informació i repertori gue cal preparar: Sra. Núria Turull. Tavern,~. 21, 2n. 08006 Barcelona. Tel.: 20'1.74.04. CONCURS DE COMPOSICIÓ ISLA DE LA GOMERA. Organitzat pel Centro Canaa·io de Música Iberoamericana i pata·ociuat pel Cabildo Insular de La Gomera, aquest concurs d e composició ha estat creat per promoure la creació musical en l'àmbit iberoamericà. Per això hi podeu participar els compositors dc nacionalitat dels països ibc•·oumc•·icans. En aquesta ocasió Ics olwes han de set· per a ot·que!ltnt de co•·da (4 violins primers, 4 'iolins segons, 2 violes, 2 'iolom·els i m1 contrabaix) amb o sense insh·ument solista (flauta , clarinet, saxo, trompeta, guitat·ru o timple). Les obres han de !ler inèdites i d'una durada entre e ls 7 i els 15 minuts. S'at01·garà un premi de 400.000 pessetes. L'obra guan yadora serà inte•·p•·ctada pet· l'Ol·quesh·a de Cimuwa Gm·ajooay dw·ant aquest 1997. La data límit per presentat· obres és el dia 15 d 'abril. Pet· u més infof'mació: Cenll·o Cauario de Música Iber-oamericana. Apartat d c correus 68. 38800 Sant Scbastinn de La Gomera (Ten erife). Tel: (922) 14.15.84. TANGENTS Tradicions importades Així com en teatre mai no hi ho hagut cop dubte que lo nostra tradició nadalenca ha estat Els Pasto· rets, en música el ponoromo s'ha tornat més discutible. la tradició més arrelada és, sens dubte, el Concert de Sant Esteve de l'Orfeó Català. En tractor-se, però, d'uno entitat ton nodrida, aquest concert ha esdevingut - i és el seu propòsit- una festa dedicada ols socis de l'Orfeó, als cantaires i a ls seus familiars. Les tradicionals Nadales ocupen només lo part final del concert i no són repetitives, com poden ser els valsos de Strouss a Viena, sinó que coda any es presenten amb harmonitzacions de diferents autors. Potser el tancament i les limitacions d'aquest concert, comprensible, només per al públic melòman quan actuo l'Orfeó, és el que ho facilitat que es comencin o importar altres tradicions. La promoció televisiva del concert de cop d'any o Viena ho fet que any rera any vinguin orquestres, gairebé sempre hongareses, a repetir o escolo més modesta el gran concert pe la Filharmònica de Viena. Adhuc l'Orquestro Simfònica del Vallès per Nodal fo també el seu concert de valsos. Lo Caixo, en canvi, i sempre bas· tant abans de les festes nadalenques, opta per oferir-nos cada any uno versió d'El Messies, de Handel, seguint una tradició en aquest cas -l'adjectiu és anacrònic- anglosaxona. Altres tradicions com el Trencanous de Txaikovski jo van ser ossajades pel Liceu fo uns anys -i també o modesta escala per Ramon Solé a la seva escolo- i enguany repetit al Palau Sant Jordi. Plócido Domingo, amb la Gala de Reis, ens fa uno proposta inefable que ens arriba per vio televisiva i ens entra o casa. Només falta que a a lgú se li ocorri muntar coda any un Honsel und Gretel -tot i que és una òpera excel-lent- per celebrar les festes. Ho estat enguany, en veure la gran dimensió musical que Lowrence Fester ha sabut donar a El Pessebre de Pou Casals i Joan Alovedro, que un es pregunta si no és hora d'instituir la nostra pròpia tradició. En veure les excel-lents prestacions d'Orquestra i Cor -I'OBC i l'Orfeó Català- potser es podria repetir uns quants Nodals fent uno rotació de solistes per poder cercar l'utòpic repartiment ideal i per permetre la comparació i el comentari. Jordi Maluquer 149 PANORAMA El Festival de Jazz de Terrassa, a punt pel que fa al blues (dia 20), un El Festival dc Te r·rassu, que tindrà com a mar·c la No,•a Jazz Cava, amb els h abituals concer·ts gral1Üls a les places Vella i d c Catahmya, p r esenta, entre altres actuacions, el Jackic l\lcLcan & Cedar Walton Quintet el din 12, i el Terence Blam:hurd Quintet el 21, passant pel Gm·y Bm·th & Keruty Ban·on Quat·tet el dia 13, i el Jrunes Cat·ter Quat·Lcl el L7, fms al Nicholas Paytou & .JcRSf' Ouvis Quintet el 19. Tots ells adscl'its ui Bo¡>i al 1-Lat·d-bop . Però també h i ser·il Liule Milton l'esperit jazontinuem fidels :;Ístic dC'l F estit·llf, ens d iu C Valentí Grau, un clE'Is or·garutzalt d OJ·s dc Iu munifc;.tac:ió egarenca, que R'inicia el diu l d ' aquest mes i <¡uc ncnbtwà el 21. Els urnunte del jazz han de rc•bt·e, d om~s, Iu nolícia amb w 1 sorut·iut·c d 'or·E>lla a on:lla, perquè tlm·t•ct•um ent, espedalmenl al Fc¡¡tivul 1ll' Bar·celona, el que s'hi huviu sentit teniu dc tol menys cs¡w•·it juzzístic·. Bé, dc fet van ser uwlt pocs t'I!! t•onccr·ts en què es va pode•· cscoltm· nu t.è nlic jazz. grup italià que homenatjarà John Collrane (The Train ~fcmor·y) el 6, i la música hr·asilera dc )faria Joao & Mario Laginha el dia L Sense deixar de bru1da, entre altres concerts, els dels grups autòctons: Quintet d'Egau, Barcelona Swing Ot·chestra (formació d'estudirutts del Taller de Músics que litleu l'I v:ihrafonista Ol'iol Bordas), Tandood Lenoir, Laura S imó Sextet i La Vella Dixieland & Txcll Sust, gn tps d'estil$ diversos i que actual'Ull a l'ail·e llim·e. e A.S. Del seta affm. Sr. Wilhebu Fut•t,viillgler ll·l ustre director d'orquestt·a, oficialment no opol>at a Hiller E~timat 149 amic: Em diri¡:t>b.o a ~o-tè. atesa l'actllalitat en què. quarantarin" an)·~ clt•,pr·ío, de Iu ;;1!\ a mort a Baden-Baden. l'ha po;;at una oh !"!I tt•alral-Prendre partit- qur s· acaba de pre•cntur u Burt·t•hmu. A l'avunçada li pre,t>nto disculpes per -i dr ¡·a~ t'I bt'll}fll' \\ïllwlm Fu1·h•an~ler a qui m'adt·eço ara no ¡.., l"\ut'lanu•nt vostj\ muh•ix. Em reft·rt"ixo al ft>t que amb tota scgnrt•lut Iu fii,.'1JJ"II amb qui intento po;;ar-me en !'onLacte tÍ' molt dt• liwr·¡lJ-ia. Lil!'rària tt•atraJ. ja que es ba!<a en t'I r!'trul, in t'\ itnblllllwnt im·nmpLet, que n ·acaba de fer f'l tlramaturg ungli'.!! Honaltl Ilanvmld a L'obra esmentada. Retrat ¡•n !'lqunllu ima¡,oimwió poua. p!'rò. en uns fets reah \'Ïscutb pt'l· vo~ti• urran dt• la investigació a què va ser sounès a la fi clt• Iu S!'gona Gm·rra Mundial per eausa de les scve~ relnC'ious amb ¡•I rt-~im nazi. VoHii·, C'Hlimat anúc. vu Lt>nir la gran dissort de ";urt' tcmp~ rntumhuueul dillcili.. TPmps d ' aquells en què les enormP i iJll~~pcra­ vuluntuts humanes ijÓJI sacsejades bl!! \ iolhH·iu per cor n•nls i circumstàncies molt podf'ro~r:<. que afaHm·ix••n la pi'rduu dc r t>feri-neia ètica. idf'Olò¡ric~ i. a In fi, dt• !'ompor tament. Aqu ..•ts t!'mps e-cigeixen. pf"r part ilcls crui l'I~ han dc~ \ iurt•. u nc. do,;i_.. de fortaJesa e>-"Jliritual. d'intt·l·ligl•nriu. dt• luridrsa. de g<'nero-ritat i ,O\int d'hl!r·oi•mt•, ¡¡ut• nomi-s ~ón a l'al1ast d'és~er• d-una granrlio•itat Jltl!' I'C1111UIIII. \ostl>. PI Hl'tP rt'tratat per RonaJd Harwood. •e"ns mo,tru com u n protagoni~ta significatiu d'un del~momf'nt" mi"explieits. eu UC)llt'"l •entit. de ]a hi.stòria df' la humanilat. Un protn~unista <JUt' r·eacciona dt> ]a milJor manera que• li va st•mblm· po•-iblc. L na manera que el to•c i primari cap milita r· anwri¡•it rcsponsablt• dt• l'et.mcntada ÍO\t"'~aaciíí. un nuli· nl it· in•t·n~iblt· a la ¡,"Tandiositat absoluta de r al1: music·ul. jutja nu sol' in~uficienl. sinó també incomprensihlc•. La t•hm dial\>eti<'a de la problemàtica que pre,enta uqw·s tu mo lt in tf•rt·;;~Lllll obra teatral rau en dues fataJs incump rr~~ion~. La priuwra, la de vostè matrix. cp1e creia qw• •wrvir umb tota La dcvtl!"ÏÓ. talent i amor, I" art l'X<·el~ dr In lllÚliÍI"U ju C,s un r... j n!!IÏ(Ïcador dc tota actitud. fins i tot dt·~ clnl V!'H~an t f.tic·. La clt~ L' ufkiaJ ~no capir de r·a¡¡ dc•lt•¡; nunwr<·~ Iu tra ns¡·erulènl'ia tle l'art dc> La música i la seva rap!II'Í lul hnmllnilZil!l<lt"ll C"ll e l sentit més gen oi dl! rexpn·~­ ~iÓ. S6n ¡fo~ mons nltsolutnm flol oposats, que taumatP.ix amaguen unr~ profund es in~ufidèncie.s. Només el.,eu tr·ansccndimrnt (•n t•l .,t•ntit c1>ntrari, re~;pectivaml•nt, 'iÏhJa l'actitud idt•al. O d it d'una marwra b rn clara, ]a fidelitat aJ,,oluta u l'art. pt•r molt <·"'·"ls i amarat de vaJors ,ublims qui' '-Ígtri Dlflll'Ht i ¡•I ront•t•pt~> sota el quaJ es conrea. no é, <,ufi- amu 16 136 t•it•nl fH'I' ju.,Lifirar detet"lllinah captcnimets ètic:; reab. I. alhunt. lllt'll} •lt•nir la h'Tandt•sa que té el culte a J"art -t•n t•l .cutit r•nlt'ntat d'hummútzador-. ofc•rei.x una imatgp insalisfa¡•tòr·ia i linútuda de tola realitat. I en U<JUf''t •entit. >Pmbln clar cpre aque.st tran.,ceuclinwnt. \O•tc\ udmiratcün·clor·. no el v-a menar a les (•!tim.-~ t•on'!'t)iièndes. En n.>aLitat. no \U ¡Ja•sar d'una acreptariú uaturul dc míí•i<·~ ju{·u~ a la Sl'\ a Filharmònit~.t df! B~:t·lín -simplcnwul pel fc·t lJU!' er·t•n bons instrwnentistt~s-, i a ¡orotcgil·-los quan corTic•n l'I ri~c d'una perse<"ució imminent i dc· ronst•¡¡iil·nc·ie" fatala. I tanmateix, això, ])!'Ll mil·nt, í•o molt. Pcrb no i-s u!JIIf!l:\1: ''tot" essencial i absolut. !'I ()11111 nomÍ'~ van Rl'l" captu;os cJ'ru;¡;oÜr elr; privileboiats -Cm,als. Mt"llllhin ... Un tol qtw incloïa el refús expli!'il :1 unn rc•ulitul inc·urHt·~tahl!'mt•nt r·t•fusa.Lle. Que exigia, eu fl¡•finili\11, o l'ht•r·uïritut dirc•t•ta. qui sap si Sliicida. o bé la n•nÍlnc·ia im·omlic·iunal a une11 responsal?ilitats professional, tJlll' !'I monwnt t•on\erlia !'O quelcom d'una significat•ió molt mí·s implic·ada. El ~!'tt 1'8C'Ut -solitari- va ber ~cm­ pn· t•l llllc•nt mnt-Ï!·al, tan poc ¡Ji,cutiblf', i va ser La torre d'hurí t•n !JUt' 'o~lè mat f'Lx va ronwrtir w1 arl que la ~cva •t•n,il>ilita~ r~finadi~·irnu !'I portava a as~omir en tola Iu tran,¡·r·ndeJl(·ra. :'~iu t•nlt•nt.'lli m¡ue,ta curta com nna acu,;ació dirl'!'lll i irr·cnrxi\'a. Sór. con•cienl dt> !'OID n't'ra. de difícil per a \O•ti' naHgar Pn un!'' ai¡,riif'' tan tèrboles i tan COD\'UI~iona­ dc•, com !ro; rl';cquc•lls nny• terribl~. Una altra !'osa ¡,, q11c hom no lamc·nti tot l'I tJUP !'al lamentar i que em llam·i a ju•tificar d1· fonnn inrondicinnnl la ~~·'a actitud. Quf'da clar IIIIC'. Jlt"r u mi. \O,tt• 'a 't't" al hr¡ ra hntxí i \';Íctima d'aqm•Ua c·in·mn,tàcwia c·M'<'pt·ionalnumt tràgica. [ b; ¡•lar. també Ut' la 't'Ht t•lt•t·c·i6 t•n Iu manc·r·a d'a¡·tuar. Ben a la vot·a beU, ahn·-. ulnwnys un "altrt',. molt individualitzat i se~,•u.ramenl am b nwny~ ~'l·atulf·~a ètit·a que vostè. amb les mru1s sembla ~er mÍ's enHuljuclt~H ctue leij at'V!lS. vu saber dominar aquclle~ aigiic·~ umlt tanta lmbilitat com aJl) ~ tlesprés va tlominat· ell, 1"1'111 1"1'~ tlt• tlt•c•iRiÓ df• IPs multinucional.s discogt·àfiquC>i i d!'IH ¡,'l'ans exd¡·verú mtmlli muAieals t'm·opeus, comptant amh potlc•l"íÍA c•s¡· u t, ul hnra protc·ctor i projc•ctador, de la matt·iXR milit-a orC JliC~IJ·a 'lli'' voatè havin comandat, nl cnpd uvunt dt• la ¡¡uul va ha~tir· u na <'ap·c,·a que ha C6dl'vingul IJI'genclàrin. Del •eu o ffm. J aume Comi'U a>~ e PANORAMA un hn 6, •ao 1se )U- ns: ing uts el 10- ~l i lSt, Ja- Josep Quer participa a la convenció de Ja Societat Internacional dc ContrabaTh..istes Gira americana del duo Gascón-Coll l duo dc nauta i guitarra fot·mat per Montst'rrat Gascón i Xav1et· Coll va realitzat· el passat ortulH·e una giru pels E s tats U nits, Cuba i Mc\xic, en la qual van prt'sentar el seu dan·e•· compacte: Tangos i lrnbuneras. Aquesta giru de 13 concet·ts va acabar urnh nn conreTt de música contempon:\ nia espanyola per a flauta i guitarra a Ja seu de les Nacions Vnjdes, a Nova Yorl<, e n el crual van inteq.H·ctar, a més d ·alguns temes del compacte, peccs dc Guinj oan, SolE>t·, Casull, E Villasantc, Arnat·gós, Gonzruez, Man·o, Prieto i Coll. Tarnbf ca l dt>starat·, d 'aquesta gir·a, la inl<'nt>nció del duo al cicle Master e t·ies dc Dallas, el eoncer·t inaugtu·al ri<' la GLtitar· Series dc la George Was hington Un ivt>t· it), e l XI Festival Inter nacional de Música de l' Havana, i el Festival Cen antino de Mèxic. • E l contrabaixista català Jose¡1 Quer assistirà a la com c>nció de la lnternational Socicty of Bn..sists que tindrà lloc del 2 ul 8 de juny a Houston. Aquesta m-l:locinció, que presideix el contraba~il:l­ ta Gary Kart· -que va actmu· u Iu darrera temporada de l'OBCcelebrarà enguany la sc•vu tt·cntcna edició, amb actes dc divct·sn índole, incloent-hi uctuudous i estrenes d 'obt·es pet· n c·outnthnix. Josep Quer pt·escnlarlt obt·a d el composilot· etupotdnuès Josep Ccrvet·a i Bt·et aplegada en el 1wu disc ContTabaix nostre, i tamhé dc Pet·e Valls, que havia estat ¡>t·ofcssor del Coru;crvutori del Lir<'u, mort cap al 1933. També f.~o possible que Josep Quet· intcqwcti obres de Bernard Sulles, w1 catali'1 dc la Catalunya Nord, pt·ofessor n Pau i directot· de les Edicions Billaudot. També se li ha d eruwutl que interpreti obres delb compositors bascos Zuhiaurre i Gulbeuzu. Els contactes de Josep Quer wub la lnternational Society of Bassi~ots van arrencar ruuh motiu de l'esmentada actuació de Gary Karr u Barcelona amb l'OSC el mel:! d e gener de l'any passat. Josep Quer li va ¡>t·escnlur· l'esmentat Lt·eball solwe l'obt·a de Cet·vera i l'endemà 111ateix e l conlt·al>abdsta nOJ·d-amcl'icà li va JDanifestar el seu intet·ès desprès d'havet· escoltat el disc e n qüestió. Pos tct·iormcnt va formalitzar la invitació a la convenció. És molt possible quf> la p•·esència de Josep Quer a Houston vingui avalada pe r la Fundació Josep Oró. Pe r altra part, el segell Lemur Music Company de Califòrnia s'ha mostrat interessat a editar el disc Contrabaix nostre i també el titulat El bruixot del contTabaix, en el qual Josep Que r, acompanyat al piano pe r Pere Matell Xiherta, inteqwcta també obra de Josep Cervet·n i Bret. • 149 PALAU DE LA MÚSICA TALANA 128 pags. Tres versions: Català Castellà Anglés 2.990 Ptes. El trobareu a les principals llibreries i o lo consergeria del Palau de lo Música PANORAMA Desert el premi femeni clel Concurs Francesc Viñas per J.C.C. a trenta-quatrena ecü"ció del Con curs Internacional Ot' Cant Francesc Viñas no va atorgar el primer premi de la categoria f emenina, mcnLL·e que la de la mascttlin a va ser per a1 hai..x iugoslau Zeljko Luci e. Una vega d a més aques ta manifestació va pt·omoure u na intr nsa setmana de vida lírica amh la presència de 242 p articipants, p•·orNlen ts de 42 països d ' al'l'cu del món. Corea amb 43 va ser el país qu e va ofel"ir una p r·esència més nombro a. encara que l'antic bloc soviètic, avui espar Cll una munió d"estats. ofcl'ia , una vegada més. el conjunt més nombrós. Costa d 'establir uns tt·ets difcrE'ncial cntt·e una edició i una alt•·a, ja que si t'S p1·odueixen can vis significatius, aquests s'han d ' obser var amh una major perspectiva. En tot cas, resulta soq w cnenl, en princip i , la dE'claració dc d Pscrt del primer premi femení, sohretot tenint en compte la majori a cic doJ1es que van arribat· a Ja gt·aJ1 final - tretze d 'un total de vint finalis tes . L'explicació e Lrobat"ia en el fet que hi h avia una favorita indiscutible p er a aquest p remi, l a mezzosopr a no arg<'ntina Soraya Cbavcs, la qual, però , en el dia de prepa ració de la darrera prova va soft·u· una afecció vocal important que Li va impedir rendir amb not·malita t E'n aquesta definitiva fase. Fins i tot va haver de canviar· totalmE'nt el p r ograma. La cil·cums tància no va ser anunciada al públic i és possible que fins i tot fos desconeguda pels membt·cs del ju rat. Un a vegada més el ver edicte fin al no hau rà complagut del tot ningú. Fet a J'expJicació del primer pr·emi femení, crec encertats c.ls dos segons p1·emis, compartits per la soprano u craïnesa Olga Myk ytenkò i per la taml)é sop r·ano espanyol a María José Moreno. Artis tes d e característiques una mica dis tants, amb m és ofi ci i p orlE'r l a primer a i amb una musicalitat més t·efinada la L 149 18 Els guanyadors en el concert final al Palau de la Música segona, van er , creiem. d u('S ju stes compartidores de l 'rsnwntat guardó . P er a l" t•smentada Soraya Ch aves va St'r un molt defensat, ateses Les rirrumstàncies, tercer premi. L'atribu ció del primer J.H'f•mi masculí al baríton iugoslau Zeljko Lucic no apat·eix clel lot indiscutible. Can tant d ' una autèntica classP, d' u n ofici madur i d'una línia esplènd ida, tanmateix l'opacita t el<' la seva veu pot limitar el seu futur. Merescut el segon premi pet· al baix ucraïnès, d'apan•nç·a jove, Taras Chtonda. un representant molt exacte de ¡·escola ru -sa de grans baixo . Aquest és el quadre que queda per a la història. Una històt·ia que n o considet·ar à E'ls mh its d" un tenor que ' a captÍ\ <11" el cor dels afeccionats, el xinès Ü<'ng Feng Zhao. que molts lamt'ntaran que n o figuri en el quad t·e d"h onor, i fins i tol f'n el IJoC' més avançat, i que es va ha ver tle conformar amb el pt·f'mi Pl acid o Domingo aJ miiJor tenor· lïnalis ta. També sem}> la excessiu clnomhre de distincions sccund àr·ies que es va endur el ten ot· espanyoJ Eugenio Rivero - qu a tre-, un tenor lleuger de fa cultats i musicalitat notables, fet qu<' no li va impedir una Ueu desafinad a a l final de l'ària ' ·Com'é gentil" dc Don Pasquale. Mf'nt r·f'stanL la soprano Maria Elena de La ME'rced, una artista mol_t elegant i amb una veu b ellíssima, t·estava amb les mans buides. Tampoc no sembla del tot justificable crur Wl cantant com el tenor m exicà R en é VeHízquez no r eb és cap mena d.e cüstillció . Tanmateix, tot això forma part 1 del reialme de la subjectivitat, que en el cas del món liric té un pes força notable. Dels vint finalistes, set havien estat distingits en altres certàmens internacionals. Tres d'ells 1 van situar-se en el quadre d ' honor. Eu tot cas, sorprèn ob seL"var f'l nivell més Cf!:tC relatiu de força concursan ts que vénen avaJats amb distincion s màximes en altres concur sos, cosa que palesa que el seu nivell d'exigència es mou en paràrnett·es més aviat baixos. , La sopra no Victòria dels Angels va ser doblement home· natjada en el concurs, en presidir l'acte inaugural amb un SaJó df' Cent ple més que de gom a gom, a l'ac:te que va comptar amb el pregó fet pels mhims responsables de La Fura dels Baus. Pregó • crue si, a priori podia p r esentarsc obert a " tot" o a ''molt", a la li va sm· ortodòxia n otable. Un r ecital comentat que hom dedicà també a l 'esmentada Victòr·ía dels Àngels va ratificar aquest recorr egut de reconeixemen t a la nostnt tan estimada cantant. PANORAMA Edici6 de la música coral de Joaquim Homs I per FRANCESC TAVERNA· BECH n la nocft·ida pr·oducció musical d c Joaquim lloms, t6 ull r·clleu espHc:ial el capíto.l dedicat al gènere vocal. ja que de les dues-centes deu olwcs que por ta escrites, una part més que considerable té la vc·u con1 a protagonis ta. Vc't·i tablemen t. l' apar·ta t coral en el catàleg d ' lloms té un relleu esential i, tanmateix, tot i tenit· en compte> la gr an tradició del can t coral a casa nos tra. hem de reconèi.,er que és p t·ecisament r àmbit al qual ha dedicat menys atenció . Per· exemple, la Missa per a cor a cappella va tardar uns quaranta anys a ser estrenad a; Ics cançons populars escrites entt·e 1938 i 1942, gairebé mai no fi gu ren t'n els programes dc les nostres corals; les Estances (text de Carles Riba), menció honorílïea el 1982 en tm Concurs convocat per la General itat de Ca talu nya, foren estrenades el 1990, i la majoria d'elles esperen encara la seva estrena . Ca ld1·ia 1·efl exiona r a fons i ser·iosarn ent sobre quins són els pr·oblemcs C(l.l<' impccleixt>n la (Ü[usió d"unes obres d · un compositot· com Homs que, en altres gèn er·t's musicals, ha merescut una atc>nció més d'acord amb el seu pt·l'stigi però que. en canvi, el cor s no es decideÍÀen a estudiar i a interpretat· el seu repertori <·or·al. Per aquesta causa sa ludem . amb verita ble a legria , ]a publicació d ' una sèr-i(' dc les seves obr es per a c·or·, p el que s uposa de r eparació d ' un gt·cuge en ver s el clcgà dels e om positor s i, a la vegada, pel que sign iCica de fet· accessib le el c:onc'ixemcn t del món cor al homsià. El eonjunt de les obres r·ccentmcnt pu blicades exemplifïca els tres eixos sobre els quals gint l' atenció d ' lloms a l"hont de rompondt·e per· a cor. E [ertl i >tapoc :¡ue àcà cap Htrt tat, un rien rtà- ells bo- 1 var •rça lats tres e el . en i els me- idir • de n,a t el l S8- ·egó ' tarla fi Un ~icà dels ::or- lOS- Així, tenim la melodia popula r·. el tema r elioaiós (amb tcx t llatí) i rohra poètica culta. Una ullada a les partitut·es d'Roms en s posa d e ma nift•s t l'I veritable concepte polifònic amb el qual és tractat el Cor; m~s quc una relació harmònica, t'i que t·ealment vet·tehra el joc i l'evolució d el cant és el conccpt<:' melòdic i la relació cont r·apu ntística que s'estableix cntr·e les diferents veus. ALxi, en el tractam ent del can t popular·. Homs utilitza com a material a desenvolupar r escaüstica en la qual é basada la melodia que. g:enet·a lment, té més a veure amb les ant:4,aues gammes modals i fins i tot amb conceptes s<>l"ials o intenàlics que n o p as amb les idees derivades de l'harmonia m oderna. Aques ta maner·a dc t:rel)allar la música coral també es posa de manifest <>n els altrt's dos vessan ts; el r eligiós i el pr·ofà , en què potser el joc cntr·l' les veus esdevé més Lliu re i en què d estaca també la eur a del compositor per a la punt ua lil7.ació del fraseig i del matís CXJH"essÜJ. Aquesta és una primer·a impressió que caldr-ia aprofu ndir amb un estudi més dctingut dc la música vocal d ' Borns, d e la q ual -gt·àcics a r esforç de dues editor·ials ca talanes- tenim j a a l 'ab as t unes mostres b en representatives . Així, ]a Fed eració Ca talana d 'Entitats Corals, amh el s uport d c l'Ins titut de Cultur a de l'Aj un tamen t de Barcel o.na , h a editat w1 primer recull amb les Q11inze nadales tradicionals catalanes i les Quatre cançons populars per a veus blanques , Ics quals van precedides p er un br·evíssim i orientado1· estudi d 'Enric Navàs i per una sinopsi biogr àfica del compositor. D 'altr a banda , Dinsi c. Publicacions Musicals, amb el suport de l a Generalitat de Catalunya i dins la '·Col·lecció Música Coral" ba publicat en el vol um nírm. 3, Tres estances de Carles Riba i Dos antics poemes xinesos (textos dc Jan g-tiiLi-Po, en versió d e J osep Carner) i en el volum n(un. 4 figtu·en Quatre responsoris p er a cor d 'h om es (textos ll atins de l ' ofici de Tenebres) j untament amb L es Llums del món sobre poema de Schas ti à Sa nchez-Juan. Els dos volums d c Dinsic tenen una breu nota intr·oductòria signada per J ot·di Casas. PANORAMA • De .,"'e -¡¡ " -;:¡ Ci n c preguntes a ... JORDI FABREGAS Director de Tradicionàrius Com cad a prime r Lr·imt'slrc d e l'any, la música populm· i tr·adicional té tma cita al b at-ri ba r·celorú de Gràcia dí' la mà del festival Tt·adiciomlriu s, que enguany compleix JO anys. El seu d irector ens pad a d els orígens i del que significa actua lment el Tr·adjcionàriu s. per RRMC 149 -Quan es va posm· en ma•·xa Tradicionàrius, pclll!uves flue aconseguiria l'èxit que h a assolit? -La veritat és qtte no, i no crec que sigui jo sol qui ho pensa. Crec qu~ tots els que ens vàrem reunir en aquella edició de l'any 1988 al cafè de l'ArtPsà ho vàrem fe r com a acte de resistència pel que p ensàvem que calict potenciar en aquell moment, ja que la presència de la música folk en els circnits habiwals era pràcticament nul·la . però no pe11.~àvem que engegaríem un procés tan llarg i actiu. Han pcLSsat cieu anys des d'aleshores i. a mi particularment. m 'han passat volant. -Quina és l'aportació més imp ortant i cabdal que h a fet Tradic ionàrius? - Penso qtte Tradicionàrius ha contribuït, juntament amb altres iniciatives que lwn sorgit en aquests deu darrers anys, et nor·malitzar el conceptl' cie 1111Ísicn foll,·, de mú.sica tradicional rf'pscenari, d'entrar a formar part del~ circuits comercials, com una opció més n tenir en compte per part del,ç progranwdors i ustwris en general. També penso que ha ajuclnt rt reconciliar dos sectors que, a vegcl(/es, costa d'unir: el públic de concert i el públic de ball. La fórmula que Irem fet servir des d'un bon començament concerti ball ha estat un grrw encert i fins i tot s "ha "exporllJt" rt altres programacions. Finalment, també penso que hem a.conseguit moclUicar el criteri estètic del públic, tan uniformitzat a vegades i influït pels gttStos estàndards. Les sonoritats "noves" de la viola de roda. IPs dobles canyes, el flabiol. l'acordió diatònic. etc. han deixat de ser rares i dures i això és un pas molt important. -La recuperació d e la música tradic:ional i popular· es pot considerar m1 fet i u n moviment consolidat o b é pol esd f'venir una realitat passatge r·a? -M ·agrada pensar que estem avançant ú•ntmnent però amb unl! bons fortCtments i, per tant, cada pas qne fem el podem considerar ben assentat, com tul non g raó de l'escala que hem de construir. Queden encara alguns punts que hem de consolidar i aprofundir, com és el fet de poder mantenir una presència regular i activa no solament durant el festival Tradicionàrius. sinó durant lot l'any, i també que els mitjans d'informació ens tinguin en compte a l'hora de donar ww opinió sob1·e l'actualitat musical. A L'egades se 'ns considera en ca ra un sector marginal que fn prevaler més el sezL treball cie recerca i d'investigació que no pas la seva propo.~ta. purament musical. -Per· què c t·eus que c]s joves s'h an Uim·a l amb ttmta empenta i convicció a la música tradiciooul? - Aquesta pregunta ens l'hem feta moltes l'egades i, encara que 110 Irem prts fet una enquesto. ens I 'hem respost dient que la nostra oferta de festa i relació entre el músic-creador i el públic ha significat un estil més proper i desenfadat que els joves han trobat que encaixava més amb el seu tarannà. També hi ha influït moltíssim la proposta. de lm/f que hem aporta t. -Rccupcr·ar la m úsica tr·adicioonl exigeix cl"iLe ris pw·islcs o h~ cul anat· més enllà de l'arqu eologismc? -La mateixa proposta inicial de Tradicionàrius, donar a conèixer àmpliament lo mú.sica folk de creació a tots els àmbits possibles, respon Iu qüestió plantejada. Pensem qu~> tots els treballs han de tenir el seu lloc i Ta seva possibilitat de difusió i, .~i bé és cert qu,e lw ca lgut fer IUUL feina de recerca per tal d'enllaçar amb la nostra tradició i La nostra història, també és cert que ara podem començar u fer noves propostes que obrin uns ca· mins i unes experimentacions que fins Ja uns anys eren del tol impensrJbles. Per tant, cal estar atents al 1re ball de nova creació que l'liS proposen els JWLLS grupl!, ja que a partir d'aquest podrem començar a parlar de la nova música folk catalww. ..." " UI .. .,"u ¡:¡ ... Ol : "..e ;: .! ;¡ CD .."' e .! u u e: ; _," = .., o •• "> "' .! t (jj .. c. N PAlAU~· - o -~ 100 VI TEMPORADA DE CONCERTS 1996-97 Palau de la Música Catalana ..... " ~ .," ..."e ¡: "' .. 17 MARÇ'97 dilluns, 21 h RADIO-SL\ PHOVI E-ORCHESTER FRANKFURT. Dir.: P~CHAS ZUKER.t\1AN. Mozart, Dvorak, Beethoven. Pròxims concerts: Quartet de guitarres LOS ROM EROS. Praetorius, Telemann, Sanz, Mertz, Boccherim, Tw·ina, Moreno TorToha, Falla, AJJJéniz, Cr·anados, Celedomo Romero (9 d'abril'97, 21 h). . 2 e ¡:: :J .... ! ORQUESTRA SIMFÒNIC,\ DE GALÍCIA. ORFEÓ CA'Ii'tL;I. IÑAKJ FRESAN, baríton. OfELM SMA, soprano. Dir.: VÍCTOR PABLO PÉREZ. B r·itten. Hindemith, Faur·é (22 d'ahril'97, 21 h). .----------------- ----------------~ a:: .,e 2"' e "u "' o" :J • De • oesc~entos en Restaurantes • Joyerios • Tlendas de Moda • Conclcrtos de Musica Clasíca • Zapatorlas • Vlajes de Lujo • Conclertos de Rock • M6dlcoG • ,. .,ene ;; :. ... o "¡¡ ~ .. o !fa ~er- la ; l. •ves la i tal? re ta no umr ule ·ea- !stil els més ha ~all ~io- hé >lo- ~de xer :re·es- ;em rel de gut tal ió i :ert fer ca- que en- s al ens ea çar ò lk I c. Q. "' .... "e .. o.. :7 o u . 'O "e • ¡:: 'C :! ¡; al .. o ; Ci ~ " :; ""' "u ~ " Q ~ ID lli ...e S! u ::" ; .. 111 ~ Este año he ido a = {!. 4 conciertos "'o u ...:E::¡; y ya me he .. .. ., ..o ¡; ~ e ñ ahorrado ;;" .... .. 24.000 ptas . .. ... 'O > .... Gi (; x Todo , por ser Sas cr ipto r d e La Van eo· u a r d i a 111 .!! i! ..."'e: • ¿Pero qué ventajas tiene ser suscriptor de La .. Vanguardia? N .,üi" rest cmran tes. joyt•río s, th>ndas d e m oda , zap aterías, "Pam empe;ar, recibes en casa cada mañana el diario mas .. imporleulll' eh• Catultwya. Pera ademús, tienes tcwlos des- E cuen/els en 11111/os sitios, que la suscripció n Le sal e gratis". :E .. 'O ò "'"'o :E .,... .,..e I< .. .. .!! ¡: ópticns, h o te les, vinjes d e fujo ... Con s6lo npror•echar unos cuontos dc e.~to.~ pril'ilegios ya le ahorra,( mús de lo que te cu eMa la ,(u.scripcic1n ". ¡¡ ~ o rec·reatim>s. por no lwblar dc lo.1 dcscuentos en cantidad de ... ¡; .. .e"' ..... :a Q. c. ¡¡¡ o rn ..."o .. • No sera para tanto ... "/la; nrímero.<. Por .<er .<ILScriptor. tú ) tu familia tenéis un 2 5o/e dc descucuto en Los mejores obras de tea tro, concier- ¡; • ¿Y qué hay que hacer para suscribirse? fúcil ..<úlo tienes que lla mar a l ( 9 3) 301 54 54. tos de rock ,. de mú.<ica clúsica, espectaculos deportivos ... "Es Tumbi~n IPn ~ú y prepamrtl' pura di.ifrutar de todo un mundo de privilegios". Plllrarlas ¡:rratuïtas en atrocciones )'parques II!U) o .. :a o o ~ .."'ñ .. ò ~ Club de Suscriptores LA VANGUARDIA .. " = .,;;"' ..."' I I o: .... 2 e :a .,.." Q .. .. 3 e .. oo ...¡¡-3 S i alÍn I lO eres suscriplor. .ra sabes lo que f l> pierdes. ~ o m • Descuentna en Tratamfentos de Bellczn • Fotografio • Restaurantes • Jnyerias • Ttendos de Modo • Conclcrtos do Música • Zapaterias • Hoteles • Medico& : PANORAMA Josep Carreras proVoca entusiasme en el seu recital a la Scala per ALEX COlÀS l tenot· barceloní Josep Ca tTcrus va provocar I' eni usia sme desbordat dels afeccionats que van assistir a l recital que va oferir el passat 13 dr gen er a la Scala, amb 1'1 qual tornava a aquest escenari despt·és d c les seves recents vct·sions dc Fedora. E n aquest ('as, el cantant ca talà, acompanyat per qui és el seu pianista habitual, Lorenzo Bavaj , va escollir un aplec de cançons dc compositors operístics, per ò sense oferir cap ària d 'òpera. Un programa qualificat pels cl"Ítics milanesos com de ürica cambdstica cruc incloïa temes d c Gounod, Verdi, Puccini, Zadonai, Massenet, Bizet i Leoncava1lo, amb du es pat·ts b en diferenciades . La primera, dedicada als compositors francesos, i l'alt-ra als italian s esmentats. Són eançons umb títols com Le E 149 soir, Chanson d 'absènce i Avril de Gounod ; Elégie d e Massenet; I1 po·vereto, ll tramonto i L'esule de Verdi; So/e e amo re -el tema més impot·tanl del recital- de Puccini ; Notte de nieve i Notte d'agosto de Zandonai i temes francesos de Leoncavallo. com Déclaration, La cltanson des yeux, Sérénade française i . Sérénade napolitane. J osep Cat-re ras va ser rebut enmig d'un clima de gr·an expectació i afecte, fins al punt que el diari "Avvenit·e" va qualificar el recital com un d els més "calents" dc Ja història del teatre, i hi afegia que "des de les noietes a les àvies, tothom va embogir amb el seu espectacle". Per la seva part, "li Tempo" titula l a inform ació sobre aquest t·ecital a mb "Scala in delirio p er José Carreras" -que, òbviament, no fa falta traduir-, mentre remarca en el subtítol les decla racions del cantant català a la fi del r eci tal , que afirma: "Aquest públic n o m' h a oblidat mai i jo l'a doro". Pet· la seva part , " La Repuhblicca" titula a gran apareU tipogràfi c: " Bis , amo·re e fantasia 1111 trion fale Can·eras", qu e tampoc fa falta traduir. El públic, doncs, més llim·at que cr1tic, va agombolat· en aquest cnma l'actuació dd tenor barcelmú des del primer moment i a la fi del r·ccital l'obligà a oferir vuit bisos, entt·e els quals, cançons tan con egudes com Core ingrato i Ca tari, fins a arribar al conegut tema d ·Agustí Lara, Granada, q ue va pr·oduir ona autèntica apoteosi. Aquest recital s ·ha pt·od tüt de forma pràcticament simuJtània a un altre de Pavarotti realitzat a Nova York, en el qualles coses van rodar de maner a molt m<'nys estusiàstica. Això ha compo1·tat que alguns diaris ofe1·issin la informació dels dos t·ecitals en un mateix article, tol remarcant la rufer ència de resposta entre l'un i l'altre. Aixf, " J] Giorno" titula la seva crònica d 'aq uesta manera: "Se Can·eras ridc, Pavarotti piange" -tampoc ca l traducció-. i r emat·ca en el sub títol que: '·José triomfa i concedeix set bisos. Luciano ensorrat per la crítica americana,.. Per la seva part. ··Giornale di Brescia" mostra a grans titulars: "Pavarotti. capbussada ianquï' i subtitula '·Es el crepu cle- Ca r·cala··. r eras: 8 bisos a la Referint-se a Pavarotti. h om inruca que un crític del "Daily News", després de la seva actuació a Nova York, ha escr-it que: "Estem en el crepuscle'" i afegeix que " una de les veus més celestials del segle sona el 1997 massa mortal" i que h om sospita que el final de la seva carreu tindrà lloc abans de la data prevista del 2001. En els dos •·otatius es dóna fe de l'entusiasme p t·ovocat per l'actuació de Josep Ca1Tc1·as. "Giornale ili Brescia·' a senyala que a la fi de l a interpretació de Granada, "tot el públic es va aixecar i molts van arribar al llindar de l'escenari com si fos gairebé tm conce1.·t de rock. Fins .i tot quan es van encendre els Uums, molt públic, entre el t[UaJ hi havia força estrangers, uo es van donar per vençuts i van con tinuar aplaudint tot ritmant els seus aplaudiments . El generós Carreras -comprensiblement cansal-, encara va con cedir dos bisos més". Tanmateix, la crítica especialitzada ha estat menys complaent amh el tenor barceloní del que ho va ser el públic. A les queixes per la manca d"entital musical del programa i de l'absència de risc, s'hi afegeixen aspectes que afecten el seu moment vocaL considenlt per alguns especialistes de forma problemàtica . El comentarista d'"Avvenire" assenyala qu e parlar de triomf seria fer retòrica. "Dir-ho en termes de cant p ur seria aixecar una polsegu era ... caldria parlar per damunt de lot d.'un gran happening". P er al crític de "ll Giorno", Cario Maria Cella, Carreras no està en el millor moment, encara que r·econeix que el públic l'estima amb un amor "indestructible"'. Molt més favorable és el judici de Paolo Tarallo del "CoiTiere delia Sera"', l 'únic que fa r efèr·encia a la condició de català del can tant , que afirma: "Si la potència d 'emissió pol aparèixer potser inferior a aquella que recordem , la sensibilitat de la lectu ra, l'elegància de la dicció i el bellíssim ft·aseig, se'ns han mostrat en tota la seva frescor intacta" . Can·eras després del recital va anunciar que el pròxim dia ] 7 de juny actuarà junt amb els seus habituals companys Phicido Domingo i Luciano Pavarotti, a Mòdena, en un recital a benefici de la reconstrucció del teatre de La Fenice de Ven ècia. PANORAMA El Conservatori del Liceu celebra el seu 1 60è aniversari per RRMC va al os ns ~ls tal es ·n - :!ls ·ós ID- .OS •e- m- mi les tat de en eu •er na ;ta lr- !8. Ul' tot al ~lo en ue na i ci !re fè:lel la .an ~o r tal 17 els .do ' a fi ci de 'any 1837 tUl gl"llp de ciutadans barcelonins, encapçalats per Manut'l Gi!Jerl, van rrear una entitat amb la finalitat d 'anima1· la vida cultural dr l.a ciutat organitzant •·epresentar;ions i of~>rint Alhot·a un espai on estudiar músic;u, cu nt i declamació. En van dir Lic-.eo Filo-Dt·amatico de Montesión -per·què tenia la seu a l'anti!" convent dc Montsió, a la plaça dc Santa Am1a. Ja han passat 160 anys per a rúnic coose•·vatori pdvat del l'Estat, LLDb anys que han ror..-ohor·a t una trajrctòt·ia exemplar. a les au les del qual han estudiat figt11·es tan destacades com Migucl Fleta. Lluís ~lillet. Fredel"ic Mompou, Francesc Viñas. ~1ontsc>rrat Caballé . Gerard i Lluís Clar·et. \ ictò1·ia dels Àngels. Eduanl Giménez, Joan Guinjoan o Joan Pons. Des drl seu primer director artístic. Marià Obiols, fins a l'actuaL el guitatTista Jaunw Tonent, passant pet· figm·es eom .J oan Lamote de Grib'llOn, el C'P IItre ~ruc actualment presideix Manuel VaUdbera- té a hores d'ara 1.500 alumnes oficials, més cle 7.000 alumnes lliures, i més d'WJ centenar cl 'escoles de música vin.culacles dc tot Ca talunya, les fUes i també d'Aragó i la Rioja. També és el primct· eonscrvatori de l'Estat que ha intt·oduït la música moderna (pop, t·ock, jazz. flamenc, etc.) en el Meu pla d ·es tu elis gt· à cies a la incorpor·ació de l'Aula dc Música a l'organigt·ama del Conse•·vatori. Un centenar d c professors imparteixen clasot'!:>. t·epartits entre totes Ics discipline~ i gt·an~ acadèmics. I tamh¿; funciona un ConscU Assessor -en la comis~i.ó pedagògica i. tècnicoartística dd qual col·laboJ·cu rccouef,rudíssims intèl-pr·rt!., cantants i compositor~- i una Fundació que col·labor·a ac·tivamcnt amb altres entilats. com la Societat del Gran Tc·atrc el el Li cc· u, el Cct·cle d el Lic:eu, el Cí•·culo Ecucstt·r, Joventuts Musir·als i la Fundació Ol'feó Català-Pulau dc la Música Ca talana. En l'àmbit aeudèmic, un dels lemes dc batalla que pet·tany a la pL·oblemà tiea conrn na dc Iu mujoria dc ccntr·cs docents {>¡, la difi cullat d'aplica•· la LOGSE COITCCtament, pet·què no es Clis¡Josa dr tota la infraest•·ut·tut·a neccssàl'ia ni dels recursos econòmics. AquPsts són els Un assaig d e l' Orque stra Simfònica de l Conse rvatori d e l Lice u, dirigida pe r Gonsal Come llas trets principals. comrnta t>l di1·ert01' aTtístic. Jaume Tonent. D'altra banda, continua. la LOGSE ens aporta trets positius. perqu-è ens estimula a revisar i renovar el pla d'estudis que ja havia quedat clesfctsa.t. Això ens permet donar cubncla i recuperar diferents aspectes. cont poder estudiar l'obra dels compositors catalans. En un àmbit més social , el Conservatot·i del Liceu ha trencat amb 1m cert ai'llament anterior. Ara es torna et projectar la mirada cap al Conservatori com LUt dels motors principals de l'ensenyament musical, ex--plira .J ::nrrn(' Torrent. El nostre professorat té el mateix 1Úvell que el de molts conservatoris importants clel món i participa activament tant o nivell pedagògic amb altres centres com a nivell artístic als escenaris. El futur més immediat, a banda dels actes de celebL·ació del 160(aniversari. es poden resnnúr en un projecte concret. Es trocta de la consoliclació de l'àrea de c(mt, una parcel·la que realment serveixi de plataforma i d 'escola a·òpera. cU u Jaume Torren l. Es tracta d'una base que pugui tenir projecció en el món de la lírica i també cd mateix Teatre del Liceu. És un projPctP 1nolt ambiciós que inclouria tots el.~ aspectes relaciorwts amb l'òpera, corn el cemt, és clar, eL~ idiomes, l'escenografia, etc. i la represent.ació. En aquest sentit. ja s 't~stà preparant Ulla òpe1·a df' eambn1, ll giovedi grassa d e Donizctti. t:ll una pr·oducció conjunta amb la Universitat d e Barcelona, c¡ut• st•t·à repn·sentada aquesta temporuda. Un altre d els aspccleb més desta- cats i 1·elleYanls del Conser·vatori del Liceu ha estat la creació i consolidació de la seva ot·questra sinúònica. que dirigeix Gonçal Comellas. qur ja ha actual en molts escenaris i •rne ha afrontat obres del gL·an t·epertori simfò1úc. Pr·erisamen t és aquesta formació la protagonista dels actes més destacats dc la celebració d 'aquest l60è aniversal'i. El cUa 29 d 'abril, al Palau tic la Música, l'orquesb:a del Conservato•·i i els cantants Jaume Aragall , Manuel Ausensi, Carmen Bustamante. Cecília Fontdevila, Eduani Giméncz. Cat·mcn HernflDdez, Stefmlo Palatchi. Joan Pons i Mar.·ia Uriz, dit·igits per Miquel Ortega a la segona put·t {a la primera els cantants scnlll acompanyats al pia110 per .M ichd Wagemans i Manuel Cabero), ofcdran tlDa gala que a més de celebrar r aniversari. recaptarà fons pet· a la creació de beques de la Fundació del Consen •atot·i del Liceu. Un altre dels actes destacats serà el concet•t que r orquestra oferirà el propet· juny a la sen de la UNESCO, a Pa1·ís. En aquesta ocasió, la formarió serà dirigida per Joan CantareU i s'hi intet·pretarà Sortilegis de Montsalvatge, el Concierto de Aranjue;; de Rodrjgo, a1ub Ullis Sanz a la guitat·t•a, i t>l Amor brujo de Falla, amb Gincsn Ot·tega al cante. També cal destacar la prunera convoca t.òeia tlt•ls Premis J oves Pl'omeses, atot·gats pc•r· SEUR Barcelona SA (empeesa que pnlrocina el Conservatori), en les modalitats dr fagot, oboè o tt·ompa (graus clrmental i mitjà). amb dues bc·qucs eom a premi, de 250.000 i 100.000 ple-~rsar estudis oficials al Conservato~...-_ 2 e;;- ·== a - e;' 6l' 149 - 23 }1.1 e PANORAMA e A T R Vendre seducció Pulnu 100. I I de gener de 1997. Palau de la }111$i~a Cotnlann. Fredcricn ' 'on Stade. mezzo-soprano. Lauranu ~Iit~h<·lmor<', pi:mo. l\fnrtin )lastik. guitarra. Cançons de Schubert, Fuur é, R. Struuss, Rave], Schonherg i Seiber. Hvorosfovski en el moment àlgid Liccl al Pal uu. 25 dc gener dc 1997. Palau de ]a M1ísica Cntulunn, Dmitri H vorostov~ki, baríton. } [ikhail Arkudie,•, Jliano. Ca nçont; 11.- Raçhmatúno\' i S'irido''· per X. CASANOYAS·DANtS A 149 144 mb uqucslt·ecital sï naugut·ava el cicle Licdcrí!>lic que les Fu ndacions Ol'feó-Palau i Cajamadrid han dut a Bar·celona en combinació amb la tcmpot·ada musical madt·ilcnya. Havia d'havet· comen ça t a mb In pt·csentació d'un altre ba ríton, Thomas Ha111 ps on , que es va suspcndt·e pe-r maJultia i a qui eSj)CJ'(Hll amb delit i , també, um h una certa reserva, ll JTBll dels seus darrers cm·cgistraments. H vo1·ostovski va ronfegi¡· un pr ogr ama de gran in ter·ès inLt'l·lectual i de la més gran exigència vocal, amb obr·es que "ll sap que canta millor que ningú. Cal agrair-U aquest pt·urit d ' innovació. Van ser deu cançons de Rachmaninov vastes i complexes com àries i nou de Geo•·brü Svir·idov {nasrut r any 1915) per· musirar l'espaordidor r·ccull p oètic Petersburg d'AJexandcr B lock i que el compositor·, deixeble d e Shostakòvitx, ha dedica t al cantant. Són unes halades sumptuosament bastides por· un piano tan protagonista com la veu. La de Hvorostovski Pstà en un punt àlgid, compacta, elàstic·a i bellíssima eu tota la tessitu1·a, fàriJ en l'asc"HI!, colpidora cn el re- gistrc baix i amb una mez::;a voce d'irreal consistència. Una ''eu potent. infatigable i perfectament suportada. Però el baríton iberià transcendeix la plenitud vocalí s'implica a fons en una actuació que captura 1'atenció per una teatralitat que els textos permeten i el públic agraeix. Ja fa temps que el baríton no es circlllllSCI'iu als coropositot·s eslaus qtte L'h an instal ·lat en la fama i va oferir als barcelonins el "CortÏb<Ïani!" (dc Rigoletto). el "Largo aJ factoturo·' (de n barbiere di Siviglia) i la napolitana ·'Core'ngrato". Tol magníficament cantat. però ara amb un punt d'e..:agenció i una urgència més pròxima a rostentarió d'unes facultats prodigioses que no pas de la musicalitat. Però estàvem a l'bora agraïda de les pr opines i el lliurament del públic era total, un púbUc que el va ovacionar amb estrèpit des del moment de sortir a l'escenari. Tant dP bo no esperi gaire a r·ecalar en els grans cicles Ucderístics! Mikhail Arkadiev, el seu pja nis ta habitua1, el va acompanyar amb la força i la invasivitat adients a una veu tan prepotent. Llàstima que el piano estigués (innecessà damenl) amlJ la tapa baixada ... per X.C.-D. S cmprc he ''alorat en Von tade elegànria p f' r sonal. sen) e n la ca1·rera i unn voluntat d·estil que aplica a tol el que canta, o, prt· dir-ho millor, que intcq H·cta. P et·ò r·esulta massa pct·c·eptiblf• l'artifici dc lot plegat. És una cantu nt for·rouda als Estats U nit~:~ que ven a ls seus compa LJ·ioH•s un charme eut·opcu que sc li valo1·a com un atol dü'crenci~tl. A Eu ro pa, pt'r més que la pr omot·ionin, la st•va sofistiearió i r i sru desig frisós p<'r agradar poden semblar· un punt forçat>;, un si é;, no és rnfarfe{!adors. Pcr·ò el qut• compta són unes condic·ions vorals al senci d'unc;, obt·es. La veu no ~s, ni ha e~tal mai , opulenta o sensual. Però és d'una afinac·ió ÏITept·otxabll' i d'una gr·an homogencïLat, Lot i que s'hi dctc·Cla uua tendència a poitriner del ctmtn~ cap avall -a l' e~ til 1-IOJ·ne-, perquè és on pol clonar va ri rlat ui coiot·, ja que l'agut co mtm~~~~ a tensarsc. El seu eant ¡·csulta sol)l'i e n un captr nirnent qu e es <·onsidt!ra el sú_nmlum del hon gust, p!'l'Ò JH'Opende ix u una cò moda - i insulsa- l<"nliturl. E ls cine Faul'(~ i l<'s 1i·es cançons amoroses de Richard Strauss van palesar una avorrida manca de crcati'itat. un '·anar fent .. qul' escalfaya l a veu per tal d'oferir un Ravel intencionat, el dels Epigrames de Clément Marot i sengles àries de L'enfant et les sortilèges i L'heure espagnole. Schubert la va mostrar sota els angles més fa vorahJes (Nachtstü.clr) i menys (quin gèlid Wiegenlied! ). Va ser l'alegre l'Ítmicitat d'unes cançons popular·a franceses harmonitzades pet· Matyas Scihcr amb acompanyament de ¡,'llilarra, el que va pt·opiciar la desimboltura que ha fet de Von Stade una mez::;o de referència en Mozart i Rossini. Com. també, la picardia de tres d c les cançons de cab8l'et de Sch onher g (les que ens descobria la gran J es~ye Norman). Entre les propines, el moment màgic del recital: rariós Ombra mai Ju handelià acompanyat pet· guitarra. Encisador, memonilile. Els acompanyants eren la pianista Laut·a~~.a Mitchelmore, ser'Virial i diR· crelÍssima amb tot el dc positiu i negatiu que tanta circumspecció compo1·ta, i el guitanista Martin Mastik, inhibit i gair eb é inaudible. • e iea :na de L'esperit humanista llei Quartet Sorollin lbcrcameru. 8 d c gener de 1997. Palau de la ~tú ..il'a Catal ana. Borodin String Quartet (R. Aharonian i A. Abramenkov, ,;olins, I. Naidin, viola i V. Bc.-linski, violoncel). Qrwrtel D. 117 i Quarletsat;; D. 70.fJ de F. Schubert, Q~tartet uLÍm. 2 dc B. Britten i Q rwrtet u rím . 1 dc Slu>slakòviLx. pe r F. TAVERNA-BECH L a rd una ·atique tal tenmes ;cn- t • les •ag- trar )ra:nys d!). :ital lars tdes nnb guïciar , fet 'ZZO Lrt i . la les de ens ssye opidel mal 1yat :ior. ~ re n :\fitdisdl' wta ta. i .fasJau- PANORAM A T R e A a calidesa emoti- Pl gust artesaper e.-ear· el so, la eo rn unió de pensament l'ntr·e quatre individualitats i la sensació d'escoltar una música madurada arnh el pas dels a nys. podr·ien apr.· oparnos al caràcter d e les interpretacions que ens va oferír el Quartet Borodin. Més que consider·ar· si és un dels millors quartets del moment actual, el que inter·essa és destacar· qur en escoltarlo un té la certesa que la interpr·etació ha estat concebuda, sense presses, amb uns criteris sospesats f1Ds al límit. mitjançant una anàlisi detinguda de cadascun dels clements que donen fonrur i esper·it a .la música. Així, la dialèc tica que s· estableix en tr·c el joc sonor (reminisd·ncics de va nal Rossini j Mozart) i la r·cflexió scr·iosa de] Quartet núm. 10 -compos t quan Schnberl tenia 16 any¡¡vu ésse r- exposada amu ve ritable subtilesa de contrastos, mentr·p que l'I b ellíssim Quartetsatz e n do menor·. fragment de l"inconclús Quartet núm. 12 que és datat ell820, v a posar- dc ma.nifest , sens•• excessos dr·amàtics, la càn·ega vivencial de l'obr-a. Igualment. en el Segon Quartet dc Britte u. t·ls components del Borodin van mos tr·ar la seva ¡H·ofunda musicalitat amh una lectm·a de suggestiva coloració timbrica. menti·e que el Quartet 11Úm. 1 de ShostakòviLx. pel seu caràcter· e"'Pr essioni¡,ta , va posar- de manifest Iu plena idcn tifi.cació d els components del Quarlt•l Bor-odin amb l'esper·it estèLic i humanista del compositor rus. Música nova de trinca per a l'OSC 17, 18 i 19 d(' gener dc 1997. Oc·queslr a Simfònica cie Barcelona i Nucionul de Catalunya. Palau de Iu 1\fú¡;icn Catalaoa. Rit·ar·d Cascro, trombó. Oir.: 1\liquel A. Gómt'7. )larlÍnez. Concert p e r a trombó dc Brotons i Simfonies d e Haydn i O vorúk. pe r X.C.-D. E l segon triJllestr e de la temporada dc rOBC és generós en música contemporània, ja que els noms de Rosza, Weill, Bcrnstein, Cod gliano, Tilson Thomas, McMillan, Borns, Puét·tolab, Br·otons, Messiaen. Piazzola i Bencjam í.rgun.•n ('n tma franja de nou concerts. Bona és, aquesta prcrlisposició, saldada en el moment d 'es- criuxe aquests comentaris nrnb èxits de les obres dc McMillan, Rosza i Brotons. La d'aquest clan-er va ser una estrena absoluta dedicnda a Ricard Casero que Brotons, compositor pr·olífic i sol-licitat, va escr·iurc ant fu dos anys per· satisfrr· els r·ct¡uer imen ts del tronrhonista soüsta de ror·rruestra. E l Concert per a trombó. el sm1 opus 70, és ¡>olitonal i agr·adablement melòd ic, com b'1rir·cbé tot el que Br·o- lxcel•lent Orquestra d'Andorra Euroeonrert. 2 L de gene-r de 1 997. P al nu dl' Iu ~J ú,.icn Catalana. OrtjtiCslra ~acionul d t• Cam bra d'And orra. Victò ria d el" \ugel~, so¡>rano. Oir.: Gerar d Claret. O bres de Gluck. lliitu lt•l, Hnydn, :\1ozarl i Re,opigbi. ot i la irnportànda de la col·laboració umb la mít i<-a Victòr·ia dels Àngels, In tr·a nscendèucia d ' aques t concert va raure en Iu pr·esentació dc l'Orquestnl dc• Cambra d'Andot-ra que el vioünista Gerat·d Clar·ct ba afaiçonat segons el seu tar·annà ú:Jterpretatiu, perfeccionis ta i vehement, en un legítim afany dc pr·otagonisme. És w1a formació que s'ha situat en tres anys en el cim de la concurr ència inter·nacional. Els millors ar·tistt•s -~Ie­ nuhln, entre cUs- es consider en honor·ats per una invitació seva i el seu nivell no pod r·ia ser millor· en aquest te111ps rècord. Van toc~u· amb un punt d" elegant distanciament la Suite núm. 3 cie les Anticche DwiZe ed 1trie de R espighi i l' inefabl e Eine kleine Nachtmusik de Mozart en una ve.-sió intencionada d' adnúr·able justesa tècnic-a. Lu inte.-vendó de Victòr-ill j us tiJïca va el títol genèt"ic d'''Expressió musiral del lament.. donat al concert en l' afany dE' monotc·mati¡,me que tant s· ugruf'i" a Euroconcerl. Va •·untu•· àr·it's de Paricle ecl Elenfl de Cluck i dc Rinaldo cic Iliindel i la diJutuda cunlata Arianna a Naxos dc Haydn. Pt>r·ò a la pn:c·adetat actual dt• la ' eu -cinquanta anys als rscenar·is!-, s'hi afegia una afceció gr·ipal. Professional rom és, no va consentir a canccl· lar l'a<"tuació, i només la VH ehcurçar· en una ària. El seu cant. per danrunt dr contingències físiques, r·eclama de r oient una ar t i ttu.l a ristoct·à tic u que tr-ansccndei.ll.'i .la imrncdiutesn cie la fruïció scnsítivn per· ga udir d ' un PSLil i una dit·ció únics. Aques ta &ublirnació permet a Victòr ia accedir encara al cor del pírhlic, que li va dedica r· ovncions amb cairE· d ' hom enatge res pectuós. Ar·a hé. que consti rp.re públics amb la finor del d ' Eur·oconeer·t no abunden ... tons compon, ~cnse vcl·lèitats avanlf,'l.Hrr·<Üstcs. Resulta còmode per· al solis ta tot esgotant les possibilitats tècniques dc lïnstr-ument, que oposa a una or·quest:ra potent encarTcgada de t eixir el fil meJòdic. Especialment rellevant r·csulteu els diàlegs amb els instruments de fusta qur agombolen el trombó en ri ecntt·c del discurs quan el pur· \'Írtuosisme r allunya del context. El concert té influències que den otrn l'estada nordamericana de Br-otons, des de la multiplit·itat dd jaz-z i la comèdia musiral, fins a uns r etaulrs or·qucstrals de caire cincmutogr·àfic (així comença) i dt•s cie la plenitud de Copland a Jes facècies de Bt'm stcin. Llàstima que el compositor hagi jugat la carta fàcil de la juxttrposició i no habri lligat una rnlca més tots els clemrnts . L'obra rcsuJta seqiit•nciaJ en t1Da car·acter·ística pròpia de molta música escrita a corr·e-l·uita i que li r·e»ta pes específic. R.icartl Casero en va fer una c·reació i va ser· rcdumal moltes vegades a l' lre'micic·lc. Satisfà f enaltiment d'un dels prin1er·s faristols de l'Orquestra i l"agr·adosa e11<·uixada que el ptrblk va fer· d'una obra contcmpor·ània. Gómez Mm·unez sc Iu va peeudre molt srr·iosument i l'execució global Vll stw satisfactòria. molt mfs t¡uc la imjo11ia 1/om sigual de Haydn i tant tom la \ uitena de Dvor·ak. en una lectura plena de -,ehcmènciu. per X.C.- D. T 149 e PANORAMA e A T R Espectacles inexplicables li tle gent· a· d(' 199ï. Palan de Ja )lúsica Catalana. Orquestra Simfònit•u clt• Ban·dtiiHI i Nacional de Catalunya. E vel) n Clt·nnit•. pt'l'l'll bl•iÓ. Gt•ot·¡;c Cle,·e. direcció. Obres de Pr·okofit•' . .J. MawiVlülnn i F. St·hubt'rt. Perfecta combinació de fantasia i respecte Pnlnu 100. 27 d e gener dr 1997. Palau d t> Ja )fúsica Catalana. l c Concert des 'aLi om;. Oir.: Jordi Savall. Les sui/Ps orquestmls de J.S. Bach. per X.C.-D. 149 E n una convoeatòl'ia q ue va ompli•· el Palau dc gom a ¡;om, Sava ll i la seva o•·quc•st•·a d 'instruments d'èpora Lc Concert d es Na ti ons vaJJ se r vi •· Bac h am b la combinació musicològicu fJ u e mi llor li escau: la de la fantasia amb el rcsvecle. La formac·ió va sc·t· rrc·ada l'any 1989 i fa pinya amb Hespe•·ion À • a redós de La CapeiJa Rrial rle Catalunya ¡>er (JCrmetr·e l'ampliarió del seu repct·tori en dos segle i mig d e ct·eació musical. Cer·t és qur la vetiJada. pa1·tint d'un (JUnt molL alt, va ana•· de meny~> a més i que, d'aquesta p•·ogn~ssió, sc· n va ressenti•· la Suite núm. 8 qu<' obt'ia el prognnna (clonal en elmatei.x Ol'clrc en què el tenen em·egistra t), tai vegada perquè és la més imparLnnl, pe•· exemple en el con11·ast en tre la seva fttlgu ra nt ohr•·tu•·n i la sub(jmil.at dc ("'À ria" que Ja segurix. Les a ltt·cs tt·es van tenir una lcctm·a eixorivida que m'atn•viria a qualificar de canònica. La tensió . la cohesivitat i proporció entre els molti instrumenti. els colors, el volum sonor. qualsevol aspecte parcial palesava justesa, minuciositat i correlació amb el tot. Sota la direcció de Savall, les veus individuals de Le Concert des Nation;, s'escolten subsumides en una sonoritat "antiga" que barreja idealment asprors i tenuïtats. epicitat i bucolisme. És clar que Savall compta amh especialistes de primera ma. capitanejats pel concertino Manfredo Kraemer, entre els quals fi,."llt·en instrumentistes com Set·gi Casademunt al violone i J osep Borràs al fagot, per esmentar només dos músics ben coneguts entre nosalh·es. El flautista Marc Hantaï va aconseguir que la subtilesa de la seva flauta de fusta expressés el protagonisme que li alo•·ga la Suite núm. 2 sense que I a vivacitat orquestt·al hagués de mjnvar en una versió antològica que conñt·ma l'excel-lència de l'enregistrament comer·cial. per F.T.-B. om (JOt manifesta¡· ni vells tan desigual_s el n.ostre <'OnJunl sunfòni(· que Htgin eles dïntcr·vcncions absolutament sali!'fartò •·i{~S a altres on el imple fet d t tocar sinct·on itzats sembli lLD objertiu gu ireh(~ utòpic? En ddï.nitiva , una orqucstJ·a i\s un <·om un insn·unwnt, que pobarà de manift•sl la seva q ualitat en majo1· o menor gt·au srgonb qui la faci somll·; i, a l'OBC, li hem esc-oltat conrrrls memut·ables i també u vt•gades ens ha sobtat amb actua<·ions srmw enrís. Ct•rlamenl , una indicació que no RJ'f'iba a temps. un dt'tall que no ~>·c,plica clarament. un tempo que no éb l'idoni. poden maLnetrc el treball d(• la millor centúria simfònica i deixar inèditt>s unt>s ''it·tuls que. d ·all l'a ma nc ra, potser s"hauric·n poba t de manifest. D'u lguua manera. a George Cleve les coses no Ji van nil lla •· potsc•· pc•·què di'H[lrés d' una lectura llastau I sa tisfactò r ia dc la Simfonia Clà.ssica de Prokofiev, va haver cJ'rnrarar·-sr amb una partitura apantlosu i buida d'idees com Veni. veni, Emmanuel dt• l'u nglè!i J a- C mes :a.IacM.:illan, una m ena de concert per a percu ssió a.mh molts focs d'artifici j amb ganes d'impactar. pel vessant sensacionalista . r auditori. Música, aquesta. monocroma en tots els sentits. en la qualla pet·cussi onista Evelyn Glennie només aportà, malgrat l'aparatositat del gest, una bona dosi d e buidor. H auríem de preguntarnos , doncs, com es pot justificar l 'audició d 'una obra tan pobr a eu inventiva i , en canvi, tan insistent en recursos fàcils pe•· impactar al públic . A la segona part, hi figurava una de les ob•·es més belles del simfonisme romàntic, la !Vovena Simfonia de Schubert, en què. al llarg dels seus quatre moviments. s · e tableix un veritable cicle \'Ïtal, gràcies a la variació imaginativa i constant d'uns motius o personatges sonors que circulen per lot el Clll'S d c l'obra. No diríem que el p lanteig de Cleve fos equivocat, més avia t semblava b en establert; ara bé, potser a cau sa d'un ritme un xic· alentit o fins i tot JlCJ' no donar més caràcter al discltl's sonor, ni intensitat a la coloració, la inLeqH·etació va transcórrer per uns camins por entusiasmadors. • e PANORAMA R T e A Estes: Wagner millor que Verdi • Te mporada d d Li<·<•n . 29 dc gener de 1997. Palau de la ) l ú,;icu Cululanu. Siruon E~tes, baix-baríton. Orquei'Lr a Simfòni<·a lld Li<'<'" · Dir.: Ver oni ca Scully. F r agm ent.. d'ò¡>eret- de \t'ri~ i i \\ ugner. : o •" •" ~ i• eres es nt oon- IS· je al ;t, 1[ . .rot na .n- iser bi ·es ne 71- en us :a:l e •ió nt ll· en ·a. '!ig 3l , en a t· cic no al Sl- in- )r- •OC Quan el lied és metaflsica lben:umeru. 13 de grner de 199ï. PuJau de la )lúsica Catalana. Thoma¡, Quosthoff, baríton. i Charlt>s Spencer. piano. ~ iatge d'laivern ( \fïnterreise) de Franz Schubert. per F.T.-B. S ha dit amb raó CJl.l f' el lied és un gènere en què la música i la paraula es fusionen r n una uni lal indestt·uctiblc, en qnè dul'S maner·es arLístirrues el e Crt'll l' CS tr·aspassen les rnanet·es t[U C f'ls són pt·òpics pet· mrtamot·fosat·-les en una fo rma d'expressió que ni és música p m·u ni tampoc cstri<·tament poesia. També es conside t·a que és e n !'I període I"Omàntic quan la mútoira (~ituant-sr àdhuc per damunt de la poesia i de Ja lllosofia) rsdrvé e l mitjà capaç d'expt·essat· el que és inrxpressa bJe ... Per altra banda, el Viatge d'hivern. t>l va t'Sc t·iure cbubct·t l'any 1827, amb la premonj<"iÓ de la scvEI mot·t immincnl -18 dr n ove mbre d e J 828-, o sigui , a a6 anys elf• dislància d'una altra cr·caeiú (el Requiem dc Mo:r.art ) compos ta amh la iòen d ' una mof.'t anunciada. D'aJ6'1llla llliWe t·a, dc la soleourita t drnmàtica dels clàs~ics, en 1·l trllllliit de gaire bé una gt•nenteió i por més, es passa a la con' fidència íntima p e r expt·essar el mist eri i el dramalisme davant de lïneludihle final. Fins a un cert punt, totes aquestes reflexions van suscitar-les la impressionant versió del lflinterreise schuhertià que, mal6rt·at l a impe~·tinència dels estossecs del públic, vam escoltar emocionats al baríton Tbomas Quaslhoff i al pianista Charles Spencet· al Palau. Ver·itablement, c antant i pianista, fusionats en una sola ànima. van fer t·e,;u r e l'esperit del lied com a forma genuïna del geni schub ertià i bo Yan fer amb aquella simplicita t inassolible per aJs qui no són autèntics artistt's, com és ato t·gar a cada clement de la partitura la seva vel'itahle dimensió. St'nse afegir o e liminar •·es; o sigill , t·csp cctant el tcxl amb el mhim rigor. cleix ant d e banda conceptes per sonals i procunm t encliusar-se eo el que Schubert va deixar escrit com un cant espir itual a la vida i també com a t·en e,..-ió última davant d"un més enllà a lüberador. per X.C.·D. A Simon Estes li plau cu nlar pet· als lire is les allà on calgui, amb un r esp<Wle per Iu institució que aupenr el d'a lguns ea ntan ls que tcrwn l' ohfjgaci6 1110 1'11 1 de SOSi eiiÏ I' Cf tcatn· en lt'S hot·c•s Laixes. Hi htt ca ntal un t'('rihd i hi ba pCl'SOIIifica t F e lip U , I' H olanclrs, Woton, Amfortas i Amomtst·o. En r i c·on<·<•rt inaugtu·al de la temporada drl Liceu, el b ai;1. nord-ame ricà va recuperar r is tt·rs primet·s en les se' es escenes més t·ept·rs<·nUttives. p ct·ò afegint-hi le!l àrie~ dt' Ficsco i Silva (aquesl a, escurçada) a les Òp<' t'l'll imon Boccanegra i Ernani dc Vet·di. Va srt· pt·rt·isament en aquestPs dut's on vt•u i rs til semblaven impropis dc la seva eatq;oi'Ïa. A "Ella giammai m 'a mó" qu<' venia a continuació va haVI'I'-hi u11 cunvi t·adictll, en ~HH't pet· la qualitn l inLL·ínscca d ' unu Vl'll que flu:ia ohedirnt i eahu losa i, rn pat·t, ¡w•·la ma risada eomposic·ió voenJ d ' un ¡wnwnatgE' tan t•om plcx com t'I del n•i (i dit· "vo<·a l" Jlt'r què Iu gc:. tuul. ¡;¡:n sc lt•s indicacions d ' un ru t·ectot• d 'escena. rrsuJtava ingènua eu la seva grandiloqüència). A u 11 b loc dedicat a Verdi, en seguia un altre dedicat a Wagner, amb el mon òleg de l'Holandès -magnífic!- i el corniat de Wotan -can tat anili veu massa clara i t l n pobr·e supor t orquestral. Aqtú sí que Estes es va implica r· a fons, aoib r esultats d ' una 6rran in ten sitat ñ sica i p sicològica que li van valer ovacions correspostes amb flues propines: l'ària dc Macbeth i una de les aJ-locncions d el l'Ci a Lohen- grin. Ve r o ru ca SculJy. una pianista acompanyant amb un minso "currículum·· al capdaYant d 'una orqucsu ·a. va dominar per la via de la impetuositat una formació sorollosa i pròdiga en "galls'". Se'n van ressenti t· l es obert ur es d 'Aroldo (ins uportal)le) i Les vespres sicilianes, peces que, en concert, si no es sotmeten a un exet·cici d 'estilització, r esulte n nstrepiloses i indi~:\"~lCS de figUI·ar l'O un programa en què el trt·cer complement Ol'quest1·al e t·a l'obertura d c l'Holandès. e PANORAMA R T e A El forat negre de la Canfó 29 ¡:tl·nrr de 1997. Teatre Lliure. Gerard Jacquet. ~IW.ic;.: Fili Bucler, ucordió; Philippc Dourou, bateria i percussió: Putril'k Felic('"• huh.os; Gt>rnrd llelotL~, nd, guitarra nameneu i mnnclolinn; Berkeley Wright, guitarres. per D.P.S. Si fos del PrincipaL. seria un nom reconegut. P e rò és de Sant Feliu d'Arnttnt (Rosselló). I què? Cal pregunltu·-nos si podem prescindir, ver això, d'ttna figurn tan personal i eal'is màtica com la dc Jacquet. T aquest rouce r·t, com els quatre poslt'riOJ·s. er en una grau ocasió pe t· retroba r·-se amb l'eclecticis me pe t·s onaliLzat del francoeatalà. Al concert. p erò. hi \'a as istir poc públic. fet que va accentuar encara mé~ l'ambient inlimiBta i sen,e filtres que Jaeque t impr·imeix a les seves actuacions. Un públic que va ga udir· rle la simbiosi natural entre el rock , la cançó. el folklo r·c> i el tango. Aquesta és l'altra raracte r·ística de les cauçons de Jacquet, la mesrla d ' ins truments i textur·rs sonor·es teòricament irrcconciliahles : guitan-cs elèctriques i flam enques, mandolina, baix, acordió, ud. bateria ... Fins i tot va intea·venir-bi Pascal Comr ladc -un dels noms més veterans i reconeguts de l c~ mús iques inclassificahle~o que es fan i e desfan- amb el seu piano de joguina. La música de JacqucL n o perd mai r espurna del sentiment i el pens amt•nt interio ritzat. Els textos, e n directe, no es va n entendre del tot , qücslions dialectals i de vocalitzac·ió ho impedien. Una llàstima , pe rquè aJgunes lle tt·c8 s ón r emarcables . Can¡;ons com Al Bar Marse /lt,t, J acquet I cir lc Cant Lliure, organitzat pel Tea t n· Lliure, va I'Stnmar-sr amb l' uclllació drl poeta i cantolil Ct>r·arci .l accpret. La iuicintiva drl cicle era, certament, a tractiva i l' inid no porlio ser més cncc1·tut. Pode r ve un~ i escoltar no \amc nt Jacquet é sempa·c un encert. un rcd escobr·imr nt i un pluct·. Jarc¡uel é;, un s in¡,'Uiar r anLauL(II' dc la Catalun ya 'wrd. amb \int anys d'expel'ii·ncin i un sol disc al mcr·cat, public·a t r ccentnu' nl pe r· la discogràfi ca t•a talanu Al·leluio Records. I el iem "s.i 11b'lrla r·' ' pc r·què no n~spon als cstcr·cotips dt• la r unçó, ni fr·ancrsa ni <:atulanu . .htcquct (concb'l.Jl u Pe rpin yà rom ·'l'àngel nrgr·c dc lu cançó") s'h a mar·rat un ra mí, un estil p cr·sonal més a pr op dPl r·o r k - intimis ta o potrn L- que no del jan o la cançó. lot i que també e~tà impr·egna t d'elements d 'aquest últims. l.J n 111Wll dc re f<·rèn c ie~ el dibuixe n. p Pr Ò ca p el dcfincL-<: Pau Riba i is u, el rock obscur i d'autor· ti r Lou Reed. Nick C11\ e o Thc Thc. r angoixa poèti ra dC' The Door·s, Iu r·<•cr rca d 'a,.,.els tiP J uan P e n·o o l'express ivitat de .Jacqu<•s Ba·cl. L<·s <·ançons de .J acqucL tenen Nu·àcter·: són líriques, d'un lir·is mc fr.·àgil i llu¡,r rwnl, deeudcn l i s i nislre, urnh git·s lúdics exprt.'llsionis tes i ntmpclls r·ítnlÍ<'!l electritzants, caa·r·cgats d 'cmoeió i ~oc nti ­ rn rn ts mr&ruts del fon s dolor·ós tic l 'c~ iblè nc ia. E Pi de la Serra: ni més ni menys 149 J 9 dc gt•ncr tic 1977. L'Espai. &.pectaçle ~i + ni -. Pi de lo Serra. Bumla: Pep Torre~, sa~o; Quim Soler. bateriu i pe r çlll,•ÏÓ; J ord i Rier·u, guitarra; Uorenç Ametller, baix. per DAVID PICÓ S. a ba plo¡,'lll molt J es que Pi de In Sen·a va entrar· als St•tze J utges, l' un y 1962. com u guila rTis la dc Miquel Por·ll.'r". Més qui' ploun· , ha diluviat. i l'ins i tol hi ha hn¡.,'llt te mpo rades de scquc r·a. Durant oquPsts més de tt·cnta an)S, la guitarra , el blues, la patacada, lllllmor·, la guerra, l'absru·d. el sar·ca!>nw. la mala llrt, l'esclat i la ir-rever ència d e la Ca nçó. El seu e til , més influj't pel blues que no per la cançó fr·mH'f'Sa , ha connec tat i conrH•c ta amb el públic ''via dir·cctr''. Pi dc la erTa és un ptmt i a pur·t. Està més a prop d 'A lhcr·t Pla i de Loquillu (a mlrd ós l'han r eivindicat) qu e no dc Ics gran polums eiP la Cnnçó. No, Pi de la Serr·a no és una patum - i ho hagués pogut {~sst•r·. Fa i d esfà, puja i baixa , desa pa r·eix i apan•ix , dc vegade!l inspir·aclíss irn , d'altres no J gaire. És el tarannà propi d'un músi c -de bluesque va a la seva . 1 de tant en tanl. agafa la guitarTa i toma a compondr·e i a cantar. I ho fa amb gant's i bon humor. com aquesta vegad a. I oblida el virtuos is me guitarrístic i s ' en,·olta d'un gru p experimentat i contunde nt que sona a rock. a blues. a balada. a jazz. a música ... Aque;ot és el Pi de la Serra actual . revitalitzat. inimitable. Xo li cal la nostàlgia -L'home del carrer va ser rúnic hil del passat. i això qu e e n pod r·ia recuperar un munt. Tampoc no li calen grans concerts ni muntatges publicitaris . L"Espai e r a un escena.ri com qualsevol altre - tot i que esLava mig huit. Potser el gran públic li ha perdut la pis ta o potser només omple els grans estadis. És una llàHLima. penruè escolta r Pi de la Serra en fonna és un plaPr incomparable. més ni menys. Cada cop que rn 'emborra./xi. Vine amb mi o Qualsevol vespre són joies de la nova cançó. I " nova" aquí vol dir t·e n ovada, personal i contemporània . TEM A es: ió: la- >at, tOm ant Jó). nos ].I er te r- l Ja on>te- ~ca- mb lit- va -1ue nés nse >rin s. · de :: el l'C i D·a Ull- ela J'CS reècin - )d. in- :la·teles les 'llb .Je t :Iel os. au :es •llS !a, )1'- 0 ics a" la. ia. ranz Schubert és tm protagonista destacat d'un any en el qual conflueixen commemoracions destacades de dues figures cabdals més del gran moment musical ròmantic , Fèlix Mendelshonn i Johannes Brahms. Encara que no ens agrada abusar del recurs, de 1·ecordatoris històrics individualitzats, una figura com la que ens ocupa constitueix una temptació de massa envergadura com per ser bandejada. I això per diverses raons, ultra l'element de l 'extraordinària transcendència de la seva obra. Així, en s trobem amb el fet de que aquest opus , tan intens i extens, sobretot si hom té en compte la brevetat de 1' existència del músic, viu un moment d'un protagonisme acusat entre els afeccionats més conspicus. Ja se sap que tampoc la dita música clàssica està lliure de caure en modes que empenyen protagonismes més o menys circumstancials . En el continu flux i reflux dels oceans que condueixen imperceptiblement els gustos generalistes dels diferents grups socials, sovint emergeixen a la cresta de les ones uns protagonistes que han arribat a vegades de forma precipitada, en d'altres per mitjà de pt·ocessos més asserenats. I que després, o bé cauen sobtadament o bé, de mica a rmca, van a raw·e en aigües cahnades on assenten la seva perennitat. L'obra de Schubert, tan escassament considerada en els anys d'existència del músic, ben aviat va començar a emergir i el procés de reconeixement hom diria que, tal com s'apuntava al principi, no sols ha arribat a Ja cresta de l'ona, sinó que es mou en zones absolutament privilegiades i d'una vivor molt acusada. Davant la inabastabilitat de la figura del compositor vienès, hom ha fet tma opció que creiem que mostrarà trets suggestius i alhora definitoris. ~' el recorregut mena, en primer lloc, a la consideració globalitzadora de la seva obra, no aturant-se específicament en cap de les diferents parce] ·les que la integren. L'atenció al món poètic en el qual va pouar Schubert i que va alimentar la part considerada més notable, constitueix el segon apartat d'aquest Tema, el qual és tractat amb una mirada entre amorosa i racional. Finalment, hom para atenció individualitzada a la figura humana, tan paradigmàtica del moment excepcional que va viure el músic vienès. És tma visió literària que ens acosta a l'animitat d'una figura que, com poques, va fonm·e sense reserves en la seva obra justament tot el seu ésser. Schubert~ el primer gran ' romantic . TEM A El silenci de Goethe les seves composicions; és clar que li agradava que se n "edit<'ssin i que la gent parlés d'ell; però per damunt de tol això, i aquí hi ba la veritable fusta la amb t·econciliar-se és Schubert scoltar de r artista, el que volia Schubert era compondre i, vida: interpretar-lo amb qualsevol inssi de cas, poder compru·tir la composició amh els trunumt ha de ser viure als núvols. seus amics en una de les nombroses vetllades musiAqtu~sla és una declaració de principis cals t[UC van acabar p1·cnent el nom de "schubcrforça agosarada pel que pot tenir, en la seva intertíadcs". Però hi ha més aspectes de la seva persoprctac·ió exter·na , dc menysteniroent d'altres creanali tat que sempre m'han impressionat; li agradadors. M'agradaria que no es veiés així, perquè tota va tant la música, que no tenia enveja. M'explico: músil'a hom\ té un a raó de ser absolutament indissi optava a un cà r..-ec (a instàncies dels amics, p ercntiblt>. Però en el terreny de l a subjectivitat i dels què cU el que volia era temps per compondre i gustos ('In mor amb molta més llibertat que si estiprou) i algl1 altre. possiblement amb menys mèrit, una reclarnal'ia gués fent un escrit acadèmic que la plaça, Schubert sen" alegrava pel guaguanyava objectivitat <'quilibrada. Amb tot. he de confessar davant el desconsol dels amics, tt·obava. i nyador <Jll(' l('s tn('Vt'S ïilies, força extenses, són també conraons obj('Nin•s per estar d'acord amb la decisió crett•s, i abasten molts autors i moltes èpoques. De que hom havia pres. Però és que tampoc no tenia tota manera, només la puc suhscriw·e amh pocs enveja per la bona música dels altres. Aquest és un autors. Qnan dic ..escoltar Schubert". em refereitret que he observat sempre en els veritables creaxo a qualsevol de les possibilitats que ens ofereix la dors: t>ls agrada la bona música (o poesia o pintuseva vasta obra: el lied. la música de cambra. la nt), vingui de qui vingui mentre sigui música or·questraL la música coral ... bona. Schubert, doncs. estava als De fet, Sdlllbert és dels pocs autors de la mesquinesa espir;tual que m'ha acompanyat tota la vida fins Impressiona antípodes qui sembla que reconèixer a d'aquells i toL de manera inconscient. Quan a silenci el és rebaixar els propis i si d'altri mèrils casa m'ensen yaven a cantar Rosa de # • es VC'uen obligats a posar-s'hi, ho fan bardissa, o La truita, em deien que om1nos dP mala gana i amb la boca p e tita. et·en dc Schubert ; a mi tant se me'n de Goethe Forma part de la llegenda schuhertiadonava Schubet·t (em sembla que el na la sc>va adoració per Beethoven; és c~onfonia amb Sch tunann), però en envers impressionant saber que tots dos comcanvi m'agradaven molt les cançons. Schubert poRitors vivien a la mateixa ciutat i mai Quan de més gt·an , amb l a colla d'ano es van saludar. La culpa, no cal dirnúcs, can tàvem El til·ler a dues o tres ho, er·a totalment de Schubert, perveus, Srhubert entt·a' a pel broc gros què. al respecte religiós que li produïa Beethoven, sense jo set·-nc conscient. Amb El til·ler m'ba pashi havia d'afegit· una incorregible timidesa que li sat allò tan divertit de retrobar-lo a redat aduJta feia con 'liderar cosa impossible anar a distreure. ni revestit amb la categoria de Der Lindenbaum dinque fos uns segons, el geni creatiu de Beethoven; a tre del categòric i corprenedor Die Winterreise. En més. a Schubert li feia pànic topar-se amb Ja jeia mom<'nls així veus passar daYant teu. gràcies a una l"abiïda de r altre i tt·obar-se amb les paraules encacançoneta humil. ràfegues intenses de la teva ,;da. Cançoneta humil. L'adjectiu '·humil.. s"escau llades a mitja gola. Tinc entès que un dia es va embolicar la manta al coll i el va anar a veure: però molt en r·eferir-se a Franz Seraph Schubert. un Bet>thoH•n ha via sortit de casa i no van arribar a dels grans cr·eadors de totes les èpoques. que va c·oineid ir. Tinc entès que. sovint, Schubert passava viure sense ct·eut·e's aquesta grandesa, component per davant de la casa de Beethoven en silenci revedespreocupada amb quasi amb furor i repartint, rent; tinc entès que, amb Beethoven malalt de alegria, les seves composicions entre els amics que mot·t, algun dels arnies de Schubert el va anar a Li prometien que ja les hi tornarien i després ja no visitar, pcr·ò que f'll no s'hi atreví. Tinc entès que a hi pensaven mai més. Schubert va compondre cenla seva mort, Schubert va anar a l'enterrament tenar·s de lieder, no va ser ell sinó Josef Hüttenbarrejat amb la multitud i després se n'anà a la lwcnnf'r qui en recollí una gran part (amb amenataverna habitual a fer un brindis pel geni i a la ces als repatanis quf' no volien tornar-li les partisalut d'aqueU entre ells que seguiria més aviat t>l tur·es) i les retornà, ordenades, com un regal que camí de B<'elhoven. Va ser ell. Schubert agraí de toL cor, i les guardà en un calaix P<•r·ò el qu<' m 'impr·essiona més de les relarions de Ja taula del compositor. No és que Schubert fos de Schuber·t amb el&ar·tistes, va ser el silenci omiun lJunàtic; és clar que li agradava se.,uuir elm de per JAUME CABRÉ E 149 CATALUNYA MÚSICA Programació mes de mar, DIU.UNS, 3 DE MARÇ DE 1997 • ue er ta 1!7.00 L'OREHTl lt\ \ftí,ic·a rwr c~omt•ru;nr t•l clin. Rt•t•llll d'olm·• hn·t" l'"'"'lllntlt•• p~r Jnun r¡ ...,. lnrlttll hulllt•lin' iufonnutÜh i ogt•nclt~... mu~lrUI"'. 09.00 Rl'TLLETÍ DE 1\0TÍC IES 3i:r- o- .à- :o: n·- ~ 1 it, ¡a- ~s, ;ió ua un ;a- :u- ;ui 1ls ¡al :er i si an ta. i a- és ID- la.i ;ir- er- di Dl ;a eia ~a ­ va :rò r a tva ve- 09.01l SELECCIÓ DE NOVETATS Pre"!Nllnf•i{j dt• Jt•s ¡jltiaucs rtovt•tut~ ll i sro~tridiqttl':"' UJHII'l'f4lldt-"'i ui nwr~ t'Bl. F.s¡uoi ¡oaiJ·twinnl ¡wr Ui ..·uti Co•t~lló. 10.00 Bl'TLJ.ETÍ Ol~ NOTÍt:IES 10.01.1 CAPSA DE ~1 ÚSICA GHIEG: Simfuniu t•n Ilo. Or·•lut•,tru Siuúònku dt• (;olt·hnrg. Dir.: Okko 1\.urnu. (:lïnt). CHUSELL: Cmwrn ¡ot•r u rlarint•l n. :l, o¡r. ll. Tht•a ll..inl(. Or<Jtii'Niru Simfimi<"o rlt• Lonclrt·•. Dir.: \han Frnnri,, (:!.)rn). Jt \\U\: Quurl!'l dr• corda op. 1:1, llul•. 111:-l:l. Quant'! Ft·•tt•ti•·'· 116m). \IEL SE:\: Olwrluru I lt'lin,, up. 17. Ür<ru•'•ll'fi Simf(mi•·n dt• In Hiuliu Su~ca. Dir.: E-P. 'ialont·n. ( lllm). 1;1., Hf() I: Dnnzn, 'it'J"'· Ulwrl \i~w. piuno. 17m¡. 1>\ l'I. \S: La Pén, (UH>an.u dnn ...at. OrtfUt'""lru dt~ J,¡ S"''"' Rumnntlt·. Dir.: ·\rmin li Ï. \DFL: (2:1m). Jordnn. "Ett·rnnl Sourr·t• or Li11ht l>i•itw", Orin lll'r o l' \nÏ\t•r•ur·i tir• lo Rt•irra -\nnil. (;iltiull f'j,Jwr. suprano. Bowmun, c·outrut,•twr. .J::urw~ Mirhat•l Gt•orgt•, broix. Cor· cid:\''" Coll1·¡w tl'lhrurrl. Tt,. Kin¡(s Cnrhurl. Dir·.: Hnht•o·t 1\.ing. (29m) . .).Cit.F.B,\Cif: Su11nlu Jll'r n pionorurlt•, Onula i vinlí l'li Du \1. .ft•Jin Pirn·o· Humpul, Ouuta. J.nut• !->trrn, 'iulí. .fulur Sto•d Riltr•r, pionururll•. (11m~. J:too MllSICA DEL SEGLE x,-x BLISS: \1eolitnr·""" -ohn· u11 l~mn Uropwsto·u Bluw. de John Simfimit·a tlt• In Ciutat dt• \ t•rnun Oi•··: Birminghnm. Haii!Ut') • (:12m). \\ \LT<r\: Siurfonia n. I. Oro1u~•lro \ur-íonnl E....,ort··n. Dir.: ,\h·,nntlt•r Gill•on. (.¡.lm ). \fll.ll \UO : La Chenrin('(• ciu Roi Ren~. Suilt· pt•r u •1uinli•L ""\l'ni op. :105. \tllt'nu En<l'tuhlt·. """"' \1 \ \Z0'\1: (13m). llumt·nnl¡:t• u l•:olf(nr \'ori--.•. piunn. Pullini , \Iuuri1:io rlt• Filhurm,-,nit•n Or<IL"'•lru Rt·rlín. Dir.: Giu•Pppt• Sinopoli. !20ru). de r a ea 15.00 BUTLLETÍ BE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL ent l:l.13 CAPSA DE M(;SICA la la : el DUSSEh.: ConPt·rt l"''' u pin11n i OJ'<IIIC•lru l'li Ht• M. Jnn NnvnltJj. rÍ1• rlt• Cnrnlorn Orqru•,tr·u PoNluhi!•c•. lli t·.: l.i!Jr,.. Pr•l\t•k, (21m). SIIIFLl tJS: l::M·t•nt•• hi•Léo rio1u~.. Suilt• n. J. up. 25. Orqu~•lra Nn<'lllnnl E•rocr••u. llir.: \Jt'\IIIHit·r Cilo><m. (19m). )DS ori- \1\:.\LDI: Con•·~r·t pt'r a Oautu dí' bec. violi i continu. RV 92. ~lirhala Petri. Ft'lix \yo. (10m) . \'ERDI: Quall ro pezzi oacri. Janct Baker. ml'?.zo,opruno. Cor i Orque..lra Philhannonia. Dir.: Cario ~laria Giulliú. (41m). T~Al­ KO\'SKI: Pot-pourri sobre lrme. dt• l'òperu ~\'oie,oda". \ "t.ktorin (Hm). piano. Postni.ko• a. .\[EHL'L: Sinúonia n. l. Les \lu•i<·i~n' du Lo u• re. Dir.: :\Iarc :\li1t.kow•ki. (26m). J.STRAUSS (l): Hom~nat.gl.' a la Reiua \11rtòriu dc Grun Bretanya, \als op. 103. Orquestra Simfònica dc Lonr:l.rc;. Dir.: John G<'or·¡;iaclis. (8m). KROMJ\ffiR: So·xtel de vcnl <'n Mi b \1 (St•st~tto Pnaloralc). Consortiurn Ch•••kum. (11m) . i Nudonnl dt· Lrttnlunyn. Oir.: .Jo,rp Pons. 15.00 BLTLLETÍ DE l'IOTÍClES I AGE!\DA "lSICAL 23.3o 'lloen RJ\ 15.13 CAPSA DE ~IÍ'S ICA \lú•i~n \IE\DELSSOii\: Siutrunia n. 1, Op. 11. -182-L On:rue,trn d~ la Gewaodhau' de Leipzig. Dir : Kurl :\lasur. t:l8m). CHERl.l3l'll : pt'r uNthur t•l tlia. Pre-.'nlor·iti " t•àrr•·•· ri' \lfr~•l Cdn)<l. Ol.OO REP ERTOIU OE 1\IT DIMARTS, 4 DE MARÇ DE 1997 07.00 L'OBEHTl RI\ 1\fú,io·u 111'1' I'OIIIt'UÇOI' ..J diu. Rt•o·ull 11' u hr••• hn·u• lll't'"'nhult•• p~r· .lu11n \'Ï\'t'K, lndun hutUt•lÏn< infonnuliu~ i ng••rad,·~ nm"'ien11'\. 09.00 HUTLLE'I'Í DE NOTÍ- CIES 18.00 CRANS INTEGRALS HHAII\fS: OBRES CORALS. Aw \lu 1·iu. op. 12. E.colania tlt• \luniM•rr:ol. Caruà J\'1. Just, orgue. Oir.: Ireneu Scgurru. (5m). Bo·¡;riíloni•g<'sang op. 13 (Cant fún~hr~ ). Cor i MemLrc• I'Orqucolra Simfònica ~DR. Hambuq~. Dir.: Günter J•·na. (im). Ge,iin¡;í'. op. 17. 0f'l)th \\~nnc. arpa. AoliHmy Hal•teacl i Christian Rutherford. trompa. Cor :\Ionteverdi. Dir.: John Eliot Gartlin~r. (13m). 'farienlieder. per a cor mixt a •·appella. op. 22. Cor dt• la l\l)R. Hamburg. Dir.: Güntet· J,.na. (20m). "IIerr. .,;., lan~e". •alm l:l. op. 27. Escolnnin dt• :\lonl,~rral. Ca.-ià :\I. J U>l. or¡we. Oir.: Ireneu Segarra. (6m). ,¡,. 19.00 ALJIANAC Un t'!ipai rie:,tinat a evocar i n::.viun· t•l, r~ ... més representatius rlel l'""ul muoical. Guió i selt•cció ri' i..tt•x Robles. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUS ICAL 20.13 CATALUNYA J1ÚSICA: RECULL DE 10 AJ'\'YS D' FilSTÒRL\ Rt•l"i.-.il• J1~lq progrnme..;:~ f""ïpai~ i ronrert• mí-s oignifiratins. ROSSI!\'1: Petüt• 'I e"" SolenneUe (wrsió ori¡,oinall. Enrcgi•trament fet en ilirl'<·le pf'r Catalunya )fú,ira al f ..,ti,ul lntemacional dc )fÚqf'a Cu,lell dc Peralada. el 29 de juliol rl•· 1988. Carmen Gonz:ílez. Uurlen•iu Lurrabciti. Jo,r·p 'f. Ecbt'vnrrin. Alfonso 13osrh. \lonl<erral Caballé. Dalmau Gonz:íl~z. Enrique Ricci i Angelu Sl..enHtn. piano. '.\fi,uuel Orll'ga, harmòniwn. Dir.: Xavil'r Güeii. (83m). 22.00 AGENDA MUSfCAL 22.05 TEMPORADA DE L'O BC per ~nre¡tislral CONCEHT Cuto lunyn MIÍsÍt'a el dia 1 dr mor~ do· 1997 a l Palau de la Música Bnrcclona. de Cutnlttnn PUf.:H't'OLAS: Burcclona 2001. STHAV I 'ISKI: Simfnoio per a inslrumr·nt~ dr ven t. l\l'ES SI.AEl": Oiseuux Exotiqucs. BRUCKNER: Mi"a n. 2, NI mi m. Maria Ro~n Lluren•, piano. Coral Càrmina. O rque,lra Sinúònica dí' Barcelona 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Pre.,t•ntnci6 dt• leo; ultiJnt•t' nuvt•tal!'4 rli,<·o¡..'l'ufi•l"''' upun•¡¡u¡ft·• ol ru•·r·cut. E•poi prtlr'llt'ÍIIal ¡ll'r lliM·os Cn.tellít. 10.00 RLTLLETÍ UE J'iOTÍ- CIES 10.08 CAPS.\ DE \llSICA PROKUFIE\: Tino•nt h.ijr, ,uit" op. 60. Ortllll'•lru Fillrurmi\nir·n dc Lo, \n¡:rlt''· J>ir. \1.1'. Thumn,, (21m). BEETIIO\ E:\ : \finul'l• Woü 7. En•l'mhlr• Bt•lln \fu,ír•a ri~ \'it·nn. Dir.: t\lít•h¡Jt•l llillri•·h. (:!·lm). CERSII\\ I 'i: C<IIH't•rl pe•· n pinnn o•n Fu. JunÏi. \ 'ukurcli•. Philhurrnunir Ho)nl piunn. lkl'lu·,tr·rt. Dir.: llt•n•·y Lo•wi•. (31m~. ROSSINI: Ln r·••gutu "'neziann. Ct•tiliu Burtuli. nu·zw<oprunn. Churlt·• Spi'Jit•t•r. piurw. Simfon iu PLF:'r El.: (<Jm ). Po· r·iòclit·u n. 6. Ot·qur·hll'll <111 Cumho·u ric Colt)uin. Dio-.: llo·lntul J\liiUer-llr!ihl . (20m). KOMZAh.: Burl'rwr \1rul'ln. op :lll7. Vul~. Orqou••tru clr•l \•nlkwpr•r rlr Vir•nu. Dit·: Frtmt Buut·r-'l'lll'u<,J. (9m). TELE~1 \\'I: Tl'io Sunutu pt••· a Onu In ri<' ht-...,' iolí i N>JJLinu, '1'\\ \ \lir·t• Bnt•kt•. K~t·• 42:1"2. Jlan1oncourt. Woult•r \lbllrr. lloh 'on ·\•¡o<'rt•n. 17m). LISZT: ,¡mfi\nir. ¡uu•mn '1""'1'1"'· d~ Filhnrmionio·n Ort¡r~t••tru Berlín. Dir.: Il. '"" l'l.ui'Ojun. (15m). h.R u·r: ConCl'I'I)Jf'r a,¡,._ lom·d op. I. \nrll'r B) '"""· Orqu~,tru Tnfo•lmu•iJ,, Dir.: .lt•nn Larnon. (:10m). 13.00 '\IO~IENTS LÍRICS DOl\ IZETTI: Guhrit·ll" di \t•r~'Y· exlrnNt'" { 1826). Eitlch><•n llu1Tlt). Delia Jonc,, Ro)lll Pltillturmnnic Orch~Hir·n . Dir.: Al un Fr·nrH·i~. (28m). LJTJ.:H ES: El t'hlr'Uf<O o•n Iu finezu ll .I úpilt'r') Scmo•lt•, btii'SLII'Iu hnrrora. Mnrtn Almnjn no, ""III'U no. Al Ayr11 l~hJIUíiu l. Dir. : Edunt·tlo Lftpt•z Brtnzu. ( 12m ). DVORAK: El Ht•i i ,.J t·urlwncr, òpf>•·a t·òmic-u t•n tn~..¡ HL·Ii"~. Ht•nt~ Tur.o•k. \ï kto1· h.ot•i. IJnlibtrr· Jcdlir·J..u. Drnh11mir·u l>rohi..O\ú. Cor· i Ort¡tu••trn tll'l Tt•otr~ 1\arionnl dt· l'rnjln. Oir.: .ft"d Chaloupkn. (70m). Quartc~t d..- 1:-tlrtla n. ~l. QuartPl \!el•"· (31m). IRIB \RRE:\: Lo• \·uUes ho} oc alef!l'aO, cantata. Ehirn Padín, •oprano. Conjunt imlrumental. Dir.: 'ligud <\ngel SIBELIUS: ¡9m). Tullnnte. Rrtkustnvlt (L'amant). op. l ·L de Simfòuicu Ü1'f(LU'Slra GothNrlour¡;. Dir.: N~t·nw Jíini. (15 m). 11 \YOi\': Simfonia n. 96 Philharmoniu ~lir·nciP'', "1\ l llun¡wrien. mr.: A.otal Doruti. (23m ). S.UNT-S•\ENS: Frn¡;nwnt dt~ nmn•rl pt•r a trompa i orqLll'l'!lru. Il. Buumnnn. Orqu•·,trn de In Ge"undhau• rlr Lcpzig. Dir.: Kurt 'ln'Jrr. (8m). BACll: Sonúla per u 'iola ria ¡:ambn i rlavcd, BW"\' 10:19. L) un HarreU. \Íolunct•l. !¡:or 1\.ipni~, •·la\('<:Í. (15m). F-\LLA: Interludi i dan-n dc l..n \'ida Bre•·e. Orquestra dt> In Sui•st' Romande. Dir.: Ern~'t \n•emwl. {7m). FffilCH: Crcpu.ode. pOèlllll •imf<ini<·. Orquestra Simfònien dt• Hàdio Prn¡!n. Dir.: Frnnti•ek Yajnar. (16m). 18.00 GRA:XS L"íTEGRUS BRAIDIS: OBRES CORALS. Do;. motel• op. 29. Cor del Kin!:'• CnU<'gP. Cnmhridge. Oir.: Slt>ph~n Cleob<Lry. (llm). Gt>isllir·ht•o Lied. op. 30. Cor clo•l King's College, S tPphr>n Oir.: Canr.Lridgt•. C INobtJJ'Y· (Sm). Drl'i J::l'istlieh e Chor~. op. 37. Editlo llfathis. Ann Murrny. Cor cJ,. Iu NDR, llumiJUr·g. Oir.: Güoll'r J ••nn. (6m). l"iinf Liedcr· pN· a tor d'hoom·~ 11 ·l \'Nrs, op. 41 Cor de In NDR. HamlJur¡;. Dir.: Gil nlt>t· Jen a. (13m). Drd Gesüngt• ¡>l'r u •·or u6 veu. a cappdla. 11p. 42. Cor do• la XDR, Hamburg. Geront Knhl, piuno. Dir.: Güntf'r ]t'no, Zwolf Lil'der nnd (10m). Homnnzt'n. per a ror dc doni.', i piano. up. 44. Cor de la '\l)R. HrunLurg. Gernot Kahl. pinnu. Dir.: Günt.er Jena. (19m). ¡;;:¡ f»' = ·~ a ......,' = ;i' 149 19.12 GR.-\.'\S I:\IÈRPRETS R.-\..\lP.\ .1 . PIERRE JEA.' \ HAYD'<: Trio n. 3. -Londce···. I.StPrn. \ioli. \1. Ro<trupo\Ílx, BOR.\E: (llm). 'ioloned. Fanta.Ja hrillnnl >obre temr• Ut' "Carmt'n". Ro,·al Philarmnnic On·he-tra. Dir: Placido Dominj!u. (llm). BACH: Paclita per a flnulu soln, B\V\ 1013. (12m). GLUCK: fdiço• dcJ., esperits O:on~a d"'Orfeu i Eurídice''. Royul Oir: Philurnwnit: Orcbo•;;tru. Pl úl'iJo Domingo. (7m). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA l\lUSTCAL 20. U GRAN TEATRE DEL LICEU: At'\'TOLOGIA DE 150 AtWS D' IUSTÒRIA Un progruma e-rri. I i ¡ll'l'•l'nlat p<'r Rngrr .\.lit•r. 1 22.00 \GE:\'DA ' l tS ICAL 22.05 El~"i !\OSTR ES CO:\'- CERTS per t•r~rt•~i•trut C:IY\CFHT Cutnlun)'R \lú•iru t•l tliu 16 cl'ot·tubrt· tlt• 11J96 ni Pnluu tlt• la \lú•iru Cntnlona dt• Hnrt•t•lnna. CH'Lb "EL PRI\IER J>\1.\V' HEE. TIIO\ El\: OJ.t•rtut·u J:¡:-mont, op. 8-1. Conc•t•rt pt•r u piunt> 1 m''l"'''· li'n n. 5. op. 7:! .. Empt·radur''. MOZART: Cm~<·..rt prr u t•lnrinc·t i ortiUt·Ktrn 1-.\ 622 . .f nan l'c•rt• Gil, dnt·inl'l. l>nnit•l Li~urio. pinnn. Orqut·•trn Simfc'•nic·u tiC'I \'ulli·•· Dir.: F:rnt•xt Mnrlíno•z.lr,qui~rtlo. (76m). 2:uo NOCTUUN Mú•i•·u per neuhnr o•l diu. Pn•Henlni'ÍÓ u t'tlrt·c•t• d'Aifrt·d CdU)O. 01.00 REPEllTOHI DE NIT DIMECRES, 5 DE MARÇ DE 1997 07.00 L'OBERTL R:\ 'l ú•irn JH'r C'Ctmc•nçar d dia. Rerull d'obrt•, brc•u• Jl""''ntad~­ pc•r Jnun \1, '''• ltwlou butlletin• informatiu.., i nttt~ndl·-. mu ..kuh·. 09.00 BL TLLETÍ DE !\OTÍ- CIES 09.08 SELECCIÓ DE ;>.OVETATS 149 Prt'<t•nt:IC'iÓ 1lt• lt•, úhimt·• nnvNal>< di•cngrnfltl"''" upnr<'J(udc·• lli m~r­ •·nl. E•pni patrorinal pl'r DL•c•o• Cn•H·IIií. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- CIES 10.08 CAI'SA DE M(JSICA SC IOA131N: Simfnnin n. 2, up. 29. Rt•iul On¡ut•s ll·n Filharmllllira ,J 'EsiOt·nlrn. Oir.: 1-A·if Sl'grrstom. (47m). CIIOI'IN : ln tt·uclurdó i Polonl'•o hrillun 1 ¡wr o 'iolonct•l i piano rn Du Jlfujor. op. 3. Stoni<ln• F'irlt•j, Anna Wc•olo"•ko. (9m). CORDER: Pros¡){'ro. olwrturu dr rom·en. English 'íortlwrn Philhormuniu. Dir.: Do1 irl Lloyd Jnnr•. (9m). lfL 'l'fEL: Conc·rr1 ¡wr o piano op. 89. S1ephen llou~h. Orquc,tra de Cambra \n!:le•o. Dir.: Bryden Thom•on. (36m). ~tE:\ DE LSSO HI\ : Quintl'l dc• corda. op. Si. \ rt•ordo. ~lurgarel Sohutor~ Botjcr. Tol>y ll nffmnn. S)lviP Gn7I'OU. Gory lloffmnn. (31 m). MOZ \RT: Simfonia, K\ •15a (A22 l ) ",\h t• Lomburh'". Tbe At•atlt•mv uf Anl'it•nt ;\Tu•ir. Dir: ChrislllÍ>IH•r· llllb'"'Oflcl i Joop Sdtriicll•r. ( l'lm). llAVEI.: Hulnda dr lo Rc•inu mo•·to. Muti) Mt•Kplé. Dalton Bnldwin. (Sm). LEKEU: Borl,or·irw, pn·lucli drl "~'!f"" rwte. Orqut•stru Filhot'm<)nit·u <lc• Lieja. Dir.: Pil'rr<• Rurtholumtt•. (9m). 13.00 1\fÚSJCA VOCAL 2 El.GAR: EMco•nt•< tlo•lt•• l!'rt't'" olt('!. buvort'st''• op. 27 Fronk \Vihout. piano. Cur de Iu Cuif"!lral dr Worr•·•ll·r. Dir.: Chl'iMopht•r lluhiii>On. (26m). }fE;'IIDELSSOH'I: "Lauda Sion·•. op. 73. Evelynl' Brunner. :\aoko lhoru. \lt·janclro Ramirl'z. Plúlippe llull~nlorher. Cor Simfònic i Orque,tra Gulbenkinn. Dir.: '\Jidtel Corhoz. (28m). :\10:\TE\ Ell Dl: Lament d" \riatlna. ConC<'rlo \ -o,.aJe. (12m). :\lOZART: \1i~..,a in honorem Suncti ... -..imae Trinitati,, h.'\ 167. Barbara S(·hlick. Ulla Groenewold. \farku• Srhüf~r. Klaus :\lerwm. Küllnt•r 1--nmmPrt'bor. CoUegium Cnrtu· sinnum. Dir.: Peter Nt•urnaun. (30m). DVORAK: 8 cançons <l'amor, op. 83. Edita Grulw ro\ll, sopra n o. Erik Wl'rbu. pia no. (l·lm). 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL Cbnrlt'• Siht•rlhOI'Ilt'. P aul Tunnf'll. (32m). \n cli~ 'ionol'. <¡uorlt•t D 139. Elly \melin~. •opranu. Janet Bukt'r. mnzo'<>prano. Pl'tl'r Srhrt•it•r. lC'nor. DiPiridt Fi,l'hC'r~Oi~·kau. baríton. Gernld 'lunro•. piano. (im). Pe¡;ck. (11m) . .A.'íÒNBt: Carmina Burona (Carmina Lusot·um). Clrmencic Con•ort. Dir.: Renr Clcmencic. (19m). DE \1SÉE: U,, Sylnim dc :\tr. Couperin. lloJ>kin•on Smith. tiorba. (im). ~ICSlCA DE LA CORT DEL REl JAXUS A .'llCÒSL\: Si doulce- 22.00 ACEl\ DA MLSICAL mcnt me fnil amour-. - 22.0:> ELS l'OSTRES CONCERTS per t•nrt•gi~trut CO'\C:ERT Cntalun )ll \lú•it·tt ri tliu 21 dc maig dt• 1992 u la Bnsílku Parroquial Sontu ~1urio del P i. >.V FESTIV·\1. DE MéSICA ANTIGA. ELS CANTORS DE NAHHACIONS. NARRACIONS DE L'ALI~MA '-l\'A I L'ESPANY•\ MEDIEVALS. St•q t~t•ntiu . (89m). 23.:!0 NOf.TlJJtN 15.13 CA PSA DE i.\IÚSICA RESPIGHI: Belkis. Reina de Saba. MÒte d ·orquestra. Philltarmonio Orcbe<tra. Oir.: G<-olfrey Simon. (23m). hll\R\TURl.\..'i: C<>nrert ¡wr a ,;oli i orque>tra. h.zbak Perlman. On¡ue.'tra rt!hnrmònira d"L•racl. Dir.: Zubin \fehta. (35m). D..\.,'\Zl: Quintet per a piano. oboè, t'larinl't. trompa i fagoL op. .u. de .\funich. R~-ide112·Qnintet Wolfgang Sawalli_-ch. piano. (2-Im). ELGAR: Variacion> -Eoi¡;ma". op. 36. Orquestra Simfònira d., Londre:.. Dir.: Ban') Tur!n.ell. (30m). Cl:J..\RPE\TIER: In obitum augu.o;Li~!>imae nec non oüqmne ¡mllonun R<ginae lammtum. músi"a 1"'1 fuo..ral de la Reina :\tana Teri'...U, H -1.09. Solistes ~ocal•. Cor de Cambra d.. :\runur. i\lusirn Polyphonica. Dir.: Louis D.. ,.o•. (2im). CARL"LU: Jlioclurn pt'r a flauta i guitarra, np. 190. J canPierre Rampa! . ..\Je:mndre Lngoru. (9m). BER.'\STEIN: Obertura dt• "Candidt•". Orque>tra Filharrnòoira de Los \n.,oelf'•. Dir.: i.t>uOJtrcl Bernstein. (4ru). 18.00 GRA.l'\S I:\TEGIL\LS BRAH31S: OBRES CORALS. lo Rèquiem ..\.l!'man~. op. 45. Angt'ln .\faria Bllbi. -oprano. 811 n T.. rfel, baríton. Cor i Orqu...-tra ~im­ fònica dP la Ràdio dP Ba'i~ra. Dir.: Colin Da•~. 173m). 19.18 :'iOt:S C'iTÈRPRETS PLER.,"E: Introducció i variacion• •obr e una ronda popalar. Quan,•! de •axos 3 + 1. (9m). CHOPr'\: Dos impromp11.15. op. 36 i op. 51. Fanta.-ia Imprompm op. 66. Alba \rntura. piano. (15m). GRA.'i.\ DOS: Qnatre cançons }largarida Buendia. .oprano. Carie. Puig, piano. {10m). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGEl''lJA ~fVSlCAL \1.:ínit·u ¡wr nc·nlmr ••I el ia . Pn·s<•nlu!'ÍÓ u •·òrrr·•· d' \lfrccl Crlayn. 01.00 REI>ERTORI DE '\IT DUOUS, 6 DE MARÇ DE 1997 Oï.OO L'OBERTLRA \lústra Jll'l' romt'nçnr ri dia. Rl't"uU d'ohrrs ltrt•u• prt'•Cntndt"' ¡wr J oan \i'"'· lndou butllctin, informntiu.., i ogtlocJ,.., mu:·ira_l.;. 09.00 BllTLLETÍ DE lliOTÍ- CIES 09.0!1 SELECCIÓ DE NOVETATS Prt•!oòt•ntLu·ió t1t• lt·"i {Jitiml'"i nuvetatR di~tu~ràfifJI.It"N upnn·~lldt~s ui mf'trt•ut. E•pn i pncrnc'llllll per Oi>oros Cu,l(•lló. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- CIES 10.08 C.\PSA DE ~t(SICA F'\l BE: n¡.c¡ui~m op. 18. Lndu J>opp, •upruno. Simon E•tl'•, bni>.. Cnr tl•· In Ròdio dt• L••ipzig. Cn¡wlln ]>.,tuta) clt• Drr·•den. Dir: Cnlm Da'''· I lOm). F'ERLE'\DIS: Conr!'rl ¡wr u ob01• n. ]. llcinz Hom~:~r. \t·adt•m\ of St. \lortinKrnnt•th Dir.: in-Ül!'·I'Ït·lrJ., Silli1o. 113m). S\tF:T,\'1 \: Quor1N de rurdo n. 1, "))~la mt'\3 ,¡do-. Quartrl Smr~ano. (28m). GR..\..'\ADOS: Si .. pt>r~· .ohrr c·ançon• popu)o..,. t'•JlUnyulr.. Alíriu de Larrcwhu, J•ianu. (28m). IL\YD"i: Simfctniu n. 76. Philburmonia llun¡:urio-u. Dir.: A nial Doruti. (2·1111). !REL \'fO : i\lan:a èpira. Orqu,;•lro Sintfònicu •lc LunclrPs. Dir.: Richard llit·kox. (9nt). DLKAS: Vurint·irtrth, lnlc· rlurli i Finnl Mohrt' un t~ntn cie Rornruu. Klou• Sdtiltlt•, piano. ( 18mj. 20.13 SCHUBERT: 200 ANYS 13.00 MÚSICA ANTIGA Sis polonel!es per a piano o t¡ualrt' mons, O 824. Yaara Tal i AndrPak Croc•Lbny~en. (29m). Simfonia n. 6, D 589. Academy of SL Martinl'irvilll' Dir.: in-thP-f'ields. )larriner. (32m). Quartet p4-r a nauta. guita rrn, viola i violonc·pJ. CJi,·e Conway. Ct-rold Gar cia. SAJNTE COLOM'BF:: Couc·crt per u du eR vittlc• n. 27. Wielnncl Kuijken i .Tot·di Suvall , bui:< dc violo. (8m). VE.J V1\ ~OVSKY: Sl>nn la 11 '' · Sonntn o 5. Miro~lnv Kejmar i í'..dc·nek s~rlivy, lrumpeII'K. Jon llora , ur.,_.... Orc¡u~>•tra el t' Cu mhru dt· P ro¡;a. Dir.: l.ihor Nulz 'ra:k ruuans. Conjunt Huelgas. Dir.: P aul \on :\evel. (19m). PRAETQ.. RIUS: Dames de Terp>icnre. :'\e\\ London Comort. Dir.: Philip Pirkett. (:27m). LE ROU\: Sròtc per a dos clave~in.~ n. 5. \\illinm Christir. Arthnr Hans. 11 ïm). 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- CIES I AGENDA MUSICAL 15.13 CAPSA DE )IÚSICA VAUGIIAN WlLLlA \lS: Simfonia Norma Bun·o,,rs., Antàrtica. 'oprano. Cor Fhilhn,.mònit· el(' Lnndrc•. Orc¡ucstra Filharmòniro de Lontlres. Dir.: Adrian Bonit. (42m). ZELTER: J obnnnn Sebns JH"r a soliste:,, cor i piano. Elisnbetb \\ilke. mezzo~oprano. ]ürgen Frciu. baríton. 1\.ariHeinz St'hnúeder. bai.~. Singakademie de Berlín. Helmut Oenel, piano. Oir: DielrÍ('b Knothe. (9m¡. BRAlf\lS: Quintet de corda o. 2. op. lli. Gérnrd Cnru:.<[,, ,;o)a. Quartet \telo·. (30m). :'tlOLTER: Concert per a t·larinet en Re. Tbomas friedli. Orque.tra d< Cambra del Sudne>l d'..\lemnn~o Pforzbeim. Dir.: Pacti An~erer. (12nt). DEBl:SS': En blaur et noir. per a do• piano.. Clamlt• Hdfer. Haakon Au.,thii. ( 15m). Gl.IERE: La rosella •~rml'llo, haliN. Orqui'•Lra dPI Teatrt' Bolxoi. Dir.: Yuri F'a)er. (31m). PERGOLESI: Sinúonia en Sol M, per o violi i conliou. Antonio Bigonzi. Gabric)¡• <.:atalu!'d. Anna Maria Kodur. (8m). 18.00 GRAl"iS INTEGRALS BHAH\fS: OBRES CORALS Riunldo. op. 50. René Kollo, tl'nur. Cor F'tlharmònic de Prn~o. Orqu.,..lra Filharmònica T~~ea. Oir.: Gi1L•eppe Sinopoli. (38m) . Rap-.òdiu per a <"Ontralto, ror i orque.tra op. 53. Jard Van .:'1~-. Cor del F.... tival dt> Tanp;ll'\>uod. Orquf"'tra Simfònica dP Bo•t<>n. Dir.: Bernard Haitink. (15m). 19.00 PE!\TAGR.OIA Programa de di\'Ulgació mu-içal. Guió i rea.liLzació: Pen Bor;• i Àle'< Robi<!'. 20.00 BUTLLETÍ DE "íOTÍCIES 1 AGENDA .lfUSICAL 20.13 "A LA .l\tANERA DE...." U o con,;tlot em propo~a i rumen· tn Iu músícu c¡ue li agrada. Guió i presentació de Joan Vi\'1'5. Pro· dnrció de Dnlors BusqucUI . 22.00 AGENDA MUSICAL 22.05 ELS NOSTRES CON· CERTS pt•r enregi•trat CONCERT Catalunva Mú~ira t·l dia 10 dt ¡wtemhr~ de 1993 a la Cu1rcJral d~ OJI 1). nf .es n. ~ Co•trlló .rEmpúri•·•· TElm\ DE TROB \DUR~. \LFOI\S '. EL S..\\ 1: Cuntij!U' d1• Sonia Mnríu. Cl~mrn•·•r C:un•url. Dir.: R1·n<• Cl~m••n.-ic.(9lm). 1). EI :etb r.: 0- :"W Üp i te 1m 'Í- 1ia M, d~ ica .It. IU!< 10. )0. Tl- !;ll- ei. n). 2. la. .R: {¡-, de •Y• ~r. el 1de rn). la, I re '11). ~I. nio tnn Uo. P· ca. ru). r i res. 00. ri- " en- jó i •ro- )N- p~r de I de 23.30 1\0CTl R'\ \Iú•icn ¡Jt'r arohor t•l 11ia. J>r~·enlucio n t"iu-r<·r ,r \lfrt•d Cda)•· 01.00 REPERTORI r>E 'íiT DIVENDRES, 7 MARÇ DE 1997 DE piano. Rob. XY: 14. Fortepiano Trio de Barcelona. (23m). GARCI..\ .\10RA.'\TE: '\ú"ob i lluot·•. \lanud Garcia .\1oranle. piano. 117m). CA.'\1 GREGORÜ: \li•sn Orbis Factor. Cor dels )lonjo• d~ I"Ahadia de ~1ool~erral. Conjunt in.trumental de la Capclla i Ei:t'ulonia del .'lfona~tir tle :\lont<crrat. Oir.: lrineu Se¡tarra. (21m). 15.00 BCTLLETÍ DE ~OTÍ.. CIES l AG&'\DA )ft:SICAL 15.13 EL DIA DE L'OIE!\"T Programació rl'alitzada a partir de 07.00 L'OLIERTliHA Ics prtif'ionF c¡ut> Pis nostJ·t'S oÍl'lll~ ~1ÚHiru hnn fet ni conle.,taclor de Catnlnu)·u MíLSica, tPl. 202 35 35. ¡><'r CUIIH'IIÇIII' (•) diu. Rt'<·ull d'olm•K bn•U• ¡H·~•••ulllfle• ¡wr .Joan Vives. lm·lon hutllrtin• infnrmutiu~ i n~t·ault·, mu"'ic-nlM. 22.00 AGEJ\DA MUSICAL 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- 22.05 CO~CERT niAGINARI CIES Guió i .~l•·cdó: ÀJex Robles. 09.08 SELECCIÓ r>E NO\'ETATS Pre-t·nlodó dr lt•s últim••• noHtots di•t·o¡¡ril6quc• aport•gtJtlr~ ni mert'ol. E>pni polrol'inul ¡~t•r Hi•<"O> Ca5telló. 23.30 NOCTURN '\lúsica per al'ahar t>l <lia. p,.,."•ntadó a càrrec d'Alfn-d Ct'la)a. 10.00 BUTLLETÍ DE '\OTI- CIES 10.08 CAPSA DE )tÜICA BEETIH)\ E:\: Simfonia n. <>. op. b8 .. J>a-lnrol" . On¡u<••tru R,•,·oludnnòria i Rnm:int;ca. D1r.: John Eüot Gurduwr. (·11m). CH \USSOl'i: Pot•mo per o \iolí i or questra, op. 25. 1\}ung Who Cbnng. Hoyul Philhuru111nir Or..Jw,lro. Dir.: Churlt•' Dutoil. (16m). CA.\llilNI: 'l'riu ¡wr n flauta, ohoò i fn~ol "l'· 45 n. I. Memlore• clt•l Quinl"l Ar·noltl. (llm). T(.,RJI\·\: La I"'OI't••ión ch•l rodo. Orr¡uc~trn Nnriona l d'Espanyo. Dir.: Alnulfo \rgt•ntn. (9m). BACil: Com·c•rt i toliu, BWV 971. s, iulo•lo• Bio•ht~r. piano. (13m). D\'OJlAI\: Suitt• T"'''"· op. 39. Orc¡nestra Simfunicu tir Delmil. Dir.• \mnll>orati. (23m). \RF"iSll:l· Fnnla•ia •olm• l'antpopular• ru-.o,, op. 18. Stt•ph~n Coornh•. piano. Ort¡ut••lro Simfònira BBC. E,roc•·•n. Dir.: Jrny \t,rko)miuk. (9m). BRI\]: ~t..,.. Ínllwu. ;-.u,, 11·16. lbnlva \'~t«-bi•·•· Chri•trl Rorrh,·r,, St:ol '\\'rir. Joarbim G..Jrhunh. Cor mi~ I Kühn. Orqu<••lra d<· Cnmlrra dt• Pra11a Oir.: llt•lmulh Rillin¡:. (29m). H \'i DEL: Cnnr1•rtro ¡:ro••o ••p. 3 n. 3. IIW\ 31 ~. Thr BrnnrlPnLur~t Con•orl. Dir.: Rny Goodman. (8ru). 13.00 '1ÜICS DE CATALUl''YA BAGUf~R: Sirnfoniu n. IU, ••n Si b M. London Mozart Pluy~r•. Oir.: Matthiu, Bumrr·t. (16m). MO'ITSALVATCE: 'rrt·~ JWAlal~ il·lumiunrlr~. Orqut•strn Nu¡•ionn l tir• Cnmbrn <I'Antlorru. IJir.: Gt•r·nrtl Clurct. 19m). LISZT: SdigJlrei.•ungr•n (Lrh Bcnuurnnr.·s). Juroli Hit·urt, hnríton. Corni Cantiga. t'lril Cnwlt•), orgoll'. Dir·.: Josep Prat~. (J lm). CERHARD: Capri1·cio p<•r a Onuto ~olu. Antou &rra. (Sm). li\' 0'\: Trio amb o;,. 01.00 REPERTORI DE 1\lT DISSABIE, 8 DE MARÇ DE 1997 07.00 L'OBERTURA "úsica p<'r com~nçar el dia. Recull d' ohn, breus pr«-.entatle.• per Pilar Suhirà. 09.00 llfÚSICA PER A COBLA BEIU'\AT: Un djn a la :\ogut>ru. poema cícli... Robert ArnoCOf!OI, pt'rcussitr. Cobles Juvenil de Bellpuig i Sobadrll. Dir.: .JesÚ• Veutura i Barnct. {14m). OLTRA: La Birondó, suite d" caoçons plrpulars. Corni de Puig-Reig. Cobla Principal dc La BU<hal. Dir.: Jono Casas. (10m). R. L\.MOTE DE GRIGNON: Enyor, •ordnna. Cobla Selvatunu. (6m). ))¡\..~SES TRADIClON \LS C.\TAL:\.."íES: BaU tle Ballr•les de la Plana de \lc. Ball de Coqu~s d~ Prado••. Cobla Sant Jordi. Dir.: Jordi León. (6m). GIL I \ID1BR.ill0: Glos.a de Lo Pastort>ta. Glos-a de La Filadora. Cobla Lo Print"ipal de La Bi,bal. Dir.: Frnnre•c Ca<<Ú. (Ïm). 10.00 P~"TAGR.\JIA R~pl'ti.,ió dd programa ~ntk el olijou~. 00..15 '\OCTUfll\ \tu,orn pPr urabar l'I tlin. Prr't•ntu(•ió a t·àn·l*t" tlt> 'lnrit Jant-. 01.00 REPEltTORI llE 'ílT DIUMENGE, 9 DE MARÇ DE 1997 07.00 L'OBERTl'R \ \lúsiru ¡ocr ccrnot·n~or d di,l. Rrt·ull tl'olm.•• lrrc••" pr<·•<•nuoclrs pPr Pilar !:'uhirà. 09.00 i\1(S ICA HEUGIOSA SAfl'iT-S.\it~S: Salm \\ 111, Codi Enari'Unl, up. ·12. Frnn~t~iRI' Pollo·l. Muguli Cha lnwau-Damontt• . .lt•n11·l.uo• Viuln. Nknlus Rivt•no¡. Snli,tl'> in~lriiOH'ntuJ.. Cor Hcgiouul Villno·ia d'llt• oie F'rnnt'<'. OrtJIH''lru 'lucinnul ¡J'[J,. dt• 1-'ruroct•. l>k.: .lurquo•s Mrn·i,•r. (36m). IHWli'\S: O w¡•rlt•r h,•il'ger Cl'i•l. <•nnluln. Crt•lo Or Rt>y~hl'rP. Jnmt'' Bowruun. Gu} Dc '1~)· 'In' Vnn E~mnnd. Rio·rrcur Con•nrt. (I lm). CAPLET: L,., Pritore•. Hannn Sdral"r. mt•7zo .. oprnnu. Quurtrt Ra, el. Fobrirc Pit•rro·. nrpn. (9m). SCHL TZ: "ll••rr. d~r du hiht \ormnl~ s··nun<Üg !I<'W<'•I". S\V\ 161. Cunlu' Collo. \fu,ío·n Finto. Cor de nen• dt• lluu no' er. (12m). HAYD:\: Cuntil~na Pro \dH•ntu, Hob \'-l lld:l. To•rt·•n Bt•rgunzn. -.opruno. On¡u<•stru dl' Cnmllrn Escocc&n. Uir.: Ha) rnond Lcppnrd. (JOrn). SOUEH\f\ 'i: Cunçons ~-pirilnnk \lnlmii Chambt>r Choir. Dir.: Dun Olnf Rt<•nlund. ll8m). 11.00 TRANSM ISSIÓ E~ DlRECTE DE LA MISSA CONVENTUAL DES OEL MONESTIH DE MONTSI.;!lltAT 12.30 APERITIU \1lJSHJ\ L 15.00 "A LA ~IASERA DE...." Rt•peticiít <ld pru¡:rnmn cmf•s ~I rlijou' Al vc.;pro•. Iï.OO TE~l POttADA D 'ÒPERA DE CAT \U'l\'tA "ÚSICA ~PO' Tl'\ 1: \¡tnt'•l' tli lloht•n•· taufrn. òp~ra t•n tus aNP,. Ennogi.trunwnl fet en dirt•t·l~ ,.¡ 29-0.I-19ï0. \lunt•erral Cahallf. \ntonit•lla Sh•Uu. Bnon11 Prt•,edi. S~·lo BnN·nnlini. Cor i On¡ucwtra dt' la R.\1. Dir.: Ri•·••ardo \luti. (138m). I I .00 EL Dl.\ DE L'OIE!\I Programació renli~ada a partir de le.> peti<'ioms quP els noolre. oient.!! han fet al <·on testador de Catalun~a Mú!ilt'n. tel. 20'2 35 35. 20.00 SELECCIÓ DE JAZZ Progrnmn okilit•nl u Iu músi<·o dt• jazz amb ~uió d'·\llu·rt 1\!nllofrl:. 20.00 L'ÀUDIOVISUAL Un progrumu d'Alc.x Gorina. 22.00 LA JUÍJSICA A DERAT Programa u l'o•nwrn d<· lcmrs mu<it•nl• d'irllrr~R, rcnlil7nt nmh Iu l'ol·luhoi'IH'i(r rlt·l C<mH••ll Cntnlir de Iu i\1ío~i1•u. 22.00 GRANS OBRES HANDEL: Jud<'s Macabeu, m·otori. .l amie 1\f¡•Dou¡;all. Emma K;rkby. Cotherioe Dt>nley. "ttichael Georg~. Jameo Bowman. Simun Birchall. Cor dt•l New Collegt', Oxford. Tht! Kin11;·, Cuo.,ort. Dir.: Roben King. (150m). 23.30 NOCTUilN Mú"it·n pt•r uruhn•· t•l dia. Prl''<'lllnriú a còrr·•·•· tl•• 'lnró .Tnnf. 01.00 REPERTOlti OE '\fT DIU.UNS, 1 O DE MARÇ DE 1997 07.00 L'OBER1T1U \lií•Ï<'u pl'r comcn~ar el dia. R...·ull d'ohN"s hreu< JU'<"•entadt... ¡wr Jo:m \i,~<. Inclou bullletin• iufurmotiw· i agende:-or mu.sirub. 09.00 Bl'TLLETÍ DE NOTÍ- CIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVE- TATS PT'f'sl·ntnció de lc, últimes rwwlals tli<l'ogràliques aparegudes ni mrrl'nt. g,pui pnlrocinal p~r Di.ros Cu~l~lló. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- CIES 10.08 CAPSA DE l\1ÚSTCA D\'ORAK: SUnfonia n. 3, op. 10. Orquc,tra Sinúònicn de 'Londrl!h. Dir.: Witold Rowirki. (35m). lÜ'\DEL: Concerto grosso op. 6 n. 11. Acndemy of St. l\1urtin-inlhe-Fields. Dlr.: lona Brown. (15m). IL.\'r'DX: Concert per a trompa, Rob \1Id:3. T'mwlhy Brown. The Academy uf Ancienl "u•ic. Dir.: C. Ho!!wood. (18m). B·\L\KIRE\': Tamara. poemn •imfc)oic. The Philltarmonin. Dir.: Jev¡¡en) S'ellanov. (22m). BOCCRERI:'\1: Quunet de rorda op. 58 n. 6. G 24ï. The Revolutionary Drawing Room. (21m). )fOZ..\RT: Concert per a piano i orque.tra n. 20, KV 1{;6. Pbilhnnnonia Orcheslro. Solista i direl'tor: Vlnrlimir A.•hkenazy. {34m). PERGOLES! : Snl,•e Regina. per a eootrah. rordu i b.r. ]ami!" Bowman, ronlrol<'nor. En~o·mhll' In strumental Jean-Wnlter Audoli. Dir.: Jt•un-Wnhcr Audoli. (15m). l 3.00 il'fÚSrCA DEL SEGLE XX .<\UU:X: lJn dia tempeijluós (exll·nclt'•). Reial Orqu~•lra Suéca. Dir.: E ri Klas. ( lOm). \'TLLA-LOBOS: Carna,ol das erianças. (Carnaval dels nem brasiler.). Luiz de )loura Cu~ti'O. piano. (1-Im). C.HALFFTE R: Porti la per o guitarra i orque,tra. EmNlo Bitetri. Orquc.tra Simfòniea de RTYE. Dir.: Enrir¡ue Garcín A.l'n•io. (2-1m). KAB \LE\'SKI: QWlrtet dc corda u. 2, op. 44. QWlrtet Glarunov. (3ïm). TLBl.": \'ab trist. Orque•tra Simfònic<~ de Gòtehor¡t. Dir.: ~~ ..m~ Jani. (4m). SCHÓ:-1BERG: Con<"erl prr a piano i orc¡u.,..tra op. 42. Alfred Brendd. Orque.•tra Simfòni<'u BBC. Dir.: Bruno \Jaderno. (21m). 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 15.13 CAPSA DE l\JÚSlCA GIULlANl: Ros~ininun n. 2, op. 120. Bruno Giuffredi. guitarra . (15m) F.BENDA: Conc<"rl per n Oauln en la 01. Andrñs Adorj6n. En,emhlt• Ar< Recli"ivu de Praga. Dir.: .\[i) ou :\fun<'linger. (22m). PARRY: Simfonia n. 2 uTh~ Combridg,."'. Orquestra Filbarmònit-a de Londres. Dir.: lfoHhias 3 Rnnwrt. (:illm). F. COL PERI'I: Se~nn lliln·•· ,¡,. , ...,.,., 1•••r u •·ltn o·d, on>i• nnln• lllnmlirw \ t·rh•l. (17m). Sl lo.: l.l••¡:t•rulu dd· -.·m·•~ d<tr• mort., "l'· ;¡:¡ h. Clr<¡UI'•lra Simft'mo¡•u tlt• l'rn~u. D.r.' Prtr \.hrirhtt•r. (9m). UEH~ \.Ul: Trit~ amh ¡nuno n. :1. llrnot L) ·•·Il. Oia lo.orl-.11n. Lutiu '\t•¡(rn. (:Hm). J.B \UI. Ln ..·r L<·h~n i•l t•in Srhnll~n, mnto•t. Cnllt•pum \ol'nlo• dt• {,unt. Hit•t•n•ar Cnn-.>rt. Dir.: (7m). lh•rn'"''J:h•·· l'hilippt• T'< \llo.O\"Sio.l: Hnnli'U i Julirta. fanln•iu -ulwrturn 11 partir tlt• Shnko·,¡ll'nrt•. Orquo••trrt Filhut·· mònit·u tlt• Lo' An¡;.•lt•~<. Dio·.: •\nolri• l'r't'\'ÍII. (:!I ur). H\.00 (;HAJ\S IN'l'E(;UAL!'i BHAII\1S: OIIHES COH \LS. Sl'ltit•k'ltl<lit•<l (Crml tl<·l <l<•,tí). up. 51. Cur· ,¡,. Iu lliulio do· l•·ip:dg. Or~1urqr11 Filluornoimirn ,¡,. Bro·lli1. Dir.: Cluutlio •\hluuln. (16m). Trium¡ohli¡•rJ, ¡wr u lllu·íton. rnr a 8 \l'UJo; i un¡tlt'!ooll"a, np. 55. \\olf~LU\l! Bro•n•h•l. C<or Filhannúnit• dt• PraJ!>1. Oropu••trn Filharmi>noc·a Twt·a. lnr.: Giu ...·p¡H' "inn¡Kol;. (:!lm). 19.00 \L\t\'\AC Lu ~... pa i tll•... tinut u t'Hl<'Ur in~, iure ,.¡. ft•l• m.~, rt•pn··~ntutiu• dd pn~..,nt mu~it·ul. (;uió i ... •le(•t•ifÍ d'Ut·~ Hnhlt••. 20.00 BUTLLETÍ DE 1\0TÍCIES I AGF.~D \ ~tl'SICAL 149 20.13 CATAUJNlA \llSICA: REClLL DE JO ANYS O'IUSTÒH IA Rf',¡_,¡t. tlt•l¡; prnf!nHnt'"!~ ~~~puls i co1wt•1·ts llU~ .. ¡.,j¡.tnifit·atiul;. PE!'\ TACR,\1\IA. \udic-ií> <"onwnturla. VI\ALIJI: Lt·• Quat•·•· E•too·i""" · 22.05 TEM l'OltA DA DE L'O BC ¡wr ''"''''lli ~tru t CONCERT Cntnlllll)ll ' 'JIÍ,ieu o·l diu 7 dt• ""tr\' de 1997 ui P11 lnu tlt• Iu ;\lú•íru Cutulunu tl~ Bun·dnnu. PIAZZOL.\: Tunguw. BF'\EJA.\1: Cont·t'rt ¡wr u nbo~ i <m¡uo•stra. HI\1Sio.l KORS.\Io.O\: St·ht·b••rul¡¡dt•, •uit~ op. 35. Di'a En11li'h. olu><\ Or· ·~ul',lra Simfònit•u dt' llan·t'luna i '\arional ,¡,. Catnluma. Dir.: . Fran7 Puul Dt•t·ker. 23.30 1\0CTl'R:\ pt'r aruhar ••I tlia. Pre•rnlarió a !'itrr~r cl'.\lfr~.l '[¡,.,..., Ccla~a. Ol.IJO R E PERTORI DE NIT DIMARfS, 11 DE MARÇ DE 1997 07.00 L'O IJEHTUtA \Jú;,itll )H'r Cl)llll'llÇUI' PI dia. H•·cull cl'ubn•s IH·eus prt•orntn<lt•• per .Juun Vives. lnrlou loutllt•tin' infm·mntÏUM i U}:.I~Udt•l\ tnU~Ícuh;. 09.00 BllTLLETÍ DE ~OTÍ­ ClES 09.08 SELECCIÓ DE NOVE- TATS 4 Pn·~t'ntac·itl dt· lt•.-. últirnt·~ no'·~tnl1! cti..c-n~rUI'ifltH"·' UfJllrt.•~flldt•" ui OJ('r- c·al. E~"pm patrocinnl prr ()j¡.c·o!'" Ca•tt•lló. 10.00 BL'TLLETÍ DE "<OTÍCIES 10.08 CAPSA DE :IRSICA G \DE: Sinúonia n. 1. Op. 5. The Dir.: Stockholm Sinf•mi~ttn. '\t•••nw Jiin;. (32m). )IOZ \RT: Conr-t"rt pt•r a do .. piano.., i oNpat).-,tro n. JO. KV 365. FriPdrkh Gnldn. Ch.ick Corea. Ü•·c¡ur,trn dt-l Conrt~rtgf"hliU\~· d. \m~tt>rdum. Oir.: 'i. llaruooconrt. (26m). ZlPOLI: l\li~sa Santlgnnti. Cor rh• :'>'cn8 l'Untor> dc Còr.Jt,vn. Conjunt Elymu. Dir.: Guhrit•l GaoTidn. (22m). BUCIIi\ER: Sonu111 n. :;. Kin•n·ur Con~orl. (9m). R. STRAUSS: '\loo·L i tran•figurudó. Orquestra Simfimica dt Dallnk. Dir.: Ednurdo "!11Hin. (:!-lm). VlEUXTE\IPS: Romam·e" •coN' paraules, up. 7. Philip¡w Koch. ,·iolí. Luc Dc,os, piano. ( lOm). \JE:\"DELSSOI-L'\: Simfonia pPr u corda n. 5. Orque•tra de Camhru ,\nclP•n. Dir.: William Bou¡!;hlnn. (11m). ROSSI'\1: Quatrc hor•· cl'nt•un·c. Lorenzo Ba,.aj. piunn. 126m). 13.00 'lO\lE..'\"1'5 LÍRICS 00'\lZETII: -Fut dnm¡ut> 1cru · O mio Fernarulo-, dt> La fa'<rrita. ,\¡m<'' BaJt•a. Orqul'·lra dc la Riulio de ;\lunir. Dir.: Ht·in7 \\allb~r<,!. (7m). SERR.\_'1¡0: \lmu d~ Dio•. ·ar>uP!a. Canncn Sino' u. ,\ntoniu Blanca•. .-\.ntonio '\lartelo. Fernando \tartín~z. Juao .\gudn. Cor Contort>• dr \ladrid. OrqUI.'•tra Filharmonia d'E,pan)a. Dir.: Rufa<'! FnïhL;..-k cic Burgoo. (20m). \EROl: La Joan (Extrac·tes). Trnviala. Sulh~rlaud. Ludanu Pavarotti. )ian~o ;\J¡mub•tu•rra. :\ationnl Philnrmonit· Orche-tra. llir: Richard Bonyn¡w. (SSm). RER'i'iTEI"\: Camlid,·. ,.,lrart~-. June \nder-on. Jcrrv HadlP\. Chri~ta ludwi~. Orqn~tra Sinill,rura de Lomlre.,. Dir.: l.A•tmanl Berllitrin. (18m¡. CfilEC.\: La _.\1.,.~ d.· lo Hu~rla (Jota ). i Agua. azurarilln· } a.,"llardío>nle tPrt'ludi i Coro ,¡., BarquiUero'l- Pedro La,ir;¡:t'n. Corn Canlure' de \ladricl. Orqu<'•lra de Condf'rlo• rlo· \ladrid. Dir.: Pablo ;,ur.,Lllbal. (9ml. (16m). J \'\ \C:Eio.: Hulado de lllnnik. Or<tn•·•tru Filhurmèonica Unw. Dir.: Frunli•t•k Jílt•k. (Smi. B \\ ll'\: l)unrtt•l ,¡,. rordn op. 50 n. !.!Inh. 111:·11 .. Pnt,.,à ... Quarlt'l '\mnu•. (:!lm). PU'\ EL: Simfoniu •·nnr•·rtant pt•r 11 flauta. olm\•. fu~ot. trnmpa Ï ortJUt""!<tlra n. .i. Jlun•jür~··•• \lohrin¡:. Gïintht•r Pa••in. Jíir¡:t•n (;mit•. Wnher U'"lll. On¡uo•,trn ,¡,. Camhra clt• Culòniu. Dir.: llt•lmul \lilll..r· lldíhl. (21m). lll·.hTIIO\E'I: ~onuto pt'l' u \Íolont•t•l i 1•iunn u. 1. op. 10:! n. 1. \u \u \lu, 'inlum•t•l. \,, pwno. { 17m). Emuntwl OFFEI\13.\Cll: Lo bl'llu llt•lt·un. <~lwrlll<"n. Orqu•·•u·u Simf(mi<'a .)ohnun Sto·n 11~.o; clt• Rmlnpt••t. Dir.: ),tvún Bug•Í•·· (IJm). Con de Bart·elona. Grup In,. tnnnrntal Secooda Prauica. Pau.i García. orgnt'. Dit·.: Franre,c Bona•tre. (58m). 18.00 GHANS ll\TE(; HALS BH·\11\IS: OBHES COR\LS. Sit·ht·n l.i.•tlt•r ptr a eur mi". op. (>2. Cur ,¡,. lu '\DH. llumhur¡:. Dir.: Giinlt•r Jt•nu. (19m 1. Do' mnh·t"' ¡u-r· u t·m· nli\t u ntppPlla. op. 71. J.n Chn¡wllt• Ho~ ni~ ,¡,. l'ori•. Cullt•¡:ium \ tll"nlt• de Gnntl. Dir.: P. llt•rrt''"'!IIH'. (lltm). \Unit•. pt•r a c·or i on¡ut•.... tra. op. 8:.!. Cor Filhormònir tll' Pra¡!a. Ort¡m·•lru Filharm<mirn Txt·ca. Dir.: Giu•l')'l"' 'iino1mlí. (11m). 09 .00 BFJ'LLETÍ DE NOTÍ- ,¡,. 19.UO GRA'\S 1'\TÈRPRETS JE \'\ PlER IU R.\..\IP\1.. :'\\l'· DOT Cunn•rl ¡wr a flnutn i or~¡uo·-tru up. 17 n. 5. Ordw-tra \.ntioJUU \lu·i•·n. llir.: J. Rou••el. (l:!m ). •\.HE.ICII ,\: 18 1ariac·inn. i unn Fnntu~tn ,¡,. ~.¡uhr,.. ""'St- 1 \<Uol l<·• "'ut"<'• dt• Fi~aru. Balhm•" ¡wo· u flauta, 'iuli i 'iolnnl'<'l. top. \l"ti,Juv Stt·rn. ''""'' 51. (17m). 11 \)O"': Rn•to·u¡u" Cuurt•rt lll'r tl nnutu i t'Ortiu. llnh. \li f: I) I. Oo·t¡tll'•lrn olt• Cumhru Frunr u .. t. Dir: .I UI\OH Ho llu. (18m). B\CII: :-iunfnnin dc la CaniOin n. :!(1(1. Oque,to·a Ar< llt•tli'i'u dt• l'rttj~U. IJir·: !llilun i". 'lunt·lin~t·r·. ¡,jm). 20.00 Bl TI.Lf.~I'Í DE NOTÍCIES I \GENlH \IUSICAL 20. !:i Git\'\ TEATHE DEL LI CEI ': \'\TOLOGlA DE 150 A:\)!) D'HJSTÒRI \ l n prn:,.tramu t• .. •·•;t i prt· ..(•Utat Jlt'r R<•¡:••r ,\Jit•r 15.110 BLILLETÍ DE :\OTÍCIES I AGE:S"D.-\ Jn:SJCAL 22.00 .\GE'\ DA \JLSICAL 15.13 CAPSA DE Jrí:SIC~o\ \HE;\1..\.\\SKJ: Concert P"r o >ioli i orqucotra n. 2. up. 22. I12hok Pcrlruan. Orqu<'>ll·a Filhannònica dc Londre•. Dir.: Seiji Ozu,.a. 122m). KRAUS: Simfonia en dom. Orquo•,tra de Cambra el~ Stuttgut. Dir.: ,\fat·Lin Si~ghurt. (2•1m). LISZT: lnto>rludi el t' l'u ro· tori "St. Staoi.,luu.-·. S688. u·olir Howard. {16m). BACH: "Au• IÍ<'· ft•t• Nul óchr~i itb LU dir" (Dr. dr la '""'·u angoLxa profnodo. el ;·rirlo), cantata BW\ 38. Gn·t¡¡ Dt• Rey:,dlcrc. Jamt•o Bowman. Gu) De ~Icy. ~fax \ 'an E¡:mnnd. Rirercar Com·ort. Cnppellu Sanrli \lil'haelis. Dir.: Eni. Van ~rwl. CERT!) 23.30 :\OCTl'IL"\ :\lú-ica ~wr acabar el dia. Pre-entarió a càrre<: d' \lfrrd Celaya. 01.00 REPEitTORI DE I\IT 12 DIMECRES, MARÇ DE 1997 DE Oí.OO L"OBERTL'RA 'tú.ica pt'r •·oruen\·at· (') diu. Hecull d'obre• hrcuo presentudt•s )J!'t' Joan Vi>·e•. Inclou lmtlll'lin• informa tim.; i agendt·s muskn ls. CiliS 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Pre-entació de le.. últime& n<l1 t'lab di~co{!Tàfique• apare!!llde• al nwrcal. E>pai patrocinat pcr Di•co• Ca•telló. 10.00 BLILLETÍ DE l\OTÍ- CIES 10.08 CAPSA DE \Il'SIC.\ RAKIDL\..'\I~O\': Concert fll'r a piano i or<¡ue-tra n. -!, up . .tO. Tama. 'a•ary. Orqul.'<tra ~im· fònica de Londres. Dir.: Yuri .U.rooonLx. (30m). HA) 0'\: ::Omúotúa o. 90. La Pt•tit~ Bum!~. Dir.: Si¡ri.wnld Kuijken. (27m). \'l'ALDI: Sonata pt'r a 1inlont·d i t·ontrabuLx. R\' I:J. Alexonclrt Dnútri<>,.. Serguei Aknpov. (13m). ME:>IDELSSOHN: Aw Maria. O(>· 23 n. 2. Soli•lt'~ vuculs. Lo Colle¡rium Royolt·. Chapclle \'m·ulP. En~emble Orche~tra l rlr Park Dir: Pbilipp<' Herrcwegbt•, (im). .\lOZART: Simfonia n. 21, lo.\ l:M. At·ndemy uf St. ~lnrtin-in th,.fidd•. Dir: :>Ie' ili~ )1arrin•·r, (20m). BRE\~\L: Simfonia c·ont·t'r· tant pt'r a darinct, fagot. trompat orqn•·•tra. Ploilippe Cuper, dari· nl't. Gilbert Audin. fai(QI. Donid C:atalanotti. trompa. Or<¡u<'1>tra do• Cumbrn Bemard Calm"!. Dir.: Bernanl Calmd. 124m). GOEtZ: Quartet amb piano up. 6. Trio Gohel Bt"rÜO. Loi• l.and"l'rk, viola. (39m). 13.110 \ll:SIC..\ VOCAL 22.0:> EI~o; ~\OSTRES CO:'iper •·nr~gi•trut 1\Jú,i••o ,.¡ d.ia 11 dr !wLPmlort· dt• 199(> '' I'E•¡z.l{... ia de Santa \furin,¡,. \lunthlmor. CONCERT DE J\IÍtSICi\ DEDIC:AVA i\ L\ \ERI:I~ \1\.HI\. TELE'11A:\'N: "C11ttlnh! IJi•· Frt~~·lot loat CO'\CERT Catalun~o •u·h ll''"·i¡.;o·t". ''''"'"'"· BACil: ..llt•rr un Mnntl un Tnt unti Lf'lwn" (U t•nr, Iu hoeu, I' avt•i•; i Iu ,iclu). Cuntutu HWV 117. BOHCON't Ú: )>~¡:út·iu u Iu "'"''' dr Jlfu dt• In "•·rm. HOY\STHE: \J·It•lniu n Iu Mur·t· dt• Hru tic• Iu !'~rru. Sulihlt'' '"''"'"· Cor dt· In Puí• Ba•r. lnhl'r•ilut d~l E..·olaniu dt•l Col·lt•!(Í tlrl• Sap;ruU. DVORAK: ~Ib-a pl'r a ..oli' to''• rur mixt i urt¡ui'. op. 86. C'iotúlir Bar<n ií. Anna Romanova. 'tiro•lo' Kopp. Ludek \t'lc. Cor Filhnrmòtúc T:o.~c. Jo,~f K-.cu, or¡,'Ue. Dir.: Lo.bomír ~'11iJLI. (43on). i\IONTEVERDI: Tir.i e Clori, bullo. Anthony Rolfi'-John•on. tenor. Patri.zia K""llo, Hopr11no. Cor MonlPverdi. En¡:li>h Buru•l"" SoloÍJ!t¡;. Dir: John Elinl Gnrdmrr. (1-lm). BERNSTEIN: Epístola i Gu•p.,l-SPrmon, d•• Iu ~lí_.o. Soli.• tcs Vocal<. 'fhe i'lormun Stribn.-r Cboir. Tfw Berk•hiro• Boy Cbnir. Stage '\fu•kinns. Oir.: Ú!onard Bcrustl'Ïn. (1 lm). HA.'i DEL: Lnudall.' por•ri. Salm 11:?. Ro;unary Hardy, •opru.oo. Ot!lt•r IS- :._\:Ï >e I .a. ed 15.00 BlTLLETÍ OE \OTÍCIES I AGEl\OA \USICAL tE ia. !e~ ins rí- 'E- al' er- cos rí- ra ..w. im· ud )"\: Con•orl Oo•ll!'r Chuir. Dir: \lark Dellt•r. 121m}. J \\ \CEJ..: Pm--iu popular cl"lluknclcl) c·n c·tcnçun•. DaJOnnr Pt·•·ku' it. IIW7..tn~upràno. ha o Ku .. ojt•r. baríton. \Juritín Lap<~crl'k). piunn. (:!lhn}. ' 15.13 C.\PSA OE \1lSICA T\.;\]J\.0\ S~: Simfnmu n.:!. op. 17 "Prljln Rú.-tU"' (\t•r•ci• od¡,'Íual cir llli:!}. OrciUl'•trn Simfc1nirn olc· Londn·•· Oir.: Gt•ofrc·t•) Simon. ¡:Wrn). CLE\1E\'l'l: Sunnlu po•r o ,.J.¡..·ic'i·mhul, nuu tu i \ inlunc·l'l "l'· 21 n. 2. Enrito Cn•11lnru. Vi10 Patt•rnn•h•r. •\ndc·c•n Cuc•n. 19m). SMET,\NA: Lu 1111\iu wnncln, fro¡¡nwntH. Onltlt'str·u Simft'onit•n tlt• l'rn¡¡u. llir.: .li ri llo·lnhlnn-k. (19m). C.Jih.E. B \CII: Cnn•·••c·t pl'r u \-Íolonl't•l ¡ urcpw ... tru, Wet 170. J ulcu• u..r¡.:t•c·. OriJUI''"'" clt• Cumhru Daii"Ar~·o. Dir.: Jn.-1-. )lurtin Hüntlh·r. (:!9rn ). G HI El;: Dun.;t~~ nurut·~Ut'"i, up. :l5. ÜriJUe•tru dc• Cuml.rn \n¡.:lt••n. Dir.: Ra\IMn•l 1..-ppnrd. (llim). ï..SCHl \1.\ Y\: s¡, lil'llt·r d .. J Ul'Un<ln cio• llt•mliJnn Rnllt•tt, op. 2~. Galorio·lc· hmtunu. •uprano. J..on•lantc· Ec!'l.or•t. piano. (l~m). CROf'T: S u itt• tlc·"Tiw twin rhal•" Tlw Parle•} uf ln-tnmwnt•. Dir.: Ro~ Gumlman. (16m). G \Ll PPI: C.unc·ert l><"r 11 t>ln\ir~mhul i nonla c•u Sui \1. Eduar<lu Fodnu. I Soli•ti \í•cll'ti. Dir.: Clnuolin Sc·inuuw. (I lm). k ·eli dre ;m). OiJ. La )nm de !ht•. 21, ..m- ner. cerput ari- nM a de )ir.: TZ: frio !rk. ror ,túli~ ~\·JÍ. Cor 1ica, 3m). Iori. JiOO"t uno. ~fJlle lner. •la i iS!-'H. tnnu ¡hirr Oir.: IA..'I· 18.00 CRANS 11\TECR\LS BRAH\fS: OBRES COR.\LS Gt'"'iUO~ tlt~r J'ur?.cn. rwr u ~ur i ürCIUP,tru, op. 89. Cor Filloannicuit• dc• Prn~u. Ort¡tlt'nll·u Filhac·mi\nirn 'l'wl'u. Dir.: Ciu'<'J'I"' Siuopnli. (!Jm). Liedpo· unJ Hnmunt.t•n JH'r n <'Ol' mht n rappt•llu, np. !J:iu. Edith Muthin. <oprnn<l. Cor cl1• In ND H. Ilombur~. Dor.: Gilnt~r J1•no. (Jiru). Turo•lüc·cl "Doni. t!c•r Danu-n'~. pt•r u t'ür mixt 1 pinnu. op. 9:11>. Ct•mt>t J..nhl. Cnr tlt• la 1\DR. llumlwr¡:. l>ír.: Giintt•r Jeoa. (3m). Zi~t·unPrlicclc-r. op. 103. Cur cio• Caml.r11 clc•l P11lau ci~ la "íc.it•a Cutnlnnu. Jn.•t"p Surin) :or h. Dir.: Jordi Ca•a,. (18m). Fünf Gt••àn~t·, pt•r u l'Or mixt a rapprlln. up. 10 I. Cor ~lontt"HrcH . Dir.: .I ohn El iot Cordiner. (l:im). 19.00 :\OLS l"'T~:nPHF.TS CM;SADÓ: Rt·'luit•lm". Hodulfo Zourn. viol111wel. 'f' Coruajun•·n·a•. pimw. (Sm). BOCCI fE IU\ I: Triu cic• c·•mln op. 311n. 2. Trio Flon•,tun. (llim). \f\ Al~ Dl: Clüriu, HV 51!9. SoliHtt• 1ocu!.. Cor Jmt• dt• 1'0rfc•6 Cutali\. Conjunt in•trumc>utol. Dir.: Cnnxitu Gur<•íu. (flllrn). FINZI: 'fr•••lou¡;utc•l.lt·H l"'r u dnrirwt i piunn. MNnhr••• fit' ~)cwcnh•l. (9m). -'""'JI 20.00 BUTLLETÍ OE NOTÍCIES I ACE~DA MI 'SICAL LJ2. .,urr 128m). 22.00 AGENDA )fl.lSlCAJ, 22.05 ELS NOSTHES CONCERTS CO:\CERT enre¡.Lrat l"''' Cutulnnyu Música el dia 21 cJ'oc·tnlll'e <lc· 1996 ui Cinema MriTautil olt· Hanyoles. FESTA DE LA MÚSICA PER A COBLA. Cobla Mont¡:rin,. Cubla Selvatuna. Cobla La Principal clt• La Ri•lml. (66m). 23.30 NOCTURN \lú•ka per acabar el dia. Prt'•o•nldt'iÓ a càrrec d'Alfred Cda~a. k de. m). Sorutl11 (Duo) ¡wr a 1-iolí i piano op. 162. D 571. hsar Stem. Daniel Barcnhoim. (2:!m). Simfonia n. 8. D 159 I o. ïl ~lnat·abada ". OrtJUt"'tra Royal Coocerl!¡t,bou". Dir.: '\ikolau< llarooncourt. (27m). \li..-a. D 167. Soli•t~. Cor dc> Ln Ràdio ci~ Ba,-iern. CapeUa Ba,·aria. Orqu""tra Simfòniru dr la Ràdio de Ba,iera. Dir.: \'I; ulfl!"n;: Sawalliscb. (23m). Quarlt•l dr o·nrda n. 8, D 112. Quartet Takút·•. 20.!:{ SC IJLUEHT: 200 \NYS 01.00 REPERTORI OE '\lT DUOUS, 13 DE MARÇ DE 1997 07.00 L'OBERTCRA \Icí,ira per començar el illa. R!'cull cl'obrt"' br~us preSt'ntadcs Jlt'r .Juan \'h,._,, Inrlou butllt>tin' infurntàtiu~ i agendes mu~;calo. 09.00 BLTLLETÍ DE NOTÍ- CrES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Pt·esc:otació de Ips últimes novt•tal' d i~c·ogrà fiques aparegudes al rnN·t'al. Espai patrocinat p~r DÍl'ccH Custdló . 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- CIES 10.08 CAPSA DE :\I(SlCA Blll'CK."\ER: Simfonia "" fa m. "DoblP Zeru-. Orqu~·tru Simf'imira del ~linL,teri dl' Cultura d,. l'l RSS. Dir.: G. RnzhcJ .... l\c•n.•ki. (53m). fl\.'\l>EL: Concert pf'r a urgut· op. ·l n. 3. In\\ 291. Hf'rberl Tacheri. Conreotus ~~~~~ic·•" de '1~oa. Dir.: 'iikolaiL• Hurnoorourl. (10m). H \YD:"i: ... '\li.. t-ri nni~ mi~eru patri a ..... c-anta· ta. Hob. XXI\ a.7. Te~··a B<'r¡.:n112a, -oprano. Orqu..,.tru Simfònica E•rocesa. Dir: Ra) mcmd Lt'pparcL (12mj. JA.~ACEK: Quartet de corda n. I. WSonata a f..rt•utzf•r''. Quartrl Melos. (18m). CA HULLI: Conrer·t pro· a nauta, ¡tuiturc·a i orque•tru t•n Sol M. Jo>un-l'io>c·c·e Rumpal. Alt•xundc·e Lnguyu. ÜriJUPJ<lra ric Camhc·u Fruo?, Lio;zt. Dir.: .lanu• Rolla. (22n•). RESPlGFfl: Piu~ dc Roma. p<wmn simfònic. Orc1uestra Simrònica dc Boston. Dir.: S. O:wwn. 122ml. .MOZART: SoMia pt•r u 1iolí i piano 11.\' 481. Sigi•wulrl Ku.ijkt•n. Luc Df'\Oo. (:!·lm). 13.00 :\llSif \ \r\'TIC \ REuS!\ I>R: Snih• Jll'r a llaüt t•n n· m. J...onratl Jun¡:hillll'l. ( lhm). -URE~ DF COll'! DU. SEGLF \.1\. tld COUL-.\ UI\ \TILLY. Ecc•Nnhlt· Orgunum . Dir· "nr1·•·l Pere•,. (:!6m,. CHOU· · Qua tri' rançon• cie "Triac-a rnu•irult·-. Cnllr¡riu \ <ll'nlt· t' 'itncn~t•ntulr Eult"TJIC' <lc• 'lilò. Dir.; \nt<tniu Erm :\t•¡trc. (:!:!m). 0~:1, 'lli \\: 8 PN"''' ch·lllihn• "FI \fo.-,trn". Jo•<' 'll¡:liC'I \lon•nu, \ihudu. (18m). lJ \.'\DEL: "\h! o•lw pur tn>ppo 1'• \l'rn'"'~ f'Uil1UIU Jl\\'' 77. \liiria YAídorL ~u1u•smn. C. Fuhuy.. \Íolunc·t•l. 1'. Ellu. t'ltl\c·t•í. (llim). C.\BEZO'I: GI"""''' i tio•utn~. ·r.·iu Umln Muo·i•. (12m). ><'nlnc·ió dt• Joan \iws. ProducdÍ> cito DoJo,.... Bu..queb. 22.05 ELS '\OSTRES CO'\CERTS CO'\CERT o·nre¡ñ-trat p\'r Ca1alunya ~lú9co el illa 19 de dc-t•mbrc dc 1996 o L\uditori \\lntrrthur ¡L'llla DiaJ,!onal). 5r \:\f\ ERS \RJ DE LA RE\ 1ST\ ÒPERA \CTLAL. Obre• d., GR \uY;\DOS. HELÉ\''i. YERDI. Pt:CCI!\1. SOROZABAL, FALLA i ROSSL~. ,\na l\Jaria Súndt<·z. oopruuo. Stefano Palatdü, bah. Mnn·o E1·ongelisti. piano. (45m). 23.30 NOCf URN 15.00 HUTLLETÍ UE NOTÍCIES I AGENUA MliSJCAL M ú,it•a per nrabtu· l'I oliu . Pt·t•senttwió a t•òrr~e d'Aifr¡•d C.-Jayu. 15.1:! CAPSA OE 1\tl'SJC,\ BLOCII: Simfonia ru ciu # m. On¡m•,tra Simfionit·a clt· \1ulmiò. Dir.: ' "'' \Inri.". (51m). TELE \I\\'\: Cnnt·c·o·t¡•n la IIIJIC'I'" nuu tu ci~ ht•c·. vinln cic• ¡tumhu i t•nrclu. \lunun \crhru¡:¡¡t·n, naula clt•IH"C. Saruh l.unuingham. 'iola "" ¡tnmhil. Orclw•trn of tht• \{f' uf I'nlightt•nm•·nl. Dir.: \lnnirn llu¡;¡u·tt. ( l:;m). J[ \)0\' T1iwr· timrnto u 8 H'll' n. I. lluh. \.:I. Kirc•r•·ar Ctm•nrt. ( J9ml. IH l). R \Jo.: \1 Rc•ialrn1• tlt•lu :'iaturn. op. 91 On¡m~tra F'tlhnnniucim T'l·•·n. Ocr.: Uohumil Grc•J~nr. (15m). UIBEit: Ht~luit•m 1·u fu m. C.ntlw rim· Bnlt. 'n•joo-.u Runm••·· Chri¡.;to ph1•r Roh-mc. John \lm·k \in•lt"). \lic·hat•l Gt'tll·~c·. \t'li Lc11ulnn C::on•urt. Ocr.: Philip Pic·kru. (:!!lm). B \\: Svuata Fuutu,iapt·t· n 1inln i piauo. lli1•hanl Co·uhll•t>t•. Chnrlt'l! Mnttlww•. (:!~m). 18.00 CRANS IN'I'ECRAL.S HHI\IJMS: OUHES COHALS Fr•l - uoul Ct•tlenkHpc·ilc•lw, l"'r 11 l'ur· u •i· \C'"' a t'IIJIJ"'IIu, up. 109. La Chupell<• Ho) u lc•. Cullt•¡.:ium \'ncalr tlt• Cuml. Dir.: Philippr lh·rre\\~¡tlw. (10m¡. Tc·•·• \lotrt~ ¡wr n l'or rnht n c•up11t'llu, op. IlO. Cor dt• la \OH. llnnl\hur<,¡. Oir.: Güntt'r .J•·nu. (81111. 3 Cànon• 1wr u cor de tlont''· op. 113. Cor cie In '\DR. Humhurg. Oir.: Giinter Jeua ( l8m) Klcinc lludu;f•it-knntatl' pt•r n cor mi'l.t i pillnn. \'l;oO p(>•l. lli. Cnr tlt• la \DR. Hamburg. Gemort !-.uhl. piacw. Ocr.: GÚlltt•r Jenu. (lm) Ot·m clw•keln Sr ho" dt•r lu·il"¡.:o•n Erclt•, pt•r n t•or mi."t u cappdlu. \\nU pit' t. :!0. Cnr de la 'I UR. llmnhur¡;. Dir.: Cüntc•r Jenu. (3m). S.-t C1inon•. WuO pt'bt. 2+:l(). 'lurtin- \Jiu·c•c·ht T!ohtl<•. violu. Cor dc• In 'IUR, ll umhurg. Dir.: Giintc•c· .lcnu. (7m). 19.00 PENTAGRAMA Pn•¡çc·¡mlto tl1· tlh 11lhrncicí mu•knl. Guií> i o·c·nlitt.tll'iÍ~: Pen• Bur·f~ i Alo·x llololt·•· 21l.OO BUTLLETÍ OE NOTÍCIES I \CENDA :\tlSICAL 20.1:~ "A LA 'L\NERA DE ...." Lu c·onlitlulc·n• Jtrllpn'!l i c·omt•ntn ln mÚ'-irt\ '(Ut' H ngnttlu. Cuit~, i pr•"- 01.00 REPERTORI OE NIT DIVENDRES, 14 MARÇ DE 1997 DE 07.00 L'OBERTt.ltA t\fú,.kn p~r comPnçar <'I clin. Rt>t•ull d'obre, hreu' prt>-entade• per .Iuan \i,e-.. Inclou butllt•tin• infonnatius i agt-nd~s rnuJooiral-... 09.00 BUTLLETÍ DE :\OTÍCJES 09.08 SELECCIÓ OE '\0\ETATS Prc>entuciú dPie;. últim~-' no,etul• diocowàfiquc• apart·gudes al mt•rrat. Espai patrocinat pt•r Di-.·n, ;;;:¡ S" ¡¡._s ...e ~¡;;¡· 149 Cu~lf·lló. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE MÚSICA \IOZART: Jl.fu~a brf'\'Í~ KV 19l. Thomus RiP¡ter. Floriun ~loek. Gerhnrd Werlitz. Ulrit-h Str~•·k­ munn. Cor dc Caml.ora del Aub"J· hurger Dom•ingk:nnhen. Collegium r\unoum. Dir.: Rt•inhard Kamntler. (15m). CRUSELL: QuortN nmb clarinet op . .t. Karl Lei•ter. Qunrtl'l Prnzó.l.. (17m). BIZET: Roma. 'imroma. Orque-trn "\ac:-ional de Lille. Oir.: Jean-Claude Ca•ad""u'. (30m). D\'OR..\.1\: Concert per a 1iolí i OrtJ11t"'tra. op. 5.~. l:to l'giti. Philharmonia Orch.,.trtJ. Dir.: Leimard Slatkin. {30m). CDJ..\1'!0Sr\: CoDf•ert ¡x·r a clovicèmhnl i orquc•tra. en Si b )J. Jónt~s c:;Pbt"'tyén. Orc¡uf'o\tra de Cambra Frnm: Li.-zt. Dir.: Júnos Rulla. (2:!m). GRIEC: Han¡;tu,,,a, op. 67. \lonka Croop. mezzo-soprano. Lcwe Den.ing\'er. piano. (26m ). LECLUR: Sonata n. 8 pt•r a violí i baix continu (primer llibre). Fuhi.o Biondi. Rinaldo Alessandrini. Muuri1.io N'uddPo. Posen] l'!lontt·i lloet. (20m). l3.00 i\fÚSICS DE CATALU~'YA JULÜ: Tot'det animam cnt•am . E,;colnniu de i\font~•·rral. CaRsiu \1. J u ot. Or¡!UC. Dir.: I relli• u St•¡¡arra. t6m). GARCI·\ MOR \!~TE: Triplit•. i\lanuel Curda 'lornotr. piano. (9m). A. SOLER: s ConrN'I t'U Sui \I, n. 3. \lnnt•t•rrnt Torn·nt. m·¡~tu•. \loríu Lluï,a Cortndn. du,it•i•mhul. (I lm). Gl l \JO \\: 1\ho•orn l"'r u 'iolon1 orllll<'slrn. l.lní• ClarN. OrtiUe•trn !:junfimÏt'u (,uu"altlo\, Dir.: Joan C:ninjnnn. I l'Jm}. \IOZ.\HT: Son u In ¡ll'r 11 puono, t-;\ ;{JO. \lkiu dt• l.11rrnrhu. I 18m I. R \\EL: :n,.··ht'·ru~nd•·· \iNiorio d~l• \ngd•. "'l'"'""· On¡ue•lru tlt• Iu SOt•it•lnl llt• Coru·•·rL• dl'l Cumrrvotnri de l'orí•. Dir.: G~orl.\1'' Pr·t-tr·t·. (15m). HI .A \'CAFO HT: El pur<· tl'utron••·ior••· Sofiu Put• Iu·. piu nu. (22m}. FH \NÇ.US: Cinr dumt•M ,.,(,tiqou•s. Mnn Mao·Tr·•·•· (6ml. ,.,.¡ 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- CIES I AGENI)A MUSICAL 15.l:i I<~L Ol\ OE L'OI ENT Pro¡¡t·unllwió rt•ulituulu u purtir de (f·~ pNil'ion., qtw t·L~ no""~t"'~ oic·nL~ han f•·t ni rnntt•stndor dt• Cutnluu)O Mtí•it"n, tt•l. !!O:l 35 35. 22.00 AGENDA :\RSICAL 22.05 CONCERT 1\L\ GI\ \IU Cw6 i ,,.¡,.,...ió: \¡,., Hohl•··· 23.30 "OCTI,;RN ~IÍL•i•·o ¡wr ocuhar d din. Prt... en- tueió a ràrrt'<' tl' \lfn~l Ct-lu~a. 01.00 REPERTORI DE MT DISSABTE, 15 DE MARÇ DE 1997 Oï.OO L'OBERTURA \IÍI•it·n ¡wr rtuul·n~or ,.¡ din. H~t·nll tl'uln·••• hr~'" pr•·~•·ntotlt•• twr· Pilot· Suhit-it, 09.00 MÚSICA PE R A CORLA I'KENAFETA: Suitt• dt• <•ançon• populur~ t•ntatlunt•s. Cor Jovt• d~ I'O..fl'lí CatniU. Cohln Sant Jol'!li. Dir.: Conxillt Gurc·in i .Jordi León. (12m). ~IOR \LEO\: Rt•wulr• Mullm·qui, ¡~lo•n ¡wr o •·ohla i timbal<. CobIu El' \lnnt¡ll'in •. (li m). FO!'iT: Cornt•llit Dnn•a, •nrdana per u du<-n t•ohlt•.., i per<"""'"'ió. \rtur Salo. Cohlu La Prinripnl de Lo BU.loal. Cobla s~hntnno. Dir.: \lartiriñ Font. (·lm). GIL: •·ta ruta tlt• Sam Snhatlnr d'Horta", "\1ont•a~r~··. •anlam·•· Cohla \1ontgrins. (!lm). DA:\SES C\T\LA\ES: La Dnn.o. dt> Compclt·vitnol, El• non-"""'· de In "Putum" dt• Ber¡ta. Cohln Lo Priuripol tlt• Iu Bi•hnl. Oir.: Prre Burí-•. (im). G.B.PERGOLESI: 11 Fluminio. Sira. Onnieln Dessi. Elena Zilio. Fïnrella Pc•rlironi. Orque>lru del Tt•atrl' dc San Cario de '\àpnl,, Dtr.: "\lnrrello Punni. (152m). 01.00 REPERTORI DE ;\IT DIUMENGE, 1 6 MARÇ DE 1997 DE 07.00 L'OBERTCRA \lú,i¡·o prr començar c·l tlin. Hrrull d'obre> hrcu• prr"•ntodt•o per Pilar Suhirà. 09.00 ;\IÚSICA REU GlOSA COMHEHT: i\lagnifirat nc·t avi toni. Grup Vocal r\1·• Nova. Dir·.: Bn Hohco. (15m). DU MOI\T: Chrutu• natus est nohis. Grda de H~ygbere. Katelijne Van Laet.brm. lan Honeymon. llen·í· Lnm}. :\ltLX \'on E¡;mond. Ricrn-nr Con.;orl. (7ml. "\IARTL'\'li: La profcl'ia d'l•aïe,. :\atalia Romano\a, Drahomira Drobkova. Hirhurd :\o,·ak. SoJi,leo instrumc•ntak \'cu< ma••·uJin,., del Cor de lo Ràdio de Praga i del Cor :\!ht Kilhn. Dir.: Pa,el Kühn. t2lm). HAXDL-CALLt:S: ~li--a ouper -Eli-abt·t.hae impletum e•t tf'mpu," :\Iu-ica \nti<¡ua \lena. Praguf' ~fadrï4!al Si nger-. Dir.: .\ tiro-la' \'enboda. (}aml. ROliA.''\: Te Deum. ranlata. Su,annf' Rydén. soprano. PerErik Lintl-kog. tenor. Cor d .. Camhra Eric Ericson. Conjunt Barroc d~ Drotlnin¡tbolm. Dir.: Eric Eric•on. (22m). POtLE:\C: ~ti .. n en Sol. Cor del Trini!) College de Cambndge. Dir.: Rit·bnrd ~IArlo". (18m). 11.00 TRANSl\fiSSIÓ EN DlRECTE DE I..A ~OSSA CONVENTUAL DES DEL :\lONEST IR DE ;\10;\TSERRAT 12.30 APERITIU ;\lt:SICAL 15.00 "A L\. ~t.\..'\'ER.\ DE... :· Rep<'tirió del prOJ!l'8lll3 emè- ,.¡ dijoo' al ""'"~'"'· 17.00 TEMPORADA D'ÒPE- RA DE C..\TALL'XU .HÚSICA SCHLBERT: Fir>rrabra.-. òpPra b&Oico-romàntica t"D t.n---- artr,. Jo•ef Prot.schka. !\arita "\lalliLI. Cherd Studer. Robt-rt GamhiJI. Tho~> Hampson. Cor \rnolol Sr.bünherg. Orque--tra de Camhra d'Europa. Dir.: Claudio \hbarlo. (ll-Im). JO.OO PEJ\'TAG HA\IA 20.00 SELECCIÓ DE ];\7.Z Rept"lÍ<·it'> dt·l l"'~~b"''"nn emè8 el rlijCllll!. Pro¡,'l'amn dL-dicat a la mú•ica dt• jazz amb guió d'Albert }1nllofré. 11.00 EL DIA DE IJOI ENT 22.00 LA !\IÚSI C.4. A DEBAT Progt·umurifl rcolitznrln u portic· clt• lt•>~ prtit'ion' que el~ nostrf•ij oit•ntil han f~tnl rontl.'•tndor rlt• Cntnlunyu 1\fiisiro. tt•l. 202 35 35. Programa a l'cnlortl d1• 11•mco mll\iÏcals d'interès. realitzat amb la col·loboració del Con;wll Català dè la è\iúsica. 20.00 L'ÀUOlOVISUAL l n pro¡ll'uOIO tt' ;\J¡•x Gnrinu. 23.30 NOCTUR!'\ Música per Pr~>enladó 6 22.00 GRANS O BRES OUKJ HEPERTORI DE NIT òpPra C"'n tre~ octe~. G..-nnarn Jané. arabar el dia. a càrrec de .\laró DIU.UNS, 17 DE MARÇ DE 1997 o-;.oo t·osEnTt RA \lío•it·n ¡wr ¡·unwnçao· el dia. Hentll rl'uhrt•, hr.•u• pre-t•ntaclt•• per Jnun \ '¡,.,.,, lndou butlletin< informat au' i agt>n(lt•~o¡ mu .. it·al!'l. U9.00 Rl :TLLETÍ DE '\OTÍCI ES 09.08 SELECC IÓ DE NO\ETATS Pn•to~tnlut·it", c1t• t•• , últiuw)'<o non·tat~ discognlfic¡ut•s u¡;tu·c•¡;udt•o ni mt•r· t•nt. ¡.;,pui putt·uo·inul ¡wr J)i<r·os Cnslt•lltí. 10.00 UUTLLETÍ DE NOTÍCIES lO. Oil CAPSA DE '1ÚSICA DELIUS: Suitt• 1\ortll'~n tTht· Cotuwil uf tht• l'roplel. mú•i<·u inrtrl••ntul. On¡ut••lt·a Simfimir·a E,Jmo•·n. Hrnti•lu,u. Dir.: John llopl..in•. (:!:lm). C.\ \I Dl:\ I: Qumtt·t ri,. \t'lli op. ln. 1. QIÚntel .\rnnlrl. (15m). \'{' \G~ER: Si. Jlfi'"" ¡wr" pirtno. St~phun '\liill..r. (l!!m). S.\l.IERI: Simfomin en 'ii b \I "La h'mpt·•ta di mare". I Soli-li \ 'o•m•u. Dir: Clntuliu <;druune. (11m). RIHFK: \lt•n-.t •unora I Part• 1\ a\(). \Iu-ka \ntiqun de Col(min. l>tr.: Kt•inhurd Gt,..!Jcl. (:!tm). S.\R.\S·\TE: Fnntu.ia de <'om·•·rl ~oo.obrt" tt•nu-s dt• Curruí"'n, op. 25. lt"huk Pt·rlmun. Ro~ ol Philhunnnni1• Ordw,tru. Dir.: umt·t•nt·t• rn•lt·r. (12m). VTEU.XTEMI'S: Cnnt•t•rt rwr u 'ioU i CtrCJII<'•Irn n. 5, Op. :,¡¡. ltzhuk Pt•rlmnn. Orc¡u•••tr·a tic• París. Dir.: Uunit•l llnr~nhoim. (21m). Pl RI.ELL: \lnn thul i' bnrn uf u '\;umun. (L'httmt• t¡ut~ nt•¡x d'uno <louo) llunnr Slwppunl, "'prano. ,\lfrt·d Ddlt•r. •·ontrou·nnr. i"iPil Jenkin~- tttnor. \louriet• Ht•\un, baríton. C.ur• 1 Orr¡ur•lra clt•l ft..,tivul olt• Stuur. Dt•llt·r Cnn_•ort. Dir: ,\lfrl'rl J),•llt·r. (11m) . \f. fi \'1 0\: lli,l'rtim•·nlo pc·r n \Ïoli, 'iola, •·lurint't. trompa, fat.tot i rontraha". Di,Htimrnto Sahbu~. l:!:im). 13.00 -'fÚSICA DEL SEGLE X.~ KOit\GOI.U: St·n-nnta Sirnfiuúcu "l'· :19. On¡m... tra Fillwrmiomro rlrl "••rclot••l d'..\lt·mnn)·o. Dir.: \\ernl'r ,\ntlr~o' \lht·rt. ¡;12m). HI\UE\t!TII: Qunru•t cir N.rdo n. 5. op. :12. Quarto•t Sonor<'. 12'Jon ¡. Tll'Pf.TT: f:inr· E•pirituaJ, ll<'l!rr• tlt• •• \ Chiltl o f lonr Timt•". Snlí•tt·~ onslrumrntaiH. ChriM Churd> Cutlwtlrul C.hoio-. Quartt•l dr t•nrdu 'lc·tliri. Dir.: Sti•phrn !)¡u·lin¡¡tnn. (JOrn). SAl\ DSTHÒ\1: Com·t~rt pPr n Clou to i nr<¡ut••lt'n. Tuhin• Curr·on. Ort¡tw~trn SimfòuÏ!'n rlt• Iu Ràdio Suren. Dir.: Lt·if Sr•j~et·stom. (21m). CLN•\STI~RA: Snnntn pl'r n piouo n. I, op. :!2. Albrrto Portuglwi•. f 16m). 15.00 Ht;TLLF.TÍ DE NOTÍCIES I AGE~OA :\flJSICAL 15.13 CA P SA DE ~IÚSICA 'fOZ.\RT: .\fi..,.a <'n dom, J..."Y -127 "Cran \fi•sa'', Syh;a ;\lc:\air. Diana .\footagne. Authon) Rolfr John,on. Cornelíu~ Hauptmann. Cor \1nnteYerdi. Soliste~ Barrot'" \ngiP•O>. Dir.: John Eliot GordinPr. (53m). \lU~\-LOBOS. Bac·biane;; brasilere• n. 3 per a piano i orquc$lra. J or¡;e F Pdrrico Osorio. Ro,·al Philhurmonic Orrhrslra. DÍr.: Enril¡ue Búti.z. (26m). TX¡\lKOVSKl: Serenata per orque~trn de Ntrda, Op. ·18. "{rw Aml'rican Cbam.ber Orchestru. (29m). D.SCARLATTI: Sonata Jll'r u violí i clavecí en mi m. R. Bonucci. B. Canioo. (8ru). PARRY: Sinúon.ia n. 3 '·L'uuglcsu". Orquestra Filharmònica de Lt~nrlrcs. Dir.: Mntthias Banwrl. (35m). 18.00 GRMS IJ\'TEGRALS BRAIDIS: OBRES CORALS. Deutsche Voltu.li ..der. ¡wr u cor mixt. WoO 34. Cor de la NDR, Hamburg. Oir.: Cüntcr Jcon. (34m) Deut-cbe Volblieder WoO pòsl. 35. Edit.h i\{at.hi,, soprano. Cor de la \'DR. Hnmhur¡!. Dir.: Cünter )t>na. (16m) 19.00AU1~C Un t"'-pa.i d...,tinat o 1'\'0Car i ""';". t>l• ff'L' m~ repre;,rntatiu, rlrl pal'""-Bl mu~("a]. Guió i ,.rff"<TÏÓ d'Àiex Rohle,;. rt' 20.00 BliTLI..ETÍ DE 'iOTÍCIES I AGENDA ~ft:SICAL 20.13 C..\TALUI\'YA :\lÍ.SICA: RECL'I..L DE 10 ANYS D'lllSTÒRIA Rr,'isió dels programo·•· PSpuis i ronccrts més signific·atius. 19.00 ,U,:\lANAC Lo eRpu.i destinat a evot·ar i reviu· re el~ fel!< més reprl'scntatiu~ dt•l pa•sal mu,it·al. Gwó i selccrió d'Al ex RnbJe.,, 20.00 BL'TLLETÍ DE NOTÍCIES I AGE."iDA l\fUSICAL 20.13 CATALLl\'YA ~ILSICA: RECL"LL DE 10 A...'\1'S D'HIS- TÒRIA Re,i,ió dels pro:rramr-. f"'Jiai.. i coorertb mb. -i¡mificatitb. CO\ · CERT D',\:\ Y :-\OU 1992. Enre¡ri•tramenl en directe fet per Cotn.lunyn \fú..ir.a el dia t de J!enrr dr 199'2 al Palau dl.' lo ~tu>ill'a Catnlann dl' Barrelona. Obre• d'OFFEJ\'BACH, LEHAR. 1\AL"'~'i, J .STRAUSS i Jf. STRAUSS. Orquestra Sinúònira .Juhann Straus• de Budape•t. Dir.: lstvó.n Bo~r. (65mJ. 22.00 AGENDA MUSICAL 22.05 ELS NOSTRES CON- CERTS CONCERT enregiAlrot per Cotaluova Música d dia 15 de març d~ 1997 ni Palau cic la '\[ú~ica Catalana dt' Bart·t>lono. BLA..'\CAFORT: Prdmli. òriu i gi¡m. Concert Ib~ril' per o pian11 i orqueotl".t, BRA.IHtS: Quartet !7 r. e fe l. 0111b piano 0(1· 25 j\Cr-IÓ p~r O 0 ., 1 u~-tra). Emili Bn•¡:allo, piuno. Or<lllr,tra Simfònkn <lc Bon·~lonn 1 'lnr•onul dt· o·utalun}ll· Oir.: Frunt-P;llll D~t·kt•r. oc• 23.30 '\OCTUtl'l \fú,iru 1wr o<"abor ,.¡ din. Prr•o•ntorioí u càrr~r tl'.\lfrt•d CrlnHL Ol 5: a :o ie z. ta 8. r- 01.00 HEPEHTORI DE NIT DIMARTS, 18 DE MARÇ DE 1997 1: ni 07.00 L'OBEHTUHA Música 1wr t·umt•nçnr el tlio. R~•·ull tl'ubrt·~ Ln·u• pn•••·ntoclc• pl'r Jm111 Vh••·•· )fi(·Jnu hutlktin• Uúonnatiu~ ¡ ngt••nlt.•s mu~il·ul~. •). O· :lc ·t. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES s. or 09.08 SEL.EC(;IÓ DE NOVE- R. T.\TS a. Pr~cnt.udó ch•lt·"~ llhimt·~ nun~tut!oi .o di--<'Ot,'l"ii[j•¡ut~!'o o. apart•,:udt•"' ni mer· •·•ot. K,poi putrodllltt ¡wr Di"''" Ca•tcUo. r.: 10.00 Bl~fLL.ETÍ DE ~OTÍ­ ClES U· Iel tió ·í. A: S- ¡i t•n mj m. omwrlium ' Í- A: 's- ~­ ..... ..-r ica re. Ur Jf. lCll ( rr.: ter de la 13. 1 10.08 C \PSA DE :\ fÍ'SI CA GI \Zl '10\: Ccmro·rt ¡11·r a piano i nn1ur•tra. n. I op. 92 . .\lr~ri :"ia.et.lkino•. Grun Oro1ur,tru Smtfòniru do· Iu BT\ dt• \tc.-c·ou. Dir.: \J¡ti' .luroiti,. (31m). SCHEfBE: Simfonia c·n .a m dt· Iu Cantata fúcwbr.. pt•r lo e·t•inn Lovi•r. Cnnrt•rto Copt·nhogt·n. Dir.: ,\ndrt·w Munzt·. (llm). RLDOLPH O'AUSTitl \ : So•ptd i Clu~oo!"it•tun . (3:im). LALO: Simfonia t••punynla, up. 21. •\nm··Suphit• Mullt•r, riolí. Orquo·sl!·o 'lut·ionul clt• França. Dir.: Sciji Owwu. ¡:1 hn). I\10,1PQl,: Chu•·•n~•. ·\ nlclni Bc••r•. piano. (10m). ZELEN'KA: Sintfonio, Z li:l. (Oiwrturu olt• l'otratori "! ¡wnitt·nti al•epukhro ol~l retlrntort•''). OrtJII!'htru Filhur· munira T\rru. Oir.: \uo·la> "'••umunn. (9m). LISZT: RaJ>-i)din hon~ur.. ,a n. 5. OrriUI.'•tro ~ilharmòni~a tlr Urdin. 01r.: H. >on Korujun. (I :im). BOCCHF.RI:'11: QU1nh>1 omh ¡:uitorru n. 6, G -150. Jo..{· !.ui• l.o¡uít~r:ui. C)uorto·t Tr•l\nirt•k. (19m). 13.00 '10\IE:\TS LÍRICS BlZ.ET: Djunnlrh. é1¡11•ra ri)miro en un ort ... Luo·ue PoiiJI. Fronro Boni.olli. Jt•on l'hih1•1u' Lofont. Jarqu•• Pint'nu. Cor t.lr Ja Ràdio dr Havwro. Orollll''lru <lt•ln Biulio dc 'lunic. l>ie·.: Lnmlwrto Cnroldli. (65m). C llliECA: Lo Gro11 Vío, 8UI'!<III'ln. Nuti 1\li~t•·ul. Pura \1uríu Mu•·tínrz. Antonio Hl1mrns. Zori. Su nto~. Cw lt'M>. Àtttoniu Murto•lu . .ln•é Pt•romin1111. Cor Contort·~ do• Mudrirl. Or ' IUesh·u Fillwrmuniu ti'EKpunyu. Dir.: Haf:ll'l FrUhhrt•k dl' Burgu,.. (27m). MILLOCKER I STrtAU SS, 0.: 2 àrie" tl'opo•re•tu. Rtrucl Weikl. boritun. Cnr i On1ut'•trll Simfòniro dt• I'OHF. (7m). VERDI: [ \e•pri Siciliani ("SoWJo. o """ de~ to''. duet dc r òpera). Cario Ber¡:onzi. tenor. Dit'trirh Fi-cher-Die.kau. baríton. On¡ue,. tra Simfònica dc La Ràdio dr· Ba,iera. Dir.: J.,.,-ú• Lópe-~: Cobo,. (10m). 15.00 BLTLLETÍ DE ~OTÍ­ CTES T AGE:\'DA Jll:SICAL 15.13 CAPSA DE .U l'SICA Ili!'iDE.\tlTH: Simfonia .. \! aties o•l pintor··. Orque•tra Simfònica dc Loudrí'S Dir. Ja-eba Huren,tr·in. (29m). \'IYALDl: Concert en Do)[ udediruto a sua tnaesta cesare-a t' caltolica ··, R\' 171. Fabio Biondi. L'Europa Galunte. (9m). BOELY: 'lho op. 5 n. l . Tl'io tic t·onla de París. (25m). RAKll'1ANii\'OV: Príncep Rostisla •\ poem u ~imfònic· u parti•· d'Ale."ei Tolstni. Orc¡ue..lnt SimfònJca de Sain t Louis. Dir: Leonarcl Slatkin. (18m). J .Cb. BACH: Simfonia op. 6 n. 2. On1u•••tra de Camhra HolantiP•a. Oir.: Da•id Ziruna.n. (8m). GR!EG: "urxa fúnebre. Tbe London Bru•' \'irtuo,i. Dir.: David HoneybaU. C8m). !VtAlS: Sonata per a •ioli i piu no, \ 'B IM. Jaap Schródcr. Lucia 'legro. 123m). \\ EBER: Concert per n clarinet n. 1. op. 73. Junet Hilton. Orqu..,tra Simfònica de la Ciutat de Binnin¡;ham. Dir.: 'lecme Jiim. (21m). )l.ARAJS: Sonn!'rie de Sainte Geneviè• e du \lnot de Paris. Aliee Hamonrourt. \inlí. :\ikolaus Hamoncourt. >~oia de gnmha. Ht.'rbcrt Tuchezi. chm~­ eí.(9rn). 18.00 GRANS INTEGRALS BRAJIMS: OBRES CORALS. Trt•' tluí'to vocal;; op. 20. Edith Mnthis, sopnmo. Bri¡¡itte Fasshacnder, •·untruh. Knrl Engel, piano. (8m). Quutn• durts vocals, op. 28. Ilrigille Fubshuemler, ront.ruiL Dietrich Fi~cl•er-Dieokau. harílon. Karl Engel, piano. (12m). Tre• quartets vocals op. 31. Edith ~luthis, o;oprnno. Brigiue Fa,;•boendcr. contralt. Peter Schreicr. tt•nor. Di~trich Fisc:bcr-Die•kau. bnñton. Karl Eng¡"l. piano. 111m) tiPhP>lieder- \'í'alzt>r, op. 52. Barbara Bonne). •nprnno. Anne Sofie 'on Olll'r. mezzt~>oprnnu. Knrt Strejt, tenor. Oioi Biir. burihiD. Helmut Deutscb i BI'DJ(I For-herg. piano a quatre mnn~. (2-Im). 19.00 GRAt~S 11\TÈRPRETS Quintet per a flauta i corda, op. 51 n. 2. ]Pan-PJerrP Rampa!. Quartet JuiJiiurtl. (27rn). C.STA.,11TZ: Coucert per a flauta i orquestra op. 29. JeanPicrr<· Rampa!. Orquestra dc Cambra dc Praga. Dir.: Dir.: Vadav Ncumann. (19m). B•\CIL: Sonata per 11 flauta i baix continu BWV 1033 . .ltllln-Picn·e Rampa], flnutn. Tr¡•vor Pinnock. daveci. Holand Pidou-<, \1olonrel. (9m). "-LIJL~\L: 20.00 BUTLLETÍ DE NOTiCIES l AGENDA l\IUSTCAL 20.13 GRAN TEATRE DEL LI CEl: ANTOLOGIA DE 150 MYS D' HISTÒRIA l.upro¡¡rama I'<Crit i )lrt"it'OtUI p1·r Rogt•r Alh·e· 22.00 AGE:\D\ )1LS IC.\L 22.05 ELS ~OSTRES COi\CERTS CO'\ CEHT t•nr,•gi•trot pt>r Cotalun) a \lú>ir;t t•l diu 20 cie juliol dt• 1989 u J'E,~[..iu ParrOtluial ¡J,. ~ant J ouu. 9~ FP•th·al lntt"rnno·i<mnl \lú,ieo de Motarlt'IH'ru. Olm·, <le JOll~ SO:\', kREBBS, 11 \ CII. ).,.JIJ.U, lll'\DEj\ILTH i UODGSO'\. J ortli ,¡,. llrgunnt~ eln,ic·t•mhnl. I"Prro n Quirogu, guitur•·u. ((l'im). 23.30 NOC'fllllN Mú~it•a pPr ucuhue· ¡•I tliu. Prc8•·ntut•iú CI c•ilt-ro·•· ri'A if•·••cl CPinyu. 01.00 REPERTORI DE NIT DIMECRES, 19 MARÇ DE 1997 DE Oï.OO L'OBEHTl RA :\lú·i~a ¡wr romrn~or t•l tliu. Ht>rull d' oLrt'' hrt•u• prr•••ntntl,•, prr Joan \ Í\t'•. lnrlnn hutllt•lÍn• informuliu~ i OIJ:t•ndt•" mu~~ojral~. 09.00 Bl"I'U.ETÍ DE ~OTÍ­ CIES 09.08 SELECCIÓ DE '\OVETATS Pn• ..entndò dt" lt•., ultime~'"' nu\ t'tub oli,rn¡.'I'Òfitllll'' nparo·~•tl•·• ol nwrrnl. E'pai patmdnat ¡wr Di•Cth Co,tt•Uú. 10.00 BUTLLETÍ UE NOTÍCI ES 10.08 CA PSA DE MÚSICA RAYEL: Cont•t•rt p1•r o pinml (nu\ ""tJttl'rra). Pu.o·ul Ru¡:~. Onlut•J<tJ·u Si.mfuniea dc· Montro~al. Dir.: Churb Dutoit. (l!lm). IHC ll: Soouta ¡wt· n ohoi·~ 'ioln i t•nntinu n. 6. U\\\ ;)30. TI \'Ïn¿ HuUi¡:t>r. oboè. Tnbea Zunnwrrnnnn. 'ioln. Chri•tiunt• Jarcntlt'l, f'lowd. Thnmn~ Ot•mtAOftU. 'iolonc-d. (12ml. 1\.AB.\U:Y::-.t..l: Suite d<' Rontt'U i J ulif'ta. op. 55. Orqnr•tra Simíònira Ú<' .\!o-ruu. Dir.: J)mitri hltacnko.(3:>m). OOPPLER: Vol-t' di brn,uro prr a tlut" Onute' i piano, op. 33. Rollf'rt .\itkru. P er Oien. Gdr IJennin¡: Braotl'n. (9m) . \RIUAG \: Simfonia t•n ](¡, (•<'r•i6 nri¡!lnal). lA• Conc·o•rt dt>• 'lndoru-. Dir.: Jordi Sa•all. (29m). HO~SJ­ \1: Srnúr nnú•. (OIK•rturo cie l'òp1~ ro). Orc¡ut·•tru Filhormimi¡·o dl' la Ràdio dt• llihe•n-um. Dir.: S.. rwu Com1«eonu. (13m). RO\ ER: Trc:s p~r•·• 1wr a t'lnH'<'Í. William Christie, ..Jnwd. (8m). STRA\'lNS~: La t·onsngrnrió tlt• Iu prima••o•e·n. Ort(IH'•tru Simfònica Alrmunyu tlt• Bt•dúl. Dir.: Vlnolúnir Ashkt•nuzy. (3·1m). 13.00 MÚSICA VOCAL PUHCELL: ·· \ri"·· m) Mm.c•", udn ¡l<'l' l'uni,er,.uri cio• Iu Hl'inn MaT}, Z 320. Güliuu Fi•hcr Tr-.-o Boltnt•r. Jnmt•• Bo,.,muu. Mi•·hu~l Chanc·e. ChurJ,•, Onnil'l•. John \larJ.. \in•IP~· )Uthat'l G!'or¡:<'. ChuriP' PolL The K:in¡t'< Consort. Oir.: Rnht>rt Kin¡¡. (21m). SCB"\1ZER: )fi•.n en Do :\1. Kon<tantin Kni'"· Su•fan Rampf. Hcinrirb \\"eb!'r. Howan:l Armann. lll'ikt' Srhiif<'r , \iolonrcl. Ceor¡; Horlnog.·l. rontrubai.,.Fran• Lrhrn· durf,•r. Cor de nen.- de Bati Tüu. Dir.: G~rhard Schruitlt-Gade•n. (SOm). ELGAR: Thr Blat·k Knight, bimfonia p~r a cor i orclu e"lra. op 25. L•<'rpool Philhnrmonic Cboir. Hoyal Lï. erpool Philhannonie Orch•·•· tra . mr. : Cburleo Grovco. (36m). 15.00 BUTLLETÍ OE NOTÍCIES I AGENDA 1\JUSICAL 15.13 CAPSA UE 1\tlJ SICA GADE: Simfonia n. (l. op. :t!. Sinfnnit•llo d'Estocobn. Dir. N. Jun;. (2·1m). IIAYDN: Concert ~n Do ~l. -concc•·to dc bcbé~. Wulid \kl. piano. (.lm). CHOPU'i: Lc~ Sílfides. •uite dí' ballet (orque•trudó dc Roy Do~ns). Orque;~lrn Sinúimku de la Ràdio de lkrlin . Dir: H~inz Frit·ke. (29m). PL CC!'11: Quartrl P.n Re .\1. pt'r a ronla. Orqm•,tra de Cambra d.. Snnla Cecília. Dir.: AJe;;,io \1ad. (9m). CLER.UIDAULT: La \lu•a rÒpt>ra. cantata. :'io~.nú Rime. -oprono. U.,. Arts Flori.<anl<. Dir.: William Christie. (18m). T.\'\ EIE': l'~liada. Orque;¡tra dl'l Teatre Bol"oi de )fo¡,çou. Dir.: \ndrd Tnstiakov. (6m). CLE'1E:\"TI: Sonata Op. 37 n. 2. J os \'nD lmnw~J. pianoforte. (12m). HOmfEISTEH: Pue-thiu en \1.i h M rt>hut.la i de coment ... Con•orliunt Cln~•icum . (23m). BRUCH: Coll(·ert per a '~olí i orquestra n. 2. op. .J4. Itzhak Pe•rlmnn. Orquestra Filharmònic·a d 'hrnel. Dir.: Ztthio Mdlln. (24 m). ,¡,. -ne 18.00 GRANS INTEGRALS BHA.HMS: OBRES CORALS Quntrl' el uNs vocals, op. 61. Edith ~[nthi,, soprano . Bri¡¡itte Fa•·hní'nder. conlralL Karl En~el. piano. (9m). Tre.• <¡unrtet• vo1-al•. op. f». Edith )iaúús. •oprano. Bri¡rittc Fas,;boender. rontrolt. Peter St"breier. lCDor. DiPlricb fi.,l·her-Dieskau. bariton. Karl En¡;l'l, piano. (12m). l\l.'ue Licbt'•lieder-\\alzer. op. 65. Barbara Bonney. <oprano. ..\.nul' So6e ,·on Otter. mezzosoprano. Kurt Strcit, I t'o or. Oluf Bar, baríton. Hclmut Deut>rh i Bcn~:t F'on<berg, piano a quatno man,. (21m). Cinc duets 'oca!;.. op. 66. Etlith \lathis, soprano. Bñgitte Fa.-barnder. contralt. Karl Engel. piano. (10m). 19.00 l\OUS 11\TÈRPRETS YSAYE: Sonata petra ,.;oli •ol n. 5, op. 27. Yucori CoiL<inPau. \'ÏOÜ. (iJm). B,\ CH: Sonata per u violonrel i piano, BWY l02ï . Oriol Aymut. Roser Uerengucraa. (13m). DUBOIS: Quartet d c fiuutp•. Flautes d'Adri. quarte t. (7 eu). C.Pb.E.BACH: 12 vnriucion11 oohre Ln folie d'Espugnc. Uuis Sol;;, ~hwk~mbal. (16m). KIIAT'\,\'Tl;HlA.l'i: Toccnta. \nna Roqu~. piunu. (Sm). 7 20.()0 Bl 'TLI.ETÍ OE '\OTÍflfo:S I \GE!\ O\ \lt SICAL 20. n SCIIt BE ItT: 200 \ ~YS Trin cic• o·nrcln, ll :;111 (•c•¡.:unn H'r(:!6m). 1.' \rc·hiluult•lli. •iú). Simfunia u. 2, D 125. Orqut•.,tru filhnrmimic•u do• Bo•rhn. Dir.; Unnio•l Bnn•nhuim. (:l5m). Suuata ¡tt•r u pinno, up. 7!1 llli'JI. \utlim Sukhnrm. (:i'lm). 22.00.\(:El\DA m:SICAL 22.05 El}~ NOSTRES CON- CEHTS CO'IICEIIT ,.,,.o•¡¡i•to·nt l"'r Cutnlun' n j\J(r ~i••a c•l tliu 5 tlt• dt•..::t'm- hn• cio· 11J'IO al Mum•Htll' cio• Sant Cugul. FH \ '\CK: Sunuta pec· n viHií i piurw. (Juinh•t 4'11 l'"n rn. E' u Cz·uuhiu, \i oli. .loun 1.Jinan-'~. >inlí. \)ull h.muJ..,, ,•inlu. Muc·~ul Ct•J"\'t'rtt, \Ïulmlc't•l. \ntnni Bt''-lot·~. pi11110. (ltÏm). 2:uo 1\0CTl iltl\ \1íi'ÍI'n l"''' nc·uhar d dia. Pr.·•c•nturio) n c·àrrt•c• tl' \lfro•o) C.-ln)n. OI.OU REPF.RTOIU OE '\lT DUOUS, 20 DE MARÇ DE 1997 149 07.00 L'OBF.RTUtA \t.í.it•u ¡tt•r t'<~tuc·n~ur c•l elia. Rt'<·ull d'uhro•• hn•u• prc·•c·nUltle, pu Joan \iws. lnc·luu butlletio, infumtntiu" i ngt•ru_(, ... ruu ...ic·al.,, 09.00 Bl'TLLETÍ DE 1\0TÍ- CIES 09.(}8 SELECCIÓ OE NOVE- TATS Pr·t·M·ntut'iú (lt·lt·"i últinw~ ut,\('lOl'i rli"·u¡:r·ulït¡ut•n upon·~taolo·' ui m~•·­ rnt. E'pui putrowinut ¡wr DU.ro' Co.tdló. 10.00 Bl'TLLETÍ DE 1\0TÍCIES 10.08 GAPSA m; ~llSICA RESPI(,Jll; Cunro•rto Gn-guriano pl'r n violí i ortiUI''trn. Tnknto '\i!!hí7.aki. OrtiUI',tro Sioúimir-o dP Sin,:apur. Dir.: Cl1t>0 Hot'). (31m). BE ETilO\¡._:-,, Quint~t. op. 16. A. Br.·mlrl. piono. 11. llulli¡:t·r, obcK-. E. Bnmnt•r. rlurino·t. H. Baum;UU1, trompo. h.. Thunc·m~tnn. fn¡wt. (30m) SCIIl" \'\'\; \cm• l'o¡,'n mul •lt·r KUnirN<>dllc•r tEl putg¡; í In filin dd r~i), •luotrt• balnde, prr a ~o<>li•tP•. c•nr i OriJUt'•tt·o Op. 1 10. D.Snfft•l. \\.Bt•rl'). I. Granwtzki. B.l.iraolno•r. J.Prot.c·hku. P. ~1nt•u. ,\.Miduwl. A.S<'Iunitlt. Cor dt·~ dl' \1u•ikvt•n•in• Stii<lti-.·h<•n Dil••l'l<lnrf. 0•·•1u•••tru Simfònica tir I)¡¡,.,,.Jdurf. Dir.; IJt•rnhord (29m). COHHE'I• I'I!:: Sonntu KJ,.,.. i buix t't)nUuu n. 5. HL<.•¡; Ddíl'it·• do• Iu S<~lituol". Ounny Bont.l, fu~rll. Hi..Jotr vun dec· \lo·~r, vinlunrrl. Holwrt Kolult'n. c·lu,t'<'Í. (7m). F'llllCII: l'c·inuc>t•ru, poemu .imf<ini<-. up. U. Orqm·•tru Simfònit-n tlt• Riulin Pro~~. l>ir.: Fronti,t•k \'oJnnr. (14m). \tALATS: JWr H ful(nl 8 St·rt~nata. '\urc·Ï¡..;o '\'ept·~- J!lÜlarru. (lm). T\..\IKO\'SKI: La bella dorment. 'uito·. Orque.tra Filhnr· mònirn <I~ \l!'oa. Dir.; Il. von ".arujan. (22m). IL\YD'\: Simfonia n. i -El nJ.i¡(diu-. Th.. Engli•h Con<· .. rl. Dir.; Tro•H>r Pinnock. (:!:lm). Brc¡.'11tt• ~·n,.,J>Uc•ncl•·r. c•uJtlJ'alt. Pt•tt••· Sc·hr<'it\r, lt•nnr. Dirtrkh Fi•o·ho•r-Dio·•kau. hnrítnn. h.arl En¡:l'l. (111\nll. ( lllm). <·r·inl", t·antata. S:tra .Min~ardo. On1U<'8tra dr Camhra In Cllnlo. Dir.: Gabriel" Cotnlurei. (19m). l:i.OO BlTLLETÍ DE NOTÍCI ES I AGEXDA m .·srCAL 15.13 CAPSA DE )J('SrCA H.STR..\.l:SS: Di'ertimento. op. 86. Orqne•tra Simfònica d!'l 'I~Lropolilan de Tòquio. llir.: (3 tm). Waka-ogi. Iliro-bi GRETRY: Dan•e> \illageoi-1'•. Orqu•••Lra dt' Líi-gt'. Dir.; Paul Strau-.. 118m). TllH'\A; "unatu "" RP. \lkhael Trihll'r, guitarrà. (llm¡. TORELL!: Simfouia ò <Jualtro . .\{aurire André, trom1><'· ta. Orqu.··Lra de Cambra JeanFran~ok Pailla.rd. Dir; Philip('<' Cnillard. (8m). GLI\'h.\: El prín· Orr¡ue,tra Kholmski. rt•p Simfònica de l'l.RSS. Dir.; F.. Sv<·tlanov. t:!lm). \lLI. \-LOBOS: C:nno·en pe-r a b'llitarrd i llt'tito UI"CJUfl'_i·lra. P(>¡>e Rnmt>ro., guilu· rra. The Ar·ad<'rny of St. 'fnrtin· :\e,illo• Dir.: io-Lhe-Fielcl~. :\larríner. (19m). DELALA.'IIDE: T~rct>r capriri (de la Dotuno Sui te. Simfoni!'" p!'l, •O par, d,•) Rci). Ürqul"'lra d~ Cambra JennFran~oi, Paillard. Dir.; Jeanfrançoi' Paillam. il5m) . .\IE:\Haupt "'U Hlut DELSSOHX: u ml Wunden-. can UI ta coral l"'r u bai~. c-or i nrque-tra. Gillr• Cacbemaille. Cor i Orqoe>Lra Culbenk:ía.n. Dir.: :\licbd Corho:t. (13m). :\IOZART: Adacio i Ronolo per a hannònica de ,;dre. flauta. oboè i ,;o)onceL ¡..•y 617. D..nn.iJame,. :\1arc CrauwPI•. Jori- \'an Der Ham. e. Lnc Dewez. (13m). -o 18.00 GRASS I!"óTEGR.\LS BRAHMS: OBRES COR.\LS BoDadPn uod Roman7cn, op. iS. Editb \1athis. soprano. Brigitte Fn.,hnrnrler, rontrolt. Karl En~l'l, piano. (10m). Quatre quartt'l' vocals, op. 92. Edith Mathis, soprano. Brigíttl' Fns.baender, rontrnh. Peter Schrc·ier. Lenc¡r. Dicli'Írh Fiscber-Dic.,kaa, bo ri ton. Karl Eng~l. piano. (9m) 3 quartet' vocaL, rle Zig~unrrli~der, op. 103. Etlith Mat.h.í.... ;oprano. Brigittt• contralt. P!'trr Fa~sbacndf'r. Sehrcicr, tenor. Dietrich Fi,chc•rDie,kau. bariton. Karl Engo>l, piano. (6m). Si;; quarte.., ,·oc·al!!. ov. 112. Edith \latbi•, ,oprano. Blanco. ~'1Jit.u1-ra. (7m). H.:\.\ DEL: "Ha' e .)lercy u pon me", .\nthrm •·ChnncJo,- n. 3. per o •uli•Lr•. ror i nrqur•tra (Salm 51). L)nn~ llJ.OO PEI'iT\GitA \JA Daw.,un. ~oprano. Jan Partridg:r-, llrngrumn dt• fli' ult:arió nm~iral. Guie) i rt•alitl'ncicí: Pt~r.. Hun~ ... i trnor. Cor i Ort¡ut·,Lra -Thr Si'\ll't!U... Dir.; Harry Cbri.,toplw". (20m}. \¡,., Hnhlo•,, 13.00 :lfÚSfC..\ ..\i'\TI GA .\LO~TE\ ER Dl: ;\li,sa "In .Uo tempor..... The Sixlel'.n. ~lar¡m•·••t Philip,. orgue·. Dir: llur') Chri•tn¡ohers. (:!8m). FRESCOB \LO I: Jl primo lihro di to<Tntt· (••xtJ·nrtc••) Scott Roso;, du,ro·í. ( 19m) NAYARRO: "Alerta fic·l zelo'', cantata. Capella .Jo• Mini.•tn•rs. (7m). HANDEL: l\lí~Mio·a nquüúca, •tute n. 2. Lr• ConrN·t dc• Nation&. Oir.: .Jordi Suvall. (31m). SAHRO: Comnult•mi i) Quatrr valso .. vf"nrçnlam.. Oit•gu :!0.00 IH'TLLETÍ DE "OTÍCIES r ,\GENI>A \II.JSICAJ. 20.J:i "A LA ,\ 1\NEilA OE.... " l"n t'tm\ idni ..-n~ pr·upoo¡u i l'tmu-·n· la )a nuhio·n 11111' li U!ll'Ut)JJ. C11ÍÍI Í IH'l':wnlul'ib .Joan clt> \ïvt•s. Pl'l>dUtTioí tlo• Dulut'H llusqnt•ts. 22.00 ACENOA MI JSICAL 22.05 J.: LS NOSTHES CONCEnTS pn CO'\CEHT o·nrr¡;i•trut Catnlun"' ~lí,.iru el diu 15 cic• dt•st•mlH:I' tlt• 1996 ni l'nluu clt• la \•ltí"c·a Cntnlnnn olt• Bnrc.-lnnn. n_'ITI\ \L Dl~ \ \LSOS I D \.'\SES. Or<¡ut••tr.t Suufimira del \ all<·•. l>ir.; Soh odor Broton'. t7llm). 2:UO "íO<..Tl R'\ \ln••rn l"'r Prt''"t'ntaritl a c.. Jn~u. nrnhor c•J dJO. cilrrt•t• ri' .\.Jfr..d 13.00 :lréSICS DE CATALLl'llA :\lOZART: Funta>ia po>r a piano, KV -l75. Alícia de Larrochn. (llm) BE."'IGL ERE.L: Concert per a due• corda. jl'an-l>ierre flautes Humpal. Sal\'ador Grutncòs. Conjunt de Cumhrn. m.·.: Klnu" Bcrnbuchcr. (20m). CABEZOJ\: Glossats. dif,·r~nriPs i tientori. Trio Lnda \!ari> . (21m). RACUEH: ._Cum invoc·a•·em·~. ¡;a lm u. 4. .)laria .lo~é Sú nchez, ""l"·ano. S) h•ia Corbndw. <'<lnlralt . .J'"''JI Bro•. trnor. Vit•r.JJte Snrdinl'ru, Lallrr... ""E~ Cor hnritnn. ÜrfJUl"{'Lru de <-ambra in1egrndn ¡wr prnf~.,,m, tir ro.S.l.B. Dir.: F'ram·r;c Bunnin. (J8m). F\LL\: F'anta•ia ht-tira. Josep Culum. piano. (13m). CA.\IP: R""'or¡:ir fEl r""-•orgiment nacional). Anoa Rird. mettft>Opranu. Orquc•tra de Camhru del Palau dc la :\lú-icA Catalana. Piano i tlirrteió: 'lnnel Cump. (23m). 15.00 BllLLETÍ DE ~OTÍ­ ClES I AGE.,'DA Jll:SICAL 01.00 REPERTORl DE '\IT DIVENDRES, 21 MARÇ DE 1997 DE les petirion--. quf'" el~ nostrY ... HÍ~nb 0/.00 L'OHEHTl,lt;\ \lí,.it•o pc·r •·rtuu•nçur t•l dia. f{¡·c·ull ol'nhrc·• hrc·u• prl''l'ntath•s pt•r Jnun \ "'''· lclt'luu loutllc•ún• inforwutiu"' i ugt•rult· ... 15.13 EL DL\ DE L'OIEl\'1' Pro¡!l'Umacíó r~alit.711da " partir cie IIHIH.i(•aJ~. ban fet al cnnle•Hnclur rle Catalunya ~1ítsica. tel. 202 35 35. 22.00 AGENDA ~t;SlCAL 22.05 CONCERT nlAGII\ARl GniÍl i :<~11'<,.-ió: ..\J.,x Robleo. 09.00 BUTLLETÍ OE NOTÍerES 09.08 SELECCIÓ DE NOVE- TATS 23.30 NOCTURN 'fú•ic·a per acubar l'I dia. Pr~•l'nlarió u càrrec d' \lfn·d C..layu. Pn• ..t·nlnt·jú dt! J~~ úhimt~~ no' t•tat:- tlio.c·uttràlitlut•.., u¡wre~'lu.J ...~o~ al merraL E .. pui patrcwinnt pt•r Di~ru' Ca,h'llío. 10.110 HITILLETÍ OE i\OTÍCfES 10.U8 CAPS.\ DE ~I( SIC\ BERUOZ: u•, nit- ,J'.-,tiu. op. 7. rr~d~ri···· '"" ~lltdr. On¡ui'•Lra ~imfimira cic• Hu.,Ltto. Dir.; St>iji Oznwu. (32m). CORELLI: Sonata po·r " o•nr<la up. 2 n. 5. Qu1111!'l Purc·~ll. (im). Kl HLAL: El ulwrturu. Or.¡u•·•tra \~rhuj. Simfr'onit•u Od••n•t•. Dir.; Otluuat· \1n¡.:n. !11m). h.ALJ'IIl\IKOV: Simfuniu n. 2. OrtiUt••trn Simfo)nira ell' Rú.-iu. Dir.: Vt•runiko Dudumvu. 140m). BACil: Suitt• unglc·"a n. 5. R\~' 1110. GJ .. nn Guu lcl, pinnn. (l6n1). CllAUSSON: Ln tt>m¡w~tu op. 18. Ort1ue•tra Simfimku olt• Iu .,),rier. (11m). RTUF. l)ir: Jn•í· L ..\HlZART: Simfonia ••n RP \f. "Ln bmlu l'tlllllll'•trP'', K.ll. T;;rl•ic·khtJuH, •nltiri. Ortllll'•tru dc· Camhrn tl~ \ }' unit•. Dir.; Han ' StadlnJnJr. (18m). LAl RO ' s,.,. 01.00 REPERTORI DE i'llT DISSAB'I'E, 22 DE MARÇ DE 1997 Oï.OO L'OBERTCRA )lúsica per romençnr el dia, Ri'cull d'obre- brt"\h prt'"{'ntadn per Pilar Sobirà. 09.00 }ILsiCA PER A COBIM\ \10RERA: "La Santa "'1Jina", d~ la funl d.. l ¡!ot", La <ArdanP•. rrim·ipal dl' In Bbbal. (12m). GIL I M..EMBRADO: L'estudiant d~ \-ir. ~uitl' prowamàtien. Cobla La Priocival de La Bisbal. Dir.: Francesc Cassú. (16m). BOU: "El oal tiró dc la cnnlina". "Ut•vantiou'', sorda ne,. La Prinr,;pnl do• lo Bi•bal. (6m). HAVART: A:mkal. foxt.rot. Enamorndo, bolero. Cohla Ml'ditc·rrània. Dir.: .Jordi u·ón. (6mj. Al~ÒNOUDOUTRES: Apr•.,• J'ouge , fox-trot. La Cobh• d•• Jo¡;la,.,. Dir.: Carie• \fn•. (3m). kBaixant ~L'Empordà". I ·go R•·rwtirió rlt'l prHJ~-.·uruu t•m;·~ t'I tlijon ... .L: •m :or ! ne ;e. he lo- 11.00 EL DL\ OE L'OIE:\T Pn•;:ram<wiò n•alituula n partir dt• 1~ pt~tirion"" qtw ttl .. no... tn""- oienh han ft'l al c·nnr~-taclor el~ ( .atulun~n \lú-icn. t..!. 202 35 :i5. lA 20.00 L"ÀL OIOV ISU \L l'u prn¡.:rnmn el"\¡,., Gurina. 10. xn) 22.00 GRAJ\S OllRF~"i B \CII: Pu"ii• ,,.~"'" St. \lnto•u (wr•ÏÍI dt• Fd" \lenclrl~•uhn. JU41). Wolfdc•tl .luc·lwn•. J'¡•tt·r Liku. Aul(l'lu Ku~imit•o·¡·zuk. Ali "'" Brnwu¡•r. Murkus Srhüft•r. Frnnt-.lu-.•f St·li~. Che"""" MuOu• ~,.,.,. Or·l"lwstrr. Oio·.: Ci,.·i•tuph S¡wri11~. (I :12m). les ·r~ )s. IU!'! N: ri o -R: ,¡,.,.,. 4. 10. ¡ep OO.:iO 1\0CTURN ro, r .. da lr.: .-\: m. gir ~lú•it·n pt·r· urnhnr ri diu. Prt'"it•nllwltl H t•:irrl'(' •lt· Mar·{, ' 01.00 REI'EilT O IU I)E J\ IT DIUMENGE, tra MARÇ DE 1997 23 DE ica 07.00 L:OKEUTl:RA \lú-ica ¡wr •·nm~nçar .-1 din. Rto.ruU d'ohrr-. hrt'lh pn· .. t-ntaÒt.'""~ P"r Pilar Suhiru. rí- de ni-. dc 5. u iu. ·et! I ~ lia. de- LA 11 - c. La ¡¡_.¡ iic. La ;ir.: "El 09.00 )1l SICA RELIGIOSA \'lLL\ -LOilOS: \lu~nifit·at .-\1-lo•luia Flituho•th 'h-Cnrmat·l... nwzzo .. nr•runn. Ct~r)tiOJt Singe•rl'\ i Ort¡ut•,tru. Uir.: \fnnlww Br<t. (7m ). D \CII: Mi"'n B \V\ :!~:i. E 6. Àf:.'llPH "••llun. Gharol Lc•<nt•. Cltri•toph PrÍ'¡(orclit•n. l't•ter 1\ouy. Cor i OrtJlll'~lrn tlel Clllle¡,tium Vocnlt· olc• Gunt. Dir.: Philippr llt•ro·~wo•¡:ho•. (27m). J •\N \CEK: Patt•o· no,to•r·. Suli,tt·H nwnl< i in>trunwnwk Cnr tir Gumillc i Cuiu• Cc¡llt•¡w, Cum· briclgo·. llir.: Geurfrt•) \ío•lolwr. (I~rn). ZELE:'-IK\: ll•'•¡uit•rn ,., r.• m. ZW\ 111. llt·lc•na Pt•lluruvó. ~lngdolo•na h.nz~nú. LnoJi,ln• Rkht~r ~1oehal Pu,¡ti,il. Cur de Curnhrn Twr. Cunjunt Burrnr 1991. Dir.: Rumun \'ólt'k. ¡.J:!mJ. COREr.KI: Enntt·- ilonnt rt n~­ haut, op. :i:!. Chit-u¡:n S)mphuny Cboru' . Chit•o¡:o 1.~ rir Opera Cbun... Dir.: John :\el-un 19m). 11.00 TR \ '\S\tiSSIÚ E~ I)[_ RE<.TE DE LA \ rtSS.\ CO'\- YEJ\TlAI- DElS DEL \I O~ES­ TrR DE \ 10'\TSERitAT l2.:i0 APERITH ' 1l'SICAL 15.00 "A LA :11ANEHA DE. .•." Repetit•ió ciri prn~rumn t•mi·• ~I tlijou¡ nI '""Jlrt'. an- ela ;al, 17.00 TEMI'O ilAOA D'ÒP ERA DE CATALUNYA MÚSICA J>la HAYOIII: L'irwuntru impmvvi•o, druonrnn wut·o•u. Cltu·~ 11. AhnHjil. l.inclu Zo~thhy. \lnr"I(Urt•t Mnr.hnll. Dt'ilu Junt·<. Douwnic·o 'IMmurchi. BN1jamin Luxuo. On¡ut•,tru du Carubru dr Uiu'!onu. Dir.: •\ntal Doruu. (162m). ón. .rès de Prugrama df"tlknt a la mú.,.it~a dtjuz nmh l(llÍo d' \lbcrt ~lnllofñ-. 22.00 LA :~JtSICA A DEB.\T Programa a l"t"otorn dc> lt>mc>, mu•ienl, dïnt.eri---. realitzat amb In coi-W><>rac•ió del Con.,.Jl Català d~ la .\lú,ica. 23.30 ~OCTUIL."\ 'lúsica per ncahnr d din. PnH~entadó a càrrec- tlt• \laró Janí-. 01.00 REPERTOUI DE 1\lT DILWNS, 24 DE MARÇ DE 1 997 07.00 L'OBERTURA \líc~ica per començar el diu. Rerull d' ol~t·t•s br..uo presrotud,•s pt·r Joan '''""· lndou hutUetius inforn1atius i agendP.s musiraJs. Jan~. lila nd 20.00 SELECCIÓ DE JAZZ 09.C)(J BUTLLETÍ DE J\OTÍClES 09.08 SELECCIÓ DE ~OYE­ TATS Pre-entació d .. J.,. últime.-, no•·etnl• disrogrà.fir¡ue• apare,"Udl"• al merral. E-pai patrocinat per Di•ro• Castelló. 10.00 BLTLLETÍ DE ~OTÍ­ CIES 10.08 CAPSA DE ~ItsiCA 1""-'UJ...O\SKI: Suil.. per a orquei>tra n. 3. op. 55. Orquc>stra Simfònit·a dc l"L"RSS. Dir.: E. Swtlanov. (42m). Bl;XTEHllDE: --Gutt führet auf mit Jauchzen'" (.Tahvé ,c'n puju enmig d"ndamarion~). t·nnlala Bnx\VV 33. Soli• te• voc·aiR. Cor dr• nen, cic> llanno••er. Tlu' \mstcrdam Baroc¡ue Urt·hesu·a. Dir.: Ton Koopmnn. 112m). SAL"T-SAENS: Sounta p.-r a \-"Ïoloncd i piauu u. 2. op. 1:!3. \\'c>rner Thomns. Carmen Piaz:dni. (33m) . .\IOZART: Simfonia n. 31. K\ :!97 .. París,.. On:¡ue-tra Reiul del Cunrert¡;~bouw. Dir.: :\ikolau.• Harnom·ourt. (23m). \\ EBER: Com't'rl per a piano i on¡ue,tra n. 2. op. 32. ]155. "iikolai Demidcnko. Orqut'•lrn "" Cambra E<cocesa. Dir.: Cbnrlt>:\lnckerras. (22m). R.l.'\"DEL: "O ...,¡n~ unto the Lord a new so~-. t•iun~o. ..,ol1rt• \mt•rif~u,..... per u ur¡..•m•. llnn• Olu 1-..-ir.-un. (9rn). T0\1 \Sl: Cnru·t'rt JU"r n trombó i orqu("•tro. Chri•tinn l-imlht•r¡(. Topiola :-.infonit•tta. Dit·.; (hmu \ iin-l..ii. (17m). H \HT\1 \:\ '\: \clapo (!'imf~tnia n. 2). Orc¡ue,lro -;¡rnfimic·a dt•la Riuli11 clt• Jla,i••rn. Oir., R. h.nl,..Jjk.ll5m). h Tomà.... '"-iolonçel. Orquc~tru Filharmimit.-a de Carnltru dl' Bnrt'dona. Dir.: Ser¡rio Prieto. (;6m). 23.30 :\'OCfl'R.'\" \lt'"it·a pt'r arahnr ..1 diu. Pre•enta.-ió a dirrec d' \lfrt'd Ceiii)O. I 5.00 BlTLLI-.ïÍ OE 1\0TÍCIES I AGEJ\DA ~trSICAL 01.00 REPERTORJ DE :\IT 15. Ja CAPSA HE '\ll S ICA DIMARTS, 25 DE MARÇ DE 1997 S\lET\N \: IJnn"'' txo't)llt'.< n. I, 7. 8 i W. lln¡ut••to·n Siour.lnio•u dt' Pm¡!a. Di o·.: l'••tt• >\ltr·it•htt•r. (!t{m\. SI'OIIIl: Go·un olun ¡..-r u tlo' violin~ n. :1. l'uwl llula. Bohunoil Kutnwl. (:!?111). F. BEXD\: Cont•t•r·t ¡wr u lluutu ''" mi m. Amlr·ú• ¡\olrwjiln. En,t•mhlt· _\r~ llt•tlinHt tlt· Pr·njlll. Dir.: \tilun 1\lnnrlinw·r. (22m). LliLL'r: Geor¡w Duntlin, ¡•om~diu bullrt lr'<lrncto•s). Snli•to•s \llf"nk Lc.·~ \lu•io·ien• tlu lAtU\ rr•. I hr: Mnr.\linkow,kt. (I lm). EU; \R: 07.00 L'OBERTURA l\lú•ica pl'r rorut'nçar· t•l clin. Rt•t•ull ol'ohr~" Ltreus prt'f,Pnlurlt.•K per .lnnu Vives. Inclou butUt•tins iufurmotius i ngende~ musirnls. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVE- TATS Pr.-<entnció dc les últimes DO\ o•tuL• To~ n), di<co~àflque>i aparegtule.. al mt•r- olll'rtru·u op. ICl . Tlw Philhurtnonia. Dir.: O" nin \rn~l Hu:¡h~•­ (17ml. J,;Ht,FFT: Sonutu ¡u•r u trom¡m 1 ptuno. Lm-..•11 Grt·~r. trompa. St.-,~n Luhiu. piuno. (:!lm). Sl S.-\TO: Oun,,•, tld renoi· 'l"lllt"Ul. '\t•'"- ( .unclun Cun~url. Dir.: Phih¡• l'irkc·tl. (18m). SCHl:-\1 \::\:\: Snnfonin r•n 'ol ru (inaealoado). "''" Philhnrmouia Orchr•tra. J>ir.: Elinhu lnlml. (13m\ . cnt. Ebpai pntrO<·inat pc•r Di-co< Castt•llít. Ctn·kuignt· (} n Lt~nclon 18.00 GRANS li\TEGRALS BIUH'lS: OBRES COR \LS I I \ olks-1\indt·rli••tlt•r, \\o O 31. Edith \1uthis, iouprnno. l.;ul"i Engc•l, piano. (2\lm). Do•IJt,doc \nlk•lit•ch·r, WoO a:¡ (prirnc•r lliLrt·). F:tlith Muthi,, ~ll)ll"llltu. PNo·r SriH·pj,,r, tt:•nm·. Ku1·l Engt'l, piuno. (20111). 19.00 AL.\L\N \C L n .-."'pa i dt-f.ltinnl u t'\'U<"Lit' i re\ iu~ rt• ,.¡, ft•t• mé, rt•prt·••·ntatiu' tld pa~o~ ..at rnu~it•al. Guie; i ;o~dt•t·ció d"Air' Rohh··· 20.00 BlTLLI:.I"Í DE "íOTÍCJES I AGE:\OA \Il SIC.\L 20.1a CAT,\LL"\'Y\ :m ::SI CA: RECULL DE lO A.WS D' IIIS- TÒRI\ antht'm n. 4. L~noe Daw-on. "''Jirano. lnn Partrídge. tenor. Cor i Orqu~trn The Si-<teen. Oir.: llnrr) Chrí,topber•. 115m). C.Ph.E.BACH: Trio Sonata, \\ q 158. Quarl<"t Purcelt (13m). 22.00 AGEl'IIH m,SJC,\L 13.00 1\-IÚSI CA DEL SEGLE XX BRITTEN: Concert per a violí op. 15. Lorraine .\1c.Aslan. Orqnrstra do• Carnbm Anglesa. Dir.: Steunrt Bedford. (33nr). AVSHAl-OMOV: Opc•u SeKarnt'! .luve Orqut>~tru F'i lhurmònicn dc Purtlauol. Dir.: .lncob Avshalowov. (17m). IIOl'l EGGER: Concert dc camltra per " nauta. corn anglè'! i on:¡ue<tru dt' corda. Aru·èlt' "iicolet. Hr•inz llollig¡or. ,\c¡odemy of St. :\lnrtin-in-the-Fielt.k Dir.: :\MiDe \lnrriuer. (lí'm). IVES: \'orin- 22.05 ELS J\OSTilES CONCERTS COl\CEHT ¡·no·c·~•trut pt•t· Cata lun)n Mú-iru rltlia 2 tl'ortuhrc• J,, 199(• al pnluu ¡)¡o Iu Mío•kn Cutulunu tlt• Hut·t•l'ltnru. CICLE "EL PRII\IF:ll PALAU''. TIMDEL: Conn•rto ~··o•so op. 6 n. 6. Jl \CII: Cunn•rt prr a •inlí i orqu•••tra Jl\Y\ 1M2. Com·erl peo· u ,¡¡¡ i urtpor,tru (IW\ lOU. 11 \'rD.:\: Cunt•l'f"t ¡ll'r a ,;olonrcl i nn¡u•••tru •·n Rt• \1. Luin Ca•n.,, •ioli. Eup.t•ni h.nplan. •inli. Amau Re\-i'-ÏÓ cit"l.., JU'oJtranw~, e...pnio.~ i runrcrl"" nw., ... ¡~nifiC"olÏuot. "'\\ L.\ \!.-\:\ER\ Dl:... ~ Jo""fl Currtra• 10.00 BLTLLETÍ DE :\OTÍ- CIES 10.08 CAPSA DE :\JÚSICA .-\RE:\'SK!: Concert per n piano i orque..tra op. 2. Stepben Coom1.-. Orque,tra Sinúònirn BBC E•t·ore-a. Oir.: Jt· r'.t) .\lak_,ymink. (26m). BRüiDS: Pnrntum cor mcum, l'antntu. Gu) De ~!ey. lnn Uone) ma n. Ma" \'an Egmond. ffieercar Consort. (13m). DAX: lnlcl tho• Twili.ght. poema sim.fònit-. Or·•p•estt·a dc l"Ohtt'r. Dir.: Bryrlen Thomson. (13m). CHARPENTIER: Suite en la m. VirtU<>SÏ di Praga. Dir.: Chantal Wuhrmnnn. {10m). M.HAYDN: Conc·~rt pr•r a flauta i orque<lra t.•o R~ l\L Lórant Kuvacs. flauta. Orquestra Filharmònka Cyor. l)ir: Jiínru; Sú.odor. (22m). BERLIOZ: Simfonia fúnebre i triomfal, op. 15. Mu•ic¡ue d¡,;; Gnrdieu• tlr Iu Puix. Oir.: Dé-ir¡; Dond~pw. 138m). \R'\"E: Cont·f'.rt pPr n Or¡!U<' i orquestra n. 5. Roger Be,·an Williams. Cantilena. Oir.: Atlrian Shepberd. (15m). YTVALDl: Sonata t'D Si h )f. R\ ï7. ErLo.emhle-ll5. (I-tm). SATIÉ: Tr'-" G)mnopédic:s. 'ersió onJue:otral. :\o,-o Orquc..t:ra de Londres. Dir.: Ronalt.l Corp. (9tnJ. 13.00 .MO:ItEl\"TS LÍRICS SCLUY\1\: Princess Ida. opereta en lre.; a t'te,. Kenn.-th Snndford. Pbilip PottH. Du,~d Polmt·r. Geo[frey Skiu·h. Tbe D'Oyly Cnrte O¡wrn Chor us. Ro,-ul Philharmnnic Orcbcstru. Dir.: l\falcolrn Sargent. (84m). RA.\IEAU: Àríe" i frugxneuLq d'òpert·s. Ghnnl Sou~ay, baríton. NPw Philhormonia Orche.-tra. Or<IUI'S· Ira oie Cambra Anglc•o. Dir.: Ruymond Leppard. (20m). LUN.\: El niño juclío (Can~ó espanyola). Tcrrsa Bergnnza. Orque•tru de Crunhra .-\ngle•n. Oir.: Enrique Garcia .~ensio. (6m). 9 15.00 Bl'T LLETÍ D E NOTÍCIES I AGEr\ DA ,Jl.SICAL 15.13 CA I>SA D E 'IÍSICA Slh.: !:limfoniu \7rno•l, or. 27. Orttn~•tru !'iimft\ni~o E•lntnl Jlu.,n. l>ir.: E\'¡!t'ni S\l•tlnnt" (Mm). HOCUILR I'>I: Sonntu¡wr a 'iolonr..J i l'ltnllnu (, 17. Ridwnl l.R<h·r i l>u>i.J \\ntkin, 'iolo11w~t.. (13m). 1\.HO'I\tEH: Cont•t•rl ¡wr u doH darirlf'ls i urt¡nr-lrll, Op. 35. Sabin<• \l¡•y<•r. \\ ulfgnn¡t '1''}!'r. On¡uo•-trtt olt• Curnbrto ri~ WürtlernlwrA-1 lt·ilbronn. Dir.: JHr~ Fot•r·IH•r·. (20m). CAZZANIG \: Sn1V4' llr¡,~nu. Cunjunl vot•ol i in•lrum¡•ntu l Cu¡wl ln Musirul dt• la Cut('olJ'UI olt• Vo•r·unu. Dir.: 1\llwrto Tur·o·u. (10m). WAGNE!t: L'llnlo ud.!K t•rruut, nlirr-luru. Ort(IU'".. tru f•'illwrmr'mio•n do• Vio•tut. Dir.: Go•or11 Solti. (11m). VIY\LOI: Cum·•·rt pt•r n t•ut·du rn Si h ~I, B\ J6;j, ''Conro". Fuhio Hiondi. L'EuroJIIt Galunh•. (3m). ME:"iDELSSOII '>: Sunfuruu per n t•ortlo n. 1:!. Guiltlhull Sto-ing En~rmhlo•. (:.!Om). 11 \'tO "i: NIJ(•tunr n. 2, lluh. 11:26. Robert Dolm, flnutn. l.njo' l,o·nr··~·. oliO;., Orqu•••lrtl Comhru E•lm ut•a. Oir.. Hohdnn Wurrhul. (9m). ,¡,. 18.00 GRA "iS 11\TEGRAl.S BR \11\tS: OBRES CORALS. Oeut•che \ olko.lit'dt·r, WoO 33 (~r¡:on llihrl'). Edith \tathj,, soprano. Pttt•r Srhrt'orr. tt•ntor. 1\.arl En¡wl. pmno. (19m). Dt•utK~·IIl' VuJk,Jit·tlrr, WuO 33 (tert•o•r llihrd. Edith Motlú•, Hopranu. l't•tt'r St•hrt'll'r, tenor. li.nrl En¡wl, piano. (18m). D••u t•rlw \'otk.li<·tlo•r, \\'o() 33 (quor·t llibrt•). Edith Mnthi~, soprunu. Po•l!•r· S!'IJrt•it•r, h·nur. Karl En¡;d, piurw. (lam). 19.00 GRANS JNT ÈJt P RETS JEAN PIEHllE HAMI'AL. BE I{NSTEIN: llulil. Noctum per n solo de flnutu, urt¡ut••lru dt' conla 1 percu"-iÍ>. Urquc~tro Filhurm(miru d' (,rut•l. Dir.: Lconurd Bo•rn•tein. (16m). Pl.\: Conrt·rt ¡wr 10 flauta o orqur•trn de cordu. t•n Stll \1. Ür<JU<'•trn dl' Cambra Fruru l.i•zl. (15m). BACil: SonatA ¡wr a flautA i Lai'C t·onlinu R\1:"\ 1035. Trt>\Or Pinnot•k, t·la\I'CI. Rulnnd Pitlou\., •iolonrPl. (13m). LOEILLET: Conl'l'rt r··r o flauta i OI'IJUC•Lro en Re ~1. Orquo••trn \nti<JUo \lu.•kn. Dir: Jat'IJUt'< n........J. (9m). 20.00 BUTLLETÍ DE 1\0TÍCIES I AGEN DA i\t LSJCAL 20.13 GRAJ\ T EATR E DEL I.ICEU: ANTOLOGIA DE 15 0 ANYS D' IIIST ÒRIA Un programa I'MI'I'i l i J>I'<'Mt'lltlll rer Jlo¡grr Alit'r. 22.00 AGENDA MUSICAL 22.05 E LS NOSTRES CONCERTS 10 CUNCEHT (•roregiHtrut J"'r Cotolunya .M(o.irn el din 12 de ¡tencr d!' 1997 n l' \uolitori :'\lunil'ipol F.nrit· Grnnado• dt' Ueida. COXCERT DE CAP 0'\SY DE L'.AGRL'PACIÓ COR \L\DRIG \L. Obres dc BRITIE'> i \lLA. L'E>qur.U~rinc. Cor Si¡;mrm. Cor :'\Iadrij!al. Cor Albada. Cor Ariadna. Da,;d )(aJet. piano i or~"· (73m). 23.30 :'iOCTl'R"\ 'lú.ka per Pre~rntació acabar el dia. a càrre<' d' \lfrrd Cela)n. 01.00 REP ERTORI D E M'f DIMECRES, 26 MARÇ DE 1997 DE 07.00 L' OB ERTURA Músitu rcr comPn~a r ,.¡ din. llccu ll ofohr~s bnm' pn•f\l'ntadt'• Jl<'r Joun Vive.;. Inclou Lutlleti.us inforrnatiu_co i agende~ mu~eols. 09.00 BUTLLETÍ DE l'íOT Í- CIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Pr¡>,cntació de le,. últim"' nowtol• di..,..o;¡ràfique; apare¡n!de, al mercat. E.pai patrocinat per Di•<'o• Ca•tt'ÜÓ. 10.00 Bl'TLLETÍ DE "'OTÍClES 15.00 B l 'TLLETÍ DE J'.OTÍCIES I AGE:'I OA m :stCAL 15.13 C. \PS.\ D E :UÍ:SICA GRJEG: \nti¡:u nnnunço nonlt>!IB, op. 51. Philhannunin Orrhe,tro. Dir.; RIIHnontl [,.'Pf!Rrtl. (25m). GR.\G'> \ " ' ' Quartt'l per 11 due• l!'•itarre•. darinet i .-ítria, np. 8. Com•urtium Clo.-it·um. (20m). \1\'\Ll)J: Cmrrt·rt per· o •inlí, •ioluorrl i oro¡uo••tr.o, R\' :-~~1 "ll Prutt~u n "'iu il momlo ul MJ\tl~c·ioH. lgnr Oi,IJ·nkh. Ofro Jlorn••I· Orc¡ui'•Lra ,¡,. Cumhro de Toronto. Dir.: Paul Robinson. (li m). URUCII: Simfunin n. 1, up. 28. Ort¡ueslJ•u Frlhnnn(rnÍI'u CUrzenirh dt· Col!ouin. Dir·.: .Turne' Cunlun. (29m). HACII: '·Juudrz..t Gnll in nllrn Lnml1•n" (Cnntru l>én a 1111• rcinlnw•), rantnta BWV 51. Edith \Jut hi.. Cm· i On¡ue,tra Burlo dt• \!unir·. Oir.: 1\ol'l Bit•hll•r. (18m). J. STR.\LSS: ,,.... \lil i Lua l\it•. intt•mw:t•n. Or<¡nr<tru de Iu Hürho rle :\1nnir. L>ir.: llutlolf Bihl. ({lm). TELE\l \:'1 'i: Sonata ~lt·tudiro en mi m. op. 13. Fran_• Brilj!t:<'ll. flauta. \nnt·r B•l•mu. •iolnnro•l. C.u•ta> 1.1'<lnhnnl. rla•iri·mhal. (1hn). Rl\t:.KI-KORS.\1\.0\. ~imfunia o. :! (Suitl' 'nmf<JOu·a). o¡1. 9 " ,\ntar-. Ort¡u~;tru Srmfimio·a dt' Gil!<' ho~. Dir.· '>N·me Jnn i (33m). ,.¡, 10.08 CAPSA DE :lfÜICA 18.00 GltA"iS 1'\TEGRALS SCHL:'\lA.'>;';: Simfonia n. 2, or. 61. Orqu"'trn del Conrt'rtgebou", \m,tf'rdnm. Drr.: Bernartl Haitink.. 13<m). SPOHR: Com·ert per a clarinet i orque;lra n. 2, trr. 57. Karl Lt>i.ter. Orr¡uo••lru Simfònica .t.. la Ràdio d. Stuttgurt. Dir: Rnfnel Frühb.-1·k d. Burgo•. (25m). \107 ..\RT: Sonata per a ,;oií j piano, KY 3ï8. lgor Oistrakh. Xntalia Z..rt•nlovu. (16m). KOECHL~i'\': La cur•n de la prima,era. poema >ÚIÚ(onir op. 95 (Cicll' -El llibre d,. la -eha-). Orqul"'tra Simfònica dr la lüdio de Berlín. Dir.: David Zinmao. (32m). H..\.'>DEL: Conel'rt P"r a or¡:ue i orque.tra. op. i' o.:;, HWV 310. Simon Prt"'too. Tbe En¡ili.•b Conl'ert. Oir.: Trevor PinnO('k. (12m). ~lYSU\'ECEK: Simfnnia en Sol. Orquelllra de Cambra d• Pra,..,.. (10m). llEXDEL5~0H-:\: Concert per a do- piano• i orqu.,._ trn l'n lli )f. Anthony i Jo...-¡Jb Paratore. piano.. Orqur.tra Simfònica de la RL\5. Dir.: U ro• Lajoric. (28m). BR.\11\lS, OIJJtES COll \L..'\ o..ut-1'111' \olk,lio•tlt·r. WoO 33 (com¡uo' llahrt·). Etlrth \lathi•, ~oooprnno. Pf•tflr St~hn·it-r~ 1t!nor. Karl En~tt•l, piunn. (17m). Orut•rlw \nlhlio•ot.•r, \'roO 33 (,¡.¡. llilorr). E<loth \lntlri•, •oprnno. l'rh•r Sl'hrt•io·r, h·nor. Knrl En¡.wl. piano. (H>m). i)¡•ul>t•ht• \'nlk&· Ül'<lt•r, WnO a;¡ (_,.,¡. llibrt•). Etlith \lathi•, 'llprunu. Ct·rnut Kohl, rianu. Cor d•• lo t'I DH. llumlmrg. Dir.: Giinh•r ]<'Ira. ( !Rm). 19.00 '\OliS INTÈRPRETS ~Cill\IA:\1\: 1\.rri,Jrrinnn, op. Ib. \olulf Piu, p1nno. (:{5rn). lllZlT: Suitr ,¡,. C11rmo•n. 211 I Qu>nh·l d•• "rtaU. 110m), \'f.RDl/ BIZFl Du,.,. àri1"' ol'òr<"ra. Frlipt> Bou. hai>., O•ia• \\'il<•n•ki, piano. (8m). 20.00 Bt ;TU .f.:TÍ DE NOTÍCIES I ,\ GE'\ O \ )!L'SJCAL 20.13 SC Ht:RERT: 200 A:\'YS K \"ariorion~o whre 13.00 :\ftSIC..4. VOCAL Ji.\).1)!'\: Les i últime. parault•• rlr Crist a la creu. Hob XX:2, Oratori. Solisw, 'ocaJ,, Cor de Budapest. Orqul'•tra d<! I'E•tut Hongarè6. Dir.: Jaoos Ferent">ik. (68m). ZELENK.A: .Lameotarioru. dPI Profeta Jeremie.<: Dim~rrN! San 1. Rèn~ Ja com. Kurt Widmer. Jnslrumentistes de la Schola C1tntorum Bnsilien•U.. Oir.: Rcné Jacob~. (24m). RA.KFL\fA.:-i i "'OV: La Primavera. rantaiA op. :!0. Sergei Yakovenko. baríton. Co,-,. rus-os YurJo,·. Orr¡ue•tru Sirnfònka de :'\foscou. Oir.: E•gu•ni Swúano\', (18m). 101 tema cie l'c)- pera "\Iu ria" .t., llrruld, ¡H'r pinno u <¡uutrt• mno•, O 908. Yonra Tnl i \n.Jr.,a. C.roethu)hl'n. (12m). Simfunio n. 5, O 185. Orqu<·•tru Royul \.uru·ert¡whnuw. Oir.: '\ikolau•IJnmont•mor1. (27m). IJer IJochzt'Ít,..¡hroll'n, trio D 930. EUy Anl<'lin¡:. ~o¡wunu. Pctt·r Sthrt'Ït•r, IPrrur. J)[¡•trio·h f'i•l'lwr·Dir•kou, budton. Gt·rulol Monrr, rinno. (llm). Kont~·rtJ.tllrk pt•r o violí i on¡ut••tra, D 315. Gid<m Krem,.r. Ort¡uo••trn rlt• Combrn d'Europa. (I lm). Impromptu!< op. 112 (D 935). Hadu l.upu. pinn11. (37m). 22.0<! \ GENOA l\ft.:SIC \L 22.05 ELS NOSTRES COlliCERTS COXCE RT enre¡ri•trat rrr Catalunya ~lúsica el dia 9 dc g~ner de 199ï al Saló de Cent de Barcelona. CICLE SOLISTES DE L'OBC. \IOZ.\RT: Quartet de rorda K\ 464. BL.\}\C \FORT: Quartt'l de corda n. I. Quartet dc corda -\rtemb. (SSm). 23.30 NOCTU RJ'i "ú~irn per ut'abar el dia. Pre•cntació a càrrce d'Alfred Cclaya. 01.00 REP E RTORI DE NIT DUOUS, 27 DE MARÇ DE 1997 07.00 L'OB ERTURA ~¡(,.ica per comença r d dia. Ro•cull d'obre.~ hrt'US rrf'<t'DtaJr_.; per Joan \'ives. Jnclnu bulllelin~ informatius i agende• mu<it-als. 09.00 B L'TLLETÍ DE :\OTICIES 09.08 SELECCIÓ DE l\0\'E'f..\TS Pre_.,...ntació de le;. últime>o nn•Ptal• di..,..o;¡ràfique. 3p8l'l'gud•, al m•r· cat. E·pai palrt><'inat )>l'l' Di.-cth Ca.td1ó. 10.00 BlTLLETÍ DE "iOTÍCIES 10.08 CAPSA DE l\J[SI CA SCRIABL'\: Simfonia n. I. op. 26. Bri~ttc Baller•· Sef1.'t'i Lnrio. Cor dl' la Ràdio de Berlín. Orqu<'•lra Simfònica Alemanya de B¡•rlín. Dir.: \latlimir A~bkeoazy. (·~im). TARTINI: Coot'erto ll"o••o n. 3 (lramcr-ip<"ió rle la Sonoln op. I n. 3). Ensemble 415. Dir.: Chiaro Bunl'hini. (9m). DEV IENL'IE: Conel'rl pt"r a flauta i ontue,tro n. :l. J,.an-Pierre Rnmpnl. OrquP,tra ,\ntiqua \ l uoit'n. Oir.: Ja•·qou•• Rou•·..t. (19m). BEETHOVE:\': Quartet de corda n. 11. op. 95. Quar!Pt Talich. (:!Om). B\..X: \ynr· phoJ,.t. ptlf'.DUI ..unfún.it·. Oro¡ u••· tro ~inúònica d .. umdre•. Dir.: Bryden ThoDL..,n. (18m). Lt:LLY: Bour¡:eok núlhiiOUliP. UID don ObOI' Band. )[arit"-,\nge PrUI, p•rcu.;ió barroca. Dir.: Paul Good,.;n. (15m). GRIEG: 23 JWti· 11'< peces per a piano. LoH Derwinger. (30m). u. c.. 13.00 :\ftSICA A.'\'TIGA LITÚRGH DEL DUOLS SA.'iT: Ad :\latutinum (In I ~octunw). Lo Colomhina. (28m). ORTIZ: ,.r cndrs •ohre In cançó Doulc•• ~tí~ moire (Tratndo d,. !lln•u). La1·hrimae Con.~ort. Dir.: P bilippe Foolcm. (15m). SACHS: L'~spn~n I l'I seu nmllnL Eberbard Kuuum•r, huriton. (Sm). FIOCCO: P riu,rn L nmentneió del Dijou• Sunt. En.cmblc Concerto. Dir.: Roh~rtll Gini. (l•lm). à-1ERULA: Cuuçon~. motell< i •onntea. Conjunt vocal 1 irhlntmt'ntal F'itzwilliam. (27m). MOUTOllí: Peceti per a llnUl, ~f'¡tOn lübre. Hopkiru<on Smrúr. (17m). n,... Noer cer de )E de "T: de la. ed ' 18. les [D¡¡ i- E- 7Í- !6. or ra ·n. a). 3 n. f" 'E: 15.00 BUTLLETÍ OE NOTÍCIES I AGE~ OA )ft:SICAL 15.13 CAPS.\ DE Ml:SICA FIRICII: Snnfnnoo n. 2, op. 38. Onflll'·tra filhonnc'onic•n clt• Brno. D1r.: Jki Bc·luhl•íwk. (3óm). PERGOLES I: Cuno·o·rtino n. I, c•n Sol. Orqu.-trn \u~wnul cic• Comhrn d'Andorra Dir.: Gc•rurcl Clnrl'l. (12m). SCliU'l \N'\: Quintc•t omb ¡úonn. o¡J. ·1-1. Sumuc•l Hhrulc·•· •iola. Dolf n.. w·lhc•im, 'iuli. Trio Beuux \rt•. (30m). 11 \) 0\: Cunt·c·r·t l"'r a obo? i crrc¡uc,.tru c•n Do M. V II~:CI. Pio•n•c• Pic•rlnt. On¡ut•<tl'll tlt• CurniJI'U Fncnz Lis..t. Dir.: ]tuiCIM ll<ollo . (2:1m). ~A I NT­ SAENS: Sinrfoniu n. 2, op. 55. Ür!lllt>lru Si ncfèrn ic•n cic• Lo ndn•M. Oir: Yonclu tti Bull. (23m). C:IJARI'El\TIEH: Epituphium Cnqwn tm·ü, llc'nri Lt•dr·oit, ¡•ontr·utt•nor. Guy De '1c•y, tt•nnr. J ot'll ttc•s Bono, lruix. Grc•lll Dc• Hc•y11hr·c•, noprono. ~LehNt• ¡.,..,l,·tlit , ioprono. 1\!Nubre• dc•l Hic•c•rrur Con•ort. (I-lm). C.Pb.E.B \CII: 1'1in Sunnto \'(e¡ 155 (IJ 5ïï). l.nnclun llnrnc¡ut•. (15m). 18.00 GR\r\S l r\T EG RALS BR \11\1~: \I L'i I('\ ORQL'E~ TIL\.L. Sen·nutn n. I, op. Il. Ürqul'•tro Filhurmimic•11 cic• Brrlin. Dir.: Clnudiu .\hhocln. ( 19m). 19.00 P E:'IT\GRA llA Programo de dh ul¡:uriii mu•it·ul. Gwo i ro•ulitwl'iú: l't•rc• Bur{o, i \1~~ Rohl,..,. 20.00 BLTLLETÍ OE NOTÍCIES 1 AGENI)A MUS ICAL 20.1:~ "A LA MANERA DE.... " Un c·orl\'itlut Nt~ prupnsu i t·onll-rrlu Iu mú~ic•u c¡uc· li n~r·uclu. Gui6 i fJrCM'IIIUt•iÚ cic• Jourr \Ï\'I'K. l'rorlurc-ió rlt• llolnrH Busqowts. n. ra 22.00 AGENOA \1 USICAL N: 22.05 ELS N OSTRES C ONCERTS Ics ~5. m· !>o- r.: :r: n· jt, ml IÍ· \·e CO~CEHT c•nrc•Jú•trut (ll'r Cu t~lun}a \lll'wa t•l cliu 21 ,¡,. juliul dP 11}()',! a I'F..¡¡Ii'•rn Porro<luiol cir Torrr>l'lla cic• \tcmt!II'Í. >..11 I· FSTI\'AL 1\Tl~R:-- \CIO'\ \1 DE liL'ilC.\. Olrrc•• dc• \IOREH.\ i \10'\TS \L\"ATGE. \t•ukn Ku<lo, •npranu. \I~Janclro Znholo, piano. (69m). 09.08 SELECCIÓ DE 1\0VETATS Presentació de les últimes novetats discol!t'àfiques aparegudes al m~r­ ~ot. Espai patrocinat per Dbco• Ca•tclló. 10.00 BLILLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE :\1ÚSICA BAJ.AKIREV: Simfonia n. l. Thc• Philhormon.ia. Dir.: levgeoy Svcúanov. (·14m) \fOZART: Concert per a piano i orquestro n. 2, KV 39. Vlnd ímir· Ashken&Z), solista i director. Pbilharrnon.io Ü•·chestra. (14-m). DEBUSSY: Chunson s deBilitis, músit'o d'cscc•nn per u f'Cci tador, dues Oautc• . cluc6 urpes i r.Uesl.:l . Cutbcrinc DeIWUVP, n.~citatlorn. Ensemblt.• Vit'- nn-BI'rlín. (20m). C.Ph.E.BACH: Sinúonio per a cordo u. 5, Wq182. Tht• En¡$sb Coocort. Dir.: '1\·evor l'innoc·k. <llm). FRÜHLICH: Sonata per a ,joJoncel i piano. han J\looi¡-:lrctti. violoncel. AJexei Luhimo•. piano. (30m). TELE\1AN'\: Concert per a oboè, corda i rluwcí en ~li m. Lojo' Lenc..~..,. c>hoè. Orquestra d~ Cambra del Sud-oe,t d'.-\lernan)a -pfonbcim". Dir: Paul .Angerer. (13m). \'ORlSEK: Simfonia eu Re ~1. Orque•tro d~ Cmnhra Pardubi~e. Dir.: Lihur Hluvnrek. (27m). 13.00 liÚSICS DE CATALUNYA \LBENIZ: Com·crt fantàstic. Primer concert per a piano i '"'f"P'tro, op. 78. Enrique Pérez el<' Guzmñn, piano. Orc¡uestro dc Vnl~ncia . Dir.: Manuel Galduf. (28m). GUERRERO: Sis ''ViUn"""~'~'~". Cor rle Cambra del Palo u ric• In Músira Catalana. Dir.: ]01·di C11sns. (17m). MONTSALVATGE: Scrt•natn o Lydin de CatlalfUP,, Antnn s~rru, nauta. ~ontser·rn t Cosobéo, piuno. (10m). BESSES: 2 Preludi~ místics. Antoni BC!oscs. piunn. (9m). BACH: Suite p~r n violoncel n. 4, BWV 1010. Lluí.~ ClarN. (22m). TORRE~TS: Quntrl' poeuw, umh tPxl de Foix i Oliver. 'lnrio D. Laffitte. •~u. M<"rrè Torrents. piano. Loutaro Ro.a•. wütorra i mandolina. Toni Xuclà, guitarra. (9m). ASTORGA: Trio Sonata op. 3 n. 4. Bar~elona l.on~ort. (10m). 15.00 BL'TLLETÍ DE NOTÍCIES I AGEt'\'"DA :IJLSICAL 23.30 i"\OCTLR' T: Ln \tú.iru Jll'r 11rahor d cliu. Pr•••·ntoriér 11 rirrrt•c• d' \lfrc•d Cc·l11ya. ~r~ lé). F" ni er. ,ra Jt. ·to ]"¡ l). 01.00 REPEllTORI DE l'IIT DIVENDRES, 28 MARÇ DE 1997 DE 07.00 L'OBER'l'lJI'lA MíiHico ¡wr c·ontt' ll\'llr ¡•I tlio. Hcc•uU rl 'nhn·~ lrrt•n• pn••t•ntncl•·• pt'r .lllnn \1vt••. lrll'lnu hutllc•tins inforrnutiu• i ugc•nrh•• musit·ul~. li. ib. 09.00 BL'TLLETÍ H E NOTÍCIES 15.13 EL DIA DE L'OIENT Jlro~'t'amnt•ió realitzuda a partir de lr, petkion. que e)¡¡ no,tres oir_nl!l hun fN ol eontestodor dc Col.:llunyo Mtí•it•n, tri. 202 35 35. 22.00 AGENDA MUSICAL 22.05 CO NCERT ~fAGJNART Guió i selecció: Àlrx Roblcs. 23.30 NOCTURN Moí• i••n per orabur el dia . Prrs~nlució a càrrec d' o\Jfr·ed Ct•layu. 01.00 REPERTORI DE NIT DISSAB1E, 29 DE MARÇ DE 1997 Oï.OO L' OBERTl R\ l\1ú•iru ¡wr c•nm~nçor d di o. Ret•ttll d'obrr~ br~u' pre•t•nttuJr, p~r Pilar Suhirò. 09.00 :lt('S ICA PER \ COBLA .\IOil-\LED \: Tirnnt Iu Biont·, poen1a l'avnllt·n•"· )Jt•r u ;·ohlu. Cohln 'l nut¡¡rin•. (15tn). DANSES POPULARS: L'<'"'l"t'rronn, Bnll dc ftW.c••. Coltlo Muruvdlu. Dir.: Lluí~ Fc•r·t·c•r. (7m). CASSÚ: Cen t a cent, sardana. Ctolrlu lo Pdndpnl dc lu Bi•hul. llit·.: .I 01111 Lluís Moo·ubln. (llon). G IL I '1F.MBRADO: Gloswa ol't•n Pt•r·t• Gu llol'Í. Glossa ri11 l' llu&tul !lc• Iu Pt•iru . Cohln Lu PdJtt•ipu l dc· La Dislonl. Dir.: Fr·urll'I'M!' CMMÚ. ((rut). i\ltAHTIJ\ EZ: l{u¡rso)cliu clt· N11dul, ~lossu per o rulrlu. Coblu Montg•·inft. (8m). 10.00 PENTAGil.tU1A <11'1 (li'0¡1'rllnm dijous. I{~Jll·tició c•ml·~ t•l 11.00 EL OIA DE L' OIENT P ro¡:rurnndó l't'olit7ada u partir do• I!"< llt'tic·inn• t¡ue t•l• no•lrt'> c1ic•nt" han fN al rnntt•,tnclor dt• Cu tul un) o \fti,iro. tel. 202 35 35. 20.00 L'ÀU OIOV ISJ..,AL Luprn¡¡ramo d' \1,., Curi un. 11.00 TRANS~fiSSIÓ EN DlRECTE OE LA l\DSSA CONVEi\'TUAL D ES DEL ~~O~ES­ TIR DE ~~O~ISERRAT 12.30 APERJTit: ~n.;SJCAL 15.00 "A LA !\IANERA DE... .'' R<'petició del programa el dijou~ ol 'espre . emr• 17.00 TE~lPORADA D 'ÒPERA OE CATALUNYA ~IÚSICA CllERUBJNI: Mcdro. òpera t.rub..;. t•o en tres octes. Svlvio Suss. Vt••·muku Kinrses. Magda Kalrnúr. Kltí•·" Tokúcs. Kntulitl SzükPfalviNogy. Veriano Lucbctti. Kolos Ko\•Ót~. Józsci V Gregor. Cor do Iu RTV IJoogareso . O rquestra Simfònica dc Budapest. Dil·.: Lomherto Gai'Ciclli. (137m). 20.00 SELECCIÓ DE JAD. Programa dcd.icat a la músit·n dc jazz amb guió d'Albert Mallofrú. 22.00 LA MÚSICA A DEBAT Programa a l' entorn dc temes musirah d'interès, realitzat nnili la rol-lnboració del Cowell Cntalñ dc Iu 'túsica. 23.30 NOCTCR.N ) fú•ica per acabar el elia. Prc"t•ntació a càrrC<" dc )faró Jnné. 01.00 REPERTORI DE N IT 22.00 G RANS OBRES C.Pit.E.B \CII: Rt•Hurn•t•t•ió A•r•·n•i6 dc• Jl'M<Cri.Rt, urutt~ri Wq. 240 Burlmr·u Sdolick, •npruno. Cltri• tuplt Prt'li'" 'Ciic·n , t¡•nor. Stc·plwn Vtu•rotl, buix. Du• Klcim· Cuncc•c·t. Dir·.: ll c•rcnunn Mux. HlwiniRc·h~ Kunturt'Ï . (72nc). 23.30 NOCTUIIN Múbinc JH'l' ul'uhnr· t•l tlia . Pr~•enturió n ru rTI't' dt• Muró Juné. DIU.UNS, 31 DE MARÇ DE 1997 a E!!:' ;;¡· 149 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍC IES DE 07.00 L' OBEflTl RA 111íi•tco per ron~t•nçnr t•l din. R~cull d'obre" brt'l" prt'•t•ntnd<'• per Pilar Subiru. 10.00 BlJ'TLLETÍ OE NOTÍCIES 09.00 ~IÍS ICA RELIGIOSA SCUÚTZ: Història dt• lo Rt·~urrl'!'cicí, S\\ \' 50. Concerto Vocal!'. Dir.: Ren(• Jucob~o. ( 13m). BillER: La Rrhurrt't't'iÍI, Sonota n. 11 (Souotc·s rh•l ll!Muri). J ohn Hollowoy, •ioli. Onvicl l\l nrnney. Trogirornrdiu. (8m). BACH : Or·ator·i dc• PnKtiUil, BWV 249. Emily Van Evc•ru. Cnrolinr Tr·ovor. Chnr"it·~ Dnnit·l•. Pr·trr Kooy. Tnvt•l'lll'r C!onsort ond Phc ycr·K. Dir.: Antlrc·w P nrrott. (40m). F.COUI'EIHN: Victorin Christu r t•,urgrn ti . (Motl't per din dc PnA<¡un) . .I ili fl'ltlrnun i lso lwllc Poull•nnrtl, ~opronoH. Grt•gory Rrinhart. baríton. Jnop Trr Lindt'u, boi>. dt• viulu. Dnvitt MoroDI'). orguo·. {7n~). 10.08 CAPSA DE ~fÚSICA \ \ LGHA.~ WILLLUIS: Fio, Campi, Jll'r a viola, \CilB i orque..tra. Fredcrick RiddJc, viola. The Bouroemouth Sinfon.ictta Choir. Bournemouth Sinfon.ictln. Dir: Norman drJ )far. (21m). F.COUPERIN: Le~ Nacions: Lo Piamontcso. Soli s tes Barrocs E uropeus. ( 19 m ). CARULL I: Fnntusia per a flauta i b'llÍtu.rra "ohrc• temes de ~11 Pirottt" de Bellini, Op. 337. Jenn-Picr·re Rnrnpol. Ale.:nnclre Lugoyu. (1 1m). SCHOBERT: Con cert pPr u cl!tvtlcí o hammerOügt"l i orquestro. E. Selbciru. Co llcgium Aureum. Dir.: F. Meler. (2-~m). RODRIGO: Fantasia pnru un geutilhomhre. P e)l(' Romero, guitorro. Acndcmy of St. Martin-in-the- DIUMENGE, 30 MARÇ DE 1997 ~ 07.00 L'OBERTURA Mú!licu p er començar e l diu. Bccnll d'obres breus presentad es per J oan Vives. Inclou but.lletin~ infomuctius i agendes musit:llls. 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS P ri'SI'ntació de les últimes nOVPtol• discogrufiqul'l> aparegudl'!l al mercut. E'!poi patl'()(:inot per Di.•ro' Castelló. 01.00 REPERTOIU OE NIT ¡;;:¡ ....er 11 Fio•ltl•. l>or: 'lt•> illt• \lurrint•r. (2 1m). J \\\CE": \lltidi (Ju\l•ntut ). ~uitt• lll'r o "''lt't tlo• >ent. Orpho·u• Chomlwr Oro·ho·•tro. (llim). \IOZ .\HT: \li-.n tlt• In Cornnut•oío. "\ 317. ~ .. li,tr• >"ucuk "in¡:', Collo·¡~~ Choir. Ortlut·•tru dt• Coml.ru ·\n¡!J.•,o. Oir: "••·plwn Clo•olutr). (:!im). 13.00 l\t(SICA DEL SEGLE xx Dl'Til.I.Ell\: Curwo•rt Jlt'r o \iulmwf•l i UrtJtW!di"U '"''Tuut un DJont.l..- lninwin .. ,". L)llll llurrt•ll. Oo·qut••tru 1\nriunnl tlo• F'o·unçu. Oir.: Churl•·• Dutuia. (:!7m). BHI'l. I'EN: !:it•rt•ntHn tWr u lt•nor, tr·mnpu i t·onlu. op. :11. Chri•loph Pn'\~no·­ dio•n. lh Lnnzk) -Otlu. Tupiola ~infu11it•t1u. Di o·.: ÜRono \'tín,kü. (25m). M¡\HTINl·: Quurtt·t dt• ¡·uniu n. ·1. Qunrlt•t Panol<'ha. (20m). liOI .MlWE: Simfoniu n. 10, np. 1()5. Oo·qut•KII'n Simfònio·o 1\urhu•. Oio·.: Owuon \rwel llu¡~h~•. (26m). PRO"OFI F.\: Quutn• po•o·o•< ¡wr a piano op. 3:!. Uuri• llo•o•nmn. pinnn. ( lOm). 15.00 RlTI.LETÍ DE ~OTÍ­ CI F.S I ACE1\0A ' lLSICAL 149 1:>.13 CA l'S.\ DE l\l(:,rCA 11 '"\[)FI: {>.In po•l Jin do• Sanin Cro·ílon. F. l'ulml'r. \. Rolfl' Jnhn•tm. Cor Borh d'E•toenlm. Cont•t•ntn• \fu•lt'th de \io•ua. Oir.: \ij.,uluu' llurnronruurt. (5lm). 130TTF.SI1\I: ~otti Arabe. Orqut•<tra Sirnfolnicn l.ituuno dc Vilniu•. Uir.: ~ihuno Prontnüni. (I lm) S Cili :\1 \N\: llumort·~kt•, up. 20. Hutlu Lu¡ou, pinno. (26m). GLLICI\.: ~t•ntironoi~, hull1·t puntomioli n. Tufo•lmu Hik. Dir-.: BrullO Wo·il. (20m). BI\Hl.IOZ: Tristin, up . 18. Cm· .John Alidis. Ül'otu•·~tt·u Simfòuit•u dt• Lorult·es. Uir·.: Colin Doví~. (22m). I'IAZZOLA: Turogo Suito•. Wultt•r Fo·yhli i Uonit•l Emi , ¡;uitut·o·o·~. (17m). 18.00 GitANS INTEGRALS BRAJl\JS: \IÍ:SJC \ OHQUESTR \L. Couwt•rt ¡oo•r u pinno 1 orotuo•>tru u. I, up. 15. Cluurho Arrou. Ortlu•••tra tl~l Cnncf'rt gt•Jwu" ri' .\m•t•rdum. llir.: Bernnrd llaitink. (53m). 19.00 AL.'IAl\AC l n t•spni dt••tinut a evocar i l't'\; U. rt• t•l• ft·t• rnÍ'• n•prt.,.•ntatiu• dt"l po-.ot mu•it•ol. Guió i selert·i(> d',\Je, Rolli~,. 20.00 IH?I'LLETÍ DE NOTICIES I AGENDI\. ~IUSICAL 20.13 CATA t UNYA MÚS ICA: RECULL DE 10 ANYS D'lllSTÒRIA 12 Hcvisí6 tlt•l• pro¡trunwR, o'~r•nis i ¡•nnt·o·rtK mo'\H Nignilirntius. CONCEHT o•ru·t·p:iHtrut pt•r Cutolunyo l\iú~it·u t•l oliu.¡ dt· rnni~ cir 19911 o Iu 8uíli1•o rlt•l Mo rwRlir dt• Mont~rwu. CO'\'CERTS EUROHADIO. COMMEMORACIÓ DEL 400 1\~lVERSAKI OE LA MORT DE P!\LESTRlNi\. Programa Polc~<trino. E~rolnniu de '1ontserrot. Cn1wllo cio• Moí•ico rle \lont•~rrat. Dir.: lr~ni'U s~¡;nrru. (66m). 22.00 AGE~DA :m :SICAL 22.05 ELS NOSTRES COl\1CERTS CO:-ICERT enr~¡!i-trut per Catalun)a '1W.ira el dia 9 ol'owtubre de 1996 al Palau de la ~lú,io-a Catalana. CICLE "EL PRnfER PU..\U"'. "t;Hl.AL: Sonata pt·r o nau ta i piuno n.l. np. ï!l. SAJ::\"TS,\ENS: Rnman~a op. 37. .\L"'RTINl;: Sonata per a nauta i l'inno. SCHU.\lJ\NN: Sonata per a ,;oií i piano op. 105. i\10!\'TSAL\ATGE: St.uatíuc pour hctte. LUTOSLAWSKJ: Partira per o l'iolí i piano. C•·cilia Reb'ller·o. Oautu. lnÍ'n llegue ro. piu no. I.A•t• K) ung~t;n, ,;ou. llelcnu Boyn, piuno. (82m). 23.:~0 n.oo '\IO:\tENTS Lirucs t:SA \ UlZAG \ : l"" Gulunrlrina' ( lt·r Ol'lt'), Pilnr L<oren¡:ur. \na María lnnrl!'. Rnimundo Torro'' Curin• \101n~nin. \oroló, Aldanonrln. Cur dt· C:ornhra dt· I'Oñ~ó Oonn ... tinrru. Orqau~..,tru Simft')nira. Oir.: \tnulfo \rgo·nta. (21irn). .J.STH \lS~( li ): :J òrit•, ol'upt'rt'· tu. Bcrntl \\t•íkl. harítun. Cur i Ürolu•••tra Simfr\nit·u dt• l'OHP. (10m). GF.:HSII\\ 1\: Por¡,~ Utul Bo•-. (l''I rul'lo'k). Ha> \1bo·rl. Clam ma Du lo·. \\ ilmu Shake'nr•i!lt•o·. llo"'tun Grnnol Opt·1·a. Dir.: Sl... rwon \1, Gulolnonn. (55m). CllllEï.A: m ··hult'('O lolullt'O. \na Murin hiurtt•. Gt'I'IH'tlo Mnnro·ul. .lnut111in Portillo. Ï.ur• i t·untm·• Mutlrid. Dit·.: Atnn lfo \q;o•ntu. ,¡,. (19m). 15.00 BUTLLETÍ OE NOTÍCIES I AGENOA :ul'SIC.\ L NOCTURN \lúsit·n p~r acabar d dia. Pre<entut·ió u eàrrec d'~\lfretl Ct'lap. 01.00 REPERTORI DE :\JT DIMARTS, 1 D'ABRIL DE 1997 Oï.OO L'OBERTI"RA 'lí••icn per comen~ar el dia. Rt'<'llll d'obre'\ breu- pn~entadc­ JII'r Jonn \i'~"-'· lnrlnu butlletin' infnrmatitL~ i ag~ndt-~ mu ..tral..,. 09.00 BliTLLETÍ DE NOTÍCI ES 09.08 SELECCIÓ DE l'iO\'ETATS Pn·sentndó de) .., últim1'5 no>etot• di>l'ngràliques aparegudc, ui mercot. E,poi potro<·inut per Di•cn• Ca•.tton.í. 10.00 Bl'TLLETÍ DE NOTI- CIES l 0.08 CAPSA DE ~IÍ:SICA R.STR..\I;SS: Concert pt•r 11 oboè i orqu..-tra. On¡n~tra de Cambra. Dir.: \lax Wilrox. (25m). Hl'.\1:\fEL: Gran -en>notn n. 1 per a guitarra. piano. Yioli. rlarinrt i fat!ot. op. 63. Coo-"!rtium Cla-•icum. (17m). USZT: Canti•·o del Sol dl' Sant Frontto<' d'A,.•Í.•, S 499. I.,.e,.üt' Howard. piann. 111m). \1\'ALDI: Bentu- •ir. R\' 598. 'largaret ~tar-ball, •oprann; Ff'licity Lott. •oprann: Su•an Oani~l. mezzo>oprano: John .Uldi, Cboir: Orqu¡•,trn de Cambra '""¡tlo.-a. Dir.: Yíttorio Jlie¡n-i. !Sm). RO,fF~ RO I JIORE!:\0 TORROBA: Concert de .Màlaga. Pepe Romeru, guitarra. Acaderny of St. .\lartinin.tJu,. f'idds. Dir,: l\e,oiJJe Marriner. (23m). RrES: Sonata per n trompa i piano, op. 34. Han•jUr¡; Angrrcr. ='lorbo•rt Rict·ubonu. {23m). OFFENBACH: Gruté purisienne, ballet. Onruestra Simfònica de Pittsburg. Dir.: ''""dr¡; Previn. (4Jm). C.Ph.E. BACH: Simfonia n. 2. Wq 182 n. 2. "Sinúonks d'Hamburg". Orqur• tro de Cambra Franz l.i•zt. Dir: Junos RoUa. (12m). 15.1:3 CAI•SA DE 11ÚSICA HEGEH: Quurlt't .¡,. ¡·nnlu np. :>1 n. :!. Qunrto•l olt· t·nrcln rlo• Bo·ma. (:!!lm). CI\ I \ROS\: Cnmwt per u dut• .. nuut··"' i nrc¡ut>~lnl Nl Sol \I. \ . l-tu¡wwn. n. Jlunzil..rr. Oro¡uo•,tt·u <lt' Cambra Paul Kur•ntL. Dir.: P. Kuent.t. {19m¡. IJO'>EG<,f.H: Simfonia n. -\, ~lwliriao• Ba•illl'n-c<'. Orqu.,.,tra SimfionÏ<'a tlt• lo Hàtlio oir Ra,io•ra. Oir.: Ch. Dutuit. (:!lrnl. 14\ 'fOT E DE GIUG'>O\: t·~¡m··•ill. Ort¡ow,tro tlt• Comhrn Gonçnl Cnmellnw, Oir.. Gnnçal Cmru•On-. (tíml. \!~;Re \T> \'>TE: ConN·n ¡,...,, 1-wr u durinl"l 1 urtiUt.. ""trn &Jl' t~nm­ hra. up. lO I. Ntrl l••i•to·r. 1lw :'llo•tt·r l'ln"'r.. Uir.: R. St·hurnal'lwr..!llim). Slf!ELILS: Ruko•tn•u ( l.'nonnnl) , np. 11. On¡ul••lrtt r\rwinnnl E•rm·o••n. Dir·.: \lo·xnnrlo•r (12m). QU \NTZ: Sonnlu o·n tl'in o•n DoM. Hirt•rr·ur Cnn•nrt ( lOm). SUK: \luolun•,u, pm·mu •imfòtuo· op. 3·1. Cur tl!' dono·• i Oropoe.tru Filharmionio•u T~t'l'to. l>ir.: \ uduv \~umann. (:I!Jrn). en....... 18.00 GRA:' S 1'\TEGR¡\LS lllt\11\1~: \ILSH \ OIH)l ESTRAt.. So·ro·nuhl n. 2, np. Uo. Oro¡uP,tra .;¡mrilllio·o r!t• '>ont Loui•. Dir.: Lt>llnard ':ilatkin. (32m¡. \nrint·inn• Mlbro· un tt·mo dl' Huydn. up. ;;(, a. Oro¡Ut•tra ~•mfimio·a de .\ irugo. Dir.: l>uni~l llaro·nltuim 1211m). 19.00 CR\.'IS l'iT È HPHETS JEA'> Pll.H Ht; R .\\IP\L. FHEOERIC. 11 DE I'IIÍ'SSI.\: Conr¡,n per u Oautu t uro1u•·•trn o•n Do .\1. On1u•••tru \ntic1ua \1n•ira. Dir: Jao'IJU''' llnu""t'l. (Hm) . .I.Cb. BACil: Trio prr 11 Onutn, violí i vio)Qnl·t·l t•n Do \1, ''""'' Sttm. \htiwlnv Ho•trnpovitx. (JOrn). \ JY\LOI: Cronc·t•rt pt·r o nnuta , t•orda i conlinn, HV 1:10. "Conren olt• Dnt·m•tutlt". OrcpJcstr·o dc Cuttdn·o Fruu~ l.íb>.l. IJir.: JúnoA Rollo. (Rm). 01\CII: Suito• n. 2. BWV JOií7. Oro¡ou•Htru de Cnmhrn olc Stutt¡~nrt. llir.: "n.-I M!!n o·hin¡~o•r. (20m). 20.00 Bt;TLLETÍ UE NOTÍCIES l ACF..NOA U\.JSH~AL 20.13 GltAN TEATRE DEL U CEl: M'TOLOCIA DE 150 A1\IS D' HISTÒRI A Ln programa e;;crit i pre•entat1wr Hoger \lier. 22.00 AGE:'oll)A )ll'SICAL 22.05 ELS l'iOSTRES CO:\. CERTS CO.'ICERT enregistrat prr Catalun) u .\1ú,ic-a el dia 21 de '"t~rnhr~ dt> 1996 a l'E•~?I~.,ia tM Papiol. XX FE~TIV•\L Di!: MuSICA DEL PAPIOL. Olm•• dt• P\1..!\l•. VJLLA-LOBO~. TIJ\){. CELLO, GARCH GAGO, VEN'1'\S, GERSIIWll\ i POULENC . Bnrcclooa So:< Ensemhlo·. Dir.: Miqud Bofill. (Nm). 23.30 NOCTURN L\lú•icn ¡wr a¡·alulr t•l tUu. Pr•so·nta .. ió a .. àrr~o· el' \lfrt•d Ct•la~a. 01.00 REPEitTOIU DE :'fiT DIMECRES, DE 1997 2 D'ABRIL Oi .00 L'OBERTl'TU .\lú•íca per començar ~I dia. RI'Cull d'ol!re-- breU!> pre•t·ntaolt·· l"'r Joan \l>e,.. Inclou butllo·tin• itúormatiu..., i ng~ndt'""" mu,..iraL... 09.00 BLTLLETÍ DE è'iOTÍCI ES 09.08 SELECCIÓ DE i\0\ETATS Prc•cntadó dc les últime• no'l'lal• cli.co1(1'àfiqu¡o.• upar'í'gudt•s al ont•rcat. Espni pntrol'inat pt'r Oi.,rn• Ca•telló. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- CIES 10.08 CAPSA DE ~fÚSlCA :\10Z..\RT: .\Ji,sa Solemni,. "' 33ï. Sowtes vocnl~. 1\.ing'• Cnllr¡¡~ C:hoir. Orqur,tra dt• Cnmllra An¡¡l..-a. Dir.: Stepben Clt·oLur). (21m). HOLST: Suito• St. Paul. .\cndeml of St. \fnrtin·Ín tb~· fï..td.. Dir.: K~nn•th Sillito. (llm). G~ \STER.\: Sonata "l' 17. EdunrdQ fM'llúndr7. j.,'llitarn. 115m). T,\RTI).l: Conrrrt u 5 P"r u Oauta, rorda i continu en Sui S•n·rino GazzeUoni. nauta. l \Ju,;n . (12m). TXAIKO\'~KI· Caprici italià. op. ~5. On¡u•··trl E>tntol dc Dre'!fl~n. Oir: \.,illf ~forrincr. (15m). SATIE: Frn¡:rnents o•n fonnn dt' P"rn. \Vyrwk• Jordaru i Leo van Do...,..loor, duu d~ piano•. 115rn). SCILU~1A.~: Simfonia n. 1, op. 38 "Prima v¡ora ~. Or<¡u~~tra Sirnfòniru olt• Mílii de Iu RAL Dit-.: So•1·giu Co•libidache. {33m). BACil: Fugo nllu lm•ve e stnct•oto, BWV 550. QunrtPt Amsterdam Lm~ki Stor· tln•t. (4m). FIELD: Conc¡•n pt•r n pi uno i orquestra n. 7. John O'r.onor. Nm a Oro¡u<'J<trn de Camhra Irlandesa. Dir.: junu> Für;t. (30m). '!. 13.00 ~IÚSICA VOCAL IEL 150 per JXper de dd DE s rle ¡\R- EN- NC. )ir.: dia. ' red r IUL dia. ldeo :tin- ITÍ- !tau. uer- sco"" ITÍ- K\ lr¡:P bra ury. a ui. tbe- Utn. op h'a- Jl"r LU. - I iJ\.1: l'tr3 .tOr rogtel.duo i'ft': ma- de r¡du 'uga )50. rorcrn oh o dt "nos HEC:\ \ HD: Ca n~ou• >ohn• pot•· mr< dt• Rnn-nrtl. Eust•mbh• Clí-n~<'lll Junt'iJUin. IJir.: Domi nittt... \i"''· t20m). I bt-.EL: \nJrúmedo, t·untata. Danah Bnunl. Zt'!(t'r \orulrr.tc .. nl'. l'hilipp•• llnllt•nhll'lu-r. J ulo•• Bn•tin. Lur· :--imftiuit· olt• '-uumr. Ort(Ut'•lru Filhunn<'111iru th• Lit•ju. Dir.: l'i••rn• Burthnlunl~t·. ( l.';m). C \RISSI\11: llnhulur, orutul'i. J,t,úu Gúti. Júlia I'IÍ•<th). \l:írtu Ki." . \l:íriu Zíulnri. Cor dt• Cnmhrn tl•• l' \rutli·miu Franz Lj,zr. Ül'tJIH'>Iru dt• Camhru Col't•lli . Dir.: l,r,·iiu Púrkni. (21lm). B.UIBER: llt•rmit Snnil'· "l'· 29. Ll•tlntyn<· Pri¡·¡·, >ot"''"'"· Sumurl Hurlll'r, piu nu. (17m). 22.05 Ets NOSTRES CONCERTS CO'\CERT <'nregi,trat per Catahon)a \lú-·ka el dia 13 de OO\i'II1· hr.. d" 1995 a rE,eolo .\lunicipol d.. ) l ú'<it·a d'l¡;ualada. CICLE ,_X \RX.\ DE CL.\SSICAA. C.-\TALC\1 \". BORODL\: Quartet de corda n. 2. D. COLO,lE: Scherzo tboven. \lEXDELSOVt'r SOH~: Quartt•t de corda op. 13. Quartet Si¡;num. (70m). s .... 23.30 l'iOCTliR.N Mú•ico pt'r ac·abar PrPhPnlnt'ÏÓ a c·àt-rt•e el din. rrAifrcd Celaya. 01.00 HE P ERTORI D E N IT 15.00 BllTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA m rSICAL DUOUS, 3 D'ABRIL DE 15.13 CAPSA DE \ IÚSICA GL\Zll:\0\': Silufnniu u. (i , up. 5P.. o,·,ptt••trsl Simfúnit·u rl¡•J \lini•h'ri dr C:uhuro d1• I'Lil~S. Dir.: G<·nnncli Hll71Hit••t' Nhki. (42m). IIOTTFTEHRF· Prinwru .uitt• tlt•l "''il"n llihn•. l>unl Wil'land ulwi·. Dumhrt•rht. Kuijkt·n. 'inla d•· ~amhu H<•h•·rt Kohnt•n. ~18\1'1'1, (IC>rn). 0\ O H U.: Quorli't OJI. hi . l)uartt•t Tali.-h. (32m I. \1 \ltG \R][) \ ])' \l STHI \: Don"''· Clt•nu•twi¡· Con•urt . Uir.: Ht•n,: Clt·nwnt•it·. 1 lm ). CLE\Ib\Tl: Cunr.. rt r•·r a pi•lnu en Do \1. hnn o... •nikO\', Orqu~•trJI tlt· Cumloru dr SnCiu Dir.: \u•il 1\.azundjit·'· (22m). BIZI~T: Cln'i" l't c:tutilrh·. t•nntntn a trr• n·u•. \lmu"•rrul Culmllt•. Ghurd Gul'ino. Burl• '\1urtirlll\ i<'. ÜI'IJUt•stru Ntwiunnl tlt• Lillt·. Dir.: J,•un-Cinndr Cu'lult·•us. (a(mo). Oí.Oll L'OBERTlllA 18.00 GRANS INTl-X;HA I ~'i BR \11\IS: \IÍJSICA OHQUESTR\1,, Simfonia u. l t•n dom. up. 68. Ü•·qn••stru Sioufimit•n ,¡.. \.Jt·a~" Oir.: Gt·ur¡: Solti. ( IHm). 19.00 i'~Ol 'S 1:-IT~:RPitETS GU\1-..\: Trio puti•ti¡· . 'lnu Lu". (15m). TOLDR \:(}nul,... •·un~"'" .\lar¡mrirla Hu~ndio, "opronu. W.rlt·· Puig. piunu. llim). BEETIi{J\ E\: Triu ,1 .. runlu up. 9, n. 3. Trio <l'E¡:aro , (22m). HOS~J-\1: Guill~m T..tl, ot... rtum. Enr··~·­ tnunrnt ft·t¡n·r Cutulun)O \lú•ll'u. 2111 Quintt•l tlt· \l¡·t.oll. (lm). 20.00 lll TLLI:.'TÍ DE 1\0TÍCIES I AGENilA \ll SIC\L 211.13 ~CIIl BERT: 200 ANYS Fouto•ia up. IH3, U. 'J 111. \lurruy Pt•rnl1iu i H111lu Lupu. dut•t dt• piunos. (:!Om). LLitiZt'<', la Ft••tn tic Iu ll<·8um·•·rií.. U Ml'). Erlhh \lutloi•. Cunwliu Wulkupf. llunun St•hwnrz. Wt·r~wr llnllwt•g. llm·~t Lnul~t·utlwl. ll<•o·mnllll l' •·••y. tJ,. In R•ltlio tlt• Stu ll¡~urt. Or<¡ut•,t r·n ~irufc)uj¡•n el¡• Iu !tUdin d1• St Ult!~lll'l. lli ,.,: Colol'iel Cluuura. (7~m). Allc~r••ttn ''" 1lo mt·nor. U 915. l'uul fl<·rkowitz. piano. (6m). e,,. 22.00 \ GEM>A \ ll'SICAL 1 997 \hí,ira per començar d dia. Rc<·ull d'olm•, hrl'u• prt•,entadt•• J"'r Joan \ l\'<''- Inclou hutlletins informatiu~ i a¡;~nde,;; musical~. 09.00 BCTLLETÍ DE XOTÍ- CIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Prt•,entadó de le-o últimes om i'laG di,•·o¡;ràCiqu<"' aran;wde• ol owrr·at. E>pni patrocinat per Oisro• Cu•t•·Uó. 10.00 Bl'TLLETÍ DE NOTÍ- CIES 10.08 PROG~"\IA ESPECIAL BRAIIMS J:l.OO l\fÚSICA Al~TIGA li jorn. Laot¡uau HUOEL: Cleuwncir Con•ort. Dir. : Rl'ntCll'mt•nci<·. (18on). DU~fONT: Suill' per ll t·la,·iri'mbul ¡•n re m. Junt• Chnpruau. (llm). SHEPP<\ RD: ~h·dia , ita. Tht' 'r111li, Sdwlars. Dir.: Pt'll.'r Phillipa. (:!2m). CALLTIER: La Héthonttut' des Dieux. Suite n. 2. llopkin,oo Smith, llaüt. (13m). \liLA: .f Sonets en italià \loot-••rrat F4!u~raa, 'oprano. Hopkin"'o Smith. ,-ihaela. (10m). BALL,\TE \10:'\0DIQLES DE L'ARS :\0\"A FLOHE'\Tf:\A. E-ther l..nliUUidier. \'t'U. Ol')!UC portu llu. \it'llo i UaüL. !26m). SCH"ELZER: Suuata X. Tafcln¡u,Jk. Dir.: Jeannt' Lnmou. (Sm). l'nul \1rCrt·•••h. (llm). BF.R'\STEI'I': On tlw \\ n11•rfrnnt ('"l.n ll<·i tlcl •ilenci") (Suitt• Simftlnit-a dt• In pl'l.lkula). Or<tu••,tru Filhnrmò nit·n cl'l•r•wl. Dir.: I . B•·m,tt•cn. (22m). REJ<.Il \: Fufllll"' ¡>t'r a ¡11ano up. 36. n :!!) u 30. 1'mt \\irtz. (:!2m). GOLTZ: Cnnrt•rt ¡u·r u 'i oli i orc[LH'"~trn. op. 22. Goufrit•tl S<·luwidt•r. Ür<JUI'•tru Filhormilni•·n •I~ Iu Riuliu dt• llunnO\<'r dt• In í\DR. Dir.: Wen1cr \ndrt•a, Allwrt. (18rn). F\RI' \: Cnppri<·t·iu """11\0~unt•·· Rir<'rt·ar Con><trt. !llim). 18.00 GRANS INTE C ilA LS BR,\ II MS: M(:S IC•\ ORQUESTRAL. Simfonia n. :!, <lp. n. Ür<JII I'Htl'll Filhurmilllil·a tl•· L11• Ang••l•·•· Di1·.: Cau·lu Murin Gi ulini. (19m). 19.00 PENTAGRAMA Progrumn dt· dh ul¡(lll'iú mu•i••ul. Guii1 i rt•nlitzat·iú: Pt'rt· Burv• i \..1.. ~ Rnble•. 20.00 Bl T LLETÍ DE NOTÍC IES I AGE:\ D ~ m .SICAL 20.13 " ,\ LA \I A'\EftA DE....•· Ln C'f.US\irlat t~nOO; propo,..u i <·nuwn tn lo mú•i•·n 'l"'' li Df..'I'Udu. Guió i dt• Jonu \Ï\t'~. pn~.,~ntut'iú Produt•t·ió dt• Dtllor• Bu•<¡m·L•. 13.00 i\li:S ICS D E CAT..\LUNU 22.0:> ELS NOSTRES CO:'iCEH f'S CO:\CEHT ,.,,.,.gi•trnl p••r Catalunya Mú•it-u ¡•] di11 li• t]¡• ma itt dr 19<)6 11 Lu Plunu dt• l'Om, d~ Iu F~tududt. Cui\n tlo• Mnnr~·•u. CONCERTS HE I'RIM.\VEHA: EL POST ROM \.NT1CISI\1E. FAL HE: Su11utu per n vinli i 11iuno op. 13. LISZT: GI'Un duu l'lliH't'rlurn. R.STR \USS: Sunntn lli''' u ,iulí i piunn up. 18. SARASATE: Fnnlll~iu 'uhn·l~uurit eh• CmnHlll. \n¡:d J•··ú~ Gnrcin. Gt'rurtlu l..úp••z l.a!,'\lllO. (l!;lm). 2:uo J\OCT LHN \lo"it·n l"''' n•·nhur ri <lin . Prt••<'ntorió n riirr¡·~ d'.\lfrt•d c..!upl. 01.00 REPERTORI DE '\'IT DIVENDRES, 4 D'ABRIL DE 1997 BlTLLETÍ D E NOTÍ- CIES I AGE" DA l\ft:SICAL 15.13 CA P SA DE MÚSICA .JA'IACEK: Tnrus Bnlhn, rup~òdia per u orquestra. Ort¡ut•strn Filltarmòni~n d(• Brno. Dir.: Frunti•t•k .lflck. (22m). \l'iÒi\Dl: Conc••rt prr a dm'ic~rnhnl i cor;ln. .lúno• S<'b¡•,tyén. Orqucstrn cie Carnhra Franz Liszt. Oir.: J 5.nos Rolla. (l im). MEYERBEER: Quint<'! amh rlnrinel en 1\l.i b 'L Di1•tt>r Kl<irkcr. Pbilbnrmonia Quartell dl' Berlín. (21m). CARISS l'U: El julliri dc Salomó. GaLrieli Cunsorl & Playera. Dir.: 'fú•it·u ¡u·r ronli'nçur l'I <lia. ll~t·uiJ d'u hr.•, breu' prf'•t•ntadP~ per Joan \ '"'"· lm·lou butl.letin• informotiua i o~t·ncl..-~ musi•·uls. 09.00 C I ES BUTLLETÍ BE NOTÍ- 09.08 SELECC IÓ D E NOVETAT S Prt-!'entacié. dr- ltls úhillll'iot nov(;'hltt-~ di"COfll'Òfil¡ue~ npnrt'jln<l~· ui nwrt·ut. E-pui ('lltmdnut ¡wr !)¡_,•.,. Cn't"Ut'l. 10.00 CIES RL'TLLETÍ BE NOT Í- ;;:¡ ¡;¡- ¡;;¡- .!9 e 22.00 ACE!XDA ' ll SIC..\L Oí.OO L'OBERTl,RA 15.00 10.08 CAPSA D E " tSICA CHOPIIX- TAt:SlG: Cont·t>rt pern piàno i orque,tra op. 11. s~tr~~k. piano. Orqutstra Simfònieu dl' In Dir: Filharmònica Bàltieo. Wojl'it'l'h Roj•ki. í lOm). M:TEL..BEY: Chnl Romanu (noi ¡:itono). Pbilarmouia Orcbt>,tra. Dir. John Lanchbel')- (10m). HA\ D"i: .\lnd~nl "Ln temre,ta~ Hob. X\.IYa: 8. Cor ~fudl'ignl tir Budupe.t. Ort[UI'Stru de I'E~hot Hoogo.m'•s. Dir: Ferrnc Sukcrt''· (10m). ALBINOl\1: Cont•erto u t'Íll· I(Ut'. 0(1. 9 n. 2. Da,id n.~cbcnbr~. oh.W. Tbc Engli~h Conct>rL. Dü·.: 'rrevor Pinnock. (12m). D' lt\1.>\ : Simfoniu sohn• una cunc;t• muntnnyt•nru n. ], op. 25. Miclwl Blnck, piano. Orquestr" Sim fònkn tle Bcroa. Dir·: Peter 1\fung. (26m). Jlt USSORCSKJ: 5 pece.~ pt•r· 11 Jlionn. Bl'i¡tilll' Engt'rrr. piano. (16m). (18 a 22). HANDEL: Iltlu<'llo nrnoru~o. t·antalo H \VV 82. Nnncy \rgí'nta. ~urrnno. Mirhat•l Clmnt·c. contratenor. Ür!]UC,Irn Burrt>cn de Freiburg. Dir.: Cottfrit•d \OU dt•r Goltz. (21m) . .\tERCADA.''\'TE: I :\'onnanni a P ari¡ti, obertura. Orcrul.'sLra Simfònica ) JoMa,·n. Dir.: Silvllllo Frontalini. (11m). ELG.-\H: lntrodlll·ciií i .-\lle¡;ro per a <]uartcl .-oli,ta i nntue,tra dt' l'orda. Quartt'l \llt'¡,'l'Ï. Sinúonia de Londre•. Dir: John Barbirolli. (1-Im). TARREGA: Alborada i Tanl(o. David Ru ....U, guitarra. (6m). J .SOLER: Concert de Cambra pt'r 11 piunu i conjunt dt• cnmt.ra Lhús Vidal. piano. (1989). Orquestra de Camhrn del TeatrP Uuirl.'. Dir. Jo~ep Pon R. (30m). LLIBRE VERMELL DE MON1'SEHRAT: C unt·ti simus. Polonorn n·ginu. ,\ lla F1·uncesca. (9m). H \GUER: Simfonia n. 16, en Sol M. London Mozart Pla)ttl!. Oir.: .M otthias Bumert. (llm). C H OPIN: Sonutu per a \it)lonccl i piano. op. 65. Uuís Clan•t. ,\Juin Plau<·•· (30m). HOORJGUEZ P ICÓ: Concert per a clnrinet i u rqut,tru n. 1. Larr}' P a••in. Orc¡u..,tru Ciutat de BarceJonn. Dir.: Jo-é Lui; Trme•. (20m). 15.00 BLTILETÍ D E :'\OTÍ- ClES I AGE."iDA lfUSICAL 15.13 EL DlA DE L' OIE\'T Pro¡;rnmació realitzada u partir de le-o petil'ions que el~ no>tre- oients bnn fet ol conJe,tador de Cutolnnm · .\lú.Jca. tel. 2ltl35 35. 22.00 AGENDA MUSICAL 22.05 CONC ERT DIAGlNARI Guió i s~lecció: :\.Jex Robles. 23.30 NOCTURN per acnbur t•l din. Mú~kn Prc8entació u càrrl'C d 'Alfred Celoya. 01.00 REPERTORI D E N IT DISSABTE, S D'ABRIL DE 1997 ~¡¡;:¡· 149 07.00 VOBERTURA 22.00 GRANS O BitES Mú•icn per c•(Jm~nçar el elia. R~ru U d'uhr·c•.• lon·us pn•srn1nclrq ¡wr Pílor Subirio. P ICC I'\'NI: Iphigén"' en Tauridc•. tr·ug~tlio lírica c•o tllllllrr' tll'lf's. Silviu Hu1Mni. Rc•n(• Mo~sis. Aldo Berwlo. Alberto '\oli. Lucia ;"'inviglio. Cor i Orc¡ur,lrn de l'En• Anj•tic• Teulrc Pt'lnrzz.-W. Dir.: Donni<J Rrn.zetti. (HI1m). 09.00 ~fÚSlCA PER A COBLA POPUL.tiR/ROl lRE: El CnrnoHrl el~ Solsonn. Culrln Prindpnl cir Iu Hishal. Dir.: .loon Roun·. (:lOm). CO~Ür'l: Suitr• pt•r a pc•rru.-iú i robin. F~rrun Armeo!!ol, ¡rc·rc•rh· ,¡e)_ Cobla ju,enil de B~llpui~. Oir.: Josc·p ,1. Brrout. (lllrn). :\l ú>ic·a per arnhor el dia. Prr•('nlnrió a ràrrc•r de :\faró Joni•. 10.00 P ENTAGHA.t,L\. 01.00 REPERTORI DE NIT R~prtició dc•l programa em~~ hem Z 3!. Solísll•s vornk Cm· del 00.00 NOCTL'Rl\ el DIUMENGE, 6 D'ABRIL DE 1997 dijous. 11.00 EL. DIA DE L'OlENT l'ro¡,..,.amac·ií> rc·ulilzada n pnrljc· d~ les petirioos que eh; no>trl"' oic·nt>. han fl'I al conll'l-luclor de Calalunya Música, tel. 202 35 35. 20.00 L.' ÀUDIOVJSUAL. Un pro¡;rumu el' Urx Gorinn. Cant pla ru,. Cor Pntrinn·ul rle ~1oscou. Dir.: Anatoli Gricl~nko. (22m). ME!\'DELSSOU N: Snlm ll5. op. aI. Solistr~ V()('lll~. Lu ChaprUe Ro) alt'. Colle¡rium Vornle. Ell!·emhlt' Orehf',tral dC> Parí,. Dir: Plúlipp<"lft'rrew e#Je. {lim). PuRCELL: My ~ong sha.ll b<• nlwn)', unt· 07.00 L'OBERTURA p~r comrn~or el dja. d'obre., br,.,, prc-rnladp,. p<'r Pilar Subirà. New Collegi' d'Oxford. Tlll' King's Coosorl. Dir: Robert Kin¡z. (15m). \'t EBER: '1i.-u ..,JI'mni•. -ML--a del caçador". Solisle•, roro i OI'CJU<·sl •·a !IP Saint Midll'l de \tunk. Dir.: Ernest Eh ret. (·15m). 11.00 TRA.t'\S)llSSIÓ E:\ DlRECTE DE LA lDSSA CONVEl'ITUAL. DES DEL MONESTIR DE MONTSERRAT '1Ú1Í<'n R~ull 09.00 MÚSICA HEL.IGIOSA LITL"RGIA DEL SEGLE X\11: 12.30 APEHITIL )lCSIC\L 15.00 "A LA MANERA DE...." Repetit·iú clPI ¡wogrnmu t•ml·• el dijous al "''Jir<•. 17.00 TEM PORA DA D'ÒPERA DE CATALUNYA MÚSICA VJVALD I: Lo Cris.-lclu, òpera t•n tr·c·• nl'lc>. Murin Gahriella Cian d. Eliznbeth Lomhordini-Smi th Gnhrit'llu 'tori¡!~. \nna Boniln· lihu•. Ll'•lie Polt·ri To•í. SoliMe< Monlpdlier·-MoH<·nu. Oir.: FranCI'st·n Fnnna. (l76m). 20.10 SELECCIÓ DE JAZZ Prngrnma rledkal u Iu música dr jazz umh guió rl'Aiberll\1allofr é. 22.00 LA JIÚS ICA A DEBAT Programa a r .. nlnrn de temi'~ mu-irnl' d'inter"'· realitzat uml1 Jo roi-Jnboració d.-I Con•ell Cnlalñ dt:' Iu Mú,.ica. 23.30 NOCTl'Rl\ 'tu•irn pt-r ut·nhar el dia. l'rr•t•nlaeió a eàrrl'r dc Morú Jan(·. 01.00 REPERTOJU DE NIT f 're-qüf!neí(·• dr Catalunya " li·ira pt'r coma.rqu,... (F\l). B•ix Ehrt-. "ont~it i Rilw-ra ti'Ehn~: Ht?.5. Te·rra Alta: 97.3 Prit•rat: 9'!.2: . ..\h ~amp. Bah: Cnmll, Baix Pe-ntclf . Conr.a de Bodwrà i Tarra~onf¡~~;: 105.-1·. Bah llrnrdf.c: 105.9. Gorn,.ruM. Nogut'rü. Pln d'l'rgeiJ, St·~rtrrn. S~à i lq:tlL 91.9. Garraf: 91.9. Alt Pt>nl"'rii•ll, .\noin. Bagf'1 l Brrguedii: 102.·1. Buit Llobregat, Hnr<donès. \•lli•• Oct·idt•nral i \ulli-. Orio•nrul: 101.;,. \lnro•.nw: %.1/101.5. Ü<onu: HIO.~. Solsonès: 89.7. C.iroo¡.s i l'In dt•I'E,rnny: 96,7.1Jo Stim: 96.711111.7, B11ix Eno¡>orolli: 117.11196.7. Ah Euopordò i Ro5B<Uú: 9().81117.6/93.7/9(•. 7. l.nrrocxo: 97 .I. l{i)JoUis: 100.51105.8. C•rdon\o: 811.1. Ah ur!~" li: 811.6. PaUun,Ju"" I Pulla" Sohirir: 88.6. \'al ú' \run: 92.8/101.2. CONC ERTS 1 MARÇ 19 h Palau OBC. 1\la•·ia Rosa Uot·cn~. piano. Coral Càrrnina. Oir.: Jos!'JI Pons. Puèrtola~. Stra\im.ky. Messiaen. Bn~ck"ller. 2 MARÇ 11 h 11,30 h Palau \.llança Poblruou 17 h Palau OBC. (Següt•nt audició). Banda Munieipal de Barr!'lona. Oir.: Joan Pàrnias. Wagm•r, Holst. ~in-Culmcll, Blam¡ut•r. l1acbetlt. tl!' Vrrdi. en vt>r~ió de conrt'rt. 21 h Palau Orquestra Sinúòuica d<·l Gran Teatrt• del Lict"u. Oir.: Riccardo 3 MARÇ Muti. Vt>nli, Beethoven, TxaikovRki. 4 MARÇ 21 h Palau \laurizio Pollini. piano. (lht>rcamf'ra). 5 MARÇ 19,30 h 21 h Consen·aJori Muniripal Palau Grup de Yioloncels. Dir.: Lito Igll'~io,. Bach, Thomas-)lifun t•, Codina, Villa-Lobos. .lfacbet/z, tic• Vl'rdi, en Vt•rsiÓ de COlll'f'rl. 20 h Saló de Cent 21 h Casal del Metge David Bnlll'~teros. \iolí. l\lanuc·lu \lila ni. 'i oií. Andrt•a• Süshmayr, viola. Patrick Dussart, v1ola. Vincent Ell1•giers. vio· lonccl. Beethoven, Br ahms. (Solislt'h tlo• J'OBC al Saló de Crnt). Giorgia TomaRsi, piano. (Europa rn Cuncert). 7 MARÇ 21 h Palau OBC. Di.~a Engli~h. obot•. Oir.: Franz-Paul Deckf'r. Piazzollu. Benejam, Rimski KorNakov. 8 MARÇ 19 h Palau OBC. (Segona audició). 9 MARÇ 11 h 11,30 h Palau Aliança Poblenou 18 h P alau OBC. (Ten·era audició). Banda Munic-ipal dr Barcelona. Di1·.: J osep 'lut. Reed. Andriessen, Loewe, WiUinm8, Lloyd. Orquestra dc Cambra Gonçal ConwlluN. Orfeó Català. Soli~ti'R vocals: Peter Bartels, Mnrcos Fink, Marta Almajuno. )1irrio Pintó i Pau Borda... Dir.: J ordi Cabas. Passió &egom Sant Joan. de Bach. (Els DiumengeH ol Palau). 21 h Palau 6 MARÇ 10 MARÇ 14 Gundula J anowit:r., soprano. Charlt'H Spencer, piano. (Lird ol Palau). CONCERTS PE- CA 11 MARÇ 21 h Palau Je<>s)e Normnn. sopruno. (lbt•t·<·ameru). 12 MARÇ 19,30 h 20 h Conservatori Municipal Catl'dral Cor de noit•s. Dir.: Carll'~ Jo,l'p Comalada. Cor dc In Lnivcrsitat de Holmes, ~li~si"ippi. Dir.: Jan Reid -Buncb. Bernat BamlÍ'. orgut>. Pt.'ramlreu. Lebègue. Salvatore. Pue)'O, Darns&c. Slonimhki. (L'orgue a la Catedral dc Barcelona. Euroconl'ert). 13 MARÇ 21 h Palau Elektrn, dr S trau~s. 14 MARÇ 20,30 h Palau Güell 21 h Palau Quartt•t Cula. P. ]N·zmyk iM. Cupka, ,·iolins. Eugcnia Sequeira, fagot. Jordi Ribell. do, it•èmLal. Put·cell. Trlemann, Vivnldi, Baeh, Mysliverek. Cor tlt· Carnh•·u del Pnlnn dr la Música Catalana (patrocinat pt••· Fundació Caixa dc Catnlunya). Oil·.: J ordi Casas. BraLms. 19 h Palau OBC:. Emili B•·ugnllo, piano. Di•·.: Ft·anz-Pnul Decket-. Blancafort, Ba..Juu~. (Ct' nlcnai·i MantH'I Bluncafm·t). li h 11,30 h 17 h 18,30 h Palau Aliança P oblenou Palau Ateneu Barcelonès OBC. (Segona audició). Banda Munidpul dt• Barc·t•lonu. Dh-.: Josep Mut. Wagner. Vcr·di. Elektra, tir Sll·auss, en 'ersió rle conct'rt. Dir.: Pl'ter Schneider. JosP l b'lloci Etwpur·t•, violont:cl. M. 8 Jesús Garciandia, piano. Borelwrini, Franrour•·. Ca;,sadó. (Centenari del nnixemrnt de Ca~8ndó. -\~soriurió Massiu-Carbont>U). 17 MARÇ 21 h Palau Radio-Sinplumit•-Orchehter Frankfurt. Dir.: Pinchru; Zukerman. )lozart, Dvorúk. Bt>t'lhovt•n. (Palaurent). 18 MARÇ 20,30 h Palau Das :\eue OrcJw,tt•r. Chorns MuRicus. Silke Kaiser. soprano. )1artina Bor•l. rontralt. Chri~loph Genz. tenor. J ochen Kupfer. baríton. Alcxondrl' \assiJic,, baix. Dir.: Christoph Spering. Pa1>sió segons Sau lla teu, de Bach. (Fundació "la Caixa''). 19 MARÇ 11 h Palau Elektra. dt• Straus,, en H'r,ió d1• concert. Dir.: Peter Schneidc.-. 20 MARÇ 21 h Palau 21 h Casal del Metge Ül'tt•t dt• la Filhot·mònicn de Berlín. Gade, XostakòviLx, Mendelssohn. (Euroronrrr·t). Bt•cario truita I'SJH'cialitzm·ió de rAIE. Sabrina-Yivian Hopc·ker, violí. David Aprllímiz. violoncel. Fernando P ér ez, piano. (Em·opu rn Con1·t>rl). 21 MARÇ 22 h Palau Tete Montoliu. 23 MARÇ 18 h Palau Knox-Gallcshur¡: Symphony ( Ulinois). Mili ai Craiovenao , violí. Brm·e Polny, piano i dirl'rtor. Gcrshwin, Brueh, Bo.-oilin. (Els Diunu:ngc~ al Palau). 24 MARÇ 19 h P alau Knox-Galc~hurg Symphony (IIIinois). Dir.: Bruce Polay. Bandes ;,onol'eb de t:im•mu. (Concert de Tarda al Palau). 27 MARÇ 21 h Palau Jon~ 21 h Casal del ~fetge 2 ABRIL 21 h Palau Trio di \lila no. Muriunnu Si•·hu, violí. Rocco Filippini. violoncel. Bruno Canino, piano. Haydn, Saint-Saens, Beethoven. (lhl'rcamera ). 4 ABRIL 21 h Palau OBC. Bernad('ttl' Gr ct'vy, mezzo-sopt·ano. Dir.: Franz-Puul Dt>l'kl'r. Ba<·h, llurtmann, Wagner, Mcndclssobn. S ABRIL 19 h Palau OBC. (Segonn audició). 6 ABRIL li h Pal. au OBC. ('fc•·rc•·tt aurliriú). 27 MARÇ 22,30 h La Lira Ampostina Banda dc 1\lú~ira La Lira Ampostina. Jordi Vilaprinyó, piano. Dir.: 0Nuvi Rui~:. MllmlelRsohn, Martínez Valls. Lancen, Sparke, Reed. l ~o ian~ úth. ai ta· Jo te.. ·an- 1 de ·é. T mes mili llllà :lia. aró 15 MARÇ 16 MARÇ dè;. ep t'li \I'ThiÓ de concrrt. Dir.: Peter Schneider. e r, do li'. ·a~ io- '· !a. <1, Orquestra "'acionul d'Espanya. Orfeó Català. Solistes \ocals. Dir.: Gianandrea '\o~l'da. Rèquiem. de Yerdi. Auri-lc '\ii'Oit't, flauta. Salvador Grataeós. flauta. Carme Martinez. piano. Cluooe, magistrul,; de flauta travessera. (Europa en Conrert). es iÏn n, al CONCERTS 16 29 MARÇ 21 h 30 MARÇ 18 h 4 MARÇ 21,30 h Teatn• \lunicipnl (.arml'n, de Bizet. Dir.: \lic¡m•l Ortega. (L\. Cid<' ci'Ò111'ra u Cutulunya) . 16 MARÇ 19,30 h Esglhia Pr·inr·ul de St. Pen• .fm,(. Vicent, orgut>. Br·uluus. Harlult·sc·u. Regt>r, Reuhkl'· 7 MARÇ 21,30 h La FarànduJu On¡ue~tr·a Simfòniru ci!• I \ nllils. Dir·.: Jordi Moro. Sc·hulwrl, (;uzmirn, Bizet. 9 MARÇ 11,30 h Antiga E.•rolu Empre•arial• Orquc•stra Simfònic·u dc•l \ullh. Dir.: Jordi :\lora. Bizcot. (Com·erb Sirnfònit·:. Pnpular~ ). 15 MARÇ 21,30 h Auditori Cui"a de Sabadell \uunda Sukarlan. ¡riunn. St•huht•r·t. :\lf'ndPJ,~ohn. Li•zt. Falla. '\c•mjamin. Knu~•en. •elet•riií \/bum dP Colien. 21 MARÇ 21,30 h La Faràndula Orque•tra Simfònic· u ti!•l \,,u,~ Cor \JadrigaJ. Soliote~ Dir.: Sahador Brolnn•. Put·t·ini. (Conrert de Piisr¡ua). 6 MARÇ 21 h Cf'ntre CulLUraJ Caixa dl' Tt'rra•.-..r Ort¡nt•,tra :\farionaJ dt• Cumhru tl'r\ndorru. Claudi Ar·imuny i .Jordi Gt·nclru. flaute•. Gt>runl Clurl'l. t'ODt'l'rtino-dirc•Nor. Barh. (Funtlac·ió Caixa dr Tenu.,~u) . 15 MARÇ 21 h Ci'ntrf' Cultural Caixa dP TPrra.-a Ballet dc• To-cana . .lleditl'rriirriu. (Funda{'iÓ Cai'\a d•· Tt•rru••a). 16 MARÇ 18 h BaiiPl de To~rana. Jleditl'rrr'wiu. (FnndariC. Caixa tie Trrru'"n). 18,30 h CPntrf' Cultural Caixa de Trrra•"U ~fu•f'll Cif.ut:ia i Tècnira 2 MARÇ 19 h Cine Pl'tit St•l·r·t•tum \Jusaruru. \màliu Varl'i'trcc•l, Yioli. )farju \at~c·l, o•lnür?mhaJ. )faria Trrf'•u \c•rt. "nprono. E;.tlwr Vila, \iulonrt•l. Tdemann. flaudrl. S•·u..Jatti. dc• Sc•lmo y Saloverde. :\oYa•. (jj \1\J d<' Torroella rlc• Montgrí). 9 MARÇ 19 h Cine Petit Quartet de corde" Toldr·à. Pc·n· Burdugí, \;oli. Oh;du Lanza. nolí. Mnnlserrat \ ullví·. \iola . .Joaquim Alabau, violont•t•l. Muzart, Toldt·ò. Rawl. (JJ MM dc· Tor·ror·lla de Montgrí). 16 MARÇ 19 h Cine P etit Mont,crrat Ton·uellu. mt•zzn-Moprunu. Manuel Cnrcía ¡'\<Joruntt•, piano. Scor:latti. Hünclt•l, FaurÍ', Poulcuc, H.avt>l, Cart·íu 1\forantt•. Toldrà. (JJMM clt• Torrol'llu dt• i\fontgrí). Paper de i\lúsi•·u SiiVI'stri String Quar·tf'l. SnzamH• Br·adbury, piano. Sf'llllhrrt. llr-nlnus. Coneer·t del,; alumm·o tlt•l V Cambra de Capt>llarii'A. Cur~ •. lntemacional dc· Mú•ir·o ,¡,, vm·al~<. \nundu Sukarlan. piano. Sc·huiJl'rt, M•·ndf'lssohn. Li.•zt, Fullu. 1wl<·r·eib :llbum de Colil'n. TEM A rt. de a ol 1 ·t. tt. ¡;;¡ ..... ... = ·~ El C!' ¡;;¡· .a. i h. u, 3· l. h. ~· ~. (a nós de Goethe. En aquells moments, Goethe era un déu i, a més, s'ho ('reia; era dc la fusta de Wagner. Schubert vu escrinre alguns dels seus lieder més impressionants (com Gretchen am. Spinnrade, com totes les ca nçons provinen ts de Wilhelm Meister) fent servir poemf's df' Goethe. Per mitjà dels amics (ell no hauria gosat fer-ho!) se li vai1 enviar quaderns dc cançons, se li va demanar permís -tractant-lo cl'''exeel·lència"- per dedicar-li algun quadern. He li va demanar si s'avindria a rebre'!... Goethe mai no va contestar ni tm sí ni un no; el va ignorar-. És impr<'ssionant com hom es pot equivocar. Eu descàn-ec de Goethe h e de dir que el poeta ja era un homf' gran. amb uns gustos fets i a qui no a~,'radava gens l'estètica t·omàntica de la j ovenalla. Però compte: Go<'lhe entenia de música i , encara que s'h agués quedat encallat en Mozart. tenia elements - i consellet·s- que li podl"ien haver insinuat qur allò que li envia ven er a bo. Però el cas és que Gorthe arrufava eJ nas davant dels romàntics (tot i que va atendt·c· amb afecte tm esparvera t Fèlix Mendelssohn). No va ser fjn s després de la mort de Schubert, que Goethe va reconèixer públicament t¡ue algunes can çons del compositor vienès sobre textos d 'ell enm molL bones . A inisses dites, Goethe. Schubert va ser un rlt>ls diferents prototipus d'home J'OmànLÍ<' . El prototipus d el creador pur; no va ser·, corn algun dels seus antics poetes. un home d'a<•c·i(l, ni va fer dc Ics seves opinions polític¡ues un sistema dc vi<la ; no es va oposar amb accions (per·ò sí amb l'actitud) a les injustícies socials <·om si cruc van fer alguns del seus amics que fins i Lot van patir presó. Schubert va fer de l'art el seu sistl"ma de vida; fins a ]es últimes conseqiiències . Lu seva tossuderia a dedicar-se a la música el va fer baraiJar-se (cosa qt,te el va fet· patir sempt·e) a mb el seu p arc; va dur una vida humil, plena dt~ p•·ivacions, per poder escl"inre música. I es va envoltat· d'amics c¡ue no eren músics però que eren gent ¡wou sensible per estar interessats per qualsevol men a d'activitat artística. El mateix Schubert 'a ser tm lector vor aç de poesia (una de l<'s seves fonts d'inspir·ació musicals) i ha aconseguit qu e moltes obrt's d'autors n o genials (com Wilhelm Müller. potser t'I cas més espectacular. o Clautlius, o Helmina von Ch ézy) h agin resistit el pas dt'l temps. Irònicament, avui hi ha més gent que <'OnE>h. el pN·sonatge de Mignon del Wilhelm Meister de Got•tJJe gr àcies a Schubert! o el Wanderers Nacht lied del mateix Goethe. O Der S eh wa nengesa ng dc H eine ... SensP adonar-me'n , estic r eferint-me m és al Schubert auto•· de lieder; seglu·ament és per la influèueia d 'algmws lectures molt proper es i també a tres auditions, una a casa del violoncel·lista Sergi Boad••lla, on l'amfitrió, amh admirable inter ès i bonn f<', <'ns anava traduint les cançons de Die Winterreise, i expliean t el l.ügarn íntim entre la part dc piano i la veu, i l'altra a casa de l'Adolf Pla on gràries al badton Xavier Ribera i a1 mateix Pla al 149 TEM A piano. vum tas tar uua esplèndida selecció d'acruesta ma tei" a obra. I pet· acabar-ho adobar. al Palau elf' la Mú!>i<·a vam quedar garratiba ts amb la vet·sió magistt·al. que an-ihava al més profund del cor, de Thomas Quas thoff i Charles Spencer·. 1 Doncs bé, :.i personalment m 'impressiona aquella dcspr·coeupaci6 p<' r la sort d els lieder que componia un cop ja ds havia fet sentir als amics, encara cm colpeix més prnsar que la majoria de la seva obra ins tnnnentul, llevat de l es sonates per a piauo, qui' ell mutcix va interpr·etar·, n o la va sentü· en sa vida! E n sa vida! I en el millor dels casos, algunes obres (els trios am.h piano , els quat·tets, el cruiu lot dc~ ror·cl<•s, algunes sonates per a violí i piano) possibh•ltwnt només les va sentir una vegada ... Mentn• penso això . poso tma versió his tòrica del quintt>t dc co r·des (Stern, Schneider, Katims, Casals, Tor·tf'l icr·), amb total impunitat. i em vénen ganes <l'hHVt~r· pogut regal ar un apareU de CD a Schubert amb tota la seva discografia, amb la qual s' ha enriquit (<'n tots tls stntits) tanta gent llevat d 'tU. És dar· que•, en moments que em sento més egoista. li h at~~·ia volgut regalar uns antibiòtics potents c·ontra la sifilis i el tifus i ara estaríem parlant dels concet·ts per a violí i orquestra, dels concerts per a piano i orquestra. del trio amb piano núm. 3 i, sobt·etot. del concert p er a viola i orquestra que estic íntimament segur que Franz Schubet·t hauria acabat component. Res de tot això ja no és possible. Però em sembla quasi un d<'ure, en aquest recorregut s ubjectiu p el t·ecOt·d de Ft·anz Scbu.bert, fer esment de la formidaLli'! fertilitat dds dos ítltims anys de vida, quan les terdlJJes mignmyes provocades per la seva malaltia , el deixaven ben atuït. Sense la més mínima pt·etf'nsió d'exbaus tió , vull recordar que l'octubre de 1827 va acabar el Trio en si bemoll major: que pel novcmbrf' va acabar el Trio en mi bemoll major. Que al mateix temps estava acabant la segona part de Die Winterreise i quatre Impromptus (D.935) i que un mes i mig abans de morú· va donar p er acabades les sonates per a piano en do menor. en la major i en si b emoll major i el Quintet per a corda. (Mentre r t d acto aquest par~araf. he posat. a l 'apar·ell qut> mai no podré regalar a Schubert, la versió d'Andr·as Schiff de la seva sonata testamentàr·ia: Si bemoll major, 0.960). una de les poques que comença molto moderato, i que indefeclihlt>rnf>nt c•m fa pensar que Schubert o no era conscient dc la g1·avetat de la seva malaltia o deixava que la for·ça de l'impuls creador donrinés tols els act4'S de la seva vida. Segon s les meves notes, la va donar· a conèixct· el 2 d ' octubre de 1828 . Mig an y abans, el 26 dc març. un any després dn la mort de Beel ho ven, l'ls amics de Schubert van aconseguit· llogar una sala de l'Associació Austríaca d4· la Música amb capacitat per a 300 per·soncs, pPn¡uè es pogués fc>r el primer con cert TEM A a· ¡;;¡ -= ê::" = .9 !;;' ~- 149 públic con sagrat exclusivament a l es seves obres. ALxò és molt for·t: el primer con cert ptÍblic (que cu1·iosament s · anunciava eom a concert privat) de les obres de Sehuhet·t! El primer concert públic que va ser l'(mic conePrt que es va fer en vida de Sr hubert (Jle, at, és clar, d e les nombroses schu}wrtíades i n•rilals dc> liE'd qlle van omplir molts salons vienesos). La pr·cmsa d e Viena ignorà compl!'tauwnt el concert , encara que sembli m entida. Es veu lfUC' tots pl<'gats estaven molt esverats perqu è al cap clt> molt pocs dies havia d'arribar a Viena d ¡,'ran Paganini p er oferir un d els seus gimnàstics redtaiA de ,rjolí i les obres d 'un tal Sc·huhert no cridaven gaire l'atenció. Allò que dèiem aban s: SdlUbet·t sí que va anar a escoltar P agan ini uns dics més tard. Com a Yenjança. la lústòria ha dona t d n om de Schubert a una de les a'ingudes mf, f'lcganls de Viena .la ciutat que el va vem·e nHxer· j <•I "a Íbrnorar amb te11acitat. (Ara que sento l'Andante sostenuto dc la D.960 penso que sí. q ue Schubert sahia que la seva vida Lema la data de cadu<'itaL mat·cad a al ft·ont. De totes maneres, és una apn•dació subj ectiva .) Certament, e} primer i únic concert qm• van oferir Schubert i d s seus amics no va fer forat ; però si més no, li va servir p er I'Ompral"-I!C (agafeu-vos !) el seu pdmer pi ano. Vuit mesos abans dc morir-se. Aquest detall de mit·ar al futur contradiu Ja reflexió que he ff't sohn• l'A ndante sostenuto ar·a fa unes ratlles. 1 cnPara el <'Ontradju m és un altre detaiJ de l'actitud dc SC'hu bc·r·t: pors dies abans d e mot;r s "ha via apuntat a dasscs d c composició. En homenatge a Schubert vull deixar con stància del programa d ' aquest únic con cert que es va celebrar en' ida seva: I ) Primer moviment d'un nou quartet de corda. intt'rpr·etat per Bohm, Holz , Weiss i Linke. 2) DPr Kreuzzug i Die Sterne de Leitner. Der Tflanderer cut den Mond, de Seidl. Fragment aus dem Aeschylus (traduït p er Mayrl10fcr). Tot in terpretat p<'l seu amic Vogi. 3) Stündchen , de Grillparzer, .interpretat per· la soprano Josephinc Frobli cb i les alumnes del consen alor-i. 4) Vn nou trio per a pianoforte, violí i violoncel (crt'C Cfllt' ropus 99) . interpretat per Bok1et. Bohm i Linkt>. 5) 4ufdem Strom de ReUs ta.h. cant i piano i amh a<·ompanyament d e tt·ompa. escrit per Schulwrt 1''\prc;,;;amf'nl per a aquest concert. 6) Die Allmacht, deL. Pyrker, cant i piano. 7) Sch/uclttgesang, de Klopstock. p er a dohlf• rot d' homes. Com born pot veure, malgrat que el conccr·t estava dPdicat als entusias tes de Schubert, va dominar t'I liccl sobre la música de cambra, p er raQns dc mànruNing. Ni parlar-ne , de música simfònic-a. Ah: l'entrada costava tres flm·in s. En e· ara que ara estem cel ebrant els dos-4·cn Ls anys rlc>l naixement dc Franz Schubert, no em sé estar de ft•t· un t·epàs dels últims moments del 1·omposi tor: malalt de sífilis com estava, va eaun• umb feln·es 1lc tifus pel fet de b eure aigua podrida del sen ei municipal de la civilitzada Vien a (com T,aikovski a Sant Petersburg! ). P et· ('u lpa dt la ff'hrf'. -.-a passar uns dies J elir·ant. En t'I!\ moments de lucidesa encara va fer corre('(· ions a la segona part d c Die Winterreise pe r a la st'' a tr·anwsa a la impremta. El 19 de novembre d e 1828 va mor·ir. El van enterrat· tres dic>s m és tard i seguint les sc>ves indicacions. bo van fer en una tomba a la vo r·a clt> la èlc Beethoven. al cementi.t·i dc Wiil"ing. A mitjan sPgle pasat va n traslladar lès due11 tombes a l Zcntr alfricdhof, on av ui poden ser visitades. Ene;H·a c•stan més a la vora, totes dues tombes, unompauyatles de les de Brahms i Johann Strauss i el monument a Mozart; i Wolf pels volta nts . Cu t·io~o~a m c• nt , un dels músics més gen erosos umh la Sf•va oh ra , de qu.i s ' ha extraviat pt>.r sempt·e més mater·ial, quan va morir va deixar. com a fot·tuna per sonal , tr·es fracs, tres levites. deu pantalons, nou aht·ies, un barret, cinc pm·ell de sabates, quatt·e <·amises, mitjons, mocadors, un llençoL un edredó, un matalàs, un coi.''Í i una manta. l alguns ohjec·lcs valor ats en deu florins. Tot plegat amb un valor dt> st>ixanta-tres florins. Amén. Ens queda la seva obra. I ens quèda el <'Onsol dc> saber que m algr·a tla incomprensi ó de Goethe, maJgt·atla imlifer ència ignorant de la majoria dels vienesoR f'Of'tanis. va rebre l'amor dels seus arrúes. que van haver de patir amb molta pacièn cia la seva falta absoluta de sentit pràctic p et· a Jes r.oscs dc l a vici a. com Vf'stir-se, r entar-se, menjar, esta lviat·... J ens qu eden r eaccions com les d c Brahms o MendcJssohn, pt·ofundament afectats per la mot·t del cc11npositor vienès, o la de Robert Schumann que , quan se n ' assabentà, va passat·-se Lola un nit scncer·u plorant. Malgrat les aparences, S<'huhcrl no esta va sol; encara que elJ es veiés com l'home del manubr.·i ( Der Leiermann) descrit per WiJhclm Mü11N· <'n l'ú ltim poema d e Die Winterreise, aml1 els dits encarcarats. fent girar el manubri , dt•scalç enmig del glaç. Per rert. aquest cicle impressionant. probablement J'(tltima cosa que va retocar en el llit de mot·t. tr un finals tens, suspensiu. amb una pregunta qne fa f'l caminant, q ue es fa Mülle r-, que es fa Schulwrt. que ens fem nosaltres i que no té r esposta. com sol passar amb la majoria de les e-oscs importa nts de Ja vida: Wtwrlerliclter Alter. soll ich mit dir geh 'n? Willst zu meinen Liedern deine Leier dreh "n ? (Ve ll admirable, podríem ser companyons? Faràs girar el manubri per a les meves cançons?) (u·ad.: J ordj LJovct) NOTA: 1 F.-.twlnm4'nt i mahuu·adamcul, no YU ser un t"l'4'i tu1 clt• lit•d pt•t• u lotu·ítou i piano. sinó ]J Cl" a baríton. piano. e~to¡.,sel·~. t•ruixil>< rlt• pnpr•· 41r rm·n mcl per eliminm· r is esto~~t't'~ (o 'implemt•nlpt•t• n•ft·4'~Cur la boc u) i fres~a d e fuLl~ pnssulg mnL fnt"ú·ió. E~r·undalll~. TEM A Schubert I• la poesia per MIQUEL DESCLOT a relació de Schubert amb la poesia és pt·ou interessant en ella mateixa perquè s'hi hagin pogut dedjca1· monografies sen ('m·cs. No cal dir, doncs, si un article breu com aq u('Sl podrà anar més enllà d'una esquematit zació sumà ri a, pet· la qual demano disculpes de bon comen\'umen t. La primt' ra eosa que cal pt·eudre en consideració per ft~r-se càrrec de l'ab ast de l' aportació dellied sclmb<•t·tià és el context cultural en què es produeix, és a dir, el de la Viena de primers del segle XIX. Virna era la capital de rlmperi AustroHongarès i, com a tal, era un gresol ètnic i cnltural molt pat·ticulat· que la convertien en la menys alemanya de lt•s <'apitals get·màniques: durant la segona meitat del segle '\Vlll, pet· exemple. Viena era la <·apital ind iseutida de l'òpera italiana, per damunt de àpols, Venècia o Milà. Viena, en definitiva. no tan sols per posició geogràfica, sinó també per raons polítiqut'S, mirava més cap al Sud que no pas cap al Nord. Ara bé, mentre al sud del continent semblaven ja exhaurides del tot les possibilitats ct·cati V<'S del classicisme racionalista, al nord d 'Europa (a Alema nya, a Escòcia, a Anglaterra) s'es Lava gestant la revolució cnlturalque, a lallarga, h avia de sacsej ar tot el continent de cap a cap: el t·omanti eisme. De manera que , mentre la nòrdica Alemanya j a estava en lTant en el seu veritable Segle d'Or cultural, la meridional Àustria encat·a continuava cofoiament encallada en els revellits esqut'mes dc la cultura d e l'antic règim. Malgrat aquest d esfasament, però, aquella Viena va ser el gresol on 'a c·t·istal·litzar gloriosament l'estil musical internacional que avui identifiquem com a clàssic, amb r obra gegantina de Haydn. )1ozart i Beethovcn. En cami, la ciutat cosmopolita que havia possibilitat aquell miracle -perquè '·miracle.. és la paraula més moderada que se m'acut- estava ben lluny d'aconseguir res de semblant en el camp de Ja literatura o del pensament. Mentre Goethe ja h avia publicat Gotz von Berlichingen i les influents Desventures del jove Werther, el poeta imperial de Viena cra encara e>] racinià Pietro Metastasio. Menll·c> Bürgct· escrivia Lenore i Goethe, El rei de Thule, El rei dels verns o Mign.on, a Viena en cara en tenien pt·Oll amb un a poesia inane que donaven pet· hona tant el¡:¡ compositors més mediocres com els més genials (Mozart, que es mostrava tan erigent amh la qualitat dels llilirets operístics. no tenia el més mínim olfac te per a la poesia, i sembla que el poema de Goeth e que va musicar li havia L 149 caigut uls dits per casualitat: Beethoven. pel seu eantó , qm• t't'<'Oneixia el valor de Goethe i l'admirava , cncat·a musicava poemets de l\Ietastasio en una data tan tardana com el 1809). La millor poesia alemanya que circulava per la Viena dels últims decennis dt>l set-cents era la classicista poesia anacreòn lic·a, que es ¡.>odria descriure com l'equivalt>nt aleman y dt•ls ideals poètics melastasians. L'any L778, el composi tor vien ès Joseph Anton Stcl'fan va publicar un Recull de lieder alemanys q ue, Lot i l'escassa ambició, assenyalava j a una ct•rta inquietud pet· la cançó alemanya, com a pàl·üd r·cllex dc la que ja hi havia, per exemple, a Bet·Ün. Schubct·t cntr·a en escena en el moment en què l'aristocr·àcia \'Ïrncsa ha de deixa1.· pas a la burgesia. i el romanticisme per fi comença a r enova r l'estètica de la capital fins al punt que ja s'hi pol fot·mar un nucli significatiu d'artistes romàntic¡;: la poesia hi <·omença a comptar gairebé tant com la música. Schubert. que com a compositor i nstrumental no abandonarà la forma sonata del classicisme. es convertirà en la figura senyalera del romantidsme vienès gràcies a la ct·eació del lied a lemany (el qual es pot dir que ja havia pt·oval d c f'omençar a existir amb autors a lemanys com Johunn Friedrich Reicb ardt, Cari Friedrirh Zelter o J oh ann Rudolf Zumsteeg, però no s'havia art'iLal a consagrar amb obt·es de qualitat i profunditat com a gènere romàntic per excellència). Sc·h u bert va aconsebrtLÏr de ple aUò que els seus pt·ecursors vic>nesos i alemanys només havien intuït .. agamcnt en algun dels moments més feliços de la seH pt·oducció Jiederística: la incorporació lotal de la poesia al món de la música culta més ambiciosa. Si es pot dir que. en conjunt. les cançons dels seus antecessors de l'escola de Viena no ct·cn sinó belles melodies dissenyade~ damunt un tc>xt en vers, podríem afirmar que les de Srhuhet·t són, en canvi, poesia transfigu rada en músiC' a. En els lieder de Schubert , el text ja no és un Rimplt• suport per al desenvolupament d'una mcloflia més o menys en cantadora , més o men ys hen constt·u'ida, sinó el punt de partida, el dctonadot· que d esencadena la igrució d 'una creació nova in tcg•·adot·a de ]es dues arts essencials de Ja nova estè·ti ca : la música i la poesia. La música ja no és una il·lustt·aeió del poema, sinó nna mctàfot·a dd lcxt , c¡u e la converteix, estèticament parlant , (•n r i seu igual jer à t·quic. Des d ' at¡uest punt de vista, els lieder de Schubert representen la primf'ra mostt·a de veritable en titat de la que TEM A .eu nien )C- ITIS la- ta- lS. on L)'S na a .a uè lr- ·ar IOl es: >m lS- lel :ra lel ;o- cys eh tat i el- seria una dc l<'s obsessions més estimades en el romanticisme' alemany: l a fusió de les arts. Una ;US en té s >r- .ca >la les les da ;no :nt ; o el :e- !liS sina :nt ~st en 'u e obsessió que <·tilmiruu·ia amh Ja formulació wagneriana de l'obr·a d'ar·t total, la famosa Gesamtkunstwerk, qut• f'nrat·a en temps cle Schonherg es mantenia vigent. El Ül.'d lit'hubt>rtià, és c·lar. ofereix una gran cü,en.itat de registres i també. com és lògic. acusa la varietat de la ràpida evolució que experimenten les sev<·s conccp(•ions entre 1812 i 1828. Però, malgrat ahò, podríem discemir en el conjunt una qualitat comuna qu<' Dirtrich Fischer-Dieskau reconeix com a ''au tentiei tat" o ··naturalitat''. 1 És a c!U-, una d c les qualitats rnfs valorades p els romàntics: en d<·fïnitiva, la qualitat essencial cle la cançó popular tradicional , que esdevindrà un model per als poetes (Goethe mateix set·à deutor de l'important recull dcl sou amic H<:rde.r, Ca.nçons populars, de 1778-79) i per als eomposi 1ors. E Llied romàntic alernnny qua naixia amh Schubert havia de ser, doncs, el que .,n podríem dir una cançó popular lranscencl ida: u na <'ançó el' a1·t que semblés natural. La tria de textos, c·om és lògic. era molt important pc>r· a aquesta mena de licd que Schubert con- sagra va. I no eaJ dir que. al llat·g dc sis-cents lieder, la diversitat i la desigualtat ba,;en de ser ineludibles . Al costat de Goethe, pol~cr el més grau poeta en llengua alemanya dc tols els temps, o de Schiller, Schubert s'ocupava molt sovint de poetes menors del Regle anterior i de poetes més o menys competents del seu propi cercle d'amistats; i tan aviat musicava Sh akespear e o Pctrar·ca com els seus propis versos. Amh la qual cosa, lògicame nt, el ventall qualitatiu de la pol'sia utilitzada en els seus liecler va des delmés s ublim fins al més banal, passant per un extens ent•·eruig de poemes de calihrc mitjà, però així mateix s uggt't·idors i, sobretot. susceptibles de ser completats pet· la gf'n ial intuïció poètica de Schubert. Aquesta enorme h eterogeneïtat no denota pas un gust errant per pat·t del músic, sinó més aviat un gust unive•·sal capaç d'endevinat· alhora les possihilitats d'ex¡>ansió d'un poemct d'aparença anodina (per exemple, Nacht und Triiume -Nit i somnis-, de Matthaus von Collin) i les virtualitats d'un poema ja per-fecte en ell mateix (per exemple, Erlkonig - El rei dels verns-, de Goethe, o Der Doppelgiinger - El doble-, de Heine). Evidentment, ni un lector· de poesia bregat com ell podia aspit·at· a trobat· sis-cents poemes d e primera qualitat per als seus lieder, però és que, a més, h em de creure que ni tan sols ho podia desitjar: els poemes perfectes - molts dels que va manlleYar a Goethe. per exemple- són justament els més difícils de convertir t'n un lif'd. Els poemes perfectes, qne semblen portar-se ells mateixos la música i l'orquestra, més aviat h an de fer un efecte dissuasori a aquf'll compositor que aspira a fer-ne una obra nova mfs que no pas un met· acompanyament suhnlllludc11·. Els poemes menys ''acabats", en canvi, ofen·ixcn al rmísic molt més camp per córrer en el seu designi de completar-l os en una obra s uperiot·. A1Juesta se1·ia, en essència , la diferència existe nt entre la relació de Schubert amb l'obn1 do Goethe i la relació amb la de MüUer, l'autor clels dos cicles. És una prova més del geni schuhertià, si enca r·a en necessitàvem cap, el fet que fos t'apaç dc pr·oduir obres mestres indiscutibles tanl eu un ras eom en l'altre. 149 35 155 TEM A 149 Srhubnl vu <·umcnçar a escl'inre lieder en la prim<•t·a adolt-seènria, ca p als d otze anys . P er ò es pol dit· que el scu p rimet· Jied j a ··schuhertià" f., T>er )iittg liug am Bache (El jove Yor a ei rierol ) D . 30, ~>obn• l<''-t ell• Schillcr, escrit a quinze an )s, f'l 1812. Lc~> h uludcs de Schiller seml>len ha Yer f'S la t IeN pl'imcrrs lt•(·tnres t·cn tlsi ves del joYe Sch u bert, t[Ue e n 'a inlerpt·eta t· unes quantes. P erò només d os a nys dt•¡,prés, a ls seu s disset, Schubert j a h a d c8rob<•rl el gran Coeth f' i n o t an sols s 'hi a treveix amb tola la ingenuïtat de l' adolescent , sinó que j a hi ac·onsc•gut' i'< una d c les seves obres mestr·es indiscutitlcs : Cretcheu am Spinnrade (Margarida al torn clt• filar) D. 118, d el ] 9 d 'octubre de 1814, sohn• una d c les peces líriques d e la primera part dc Panst. Tot i l'I seu t·esp ec te p el gran escriptor adoral de Iol Europ a, Schubert s' ap r·opia del text a mb una llibertat impensable en els p r ecursors Zclte t·, Rdl' ha r·dt o Z ums teeg, que encara estaven al ¡,cnci d el tt~-.: t i se sotmetien a les i dees de Goethe soht·e <·om s ' h avien d'inter p r etar musicalment els seus poemes. E l j oveníssim Schuher·t es mostra' a amb u na maduresa artística astorad ora i posava, t>n canvi. el p oema al sen-ei de la seva pròpia ('Onccpció del lied. Goethe - en això. ben poc cla r·h ident- pretenia que els m t'ísics es limitessin a rea lçar els seus textos. que eren la vcdtablt> es tr·ella de les can çons . i segurament no p odi a enlendn• que ningú - i menys un vailet vi enès de d1sscl an ys- utilüzés els seus textos amb un desiglli poc o molt divergent del seu. Quan , per l 'abril d c 181 6, Joseph von Sp aun , l'incansable i devot amic Otl Schuher·t, va en via t· a Goethe una col·lecció dels lieder S(•huherti ans sobre poemes seus, el sernid Í'u d c W<'imar n o es va dignar torna r resp osta . És més , qu an els amics de Schubert van editat·-Li un quadern de lieder goetheian s i en .. an enviar un <'X<·mpl a r al poeta . l'ídol de les lletres aleman yes va f<'r-l o torna t· a Sp ann . ¿Era només l'orgull es túpid d'un a patUlll europea que n o tenia temps p er fet· eas d e les •cançonetes .. d'u n .,.ienès a dol<'scent? ¿O er a que el seu amic i con ,eJler music·a l Zf'ltt"r les b a,"Ïa desaprovades? ¿O er a, potsct·, quc s 'havia adonat de l a llihertat «insole nt" a mb què un xitxarel·lo desconegu t s· atrevia a ma nejar els seu s textos immortals? P oc es p odia im agina t· que amb els anys els seus ver sos sonarien en aleman y p er tot el món gràcies a Ja gosadia d ' aquc•JI min yó a qui n o s'havia digna t n i donar les gr àc ies. Goethf' va consliluir una font jnexhaurihle p er a Sc hubct·t (va atTibat· a utilitzar-n e una setantena dc poemes , alguns en més d ' un a ocasió). però Ja seva cudositat i Ja seva simpa tia poètiques n o es van ulut·ar aquí, sinó que van propici ar un veritable r·as trcig de lot el que lenia a l'abast en alemany. a lura lmcnl , aques t n o és el lloc per fer un a llis ta d els p oetes que va arribar a incorporar als seus lieder. p er ò sí que p odem almen ys esmentar-n e a lguns dels que més sovint en s trobarem en qu alse' ol antologia d c la seva obr a . P e t· exemple. Mathias Cl a udi us (lí40-l815), Ludwig Christoph H einrich Holty (1748-1776). F riedrich Rück ert ( I 788-1866). \Vilhelm Müller (1794-1827) i H einrich Hein e (1797-1856), p er no indicar sinó els més t·cpresenta tius. El lector inter essat en la poesia a l<>man ya que Schubert va tenir a l'abast, fa r à bé d c cons ultar· l'antologia de F eliu Formosa Poes in alemanya, 2 on v odrà tenir un tas t d e la majoria d ' at(Ucsts a ut.ot·s . Finallllent, pn acabat· aquesta fuga ç inlroducció, he prcp at·at un breviari d e poem es musi cats pet· Schubct·t <rue es poden llegir en català (dono, entre parèntesis, les dades dellied). Valgui com a esqut•r per enlla minir el lector intet·essat en l'essen cial d oble dimensió dellied schubertià . NOTES: 1 Dietril'h Fí-t•ht••·- Die•kau . Los lieder de Sch ubert. :\l adrid: \liauza Editurinl 1989 : Ft>liu Fnrmu-a, PoP.~ia alt>manya. Barcelona: Edicion~ 62 i la Caha 1984. ~. ~. ~. CAMINANT lVillrelm Miiller (Das Wandern , D. 795. 1823) Camina bé, hon moliner. camin a qur caminaràs, i així hon moliner seràs . \ ixò. dt> l'aigua ho hem apr ès . B<•n hé p odem aprend re-ho r ai dc l'a ibrua que no p ar a mai . Ta mbé la t·od a en s h o h a ensen yat. Ta nt , ¡ és cic dia com de nit. la rod a va rodant seguit. I fin s la mola amb Lo t son pes no té• rE-p Òs ni aturador i eorn més pol Lalla r millor. Oh!, alegr e mar xa d el meu cor·. DeixE-u-me, d oncs , m arxar , si us plau. Mcstrct;sa i amo. aòéu-siau. Versió de Joan Maragall TEM A rar en- en •le. •ph ert inó la tSt, ~\ ~ ~ EL REl DELS VERNS ]ohann lV. Goethe (Edkonig. D. 328, 1815) ;.Qui cavalca en el vent. tard de la nit? Es el parc. aJ galop, amb el petit; en uraços l'agombola cont;r·a el cor, p er gu ardar-lo dl'l fred L'estreny ben fort. lS a Ja LlC- a ts -¿Per què t'a magues, fül , com espantat? -¿ Pat·e, pa•·c, no el veus, aquí, aJ costat, el Rei dels VPt'nR, amb corona i mantell? -És Ju hoit·a, fiJI meu , que fa castell. La t«>na era ans coberta de boires i de llot; tu cantes. lluu el rei astre i Primaver a és tot! No e t p lau que l'aigua brolli del gen·o a glops pausats; et plau que lliure corri damuntl'hl'rbei dels pt·ats. Tamb6 va així el trobait·c , r.a nl a nt , i <•s té n son nom ; ço qu e és d'un Déu guspit·a , soqwèn a n 'ell i a l' hom. Vet·sió de JoacJuim Pena :10. na es- cid: -Vinc. bo nie , no tinguis por de mi! Sabem uns jocs f'nc isadors, aquí; a la riba l('s fiors s'obren roents, la marc té unes rohes r efulgents. -Pare . pat·e, ¿dl' vet·cs no sents res? ¿,'io sa ps, t'I R ei dels Verns. què m ' ha promès? -Assossega. fill meu. tant frenesí: és el \ent, q ur lt>s fuJJes fa estremir. ila -¿No "ols acompanyat·-me, dolç infant? Les me-.e¡, filles et festejaran; E'l les, que a la niL nu•nen balls mdons, t'l bressa ran a mo danses i cançons. - Pare meu, pa •·c m eu, ¿n o les vens, no, les seves filles c ut•·e Ja foscor ? -Fill meu, fill meu, heu clarament h o veig: són uns salzc•s g•·iscncs que mou l'oreig. - T 'estimo , l'I tt•u esguard em té embruixat; vindràs per força, si no vols de grat. - Pari', parc, m'aga fa , ja em té pres! El Re i clds V<:rns m'ha fet un mal encès!El pan•, esgarrifat, Ht ANHEL Friedrich Schiller (Sehns ucht, D. 52, 1813; D. 636, 1821) Si des dels camps d'aquesta vaJl que la freda hoin oprimeix, ah, pogués tt·obar la sot·tida , que ple de goig em sen tiria! Veig a llà a l fons els bells turons, sempre joves i sempre verds! Si tingués ales, si volés, fin s als tm·ons m ' atTibaria. Ara en sento les h armonies, sons de dolça calma ceJes L, i e ls vents llf'ugen! fan que m ' anibi el bàlsam dl' llurs flaires dolces . lli veig ellC'C'ndrc 's fruits daurats fent senyes cntt·c el fose fullatge, i de les flors que allí flot·eD.en no en fa t·apin)'a cap hivern. cavalcant -als braços li gemega el pobre infanti fins que arriba a c·asa fa el cot· fort: entre t'ls seus braços, l'infant era mort. Vet·¡¡iÓ dc Miquel Desclot ~. ~. ~. MISTERI (A Franz Schubert) Johan 11 May rho.fer (Gehc•imnis, D. 491 , 181 6) Vols dit· qui va cnsen yu-le Lonades l.an pl aents'? Un ('e] apar qtw ens duguin enmig clcls dols rwesents. Ah , qne bonic den ser d 'estar-s 'hi sota l'ctema llum del sol! I l'air<' en aqui'Lies alçàries com ha de ser de n•fr·escant! P erò em frf'na del riu la fúria, que ira d a i brogent s'inte rposa ~ s'han enlairutles seves ones, que m'omplen ]'ànima d'esglai. Veig una hat·ca que hi tròntoUa , però , ai!, hi rnanea el barquer. Au, no vaciHis a ficar-t' hi ! Cal quo I ingnis ff', ca I que gosis! P('rquè dels dr us no hi ha fermança. Sols un mit·aclt' podrà dm·-te fins a la Lcna dds miracles . Vc r 8iÓ d e Feliu Formosa [ TEM A Sl ENTRES AQUÍ LA MORT I LA DONZELLA Mathias Claudius (Oer Tod und das Madchen. D. 531, 1817) La don zella Oh passa, passa p1·ompte, espert r r afrós, ai las! Sóc~ jove t'ncar, ten compte! Mon ct's no toquis pas! La mort Dóna'mla mà, oh dolça forma ideal, amiga eL sóc, no vull punir-te! No tinguis por! No et vull cap mal! Pots ara als braços meus ' dormir-te! Vet·sió de Joaquim Pena ~- ~- ~- Friedrich Rückert (Du hiat die Ruh, D. 776. 1823) Ets el repòs, la dolça pau, l'anhel e ts Iu i allò que el calma. A tu dt-dico amb dolor i goig rom a sojorn f'ls u lls i el cor. Si f'n lres aq11Í, tanca en silen ci datTere Leu les portalades. Lleva a ltres mals d'aquest pit meu! Que aquest cor· s'ompli d<'l teu delit! Wilhelm Miiller (Dm· Lciet·mann, D. 911, 1827) Fora dc la vila hi h a un músic errant que amb dits insensibles va encara sonant. L L'àmbit de l'ull qu<' sols fa clar <'1 l<'U esdat, omplr' I cl«>ltot! Ve t·sió dc Feliu Formosa Il s J: s BARQUEJANT P ertot fa tentines, descalç sobre el glaç, p erò la bacina no s'emplena pas. Heinrich 1/eine (Die Stadt, D. 957. 1828) Ningú no l'escolta ni «>I mit·a un sol cop: i <'ls gossos l'aborden en veut·e1 a prop. Com un boirós fantasma en el llunyà horitzó. la ciutat amb ses torres es va envelant de foscor. Ell no s'hi amoïna i deixa fer, J"Ri! Ell sona que sona. no s'a tura mai. En l'a igua esborronada pd ven t humit lleuger acompassat sento batre el cop de rem del barquer. B 011 vell de rondaJla, ¿faré amh tu el camí? Quan canti els meus ver sos, ¿sona1·às p e1· mi? Ja torna <'I sol a aixecar-se, ja torna a tTf'U la claror, i jo el lloc torno a veu re a on vaig pet·dre l'amor. Versió de Miquel D esclot 11 Jl EL MÚSIC ERRANT 149 .. Vet·sió de Joan Maragall e p s ll J¡ el TEM A Una aproximaci6 estadística i personal a l'obra de Franz Schubert per MANUEL CAPDEVILA I FONT ranz Schubert és bàsicament conegut, erròn iament i encet·tadament, com un comvositor de cançon s. "Erròniament" perqu(. va escriure molta altra música i molt boml, a més a més de les cançons; però també "encertadament" vet·4uè Schubert fou, sobretot, un compositor dc cançons. Pensem que el catàleg de la seva ohra t>stahlet·t per Otto Erich Deutsch arriba fins al n(unet·o 998; doncs hé. d'aquestes 998 obres catalogades. 6·10 rorrcsponen a cançons o cicles de cançons. la qual cosa t·epresenta el 64% del total de la seva obt·a. Això sense considerar que Schubert. a més d'~sser el compositor que escrigué una quantitat més gran df' cançons, fou qui probablement portà aquest gènere meraveUós al seu nivell més alt. Crer, donrs, oportú que comenci aquest breu repàs de la seva obra, parlant de les can çons. Molta gent m'ha preguntat si sabia quants lieder escrigué Schubert, i sempre em quedo sense saber què respondre. P erquè l<'s respostes poden ésser diverses, segons què es consideri per lied. Per a mi, 1-m lied és la musicaeió d'un poema literari , sigui per a una veu, o pt't' a diverses, o fins i tot pet· a cor. Eu aquest sentit, podr·ia respondre que Schubert musicà exactament 709 poemes. Per·ò s'ha de tenir en compte que molt!:i dels poemes els musicà repetides vegades en composicions clivct·ses. i també que, de moltes, en va fer algunes vcr·sions; considerant tote.s aquestes variants. hauria dc respondre que Schubert compongué 887 cançons. Aquells que ct·eguin que un lied és nomfs una composició pet· a una veu i piano (opinió que respecto. però que no comparteixo). hauran de restar-ne 124. Els totals podrien pujar encara nna mica si es ronsideressin les 9 cançons que Deutsf•h registra en l'annex del seu catàleg, com de pr·ocedència incerta. Sigui quina sigui la xifTa que s'adopti, el que és clar és qut> es lt'af;Ln de xifres molt altes. Encara en puc donar una altra, a títol purament anecdòtic: si suméssim els compa¡:¡sos de totes les 886 cançons, arriharÍPm a la impressionant xifra de 73.636 compassos, xifra lJU C encara podríem multiplicar consiclerahlcmenl si eonsidcr·éssim les n otes contingudes en aquests milors de compassos; però no conec ningít que s'hagi c•ntr·ctingut a contar-ho (i jo no penso fer-ho). F Totes aquestes grans xift·es contrasten molt amlJ les que donarÍ' ara: Schtlbert només va veure editades 126 can çons (un 13 % !).i totes en els Yu.Íl últims anys de la seva vida: t•l 2 d'abril de 1821 Cappi & DialJelli anunciavcn l 'apa rició de la primera obra de Schubert, que era precisament una cançó, el con<'gul El rei del,~ verns, escrit ja feia sis anys; Schubert L<•túa ja 24 anys i havia escrit 327 obres (de fet, per ésser exactes, hauríem de deixat· constància que ja ri gener de 1818 li varen editat· una cançó, El llac d'Erla;{. ¡Jerò fou en una r evista d'art, no tma edició cometcial a cura d ' una casa editora). P er ésser més pr·erisos, hi ha 14 obres, a les quals SchtÜ>et·t clonà l'I cor'l'esponent número d'opus, però que no veié editades, ja que aparegueren despr~s de la seva mort. Si considerem la totalitat de les obres de Schub(•r·t, les 998 catalogades per Deutsch, veiem el fort contr·ast que lú h a davant les 106 que foren editades en ,·ida del compositor. La mancança d'ecüdó no e~ linútà. doncs, només a les cançons. Hi ha una altra '\·ifra encara més corprenedora. Només 33 cançons foren estrenades en concerts públics en vida del compositor (un 3.4 %!). I d'aquestt>s. 8 ho foren el 26 de març de 1828 (vuit mesos abans de Ja seva mot·t), en el que fon l'i'uúc concert que organitzà r n tota la seva vida, a la sala de l'associació musical "L'c•riçó vermell" al carrer de TuchJaubcn. F.:n aquella època era normal que els compositors or·ganitzt~ssin concerts pi'tblics per donar a con~ixer lt•s sews obres (gairebé totes les obt·es impor·tants dc' Bt'<llhovcn les estrenà en concet·ts · . " acanenues J ' · " 1• et·en a orgamtzals ¡wr e IJ) . En J eten hend'iei dd mateix compositor. Schubert mai en sentí la ncrt•ssilal o potser no tingué prou empenta. És sabut que era C'\.trcmament Lí.núd. Això no vol dir que j 149 TEM A 149 40 160 ganyat i molt d eceb ut. ja no arribà a enviar-l' hi. Sr·huh<•J·t no t.l'lltÍs mai interpretades les seves Un alt1·e gran poeta molt estimat per Schubet·t é"' cançons, al cont1·ari. tingué ocasió de sentir-les sovint Schiller. d<'l cru al musicà 50 poemes. Qui escolti amh en les l'a moRC':l schuherliades. 1 on eren can tades w1a i att>nció les ca n ~o n s inspirades per Goethe i les inspiultra vt'gntla, i en les quals <'ls scbubet·tians esperaven t·ades p<'r· Sehiller , podrà notar la gran diferència ansiosament lc•s nO'\-CS cançons que Schubert aportaque hi ha entre les unes i les altres. El tercer poeta ' a sens<' paraJ'. f:s notable pensar que tots els habimés musica t per Schubert fou Mayrl10fer, però en tuals dc Ics srhub<'rtiadcs, entt·e els quals figuraven aqut>sl cas no preva lgué la qualitat, sínó l'amistat: ront>b'Uis poetes i pintot·s de fama, s'autonomenaven Mayrhofct· fou segurament l'amic més íntim que tin''schubertians" i Ics seves vetllades "schuhertiacJcs", gué S<·huhcrt (convisqueren junts en una cambra Iol l'f'('OJleÏXI'Ill d valor del vetit homenet que, tot i la llogada, dunmt uns quants anys; i el poeta uo pogué sevo insignifïcança físiC'a i la seva timidesa, es con versobrt>viw·c a la pena que li causà la mort de tiu l'li el renln' del seu inter ès. Schubct·t, un a dc le¡; causes del seu suïcidi). La pri111cra cançó que s'estrenà públicamen t fou E n eanvi, poetes fonamentals de la seva èpoea , QuPixa cie pflstor de Goethe, el 28 de febrer de 1819, eom ll cinc o Riicker, Schubert només els conegué a la taVCJ'na L'Empenulor Romà. pocs mesos a hans do morir, i en la seva obra falten L<'S cançons de Schubrrt es caracteritzen per la pof'tes tan impot·tants com Eichendorff, Holderlin o Sl'VH varietat . N'hi ba de tota mena. Compongué cançons estròfiques (tota classe d'estrofes, les antiBrentuuo, menll·e que co11egué molt bé Klosptock. Uz, Ma tthisson, Salis-Seewis . Holty, Claudius. gue!l sà fiquec;, ascleupiadèuiques. hexamètriques. Komt't·, Kosrgarten, Schlegel, Jacobi. Stolber g... i dísli•tues. fim; les més simples estrofes populars). i tambf> prosa, pt·osa rítmica . Musicà sonets i gazals. musicà poemes de molts poetes menot·s, com Rcllstab o Müller. Aquest últim es pot dir que ha Escl'igué halades. La tria de poetes és molt variada. passat a la història només per la músiPc1· a Schubert no E-ra important la tn que Schubert posà als seus cicles qualitat del poema. El que l'impulsava a Cbct·iu re era la lectura d'un Han hagut de L(l bella molinera i l'iatge d'hiuern ... I encara hauríem d'afegir les 33 pol.'ma que Li an-ibava directament al passar molts fons del cor. Posà música a poemes de can~ons que escr·igué sobr e poemes .. poetes avui dia totalment oblidats, anònims, que cap musicòleg ha estat anys perque dels quals no ('S coneix cap dada capaç d'identificar. el geni de Srhuhert no deLxà mai de componbiogràfica, i que originaren cançons molt im!pit·a des. Al tt·es cançons Schubert s'hagi dr{' cançons. Quan s'hi posava, lell menys interessants poden ésser de a tongades, en petits cicles reconegut com escrivia gt·ans poetes. En Sehubert això no dcdieats a l'últim poeta descobert. Hi • tingué un pupc1· tan fonamental com havia dies que n 'e.serivia diverses, es mere1x després, prr exemple, en Mablet· o en un a darret·a l'altra ... 1 amb tol, no Wolf. Molts poemes són dels seus fou mai popuJar, fo ra del cercle dels amics, els schubrrtians, que H donaven els manW!schubl:'rlians. La prova la tenim en la gran S011n·esa crits amb la tinta encara molla, i Schubert els musique tingué Bef'lhoven. quan Schubert. sobreposantcava sense donar temps percruè s'assequés. Això no ¡;e a la timidesa que l'ha"ia impedit acostar-se mai al vol dit- que no fos sensible a la qualitat de la literaseu ado1·at contrmporani. el visità al seu llit de mort tura t¡ue Uegia, sense parar. Schubert fou un gran i li portà una selecció de les seves cançons. le!'tor. Beetho' en es quedà met·avellat: reconegué tot seguit Això és evident, sobretot, per l'atenció que el gc>ni l'" traordinari de Schubert i no podia entenprE'slà al pr·íncep de la literatura alemanya, d r·e com mai havia tingut notícia a· aquesta música. Goethe, el poeta més musicat per Schubert (61 Han hagut de passar molts anys perquè el geni dc poemes), i també• és Schubet·t el compositor que Schubert hagi estat reconegut com es mer eix . No fa més poemes ha musicat de Goethe. Schubert senpas massa que encar a era considerat un músic de tia una veri table adoració pel gran poeta. al qua l segona catt'goria , feliç compositot· d'unes quantes dedicà unes quantes cançons, "reverentment" , bonique!'; ca nçons ... r enca ra, el t•eperlori que es com prerisa la partitura, i s'entretingué a copiar dóna als ronrcrts és molt restringit. Els recitals dt' a mà 16 cançons, tot confeccionant un àlbum que lieder soll'n n~pe tit· semp1·e les mateixes cançons, i envià a Goethe el mes d 'abril d e 1816. Aquest no deiX4'11 en 11 11 total oblit moltes C[uepotser 110 ¡;jgu.iit es dignà La ixa t· d el seu olimp de Weima1· i, prodc la g•·an cruali tat d 'aquestes més cantades, però babl crncnl mal aconsellat pels seus assesso1·s que, certament, m et·e ixt~n l'atenció dels melòmusicals, ZeltCI\ Zumsteeg, etc. , no sabé reconèimans.-• xer el valor d<'l present que rebia. Ni tan sols es Però clcixcm j a dc parlat· de les cançons, i dcclidignà contestar. S<'hubert , que li havia preparat qu<'m una mica d'atenció a la resta de L'obra dr un srgon à lbum , amb 14 cançons més, desenSrhuJ>erL. J o sóc un entusiasta de tota, però tinc una e• 11 (> E e¡ p Jl l' ll h tl n' fJ a IIJ l'i 111 d dc ol 1'4 TEM A 'hi tés imh spitcia ¡eta · en tal: tinhra gué de lea, gué !ten in o ICk. i us. ... i :om ha úsi- cles n ... 33 mes s tat ·onles eles . Hi ses, 110 :iels ·esa mLúal wrl ms. guit tenca. j dt• o fa :de ~tes ~ es ~ d~ tS , 1 ¡uin •erò elò- edi- cle una especial prcdjJeeció per Ja música de cambra i la música per a piano. En els dos aspectes, encara més en la música sinú'ònica, Se h uJJert s "ha vist sempre esclafat pel pes esprcific de la mí1sica del seu ga·an contemporarú, Bt>ethovcn. Cn~c· que acruest el s uperà en tot, tant quantitativament com qualitativament. Però l'esplendor dels riclc•s lwethovenians. no ens ha d'iJnpedir de gaudit· dds de Schubt>rt i de reconèixer que arribaren a uns niveUs que pocs compositors posterior:;. o anteriors, han igualat. Pel quC' fa a la mí1sica dc cambra, la podríem definir amb una frase que digué Mayrhofer sobre el seu íntim amic: ''El SC'll c·aràctet· era una barreja de tendresa i aspresa, S(•nsualitat i candor, sociabilitat i mdangia"'. Difícilment t robar·em aspresa en la música dt• SC'hubct·t, JH't"Ò la lendt·esa, la sensualitat, el candor, la sociabiUtal i la nwlangia ]es trobarem constantment. Una gr·m1 part de Ja seva música de cambra fou t:s(:t·ita en la seva precoç joventut: només una tc~ rcera part fou escrita en els deu últims anys dc• la seva vida, d període dc la seva maduresa (maduresa als vint-i-un anys!). És en aquest úJtim període qm: t.~scrigur la majoria de les obres importants. Hi ha veritables ohrcs mestres: només cal rt>cordar els dos hrt·ans tt·ios, els dos extraordinat·is quintets (p<•t· a qum·tct dc corda i violoncel un. i per a piano, violí. viola, violoncel i contl·abaix. r altre -d qui' c·onté les vm·iac-ions sobt·e la seva cançó La truita-). roc·tel pc•r a vents i cordes (l'obra de cambra mé~> llarga d(' Schubert, qu<' no es fa, però, mai j>l'sada o avon·ida), el nonet per a instnunents de wnt. o la shie dels LS quartets de corda, complementada per diferents pl'eeR i ft·agments, entre eUs el mt>ravf'llós Templi de quartet. Totes aquestes són obrce d'un nivell execpcional, i d'una forta persona1ital, que! sabÍ' escapar-se dc la poderosa influència que BceLhovc:n tenia soLrc Schubert, que l'adnúrava finA u ]'adoraf•ió. A Srhubcr t li ugntdava molL inter pretar-les tocant ell la viola (l'inst r ument C[ltC més dominava, després del piano, i al qual, cu1·iosam~nt, no dcclicà cap obra 8olista). Sí qu(• ho féu per a altt·es instruments: l"t>Cot·úem les sonates o sonatines per a violí, l'extra- ordinària sonata pet· a arpeggione i piano, o les varim·ions sobre la seva cançó Flors seques. per a llaula i piano. Tomant a la sèric dels quarteL<:, s "ha dc t•t•t•onH.xcr que és nna mica desiguaL uo tots tenen d mateix 'aiCH·. La diferent valoració és una cosa molt pct·sonal, però quasi unànimement es considet·a q ue t'I millor· és el mím. 14, que conté lt>s variaC'ions sobt·t• la seva cançó La nwrt i la don::ella. Altr es prefer!"ixcn el númct·o 15, amb la inoblidable meloclia dl'l violcm~rl a mh q ui- comença el temps lent. En valonn·-ho, és importa nt r ecoedar que lO dels cru artets dc co•·da, Schubert els escrigué abans de compH•· d s 20 anys i q uo els tres més m agis trals, ds lllti ms, els escrigué entt·e els 27 i els 29 anys. Vull reprodttir una fn~sc qu e esct·igué el musicòleg anglès Sir J ark Wt·strup, a mb la qual estic totalmen t d'a('onl : ''Seria u n cn ·or dir q ue l a m úsica de Schuber t no L(~ secrets. Però les obres de cambra de la seva madm·csa no viuen . com les de Beethoven , en un privat pt·opi. Hi ha soft-íment, però n o frustració. Escoltant una d'aquestes obt·es pod em imaginut·-nos contemplant l'estudi on ell componia ininterrompudanH'nl fins a Ics d ues de la tarda. En el seu pupitt·e. estava abocat al Lt·eball. Però després venia la visita al tafi', un passeig, el teatre o una vetllada amb t'ls amiC's. Potser la tat·da i el vespr e poden molt bé haver sembrat idees al seu cap; però ell no era un esclau de la seva inventiva, no eslava tur mentat pel fet que la vicia és c~ ut·ta -i fou afort unat de no saber com n 'és, de rut·ta. Per molt f[lle tingués desgràcies i con tt·att>mps, e•·a, dc cot·, un home feliç. Ho sabem pels seus amics; tamhé ho podem saber· per la seva m 6sica " . L'altre gèner·c musical en què Schubert excel·lí fou la músita p{'r a piano, par a ducs o quatre m an s. Destaca la sèdc de les 22 sonates per a piano, de les qualr; només ll estan totalment acabades. De les Cfllals nom{·~~ 3 fon•n publicades en vida del compositor, tot i qur començà a escriut·e'n molt aviat: el l 815, quan tenia clivuit anys; les tres últimes . tres grans sonates, fm·en escrites el set embre de 1828. poques setmanes abans de la seva mort. Es pot dir, doncs, que la compositió de sonates per a piano rocupà tota la vida. Més, fin s i tot, que Beethoven, el qual no escrigué cap més sonata en els set ú1 tims anys de la seva vida. La comparació amh Beeth oven és inevitable, p erò no s'hat1ria dc f<'r. Mirem-ho com ho mít·em , Schubert sempr·e queda en desavan tatge. Beethoven exf'rd nu a enonne influència sobre Schubert, que aquest uu:ti negà i dc la qual fins estava satisfet, tanta c~otll era l'a clmiraf'iÓ qu e li p rofessava. En el l'nÓn dc·l lil'd, fou molt més indepen dent i lliul'c, IWl'Ò cu r i clcl piano l 'obr a de Beethoven pesava mussa. Així i Lot la sèrie de Sch ubert és comp lctanH'nt or iginal i molt diferen t de l a de Beethoven . F ins i tol {'11 la forma: Beethoven començà amh la dàsska composició dels quatre TEM A 149 movun1•nls, en fot·ma sonata, però a mesura que s'anà endinsant en el seu món interior, anà abandonant aqu<'sta forma~ mentre q1te Schubert. al contrat;. hj fou fidel fins al fmal. Schubert. a nwsura que anà a\ ançant el ciclt> a¡ll'ofuntlí en una cat·acterística molt especial de la Sf'Va obt·a: el seu joc amb les tonalitats. Li agradaven els contrastos sorprenents i incspet·ats. Sovint s'<'mbarcava en tonalilats molt allunyades de la bàsiea de la seva obra. Una altra car·actei'Ística és la seHt aetitud respecte de les ton alitaL-. major i menor. la tòruca i la r elatÍ\ a; li agradava tfUcdar suspès cnLJ·e les dues. i crear uns efectes molt nostàlgics. La sovint gran durada de les sonates i dt'ls seus desenvolu paments, la seva afició als passatges tocats en pianissimo (en les sonates són molt freqüents els ppp. mrntre que en tot el cicle només hi ha dosfff) fan que. en segons quines mans. puguin causar la monotonia i !"avorriment de l'oient; pet· això jo consiclt>t·o Schubert el compositor· més difícil d'interpretar al piano. De fet, hi ha molt pocs pianistes que el sàpih'lH'n interpretar rom cal. Només aquells que estan rusposats a r·enclir-se totalment a l'esperit de la música. sense pensar en cap moment t'O l"exhibicionisme. Al costat de les sonates. també tenen impot1:àneia una sèrie d 'obres menors, o no tan menors. És curiós constatat· que Schubert és l'únic gran compositor que, essent eU mateix un Lon pianista. no escrigué cap concert per a piano i ot·que;::tra. Entre les obt·e, pianístiques molt important<~ hem d'assenyalat· la Fant~ia en do major, basada en la seva cançó El caminant, Ul1a de les obres grans del repertori scbubertià. També s'han de destacar els 8 lmprompttts i els 6 Moments musicals. Es tracta de peces curtes, però cadascLma una petita obra mestra. De la mateixa qualitat !iÓn les 3 Peces per a piano. escritcc; per Schubert poc abans de mot;r. ~'fenys importants. pet·ò sempt·e inspirades, són les 11 escoce:.eb. le!> 28 danses alemanyes, la melodia hongaresa, i nombroses petites veces de circumstàncies. Un capítol a part mereix la música p er a piano a quatre mans, gènere en el quaL igual que en elliecL cap altre compositor l'ha igualat mai. El catàleg és considerable. 21 obres. que 'an des de la Fant~ia en sol major que escrigué 1'1 1810, la seva pl'Ïmera obra, que inaugura el catàlc>g de Deutsch, fiJJS a la bellíssima Fantasia en fa menor, escrita l'any de la seva mort, i comprèn 2 sonates. 3 sèries dc variacions. 3 divertiments, 2 rondós. 5 marxes. 7 obertures, lO poloneses ... L'afició de Schubert al piano a quatre mans tenia w1a doble motivació: pt>t' una part formava una part molt important de la pt·ogramació d c Ics "schuhertiadcs": ho explicà el més antic amic de Schubert i un dels més íntims. Spaun. par·ticipant habitual a les "Rchubertiades": "Gt·àcies a ell. ens convertíem tots en gt>r·mans i anurs. El seu art naiÀia de la comnrutat i t•ll aspirava a la comunitat. S'asseia al piano junt amb una altra persona, tocava obt·es per a orqueHtra en versions per a quatre mans, i això l'incitava a compondre ell mateix per a quatre mans". L'altre motiu era pedagògic. Tocar a quatl'e mans l'ajucla\a molt en Ics classes que impartia a al.,•'liDS alumnes, com les dues comtesses Estt>rhazy, ~faria i Carolina. per a Jes quals escrigué molta d'aqueota música. Ara aquest lipus de música ha passat de moda , per·ò el repertori que deixà Schuhert mai perdl'à la seva actualitat. Si en algun gènere musical Beethoven eclipsà totalment Schubert. és en el sinúònic . .\mb t·aó. Les sis priotet·es si.Jnfonies de Schubert poden ésser considerades. amb tot el respecte, obres menors. lot i el seu interès. Dvonil< les admirava espc>cialmenL. Però amb l'excepció de la cinquena, raram~nt sóo interpretades. I amb Lot, <'ap és l'obra d'un prmcipiant. EU. fartors bàsic.;. rharmorua. el contrapunt. el balanç dinàmic. hi són i hen espontanis; les meloilies són bt' lles: els canvi~o d"harmorua són originals i atrevits. Han estat sovint menystingudes per " mozartianes'', J]Uan aiÀò é>s un dels més grans elogis que es pot fer d'una mítsiea. En escoJtar aquestes obres juvenils. no hem d'oblidar que les tr·cs primer·es simfonies les escrigué per a l'01·quebLra de lïntet·nat on cursava els ~>cu s estudis ... Del>pré& d'aquestes sis simfonies, i dos fragments orquestrals. Schubert escrigué due:. ohrt's mestres. dignes dc ~oura1· ~ntt·e les m~.s grans del repertori orque!!Lral: la Setena simfonia (la "Cran") i la Vuitena simfonia (la "Inacabada''). Són prou conegud es perquè ealgui estendrc-,·hi més. La seva música orqu(•stral es completa amb lO obertures, el ballc>t per a Rosamurula, un concert pet· a violí i on¡ucstra. i moltes peces de música ba11ahlc. Un gèner·e en què Schubert fracassà estrcpitosament , i molt injustament segons el meu modes t criteri, és r òpera. Schobt'rt d<'LXà acabadPs 4 òperes (L'arpa nu/g ica , Alfons i Estrella, Fierabras i Rosamrmda, princesa de Xipre) i 7 opet·ctt-s (El cavaller del mirall, El pcd.au. de recreu del diable, TEM A ruateíx gic. sses om.Ials pus que psà Les :oni eJ en t. són ucimt, elotisi per elotespride ra- als. de ral: nia :1al~ es . a a, i IS a- ~ r•- rres s 1 (El ÍJ[e, Quatre anys de sentinella, Ferran, Els amics de quantitat. quasi sempre per a les "schubertiades". però també per a a]bruns balls dels molts que es Salamanca, Els ger·mans bessons i Les conjurades, celebr aven a Viena. L'l'scl'igué. en gran p a rt, per a 0 la guerra domèstica) a més d'un ot·atori escènic (Lazarus). A més, dei.xà incabades 3 òperes més (La piano. pE>rÒ lmnb~ per a piano a quatre mans, o penyorct, Sakuntala i El comte de Greifen) i 2 opeper a un petil conjun t on¡ut'stt·al: compongué un retes (Adrast i Claudina de Villa Bella) . També total dt> 677 d ans<'s, r<'pat·tides en 195 valsos, l4 ï deixà fra¡,'lnents escrits per a les òp eres La campaalemandes, 113 d an ses aJt>manyes, 94 escoceses, 74 neta màgica, Riicliger i una sense títol. La seva prominuets, 40 danses, 12 poloneses i 2 galops. Aquest ducció fou, pt>r tant, considerable . Jo només h e tinnombre tan elevat no es rdleeteix en el catàleg de gut ocasió de vcw·e una de les òperes representades, Deulsch , perquè hi figut·en agrupades en les però tine la gravació discogràfica de gaireb é totes, i col·lections qu e el mateix Schul}ert establí. Són p eces molt breus, música intranscendent, però les considero df~ gr an iJ1te1·ès. Crec que qualsevol d'aquestes òperes té molt més valor que tots els sempre agradable i sempre de qualitat. Bcllinis i Donizettis junls. Però els contemporanis Crec que amb això h e fet un t·epàs de tot el catàde Schubert ('l'ei.-n precisament tot el contrari. leg d e les obres de Schuherl. que es complementada amb petites p{·ces, sen se especial relleu. Es Només una , L'arpa màgica, tinf,rué nna certa acceptació (estrenada al Teatre Ander Wien ell9 d'agost tract~• d'un ca tàleg extremament ric, que costa d e de 1820, st?'n ÍE'rcn 8 representacions). S'acostuma c•·enre que pogués s01·tir de la ins piració d ' un a culpar. deJ fracàs de totes les òperes de Schuhet1:, músü- qui" mol'Í als 31 anys. És un cas de precocila feblt>su clt·l~ llibrets (amb l'excepció del de Les tat només corn parable amb la de Mozart. Crec qu e conjurades), c·omhinada amh la complicació dels aquesl i Schubert h an estat els dos músics més mw1tatges escènics. Potser sí. En tot cas . la seva genuïnament genials dc la histò1·ia de la música. És música met·eix una sort millor. A més a més, a mesuuna afh·mació que pot sonar estranya en boca d ' un ra que anà c.>scl'ivinl per a l'escena, Schubert anà beethovcnià com jo, però el geni de Beethoven era madurant el seu estil , i la seva orquesd'una altra mena: ell arribava a la tració no t~ r.-s a veure amb Ja de les geniaütat més gran, després d 'tm primeres simfonies, sinó que ~s molt mesura que cnot·mc treball de r ecer ca i elaboracompleta i lrebaUada. Tant de bo la ció, mentre que Mozart i Schubert anà escrivint present commemoració del bicentenaforen els típics artistes als quals la ri del naixement de Schubert doni per a l'escena, miÍsica els fou dictada directament ànims a algun empresari atr evit i imad es de Dalt. P er això em sembla anà madurant ¡:;inatiu per· muntar algumt de les seves incomprensi ble el menyspreu amb f[Uè, fin s fa molt poc, s' ha considet·at ÒJH'rtls a CataJunyu. el seu estil Un alLre gènere mo1t ben cultivat Schuberl i, encara ara, crec que no sc'J considera al nivell que es m ereix, per Schuhl'rt fou la música religiosa, el d ' tm dels compositors més inspit·ats que han que escrigué 1wmpr e pt'r a cerimònies litúrgiques catòliques: 11 Misses, 7 Salve Regina, 5 Kyries, 2 cnriquil la humanit at. Sanctus, 6 Ofertoris. 7 Tantum ergo, 6 Antífones, Al·Leluies, Graduals, Benedictus ... a més d'un NOTES: Stabat ilfater. un Magnificat i 2 Requiems. Són I. lli ha a c·n~o nostr·n persones que s· entesten a pa dar rle ··scbubet·t.íad<·~·\ exprc>,.iÓ que a mi cm sembla pedant i ridícuobres convenl'ionals. entre les quals destaquen per la. Quan el• ho lw retrl'l, m'han contestat amb argument;, de la se' a h<>llesa li's se' es ~fisses. rarament interpregrarnàti(·a i lin¡,.'ÜÍ~>tit·u catalanes. però no m'han convençut. tades a c·asa nostra, però que, per exempl e, a Viena Segurix oonnnt-me anlinatur·al. La traducció lògica i natural d<' són de •·epertori molt com ú, i es poden sentir molts la paraula all•manya Scubertiade és l'chuhertiada. Han coincidiumenges en diferents csgl ~sies. Excepte l'última, dit amb mj fUòlt:g:~ ronsrthats. i I'L1stitut d'Estudis CataJarn¡ no totes són obres de joventut (n'hi ha 7 escrites entre ho té dur. 2. Pt·r·nwlin-nu' lornur a les xifrl's per corr oborar aquesta el 1812 i el 1816. és a dir, quan Schubert tenia de afinnució. lli' .-xaminut la mrva discoteca particular. Hi figurtuinze a d inou anys). Ell era llavors organista a nm, l'n ri momt•n l d't·~cr·iur·c aquest article, 3.840 vrrsions de l'església del seu bani, i és en aquesta època que eançou~ de St•hnhr•r·t. N'hi ha que lc~ tinc ca ntades per tots els esniguê la majoria dels himnes r eligiosos . Destaca, cn ntnnls ¡tOHHihlt•s i imup;inuhlrs, com La truita (44 versions per la St>va originalitat, la Missa alemanya, que difct·cnt;,), Elfill de lr.~ lllltBes (38 ' 'l' r sions), A la música (37 vers'aparta dr ltcxtlitín·gic en llatí, i va donant vida a sions), Mnrg(t.I'Ïta 11 lct filosa (:cl6 versions). L'himne e• la. Verge, El rei dels til.'rtiS (32 l't' I'Aions), ol tercer cant d'Eller1 cone¡,•'IJl una sueccssi6 d ' himnes alemanys de J. P. Neupoprrlm·nu•nl r:flln Jlrrf' Moria (31 ''cr·sions), Benaurança (31 maun; la segona vr••.·sió quo n'escrigué, amh l'avr• r·~ionx) . R.oSit d11 bardissa i Ganimedes (29 versions). e tc .. cootpanyanH· nt cl 'u n c·onjunt d 'in struments de i¡,'lutl qlll' t•l¡, gr·ons rirlt•s: 3 L l' iotges d'hivern. 22 Belles molinevent, és espccialm(•nt ('motiva. r{'s ... E,·itlt•nlmt•nt, un r•xcé:> ric gnrvucion., moltes ben inútil¡¡. P er aeabar, un ln·cu repàs de l a música " lleugeDom'8 bí·, t•ncur·u hi ha 67 cunçoos el~: les qllals no ht> pogut trobar ni uno ~olu grnvn1·ió, lot i havr•r-lr:; buscat amb interès. ra", músira de saló. que Sehubet·t escrigué en gran A 149 Un telèfon amb millors prestacions • Ampliació de l'horari d'atenció telefònica: de 8h a 21 h, de dilluns a divendres • Desviació automàtica de telefonades als serveis d'informació dels departaments • Més informació de la Generalitat de Catalunya E.mail: sdginfo @correu.gencat.es lnfovia: http://gencat.inf lnternet : http://www.gencat.es Teletext: Teleservei de TV3 Videotex: (nivell 031 ) . CATALUNYA# P• J 11m Generalitat W de Catalunya l d MUSI CALIA RETRAT JESÚS LÓPEZ COBOS López Cobos és un director d'orquestra espanyola que ha aconseguit gran reconeixement a nivell mundial. Es pot considerar la batuta espanyola més prestigiosa de la seva generació. Actualment és director de la Cincinatti Symphony Orchestra i de I'Orchestre de Chambre de Lausana. Amb motiu de la seva vinguda amb aquesta última formació al cicle Palau 100, hem pogut formular-li algunes preguntes en uns breus minuts abans del concert. Un pont damunt l'Atlàntic per MELENA BAYO N ascut a Toro (Za mo•·a) el 1940, J esús López Coho~ es gradua en Filosofia p er la Universitat Complutensc de Madrid i en Composició pel Conscr valo.-i de Madl'irl. A l 'Acadèmi dc Músiea de Vitma mll'l:;a cswdis de direcció toral i Ol'<.flHlstnü. És gua rd onat al¡; conc ur·sos d e Besa uçon i Cop<'nh agucn i debuta a Praga en el vessa nt sim fònic i a Yt>nf.l'ia en l' opf' I'Ís tic. -Creu que aquí a Es pm1 ya un músi c pot fer carrera o [.s imprescindible el pas d ' anaL· a l 'e tanger per fer-se un nom? -En el terreny de la direcció orquestTal, ara, almen)'S, hi lw rmes certes possibilitats. A ba.ns hi havia quatre orquestres i avui elia, sortosament, la, sitnació ha ca,nviat força. Fer carrem és clifícil, perquè els espanyol,:; .fem com en molts altres pai:Sos, que el q11e és nostre sembla que 11 0 és tem bo com el que és de fora; i no és així. Succeeix que un espanyol ha de marxar fora per poder ser reconegut al seu paí.s. I aquestn és una veritat qne passa en molts aln·es països, també. -Qujna podria ser una b ona Lt·aj ectòría per arribar a set· dit·cetor d ' orquestr a? - La. trajectòria tradicional, sobretot a Alemanya i. els paisos cle Centreu.ropa, és per mitjà clel teatre, de /.a. correpetició i de l'acompanyament. Però no hi ha nna rPcepta única, perquè crec que hi ha rnofts camins diferents i possibles maneres d 'arribar-hi. No crec que hi hagi una única manera. - Amb referència a la tècnica dc diL·ccció pròpiament. vostè MUSICALIA RE T RAT 46 166 s' identifica amb alguna es('ola <'n I.Hll"ticular? -No, no hi ha ww escola de tècnica cle direcció. Jo crec que la tècnica de direcció és una cosa, en el fons, simp le; és a dir, són nna sèrie de gestos que tècnicament parlant són molt simples. El mÍLsic ha de saber identificar una sèrie de senyals que f 'orquestra coneix -<'nS fa un gest dt• compàs qualt·e per quatt·c-. .lo crec qtte lo direcció de veritat no té res a veure amb només a ixò. tlquests primers passos són per entendre 'ns entre nosaltres, i després ve tota la reslcL, CJ!Ie és la capacitat d'un mlÍ.sic de fer-se entendre p er donar la seva interpretació. És transmetre Lot això als músics de l'orquestra i tots plegats transmetre-ho al públic. I a,quí hi entra tot. El moment psicològic ... saber el que nn v ol... Per a,i xò s 'lw de conèixer molt bé la història de la música, r esti[ i l'esperit del compositor. I aquí és on està tota la complexitat de la tasca d'un director d'orquestra. L" any ,1971 López Cohos ar•·iba a l ' Opera de Bedín. Des del 1981 va ser director general de música d ' aquest teatre• fins al 1990. Amb l'Òper a dc Ber·Lín viatja a Washington i al 1apó. país on dirigeix la primera •·epr esentació comple ta de l'Anell dels Nibelungs de llichard Wagner. -Sota el seu criteri, la direcció operística té diferències s ubstancials resp ecte de Ja dit·ecció simfònica? -Quant a la músicu és exactam ent el m ateix. Però des del punt de vista tècnic, per a un director és molt m és complRx dirigir una òpera que rw dirigir Ull concert. 1 l'òpera és una bona escola per a nn director d 'orquestra , p erquè un ha de dedicar atenció als cantants, als m úsics que té en elfossat, al cor... , un lm rle dedicar atenció a tothom alhora. És més complex a~s del punt de vista tècnic. Des del punt de vista interpretatizt 110 ho és ni m és ni menrs. S "ha de tenir en compte. però. que els cantants tenen unes necessitats físiques i vocals qu~ també a p e• ú s e: h e: rr. d h Ct a p són diferen ts. Tot això són factors que s "han de tenir en compte. -Pel que fa al t·epertori, vostè és partidat·i d'un JH·ograma eminentment clàssic o també d'una incorporació d" obres desconegudes p er al gnm púbüc? -Jo he fet això d 'incorporar aquest tipus d 'obres, com crec que ho fem gairebé tots . Tractem d~ donar una de cal T una de arena. per dir-ho així. Quan jo programo una obra que no és tan coneguda o alguna obra d'un compositor americel. que n 'he fet molLes, també ho trcu·tem de compensar en el programu amb una obra moltfamiliar. I aquí La gent acceptu les obres de l'eritat si L'obra està bé i. si es toca amb convicció. Iu gent queda encantada. El 19ï5 LÓ)JI'Z Cobos debuta a Los Angt>lc•, i I~ond t·es amb les respecti" eo; OrqlH'Slres Filharmòniques. Durant :.is anys és Principal Director ComiJat dc la Filh armònica d~ Lo ndrt's . Ha estat convidat a dirigir lOt<'S I<'~ grans orquestre~; europees i anH·ricanes i participa en tols d;, grans fe-.th als. -Vostè que ha dirigit i dirigei~ orqu(",tre~ a nwr·ieane~ i europees, quines diferències podria trobar· entre elles'! -En primer lloc, les orquestres americanes són totes privades. No gcuuleixen de diners púhlics, o si ho fan és per algun concepte concret, com ara el de fer concerts per a nens. Però encara en aquest cas no arriba a ser ni el dos per cent del total del cost dR rorc¡uestra. Tota La resta és conseqüència d"això. el sistema que es crea és totalment dife· rent. Lògicament, els compom>nts de /"orquestra no són empleats de l'estat, són tots empleats privats, i no tenen la mateixa seguretar lobaral. Un músic té un màxirn de quatre anys de contracte, i això crea Lot a una sèrie de factors psicològics importants en el desenrolupament d'una orquestra. L'orquestra tampoc no es pot pennetre el luxe rle fer una programació ..en contra., del públic, perquè si aqu.est no hi va, als concert s. l'orquestra no podria tocar. Les orquestres americanes també dediquen molt temps i ener· gie.~ a buscar espònsors i el nivell artístic està molt més professionalitzat. perquè hi ha una gran com peti· tivitat. S'ha d"estar al dia.fer molt.~ assetjos, 110 adormir-se aL~ llorers .... tot va venint com a conseqüència drl prim.er aspecte. I , és clar, en tot això hi ha coses positives i negariues. López Cobos és el p r·imer tlirN:IOI" rspanyol que dirigeix a la Sc·aJa dc· Milà. a l Covent Garden cle Londrc . a l'Òpera dc P arís i al Metropolitan Opcr·a House de Xova York. -Qui- ens podria dir sobre rapa· t·enl abandó seu de la dit·ecció o pr· •·í&ti("a (en tea tre, no en enL"egistru· mc·nt s)? - Jo vaig deixar el T eatre dP Berlín perquè aquests 19 anys he e~> tat. a mé~>, molt fatigat del sistema d'òper a alem an y de fer repertori tots els dies. Ara jo faig òpera amb l'Orquestra de Cambra de Lausana. en fem ww cada an y, i alguna vegada hem fel el m T d v A g• 81 F. ac Cl MUSICALIA RETRAT l sis- dife- zents 's de ltS, i '.aboquacrea ?Jgics •nent tam'.efer algun concert operístic, també. -Enw•t·s d ' alt r·<'s p aïsos eut·opeus. en quin nivdl col·locar·ia la corda espanyola? - Bé. tot ha canviat molt en els úhims temps. S'ha n creat beques i s'han incorporat mestres que fan escola. Perquè per a mi a Espanya ha mancat durrmtforça temps 1ma escol{t. A la República, concretament. molts mestres van marxar d'Espanya i durnnl molt de temps ha. mancat aqu.esta tradició. En canvi, hi ha hc•g u.t; molta trCLdició cl'instrwnent de vent , sobretot al País Valencià. Arn també han entrat a les orquestres molts instru.mentistes de corda vinguts de l'Est. Tota La situació s 'ha modificat. Jt>-~Ús López Cobos té abundant discografia pea· a Philips, Decca, Virgin 1'eldec, T<'lare. Denon ... Amb rOrqucstra d c Cin cinnati grava exclusi' ament pt't· a T elarc. amb enregistr·aments d 'obres dc Falla. Ravel. Bi:r.et, Frank ... En aquests moments 1-'stà l"<'alit:r.ant el cicle de simfonies dt' Br·uc·kner·. Amb l' Orcruestra de Cambra d t• Lausana està gravant p er· a Denon un cicle d e simfonies dc Ilaydn i hn comen çat una sèr·ie d · òpen•s de Rossini per a Teldec. - Gravar discos és un dement indispensable pet· fer Lma ca rTe a·a? -Abans era. un element resultat del treball de molts anys, d'un director que ja havia demostrat a tothom el que podi.a. .fèr amb 1111 repertori i una obra i que deixava un document enregistrat. Avui din ja no és així. Ara. tothom pot gm var i només cal una micet cle diners. 1 després , hi ha. una superabtuulor cle gravacions, cosa que fa que actualment ja no s 'utilitzi un disc per fer una carrera. No significa res. ]o personalment sempre he pensC/1 qu.e la música de veritat és la IILLÍ,sica viva, la música del concert. És anar al concert i viure La música en directe, i no la música en llauna. El disc és formidable perquè és un document que queda allà. però en elfons és f red, és un moment determinat. La prova és que quan fas un disc i l'escoltes al cap de cinc o sis anys. no t'expliques com ho vas poder fer així. Això significa que. efectivament, és, per dir-ho d'alguna manera, una parada en el temps. La mtísica viu en un moment determinat i en desaparèixer aqul!st temps. desapareix la música mateixa. - Tot i la seva ca1-re1·a fin s al momeut, com li ab'l.·adaria que continués? - RI>, fins a l'any 2000 continuaré amb el projecte que estic.fent amb les clue.s orquestres en què estic. Crec qne he trobat l'equilibri ideal que jo volia i que buscava entre orquest.ra simfònica i orquestra de cambra. 1 .~obretot dintre d'una dinàmica de treball constant que sempre m 'ha agradat. Això d'anar d'orquestra en orques/a i d'un lloc cap a l'altre no m 'lw agradat mai. Això d 'estar unct setmana en un lloc i ull{t setmana en un altre, només preparant-se per a un concert determinat no m 'ha agradat mai. Per a mi l'estabilitat és 1111. element fonamental. 111 Concurs de Piano ~. als dria Qll~ mer- tiuell ralitpeti11olts -s ... , a del t tot ives. !Ctor a de ires. litan apa- <Ope;¡tt·a- 3 'am- :ada fet s ...= ..5! E3 e; .. ;;;¡· 149 • del de ·s he sisfer faig ¡;;¡ ... Lleida del 7 al 1O de juliol de 1997 LA fii'AI.lA ~ Ajuntament de Lleida ~ Conservatori de Música MUSI CALIA PRE·CRÍTICA Pollini, retorn esperat a Barcelona lbercumera. Mauruio Pollúri, piotto. Pa/nu dl! la 1\túsica Cotalamr. 4 de març. Muti actua pel Liceu Gundula Janowitz amb Schubert i Schumann Cicle de Licd af J>alau. Cundula ]anmrit::, SOfiNIIIO. Prot,;nmw: lieder de S dmbc•rt i cl~rmwrrn. Pa/nu de la Mrísica Catalarw , JO dl! març. l inicis d e la carrer a de la sopr·ano b erlinesa Gundula Janowitz van e la r· e lrelament ''inculats al nom de He rber·t ,-on Kar·ajan. Als vint-i-tres anys •m debutar a l'Òpet·a de Viena canllull Micaela de Carmen , Flora d e La T raviata i Marcelina de Fidelio. i poc despr·és es prodliia el st•u d ehul al Festival d e Bayr·cuth. L'an y 1963 ja va inter·¡welat· djns el F estival de Sa1zbuq; el rol de sopt·ano de La Sin~fonia núm. 9 de B eethoven sota rlit·ecció dc Karajan (amb qui va r:ca(jt:un· nombrosos enregistraments discogràfics d ' aquesta parlitm·a beelhoveniana). i sola la batuta del mateix Karajan va enc·ar-nar el paper de Siglinde en el primer Festi val d e P asqua dc Salzblll·g. Janowitz ja s'havia conver·ti t , maq,rral la seva joventut, en un mite del cant en aqueUa excepcional d ècada dels seixanta per al món de Ja lírica. A poc a poc. r l seu r eper·tol'i va endinsar-se en el món verilià i mozarlià, i lògicament el món lied eristic va esclcvenjr cabdal en el seu t·epertOt·i. A par·tir dell970. amb el seu pia nista acompanyaut, el mític J nvin Gage, J anowitz va emUnsar-se eu el món màgic de Brahms, de Schubert i Schumann. En la SI' Va arhtaci6 al Pa1au, acompanyada al piano per Charles Spcncet·, Janowitz ens oferirà un pt·ogntma dctlical a lieder dr Schumann i, lògicament, en aquest any rlel bicentenari, tamb é d e Franz Schube r·t. e Lluis Trullén E 149 48 Concert pro-Liceu. Orquestra S imfònica del Grau 1't•atrc del Liceu. Riccarclo Muti, director. Pmgramu: Oberllrra de Lu fcll'zu del d c•slill(l de Verdi. Simfoniu 111'un. 7 de Beethoven , Shnfoniu núm 5 de Txail.-ovsld. Palau de ht llfrísica Crtlalmw , ,'J dl! març. r es a p ectcs ¡·esulten primor·rlia ls d'aq ues t concert que se celebr ar à al Palau el pt·oper 3 de març. E n p rimer lloc . e tracta d' un concert pro-Liceu: en segon Llor. ona p rogramació qlte. per l'absoluta pop ular-i tat de les eve obres, sembla que a' ui dia no tingni cabuda en les cl ife ¡·r nl~> temporades de concerts; i. pe1· últim. r oportunita t dc gaudir d el talent d' Ull dels més gr a ns din·ctors d 'orquestra d e les últimes tres dècades. Riccardo Muti i l' Orquestra Simfònica d el Gt·an Te alrt~ del Liceu ens s ubmergi ran en un p rograma integra t p er l'obet·Lura de Laforza del d estin o de Vt"l'(li , per la Simfo nia lltÍ m. 7 cir B eethoven i per la Cinqnena rlt• Txaik ovski. P ol d emana r-bC un programa més atractiu? Kascul a Nàpols l'any 194 1, 1Iuti va debutar l'any 1968. El seu nom ha estat estretament vincnla t a l'Or questra del Maggio )1usicale. a J'Orque lra de Filadèlfia -en succeir el mític Eugéne Ormandy l'an) 1980-, a Ja Philham10nia de Londre!. -~> uc­ cessor de Klemperer- i, lògicament. al teatre de Ja Scala de Milà quan l' any 1986 va esdt•venit· successor de Cla udio Abbado . Sobren les p araules per· definir l'amor per la música que sent Riccardo Muti, per explietu· lrs seves antològiq11es interpretacions d' obt·es dc Verdi, tle Rossini i de Lots els au ton; que han passat per les seves mans. Aqu rsl nou suport de Muti al Lireu cl!tlevindrà Ull fel musical de primer ord re. e LL.T. T espt·és d' haver cancel-lat els dos últims r ecitals pr·evis tos a Barcelona, el pianista milanès Maurizio Pollini tor·na1·à al .Palau el proper 4 de mar~ . Er1car·a que el públic no hagi tingut]' oportunitat de conèixer el progt"a.ma del sen r etorn a Barcelona , pràcticament ja no queda una sola entrada del que pol convertir-se en un dels esdeveniments més destacats de la temporada. El motiu és senzill. Pollini és un dels gran s mestres del piano i tant si interpreta obres de Schubert, B eethoven o Chopin com si ho fa de Schumann. de Bartók o Boulez, el seu detallism e musical, la seva capacitat Yir tuosística, el seu meticulós estuili formal esdevenen parailigmàtics p er a tots aquells qui l'escolten . De tots és prou conegud a la t'arrera de i\Iaurizio .Pollini. Als nou anys \'a debutar. va esdevenir el gran deixeble d el mític Michela ngeli i ben aviat es conve r·tí en el pia nist a més j ove a aconseguir el primet· premi del Concurs de Pia no Chopin de Van;òvia . Era l'any 1960 i des· p r·és d ' Ull període en què va relir·ar-se dels escenaris p er aprofundir en r estudi del piano, P ollini va comen çar la seva pat·ticular· conquesta d' Ew·opa i , a partir del 1968. d' Amèrica . Bé SÍt,auÍ en els con certs, en els fP-Stivals i sales més emblemàtiques, b é en les actuacions a benefici del obrers de la zona de Reggio neU'Emilia. o bé en els r ecitals per moslraJ· ]a seva oposició a les dicta d ur es su d-amel'icancs, P ollini ha portat la música al més alt grau d e p erfecció. La seva gravació parailigmàtica dels Estudis, Preludis i Poloneses de Chopin (cal esperar que P ollini ens ofereixi. com j a va fer en les seves últime~ actuacions a Barcelona, alguna d'aqu t"Sles obres esmentades, sigui l'n pro¡,r rama o en les r epeticions). les seves sublims inte1·pretaciona de les obres con certants dc Mozart, Brahms i Beethoven al costat de Kal'i Bohm o Allbado, la seva vet·sió antològica dc la Fcmlasia Wanderer de Schubct·t, han esdevingut r efer ències obligades p el· a tots els pianistes, coneixedors que darrera de PoUi ni s'amaga el talent del qlli podl'ia ser considerat com el pianista més sublim de les últimes dècades. e LL.T. D MUSI CALIA PRE-CR Jessye Norman: esdeveniment aa, o- ns a ta rà ,g¡ el .r- ~~~ n- I tS El ~ls si !ede ~z , va cu en lis la Us •etic ll - a i el de ~s ­ ti·o- IO, ·tia els tti- :figio 1er jc- ini au ~ió recal :xi. l e5 na guï tS), )119 de al , la 1n- tan les xenaJnLim Gwyneth Jones, Renate Behle i el comiat de Leonide Rysaneck a Elektra Jbercamern. }essye Nomum. soprano. Prograuw: üedcr de B roltms. Schubert. Poule11c, Carter. Pnwu de lo Música Catalcmn, 11 de nwrç. ls qui var·rutcnir·l'oportunitat d'assistir· el dja 21 d e maig de 1992 al recital de .Jessye Norman al P alau de la M(rsica Catuluna, SCb'llrament encara r·ccor·dunut aqud la lliçó rnagistnrl impartida prr la gra n dama del caut nord-anwr·icana. I és que Jessye .Normnn té la fac ultat de transmetre ci licd , lrs ctlnçons espirituals, els dis tints pEwsonatges operístics •¡ue han passat prr· la seva , cu. amb tuJa ¡wd·ccrió qtw s'apropa a la cutcgor·in del sublim. Des de l'any 1969. en què va l'ncu rnar· t'I rol d'Eii~abeth e n el T(lrmhüuser a I'Òpcnr de Ber·lín, i posteriorm!'nl arnh lt•¡; bl'Ves t•ccreacions :tl~ inicio deb any~> setanta de L'Africana de .Me)er·brer· al ~laggio Mu,icalc. dc l'Aida a la cala sot:t din•crió d' \bbado. o d el pr r·sonatgc de Ca~andra dc Les Troyens al Co,ent Gar·den, s'iniciava una ca r·rera prodigiosa. Crrta meut, No r·man és cmhlemàtira per· una st'ric de motius . Nonnan ha cantal dc· maner·a exr'cpcional el repertori d 'òpera bat·roca, bé siguin obr·cs cir> Hiindel, bé sigui la seva antològica versió rn el Dido i Eneas dc Purcl'LI. El sru cant r·esuha idènticanll'nt sublim quan rr.cr-cu la Comtessa dc Les noce.~ de Fígaro dt• Mozart, i d seu endinsarnl'nt en ris títnl.\1 del pr·imer Verdi, de \Vehrr o Wagner· han estat modi-lles. De la matcixu manera, Nor·man cuntu amb IUlll pt••·ft•cció ab>oluta lt·s obn•s d e SPhiinhcrg i B!'rg. Del barrot• al segle \\. el ~cu cant pol acostar·-se amb idèntica profunditat en el mún lied er-ístic: .\IUl>borgski. Poulr nr, Schubert. Schumann. Brahm ~ ... És, doncs. una cantant que ¡,cmprf• ha acoblat la se,·a veu poder·o¡,a i majestu osa, pulcm i diàfana a un estil determinat, prr· extrcut·t' ••ls aspectl'~ essencials dr Ics pur·titun•>. El ¡n·o¡,'l·amu t¡uc ens pr·esentar·à al Palau s'obrirà. en In primera part. amb oLre~ de dos compositors dels qui <'ngnuny commemorem rentt'nar·i: Scllulwrt i Br·ahms, dos autor·s dr.Js quals cnH ha rlrixn t uns erwc¡,¡is lram e nt~ (liseogr·iifics an tol(•gics sota J'¡wompo nyu menl pianístic ri!' Philip Moll i Geoffrcy Parsou¡¡. n:~ pt•c t i vanu·nt. .I u a la segona purt, Ntwman, que no r-anlava al Palau drs dl'l 30 dc març de 1994, uprofundit·à l'n ('( món de Pouleoc i delt·ompositor nord-amerit·à J ohn Ca r·tc-r·. e LL.T. T IC A E G wyneth Jones Elektra de R iclrcrrd Stra uss (en rersió de concert). Temporculo del Gran Teatre del Liceu Grcynetlr ]ones , R en ote Belrle. LPouide Rysanek. Tom Fox, Arley Reecl', Antoni Comas. Orqnrstra Simfònica del Gran Teatre del Liceu. Director: Peter Schn eider. P crlc111 de la Jlfrisica Catala11a, 13, l 6 i 19 de mcrrç. F inalment Barcelona pod r à contemplar I'Elektra de Gwyne th Joncs . Cantant inoblidable p('r· al públic liceista, l a s oprano gal·lesa encapçalarà un t·epa •·timent vocal de primer ord1·e e n què figuren les veus de Rena tf' Behle, Leonie Rys auek, Tom Fox i Arley Reece. Si les seves n•neacions liceístiques d els pe r·sonalges de Senta de la temporada 1983-84, de Salomé (198 1-85) o d e Brünbilde a la Walkiria d e Iu tem porada 1990-91. \ an n !su.ltat· inoblidables, la s eva Elekt ra promet convertir-se e u un altre esdevenimen t d e record permanent entre els amants de la lídca. Si bé Joues Ya començ-ar cantant com a mezzo-soprano, de seguida la seva poderosa veu va esdevenir in:igualable p er afro ntar els r ols de soprano dra mà t ica de les òper es alemanyes . Els seus triomfs a Bayt·euth, o n ha rn cn rnat els personatges dc K u ndry, Eva, Senta, Brii nhilde, E lis abetb, Eva, Venu s, la seva put·adigmàtica recreació dl' Leonore a Fidelio, i les seves menlV('LIOsl'S pat·ticipac ions eu títols p ar·acügmàtics d e la Lióca ilaliann (Don Garlo. Tosca , Macbeth), vénen com plem en tades per unes espectacul ars rrcr e acions dels lÍLols s h ·aussians . EI seu enregistrame n t d' Elena Egipcíaca - sota d ir·ccció de Dor a li- i d e El cavaller de la rosa -en l'espectacular gr avació mus icalment dirigi da pe r Bernstein-, avalen la carr e r a d ' •ma df' les sop r anos que ens h a d e ixat tLDes gravacions que pocien eonsidera r·-se com a an tològiques de L'òper a romàntica alema n ya. Per·ò eu Riebard Strau ss, i més en a q uesta p rimen1 òpera que va iniciar la seva col·labor ació amb Hofmanns tl1al , va realitzru· un espectacula r treball o r ques tral prr cuptat· to ta l a dimensió d e la tragèclia dl:' Sòfocles. Un a música que es mou p r op dels lúnits de l a a tonalitat, i que, per tant. recrue¡·ei.-.. tLDa batuta de primer ordre pf'r poder transmett·e tota la tensió que s'hi s'acumula . L ' Orques tra del Liceu serà novamen t dirigida pel vienès Pete r Schneider . un wagnerià de pro que va aconse.:,"llir èxits inoblidabl es a l Fes ti,·al de Bayreu lh d it·igint L'Anell del ibelung els anys 1984. 1985. 1986, director assíd uament con vidat als festival s d e mús ica d ' E cümbur g, Berlin, Viena o Colòni a, i q ue va d1•lmta r al Li ceu la tempor ada 1987-88 d il'igint El caçador fu rt iu. dt> Weber. i posterio r men t a h or dii el T ristany i Isolda l a lrmpo rada 1988-89, u n concert dcclica l a Wagner celebrat a) Pa lau l a temp Ot·ada 1992-93, i un an to lòboic Fidelio en venió d e concer·t q ue tingué Uoc també al Paluu el ff'bt·er de 1995. e LL.T. 49 MUSI CALIA PRE - CR Í TICA lstrena de Lluís Guzman amiJ l'Orquestra Simfònica del Vallès per F. TAVERNA· BECH 21-27 de juliol Cant Jaume Aragall Solista Internacional 28 de juliol-2 d'agost Piano Joaquín Achúcarro Professor de l'Acadèmia Chigiana de Siena 14-23 d'agost Violí Félix Ayo Professor de l'Acadèmia Santa Cecília de Roma 3 ~' Violoncel Radu Aldulescu 149 Professor de l'Acadèmia Menul1/n de Gstaad ¡;¡j' Guitarra Alvaro Pierri Professor del Mozarteum de Salzburg Clarinet Joan Enric Lluna ú Professor de la Guildha/1 School Flauta Vicenç Prats Professor de I'École Norma/e de París Piano com a instrument de cambra Jan Gruithuyzen Professor del Conservatori de Rotterdam Org;uul1.lt .loYentvts MYsicals da Tonoello de Monlgri ~ 70 E· t 72.57 , ..,..,..., de Monlgri JM l)ldM Tol 972-760605 fo>t. 972-7606A8 f E Rmmllln•Odclg; .. lnlomol hiop;//www.dclgi.es/ tdm/funldm.hlml moa Col· laboren: J••::,:~ 50 l iO 'i!ilos-cn~orftr Lorgar un t•ncàn·ec~ d'una obra simfònica a un aulet· nadiu o r esidenl a la ciuhtl, com fa l'Ajuotument d e Sabadell. és una iniciativa que houria d'ésser imitada i, crt·tamenl, s'ha d'elobriar aqucsla senAihilitat, ja que és una manera de t·ernnèLx(ll' la tasca dels seus c·omposilot·s. Ail<Í, Sabadell, a casa nostra. s'ha situat com a capdavantera en una política que es desenvolur¡a an·eu del món, a excepció dc Catalun ya. , D 'aquesta manet·a . des ric l'Arca de Cultura dt' ahadcll, s'han impulsat ja tota una sèrie d'obt·cs de compositors com U orenç Balsach . Benet Casahlanca~> i P t•t·e Ca~:>as : i ara serà Josep Lluís Guzman qui. amb Confidències a Antonio Ma chado. per a sopt·ruto i Ot'qtJt'btra. continuarà la lli!.la d · e:.t rt'nes. Amb una sòlida formació de base germànica i c.xpt·ebsionista, Guzman ha sabut allun) ar-;,r d' actituds epigonals i bust'a t· el seu camí amb una música que l' ide ntifiqui amb la seva terra. Homr rstudiós del nostre folklot·r i també conscient que l'especuJadó i l'exp eriment no són per si ma teixos A cap solució estètica, Guzman ha anat component una sèrie d'obres dc personalitat inconfusible quP. allunyades d e qualsevol actitud d 'estar a la moda , revelen el n~s­ p ec te p er la tradició, la qual cosa no vol dir submissió a uns postulats clàssics, sinó que sónl'ulleot d' nna dialèctica entr e el llegat d e la històt·ia i la r ecet·ca d'una nova expressió sonora. Els camins del sol o fins i tol ~I Quartet rle corda estr enat r el'entmenl p oden ser uns antecedents d 'aquest fris simfònic qne. amb el títol cle Confidències a Antonio 1Hachado i inspirat en w1 dels poemes del llibre Yacances Pagades de J oan Oliver (1899-1986), vol ésset· també un homenatge a aque~l poeta sabadellenc en la commemoració del X aniver sari d el seu trasp às. Orqueslra Simfònica de] Vallès. Ot·ft>ó de Sabadell. Teresa Garrigosa , soprano. Direcc ió: Jordi ~'lora. Obre;: Confidències a Antoni J/achado dc J, Lluí~ Guznuín. Rosamunda de Franz SchuJ)erL j Suite de Carmen de Geo•·ge" Bizcl. T eatre de la Faràndula de SabadelL i de març de 1997. Niels W. Gade, el vessant escandinau del romanticisme per F.T.-8. a vida dt>l rompo!-Ílot· '\ir lsWilhelm Gade (Co penhaguen. 18lï- 1890). \ ' 3 transcórrer al Uat·g ri r l !'Pgle XlX: aquest autor és consid1•rat com la princ·ipal figura d el ~ compositors escandinaus. Àlllb tot , malgrat aques ta va loració, la seva música no éb gairt' coneb'lHia en Ics nostres latituds . Per aquesta ruó t'I concert de l'Octet de la F'ilharmònira de Berlín es revrslt'Lx ò ' un especial inter ès . Amb vuit simfonirs, llet obct·Lures i una collsiderablc quantitat dc composicion s cambrístiques i del gènere liedens tir. Gade va inpsit·at·se ell la músira populat· no solamrnt de Dinamarca. sinó tamb r d'altn•¡¡ països nor·d-europeu:., a la vegada qne va adoptar d e mam•ra molt pt'l·- L sonal r estètica de l\Iendelssohn t Schumann , amb els quals. alhora. va mantenir una arrristal profunda. La seva música manifesta una actitud eclèctica. tant en la utilització no pintoresca del tema popular. com en r expressió: i es manifesta més inclinada cap a la dicció elegant qne no pas cap als accents apassionats. D'alguna manera, en Gade hi ha. com a motivació principal, l a t·ccerca de la beU esa per si mateixa abans qur un mòbil d 'ordre dramàtic. Oetet de la Filhar mònica de Berlin. Ob res: Octet de Corda, op 17 rle Niels W . Gade, Dues peces op. 11 de Dimitri Shostakòvitx i Octet en mi bemoll major, op. 20 de F. Mcndelssohn. P alau de la Músit·a Catalana, 20 de març de L997 (Euroconcert). ha •res u e. tud :esosa lats 1na >tò- :es- tel ! Dl- ;nts el nw ooei de J ïser test :noseu Ceó raes: J. LDZ 0 1'- de .n ¡ra. da. terii no a en acli- : DO als. ba. :rea que ~ r- 17 ¡p. tet F. ica •97 MUSI CALIA PRE - CRÍT ICA Elek tra o el cim exp ress ioni sta de Ricl tard Stra uss p e r JAUME COMELLA$ En ¡lf, a JH·ogramac ió dc l' òpent Elelrtm a la trrn porada dol LicPu ens p ennctl'it gaudit·, encar·a que si¡,•1Ji en la sevu versió conce•·tant, del títol en qur Rü·hard Strauss porta a les clarren•s conscqüène iet. el seu disrurs expn'ssionista. Un discurs que vn bastir en el!i poemes simfònics i vu tr·asUadar· pr·iurcr a Iu seva anlrrior ÒjJCJ'a Sa lomé. i qut• rlou en aquesta impressionan t pur·titura t~stt·enada ri 1909. Dos anys més l.ard , amb Der Ro.~e11fca·valier (1911). el compositot· aJcmuny donal'ia un tomb sibrnificntiu a la seva pr·oducció 'crs camins més convencion als i menys arriscats formalmen t. l:';slf·euada n Dr·esden el 25 de gener de 1909, Elektra compta amb un llib t·et ciri gran rol·lah or·adot· literari de trauss. Hug von RofmannslhaJ, busal en una obra del mateix títol, alhora inRpirada en la trug(•dia homònima dc Sòfocles. en la qual es r·ccrea Ja figunl de rheroïna tràgica grega, fr.Jia d ·Agammcnon i de Clitemncst ra, que es venja d 'aquesta i del seu amant E¡,'Ïsl per haver cau al la mort del seu pare. Venjança que complirà amb la col·laborac ió del seu germà Or·cstes. L'obra, amb un ar¡,'lrment molt escàs en incidències i que es desenrotlla en un sol acte ininten·om put de dues bot·e¡¡ i mitja , se centJ·a sobt·ctol en una clima espès i dens d 'odi , venjança, passió incontinguda j crueltat. Ja a la primera escena assistim al r·ecor·datol'i lot·turat per part de la protagonis ta de la mort c.-uo.> l del seu pare, tot manifestan t la seva impotència davant la tragèdia - Mlein! Weh ganz allien (So let!, estic sola). El diàleg amb la germana Crisostenú s, tigura d ' 11n perfil totalment contrastat, no ponderarà gc•ns els sentiments d'EJektt·a, Ja qual en la següent trobada amb la seva mare Clitemnest ra adverteix premonilòriament -Was bluten nmss? (Quifl(t sang haurà de córrer?). L'ajut en la venjança que Elektra no troba en Crisostemi s, la farà efectiva el seu germà Ot·cstcs, a partir d ' un retr·obame nt que constitueix una de Ics escenes més extraordinàl'ies de l' òpet·a per Ja seva cà tTcga emotiva i fins i tot eròtica. Elektra facilitat·à la trohada d'Orc~­ tes amb Clitemnest ra i E¡,'Íst i el con- L ...= ¡¡;¡ ...a a es' ¡;:j' 149 52 172 tl(l tè< t/1( im i, e11 e (I tet 1111 tiD 8 11 següent assa~>Sinat menll't' una dansa d'una sensualitat folla i desbordad a dï<:lektra i Cris ostemis - Sclnveig unú tatue! (Calleu i bctlleu! )- po:;a fi a aquesta ot·gia de srntiments tèrbol ~ i sòrdid h. Elektra és una obra d ' una cxtnrordinària ràrrega teatral. És una fu~iÓ idea) i transcende nt de tealt'C i mÚl'>ÏCa: és una sintonia abt.olut a entt·c aquestes arts, que actueu en una t·elació sinet·gètica , d'una rotunditat rínica. 'fancada d 'un recorregu t melòdic d e pes, deslat·a en la partitura la capncitat cxcrpcional de Strauss per n ear clímaxs angoixosos i almosfet·es denses ~;rà­ cie;, a un domini excepciona] de 1\wqucstra , aquí encara més densa qur a Salomé. Ln tragèdin de Sòfocles esdevé. en el llibret de Hofmannc;thaJ , més humana. Els fets són convertits. aquí, en una realitat més natural: no són una conseqüènc ia directa de fNs tràgic., contra el quals l'bonw no pot oposar rap t•t•¡,istència . La sor·dirksa i la brutalitat dels ¡,enliments i dels actes. malgrat la seva magnitud, no rns dl'ixen d'apal'ldxe t· humans. Estl'enada nou any¡¡ més tat·d que Ft·cud do né~o a conèixr r La inJerpretació dels somnis i sel abans dc la seva lntrodncció a la psicoanàlisi - qttin con text intel·leetuaJ més idoni per· a una obra com aquesta-, trobem en el comportam ent de l'hr' t·oïna , i ftns i tol en el ri el sen germà Ot·e~ lcs , la imatge explicita d ' una catarsi aUibct·ador a dr les pas ions que nien en l'inconscie nt. Per això u quest personatge se 'ns apat·eÍÀ tan proper. pet· damunt de la magnitud tràgica del ~e u comportam ent i dc la hnrtalitat <•xacet·bada dels seus st•ntiments i. a la fi, dc·l seu capteniment. En aquesta òpera , tal com hem apuntat abans. Strauss arribn aJ punl zenital del seu d i ~c urs exp t·e.~­ sionista. E ls referents wagnerians en els quals ha pouat n o poden Anar m é~ enllà, no poden donar més dc si. Ell mateÍÀ va afirmar , referint-sc a aquesta Òp<•ra: "és el tímit extn·m de la cupacilut d ' uurlieió de l'oient actual". A partir d'Eiektra , for~o­ '!ament haurà de \l'llir Berg amb Lulu i amb lflozzeck i Schonberg amb Moses und Aaron. No p odia ser aiLJ·ament. Tal com ha as!H•nyaJat Paul llem-y Lang: ·'Quan la representa ció és boou i els cantants tenen una "\CU robusta. els e¡,pectador s no es mouen fins al final , perquè la h' rriblc tensió no decau en eap monwnt; Ull hom se sent paralitzat , cspct·ant lïnevitahlt''·. MaJgral que la vrrsió és dc com·erl , lot fa pensar que això mateix pot mldeveo it·-sc! en el cus de Ics que ens esper en. ftlt•ktrct. Llihrct: Hu¡: v. Huffrnunsthal. Múnírn: Richard Strauss. Jntl't·prt>L.~: Gweym·th Jom•~, Rcnathe Brh11', L~>onie Ry.,anek, Tom Fox. Arlt•y Rt·t~ce, Director: P!' lo•r Schneirll'r. Yt•rsió Òt' ('Cmrrrt. Palau dr la M(t~ica CataJana. J:L 16 i 19 Òt> març (Tt·m- por·ada Gran Teall't' dt•l Liceu). ti:n de pr ny MUSICALIA -1'1aragall, Amado Ncrvo. 16-Eis herois de fi cció? -Ca¡). 17-Les IIIC\' CS hero"inl's d e fi cció favo l'i les? -CnJl. 18- Eis m ('II S compositors fa vorits? -Bac h , Buxtch ude, Con·en, Braluus. 19- Eis pintors p r·edilectes? -Zurbarñn, Fru Angelico, Giotto. 20- Eh, mcub hca·ois d e la vida real? -La ma•·•• Tca·csa d e Calcuta. 2 L- Les nuwes he r·oü1.es hütòt·iques? -Cup . 22-Eis n o ms que p re(er eixo? -Víctor, i\bria dels Angels. 23-Qnl- dNcsto més que a·es? -La injustícia i la lúpocresia. 24- Qu i ns ca r·à c ters bis tòl'i cs menyspreo més? -Els q ue abusen del poder. 25-Quin fet 111ilitar admiro més? -Cap. 26- Qui:na n•forma admiro més? - La d c> Pht8 X. 27- Qttin¡, dons naturals voldda tenir? -Agilitat i pacièucia. 28-Com m'agrad aria modr? -En pau. 29-Esta l pt·rsent del meu esperit? -Neguitós. 30- F cts CfltC m ' inspire n més ind ulgència? - La falla d'inte nció . 31- EI meu lcmn? -Super ar l'egocen trisme i intentar comt>rcudre els altres. Qüestionari Proust MONTSERRAT TORRENT En parútr del món de l'org11e a Ca talunya, JW podem. obr1iar el nom de !lfontsPrrat Torrent: divulgadora infatignbl.e, a. nivell nacional i internacional, dels tresors de l'antiga músicn llispànica per al teclat -amb la qualitat tècnica pròpia d'un grcm intèrpret i el coneixement exhaustiu dels fona~ ments teòrics err què es fonam enta la música que Ú!terpreta-, p edagoga imporumt, que ha fonnat ww generació d 'excel·lents organi.~tes catalans, i, per sobre de tot, persona de gran qualitat humana, activa, incJ1tieta i cntusittsta. Basant-se en aquests mèrits indiscutibles, la Ge11eralitat de Catalunya l 'ha distingida, rece11tme nt, amb el Premi Nacio11al clt' Jlfrísica. \ j l - EI principal tret del meu cu ructer? -L'espontaneïtat. 2-La qualitat que prefereLxo t'n un home? -La subtilesa. 3-La qualitat que pt·efet·eixo en una dona? -Que sigui discreta. 4-AIIò que més estimo en els amirs. tan itud le la seneni- hem al ress en nat· l e si. 3e a dc ient 1 -çotmb •er g ser 'au! ltauna • es n-i:nl; ant :sió .ixò de -La sincel'itat. 5-Eimcu principal defecte? -Massa impulsiva. 6-La meva ocupació prefet·ida'? -La música. 7-Eimeu somni de benestar? -Estar envoltada dels qui m'estimo. 8-Quina fóra la meva pitjo r dr¡;gràcia? -Perdr·e els qui estimo. 9-Què voldria ser ? -Podct·osa, per arr egla•· molts r •·olllemes. lO-On desitjaria viur·e? -Al c·amp, però molt acompanyada. LI-Quin color p refereixo? -El gris fosc. 12-Qtúna flor pn•fcr·eixo? -La rosa. 13-Quin ocelJ pr·cfrt·cixo? -Petit, ma•·r ó i lH01·c. 14-Els meus autot·s pn~fe rits en p t·osa? -~fargerite Yonrccnar , Azorín. 15-Els poetes prefet·its? 149 &ll]j111¡~rrnfmml/ n~nnHJüknm CATA LUNYA MUSICA/ REVJS'I'A MUSICAL CATALANA CI Sant Fanccsc de Pa\.tn, 2-08003 Barcelona Butlleta dc domicilinció hnncàriu S<n)O""· els agrairé que umbròrr•r ni ntt·u cornptelllibro•ta a tenguin el, rebui•<JUo·cl•l""'"""'aròCONSORCl DEL P.\1- \ lJ DEL\ ~fÚSlCA CATAL\ '\A. pel pagament de 1:. "'''a .uh•rri1wiú u "CATALul'I'YA l ti:S IC.VH E\ 1ST \ \rt·src.\.L CATALA..'U" :O., Compte Dí¡ritrontrol \ 'Entitat DO 0000 DDDDDDDDDD Titular - - - -- - -- - - - - - " n n c/Cnixa - -- - - - - - - - - . t l ¡ ; è u c i u - - - - - - - -- - -SiJ.."lln1UI·u t•olJiació - - -- - - - - - - - - ,\oiN'ça u¡;ènt•ia Cn/ omplir Ics dades corrpcrament JS- Butlleta tl c su hs <'l'ip<"ió Nurn i cognoms--- - -- - - - - -- - -- - - - - - - - - - - Professió - - - - - - - -- - -- :t·hcy Currt•r ;r. Pobl od6 e.a :n- Telèfon - - - - - - - - -- - - - - - - - - - -- - - - -- - Dte. - - - - - - - fle:,.i1jo !tuh~criure ~m a pnrtir fl.-1 mínwrH runb la quota u nua! de 1.200 ph''· •ern<'•lrul dr 2.:150 O O O Pro\itwia - Faré cfet•tio lïmport u1itjunc;nnt O tnló huu<·llri udjunt. D rlomirilinc·•(, hnnr-òria. - -- - - - - - - -- - -- P~r a ~uh~r::riJ)èÍUillo! n rr .. lt'fUlft''r. ron .. uht"u el preu. 53 173 MUSI CALIA BALLET Per un congrés de dansa per JOAQUIM VILÀ I FOLCH omés COillCil~ar r any ( 16 dc gcne•·), l' anric j01·d i Cora llançava Ja idea , des de les pàgin es del diari ·'Avui", i jo. des d 'uquí, vu ll ft'r de torn aveu. No :,;(:si les put·au lc;; clc Jordi Coca han c~s lut nwollidcs p ce algú i si ja s' ha posat fil a l'agulla , però, pc~ r si dc ens. abans qu C' la propos ta es ¡H·t·d i, vull fer-U costat i aconsc•guir. així, en cara que sigui sobt·c el papet\ el doble de fo•:sa. Es ben c~·rt que la dansa es d <•s infla. a Cat al un ya. d·una nulnf't·a fo rça pt'r·mosa . La clàss ica <-s pt·àcticament inexistent, amb tots els fil s d ' una imaginàr ia línia de continuïtat trencats; l a con lt·mpor·ània - que en els últims vin t anys Uar·gs ens b a donat decidits mot ius d · espet·ançascmbla quf! s' hagi quedat emboli c-ad a en un cu l-de-sac sense sortida ; la tn:~eli ciona1 - tant la dedicad a a ronst't·var i recupera r l 'enorme patrimoni coreogràfic c-a ta là, eom la t¡ue intenta sor tidt's c-reativ<';; contemporànies a partir· d 'elements cra!Tel tradicional- h a vist encaUat el seu lent peocés de con scienciació v er· la dific-ultat ab soluta de don ar-se a conèixer i p er la impossibilita t d e eontr astar i valot·ar els seus cncer·ts i els seus er-ror·s amb una dh·ulgació adequada. Sí. En aquests moments un congrés dc d ansa a Catalunya seri a útil p1>1· a tothom. En hi fa pensa •· e l fra càs absolut -sego ns uns, el semifracàs, segons ultr·es- d<• la programació de d ansa dc la xarxa de teatr·es p(•hlics(?) . l~ns hi fa pensar el Lema tant de temps encalla t - lamen table temps pet·dut- del cos de ball d1•l Teatre del Liceu . Ens hi fa pensar· la imminència cspaLNTant dc-I Teatre acional dc Catalu nya. que, com apunta- N 149 54 ns va J osep )'!ada Flotats en el seu Un projecte per al Teatre Nacional (E<ücions dc la Revista de Catultmya, 1989), v<·u la dansa com un a uethitat viva lligada al conc-cple obert d ' nu Nac ional obert al país, umb alternan ça de gènc•·es i diseiplines artístit¡lJes - i q uc- no oblida el vessant tradic·iona l (vegeu op. cit. pàg. 100-10 L)-. i amu u na forta presència ta nt nostrada com de l'estranget-. E ns hi fa pensat· la futura '·ciutat dt'l l<'atre .. a MontjLúc. amb Ics all:'s del Merca t d c les Flor·s. cl<'l Llim·e -amb la ·eva antigu seu del carre•· del Monl!-eny- i de rins titut del Tt'atre -a mb els teatres del carrer de ant Pere més Baix. Ens hi fa pt·nsa r la neces ària reor ganitzatió de l<'s ales municipals o ¡nH·amunicipa1s de tot Catalun ) a, o Ja dc tantes i tantt's sales tea t•·al s escampades -a mb mod ès tia , pet·ò amb una tu·gent eficàc-iaper tot el país, a redós dels centres catòlics, ateneus, p atronats .. . Ens hi fa pl'nsat· Iu naiÀença de sal t•s altenwtiVN! muntades en magatzems, an tigu es fàbriques. nous locals que retornt'n. amplien. pote ncien la dinàmica cultural i artÍbtil·a del país. Com Jordi Cora -t•l qual seguei.xo gairebé punt ¡wr punt-. també pen o que l'aspecte més important ha dc "er t'I docent , el de la formarió. La renovació dels plans d. estudi de clan a d c l'In titut del T~>aLJ·e. amb raccent en la formació tècnica. C'al portar-la a fon s, fin s a lt·~ últimes conseqüènrics, amb una exigència tècnira màxima i a mh el reforçament de l'aparta t tl'Òrico-conceptual-filosòfi <: absolutament impresc:indiule per ft'r· dt• coi.xí i donar la basc de suport a qualsevol pt·àctica. La desccntralüzació ten·itorial. la potl'nciació d. escoles de dansa amb rimpr·escindihl e homologac· ió per n•forçar diversos nivells dr treball, d'exigèn cia. de resultats, d 'objectiu s. s· ha d'articu. lar d'aeOL·d amb un pla general d·es tudis artístics. L' inten t dt' l'Aula de Dansa Tradicional; la fonnula ció, estructur ació i programació d 'u n s Estudis C01·eo· gràfï cs Catalans; l a n ecessitat cada vegada més urgent de formació de mestr es de dansa tradi· cional, ar·a -gairebé a tocar cic! centenari de l'inici de la •·ecuperarió dc la dansa patrimonialen Ull absolut desori. sense cap mena de base mínimament sòlida. demanen. també. una acdó decidida i sense entreban cs eu aquest sentit. I al costat d e la formació, la divulgació . L'apt·ofitament i la capitalització d'allò que costa tant d. aconseguit-. De res seneix una bona formació, un magnífic esplet de ballarins i coreògrafs. s i després no es poden expressat-, si queden reduits a Ull tan· cament obligatori per manca dr políliques i estra tègies culturals. És absurd tenir les mans plenes i no poder-les ensenyat·. no poclrr compa rtir el goig i el plaer d ' una activitat culttu·al de primera ca tegoria. Si n 'és, doncs, de necessari el ron grés de dansa! Possiblt-meot. el tàndem Ins titut del TeatreDepat·tament de Cu1tura de Ja Genet·alitat sigui la base idral p er· organitzar. sense pre ses. sense deixar caps per lligar, amb ferma voluntat d'aprofundiment, el s àmbits i els punts de debat i d 'estudi. B en segur (fliC el cos i el volum dels resultat~ han Je ser decisiu s per al fuwr. Sem pre que l es conclusions s igui n vinculants J>et· a tothom i • 110 esdevi nguin, com tants 1 tan ts bons propòsits -fa més dr vint anys que fem i desfem bons p ropòsi ts- , paper mullat. El meu vot, doncs, s'adhereix. apassion at i esper·ança t, a Ja propos ta dc Jordi Coca. I s de :sul:Icu- eral : de l; la pro- reo- ;itat for- ·aêli- · del upe- aia]- cap sòli.cció ; en i. la i la osta ve ix oífic ·afs. •restan- a rlt• als. nes 1 Jder ' una ri el en t. atre- e la d eal ;se5. amb nm- s de qur I tats ttur. ions om i t.s i s de JOUS :eix. ~ la , \ r • ... \ ~ o\ . 1 l'CI dit J"('l dc t'U I JlC pe me lat • • ....... ' ~ , .... ~ rrl as¡ fig piE ha op na bit mé dr1 pu1 ('UÍ d'e ini rot riu I nq¡ la be• 'r¡ da• ('Ol COl ret l'a¡ l'et SC \' Iu sc v gpy hu! Íllll DISCOS Recital Miquel Farré Olm·~ dt• .1. S. lluc·h. Be••thowu i lh-almtl<. Mi¡¡u••l Ji'urrtÍ, piunu. LnMii clt•Guiclu l segriJ La Mà dr E Guiclo 1:slà porlarJL a terme um1 molt interessant tasca en una doble direcció. Per· una part , recupel'a r una pa t·crl·la del patrimoni c r eatiu català massa soterTuda i, per J' aJtr a. fet• }J08SibJr Ja perpetuació en cnrt•hristt·ament de conrertistes catalana de vàlua. El cas que ens or upa es refereix a l sc•gon dt>ls aspectes, signifïeul en la figtu·a dt> Mit¡uel FalTÍ', un pianista catuJà u qui Sl' li haurà de retreure que una opció personul i pt·ofc•ssional , seus dubte t't>Speclublc, l' hagi mut·¡,rinut li10ll més del t[llt' htuu·in cstut desitjable dels - pet· altn1 part, ai!- JH"OU IIIÍJl ijOS cit·Cilits con crt·tís tic~s propis d'aquest país . l també dels internacionals, malgrat romptat· amh una traj crtòria prou notable•. I l'I gaudi d'tm disc com aquest fa més lanw ntahlc la ci rrumstàJI(•ia <¡u e acubem d 'rsmenlur. U na ' rgada més en ~ tt·obcm davant d'tm trc•ball d ' una considct·ablc en vet·gadm·a Cfltalitaliva. Miquel Fané és un pianistH d<'utor d ' un conre ptl' pianísti<" qui' cerca per damunt dc· tol l'aprofun diment mà xim de l'essència dc~ l' ohrn. La seva ntUJll'l'll de fer fr·onl a la partitum, ÓA des clt• lu seva glohulital i eles de la Se va fJlenitud , IlO pll S basant-se •·n d clt>tall més inuuediatum enl visihltL F,ané cerca sempt·f~ l' t!Ssencia i uixò el pm·ta , u vegades, u pl'esrindir dc l'erubolcuU , ft'l que alot·ga a les seves interpretacions w1 l'igor extraordinari però alhot·a. sovint, tm cert sentit de p esantor, o si es vol d 'un germanisme avant la lettre. Un tractament del tempo serè fins al mateix límit de l'espessot· i tma pt·oclivitat pet· les densitats úmbriques i cromàti.ques són característiques moll immediatament perCt>ptibles d\m concep te .i nter·pretatiu, per altt·a par·t. fruit d ' un molt elabontt i rigorós pt·océs d'introspecció in tel·lectual. I tanmateix, en versions com el bellíssim cor }esus bleibet m eine Freunde , podem veure també com el pianistu terrassenc sap traduir amb tota exactitud les essències d' un virtuosisme transparent, lleuget· i lluminós. P erquè justament aquesta és l'essència el<' l'obra. En la interpretació de F arré, h om no hi trobarà mai la proclivitat exhibicionista superficial, ni el tic prett'sament p er sonal que a la fi només és gest sense més. El djsc s'obre amb l'esmentat coral de Bach i continua amb la Fantasia i fuga en sol menor del ma teix eompositor en la versió de Franz Liszl. La pat·t central és ocupada p et· la complexa Sonata opus 111 de B eethoven i acaba amb el cabdal Kla vierstücke opus 119 de J ohannes Brahms. En aquestes composicions es fan palesos d'una manera especial els atributs esmentats. Vobra de Beethoven es manifesta en tota la rotunda grandesa d \ u1a partitura escrita a les acabaJJes de r existència del compositor. Tot en ella té una dimen sió de Lt·anscendència plena, que per això mateix encaixa de ple en la manera d 'inter pretar de Miquel Fané. A Klcw ierstücke opns 119 Miquel Farré t é molt en compte el vessant vit·tuosíslie; vigila amb exquisidesa el tempo , la tensió i Ja poètica interna , tot mantenint tm diñcil equilibri entre pt·ofunditat i expansió; entr·c esperiti matèt·ia. eJ.C.C. T. L. DE VICTORIA1 Ml••a clum complerentur Tht• Chuir of Wt•Himin~ll·•· Cnthtlfh·ul. Dir.: .lumt•N O' Od01wll HYPI.;HION · CIM 66886 P rlat· dc Tomàs Luis Je Vicloi"Ía compot·ta fe t· r el"et·ència dc forma inevitablt' a IOL J' esplendor cultural del món que el va envoltar. Som al temps del Segle d ' Ot·, una de les franges històriques en què Ja músi<·a ihèt·ir a va assolir una diml'nsió que gosaríem qualifica•· d 'irr·cpetible. Ac[Uesta dimensió ve donada pet· l'elevada quaLitat Lèeuicu 4uc obtenien un p ercentatge altíssitll dc compositor·s i, alhora, prr uu t·cfinamerH r.xpn:ssiu pat·angonablc umh lu intensitat a.bassegadoru dc la 1túslica llispiwicu del Renaixement , rcpr!'seutaclu pe•· fi{;l.•res com les dc Santa Ter esa de J esús, Sant Joan de Ja Creu o Ft·ay Llús de León. D' rn1a manent més que ta ngible, la n11hica cle Tomàs Luis d e Victot·ia r eflecteix d'una mnnet·a antolò¡;ira tot aquest esperit del segle \.\t. Precisament el seu lirisme i una major intensitat mística són , a graJlS trets, alguns dels aspcclt'S difct·t'ncials enh·r el so Palcsll'ina i d so Victol'ia . Maluuntdamrnt , la música d'at¡ut'st datTct· no té el scguinwnt discogràfic de l'aniArior. Aquest és, doncs, un pr·imet· motiu dc fcli citadó ver l'enregistnuucnl qne ara en s or upn , fe t a Westmiraslet· entre els dics 5 i 6 de mat·ç d~' L996. L'enrcgistn11ne11L cstti centrat en la Missa n sis veus '·Dum complereutur", 11nu d e les anomenades misses paròdies, formada p er les pat·ts habituals de l'ot·clínat·i i basada en cl motet a cine veus del mateix Victoria •·Dum complcrcntw··', que també hi és inclòs. L'enregistrament es complementa amb la incorpot·arió de sis motets més (Vetli Sante Spiritus a 8. Popule meus a 4 , Ve,.:illa Regis a 6, Veni Creator Spiritu.~ a 4·, Panga. lingua gloriosi a 4· i Lauda Sion Sal·va.torem a 8) formant tot p legat un en registrament att·actiu tant pel seu esperit antològic com pet· la clulllitat interpretativa dt>l cot· de la Catedral de Westmiostet·, on com ja és sabut, no bi pUL·ticipa cap dona ; només homes i nens amb veu blanca. és clar. e Joan Vives o;¡ so -= .::;! !3 B;' [;f 149 la guitarra ••pañola. Vol. 11 Obn~~ de Sur, Mf'rlz, Tòrn·ga i Llobet. J osé Miguel Mot·eno, guitarra. Glossa, GDC 920105. quest eru.-egistramenl (patrocinat pel Ministet·i d'Afers E sLt·anget·s) segueL'X un primer dedicut a l'evolució de la gtlitarra e panyola des de la vilwela renaixentista fms a la guitana moderna passant per les etapes bru·roca , c1àssica , t·omàntica i postromànlica. Moreno interpreta anili còpies d 'instt·tmlent.s d"època (fetes per LOtu·dcs Undllo) encordadt>s a la manera antiga i recollint tè>onicrues b en anotades pels compositat·s, que es u·acluebcen en una expressivitat «Jile pot semblar una mica tova (i una mica m01·osa) per a la sensibilitat actual. En aquest sentit, destaquen les dues transcl'ipcions scbubertianes de A 57 l ï7 DISCOS J uhann Knspu•· Mt>rtz i la qur T à•-rrgu \'O ft>l' clr l'Adieu (i d 'alguns Moments musicals no inclosos rn l'I c·nmpnrtc). Et> tt·urtu dc documents d ' un gi"On valo•· pedagògic que hnno•·t•n lJ·rs ra talans eabdah, l'll la gui tana: l<'e1Tan o•· (q ue ja fi:,rurava a l pl"illll'J' volum al rostal dc Nar vút•z, Milà, MuclnJTfl. Mun·ia, Cuc•·au i Sn nz), umh durs val'iac ioo~; Francesc: Tàn ·ega. a mb p rel ud i¡;, valsos i masurquos, i Miqud Llobet, deixeble• rlc·l dar rer, •·ep rescntHt J>l:ll' tnmsct·ipcions dc rançons popuJars (Cançó del lladre, El oi de la ll1are, La Filadora. El testament d'Amèlia). La intt q wetació és inti~Úb ta i d'una ::rran nitidt>sa. E~ un compactr amb t•m·arte•·ístiqut>:. dc fon~ di~ro­ gràfic. Rccomanablt>, com totb el" d' aqu<>st gtútarrista afavo r·it pt>ls enregi:.tramen ts. e X. Ca'lan ovasOan és Ecos fldelles (música ~r a traveno de J.M. HoHeterrel \\ illwrt llaZt'lll'l (lnn·eno). Konracl J un¡;ha nl'l ( tiur ba 1. J aap Tt~r Limlt•n (' iola ,¡,. ¡:amha) i J ac·quc~ Ogg (..JaH•n1. GLOSS \ • GCD 920801 ' D 58 Jí8 t>n trada. ral rema n 'aT' la gran qualitnt de les presentacions qLlC, en gener al, aquesta jovt' fit·ma d iscogràfica, Glossn . amb seu a San Lor·t'n?.O del Escorial , d óna als enr ebristJ·a ments qu e inclou al seu catàleg. La presentadó tant de l'estoig com dt>l llihrt>t qul' acompanya el disc són elements que t'OS fan intuir que som davan t d'u n enregistra- ment rom a núnim acurat. El mateh podem clil· dels comentaris inclosos t'u el llibret esmentat. qne . llu ny d e r epc>tir nna 'cgada més els c1ualr e tòpics de rigor. fan honor al bon gust literat;. Ara bé. és evid ent que• tota aquesta cura estètica i liter ària ha d. an ar acompanJada d'un enre~ristra­ men t fet amb qualitat i t·igor. I certament el resultat ha estat reeixit. Sota el titol genèrie d'Ecos .fidelles presenten una sPJerció antològica deditada a la m6sica del més il-luslre clcls compositors de la familia francesa Hotteterre. J acques Martin. anomenat le Romain. Els Hottcterre Yan ser famosos a r èpora també com a virtuosos i. en particular. com a luthiers dÏJlbh·uments de YenL És precú,ament a ells a qui s·atribnei~ r origen de Ja construcció de les flautes. tan traYesseres com de bec. en tres parts. Aquest disc ens apropa a una de les estètiqut-s sonores més genuïnes del bar roc francès pel que fa referència a la flauta, alhot·a que a algunes dt> les pràctiques babüuals cle r època, com l'ornamentació o r art de pt·eludiar. A més. la bellesa i la sensualitat de la seYa música han convertit Jacques llartin en un men•ixedor potencial d·un qualificatiu com ara el de ")larin )1arais de la flauta". En aquest sentit podeu provar d'escoltar el rondó ·'Le plaintiC dc la uite en Sol Jlajor o la increïble primera secció del preludi amb què comença la Suite en do menor. encara qne d. exemple com aquest. n anem trobant a mesura que avança l'andidó. La \'ersíó, enregisl:l·ad a a Conca el maig de 1996. apr ofundeix en els paràmetres ja esmentats de be'Uesa i sensuaJüat, tol fent dc la proposta una moslca excel·lenl de bon goílt inter pretatiu. o podia ser d'una a ltra manera. venint de y ui ve. e ] .V.B. Diapason d'Or per a l'Orquestra de Cambra Teatre Uiure l ))U'-Silt fclH'('r r Orqucstra de Carnb•·a Teatl'e Lliure 'a t•<•lwc la qualificaeió Diapason d'Or. q ue atorga la Eil>ta "Diapason" . pel seu cnregistt·amenl l'l'' fnmcc~a dcdit"nt a tnl\ insky, edita t pel segell Harmonia .Mundi. També-, rrrcntnwnt, la formació va t·eb•·e a Cannes ~I guardó Editor's Choice. del Classical AwardR. per· l'enre. gistranwnt d c• Pepita }iméne;;. D'alt ra han da, l'enregistrament del dal'l'CL' compacte amb obrt's d'\ tor Piazzola també va rebre la qualificari6 dc ,·ec·ording ofthe year (òisr dt> l'm1y) per la r evista britànjca "C•·amophone", i el clcd:icat a L tús cic Pablo h a estai scleeeümat ¡wr· la t·evista " Ri tmo" com un dels tren ta m ill nn~ diRt'OR do l'any 1996. Com a p•·ojcctcs d iscogr·àfics més immecüats, la formaC'ió que di l'igcix J osep Pons -que ja té U compactes cmegistrats am h Harmonia Mtmdi- enregistrar à un alh·e disr mouogrilfi<: sobrf' tt·avinsky. Tamhé està en projecte la è'l'avac·ió del musical Company que es va estrenat· el pas· ;,al 4 tir fl'IJrcr a Ban·clona. e RRl\IC Nova col•lecció de CD amb els primers premis del Concurs de JJMM d'Espanya uutn· eompaete;,. editats pel st>gell Edicions .\lbert '\loralcda, han començat la nova col·lecció qui.' edita Jo\t>ntuts Musicals d'Espanya amb c},., primcr·s premis de les diferents convocatòries del Concun, Prrmancnt de Jo,·es Intèrprets. Aqut'stt•s primeres gravacions, les protagonitzen el pianista Ele•uterio Domínguez -amb obres de Liszt, García Abr il i Falla-. ri violoncel·lista Arnau Tomàs -amb obrr• de Buth, Cussadó i Kodaly-. el cor de cambra Musica Rcser·vata dc Barcelona, format per les sopranos Rosrr Ga•·rll i Isabel J nneda, el contr atenor ] o l'di Abelló. el tenor Antuni 'T'rigue•·os, el baríton J o•·di. Lluís Blanco i PI baix Tomàs Mw\é, dirigits en aquesta ocasió per JeanMnr·c Audl'icu -amb obn•s dc CuetTer·o i AJonso Lobo (apari'ÍX la J)l'imtH·a gravació unmdial cle la seva lVlissa .l1uria Magclalene)-. i la soprano Ofèlia Sala, acompanyada al piano pet· DonaJcl Sulzcn -amb obres dr SclJubc•·t, lJ·auss. 'folclr·à i Falla. Es JH·cvi¡;t que s'editin quatre compactes l'any. En aquc'5t CD. t>ls intèrprets han escollit un repertori que ha '-ali fet dos as pce te ·. P er un cantó. ban estat obr·es amb les rJUals f' lis han estat a gust. i per r altre. obr·es del b'll-1 gcoc•·al del púhlir. Si més no. tal com ha manifestat t>l prc·~iclcnt dc Jo\entu t Musicals d'Espanya. J ordi Rot·h. dispou1r d'un enregistrament és una gran targeta de visita, ¡wr aL\.ò t'I~ compactes e faran arribar a diferent• organitzadors dc festivals i concerts. La distJ·ibuïdOI'U Mayo és r encarregada d e fer an;bar el:. compact e~ a les botigue, espanyoles. També se•·an dj.,_ lr·ümïts al~; EMats Units per mitjà de Tower Records. Per alb socis cic .J oventu ts Musicals, es farà una promoció l'!!JWC'ial . També ral u&~cnyalat· l a col·labor ació en l'editatge d'aquesta col · l t~cció de I' INAEM del Ministeri de Cultura i dc l'cmprc>IW q uí mica TCI Espanya, col·laboradora habitual a n iv~> ll inte•·narional de J oventuts Musieals . El magnífi c· rli H~cny dc l<'s ca•·àtuiPs és de la pianista Ludovira Q Mos<:a. Amh l'inici d 'aquesta col·lccció, J oventu ts M usicals d'Espa nya r·on u:u~a una actuació que l'ecruipara a la mnjo•·ia dc concursos de l'Associació E uropea dr Con('lli'SO~ pt'r a la J oventut. que ofereixen als seus guanyadors. dr mant·ra gairrbé a utomàtica . un em·cgistra ment rn CD corn a wemi acldicional. e RR.)IC iure ;a la nent nd:i. :s el nre- acte ació rità:stal e.nta ·maru·erusc .e la . ' ...la a'~U pas- ls Ie bert que pridel piareia orcs sic a oser '• el coi ~ an ­ .obo is sa lpade En e ha 3mh gu~t el 1ch. tl : de enl!> tbar disPer oció cals Ja de rua- l u·a- Major de Sarrià, 57 Tel. 203 07 14 08017 Barcelona Pl. de Sarrià, 9 i 10 Tel. 203 04 73 08017 Barcelona