Revista Musical Catalana. Núm. 151 Maig 1997
Editorial: La música clàssica com a esquer de promoció comercial / PANORAMA Deu anys de Catalunya Música. Marta Porter / Una experiència gratificant. Jordi Martínez / Brüggen, figura destacada del XX Festival de Música Antiga. RRMC / Festival de Peralada. Davant una concentració exultant d'esdeveniments. RRMC / Joan Pàmies. L'Orquestra de Cambra Catalana com a imatge d'una realitat musical difícil. Marta Porter / Mikrokosmos: Veus del món musical. Pere Artís / Tangents: El motor de l'Òpera. Jordi Maluquer / Del seu affm.: Maria del Mar Bonet. Jaume Comellas / Estrena de la cantata El Timbaler del Bruc. Teresa Martínez / Zukerman, director i solista. F. Taverna-Bech / Grandiosa Elektra-Jones. Jaume Comellas / Muti i l'operació teló. Xavier Casanovas-Danés / TEMA Centenari de la mort de Johannes Brahms (1833-1897) / Johannes Brahms, en el seu context històric. Lluís Millet / La música coral de Johannes Brahms. Manuel Valdivieso / MUSICALIA Eliahu Inbal. La devoció per Mahler, Bruckner i Ravel. Carme Martínez / Sawallisch, Pires, Larrocha. Lluís Trullén / Vince Mendoza: jazz d'autor amb l'Orquestra Teatre Lliure. Jaume Comellas / Sobre la necessitat de poder ballar, lliurement i obertament en català. Joaquim Vilà i Folch / SCHERZANDO Cesc / DISCOS
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
BARCELONA Muntaner, 300, Xanfrè Laforja Tel 200 8 1 00 CENTRE COMERCIAL GLORIES Avda. Diagonal, 200, local 8228 Tel. 486 01 87 BARBERÀ DEL VALLÈS BARICENTRO ·Tel. 718 97 51 MAORIO Hermosilla, 75, Esq. Gral. PardlñaS Tel. 435 89 89 MADRID·2 LA VAGUADA ·Tel. 730 48 82 SUMARI t•evista musieal eatalana EDITORIAL PANORAMA •• O • L<r mtísica rlàssica com n esquer de promoció rom{'rrial Dt>u anys cle Catalunya Jlúsica per Marta Porter Una I'Xpl'rii>ncia gratificant per Jordi Martínez: Rriíggp11.jigura destacada r/p/ XX Fes tival de Música Antiga per RRMC Pe.•tival dc Peralada, Dava nt. una concentració exultn111 tl'e.~deveuiments per RRMC -TEMA MUSICALIA SCHERZANDO DISCOS •• •• •• •• •• • •• • •• Joan Piimics. L'Orquestra de Cambra Cata/cm(l com u imatge d'una realitat musical dificil per Marta Porter Mikrol.-o.•mas: Veu_• del món mrLsical per Pere Artís 7'angents: El motor de l'Òpera per Jordi Maluquer Del seu nffm.: Jlaria del .llar Bonet per Jaume Comellas Estrena dc la cantata El timbaler del Bruc per Teresa Martínez: Zuhf'rmnn, director i solista per F. Taverna-Bech Grandiosa Elel.·tra-.fanes per Jaume Comellas Muti i l'aprrac:i6 t.Pló per X. Casanovas-Danés Centl'twri de la mart de .fohnnii P.< Brahnu (1833-1897) )aholllle., Brahms, en p/ seu context històric per Lluís MHiet La ttuísica coral de Joltannes Brahms per Manuel Valdiviesa Eliohu lnbol. Lo deuac:ió per Mahler. IJrucl.·ner i Ra cel per Carme Martínez: Sml'alli.•rlt, PirP-S, IArrocha per Uuis Trullén l'inC'I' MPndo:.n: ja::. d'autor amb I'OrquP.<tra Teatre Uiure per J.C.C • obre la necessitat de poder ballar, llirLrement. i obcrtnmt•nt, en català per Joaquim Vilà i Folch per Cesc . arr1a p• le ca ' la ca lll er IÍ! aJ m in ci gt l'( Ja li I ci !'( p P' el fE CJ C( l'( p j~ Ct li e: d d a Jl p p a g Major de Sarrià, 57 Tel. 203 07 14 080 J7 Barcelona Pl. de Sarrià, 9 i 10 Tel. 203 04 73 08017 Barcelona EDITOR IAL ,_. . . . n la vida mu icai del p aís s'esdevé d arre rament un fet obre el qual convé prc tar un mínim d'atenció: el t·ecm·s a la música clàssica com a esqu c1· promocionat d 'arrel comercial. No es tracta de Ja utilització, en d camp d c la publicitat, de fragments esp ecialment p opularitzats de música culta , realita t que no és p •·ecisament nova. E n s r eferim de maner a explícita a la realització d(' cicles de concerts dedicat a la música e mentada , pr·omoguts per conegude emprese comct·cials amb una ·f inalitat promociouaJ inequívoca. El fet és r emarcable , perquè, a més, aqu estes iniciatives sorgeixen d ' c mpreses a mb una par·ticularitat : els productes sobre els quals operen i , p e r exten sió , l' àmbit de clientela en què es mouen i a qui s 'ach·ecen és de b ase absoluta ment popula r. Ens estem r eferint, b àsicament, al ram de l 'alimentació en vessants dife r ents . El fe t situa , d on cs, una r ealitat que cr eiem que pocs haeien pogut esp erar fa pocs anys, quan la imatge d e la música dita clà ssica, o culta, se circ umscrivia , dt> maner a gair eb é absoluta i excloent, a cercles socials r eduïts i elitist es i , p er tant, aparentme nt allm1yats d els que configuren eJ món comer cial e n què es mouen le iniciatives esmentades . Un es iniciatives que, a més, estan aconseguint una a collida que p erme t recóner al tòpic que " han sorprès la ma teixa empresa" . Aquesta r ealitat obt·e un mar de conside r acions, o , més exactament, d 'inte•·rogants , tl' allò m és suggestiu , el prjmer dels quals es refer eix a la perma nèn cia , o no, del concepte elitista de la música culta esmenta t fa un moment. L a t·esposta tan explícita que acahem d 'esmenta r, com a mínim no pol deixar indifer ent. ~ P er descomptat que hom n o pot a ventura1· conclu sions fermes, ja que, dt> fe t , aquestes iniciatives contem•u el('ments espuris a la r ealitat concertística " normal.. , que cal pondc r·ar i analitzat· de tinguda:menL. Però sí que, en tot cas , s'obren escletxes en principi saludables, per les qu als p en etra un alè d 'obertura dels à mbits d e pt·ojecció so('ial de Ja música . En aquest sen li I , hom p odria parlar ta mbé de l 'èxit que estan assolint cicles com Concc•·t d e Tarda o bé E ls Diumenges al Palau promoguts p er la Fundació Orfeó Català-P alau de la Música , els qual , pen sat e:x.plicitamen t per apropa t· la música c ulta a segments nous d 'oients, aconsegueixen nivells de r e po ta del tot fa laguer s. Insistim que no es pot aventurar lendemains riallers òefinitius. Pt' rÒ sí que, tol p legat , p e m1et albirar una nova r ea üta t més oberta i socialment més àmplia p el que fa a la percepció d e la mú ica culta. Que inter esso com er cials ho h agin vist així, con stitueix una prova d' un inter è b en eloqüent. La clau rau en el fe t , d efinitiu , de trobar f ómlllles adequ ad es cp.1e ajudin a trenca r· imatges tòpiques que afecte n tant el concepte de l' atractiu intl"Ínsec, immedia t i fin s i tot lúdic de la gl'an música , com e] cümax ambiental i •·elacional-social dels se us valedot·s hahitua1s i del context genèric que comporta. La música clàssica com a esq ue r de . promOC lO comercial 5 215 PANOR AMA Enguany se celebren els deu anrs d'existència de Catalunya Música , e canal dedicat a la música clàssica del grup d'emissores de la Corporac ió Catalana de Ràdio i Televisió. Joan Maria Clava- guera, director del grup d'emissores de Catalunya Ràdio, i Pere Burés, coordinador de Catalunya Música, expliquen els objectius que es van marcar aleshores els que es marquen amb vista al futur. IE s~ J¡, (C N g• l'( 111 De u an ys de Ca tal un ya Mú sic a q¡ Sl ¡,, a, a¡ 111 po do P• r< per MARTA PORTER E 6 ls objectius que Catalunya l\lút-ira es va marrar fa dt>u anys, s'han acomplert? JMC - L'objectiu que es va marcar aleshores de difondre la música clàssica i contemporàn ia a tots els ciLctadans de Catalunya s'ha acomplert amb escreix. Deu anys després Catalnnya i\!Iúsica és el canal de música més escoltat a Catalunya. amb prop d~ 50.000 oients. Tot i això, les retallades econòmiqtUJS cie l'Administrac ió pública s 'han notat en tots els organismes públic.~ i el grup d'emissores de Catalunya Ràdio no se n'ha pogut escu¡wr. Això ha comportat que els noMres canals no s 'hagin pogut escampar tal i com en un principi teníem prt>vist. I Catalunya Música també ho hapaút. PB- Quan Catalunya Música va començar, es tractava de posar en marxa una fórmula de ràdio clàssica ju existent en el mercat i adaptar-lo a la filosofia i a la for meL de pensar i de ser dels cc1talans. Penso que és una emissora de música clàssica pensada en català i que la gent accepta no només pel seu contingut, que pot ser similar al de qualsevol emissora de música clàssica. sinó per la fórmula com es presenta. -Els ralaJans som diferenls d'altra gent fins i tol en la música? PB - 'o, però es presenta amb un estil més proper. tenint en compte la seva formació musical, que clissortaclament no é.ç la qu.e ha!Lria de ser. Això vol dir fer una ràdio de clàssica propera però sense remwciar a continguts. És properct en lcL manera d'expressar-se, en la mrwera d'entrar en contacte amb la gent, i crec qne hem aconsegtdt arribar al públic d'una manera més fàcil. fe fi· "' E dt tè E L ' Pere Burés m re Crec que val la pena amb matisos. eLs catalans s{ que som diferents. No.w ltres tenim un fet absolutamen t diferencial qne és el de la Uengua. Emetre 11110 programació , tot i que sigui de música, clc"is.~irn, presentada en català i que selecciona. entre les peces que surten en antena. obres d'autors catalans que considerem universaL~, ja ens Ja una mica. diferents d'altres cannls. L'aposin de la Corporació Catalana de Rildio i Televisió va ser molt forta i ha respost a les expectatives. PB - Una emissora de música clàssica. en general. ve et ser tma conseqüència d'un cert nivell de culturit::ació d'un país. Per tant, Catalunya Mtísicct difícilment tindrà agulles d'audiència lllllurLL o avall, només depèn de la necessitat que té la mateixa societat de sentir aquest tip1.1$ dP música. Això ernfa pell!wr que lct societat Ctlt.alana, entesa com a prototipus. llfL acceptat molt bé la fórmula de música clàssica que .se 'Ls ha ofert. La rruísica és la mateixa que en altre.s emissores, però el producte est{¡ presentat d'una manera que encaixa amb la seva manera de pensar. } 1UC - apuntarqn~, -Com s'!•sll·uctura, la programa· eió? PB - lli ha dos gra11s bloc.~. /11 programació oberta i la tancada. ta tancada PS la que surt publicada r1 '·Cntalu 11 ya Música/ Revista Mnsical Ca.tctlcma ''i que s'elabora 11 dos mesos vista. Conté dues gmns franges. la de gran consum, com podria ser la Capsa dt> Música, la de tre/}(1/l, de 10 a 18 i de 4 a 8 del vespre, en la qual s 'emet la música qne volem que faci companyia. També hi ha espai.~ monogràfics. qtLe dediquem a determinuts gèuP· res musicals, com ln música coNri, l'antiga, els intèrprets joves, auton catalans. òpera, jaz::., cinema. etc. Pel que fa a In programació oberta. és la franjo cl'ctnteno que deixem a disposició de les novetats, del tarannà de cada dia i dels concerts. i que ens permet donar una agiliwt concreta.. -Quins programt•s són els mÍ'> destacat~>? PB - D'una banda, EI dia òr l'oient, amb el qual deixem que siguin els oients qu.i far in la pro· granwció truc ant a wt contestador automàtic que funciolla les 21 hores i pPr mitjà del qual sol·lici- [(I ('(t el l't (11 lÏI el' (/L és se es ce 111 UE ro (li gt se se Cll tiC ni PANORAMA s de ~ina- els ·es 1 r. tt?ll el que volen escoltar. D ·això, se ·n fa una selecció de 14 o 7.5 hores que s ·emet els divendres a la tarda i pràcticament tot dissnbte. i\·osaltres mirem que sigui una programació contrastada, que 110 es repeteixi amb el que està programat durant In pròxima setmana. qne hi hagi una certa rotació, i se ·¡s avisa de quin dia i a quina lrora s 'e metrà el que ells han demanat. Unn altra de les nostres apostes és Peni ag.-amu, u.n programa de divu./g(tció nw.~ical pensat per a nens, que s 'emet clnes vegades. dijous de 7 a 8 de la tarda i, perqnl? arribi almiL"Gim cie gent, es repeteix dissabte al matí. - Lu tf'nteiL srr una r misso.-a for- mativa·? :s. la !ada. cada vista Jraa ~ra ns com a, la 8 del !isica 1yia. ifics, ~ène· oral. Llors etc. erta. em a del erts. ilitaJ més a dc que pro· ¡e/or ; 2-l ·lici· PB - No . Creiem que aquesta feina 110 l'hem de fer nosaltres, i ji11s i tot et diria c¡uf' de la programació que fem nosaltres a la que Ja El dia de l'oient, hi lw un petit decalatge, atès que la nostra és més tècnica i la dels oients més popular. El que sí que entenem és que hem de ser a toL arreu i que no podem desestimar que In gent escolti Les quatrr estaeions de l'iva/di, però també volem que !'.~coltin nwdrigals i altres pPc~>s. Com que la programació es fa d'una 1111111errr estructuradc~, ctquPflmelòman a qui agrada la músicn antiga amb instruments originaLs sa.p que els dimarts rle 4 a 5 és el .seu dia. lli lw. .frcmges molt. determinades que marxen expres.wment de les hores elf' gran consum en les quals /'pspecialista pot anar a bu.sca r el e¡ ue Li agra da. flfC- En l'oferta de ràdio pública. el r¡ue ttO ha de condicionar mai els continguts de lct programació és l'audiimcin. No estem competint en audiència, estem competint en continguts. El que caracteritza el grup d ·Pmissore.~ de Catalunya Ràdio és que tenen molt clara la idea de quin és el producte que han de donar al seu oient, i aquest producte no pot estar mai, sota cap mena de collcepte, coaccionat pel fet rl'a,.,.ibar a mé.~ o menys oients. Tant de bo que, de manera lícit et i .~ense pressions ni coaccious, tinguem més oients i que això sigui com n fruit dels cont.inguts, no et l'in.re vé.~. PB- Nosa,/tr f's el r¡ue intent.em és ser difusors de mrísiNr, i en aquest .~entil, el nostrt> 1JCmtn ll é~; absolutament obert, i si lt i hn rtlgnnes mancances és per factors aliens a la nostra voluntat, per dificrdtnts tècniques o econòmiques. -Quines són lt•<; !'íl rac·tc rís t iques que en aquests últims anys han nun·ca t e l continguts? ]MC- A més de la intenció dïrr- tentar aproximar als nostres oients les grans obres clàssiques. també he11~ volgut aproximar-los els llOstres autors, els nostres inti>rpr~>Ls i Les nostres formacions, amb f~>spP­ rit de promocionar els joves autors. - P erò de música contt>mpor~ania ac: tu al n ' hi ha ben poeu. PB- N'hi ha pocct pt>rc¡uè amb la música contemporània hi Ira molte.~ dificnlta.ts econÒ1hiqnes i de permisos. JMC - Un de/1> gra.ns lranclicap~ que es troba, no només Ca tcrlurr ya Música, sinó qualsevol canal musical del nostre país, són els elevaclíssims costos que suposa la partidrr de pagament de drets. Ai..tò és un Ji·e molL important. a vegades insalvablf'. perquè es puguin programar Cl'rtes obres. f pPr molL d'esforç que f~>m a·augmenLar el pressupost a Catalunya Música. mai serà sr.i ficieut per salvar aquesta partida. PB - En els darrers anys aquest tema s ·¡,a anat complicant cada l'egada més. ja que s 'exigeixen uns drets que no t>stan legi.slats. No està ben definit , el camp. Jo c1·ec que són drets que han d'existir, però entre tots !rauríem rle buscar unes contraprt>stacions. Si, per un.a. banda., es deman en uns drets d 'intèrprets o compositors, nosaltres poclenr esgrimü· qrte estem fe nt una d~fusió que eLç é.~ neces:;ària. EL problema greu són les partides que s Ï wlt de .pagar als editors de partitures, que en aquests moments són inassolibles. 'l'ot i això es van fent coses, com és Missió complerta gnorant del toL que s '~>sta­ ua treballant en la creació de Catalunya MúsiNI , el mes de desembre de 1986 -menys cie mig cmy abans de l'inici rl'activitats-, publicàrJem 1111 editorial amb el títol "El buit de la ràdio " . A les hores precis?rvem: " La. disponibilitat d'r1110 infraestructura radiofònica clota.clct eficientment i dirigida cmrb un exacte sent.it de la seua frwció, seria quelcom d 'nua transcendència i d 'wr valor enorme i cl'unc1 capacitat poLencici(Loro extraordinària. 1 seria ensems un graó més en el comí de normalit;;ació cle La nostra cnlturo , ea dotar-la d·rm element fonamental" . Immediatoment vè1rem rebre una trucada de J esús Rodrígue;; Picó, que com a primer coordinador de l'emissora va tenir rw pnper cabdal e11 lo seua posada en marxa i els primers onys de caminada, e11 la qual e11s advertia de la prompta i feliç realitat. En el ruímero de juny cie 1987 salndò·vem l'inici de /'(lctivita.t de Catalunya Músico m11b wt editorial titulat "Un món obert de possibilitats". De.sprés de silnar el potencial d'a.udiència estinwt , aLe.~lrores imlirclvern: " Però 110 es tracta tan .~ols cle satisfer les ne<:essitats mdiofòniques d 'uns afeccionats con- I t•r('(s CI la b..,.an música, sinó r¡ue cal anar moll més enllà . Cer/ també afouorir L'increment de militància activa de la societ{l( catolcmcr envers Lcr nuísica clàssica. 1, en això, un canal radiofònic compta, si és conduït amb intel·ligència i seny, amb e11omres recursos; foriliJ.ar infomwció plural d 'activitats del país, de novetat.~ discogràfiques, afavorir la comprensió d 'aspectes elementals i no tan elementals cle la 1111Ísica; njndor ni COflei:tement d'obres de 1111Í.'ics p()c coneguts o d'aspectes musicals poc a l'nbast, etcètero.. Elrm)n de les Lrcmsuússions confi(Jltrct així matei.:c w1 camp d'acció suggestiu. I m()Ltes rl'altre.s iuiciaLir:e.~. sempre que siguin, cal insistir~lri, dirigides nmb seny i rigor". Avui, al cap de deu anys ininterromputs de presèTrcia regular de Catalunya llfzísica a les ones, crec que es pol afirmar r¡ue el balanç és fonamentalment sfllisfactori, malgrat unJlO/Iderables que els mateixos diri¡,wnts actuals no am.a(Jlten en ru¡nf'stes mateixes pinnes. I que tant la nostra primern p etició C()lll p ost.eriorment les expecta.tiaws qul' dibuixàvem, ja formen part d'r11m realitat que hn servit ¡u•r enriquir de manera substancial el patrimoni de La cultura del pafs i hau esdevingut eines dP no mwlit;;nció inqiiestionables. e ] .C.C. e;¡ ¡;;;- = ... a =.. ~ ;;;¡· 151 7 PANO RAMA 8 248 el ca.~ del seguiment de la temporada de l'OBC, que genera uns drets importants i s 'atén. Però com més contempor ània és ln miÍsica, més gent implicada hi ha o repartir. - Per què no es fan més reu·ansmissions en dirf'cle? PB - Els directes els hem poten ciat molt i a partir dt> les xarxes cligifclls els potenciare m molt més. Per· a aquestn tempornda ens vam p lantejar fer Prt directe els com·Prts del diumenge al matí de l'OCB. però en aquest horari era difícil eren/rar-h o en ctntenn. }MC- La vohwtat és la de potenciar les transmissio ns en directe i fes noues tecnologies cie transmissió digital ens ho permet ran, perqnè a bo rat irem costos i a ngmen tarem la qualitat cie so. que és imporlCint eu un canal de músicn clàssica com el nostre. PB - Val CI dir que recentmen t, gràcies a les millores tecnològiques, hem pogut retrCinsmetre uns concerts des de Santa Jlllarict del Mar, urr lloc que per qüestions d'ubicació clificu.ltav a sortir en directe. D'nitra banda, sifa dos anys uam fer la inaugurac ió del Festival de Torroella de Montgrí amb molts probl.emes d"enllaços, ara ho podrem fer. perquè tecnològic ament Ito tindr·em solucionat . I per respecte als oients, hem d'emetre un tipus de nHísica que estigui en una fra nja d'ww dignitat inqiiestiorwble. Es mira que tant a l'horct de concretar possibles enregistra ments com a l'hora d 'emetre, la, qualitat sigui l'òptima possible. -0 sigui, que les DO\ es tecnologies potenciat·a n remil>~ora? }MC - En aquests moments. som el primer grup d'emissore s de Catalunya que està fent prcn•es amb ràdio digital, conjuntam ent amb el Gen tre de Telecomun icacions. Disposem de dos programes . dels quals ncmés està funcionan t un , i en els quctls estem fent proves amb p rogramaci ó mnsical de RA.C-105 i Catalunya Música. La ràdio digital permetrà que amb u.n solafreqüè nciet e.s pugui cobrir tot Cntalunya sen.~e canviar el dial i, a més, amb ruw qualitat de so comparabl e a la del CD i molt superior a l'estèreo que dóna a ra la.freqüènc ia modLLh-Lda, qtte ja és de grctn qualitat. S 'estan fent proves des del mes de de.~embre, tot i que en aquests moments encara no s 'han comercialitzat receptors. Però nosaltres sempre ert.~ hem ca rCLcteritzat per ser els pioner., en noves tecnologies, i en aquest moment som el m otor de la riidio digital CL Catalunya i pràcticament rJ l'Estat espanyol. En un altre aspecte en el qual esper·em que la. tecnologia avanci és l ntPmet. Cada vegada tenim més usuaris d'aquesta xarxa telemàtica , tant a mb la ràdio en directe qu_e hi estem oferint, com amb la ràdio a la ca rfa. En aquests moments només hi tenim do.~ c·anals, que utilitzen la para ula, Catalunya Hàdio i Ca.talunya Informació . perquè lct tecnologia encara no permet rebre amb bona qunlita.t de so RAC-lOS i Catalunya Música. però tan bon punt ho permeti, estaran dins d'lnternet. Un altre aspecte interPsscmt és que una vegada es tiri endavant la plataforma de ràdio i televisió digital, fins i tot hi haurà subcanals que oferiran la possibilitat qu,e les emissores de Cata fnnya Ràdio es puguin rebre eles de qualser·ol lloc cie/ món. Un dels nostres objectius és que la nostra programació musical, en la qual estan representa ts de manera molt unportant els joves intèrprets i compositors catalans, també pugui ser coneguda pels ciutadans defora de Catalunya . PB - És important destacar que des de Cntafunya Mrí.~ica hi ha la voluntat i la política de seguir amb un interès especial quan hi hagi un intèrpret o un compositor català. Tot i que, com dèiem <tbcws, a vPgades per qiiestions de problemes legals i econòmics no es pugui arribar allà on P.~ voL. - Hi ha alguna va1·ielat en la p•·ogramació an·an d'aq uest desè ani\ er sa ri? PB - Sí. Hem incorporat un monogràfic de dues hores que .~'e­ met dilluns al vespre, que és una antologia. de les millors o més signijicatives gravacion s dels progromes d'aquests deu anys. i que s'emetrà tot l'any. Dins de l'aniversar i, i lligat all.SO aniversari d.el Liceu, es fa un programa de 24 capítols sobre la història del Liceu a càrrec de Roger Alier, produït i realitzat per nosnltres, i trtmbé hem incorporat un debat sobre temes mttsicals que es fa en col·fabom ció amb el Consell Català de la Música, que s'emet els diumenges . ]MC - Vull afegir que per commemorar aquests deu anys celt>brarem un concert el dia 19 de juny al Palau. de la Música Cat.alarw obert al públic en general i que serà retransmès per ràdio i seguramen t també per televisió. Tenim co r~fir- moda ja la p resència de l'OBC i esperem comptar amb alguna clltra cof·laborac ió. Amb aquest concert volem. que s 'evide nciï que .~'h an assolit els objectius que Catalunya 11tísica es va marcar fa den anys i demostrar que és un ranal imprescindible dins de la radiodiftt.~ió a Catalwtya . -Com han salvat el tema de les •·etallades prcssuposl òl'ies? PB - Al p roblema de reducció pressupost ària, s 'hi ha sumat el tema de les qüestions legals. nan estat dos temes qne h a n crescut i que ens Iran marcat molt negativa. ment. Amb tot, Catalunya Música continua tenint una operutiuito t prou correcta. i est.em entrant molt material de mú.sica gravada. El problema ve quan hem d'estar en uu concert i a més això comporta ll ll f.L segourr negociació , si es tracta de música contempor lmia. ] MC - }o diria que Catalunya Mrísica ha fet un grrw e~forç. 110 de contenció. sinó cle reducció pre.wtpostària. que no s 'Ira traduït en una programac ió de menys qualitat ui en una baixada d'audi.ència, sinó al contrari, que lw tingut lleugers ascensos. PB- La falta pres.wpost ària ens Ira comportat tenir menys pre.~èn­ cia en determinad es actuacioru a Catalunya . llem perdut això. però. a canvi, com que el mercat està el!olucionant de pressa, lct tecnologin també i el.~ cCltàlegs també, ho hem intentat .mplir amb nna major en trctclct cle m!Í.úca grn vacla , de manera que Irem aconseguit c1ue la qualitat d 'a ntena no hagi caigut. Sí que ha caigut la rehwió que tení.em amb festivals, en els quul.s en comptes de poder fer quCLtre grnvac:ions, només n'hem pogut fet una. JMC - Ifem resolt la mancança pressupost iiria amb l'enginy dels qui confeccion en la programac ió i el resultat ha estat positiu dins de fe.~ possibilita ts. L'oferta. de Caralrmya Mtísica és de molta qualiwt i la resposta de l'audiència Ito certifica. En aquests moments jo no entettdrilt el panorama de ràdio musical rt Catalunya sense L'e· xistència del nostre canal. I ho at•o· l(>n aquests .50.000 oiPnts. PB - Penso que Catalunya l\J ús ica cobreix la nel·essitat de moltes persones de satisjPr el gust per la mú.sica. Una cie les banderrs de Catalunya Música i de totes les emissores dP la corporació és la qualitat dP so, que Pll el nostre cas és innegociable. pe i. 111 d· S( nt Vl n p r 1· e r e l PANO RAMA Una exp eriè ncia grat ifica nt 9BC i r altra on cert s'hu11 tlun yu twysi npres- .Jsi.ó u :lucció wt el Tlan SC/11 j utivalúsica i uit ot molt a. El nr en ! port u rac/a lunya no de ·essu:ft en ali tat , sinó ugers a ens ·esèn- Jns a però. r euo- lo¡,-ria hPm wjor de 1, ue In Sí níem omp· 'Il. ion.~. ança tfp/s .ció i lS tfp 7ata· itut i :erti- J 110 ·àdio l'e- ava- "''>' mol-" . per :s de : les s ltl per JORDI MARTiNE% quest mes de maig és força esperi al, per als melòmans catalans . Els qui tinguin bona memona saben que es compl<'ixcn deu anys del naixemen t d'un dc>ls seus fills predilecte> ·. El 1O de muig de 1987 Catahmya Música va veure la primera llum en l'espai hertzià. Un recital de Virtòria (l<'ls Àngels des dc>l Palau de la Música va obrir una avenlm·a que ha aconsegui t la majoria d 'edat radíofònic a i que s "ha consolidat gràcies a l'esfoz·ç d'un equip jove. profr ·sional i Ü·lusiona t a oferir cada dia la millot· selecció ell' música rlàssica i contempoz ·à- A ma. J01·di Daz·oca, aleshor·es diz·cctor dc Catalunya RàlÜO i ara rf'.Sponsah]e dels informatiu s no diaris a TV3, t·ecorda amb afecte la hona acollida que va tenir en tots els àmbits l'Wturals, i ja dt's del principi, la idea Jc creat· una t•missora (•om Catalunya M1ísica: Vcun temptejar el terreny i vam trobar molt bona receptivit at, sobretot al Parlamen t. lla ser realment com passa molt poques vegades, perquè l'ambient per tal que el projecte fos una realitat uo resultar molt fo vora ble. Vull esmentar també lo tasca propagandística duta a terme per Francesc Noy, exdirector de "La Vanguardia", per tot Catalunya enfcwor de remissorn . Pel qtlf' fa al balanç dels primers anys de vida dC' 1'enússora , J ordi Daz·oca es mostra m~s que satisfet: Em remeto et les audiències. AL cap d'uns mesos de jimcionament. érem la més escollada tot i que Radio 2 conser ucwa els seus índexs. Això significav a que el mercat d'oients de música c/c[ssica s 'ha via. ampliar a Ca talunya. Estàvem força contents i és que des clel primer moment vam fer una emissora molt acumda. A l' hora de parlar amb c•ls protagonis tes d 'aquc•s ta història, tothom ha coincidit en aquest darrer punt: Cata lunya Mú¡:ica ha possibilita t que moltes p<•rsones s1_n trodt.üssin - i s'afeccion essin- als n·pertoris clàssics . I per aconseguiz·-ho, la filosofia principal de la casa va ser provar de sa lvar un perill: emetre mtísica i no deixaz· que vencés la paraula, entrebanc~ amb el qual s'havien tz·ohat altz·e ràdios. Per als profession als qur des cic fa d r u anys donen vida a Catalml) a Mt1siea. aquesta commrmoraci ó no pot ser· més positiva, atès que hau tingut la gran oportunita t de formar· part d'un p unt de r t'ferència ('abdal d.ins de Iu difusió musicaL Contxa Trallero, responsah l<' de la programació. ('l'I:'U que s 'han fet moltes coses. Realment , Ir em. fet una eina de difusió de l-a música per als melòmans . J oan Vivm.. locutor i conducto r de progt·ames com L'obertura , A la manera de o La nuí.<;ica a debat, r econeix sentir-se molt oq~ullós de complir aquest anivez·sari : Ha. estat especialment enriquido r per a un mú.sic com jo. Tot aquest temps es pot con.sich~ra. r com ttn super- mels ter que m'ha permès escoltar i fruir dt> molta mrísi-ea. 1 des del punt de r;ista periodísti c, l'expe- riència m'ha permès veure les coses cl'uua altra manera. Pot c·t· un dds encerts més rellevan ts de la cüreceió de Catalunya Ràdio es va fonameutar en la tria dt'l personal que havia dl· fet· func ionar r emissot·a . Vam prendre una decisió aparentment arriscaclet i raclio}ònicament innovador a: els locutors haurien de sortir entre els estztdiants de música. Volíem posar dcwat el micròfon gent que sabés clel que eli/aua parlant. Els cxcellrnts z·cstutats ho eonfirnwn . Contac tes intern aciona ls La programa ció va a naz· creixent i diversif:iC'an L-se a mb r apidesa. Dt'h, espais monogràfi cs es va passar a un altr e dt'ment impot·tanl . les gravacion s dc con cet·ts. una tasca que ara Í's re ponsabilit at de Cades Loho, realitzador i pt·oduelor . AJ cap d ' un any de néi'.er l 'emjssora es va fer la primenz transmissi ó en directe i més tard van ur..-ibm· conne- 151 J j s t I ( ( s e e s 1 à t t e A T A L u N y A /; e 9 ~ PANORAMA xions també E>n viu amb Salzburg i or·d-amèt·ica. La gravació d<> concert arreu de Catalunya va trobat· una acollida tan favorable que va r esultar molL fàcü pet· aJs professionals dr l'emissora fonur-se d ' un matct"ial que de vegades provenia de propostes ofútes des de diferents fòrums cultlll·als. Un dels as¡Jectes que més s'ha LÍJ]gut en compte des dels i11icis va ser el de les relacions d ' intercanvi amb emissores de l'estranger per enriquir l'oferta. La primera persona qu(' es va encan-egar d' aquests c-ontactes fou Oleguer Sarsanedas, uns anys després cap de progr ames dc T V3 . Al principi vam posar-nos en contacte amb ràdios de l'Europa occidental per tal que ens f essin arribar m aterial, p erò vam topar amb l'inconvenient de no formar p a rt de la UER (Unió Europea de Radiodifusió), a la qua.l únicament tenia accés R1.'VE. A leshores uam decidir traspassar el Teló d 'Acer i anar cap a. l'est , on també hi ha molt bona música.. Vam comença.r els intercanv is i alhora vanr- iniciar la rwstra exportació. Amb el pas dels anys, cal destacar els con venis pels quals s "han emès tt·ansmissions de la temporada del Gt·an Teatre del Liceu i s' han cnregistt·at tots els concerts de l' OSC. Oferta plural Qualsevol oient que sintomtz1 Catalunya Ràdio, ja sigui melòman o un afeccionat mitjà . disp osa d ' una graella prou àmplia i di versa com per trohar allò que cer·ca , en rtsposta a la filosofia d' abastar ~1 màxim dc púbüc possihle. En aq w~st sentit, Con txa Tt·aJlero, responsable d ' aquesta àrea , r emarca la intenció que tenim de f er una programació uariadn, atès que emetem les 24 hores del elia. Les capses de música són f orça heterogènies: busquem intercalar èpoques, estils i gèneres perquè tothom se senti a gust. Introduïm també obres de compositors catalans, tot i que la sev a producció és més reduïda quant a material discogràfic. Però això es compensa amb concerts que 1wsaltres mateixos gravem. En l'espai dels divendre , Mú.sics de Catalunya , en podem trobar els exemples. Els oients, però, se st~nten per norma general més att·ets per· les composicions del segles VIl 1 i XIX, romanticisme i postt·omanticisme, tot i que també s'ha constatat una bona afecció a la m(tsica barroca i molta gent i nter·essada per l'òpera. I pel que fa a l<·s minories, la música antiga i la contemporània són les que encar·a no acaben d 'encaixar amb els gustos del gran públic. La música del segle )v'"X costa que agradi a la gent, diu Carles Lobo. És un espai que intentem que no sigui massa di}u:il. Combinem clàssics del segle amb autors més agosarats. També n 'hi ha que prefereixen els més actuals, p erò en general encara falta temps perquè tothom s'hi acostumi. Sobretot perquè és mtÍ.5ica que no es pot escoltar qttan treballes, sinó que s'ha cle f er amb molta atenció, assegura Contxa '!\·allero. Catalunya Música h a mostrat fins ara un caire obert a altr·a música, a més de la clàssica. P1·ova d 'això p oden ser la Selecció de jazz, a cw·a d 'Albert Mallofré o L'audiovisual, en què Àlex Gorina presenta bandes son ores de p el·lícules . P er a Carles Lo bo, no s ·entén la mú.sica clàssica is ol.ada, sinó que la popular, l'ètnica i el jazz són gèneres que p oden influir e n aquella i es poden ampli.ar. Estic segur que tot aix ò s'anirèt f ent. .Joan Vives, tot i reconèixer l'encert i la necessitat de dedicar· un espai al jazz, ressalta la dificultat que suposa apostar per· a ltres r egistres, ja que no hi ha prou producció p er omplir la programació durant un any. Un dels trets cü stin tius de Catalunya Música ha estat no renunciar a la p araula i per això inclou p r·ogrames divulgatius, com A la manera de. conduït p el ma tei x Joan Vives, p er a qui h a repre entat una CÀ-perència enri(¡uidot·a, ja que entrevistar p ersones com Josep Carreras o Maria del Mar Bonet ha estatforça emocionant i , per sobre de totes, una entrevista a l 'Ovidi Montllor, que ·va ser l'última que va concedir, i que mai 110 oblidaré. De tota. forma., les millors confessions són /.es .fètes a micro tancat, sense gaire transcendència, p erò molt emocionants. Recordo la, vídua de Joan Alavedra que em, diu que va conéixer Cosima Wagner. la filla de T..iszt, i dona de Wag ner i mare de Sigfrid. O un altre que m 'explica que va sentir el Concert cl' Aranjuez quan es va estrenar. Si l 'agrada la mú.sica de veritat. tot això és increïble. No cal oblidar tampoc el programa La música a debat , pen sat no només p er als melòmans, sinó també p er a aqueUs que es volen introduir en el món mllsical. Amb aquest espai el poden conèixet· i assabenta r-se de l' ampli ventall de temàtiques que l'envolten , des de les tecnopatjes (malalties dels intèrprets), fins a les bases legals p er al treball dels joves músics. Una de les fites importants en aquesta trajectòria de den anys, <>om rt'conla Cai"les Lobo, ba estat Ja concessió del Premi acional de P eriodisme, juntament amb la '·Revista Musical Catalana' ', o el Premi Mitjans de Comunicació pel pt·ograma Mú.sica p er a cobles . Lobo, a part d ' aqu est, recorda alguns moments màgics, com el Festival de 111úsica Contemporània , però per sobre de tot la presentació per primer cop del Quartet de Corda Toldrà, dins d 'un cicle de concerts al Mercat de les Flors amb l'organització de Catal~mya Mús ica i que va comptar amb un públic nombrós. Conlinllat· cr eixent en la qttalitat és el desig tmànime de tot l'equip que configura una emissot·a que ha permès a molts descobrir la millor música del món i alhora fruir-n e. PANO RAMA Brüggen, figura des tac ada del XX Festival de Música Antiga per RRMC E l Saló del T iM II é el marc principal dc la XX edició del 11'estival d c Música Antiga que pt·omou la Fundació ··Ja Caixa". Una vegada més, aquesta manifestació apot·ta un conj unt rl'oferta dE' gran interès en el camp, cada dia menys precís, de Ja dita música antiga, bàsicamen t JH·eclàssic a. Un món que pet·met ob t·ü· determirtadcs escletxes en funció de matisos esperífics. Així, pt·ograma r· Mozart o Beethoven no con stitueix actualmen t cap escarafall , ni tampoc Sc-hubert o Brahms, sempre atenent determina des cit·cums làncies - tipus d'obres. crit eri interpreta tiu. refer<'nls específics formals de determina d a composici ó, etcètera- i així, tampoc no ha de suposar cap mena d 'escà ndol que hom anihi a progr amat· una obra d'Igor Stravinsk y, tot ¡,neccdint una dc J ohannes BraJmts. L'heter ogeneïtat. ¡·obertura d ' h ol'itzons i la presènda de con junts que actuen p er primera vegada en el festivaJ són caracterís tiques específiqu es d 'aquesta manifesta ció. Així, juntamen t amb Ja presència d'un conjunt tan n'COnegut con l' Orquestra del Segle XVII I que dirigei.x Frans Briiggen en un concert inaugural amb p rogr am a convencionaJ al Palau de la Música i dos més al Tinell , hi ha la del Grup de P ercussió del Temple de Kerala , en llll progratlJa dedicat a música clàssica de l' Indla i en el qual s'ofe1·eix la ce•·imònia de Thayamhaka i de Panchava dyam, una immersió explícita en el camp dc Ja música ètnica. Frans Brüggen i l' Orquestra del Segle XVTIT en el concer t inaugunll van oferir un programa integrat pe1· la Inacabada de Schubm·t i el Concert per a violí de Beethoven , ment1·e que el primer t(UC va tenir lloc al Tinell fou dedicat rnonogràficam<'nt a Haydn; el Let·cer ja ha estat comentat. Un altre concert remarcab le del fe s tival és l ' a ctuació d e l pres tigiós conjunt The English Conce•·t, que clu-igeix Trevor Frans Brüggen Pinnock, que actua amb la Coral d e la Univers itat de les IllE's Balea rs, que dirigeix Joan Company, i un quar tet vocal de gran t·elleu , format per Nuncy Argenta. Catherine Denl<'y, Rufu ;; Müllcr i Brian Bannatyn e-Scott. Torna al F estival el violin.ista italià Fabio Bioncli. en aquest cas acompany at per Olga T vers kaya - pianofort e-, en un pt·ograma Schubert- Mozart. L'aportaci ó itoliana continua amb el Concet·to Italiano que comanda Rinaldo Aless;andr ini , un altn' dc·ls represen tants conspicLl!l que cs i à donant el món italià en c·l terren y que ens ocupa. El p•·ograma , espe<·ialment atractiu, compt·l·n una selecció dds llihn•s dc madrigals VII i VHl de Mont<'verdi. El món transalpí és pr·otagoni sta d ' un altre f'Sdevenim ent , f'n aquest cas amb l'actuació de la CapeUa delia Pietà el<> TUt·quini, un conjunt na polità que dirigeix una alll·a figu•·a emet·gent, A.ntonio Florio. Vinculat a un centri' d'e ·tudis de Nàpols. aquest conjunt oferirà el productE' dels tr·l'halh; de recerca i dc r ecuperació de partitures correspon ents a l'òp era bufa napolitana . Juntamen t amh un conjunt inst.-umen tal, intet·vcnen w1a soprano, Lma contralL. dos tf'nors i un baix . Es tracta d'un programa en principi d 'un <'norme att·actiu. En el capítol dc primeres pt·cJsències hi ha , a part dt' la que s'acaba d'esm<>ntar, Ja del conjunt franc-ès Ensemhle Mie~·ol ogu s, que ofereix un progt·ama dedicat a la músic·a de Nadal a l'edat mitjana. També actua per· prim<>ra vegada al F rstival el ronjw1t vocal Ob- st·dienne, que clirigl:'i.x Emmanurl Bon nardot. que inter preta Ja Missa de Barcelona i els motels pt·ofans de J . Ockeghcm . Tamhé es pn·senta al Festival el conjunt Cantus Collo, que dirigt•i., K01wad Jw1ghanel , amb suport ins tntmental i 1m aplec de veus format p er· dues sopranos, w1a contt·alt. dos tenors i un baix. El programa inclou obres de Schellc. Pachelhel , Hosenmi:iller, J. Ch . Bach i Kuhnau. En el mateix <'apítol dc primeres presències s'ha dr situa r· la molt nova Orquest.t·a BatToca de Sevilla, que dirigeix Bany Sargent. un violinista hen conegut a Barcelona , conj1rnl en el qual també figmen t'ls harc<>lo· n.il1S Mireia I Iermíndf'z i Alli<>tt R omaní. Esmentem enca ra les actuacions del gmp AJ.legoda , formal pe•· J. P. Canihac. Romà EscaJai>. D. Lassalle. Josep B otTàs i J ordi Rebrttant en un programa titulat "Come la voce h umana", amb l'explicaci ó afegida " uu Uenguatge virtuosístic per· als instrumen ts de venC i el del b en conegut b'TUP S<>quE'ntia, t[Ue interpreta -entre d ' altres obn•s- les Cantigas de Santa Maria d'Alfons Xel Savi. A més dc la part c·oncertístic:a, s'ha de fer esment dels curs monogr:àfie litu.lat "Música i societat al cgle xv'' impartit pels professor s Da vid FoJlows -Universitat de Manchesle r-, Alvaro Zaldívar -Conserva tori Superior dc \1úsica de Saragossa -, Rc>inhard Strohm -Univet·sitat d 'Oxford-. Agosti_no Züno -Universit at de Roma-, Mar;a Carmen Gómez -Universi tat Autònoma de Ban·eJona. També hi ha classes magistrals de pianoforte a c:àn·ec d ' Olga Tvcr:Okaya i audicions per a e colars a càrrec- de l'O•·questr a del Segle xvru. Per la s<•va part, d director tècnic de l'Orquestr a del Segle XVIU ofereix una conferència amh 1'1 títol "L'orqul's tra del segll' XV IIl, més 4ue una orquestra d'instnune ots or-iginals". L'esmentada fonnació ofereix un com'crt familiar el matí del dia I. de maig i d Gmp dc Percussió del Temple de Kcrala un altre a la pla~·a George Orwell el dissabte dia 3 dc• maig a Ja tanla. f I ( ( l r f ' @ 1 ( l 2 e ~ ( (' e a s g e s f PANORAMA I Festival de Peralada Davant una concentració t exultant d'esdevenimen ts ets tbé per RRMC llll eix ort ~us na El l e. :h. píde :r a ~i.x en en lo,rt tatal lS. ·di lat nb .ge de JP re de a. rs o- ~ls u- ro :>r o- x- at ez e- s- ~a 0- .el .el el ta ]e ·a 1- rt ;J Ie :a Ie ~ edició d 'en guan y d el F est i val Castell de Per aladu presenta una aulènlicament impressionan L concentració d ' esdeveniments, sob re el paper d ' un relil'u exccpc·ionals . En aquest sentit, a un hom se li fa impossible privilt•giat·, d 'cntt·ada. cap manifestació en concr et, atesa la dificultat d'E'stahlir un ordre CJUali ta li U. Eo efectE', t·e ulta difícil destriar si és més important la versió que s'ofct·it·à dc l'òpE'ra wagneriana El uaixellfiwtasma amb -ni més n i menys- Hildegat·d Bchrens, Simon Estcs i Matti Salminen i twoduc·ció del festival Gnès de Sa vonlinn a, que no pas la produc•f•ió del mateix festival d'El rapte del sera Ll, dc Mozart, que dirigirà <'I gr an din'clor rus Gennady Rozhd csvcnsky amh l'Orqu cstt·u d c Cad aqu és, un any m~s titulat· del Festival, dramatút"gia dc Màrius Gas sobt·e escenografi a dt' Guillf'rmo Pét·ez Villalta. O la p roducció inaugm·al, tan p t·omclt>dora a r avançada, de la canta ta escènica El martiri de sant Sebastià. de Claude Debussy, inspirada en un text dc Gahridle d'Anntmzio amb una prod ucció dt> La Fura dels Baus, col·labor ació de Manuel I lut>q;a i Fr ank AJeu, responsabilitat musical del Cor i de I'Ot·qut•stra elf' Valè-ncia i dit·ecci6 musiea.l dn Jan l ovaccv. Al costal tl' aqucst.cs tres produccions, hi ha altn•s pt·opostes així matt'ix d 'un r elleu notabillssim. És el cas dt~ l'homenatge a l'O..Ccón Donostiarra, que enguan y comm<·ruot·a amb una esplendidesa <~x tntOI'(Iinària d seu pl'imct· <·entc•nari. Homenatge que inclom·à un conC'I't·t / Alfredo Kraus Alicla de Larrocha amb temes populars al3mb acompanyament orquestr·al tlt• la Simfònica de Galícia comandada pel seu titul ar, Víctot· Pablo P érez, i la possible col·Jaboració de Joan Manuel Serrat ; homenatge qu e contintlarà amb la versió d'Un Rèquiem alemany de J ohannes Bt·ahms, juntament amb l' Orfe6 Català i d mateix suport orqu estl'al i dc d ir e(·ció. També cal fer esment de la ver sió de la NouencL de Beethoven amb el Cor del Festival de Savonlinna, Ot·questra dt~ Cadaqués, direcció dc evillt' Marriner i les veus solistes d'Isabel Monar, Maite Arntban·ena. Francesc Garrigosa i Esa Ruutunen. Un apartat que ta mbé té un paper m olt destacat en el conjunt de les propostes del Festiva l és el que correspon als rN·itals lú·ics, en aquest cas cen lnll en tl'es figures senyeres de la líri('a Íl1tcrnacional. El tenor canari Alfredo Kraus, que aC'lua t·à acompanyat per la si mfònica del Gt·an Tea lt·e del Liceu amb direcció de Migucl Angcl Gómez Martínez; el de Teresa Bcrga nza, amb el pianista José Antonio Àlval'ez Parejo i, finalment, ci d el bai." Simon Estes. qu E' actuarà acompanyat al piano per Vcronica Sc ully, que la va dirigir en el r·ecital celebrat t'CC't'nlment al P alau en el ma r·c de la temporada del Gran Teatre d el Liceu. La pianista Alícia de La r·roch a Lambé ser à tma altra desLacada protagonista del festival empordanès, actuant de fot·ma inu sual en ella , a lmen ys a casa no sl r·a. Conct·eta ment, ser à jmltament amb el Tokyo String Quartet, en un programa que clourà el Quintet amb piano opus 5612 d e Brahms i qu e abans h at1 r à ofert obres d e Takcmitsu i Beethoven . Esmentem, fmalment, el muntatge de Carles San tos titulat La pantera imperial, confegit sobre música d c Johan Sebastian Baeh , que comptarà amb la col·labor ació del cor Lieder Camera . El Festival se celebrarà en tr·e els cües 19 de juliol, quan s'inauguri amb El m artiri d e sant Sebastià , i es clourà el dia 20 d 'agost amb Un Rèquiem a.lem.any. Només els r·ecitals de Teresa Berganza i Simon Estes no tiJlclt·an lloc a l'Auditori dels J ardins del castell de P eral ada. En aquest cas el seu mar·c serà l'església del Carme del mateix t·ecinte del castell. 13 PANOR AMA Joa n Pàrnies L'Orquestra de Cambra Catalana com a imatge d'una realitat musical difícil Joan Pàmies és professor de violí al Conservatori Superior Municipa l de Música de Barcelona . Abans, però, havia estat viola solista i professor titular a l'Orquestra Nacional d'Espanya , tasca que va deixar per llançar-se a l'aventura de muntar l'Orquestra de Cambra Catalana. El desembre passat es va fer un concert per comper MARTA PORTER 151. an passat deu anys de la creació de l'Ot·questra de Cambr a Catalana. En aquest temps s'h an acomplert els objectius que es van proposar? -Els objectius principals eren oferir als joves intèrprets formats a. casa l'oportunita t de començar la seva carrera professional amb un nivell rigorós i de qualitat, fer una tasca de pronwció i divulgació dels comp ositors catalans, simplement per ser coherents amb el nom que dúiem, i incloure joves solistes en la nostra programació. La idea de l'Orquestra , qttan va néixer, era que tingués un caire pedagògic. Els orígens es remunten a 1983 , quan ·vaig deixar l'Orquestra Nacional d'Espanya arran d'un projecte de caire pedagògic que em van proposar i que sempre m'havia interessat molt. Es tractava de descentralitzar la cultura catalana, i a mi em tocava fer-ho des de Tàrrega. Després, per qüestions polítiques o econòmiques, no es va dur a terme. Aleshores, però, jo ja duia tres anys a Tàrrega com a director de l'Escola de Música i vaig ·voler continuar amb la idea de proporcion ar als joves la possibilitat de trobar H memorar el 1Oè aniversari de la formació. La música de Pedrell, Pueyo, Montsalvatge, Turull, Bonet i Boliart van ser el colofó d' una etapa marcada per atzaroses dificultats i per la voluntat de donar a conèixer la música catalana contemporània i oferir una sortida professional als joves intèrprets. una sortida professi{)nal. L'aposta, per a mi, va ser molt clara i molt conscient. D 'a.qtLÍ va néixer l'Orquestra de Cambra Catalana ; el primer (.my com a Orquestra del Conservato ri de Tàrrega, i ell986, quan em vaig traslladar a Barcelona amb els alumnes que hauia format, ja com a Orquestra de Cambra Catalana. -En què ha canviat el país, musiralmen t parlant, en aquests anys? -Aforttmad ament, en molt. És evident que el nviell actual dels nostres instrumenti stes és molt superior al de fa deu o quinze anys, tant en quant,i tat com en qualitat; només cal veure el nombre d'orquestre s que han anat sorgint. És per això que el que en un principi justificava un caire pedagògic, va arribar un moment en què ja no tenia sentit. Per altra banda, nwltes vegades se 'ns demana·uen uns resultats comparables als d'una orquestra professiona l, cosa que no érem. Per tant, des de l'any 1991 l'Orquest:ra es va constituir en associació i se li va donar un caire totalment professiona l, que és el que ha estat fins ara. Vam ma.ntenir ttnes temporades estables a Barcelona, primer al SAT i després a la Casa de la Caritat, i ens vam fer ressò de la nova creació que es feia a la ciutat. -Per q uè aventuru-s c amh la música conlemporà n ia quan la clàssica té molta més sortida? -Perquè encara que ens agradi molt la música cle tots els temps, som personatges del segle XX i hem de veure què es fa ara i aquí i fer-nos-ens ressò. En aquest sentit, sempre que n'hem tingut oportunitat , /t'em fet estrenes de compositors contemporanis catalans que estan en actiu i les hem portat arrett, tant fora de Catalunya comfora d'Espanya. Simplement per ser coherents amb el que estem fent. Quant a la resta. d'objectius, crec que gairebé tots els joves solistes que tenen un renom han tocat amb nosaltres i també molts jove.9 que c.tctLLalment 1reballen en altres orquestres professiona ls o fent tasques pedagògiques van començar a treballar amb nosaltre.s. Penso que, en general, els objectius s 'han acomplert. - I a nivf'll d'actuarion s? -En els darrers anys henl tingt.LI molts problemes econòmics. Quan fas una temporada estable, amb propostes noves, necessites una regularitat de treball i ttn nivell que només és possible si hi ha ajuts econòmics. Durant uns anys uam gaudir d'un con- PANORAMA I'Orquestra Nacional amb 29 anys , però abans ha uia f et molta orquestra de cambra, ha via viatjat molt i havia fet l'ofici en altres orquestres,fins que em vaig poder a ssentar. I aquesta és una pràctica habitual entre els músics . L'Orquestra d e Cambra Catalana fa ctquesta .funció de pont i estaria bé que n 'hi hagués moltes més. Si veiem or·qnestres corn Saint Martin-int,he-Pields o l'English Chamber Orchestra, un gran percentatge dels seus components són gent. jove i la resta són els caps, la gent amb més experiència que cohesionen la resta de mLÍsics. És un símptoma de bona salut que existeixin orquestres pont perquè els joves puguin aprendre-hi l'ofici. - P el que es desprèn de les seves par aules, el mesn·atge és fon amen lal p er a la professiona- I s. t- ·ó '1- ,_ '.L- La La I, a ·r ~- ;, !S n é :t ·s s a o s .i i veni amb l'Ajuntament de Barcelona que, juntament amb crèdits, en s permetia mantenir CLquest nivell. Això, amb la nova política municipal, es va acabar i, d'altra banda , l 'aportació de la Generalitat, que sempre ha es teLl menor, també s 'ha reduït. Vam començar la temporada del 96 en tuta situació molt delica.da, ja que, si bé l'Orquestra s 'auto.finança les cines terceres parts del que cal per a la seva subsistència, la falta d'aquesUL tercera part feia impossible continuar. O sigui. que el futur. en aquest moment, és incert. D'altra banda. jo necessito uns mesos de tranquil-li uLL per veure la situació des d'una certa perspectiva. Crec que l'Orquestra és una eina important amb vista a descobrir tots aquests compositors de ca.sa nostra que estan treballant, però quan veus qtte t'és molt més .fàcil interpretarlos fora de Catalunya que 110 pas aquí, qne a.mb els concerts amb compositors catalans que hern f et fora de Cata1unya hem subvencionat la temporada d'aquí, em sembla molt incongruent. Desenga nyem-nos. EL públic vol sentir Les lJ u a tre estacions i les obres de repertori. I si una mica amb calçador col·lo- ques alguna cançó cawla na, t'exposes a la crítica. Per això crec que és un moment de veritable reflexió. En aquests deu anys hem seguit una trajectòria en funció de les nostres possibilitats i hem intentat ser absolutament coherents en tot. Arribats en aquest piutt, amb LLI/ balanç econòmic de creixement :;;;ero, ens hem de plantejar, potser des d 'tma altra perspectiva, cle quina manera continuem. No llenço la tovallola, crec que hct estat nn projecte molt important i que malgrat les dificultats hi ha hagut una sèrie de persones que ens han donat La seva complicitat i la força per continuar. -Ha estat bona, pet· a rQ,·questra de Cambra, aque ta funció de catapulta entn• el món acadènúc i el professional? -Sí, ha esta t bona per als nuísics, p er a l'orquestra i també per al país . A l'estranger hi ha moltes orquestres d'aquestes característiques. Les orquestres clàssiques o professionals fan an treball molt regular, fins i tot en qüestions ho1·èLries, f et que no permet als joves simultcwiejarLes amb altres activitats, p er la qual cosa només hi accedeixen músics ja establerts, d'alt nivell. ]o, per exemple. vaig entrar a lització. - Jo vaig tenir La sort de treballar amb una sèrie de mestres, c-om Agustfn León Ara, que em va proporcionar tota una me todologia . Però hi va haver dues pPrsones que et nivell humà em van ensenyar què era un mestre. Un va ser Joan Massià, amb qtLi vaig establir un contacte curt p erò nwlt intens, i l'altra persona ·va ser Enric Casals, quan jo ja era professional. Potser perquè eren persones molt grans i podien ensenyar el sentit que ells trobaven a la mú..sica amb un gran despreniment. Actualment, potser perquè som més joves o perquè tot ha canviat molt. som massa egoistes, ens costa donar, simplement donar el que sabem. No es pot ensenyar mirant el rellotge. - Què és per a vostè Ja música? - La música, per definició, és comunicació, expressió, és la paraula. I suposo que per donar ènifasi u la paraula es va inventar el tant-tam i després la flauta . A la nostra societat això s 'oblida sovint, fins al punt qu.e a vegades la mú..sica esdevé una mena de circ en la mesura que esdevé pel"Íormance tècnica; i no cal dir que la p erfecció que es busca en el CD no és real. La PANORA MA 15.1 meva tasca com lL pedagog és Pnsenyar a tocar Pl violí. però també un componen t h umà que és fo namental. Qua lse·vol de les brnnques musicals a qnè w1 es dediqui pot comunicar, pot expressar i pot fer art. I això és el que intento quan ensenyo (I tocar el violí. Com deia el mesi re M assià , cal treu re de cada alumne el millor de si mateix i qu e es puguin realitzar fent mlÍsica. perquè és ctllò que realmPn t pfs agrada. -Creu q ue la política cultur·al del país és errònia? - 1t Catalunya, en aquest momen I , s 'està donant molta més importà ncia a les pedres que no pas a les idees. 1 això és molt pPrill6s. Les pedres estan molt bé si tenen un contingut. Si pensem què cal per sentir música , només col una capsa de sabates, és el principi del teatre a la italiana. Aquí, en canvi, e.!lemfent quantitat de p edres sense un t:eritable contingut. Estem oblidant la creMivitat i, a nivell d 'institucions, els pocs diners que hi ha es reparteixen d'una manera molt subjectiva. Reconec que la tasca del polític és molt difícil, veure a qui li correspon alguna cosa i a qui no, però també PS molt perillosa. Penso que tots plegats ens hauríem de fe r w1 plantejament molt seriós sobre què és el que pretenem fer amb ln n ost.ra cultura. La cultura no es recordarà d 'a quí a cent anys pels teatres que s 'havien fet ni per les pedres, sinó que es recordarl'i per la gen t qne vn treballar i va crear una sèrie de coses. El que passa és que crear una gran infraestructur a, p er a qui la Ja, dóna més satisfacció qne no fer un I rebull a llarg term ini. ) o sempre he defensat el que ·van fer a França a l'època Mctlraux, impulsar enormement la creació de conservatoris nacionals i regionaL<;, d'orquestres p rovincials, nacionals ... 1, evidentment, en aquest mom.e nt a França., malgrat els problemes econòmics que patim a tot Europa, i que la CLtltu.ra, evident ment, pateix en prim,er terme, h i ha un nivell incompa- rablement superior cd nostre. musicalment parlant. -Això h; tm fet q ue s'an·ossc.>ga dP molls anys Clll'e r a, però? -De no tant. És cnriós que nosaltres estiguem fent moltes orquestres que en bona part estan nodrides per mrí..sics d e fora del nostre país. 1 això fa. pensar que alguna cosa 110 funciona. llemfet g rans auditoris. caríssims auditoris que moltes vegades tenen una acústica dolentíssima, els dissenys són fantà stics ... Ten canvi hem oblidat la base. Crec que seria realment important fer un pensament per saber 011 som i cap on anem. A vegades tinc la impressió que al nostre país tenim una democrclcia molt jove i, com a tal. és una mica com el nou-ric que no sap què fer, per on anar. Crec que ja han passat prou anys i que ja seria hora de plantejar-se quins són c>ls objectius culturals. - Quin¡, haurien dc ser· els obj ectius cultu r als? - No crec que siguin ltn Liceu on es faci una Aida amb elefants i camell.<;, enmig d'escenaris fantàstics. Penso en un l"iceu que tingui una compcwyia estable, que no ha tingut nuú, i un cos d e ball, i w1 cor com Déu mana i una orquestra amb bones condicions . Crec que això és fonamen tal. Quan facís el LohcngJ·in n o cal que h i hagi un llac immens amb barques i cignes. Per a això ja tenim el cinema. No cal donar espectacularit at, cal donar emocions. L'c>spectacle, massa vegades ve donat pels rtoms. Recordo una persona que Ja uns anys de ia: "A l Liceu, si fan N01·ma. només la pot fer la Caballé". Amb tots els meus respectes, la Montserrnt CabaU.é ha estat una gran soprcwo, però dir això és unct mica exagerat. Cal, en definitiva, 1robar el sen I it d e la mesura. aber· exacta,ment on som.. A Alenwnya., un poble de 50.000 h abitants té una orquestra petitona, un cor, una companyia. un director, Ull mestre d'escena ... lli ha molta gent treballant-hi i quan han de fer una òpera més grcm criden n lgú de fora . 1 tenen òpera i opereta durant tot l'any i alhora donen feina a molta gent. Pels milions que aquí es donen a ttll sol senyor p er a nn únic concert, en aqnell poblet en tenen per tot l'any. T. d'altra banda , aquí no tenim ni u11a companyia estable. 1 això és fonamental. Colen petites orquestres que prepurin els músics per arribar a les grans orquestres. si no passa que hem d'agafar gent d'altres pui:sos. Si no hi lw molts professors que enseny in ni llocs on els llOStres cantants puguin desenvolupar l'ofici, què farem? Què serà del futur de la gent que estudia als conservatori.<;? -Tot plegat és descont tjadot·? -No, ULmpoc. Penso que és més fàcil ser pessimista i que. malgrat totes les coses, el nivell general del país és incomparable si pe11sem com era Jet vint anys. Tot ha canv iat moltíssim i per a bé. En vint anys s 'ha Jet un pas de gegant. Si mires la situació terrible dels pai:~os de l 'Est i ens hi compctrem, som molt aforwnats. I a Catalunya. fa vint anys, pensar que hi hauria orquestre.ç com. la del Vallès i la de Cambra Catalana i la de I'Bmpordc'i, i la jove orquestra de no sé què, era impensable, i ara existeixen. E vid entment, hem de ser més exigents i pÚlntejar-nos una sèrie de qii.e.stions que estan pendents. Però malgrat tots els p eròs , dir que tot és descoratjador tampoc no seria just. A m és, és el més fc1cil. Tot ho hem de .fer entr e tots i cacla,scú hem el 'asswnir la nostra part de responsabilita t. PANORAMA " !a MIKROKOSMOS .a Veus del món musical ~s 1- .a n !e s- l- ·e a !e a n ~s 11 lt o .s s '1 i L l 1 i i Hi ho ocasions en què un quedo astorat en conèixer l'obro de persono· litots que, des d'un plo de discreció pública, materialitzen un servei ol país amb uno tossuderia i eRcàcio exemplars. Uno d'aquestes obres és la Fonoteca Històrica Jaume Font, una de les Rnolitots de lo qual és recuperar lo veu de figures pretèrites dels mons cultural, dvic o ~lftic, i de preservar per ol Futur lo de moltes de les dels nostres dies. Uno amoble invitació o col-laborar· hi amb un enregistrament, m'ha per· mès de fer amistat amb l'artífex de la Fonoteca, el senyor Jaume Font, el qual durant més de trenta anys, ho recollit documents escrits, gràfics i audiovisuals i n'ho creat de nous. El resultat: 28.000 documents escrits i gròRcs i 30.000 d'audiovisuals. D'a· quests darrers, un resto mut d'admiració en veure la rastellera de cassets que contenen les veus de noms cabdals de lo història del país: de mossèn Jacint Verdaguer o Francesc Macià, de Josep Trueto o Uuís Companys, de Pompeu Fabra o Margarida X1rgu, de Víctor Català a Ventura Gossol..., per no esmentor·ne sinó uns quants de ~so­ nolitols ja mortes. I, no col dir·ho, hi ha les figures més rellevants de l'actualitat, de tols els àmbits. Davant lo magnitud de l'obro feta, un s'explica moltes coses en saber que Jaume Font fou deixeble d'Alexandre Golí i de Josep M. Batista i Roca, i que es dedicà durant molts anys a l'educació d'infants i de joves. Són, aquests, un referents que emmorquen uns pols vitols que li han fet superar obstacles i desen¡;¡on}.'S. Encuriosit, i eshmulot per la cordio· litot en el tracte, prenc noto de lo gent del món musical (comP.Qsitors, intèrprets, crítics, musicògrafs. .. ) lo veu de lo qual és o l'arxiu de lo Fonoteca Històrica Jaume Font. L'admiració és en augment... Esmento uns quants noms. Entre els desapareguts: Pou Casals, Joan Balcells, Joan longueros, Apel-les Mestres, Uuís M. Millet, Oriol Martorell, Frederic Mom~u, Antoni Pérez Moyo, Eduard Toldrà, Emili Vendrell... Entre els vivents: Xavier Montsolvotge, Jaume Aragall, Manuel Ausensi, Marçal Cervera, Carles Guinovort, Manuel Oltra, Enriqueta Terrés, Montserrat Torrent, Uuís Virgili, etc.[ etc., tots ells explicant lo ~eva vida, o seva obro, els seus pro· ¡edes... ~u in o jut precís no és, o l'hora d'es· ~~•?r un temo, saber que és o lo mà lo oral personal dels qui en foren o en són protagonistes! Per això concep· tuo de transcendent lo tosco de lo Fonoteca Històrica Jaume Font. Preservar el present és uno bella manera de trebcillor pel futur. I no vetllar perquè aquest Futur esdevingui uno realitat fóra propi de mesells... VISIO Pere Artís Tomatito i Manolo Sanlúcar al Sè Festi~àl.,.>;:·--:. de Guitarra de Barcelona eu concct1:S, que acullen tn· proD postes de flamenc. dues d<' jazz. dues de clàssica. due de mús.il·a h•·asilera i una conjunta de jazz i 11nmenr, configut·en ]a vuitena edieió del Festival de Guitnr1·a dc Bat't!'lona, que va començar el passatl9 d"alwil i que acaba aquest 28 de maig al Palau de la Música amb Manolo San1úcar·. El guitarrista flamenc Prpr Jlahichuela i el seu h'l'UP van obd•· ri Festival cll9 d'abl'il a la Sala Apolo, lloc on es va fer el segon coDcc•·t , cl 23 d'abril, amb Bill Fl'isell Qmu·tN. A In sala Luz de Gas, que s'est1·cna <·om a espai del Festival, e125 tl'abl'il Hf'tu à r i gtútacrista argentí Luis Saünas. El 30 d'abril, al Mercat les Flot·s, ho va n fer la fom1ació brasilera Jobim i Morelenhaum Quintet, formada prl fill i el Dét del Uegcndnri Antonio CnrJos Jobim, Paulo i Daniel. amb Paula i Jacques 1\'Ion:lenbaum. i Marcos Feijao. tot interpretant la música de Tom J obim. E1 Festiva] continua aqut'st maig amb el guitarrista flamenc Tomatito, qt•e es pt·esenta amb formació de trio i quintet a1 Pa1au de la ~lúsica el dia 6. El 14 de maig el Mercat dc les Flors acull el br·asiler Toninho Horta, armnpanyat als teclats per Andre Dequed1. AJ Mercat també, el dia 17 té lloc la proposta "Dc uc Oamenco y de jazz'' amb Cades Bena\ Cnt (baix), Jorge Pardo (saxos i flauta). Ruhen Dantas {pet·cussíó). Tino di Gcraldo (bateda i pen:ussíó), El Bola (guitarTa) i Chonchi Heredia (veu). La Capella de anta Anna. amb una capacitat pet· a 250 persones. acull els dics 22 i 27 els únics concerts de clàssica dd Festival. Prunet·l1o fa la guitart·ista Mar·garita Escru·pa amb obres dc So•·, Soler , Mor·eno Tot·roba, Ban-ios i BrouwCI'. En aquest concet·t també es IJI'cscnta el jove guitarrista japonès Doi Kinum1 amb obres de ViUa-Lobos, So•·, Rodrigo i Castelnuovo Tedesco. El diu 27 actua lchü·o Suzulà, cürector ar·tístic del Festival, qne é acompanya t pel flautista Patdck Gallois. Ambdós ofereLxen rm progt·ama compost per· obt·es de Paganini, Giuliani, Villa-Lobos. Ravel. Piazzola i un anònim japonès. El Festival el tanca Manolo Sanlt'rcar amb el seu grup al Pa1au de la M t'1sica el dia 28. En aquest concert també actua el guitarrista Vicente Amigo amb el seu grup. Un cop més el Festival de Guitan·a dc Bat·celona compta amb el patrocini d(• ec i la col-laboració de l'Ajuntament de Barcelona i la Generalitat de Catahmya. El seu pressupost és de 45 núlions de pessetes. • "Music of Catalunya" a San Antonio (Texas) E l passat mes d'octubre, en unes a San Antonio (Texas) dedicades a la música de Catalunya (' Music of Catalunya"), la Clwra.l Society d'aquella ciutat estrenà. 1w.a obra coral de la compositora catalana M. Rosa Ribas sobre la poesia Venedor· d'amor de}. Salvat Papasseit. La composició rebé unes crítiques excel·lenls. S 'estre1w igualment una obra sobre el poema Pobra Pàtria de Francesc Matheu. composta per Elisenda Fàbregas, que féu també una dissertació parlant del fet català, i acompanyà al piano la soprarw Patti Peterson en unes cançons sobre textos de Garcút Lorca musicades per ella. La Choral Society amplià el programa amb unes cançons populars catalaues. i obres dek compositors Joan CereroLs, del pare Antoni Soler i de Pau Casals. Val a dir que a.qu.esta coral va fer un gran esforç per in terpretor Les cançons en català, ja que tots els seus membres són americans. En un segon concert, realitzat al Museu d'Art de San Antonio, es repetiren algunes de les obres corals. i E. Fàbregas interpretà a.l piano composicions deM. Rosa Ribas i Sal·vador Brotons. Seguidament, i amb la col·laboració de la flautista ]allon terling Parl.-es. oferiren també una obra de llfanuel Oltra i una altra de la mateixa pianista. • jornade.~ Curs de Bruno Giuranna a Barcelona D el 19 al 23 de maig el vio11ista italià Bnmo Giurrumn imparteix un cw-s de viola i música de camhrn. Aquest curs clou el cicle de master cÚISses de la primem temporada del cicle musical Europa en Concer·t, que organitza l'Escola de Música Jurua Pedro Cnrt·et·o, l'Institut Fr·tmcès i l' los titnt Italià. Han participnl en aques t cicle dc master classes el Jlaulistu Aw·èlc Nicolet, ]01·di Savall i el pianista ft·ancès Jean François Hcisset·. Per a més informació sohr·c aquesta darrera master class: Escola de Música Juan Pedro Cnn·cr·o. Pintor Fortnny, 18, pral. 08001 Barcelona. Tel.: 301.07.18. • PANORAMA Deu concerts de l'Associació Franz Schubert TANGENTS El motor de l'òpera Quan recentment Riccordo Muti va venir o Barcelona per dirigir I'Orguestro del Liceu, va pronunciar lo frase exodo: L'Orquestra és el motor del Teatre i sense motor el teatre no va. I és cert, recordo quan va venir al liceu el que havia estol president de l'Assemblea Nocional de l'Uruguai Jorge Batlle, descendent de catalans. Era un home culte, avesat o visi tor els millors teatres d'Òpera de Llatinoamèrica i amb escapades o Porfs. Em semblo recordar que es representoven els Contes de Hoffmann i li vaig P.regunlor HUè li havia agradat més d 'aquella fUnció. Em va respondre. L'orquestra, no estic acostumat a representacions d'òpera amb una orquestra de tanta qualitat. 151 Lo res~sto de l'il-lustre P.Oiític ens introduïa ol moll de l'os de l'assumpte. Sovint es comparen les nostres representacions d' opero amb les versions CD, Rf!rÒ si es vioija pel mòn es veu que, efectivament, oleuns teatres d'ò~ro disposen de conlunts simfònics de més qualitat -les òperes principals de Viena, Berlín, Munic, leipzig, Dresden1 i el Metropoliton i el Coven! Gorden- P,erò èl' altres (he vist l'orquestro de lo prestigiosa Lo Monnoie patint amb Wagner i lo de lo Scalo molt justeto ol Parsifo~ les tenen de similor o menor categoria. Només col recordar les grans ocasions de I'Or!-luestro del Liceu com per donar-li el seu just valor: sempre quan ho vingut Peter Schneider o dirigir-lo; lo gran Jenufa amb V6clov Neumonn; lo deliciosa versió de Cosí fon tuffe amb Peter Maag; el Mothis der Moler amb el seu aleshores titular Uwe Mund; el The turn of the Screw amb JoseP. Pons. Recordo lo bono acollida de la premso francesa quan o l festival de París es va representar lo Lucrezia Borgia, amb Richard Bonynge. Parlaven d'"or~uestro càlida", en contraposició o lo brillantor freda de les noves formacions. Recordo el so fin de siède només possible amb una orquestro d' òpera amb trodiciò, o Lo Bay_odère, l' any 93, amb l'excel-lent Véllo Pohn. Calidesa i perfum que es pot retrobar en un disc de I' O.L presentat amb dues portades diferents -uno solo el títol La ópera nunca muereon en lo Dansa de les hores de Ponchielli, amb José Collodo, s' hi trobo lo calidesa i el so que ens omple lo memòria. De tot plegat es demostro que a P,Ortir d'un cert nivell no es pot parlar de bones o menys bones orc¡¡ueslres, ~inó de bons o menys bons dsrectors. Es per això que desitgem que quan es nomeni un nou titular per ocupar la vacant que deixà Mund, s'encerti l'home que amb els seus coneixements sàpiga desvetllar la confiança dels músics i que amb el seu coròder sàpiga estimular-los a donar el millor del que són capaços. Jordi Maluquer Nova edició del cicle de Música del Segle xx al Nick Havanna U n any m és la Fundació Música n CODCCI"t a tàrTCC dd l l~ II O I" Kurt Streit, a companyat ui piano p er Tnvin CagP, va inidat· c·l passat 21 d ' abr.·il el cicle dr dru to n- U certs promoguts per I' Associurió Franz Sclur.bert que s 'esdevindnlll al lhu·g d e l' an y . El cicle continua aquest 8 d c mui g aml) l ' actuació d e l Tr·ío Cuinj oan -format p et· Lt·cs jovrs mú¡;ies, el violonccl·lista A r· n au Tomws, el c-larinetista Josep R. Sit nc·lwz i l'I pianis ta J osé Menor·. El din 19 dC' mai g el cicle continua amb un r·ccital dc la jove j destacada sopnmo vulcrwianu Ofelia SaJa. cruc actua ac·ompanyuda al piano per Donald Sulzrn. ¡\ final d e mes un r ecital dr Lícd a rà r..-N· d e la soprano Chds tianc Odze, acompanyada al piano pet· lnvin C age (president d'honor d ' aques ta associació) donarà pas al datTr r r onrt>t'l abans de r es tin . .Així, el 9 cir juny oferiran un concert el duo de piano format p els germans M. Lounlcs i Lluís P ér t>z Molina . Un concet·t a càrrec dr l tcno1· Christoph Prcgat·dícn , acompanya t al piano p et· Michael Gecs, oht·ir·à la r ecta final del cicle, que· romptar·à amb les actuacions drl Trio Jess d e Viena, el Quarlrt Cas als -~rmh <' I clarinetis ta J oscp R. Sií nchcz- , (•I pianista Cle me nts Zuilingt•r· i , final ment, el 24 de novemhrr , un n•rital de la mezzosopr·ano Utn Buc·hoís t<·r·, acompanyadu al piano ¡wr· Gubl'id Dobner. Tots aquests co ncerts tindran llor a l'Auditori Winte r·thur· (u L' lila DiagonaJ rle Barcclonu ), seu pcr·n•anent de lt>s activi tats r onr<•r·tístiques d e P.Associació Ft·ru1z Schuhc·r·t. • E xposició d'ins truments fets per escolar F ins ol 29 de juny el Museu de lo Música de Barcelona acull l' exposició 11 Premi Clou de Sol, uno selecció de 88 instruments realitzats per escolars de 22 escoles d' arreu de Catalunya. Aquesta iniciativa del Deportoment d'Educació del Museu de lo Música ho comptat en oquesto convocatòria omb lo porticiRació de més de 600 alumnes, que hon realitzat 249 instruments. Per o l'exposició s'han selecciono! els instruments que han presentat els elements mínims imP.rescindibles per sonor, a més de valorar l'esforç de construcció i lo loboriositot. L' estructuro de l'exposició segueix el fil argumental de lo col-lecció permanent del Museu. • Contemporània promou el seu cicle de i\1úsica del Segle XX, qne enguany assoleix la seva d otzena edició. Una edició que va couaençm· el passat 21 d ' abril i que dur·ant vuit dillwlS es perllongarà fins al dia 16 de juny. At1uest cicle no segueix cap cr-iteri for·mal específic i, p er· tru1t, és obet·t a una àmplia diver·sitat dc fot·mes generades cu la centúria acltaul. No cul, doncs, cet·car call mena dc fil conductor i sí w1a moslm àmplia i bigmTada d'un tot c¡ue defineix aspectes siguificatitlS del que ha estat la música en el per-íode esmentat. Així, hom trobarà noms tru1 consolidats com T ippet, XenaJds , Plúlip Glass, Stokhauscn, Stra,'insky, Part, Gerhswi:n, Zimme r· man, Henze , Lutosla\ISky, Kagel, Cage, Ives, Balffter, Vülarojo, Weill i Bollander, juntameul amb els llOStres Teresa Pelegrí, :\liquel Roger, Josep Soler, Guiojoan. Cbarles, Sardà, Padrós, Grt>bol, Valls, Castells i Boliart i nu aplec de noms sorprenen t cu tul cicle d'aquesta nabu·ales a, (¡ue integren Zamacois, Mot·era i Ap4'1·les l\fest1·es, reunits j1uttament am b alguns dels esmentats abans en un cu.riós programa Litulat "La frivolitat en la mt'tSica del segle X.X" que interpr·etamn Mm·ta Gonzruez (<·ant) -no s'esp ecifica quin tipus d c veu- i el pianista Cru·les Puig. També hi apareixeu noms m enyll t·econeguts, com Tanguy, MruttoVtmi, Luc, Pt·i.n, Campana, Wídmmm, Havel, Lauha, 1\iacbe, Tosi, Miki o Kctt]e. Pel que fa a intèrprets, hi ha guir·ebé de tot menys formació 4'lectt·oacústica. Dos solistes, ri saxo .:Uiquel Bofill i el violoncel·lista Friedric Gauwerky, el duo formal pe b gemans Kvelio ('ioü) i Ct>cilio (piano), Tieles; conjunti! ben coneguts a casa noslra, rom P e rcussions de Barcelona i el Quartet Frullato, de flautes de bec. També noms que en principi diuen poc a l'afe c cionat no especialment atent, com són el grup ARCEMA que ha obet·t el cicle a mb wr concert d ' homenatge al CDMC de París, el Kr·eutzcr Quurtel, intè t·pr·e t del segon. Cal remm·cat· que e l cicle, e l d o u un concer·t d'homenatge a Xuvicr· Joaquín, sobradame nt m ct·c<~é ul, que tindrà com a protago nistes el ja esm e ntat gt·up Pct·cuiS!!ions de Barcelona, inlegmt per Albet·t Carbonell, Ignasi Vila, Sebastià Bel i Ramon Torrcmilans, grup que, com és beu sabut, va fundar el mateix Xavicl' Joaqufu. • • PANORAMA a u e a e à s e !l p IV CONCURS INTERNACIONAL DE CANT JAUME ARAGALL Del 22 ol 28 de juny o Torroello de Montgrí, és organitzat ~r JJMM d'aquesta pooloció éle I'Empçrdò. Hi poden concursar els corr tants d'òpera (soprano, mezzosoprano contralt, tenor, baríton i boix) de quo~ sevol nacionalitat nascuts després del dia 21 de juny de 1964. Es foron Ires proves, dues eliminatòries i lo final, i s'atorgaran diversos premis: tres premis per o veus femenines i Ires per o veus masculines d'1.000.000, 550.000 i 300.000 pessetes; Ires premis esP.eciols de 200.000 pessetes i diverses borses d'estudis. Els guardonats actuaran el28 de junY. tot obrint el Festívol lnternocionol éle Música de Torroello de Montgrí. El jurot és presidit per Jaume Aragoll i està integrat per: Ghrislione de Boyser, Francesca Ernoni, Stéphone Lissner, Alexdndrino Milchevo, Jeonnette CONVOCATÒRIES Pilou, Raymond Rossius, Wolloine de Lieja, Emilio Sagí i Alberto Zeddo. El termini d'inscripció ocobo el dio 15 de maig. Per o m~ informació: tel.: 97276.06.05. Fox. 972-76.06.48. XVll CURS I~ERNACIONAL D'INJ'ERPRETAÇIO D'ORGUE A LA PENINSULA ffiERICA. Tindrà lloc entre els dies 1 i 6 dc S('lt'mhrc u Montblanc (Tarragona) i !ICrfl imp¡u·Lit per l'organista Josep 1\1. Mas i Bonet. El progt·runa del cm-s el fOl"liiCn tlh·crses obres dc Cabezón, Cart·cil·a, Hodriguez Coelho, Con·cn dc An1mco, Cabanilles, Araújo, Roque du Coudnçao i alb·es compositot"S ihèwii·M tlcll! segles XYl, XVJl i X'YIII. La data límit d'inscripció és el elia 14· dc jtmy. Pe•· a més informació: M. Mas. Apm·tal dc correll5 531. 43200 Reus. Tel. i Fa.x: 977-77.37.99. PREMI INTERNACIONAL DE COMPOSICIO MUSICAL CIUTAT DE TARRAGONA En lo seva cinquena convocotòrio, el concurs és obèrt o tots els comp<?sitors de qualsevol nocionolitot, sense límit d'edat. Poden OP.tor ol premi obres de composició simfònica omb solistes (màxim tres) o sense, i omb miljans electroacústics o sense. Les obres han de ser inèdites, no premiades ni estrenades. S'atorgaran dos premis d'1.000.000 i 500.000 pessetes, i no afectarà els drets intellectuols de l'autor. El veredicte del jurat es forà públic el 15 de desembre. lo doto límit de presentació d'obres (coda compositor només pot presentar-ne uno) és el dia 15 de novembre. Per o mes informació, tel.: 97729-61-21. Fox: 977-29-61-18. à .-, Del seu aff1u• .- Sra. l'tlai·ia del Mar Bonet ,_ Exquisida cantant mallorquina ¡I !, Estimada amiga: l- :z s ... s !- a ó :I l- o i) .s u :1 e ,¡ p e tl r :I a .l p ;i 11 r Permeti que nt. adreci a YOtilè aprofitant ra"inentesa d1•l rt'l'ital qm• amb motiu de comroemorar-se rnguan} t'I tt·entt- anÏ\.ersal"Ï d!' la seva activitat profe~sional hat~,rà tin 0rut )Ioc el dia 23 d'ahl"il al Palau Sant .l OI"W. lmn 0'ÍOO !fUl' J' e•Sfli'V!'OÍm!'nt haurà cobert les CXJIIll"llllÏ\CS més falagueres. N'estic segur tant com bo desitjo. Prn11u~ vo81è, estimada amiga, met·eix que la nostt·n socirtat s'uhoqui ••n un acte de les caractcrísliques rlel que !'ns oC'liJIU. Un arte que t~ com a justificació pdmonlial, que els que c•·eiem de manera it·t·emuwilthle en d~ valon1 genuïns i universals de Ja rultut·a catalana li l"t•l<'m homt>nutge per tot el que ha fl't pet· IHJli!'SI concepte acabat d'esmentar. Vo!ilè \'a aletTar a Barcdona en aquells diñcils prn) il-lusiuna!lot·s anys rlel final dels seixanta. No va Rrr l'únira; molts d' ~ltres. des de diferents àmbits dïntt•ressos, van ft·r ¡•Jmatt'ÏK. El Cap i Casal aleshores ~·~deH•nia un fo1·us privill'giaL d'inqu1clud intt·l·l••ctual -..nit;~ en un sentit molt ampli-, d"efer'I'SCI~ncia políti1·a i de c·om-riència ¡,ocial. Per això a persotw;, l"Om \'Ostl~. an1arada tl'lll1 tipus de sensibilitat gcnl-l"icu tan fàrilnwnt sintonitzahle amh aquells \alors. aquella dutal l"ha\'Ïa d'atreure. La seva prehènt"ia. a mÍ':-;. \u M'nit· pet· incorporar una molt hrnt-fira alt•nuda dt• llum i dl' S!'rl'nitat que sotragueja\ l'n ri 1·lima dt• ~t·rietat i tensió qne pt·esidia massa uuhoc·amrnt UIJ1H'II món a què m'e:;tic rrferint. Ara, sc•gom; t¡tH' l"In ilim·o. Barcelona atreu sobretol homt•s dt· nel-(ocis i _yuppies de multinacionals. els qual~ ~e sent1•n l'nlluf'r·ual¡; per Ja "guapesa" insll.ltant que ha ~tdqllirit Iu <"iutul an·an de les fàustiques inversions olímpiqut•s, per les SI'VCS capacitats bedonístiqucs tir dif<~•·,•ntH tipus -fl'liçm!'nt tarnlJé per les do nnlu t·alella t·ultural-, 1[111' a m~s resulLPn no exeessivumPnt 1·ures i, 1m defin itiva, per aquesta imatge dc bellesa i podPr que fan que Ban·elona apare6rui gait·ehtí com u u vi~I!Ís uht•r cuerpo Dnnone a nivl'll d'imatge gl(lhal urhunn. .l a VI' U, dmw~;, l'stimada auriga, que les coses han c·am iai molt 4'n ucpu•-,1~ lrrt! drcennic; en els quals vostt> ha anat vt·s~ant, dt· manera continuada. dolls de t>en ... ihilitat ut·ll,llt·a. 1 no tinc clar cruc tol hagi estat JWr a ht~. I en aquest s!'ntit perm!'lÏ una expansió pct·stmul. '\o t'fil dol la "guapesa" de Barcelona i molt del qui' ha comportat aqul'St concepte emblemàtic. pere) sí que pm snp gi"!'!I que l'assoliment d'aquesta imntg1• .,,ultunt i ohbessiva hagi pohrut col-lnhontr u uft:l-(ar <·n una certa me¡,m·a aquells vai01·R tau autilntirs i vàlids, cngrcseadors i pt·ofnudamenl vitals. \ alor~ als quals -salvant els retors for malll i lrs udaplnrions a Ja situació que calguin- no podem I"Pnunciu ,., 1)('rquè. dissortadament, tenen mathia on uplirUJ··sr.l <·stiP segur que~ostèm'en tén moll.l1Í'. Vostè, iJ-lustt·c u•·Lil'ta, ha estat tm dels mas;;a d'aquell moment que ha fet aut(,ntil'u histt)ria. Qu<' ha pogut viure internameni i umb normalitat la ;,eva professió. Una nor malitat tan pL•culiar t•urn t~s la qlle con-espon a tot allò !Jlll' rs mou rn r estriete umhit de la cultm·a catalana. massa so\ ini nw~IIUÍ, iue\ itahlem!'nt limitat per les din1cn:.ion, nwn:arlolò¡riqm•,- i et!'rnament re:;istencinl. I ahò ha 4·~tat pos~iblc gt·àcics. per damunt dc tot . a la S!'\'8 romli<"ió d ·artista gran. De creadora autèntica. Dt• pe1·sona dotada d ·une;; facultats excepcionals pet• a r art dt"l ('1111l. t·oml'lll;ant per una veu literalment pri\"ilt•¡rinrlu. euntinuant per una inquietud pcrmanl'nt i ohc•·tu i, t<obn•tot. p!'r lll1 ;;putit molt d!'liciós i autl-nti1• cl•·lu musirulitat i arahant per la se\ a imatge fí~ieu gluhul. pre~ididu p~r Ull ro:;tre de Jaccions arrodonidm;. d" una IH'llf•<~n i feminitat alhora plàcides i rwrlnrhn!lort•:;. Dc& Jcl Pimall d'uc¡uesbl tn·~ decennis tle cohe•·èueiu, de fidl'lüat, d'autenticitat i de creativitat artística, rehi, 4'slimadu umjgu, d testimoniatge de la meva COnsidt•I"UI'iÓ lliPS Sentida, lll'Oiimeot en el CJUaJ èm vuli creure n•pt"l".~!·niDnt d'una nmnió dc partícips. escas~os protaguni~t(•t~ mu~i<·uls Del seu affm. Jawm• Conwlln... e PANORAMA La integr ació dels ensenyaments ar tístics en el règim general . . El CEPA Oriol Martorell, ·~ una pr1mera exper1enc1a per LLU IS VILA D'ABADAL I SERRA As;¡ .. uor dt-1 ron ~r1lt'r d" t~ n!it.•nyam~ul om és sabut, la LOGSE pl antej a nncs quantes n ovelu ts en to ts els C'a mps de l 'e nsen yamen t respecte a l panorama que hi ha viu en el moment de ] a seva pa·omulgnció. T nnn d'aquestes noveta ts és n n nou ta·actament dels ensenyamen ts ar tístics: música , da nsa, tea tt·e, arts p làstiq ues. Pel q ue ra a la música i Ja dansa, el mé important globalment és l'acostament entre aquests ensenyaments i els de règim general. Encara que e" Ls defineix com a en ·enyament de a·ègim E'Spccial. mai com ara no havien tingut una ordenació legal tan clar ament en caminada a dona r-los u na millor presència en la societat . més enUà d el paper p rofcssiona litzador que pràcticament tenien. Amb la LOGSE es tracta d e fer compatib les la generaLi tzació d'uns ensenya men ts q ue te nen una càrrega formativa enor·me i la p rofessionalització, minoritària , situació q ue es dóna als països més avança ts d 'Europa de de fa anys. Podem di •· que . fins ara. només hem generat professionals o professionals frustrats, que als conserva toris s 'a na va a estudiar, de ben j ove (quan encara diñcilment es pot tenir la tria feta), només per ser un futur p r·ofessional de la música o de la dansa. Ar a. la institucionalització de la fi gm·a d e 1' Escola dc Música, que per altr a banda té una gran tradició aJ nostre en torn , crea csva is di feren ciats i una ga·a n diversitat cun·icula r, dc manera que arribarem a poder fet· ad aptacions a les diverses rea li ta ts col ·lectives i individ ua ls, tan t des de la p erspectiva dels estudis regla ts com, sobretot, en la ünia n o t·egJada , q ue de C cap manera no hem dc confond re amb falta d e r igor acadèmic. És un a manera - ta n eficaç com ]a r eglada- d' impartia· ma'asica o dansa , però amb u na altra fil1alitat : fer arri bar lo sensih iJi tzació i els coneixements musicals a un nombre ampli d e j oves. Si volem p rofessionali.tza r un nombre suficient de nois i noies, sen s duhte ens cal u na base àmplia d ' al umnes q ue s'acostin a la música i a la dansa amb intenció de formació complt>mentà t·ia . I per generalitzar els <'11 enyamen ts de música i dansa , que són els que ens ocupen at·a (enca a·a que els altres no són aliens a aquests plan tejaments), cal un esforç impot·tant per· apt·opar-los a la realitat sociaL En aquest sentit, s 'ha de reconèi.'<cr I' es for~ que ban fet i que encm·a estan fen t els ajuntaments, per n eat· escoles de música i pe•· subwnia·ne el finançament, en c-ol-laborució amb el Depar tament ci ' Enst•nyamcnt de la Gener alitat. Per altra banda, tot: t>l que es faci pe•· acostar la música i la dausa al r ègim general gen er· a rà més expectatives i afavo•·irà la generalització qut> es pretén. L"altre ve sa nt és la professionalització. Ara es planteja en el grau mitj à. que s'imparteix als conservatoris d e grau mitjà o proíes ional , pet·ò qu e la Llei no imped eix que es pubrui segu ir en escoles de música , atès que la professionalització d efin itiva la Conservatori el imparteix Superior, una altra dc les grans novetats de la LOCSE q ue ens acosta als països més ava nçats d ' Ew·opa i que fins ar·a no havia existit com a ta l. És evident, però, que pet· Cer autèn tics professiona ls qnc puguin exercir immediatamen t sense haver de recón·er abans a cursos de perfeccionament a l'estranger, cal una mentalitat nova. I en aquest sentit, la Llei crea la fjbrtu·a del centre integrat , que, sens dubte, set·à una gran eina pmfessionalitzador a , però també gen eralitzador a. El CEPA Oriol Martorell La pretensió, en crear un centre integrat d e p rimària , música i dansa, com serà el CEPA (Collegi d 'Educaeiò Primària i Artística) Oriol Mm·torell a partir del cur vinent, és la de començar la fonna ció dels alumnes en el nivell bàsic. sen se el qual no e pot SC'g uir w1a bona futura professionalització. En aquest centre els nens i les nenes de 6 a 12 anys tindran l'oportun.itat de seguir alhora els estudis de Primària i els de música o dansa, amh el mateix nivell d'exigència en l't1n com en l'altre. Això, però, no exclou alumn es que no ti nguin l' horitzó de la professionalització. Per tant, dins de L' h or ari t•scolar habitual, els al umnes faran un currículwn comú de música i dansa en el primer cicle dc Primària i es començaran a "especialitzar" a partir d el segon cicle. Na turalment en el desenvolupament curt·icuJa r es pt·eveu r exempció d'una minima part del currículum de Primària. Malgrat tot. la càrrega horària deJs alwnnes serà superior a Ja del règim general, però amb rl gran avantatge que podran cursaa· els estudis m·tístics al mateix cen tre. En acabar l'etapa d'educacw priman a , els alumnes podran continuar els seus estudis en el futur lESA (Institut d ' Educació Secundària j ArtísLica) i , d ' altra banda, tindran els coneixements n ecessaris per a l'accés aJ b'l·au mitjà dels corresponents ensenyaments m·tísties. --. I I Nc Ac Pe Di Te a ., a é l- i L- .r J" ~ !S )- ·e •s ir ~1 NO HO DUBTIS n .O 255.00 0 RAONS PER A TENIR-LA n l- fl :s fe fe a --- - -~------- - ---- - - ------------ - ----- - -- - ----- - -------------------- --- --- -----, JS j_ Ie Si desitgeu rebre m és info rmació envieu aquesta butlleta, o bé t ruq ueu al telèfon 18 900 300 122 !a e1 r- ix 1- !S is 1- i, j- ~ ts Nom i cog noms Adre a I, si vol, encara li'n podem donar moltes més. Perquè l'Endclopèdia, a més d'oferir-li 255.000 accepdons, també posa a la seva disposidó 12.500 pàgines de text, 43.500 il.lustradons a tot color i 4.600 mapes i fotografies aèries. Població Districte Postal ..,. , N I N Telèfon 0: ..x: : I ENCICLOPÈDIA CATAL ANA PANORAMA 30è aniversari del Secretariat de Corals Infantils de Catalunya Estrena de la cantata El tim,aler del Bruc Aquest 11 de maig, al Palau Sant Jordi de Barcelona, s'estrena la cantata El timbaler del Bruc amb motiu de la celebració del 30è aniversari del Secretariat de Corals Infantils de Catalunya . L'esdeveniment el protagonitzaran més de 4.000 per TERESA MARTiNEZ A n1 fa 30 anys que e va fundar a Manresa el cct·etaa·iat de Corals Jnfantils de Catalunya (SCIC), amb Ja fmaütat principal que els infant!> coneguin i estimin la música per mitjà del ca nt, amb bas!' pedagògica i de fot·mació humana, tot fomentant, també, Iu fideli tat a la llengua i als Països Catalans. El SCIC ba desenvolupat tota una tasca de recollida i cüvulgació d'infor-mació sobt·e repertori i activitats, ha ot·ganitzat cursets i jornades de treball pet· als responsables de les cot·als, ha elaborat canço ners, ha cercat nous repertol"is i ha pa·omocional rharmonització i composició de noves cantates. Maria Martorell. secretària del SCIC, ens fa cinc cèntims d'aqu('Sts 30 anys. Un dels resul- tats més importants ha estat el contacte entre molts grups corals de pobles d'arreu de CatalunJ'a. que han trobat en el cant coral infantil una manera. d'ajuclar en la formació integral dels nostres nois i noies per mitjà de la mtísica i a fer-los sentir el seu país. Han estat, i són, cont.actes molt intensos. En .30 anys, però, les cose.s han canviat, ('Ontinua Maria Martorell. Ara la situacw és diferent. Ara hi ha més preparació tècnica, és molt milwr que abans, quan gairebf. tots érem cantaires entre 8 i 16 anys pertanyents a 123 corals d'arreu del país, amb la Cobla Sant Jordi i dirigits per Josep Prats, tot donant vida a aquesta cantata composta per Manuel Oltra amb text de la poetessa Núria Albó. autodidactes. Els responsables actuals estan molt ben preparats tècnicament i gaudeixen de l'experiència que entre tots hem aportat. Hem pogut fer cantar els nens. fer-los sentir que el cant els ha fet conèixer un país. altres persones i altres realitats. Tot això té un ·v alor pedagògic i intel·lectual. 1 hem de fer notar que un dels resulta ts d'això és que w1 tant per cent molt elet~at de la gent que act.ualment.fomw part dels directors del SCJC són antics cantaires de les nostres corals. -Amb quins t·ccln·sos humans i econòmics s 'ha comptat en to ts aquests anys? -De recursos humans. amb tots. tant a nivell d'organitzar-ió com de suport efectiu de les personalitats més importants del cant coral de cada moment. Però a nivell econòmic la situació no ha estat tan generosa. Hem tingut, és cert, el suport esporàdic de diverses institucions públiques (vull recordar especialment el suport legal de JJMM de Manresa i l'Ajun tament de Manresa en la nostra formació com a entitat fa. 30 anys), però per tirar endavant. regulannent el JLi·vell que voldríem, és a dir, fer publicacions, atorgar beques, realitzctr viatges finançats, etc. ens caldria una subvenció fixa de la Generalitat de Catalunya. Això no ho hem aconseguit mai i ens caldria per comptar amb una infraestructura bàsica. Malgrat tot, repeteixo, s( que hem comptat i comptem amb l'ajut econòmic esporàdic de diverses institucions i d'entitats privades. -Quins són els projectes més immediats del SCIC? -Després de la celebració dels 30 anys, cosa que suposa un gran desplegament, tant a nivell tècnic com humà, tenim en carpeta revisar alguns pu.nts bàsics del SCIC, a més d 'incloure les cornis escolars (perquè al SC/C fins ara només s 'inclouen corals infantils fora de qualsevol activitat escolar oficial, per raons de coeducació i de llengua) i establir un contacte amb corals estrangeres per ampliar coneixements i experiències. Es tracta de poder compaginar l 'esperit obert amb tothom i amb la possibilitat que les corals infantils puguin representar amb qualitat artística Catalunya arreu del món sense renunciar a les nostres arrel,s fundacio1wls. Un ctltre objectiu immediat és veure com s 'integrarà el SC/Cal nounat Moviment Coral Català. Una llegenda catalana El SCJC fa festa grossa cada quinquenni des de la seva fundació. Per a cada ocasió s' ha encan egat la composició d'una cantata perquè pugui ser inter- PANORAM A l ) ) '¡ l- ) ,_ ,_ !- ·s 's n u ·s ·s .s :- b a a ·s ri a .- a a Darrera trobada del SCIC, el 1 S de ma11 de 1992, amb la cantata Canti/oc de .losep Pons (amb Detra de Ricard Creus). Dirigia el mateix Pons pretada conjuntament p et' tots els seu s cantaires. Per a aquests 30 anys s'estrena El timbaler del Bruc , amb música de Manuel Oltt·a i text dc Núria Albó . Es tracta d'una cantata d e 18 minuts de dunHla per a veus blanques i cobla (en aques ta ocasió ampliada amb una trompeta i dos instruments de percussió), amb na t-rador i s<'l números de co •·. amb passatges a una, dues o trc · ' eus. El director J osep P r ats ens parla d e l'obra. Oltra és un mestre, escr·ivint tant per a nens com. per a cobla. A la cantata, totes l~s veus volen soles i això fa que els nens assumeixin L'obra de seguida. L'harmonia és molt clàssica, molt divertida. l aprofitant l 'espai del Palan Sant Jordi hi haurà efectes actístics. P er a Manuel Oltra aquesta no és la primera vegada que collabora amh el CIC; l"any 1969 Ol'iol Marton'll lj va d emanar, pet· a la p •·imera trobada dc l'entitat, una •·cdu<·ció per a cobla dc' l'obra El flautista d 'Hamelin de Günter Krctchzmar. adaptada al català. Oltra confessa q ue ha estat senzill musica•· el text dc Nfu·ia Albó p<'nsant en els nens i la cobla. Ha estat molt agradable. He treballat molt agu,st amb el text, que és molt apropiat per a la canalla (ens en recita d e memòria alguns ft·a¡,'lllents, certament preciosos) . He escrit molt per a cobl.a i ecuLL coral, explica, però per a nens no havia fet res d 'original com ara. Treballar per et nens és LLn terreny molt agraït i a ells els agradarà molt la calltala, perquè, entre alt res coses, té un cert esperit popular. Si més no, Manuel Oltra va conn ectar moltíssim amh Núria Albó. EUa l'ns ho confirma. Jo no coneixia Manuel Oltra, però ens hem. entès molt bé. Ha estat uno relació nwlt muca i ens hem fet nwlt amics. - Quines ca t·acterístiques ha d e tenir el text per a l' abast dels joves ca ntaires? - Les paraules no han de ser complicades. La meva tècnica consisteix a agafar el metratge o el ritme d'alguna cançó que ja conec, per exemple, i adaptar els cwcents n les estrofes del text que escric. A la poesia hi ha l'accent principal i els accents secundaris. Quan la poesia ha de ser cantada has de mirar c¡ue a les estrofes es repeteixin els mateixos accents. P er a Núl'ia Albó aques ta tampoc no és la primct·a vegada que col·labora amb el SCIC. p erquè també és l'autora clel text d 'a ltres canta tc promogudes per r en titat, com són L'ocell daurctt de Frederi c Mompou, Pere sen.~e por d ~Ern es t Cc'rvet·a i Tirant lo Blanc d 'Antoni Ros Marbà. - P er q uè es "a escollir El timbaler del Bmc? -A Oltra i a mi ens van proposar una sèrie de temes, la majori.a sobre llegendes estrangeres. Vam considerar que fóra millot• triar una llegenda catalana i va sorgir El timbaler del Bruc. Fins i tot vaig parlar amb l'.rljtt lltament del Bruc per si existia una versió o.ficial de la història .. , Van se1· molt amables ! Certa ~ ment, tota aqttesta experiència ha estat molt reconfortant. Veus els resultats tan mul.titudinaris i positius! empre m ·agrada treballar per a nens. I en aquest cas s'ha treba lla t perquè m é~; de 1.000 joves cantaires posin la s<•va veu al poema El timbaler del Bruc. Quines cJificultats suposa dit·igir 4 .000 nens? Josep Prats re ·pon que la dificultat principa.l és anar tots junts, p erquè el Palau Sant ]ordi és 1111 espai molt grau. Això vol dir problemes de sonorit::;ació perquè tots els cantaires sentin la cobla, i perquè jo estic fisicament lluny d'ells . També els assajos ... llem dedicat els ca,ps de setmana a f er assajos pctrcials, p er denw rracwns, reduïts a 500 cantaires. Tot i les dificultats, sempre hi ha hagut una espècie de contagi entusiasta que ha permès una participació i una col·laboració totals. -Quines satisfa ccions d es d el )Jltnt de vista del dü·ector t'epot·ta una experi<-ncia així? - Totes. Aquesta és una de les coses que tenia ganes de fer i que encara no ha via f et m(tÍ. M'agrada molt treballar amb ttens, sóns molt agraïts. Si saps posar-te en la seva pell i ser el seu còmplice, tot va de meravellct. És una experiència única! Josep P•·aLs no vol acabat· ln conversa sen e fer constar l'emoció que li produeixen les trobades del SCl C a què h a assistit com a par·e i espectadot· en diverses oca ions. p er tot el que rept·esenten. ta nt musicalnwnt com per l'esperit de civisme, cultura, poble i país. Una cmodó compartida per tothom qu e coneix aqu estes Lrobade . a lC's quals 'aft'geix una més aquest 11 de maig al Palau Sant J ordi de Barcelona. 151 PANORAMA Enric Ribó serà homenatiat en el • • • de la seva mort pr1mer an1versar1 E ls dies 29 i 30 d e maig tenen lloc se11gles actes d 'home natge a la figura de qui va ser director coral i mestre d e directors corals Enric Ribó, en commemorar-se el primer aniversari d e ln seva mort. La iniciativa és de l'Associació Musical d e Mestres i Directors, ala qual va estar vinculnt l'esmentnt músic. El dia 29 se celebra Wl lt missa a l'església d e Sant Felip Neri, en la qual s'interpretarà una M issa composta pel mateix Enric Ribó. L'end emet , e n el mate ix marc té lloc un concert simfonico coral amb la interve11ció de diverses corals d'adults i infantils, el centre del qual és la versió de l Stabat Mater de Schube rt, qne és la primera vegada que es canta a casa nostra en lle11gua catalcma, escrita per Joan Costa. Jrwtam e nt amb aquesta composició s'ofereixen obres d e ca ire popular o bé escrites per Enric Ribó o vinculades d'alguna m anera, com. a harmonit::mdor o arranjador, a aquesta figura per JOSEP GUINART 151 24 a gran personalitat d'Enric Ribó no es comprendria , sinó com la representació més genu'ina d ' una èpoc·n de tra nsició, de la qual ~ u ha estat un f mit s ucós i al mateix temps 1111 impulsor genial. E U era un simple estudiant, quan els te mps dc les vaques grasses per als músics dels anys vint es van acabar i començava u.na nova etapa en la qual el músic ja no practicava un ofici clistingit, sinó qut> es convertia en un profe sional amb obliga t coneixement tècn ics. Ell va e tudiar com els pt'Ï.Jnct·s i es va autoformar com Pis segons. En una època que en tn"' els ins trumentis tes de corda sonaven a Barcelona els noms de B ocque t , Ponsa, Llecha , Valero, Tt·oua , RodriguPz , Poch ... , ell cnt ltn violinis ta que a nava colze a colze amb q ualsevol altre de la seva època. Ell mai no va deixar de sentir-sc• ins trumen tista i intèq .1r e t de la gr an música ontucslra l. El cuc de la veu í de la direcdó cor·al N'a, de moment , un complement més de Ja seva formació. La dit·ecrió d 'un L i11sig11e. En aquest concert interven en com n directors Josep Maria Castelló, Josep Mario Ma s, Elisenda Tomer, Cecília Velazquez, Marta Comlominas, Maria Flores, Xavier Vilajosana , Manuel Vilasnló i Maria Calzada. Tots aquests directors hem estat d eixebles d 'Enric Ribó. També les corals d 'adults La lndustrinl de Sa badell, Coral Catalunya, Coral Escolanin de S ant Agustí d e Sabadell, Coral H e ura de l 'Hospitale t de Llobregat, Coral Sant Medir, Coral de la Cap e lla Francesa i Coral Ricercare . I les injn11tils OAK House School, Coral lt~j(mtil i Juvenil de Sant Medir, Corol Aum , Comi Proa i Coral Infantil Joventllt Pie11enca. E l quadre de veu s solistes és en capçalat pel gran tPnor Dalmau Gon zalez, deixeble d'Enric Ribó com a director coral i d e la seva esposa Pura Góm e::; com a cantant, Canne Pardo, Maria Dolors Martí, Carles Prat i Josep A-fontaner. petit gmp de cantaires exc·ursionistes i la participació e n el Cot· Mixt Polifònic -anll'crdt>nl d<• ]a Capella Clàssica Polifònica- fou l 'espurna que abrusava aq uest músic complet. Una circumst òncia familiar el va pot·tar a conèixer i assistir a Ics classes rl.cls millors mestres de cant dr l'è-poca i completaven el cercle. Entr e l'Enric Riuó estudiant i l 'Enric Ribó pt·ofessional hj ha ni més ni menys qut• una guerra ci vil. Aquell petit grup d' <'Sludiants del Cot· Mixt es transforma en la Capella Clàs!oica Polifònica i r Enri(' Ri bó n 'assumei_x la direcció. Tamh~ es forma l'Orquestra Municipal i. per oposició, aconsegu<'ix una plaça a la corda dels prime rs violins. També. més tard , entra de professor de violí aJ Conservatori Municipal i de m f'A lt'C intern al Gran Tea trc d<·l Lic·e u. Es va perfilant el gr a n mús ic que sobresurt en la cüt·eeció conll. La Capella Clàssica Polifòuica és e] nucli d 'aquesta a<~ Li vi tat que s'escampa fin s als eurFJns anuals a Santiago de Comvost<·l·ht o a la Unive rsita t dc Mèxic. Sol·Ucitcn l a seva col·lahoració e ls cors dc TVE. Col·labora com a pt·ofcs- sot· de cant coral amb la Federació de Cors de Clavé, amb la FSEC, i amb l'Escola de Música de Bat·celona, a part del ConsCJ·va tori Municipal. Dirigeix I'O..Ceó de Sants i el Cor J oan Maragall a la Universitat Autònoma de Bellaterra, i per molt exhaus tiu que vol guéssim fet· aquest t·csum, sempre ens deh.aI"Íem alguna cosa. Molts es diuen els seus deixebles, pet·ò a llò qur e ns va ensenyar, amb el seu exemple. és qu e, per fer mítsica, ra] lrf'hallar intensament en la formació musical pròpia. Em·ic Ribó sempre va tenir pr·ediJecció per les gran s ob re~ s imfonicocorals -recordem la Passió segons sant Mateu de J. S. Bach que va dirigir a la dècada de ls cinquanta- al costal d ' un elevat i sincer p edeccionisme i de saber-se envoltar rl'cxrcl·lents col·laborador s. L'audició del Stabat Mater de Sehuhct·t, amb una traducció del text pe r Joan Costa , al. costat dc cançons de collita pròpia . c reiem que està en la línia que va s<'guir en vi da el mesh·e Enric Ri bó i que acrues t és el millor r·cror·d que modes tament p odem declicar-li. PANORAMA El30è aniversari de L'Arc El nostre Hiinsel i Grefel a la ta a, :ts ó. :le ie de ir, .al >l, ·al Zil ~ r. _e- la ca ll- ix m ò- J1t er a- ue ~u a. la ur es 1a J. aat is- x- :le ió at a, va "ÍC or :IU Amb motiu de commemorar-se enguany el trentè aniversari de l'Escola L'Arc, aquest 25 de maig té lloc a 1/ Auditori de Sant 1 Cugat del Vallès 1 estrena d/ una cantata inspirada en Héinsef i Gretef de Humperdinck. Albert Romaní, autor d'aquesta versió i alhora professor de L'Arc/ ens situa l'abast de l'obra i el que significa per a l'esmentada escola . per ALBERT ROMANI ' obra que ens ha servit per· trobar-nos tots els de L' A1·c aqu est any de celeb ració i , de passada , per r·etrobar-nos els d e Música amb els dc Plàstica, és una òpera basada en el conte popular Hii.nsel i Gretel (La caseta de caramel), tUl tema b en conegut fins i tot dels més petits i que pot·ta la motivació ncccssà t·ia perquè tots s 'bi hagin sentit identificat des de] primer moment. Però en aquesta motivació ha estat decisiva la música d~ Humpcrclinck, plena de temes que ens t·estúten tan familiars com si fossin cançons populars, i ]'excel·lent traducció catalana de Joan Man:tgaiJ , acl'llalíssima i viva , que ens ha ujudat a fer lliscar· la música com si fos oü. De l'òpera tic Jlumperdinck només ha calgut fer-nc una selecció i adaptació, ampliant el paper del cor i r·ed uint el dels solistes de l'orquestr·a, per·ò seguint molt de prop la instrumentació original, en a lguns moments molt densa i d'innuència wagneriana. El r·csultat ha eslal una immensa quantitat de material de treball. Exartamcn l, dc trebaU; les parts de cada secció coral i dc cada instt·ument tenen la dosi justa dc dilïeultats musicals, ad aptades als tlü'erents nivells i interessos dels alumnes, per estimular la supt>ració de cadascun, i han vogut ser· treballades a lc·s classes, tant les individuals com les col·lcctivcs i fins i ~ol dc solfeig, sense alterar ga~re L'cstr·u(·tur·a ni t>ls horaris del curs . Que dl' Ja c·onHuència d'esforços, en surti una gr·an obr·a musiral , un n•sullal unitari , és un estímul més, no pas la finalitat. L'estructura formal O<' la nostra versió està inspirada en la nostra pròpia tradició de concerts de final de cur·s i de mostr·a del n·ehaU dels alunmcs: actuació successiva dels diferents gr·nps i seccions. com ençant pels dels més petits i amb acompanyament dels instruments Orff. in ten encions de les corals i dels alumnes mé avançats. grups de cambr·a , gran cantada final ... Per·ò tampoc no ens hauríem conformat amb una actuació antològica i l'elrospectiva: h em volgut celebrar· les tres elf-cades liquidant tres comptes p endents. El primer era fer música de l'època post rom àntic a; n ' havíem fet de contemporània i de tols els estils anteriors, pet·ò ens qut>dava aquesta (anava a dir ' 'assigna tura p endent"). El segon ct·a presentar solemnement la nova 01·que tt·a dels alwnnes de L'Ar·c. en aquest cas engalanada de gr·an orquestra simfònica. l el tcn·er i no menys complicat, fer una ob1·a (tma) on intervinguessin tots els alumnes actuals (tots) dc L'Arf'. .. AlGUES DE BARCELONA FUNDACIÓ ORFEÓ CATAlÀ· PAlAU DE lA MÚSICA CATALANA Aigües de Barcelona s'ha incorpoml com a Membre d'Honor de la Fundació Orfeó Català-Palau de la Música Catalana per a la Temporada 1997/ 1998. ha estaL signat pel Sr. Ricard Fornesa Ribó, col·laboració El conveni de Presidem d'Aigües de Barcelona i d Sr. Fèlb; Miller i TuseU, Presidem de la Fundació Orfeó Català-Palau de la Música Catalana. Amb aquesL patrocini Aigües de Barcelona expressa, una vegada més, el seu ferm supon J la cultura. 151 PANORAMA Cinc preguntes a ... AGUSTÍ CHARLES SOLER President de l'Associació Catalana de Compositors Amb motiu del recent c·ruwi en la presidència de l'Associació Ca talana de Composito•·s (ACC), cà rr ec que ocupa aea f'l compositor Agustí Chades Soler, rt>passem de manera breu la situació actual que envolta el compositol' català con temporani i les pl'in cipa ls 1inies d'actuació dt>J u ou ec:ruip directiu de l'ACC . CURSOS DE FORMACIÓ PER A MESTRES ESPECIALISTES I PROFESSORS DE MÚSICA per RRMC -Què el va portar· a pt·esentar-se a l'elecció d e pr·es ident de l'Associació Catalana dc Compositors? 1997-1998 • Educació Infantil 151 • Educació Primària • Educació Secundària • Escoles de Música i Conservatoris ... . . O Cursos monogràfi cs especialitzats O Informàtica musical .... Cursos d'estiu d'hivern de lc mm Genaral11al de Catalunya Oepenament d'En11nyament ~~~'} ~­ au•~· -La necessitat de renovació en la institució per afrontar els nous temps i l 'interès per dignificar i posar en el lloc que mereixen els compositors catalans d'avui. -Quins són els aspectes més importants d el seu programa d 'actuació? -La divulgació deLs compositors mitjançant la creació dP noves estructures dini re de la mateixa ACC. En aquest sentit, estem treballant en la creació d'un~ revista anual de divulgació dels compositors de l'ACCi en la creació d'u na pàgina a lnternet, a més d'altres projectes, com són la creació d'una editorial, l'edició de mitjans de recursos per als compositors, etc . La nostra incidència també es t·ol manifestar en la voluntat d 'arribar a acords amb altres entitats culturals, com són /'OBC, JMB, Fundació Música Contemporània, etc., a més d'ampliar el radi d'acció en la programació dels concerts,fent-los més entenedors i clarament divulgatius de la música d'(wui. -Quins són els pt·ohlcmcs més importants amb què es troba el compositor català avui? -La dificultat de difondre la seva música i ln dijlcil tasca cle fer que les institucions l'entenguin com una necessitat cultural de primer ordre. El patrimoni musical català del futur l'estan fent els compositors d'avui, i serà aquest el que quedarà per a les generacions fiLtures com a exemple d'una època i d'un temps. ;lmb això no volem menysprear els altres agents socials que hi participen, però zu1a bona interpretació -per posar un exempleparticipa únicament de l'instant immediat, i l 'enregistrament no és res més que un record distorsionat pel temps i el canvi en l'evolució de lct percepció. -El rebuig e~"Plícit genèric de la música d ' avui per par-t de l'espectador d'avui, és un problema reversible o irreversible? -Ma,lauradament, tot sovint el rebuig ve per la ignorància i el desconeixement, per la qual cosa el problema no és només del compositor, sinó també de la preparació del públic. Per aquesta raó, han de ser les institucions, que són, al capdavall, quifinança les activitats culturals, les que n'haurien de pendre consciència i arriscar-se més. Si no ho fan, ens trobarem amb un problema sense fi. i no solament amb la música catalana . sinó amb tota aquella música que s "allunya de la popularitat, per altra banda imposada pel consumisme cultural. - Estan satisfe ts els compositot'8 de la política d'encàtTecs que vénen de les institucions, ptibliqnes o p1ivacles, a casa nosu·a? -L'Associació Catalana de Compositors és l'única entitat que fn encètrrecs de manera regular als compositors catalans, i la mateixa Associació es manté amb els ajuts fets per les principals institucions catalanes. No obstant això, la dotació econòmica qtte rep l'ACCés molt minsa, i dijLCilment es poden fer gaires encàrrecs, ja que les institucions normalment financen els concerts i l'apartat d'encàrrecs queda gairebé oblidat. Tot i això, en el cas que l'ACC rebés prou diners per fer-ho, no seria tampoc la millor manera de solucionar el problema. Haurien de ser les mateixes institucions les que tingnessin més protagonisme en aquest aspecte, i fins i tot l'empresa privada. De f et, nosaltres ens posem a la .~eva disposició p er ajudar aferho, ja que creiem que aquesta és l 'única ·via lògica p er norm.alitzar una situació que deixa els compositors catalans en desavantatge amb els creadors de qualsevol altre àmbit artístic i cultural. e PANORAMA T R e A Zulcerman, director i solista r !t ·- :t o ·- !- e l- a :t i rl ~z a r ,_ ·s e e n o !- t- 1- a 'S e i- e !t a :- !S !S ó [t r ;- n o a ;- ..·s, e a Palau 100. 17 df' mn•·ç de 199ï. Palau de la Música Catalana. Radio- imphonie-On·hester Frankfurt. Direcció i violí: Pinchab Zukerman. ··Obertu•·a·· de Les nores de Fíg aro dc W.A. Mozart, Simfonia núm. 8 d'A. oník i Concert p er a violí i orquestra d e L. Beethoven. o, Perfum camiJrístic de Braltms i Scltumann 25 dc març de 1997. L'Es pai. Ol'ioJ Romaní. clarinet. i Joan Ruhinat. piu no. Prop·ama: Peces de fantasia op. ï3 dt> Robert t•humann. Sonates núm. 1 i núm. 2 dl.' Braluus. per F.T.-B. per F.TAVERNA·BECH odem die que •·nguany hem esrollat Pinc has Zu k e nn nn en totes Ics Sf'Vt:S fa1· ctcs musicals. Així, fa tms mesos d vam aplaudir amb la música dc B•·ahms com a intèrpret cambrístic i <'0 111 a solis ta. Ara molts dels habituals als r onN·•·ts del Palau l' ha n escoltat ro m a director d ' o•·quest•·a i tamb~ de nou com a solista en el Concli'rt per a ••iolí de Beet110ven. Si hagu éssim d' emeLJ·e w1 judici global dc toles aquestes actuacions, diríem que Zukc•·man és ur1 veritable músi<· vocacional que, per tal d 'estimat· el seu art, només desitja viure'l plenament i profundament. o ha d 't>stranya•·, doncs, que no s ' acontenti aet uan t sol umcn l com a violinis ta d 'cx1:epció, sinó que lambr r s dediqui a la direcció ontuestrol í que, amb UCJUt'Sl lJ·ebull en fronts divc•·sos, Ja seva personalitat musiral hagi adquidt una nume•·a dc fer que ' e mun·adn pe•· de una intt'I'JH·c·tnc·ió Lra~os gru Ï.\.uts i fim. i tot espcctac ul a •·s . on r c>loqüència pe1· C\ i llu· excessos eauijats per la se' a passió pe•· la música estigui dominada per una actitud intcl·lcctua I. En Zukc•rmnn hi ha una mena dc conce pt e intc•·pr·etatin que pot r·r>sultal' pr·obahlcnwnt s uggestiH pel seu bon gus t i el seu lccn ieis me' pc•·b crm~ , la 11• mateix, cnmés octrsions de lr!s desitjades - sigui pm· ex<'és do Lt·l•ball o n1a nc a de trmps a uprorundh· r Js textos- es queda a mig camí a l' honl d ' mTodonir u el seurliscru·s i d'ntot'"Ul' b P Les textures sonores la seva ve ritable dime nsió bumana. Fins a cert punt, la versió de !'"Obertura" de Les noces de Fígaro de Mozart ens va sorprendre pel seu melodism e hieràtic, de contorns tallants i durs, mentre crue en la Vuitena simfonia de Dvorak, hi quedà en part desdibuixat aquell impuls vital que hi aporta l'espontaneïtat del C"ompositor amb l'elaboració colorista del material folklòric d ' acusada arrel l'Ítmica que conftgura r obm. També s'ha de posar de manifest que sota el gest de Zukerman, L'actuació de l'ot·questra alemanya no va acabar d 'entusiasmar el nombrós públic. Quant a l' esperada intet·pt·etaeió del Concert per a ·violí i orquestra dc Beetl10ven , va quedar sensiblement afectada , ja que Ja complexitat fonnal i orquestr al de r obn no pe nuet la di versificació de comeses. Difícilment, el que és possible en Vivaldi i àdhuc en Mozart, podrà assolir-se en B eethoven. on solis ta i conjunt sinú ònic estan concebuts dc manera que, cadascun do ells en el diàleg es manifestin amb difer ent p ersonalitat i divet·sitat de cdteris. Fins a cert punt. ni el solis ta (Zukerman en aquest cas), obligat a controlar· l' orquestra, ni aquesta , mancada d'un vei"Ítable conductor que i mprimís caràcter a les seves intct·vencions, van expt·essar amb la convicció escaient les seves diferents idees. En tot cas L'execució del concert b eetJiovenià va servir com un r•·etext p er al lluïment d'unes facultats virtuosístiques . ertament, Iu data rscollida per a U<JIII'Sl COIICCI"l, cJ tlinuu·t¡¡ dt• Setmana Santa, no ''a suscitar l ' r spcradu uflnèiH·ia dc públic i uixr) ha dc· lumcutar-st' , ja que el n :cital pi'Otngonitzat pe•· Oriol Romaní i .loun Huhinat tenia at1·ac·t iu s més e¡ u e considcrubl rs. Així. sota r cnunc·iat "' \ casa dr Laurn Yon Bt•ckt't·ath", r is dos intl-t·pn·t" \ an C\'OCUI' la v<'tllada 1'11 què J ohannes B1·ahms 'a acompanya•· el dal'inctis ta Richard .M iihfdd per intf'rp•·eta•· lt>s sc·vt'll ducs sonatcs Jlt'l' a clal'inr t i piano i també lc;, trc· Peces de fantasia dc , chumunn. C Tant l'obra de cbumann com les de Bt·ahms tt•nen nn bellesa inuna•·Ct>scihJe i alhot·a la seva músit·a '' a s uggel'ir alll·cs versiouso com són la dc viola i piano per a la pàgina de ScbuJ11ann i les dc violoncel i piano pe1· a Ics de B1·ahms . Escoltar-les en la seva concepció original i en unes acurades lectures de Romatú i Rubinat va permetre imaginat· l'autèntic esp erit camh•·íslic dt' la r·eunió a casa dels B cc·k ct·ath i encara que el piano. rn unes condicions no del tot idònies. va •·epresentat· un obs tacle per a la correcta concertació dels dos ins trumentis tes, el públic ''a segui•· amb veritable delectació La seva emotiYa actuació. Dignes filltarmònics de Berlín Em·oconccr·t. 20 dt· març dt~ 1977. Palo11 de la M1ísiea Cutalunu. Üt'lcl d tl In Filhat·mònjcn de Berl.ín . OlJreA de MendclsHohn , Gude i Shns lukòviuc. per X. CASANOVA.S-DANÈS . , Octet de Iu Filhm·mòoica dc Ber·lí n s'ha guan yat en pocs an ys una reputació fonumrntada en la qualitat a •·tistic·a i en l'ampliació del rf'pc•·tori amb un gt·apat dooiH·es dt> no' a cr eació. Cup no fib'Urava en el eu JH"Og•·ama per a Euroro nccrl. on n 'lú ha da du es q tH.' ben Sl'l,'UI", t• rc•n primícir s ui Palau: !"Octet eu Fa major dc Nil'ls \Vilhr· Lm Gade i les Due.~ Peces op. 11 de S hos takòvitx. El danès Gatl<• ( L8J ï 1890) és un cxcmplr d'inrravalonwiú per pal'l dt> programadot·s i púhlic. Va su~rcil· el seu mesi ro Mendelssohn c11 la Ct>wundbaus dr· Lt>ipzig ubu ns de r!'tonuu· a Dinamar<·a amh tots els honors . El seu roman t•r•s m<' s \ ·mpt>lt a d ' un en ptt'nimcnt t•lallsicilzant i l't'Sultu purado\.nl que s'ufebl t>ixi pn•ci!lno ment quan agafa volada líriC'a i que sedueixi pet· Ja bellesa del bas timent contraptUltístic. Aquest Octet, crue és del 1848, n ' és w1 exemple . Li feien cos tat la música divina de l ' Octet op. 20 de )fendelssohn i les breus Dues p eces per a octet de corda que Sbostakòvitx \'a compondre r an y 1926, severa la primera , dt>simholta la sP-gona. en un contras t que el compositor explotat·ia a bastament en Les sm·es obres de camb r a. Els filhannònics berlinesos van ofel"ir una actuació marcada pet· l'equilibri intem i la bellesa sonor·a. Qtúnes violes! També, pet· aqucll punt de Jal-lil)ilitut imprevisible - una entrada u•ussn entusias ta. tm violoncel que retarda tma nota, pecata minuta...- que humanitza una actuació i la fa preferible a un enregistJ·ament. Una gran fot·ma<·ió digna de l'Orquestra fJUe el. fa de matriu. 151 e PANORAMA T R e A Grandiosa lfelctra-Jones Temporaclu Gran Tt•ut•·c dt•l Liceu . 13 de mar ç de l997. Palau dc Iu Mí.~.ic·a Catalana. Elehtra. Tnti-rprets: Gwyneth Jone~ . Reualt' Be hlt·. Rt'inhild Runkt> l. Arley Reece. T om Fo~ . Din•rto•·: Pt•l t'r Srluwidr r. per JAUME COMELLA.S 151 E n el comcota1·i pn•vi al conrert publicat en el númc•·o dc ma rç re]Jroduícm una nfil·m ació culegò•·ica de Henry L ang n:feritla a Eleh·t ra , t•n la rpwl afirmava que si la representació és bona i els canta,nts t.enen una veu robu stn, els especwdors 110 es monen fin s al fina l, perquè la terrible tensió no decau en cap moment; un hom se sent pa ralitzat esperant l'ineviwble, Feliçment., les pa•·aules d' aque:>t profund coneixedor del món dc l'òpera van esdevenir profecia absoluta en la \"ersió de concert q ue n ' acaba d'ofer it· el Gran Teatre del Liceu al P alau de ]a .M.úsica Catalana. P erquè a la fi del concert un hom tenia Ja sensació d 'haver assistit a un esdeveniment de memòria inesborrable; a UJl cel"imon1al cr·eatiu d ' una p lenitud que sadollava 1es exp ectatives més falaguer es. T ot s "bav:ia mogut en un pla de transcendència gairebé ideal: cadascun dels ingredients de la pr oposta ha via obeït a UJJS desi.,"llis superiors de servei a una poètica rotUJJda q ue ded \'a de la naturalesa de r o- Gundufa Janowif%, com mai Lietl al Palau. LO di' març de 199"7. P ala u d e la 'llliicu Catalana, Gunduln Janowi~z . soprano. Cbar les Spencer. piano. Cunçnn ~ dc Scbubcrl i Schumann . per X.C.-D. ai lw c•sct>ltat Cnl!(lulu J anowitz amb tanta lltJtisfac:ció c:om en acruesta ocusió. Sempre m'hu semblat - i cm consta qu e no sóc l ' únic- una a•·tista d e cutegm·ia s u ¡JJ·cma , poe c omuni<~ ati va , pel'Ò, al ser vei tic g•·ans mestr<·s que utilitzaven la seva veu c·om un instr·umcnt. Els an ys han apor- M 28 tal un p òsit de calidesa a un a veu ta Uant marcada per un timbre sense gairebé vibr·at. Si Mtrti r esultava esp cctacuJar· en el seu con cer·t proLiceu p er la via de la ut·gència, Janovritz s'instal-la en les cançon s p er· la d'una mot·osital que li permet projectar Ja veu amb efi càcia, no for çar el fwt o, r esultar confidencial en tot moment i potenciar els so ns con- bra: unn obra r n In qual Richard Stntuss ser veix Iu LJ·agrdia dc òfocles . passaria p!'l srdàs "¡:,ruionitzadOt··· d'Hug ' on Tfoffmanstahl amb una identificació plena amb la srva complexitat més profunda. Df's dd dan·ct· faristol dc l'on¡uestt·u a l llapet· m~s insignifit·unt del nodril •·ep111·timent dr solistes vocals, tothom estava Jlim·at amb conviC'I'ÏÓ plena a la tnSC'íl dc servi•· la grandesa cie l'obra. T la ha Lut a nwst•·ívola -en t•l sentit 111 Í'S aut èntic del tt~J"Olc- dc Pl'tcr Schneider senyon·juva ()l'l'Cisa i plena d ' auto•·ital de la mill01· llei imposant un c•·itcl'i fet dt• sa viesa i dc con cbcemenl madu•· i as tunit de l' c~ pe•·it dc la paetitura . P et·ò. per da munt dc Lot. va cmr rgi•· la figur·a C;\.lr"uonlinàl"ia dc• la :,0 p •·ano anglc>sa Gwy neth J oues, !'a pa~ de super ar el diccionari d ·epítets positi us rn~R l'Omplet q ue pugui existí•·· P ennctr u-nH' una lleu boutade . J o no sé si vneth J onrs és u na gru~ canta nt, El que sí que pur afit·nHtr amh tota rotunditat és que és una a r·tistu cx traordin à d a . Ofel"ir um1 versió del persona tge Elektru con• la seva ; <·labonu· pus a pus, amb un a gradac·ió perfecta i plrna dc subtilesa, eadascun dl'ls dii'Pl'r nts esta ts en què es vu construint damunt l'('seena el pc•t·sonatgP al llug dels cent minuts Uaq;s d c pt·csència r~ a d a munt l'escenari. n o m~~ pol !lCI" obra d'una ar·Lisla ext•epdonal. D' una pe•·;;o- na amb una capacitat cr eativa for·a d el comú. É s en aquests casos quan el mot " intèrpret'' esdevé si n o equívoc s:í almenys insuficient. Hi ha interpretació. o sigui entesa i e.x-po ició consegüent d\ m món proposat per un composito•· i p e1·1m llibretista. P e•·ò per damunt d ' això hi ha autèntica creació. Hi ba un fet viu, irrepetible, que es prod uei..x allà danum t J' csr ena, davant del públic; que és rotundament propi , personal i immens; i sobretot transcendent; renovat cada dia i a cada alè; cruc no p ertany ni a Strauss, ni a Hoffmansthal ni a Sòfocles. É s seu i dc ningú més que d 'eUa. Aquesta és la grandesa i la transcendència -eaJ insistir en el termc- d ·actuacions com aquesta , que sen s dubte r omandrà de maner a imp erible en la memòd a dds qui ,-àr·em tenir e1 privilegi dc gaudir-ne . Al seu costat. una Renathe Behle esplèndida també en el p ap er de Chrysothemis i una veterana R einltiJd Runkel que ens va fer oblidar· -potser 110 del tot , v er ò sí en gran manera- l'absent Leonie R ysanek , v an completar a Ltu nivell nota1>ilissim el quadre femení d ' intèrp•·ets, tan p•·imo•·dial en aquesta obra . El masculí es va monre també en un marc de plena cohet·ència qualitativa , amb les veus d 'Arley Reece i Tom Fox al davant, clos artistes que figur en en els t·epartiments h abituals més JWestigiosos d ' aquesta òp era . sonà ntic!> amb una dicció que forlificu la línia dc cant. Va t•a nta •· magistralment a la p•·im<'ra part cine c·a nçons d !' Srhumann i el c·iclc "'Amor· i vid a dc dona " t¡ ue mai m 'l1avia sr·mhlat ta n hen t•·a vnt i tun poètic ch•s dc l' actuacitS d<> l'cnyor·ada Lueia Popp. Era evident que la vt~u ha guan yat eu cupacitat dc matís, sense abdi c·at· d ' u n pt'rfeccionismc tècnic Ucgcndari (lot i t¡uc la seva Rosalintlf' licr ista desafinés a bastament) . Un COrTcnt d ' astor ament. i •·cnovat l"f'S [W I'l<' !'S Va ClllJHII"aJ· de la sala. Set cançons d e Schubert, cor onades p er una Gretchen am Spinnrade cru e queda per al r ecor·d. van dur el públic a l'èxtasi més p er la interp retació que n o p er la veu. P et·ò. quina v eu la d ' aquesta sexagenària que p ei"IJonga en clliecl UJJa carrera operística centrada en M.ozarl i Richard Strauss! Cbarles Spencer es va llu·i r p er la capacitat d ' adaptació a una intè•·pret q ne no esta va per a incitacions i per una infinitud de detalls qu e van elevar el piano a la categoria de protagonista que li p Prtany en aquest re· p crtori. e,, • e PANORAMA e A T R Una passió de IJon nivell 1 El, Diumcu~w' al Palau. 9 dc mart de 1997. Palau dc In i\llísit·u Catnlanu. Onlut•stl'!l dP CamLra Gonçal Como'Uu~o. Orfc·ó Català. PNc•· But·Lt·l•• .'lfan·o¡. Fink . .'l1aJ·ta Almajnno, Mi•·cia Pint6 i Puu Boniu,. <'antaot,. Dir.: Jordi Ca,a,. Passió .~t'[!OII$ Sfllll }mm d.- J. S. Bac·h. i i r ) i 5 i Muti i l'operació teló 1 5 El mt•stre 'futi umb t•l Lic·f'u. 3 de març dt' 1997. PaJau de la ~lú,ic-a Cutuluna. Orqucstt·a Simfònit:a deJ Liceu. Dir.: Rict•ardo Muti. Obt·c.., clt~ Bt•t•thoveu. Txaikovski i Verdi. per X.C.•D. e r 1 l 1 J J ~ s t¡ e 3 e 5 li a t a n e E I Ce•·cle del Li- ceu , Iu Fundació el i el Crup Consolat d ' Itàlia organitzaven aquesta vetLlada que, umh les I:I(JOrtacions cl ' nltt·cs pa trocinado•·s i els c:onecrls cclt•hr·ats els Anys untl~­ •·iors, ha pr•·mrs d ' assolir la xift·a cie cimp.t anla milions, que salda r i pt·cssupost dC' Iu cortina drl nou Tcatt·e. L'Orqucstr·a del Liceu es va prcsti!J' a set· dit·igida per Riccardo Muti en un 1noment dc gntn acth i tat que coiucicliu umh les funr ions dc i\.1acbeth en el començament cir la l<~mpo­ rada. Ben patc·nts cr·en la il·lusió i Ics bot·cs r'Lntordinàrics csnwt·çades en la pr·cparació. Muti la va galvanitzar· en el sentit més ful g111·ant del tcr·mc. Va volt••· uns resultats 11 l'ulçatlu dc Iu st·va Pategoria i rlcl fnvot· que CJ'a dil'igir-la - un " mig fa vo r", ja qut· 110 va ser pt·cC'isamont g rntia amoris- i vnjugat·lu eartH loscanininna i l:!f'lll)IJ'e impactant dt• la velocitat i el mctron«>misme. Opc·ió vàlida, i , per· tnnl. •·es n dir-hi , ¡¡i no fos qtH' alt•n- tiu notòriament el tempo en els passatges més complexos, com la fuga de I'''AJiegretto'' de la Setena simfonia de Bee thoven. La precedia una aiTavatada obertura de La for:;a del destino de Vercli Pn Ja qttalla melodia queclava engolida pel ritme i que an·encava aplaudimets desproporcionadameu t entnsiastes d 'un públic heterogeni. En la segona part, la Cinquena de Txaikovs1.; va possibilitar la plenitud més l' Orquestra , de còmoda pels sens meandt·e que per les tOtTenteres d e l'obr·a anterior. P oca òpera, doncs . en aquest concert d e Muti. que confirma en la formació una qualitat també aconseguida pels mestres Paolo Carignani i P eter· Schneider, que n 'han extret resultats excel·lents en Macbeth i Elektra. El t·endimenl al màxim dc l' Orquestra és la millor garantia per al Gran Teatre lfUC' r·essorgei:.x. A la ¡·ec:OIISlt'UCCÍÓ, Sl DO s'afanyen, faran tard alguns cantants cèlebres que es van ofet·ir a fer concerts ( fUC no es materialitzen en aquesta etapa d ' hores baixes. Marcos Flnk en el paper de Jesús per X.C.·D. l cinqu~ r irlc Els Diumenges al Puluu (que' patt·oeina la Fundació Orfeó-Palau) hu urTcm·ut amb Bach i la seva Passió segons sant Joan. La va rliri¡,rir J onli Cal>as amb m1 doble t> nfoc·amcnt: el dels rceitatius i iu·ies i el dels conjunts eot·als. \mb una ot·qucstr·a dc dimrn ió petita i una ma:.sa ro r·al tan gran ral •·esib'Ttat·-:oc u tapar· els inslntmr nt. amb l'esclat dc la veu col·lcctiva. E l •·cmlinwnt dels cantants, el co•· i I'Or·qucstra Gonçal Comellas va st>t· consicif't'abl<• , umh pun ts forts en Ics prestacions dc l'Orff'ó Catalti, flcl claviet'lnbal·lista Edun1·d Mal·tincz , les violc·s d ' amu1· dc Dot·othca .Jappe i Kai Kopp i els solistes masrnlins : el bai:\ MtiiTOS rink. cada dia amb In vru més E estupenda; el baix Pau Bm·das, q¡,te ha consolidttt a AnglatetTa tma trajectòr·ia ascendent, i Peter Bartels, encarregat del pape•· d'Evangelista i dc cantar les àries de tenor i que es va mostrar òptim en la primera d ·aquestes comeses . per ò no en la segona. Jorcli Casas, que va prrscriure una interpretava CIO sense descao , sabe1· mantenir l'equilibri necessari creant nuclis de tensió i la narrativitat posant-se al servei dels protagonistes. Ducs hot·cs que van passar volant. Dignes contribucions van set· Ics de ht coutraJt Mit·eia Pintó i la soprano Marta AJmajaoo; aquesta , pOt$er, una mica per sota del nivell que li coneixem, com si empeltés el seu cant aeri amb un punt de mtioa en Ics dues bellíssimes inten·encions que la partitura li concedci.x. e la reflexió de Pollini sobre Beethoven Emotiva versió de Scheherazada per l'OSC Iht•n•uuwrn. ~ dt> man; d(• 199ï. Pnlan de la }lti~ica Catalana. \lau•·izio l'ulliui. piuno. Sonates núms. 12. 15 {Pastoral). 13 i 1 J (Clar dc• Uuun) dt> Bt>ethov('n. Tc·mpOI'ucla OBC. 7 Ut' man; dl' l99ï. Palau de la Música Cawluna. Ontut·,tnl Sinúònica dl' Barcelona 1 Narional de Ca. taltJO)O. Uisa ~:nglish, oboè. Di•·ecció: Fnnz-Paul Dt'ckt'r. Tungu:;:o d' \.Pinnola. ConcPrl per o oboè i orquestra dt> LI. Bt••wjam i Srh!'hero:acla de i\. Rin1ijki-Korsakov. per F.T.-B. o sovintc·gcn c•ls ('Olll't'rls Ot!di c·ats a Ics sonates rlt• rlcc>thovcn i em l!le mhla que un JH·ogr uma d'aquestes caract<•t·ísli4ucs cons titueix una ~1\'Ïm' ntc>su p er situarnos en t•l 'crituhlc camí dc Iu cu hunt nms iral. Cc>rtament, algun tÜu hauríem dc Lr·nc·tar ch·l tcnu• dc Ics modt's qu e afc<·tcn la pmgt·amació dt'ls ronre•·ts. de co m e'\l't'S!:iOl> d'atenció en' er'> detcr·minats autor·s i l'obüt d' alt r·c" descentren a vegades la per 'flectiva i el nitt•ri dt> r evolució dc la histò1·ia dc la rnú~ica. de la qual l'obra de Brelhov~·n és un drls focu s c~sen­ cials pet· cxplica•·-nc Iol e l p t·océs. H em d'agr·ait· a Pollini, doncs, l'I S<'U g<'sl d'estructura•· el prognuna del St'U recital Lnrccloní umb quall:e sona tes bccthovc•uanes del sego n pc•·íoclc>, q1Je destaquen, pl'imer·ument, per l'allibr•·aHJcnt que m<~nifcstc n dc Ics in11nf.ncies d 'un ¡wssat immediat, després p ·r· la seva visió de futur en esta blir les bases per desenvolupar Ics idees i les mane•·es del r·omaJJticisme i. finalment. perquè prcp1u·en el canú N 151 PANORAMA R T e A cap a la música quasi metafísica del tc•·ccr· estil del composito•·· A ixi, elf' I r·aeionalismc clàssie i a través d 'aquests estadis, B<>etho ven passa •·à a l'cxp•·cssionjsme pe•· colrat· J c ple en acruell concepte romàntic- en c·l rpwl la mús ica és considerada com <>I vessant més elevat cid JWilStunent humà , ja que amb ell u és possible cop sar all(, que és essencial de Ics coses. D'alguna mun<•r·a, en un any en l'i t¡uuJ f'S I'Oilllll Cmoren el bicentenari de la naixença dc c-hubc•·t i el ccntcnat·i de la mort dc Brahms. renh·ar l 'atenció sob t·c Beethoven. tal com ho va fer Pollini , significava mostrar l'arbre genealòbric d 'ambdues commemoracions ... S'ha d iscutit si BecUloven és el dan·e•· dels compositors clàssics o bé si ha estat un dels primers músics r:omàntic:s. La intel·pretació de Pollini podríem entendre-la com una visió conciliadora d'ambdues concepcions. Fins a un cert punt. el pianisme beethovenià. exposat pel piarusta italià amb una nitidesa i equanimitat indiscutibles. va manifestar. amb un t'ert distanciament. r adequat contrast dc color s i r exigida flexibilitat de r espiració pet·què el ,-c;;sant e""-pressiu de la música mw es desequilibrés en c.xcessos sonors, però en canvi clar·ifiqués r estructura arquitcctòruca dc l'obra sense concessions a la fantasia i a l'extraversió. facetes que a vegades, intentant identificar-se amb la genialitat beethoveniana, desdibuixen el sentit de la música. És ahi com Pollini. amb la seva lectura més eclèctica que no apassionada de les conegudes sonate¡, Xll. XUL xn· i XY. ens va presentar Beetho,·en com el compositor que tot just. apartant-se de l'hedoni"me dels clàssics. :. · endinsava pels terréllys de la psicologia, sense, per·ò. lliurar-se a l'extralimitació dels sentiments, sinó •·eflcxionant i sospesant el valor de cada passa qu e donava, ja fos alliberantse dels motlles de la sonata es tabl e rts, flexibilitzant els conceptes tonals i fins i tot plantejant formulacions ins trumentals que exigien unes qualitats qu e el pianoforte ja no podia assolir. per F.T.-B. V a tornar Ft'aJlZ- Paul Decl<e•· i ho VH fer amb un JH'Ob'l'UIIlel fo¡·ça es pl•cial , que si més no va JJ<'I' posat· de manift'Sl [(•s t¡ualitnts del din·etot· pt't' llign •· en un mateix feix músiq11rs ben dispcl'- serviL· scs. ota el gc>~> l dc Deeker l'ot·qut•stra 'a st•nli•·-se esperialmcnl inspir·ada per· assolir· una qualitat emotiva que no sempre allor·a amb altres batulf•s, a 'egades mÍ'¡; pt·e<'bC'8 i rutilants. pt•r·ò mcn)" amarades dc vida i imaginació. Ve•·itablemcnl. Dceket· té la vit·tut d'ext1·cm·e dels pentag•·amcs tol allò que tem•n dl' viv<'ndal i dc creatiu. Qur.lital que, a rTihat el mom<'nt d'inlrqw<'la•· la mús ica dd !~ grans mestres, es tr·achw ix en l'c•¡,pectarl e auditiu més llll'lliOrable , però lamhé, quan IPs nbr·es no tcll(·n uqursl nivell. el di•·ectlll' ens fa an·ihm· el seu c·onlingut. dc· manc1·a C[Ut' hi trohcm M'mpr·e la impit·utió sinr('J'II del composito•·· egurumcnt, pf'r aquesta c>spec·ia l labor dc Derker·, Tanga:::o d(' Piazzola ens v11 intc•r·c·s~ar· ]lt'r· Ics beves t•·oballes ;,onore~ o bé. iguulm<'nt, la música polic•·oma amb tonnotacions cint•ma tog•·àfic¡ucs dd Conrert per (J oboè i orqnestra de Lluís Benejam vu ¡JOsa•· dc manifest la funta s ia i la poPsia el' LIJI !! ('OlllJHlASOS escrits vocariona lnw nl , mé¡; e nllà de les III Odt•s i d'un afany d't•StUI' al di u. En Iu lcc·tu•·u d 'ucru<'st conc·ert eni destacar· Ics intCI'Vf'fll' iOIIS dúc·LiJ~ i punlu~ls dc l'ohoislu Oisa English , que> impr·Pssionl• amb la lillhtilesn lici seu lit·ism<'. Tanmateix. la sot·pn·sa i els moments mem01·ables de la vellJada ,·un pro- duiL·-sc aruh Scheherazada de Rimski-Korsako'. Certament, aquesta partitura és m1a de les que el públic ha oblidat inju;.tament, ja qne n o s ' han valorat tal com es met·eixcn ni la seva coheeen t trama orquestral, ni Iu seva magistral i admirable orfcbre•·ia sonora. S'ha titllat Bimski- Korsakov com una autor pintoresc, per bé crue en l'C'alitat té l'alè d'un veritable simfonista i en Scheherazada ho demostt·a àmpliament, tant en r aspecte constructiu com a l'hon d'imaginar impt·essionanl!' contrastos en tre tensió i arlituds purament contemplatives, entre sevet·c' monocromies i fantasiost·' policromies. On igualment r esc•·iptut·a orquestral està tuctada de manera c¡ue cadascuna de les famílir~ instrumentals tingtd una presència sempre justificada i mai subsidiària. La ver:sió de Decker va posa•· de manifest aques t contingut amb un discurs magníficament estrllctur·at per urr·ibat· a culm.inur, a través cl 'ar·ticulacions m e- lòdiques d'alta i fantasiosa volada lírica , en un impressionant clímax em oLio. a s ·l ú a ·- e e a s s e s s t CATALUNYA MÚSICA Programació mes de maig DIU.UNS, 5 DE MAIG DE 1997 07.00 L'OBERTLR.\ \lú•icu pt•r cnnwn~nr d dia. Rt>ruU ,r ohn•, hrcth pn•<t'ntade, pPr Joan \ iH''· lm·luu !JUtU~tin• informatius i n¡.~<>ndcs mtbit·uls. OCJ.OO Bl'TLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Pr¡•s¡•ntnrió dl' lt'8 1Íitimf'S IHJ\'t'Lats di~t·o¡.~ràlïtjllt's nptm•gudt•o al m••rrat. F:spni ¡¡ntl'tiC'inat pt•t· Dist·os C:ustdló. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE \1(SICA \lOZ>\HT: Simfonia n. :~s. J.. \ 504 •·Praga... Orc¡ul'•tru Reial el el Com•¡•rtgt•bouw. Oir.: 'oiko(38m). lau• llarnunt•ourt. SCHL"f \'\'i: Sonata pt'r u violí i piano. op. 10;). Fabw Biondi. Luigi Di llio. (17m). \ n \1,Dl: Stabat \l:llt•r, R\ 621. '\athnlic Stutzmann, contralt. \ïrtu<»i dt• \lo•rou. Dit·.: \ lndimir !:lpi~akov. (20m). FREDElUC li DE PRÚSSL \: Conct•rt ¡wr n flautn, c-or1lu i t·nntinu n. 2, en Sol \1. Knrt Rt•tlt•l. Or·qtwstru Pm \t·tr dc \1unic. Dir.: Ktll'l Rt>dt·l. (17m). MENDELSSOIIN: QuintN fi<' t>urdn, op. 18. Ilausmn,ik. (31m). BOCCJIEHINI: Simfuniu up. 12 n. 6, G 50!!. [)¡;ut8clw Kununcrakntlemit• 1'\¡·u•s. Dit·.: .Johuum·• Goritzki. (2:~m). HANDEL: Conct>rto ¡:rukSo op. 6 n. 10. At·atlemy of !oit. \1at·lin-in-tlwFidd,. Dir.: lnnn Bro\\o. (I lm). 13.00 'rl~IC\ DEL SEGLE X." B \RTOK: <.ont·t·t·t ¡wr a do" pianu~. p<'reu .. ,ic; i orqtu•"'tra. :\'el-.m Frt•irt• i \lurtha \rg.·rirh, piann,, Jan Luhordu~ 1 Jan PuMj~n•, pt•t·n••'ió. OrI(Ut>.•lra tlt'l Conrt•rtgl'hou ... Dir.: Ou,icl Zinman. (2ïm). Pny,onn('. Suitt• :\tE'r ER: llanrw, l\lt')t'r, or¡,'lw. Quurtt't Smtat·~- lt'hirt) Nfl(la. t•ontrobaix. (15m). PHOKOFIF.V: Din d't•,tiu. •nit<• [H'r n nt•ns op. 65 b. Tho Nt•~> Lontlun Or·t·lw;;tra. Dir.: Rnnalfl Cor·p. ( 15m). ARNOLD: Hnhson's Choke (Lu ncdsió lf!' ltnhhOII ). Au itt• urqu~~trnl. Ot·qu¡•¡,¡¡·u Simfònica dc Londt·•·•· Dit·.: Hkhurd llirkox. (17m). II.\I\1BI{<\~:US: Sym¡1honin Sut·•·n T11 T1 ·mpm·~ Pa~~ioois. Soli~tt·s voculs. i\trCill Chomllt'r Singt•rs. Conjunt in•trunlt'nlol dt· Iu l ui- \l'r,itat -'1cGill. Dir.: Fred Stoltzfus. (35m). tenor. 'lttn,•l Cnbt•t•u. piano. (64111). 15.00 Bl'TLLETÍ DE ~OTi­ CIES I ACE IDA m:SICAL 22.00 AGE:\'0 \ \ft:SIC \L 15.13 CAPSA DE -'fÍ'SICA CO:\ClRT enrt>gi,tral pt'r Cutulun) u ~ftí•it·a l'I din 2 dt· muig dl' 1997 ni Pnluu tlt• Iu 'fu.,it-u Cutalunu tlt• Rurt•t•lunu. K\LI:\:\lKOV: Simfoniu n. I. GLIERE: Cnnt•t•t·t pt•t· u trumpu i tr·ompa, op. CJ I. R \\·EL: Lu Yuls<'. Du~irl R. Thump~on, trompa. Orc¡w:Hit·u Simfèmito dc Bun·t•lonn i Nnf•innnl dt• Cutulnnyn. Dir.: Dmilt·i Kitul·nko. 22.05 TE.\IPOJt\D.\ DE L'O BC CLE'lE~TI: Simfonia n. -t. Pbillturrnonia Oreht>strn. Dir.: (29m). Scimooe. Claudio H.\YDi'í: Sonata per a piano llob. X\1:20. Amlrt>as Stail'r. pianofort('. (lïm). SUK: Obertura dramittica op. 4. Orqurol.-n Simfòniea de Pragn. Dir.: p,.tr Altrichtct·. (13m). LlTERES: A:t.is y Galatea, Karsuela bun·oca. Mur·ta Almajano, sopt·ano. Al Ayre Español. Dir.: F.dnardo López Bnnzo. (14m). DEBUSSY: La ¡·aixa de joguines, mú•ira dt• ballet (orque•t•·at·ió dr Cuplet). Orquestra Simfònira de Ba•ill:'a. Dir.: Armin Jonlun. (32m). C.Pb.E. BACH: Concert per a oboè i orquestra ('u :\fi b :\1. \\q 165. P~ter Póngracz. Orquestra de Cambra Franz l.i.•zt. Dir.: ]lÍnos Rolla. (24m). Simfonia n. 6. \~ ESLEY: Orque,tra de Cambra \lilton Kt>) ueo;. Dir.: Hilary Davun \\ !'lton. (21m). 18.00 GRANS 1!-.TEGRALS 13RAIIMS: LfEDER. Fünf Lirder, op. 107. Je.•sye l'lonnao, •oprano. Dietrich Fischer-Dif'skau. ba.-ítoo. Daniel Barenhoim. piuoo. (7m). Vicr rrnste Ge~iingo>, op. 121. Dietrich FiRdtet~Dir~kau, baríton. Daniel Barenboim. piano. (18m). J\1oudnncht. WoO 21. Dietl'ich Fischer-Dieskau, baríton. Dnnid Barenhoim. piano. (3m). Fünf Lit'der WoO pòst. 22 (OphPlia-Li<'dcr). Jess)e l"orman. soprano. Daniel Barenhoim, piano. (.Jm). Regenlied, \\oO pò•t. 23 Jes<ye ~onnAo. 'oprauo. Daniel Barenl10im. piano. (2m). 19.00 AL\IA.'\AC Uo t'sp ai de•tinat a evocar i re\iure eh: fets més rèpr<"'l:'ntatiu;, dl'l passat musical. Guió i scltt!'ió d' \.Jex Robles. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGL"' DA ~IUSICAL 20.13 CATALU!'I'YA ~IÚSICA: RECULL DE 10 ANYS D' HISTÒRIA !{¡•visió dt•Ls programes. espais i ¡·oucerts més significa tins. PAlliSS\ I MORERA: Cançons clt• carrer. Enregistrament fet pt'r Cuwlunyn Música 1•l ht'lt>mlm• de 1994 o Paper de '\lúsica d1• CupelladP<. Joan Cabero. 23.30 NOCTIJHN Mú•if•tt per n1·nbnr <'I tliu. Pt't'bt'llttteió n t•Òrrt'!' 11' \lfn;d Cdaya. Ol.OO REPEHTORI DE NlT DIMARTS, 6 DE MAIG DE 1997 07.00 L'OBERTlltA \lú•i<'n prr comen\'nr t•l tüu. Recull d'ohrt•, brt•us pri',I'Din¡f~, l*r Joan \in-s. lndou butlletins informatius i ug,•ndf'• Dl!IJ<if'af,. 09.00 BUTLLETÍ DE 1\0TÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Prt'scnhtció tlt• l1·8 últimt·s novf'tnts di~t·o¡::r·òfiqucs upnn•¡.,'ttdcs al nwrt•al. Espuï pulro.-inut ¡wr Oi"'·o~ C::asH·IIú. 10.00 Bl.iTL.LETÍ OE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE :\I(SIC·\ BRLCH: Simfoniu n. 2. op. 36. Orqt~~•,Lt·u Filhonnònica Giir?.t'nich dP Coli\niu. Dir.: Jamt'' Conlon. (37m). TELE\f ~'\'I: Suitl' pt·r n Ouula, violí i t•uotiou en In m. n. 5. Cnllrgium Mu-it·um CJO. Oir.: Simon Staodagt•. (lim). G \ZZA'\1GA: Te Dt•um. Conjunt ~ot•ttl i in,trumt'nlal Cnp!'llu \1usiral dc In CatNlrol clt• \<>rouu. Dir.: Alberto 1\trco. (13m). LF.b.El : Fanla~ia ~ohre tl'nws pOfJUittt·~ angc' in s. Orqut•stro Filhurmònicu 1lt~ Lit•jn. Dit-.: f'il'rrl' M. ( 13m}. But·tholomee. llAYDN: QuintN dt• t•tmln, P 109. L' \t•t•hihmlt•lli. (25m}. K\13ALEVSK I: Cum'l't't pet· u piano i ort¡tw"t t·u n. 3, op. 50. Emil Guilt•ls. Gt·tm Orqm•>.tru Simfòuiru dl' lo Hiidiu ti'L R~S. Dir.: J..iril Kontlrurltin. (17m}. REINF.CKE: Scrt'nntu op. 2·12. Kammerakadcmie Deut~t'hr :\eu". Dir.: Jobaunf's Goritzki. (2ïm). VI\ALDI: Sooatn pt•r o Il. n. 2. R\ 'i<~loncel Cbri,topbt'r Coin. 'iolonl'l'l. Chri,topher Ho!;'•ood. cla~if'i'mhul. .\gect Zwd,.tra, violom:l'l. Eugi'ne Ferré, guitarra barroca. Tom Finut'uue. on.illnüt. (1 Jm). 13.00 lJO)fENTS LÍRI CS ROIG: Cecília \'nldés, opcn.•ta t•uhana. Dolores Santa Cruz. Murtha Perez. Aida Pujol. Ft'llncisco Nayo. Coro i Orqucstt·n dirigidu per Gonzalo Hoig. (35m). ROSSINJ: li Bur·uit'n· ¡lj Si,igliu, t'Xll'MICS. KaLhkt'u Battle. Plat'ido Domingo. Fntnk Loput·do. Lucio Cullo. Roggt•ro Raimoodi. Membrt>s del Cot· del Cron Tt>nLre La Pt•nit:e. Orquestra de Cambra d'Europa. Dir.: Claudio Allbodo. (73m). 15.00 BliTLLETÍ DE l'iOTÍCIES I AGL'\'DA ~fUSICAL 15.13 CAPSA DE l1ÚSJCA R.STRAUSS: \facbeth. pot>.mo •imfòoic op. 23. Or(¡U('stro Filhnrmònira de \ïí'na. Dir.: Lorin Mauzel. (19m). SALIERI: Con<·ert per a 'iolí, oboi', ,;olonccl i orquestra en Re l\1. Ht>inz Thoma~ Füri, violí. Thomas oboè. Holligcr, Dt-nwngn, violonrd. Camet·ata Bf'l·o. Dit-.: TbomusFüri. (25m). GRANADOS: Danses espunyoIcs op. 37 (1\iinnctto, Orit'ntal, Zarubonda i Villanesca). Alícia de Ltu·rocha, piano. (18m). ~10ZART: ''\tia ~peranzn adorota" - "Ah non sai qual peno ~ia", r~itutiu i ària KV ·116. Edita Gruhero\'a. Orqut>stra del l!ozurtt>um dt> Salzburg. Dir.: Leopold Hager. (9m). PARRY: Simfonia n. 5 "Fanta»ia Simfòoíco 1912... Orquestra Filharmònica de Londrys. Dir.: 'luuhio;, Bumert. (2ïm). PAlSrELLO: Concert per o mandolina. cordo i clavecí en Do 'L Ugo Orlandi. I Soli~ti Vl:'neti. Dir.: Clandio Scimonc. (14m). BACH: Obertura (Suite) pt-r n orquestra o. 3, BWV 1068. Fabio Biondi. \iolí. Li: Contcrt des Na tions. Lu Capella Reial d!l Catalunya. Oir.: Jm·di Savoll. (26m). BELL.,1AN: Tt-es cpísto11'8, n. 2, ïl i 82. Martin Bt>,t, tt•nor, sisI re i guitarra. (12m). 18.00 GRANS Il\'TEGRALS BRAH.MS: MÚSICA DE CAMBRA. Trio amb piano u. l, op. 8. Ttio de Fiesole. (39m). 19.00 GRANS 'Il\'TÈRPRETS 1 ) EIIUUII\IE:\Uill\. llRLCII: Cont•t•rt Jl<'t' tt •iolí i nriJIIt'slrn n. I, up. 26. Philhnrmonia Or· ¡·hr~tru. llit·. : \\ult<'r Su-.l..ind. (25m). HLFTIIO\ E~: 12 •nt;u. rion' sohn· "St• \unl bnllnrt~". dc "u, uo'''"' dt• Fi~nro", l'~"'' n piano i 'iolí, \\oO 10. Willll'lm Kt•rnpff. (13m). \ \LGll \\ \\ lLLL\.MS: Curwt·rt ¡wr n •inlí i on¡ut•stru "Cmu•t•t·to Ul'l'ntlt·rniro''. Ot·qu•··ll·u Filhnt·nHiniru dt' Lotuln•s. Uit·.: \tiri un Bouh. (16m). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCI ES J AGENDA 1\nJSICAL 20.J:i GRAN TEATRE OEL LICEU: ANTOLOGIA OE 150 ANYS O'lfiSTÒIUA Un pro~.-nmn ''"''rit i prt•<t•ntnt pet· Hogt•r \Jit•r. 22.00 AGENO\ ) l USICAL 22.05 ELS 1\0STitE$ CO:'iCERTS 151 CO'ICERT t'ttrt•!!i•trut Jll'r Cntalutt)U \tu,i•·n ri din 6 dt> març de 1997 al Snló dl' Ct'nt de l' \juntumt•nt dt• Barc-t•looa. CICLE ~OLJSTES DE L'OSC. BEETHO\ E\': Quintet d<' rordn op. 2\J. BRAI I \1S: Quinh·t dt· cord u n. 2, up. 111. Dn• id Bollf'st¡·ro~. \1nntll'ln \filoni. Amlrt·us Sü•~mnyr. Erik h.oontz. Núl'iu Calvo. (58m). 23.30 1\0CTllRN M'í'it'a 1wr rtcul¡¡u· ri din. Prt"scntudó n •·iit·t·t•e dc Muró Junf.. 01.00 REPEUTORI OE NIT DIMECRES, 7 DE MAIG DE 1997 07.00 L'OBEil'fl 'RA )ltí•i•·a p~'r romt•nçnr t•l din. Rt'rull d'obrt•s hrt'us prt'•l'ntadt>s ¡wr joan \ive•. lnrlou butlletin• informatiu>< i n¡¡:t>nde• mu•it"ul.. 09.00 BUTLLETÍ DE 1\0TÍCIES O\J.08 SELECeiÓ OE NOVETATS Prcst•ntndó dt• lt.•k últimt'N novetats dis•·og.·ulïqucs 11p1u·pgud1'" ui mcn·ut. E~pui putt·oc·inat ¡wr Disc·os Cust;•ll6. 10.00 BUTLLETÍ UE NOTÍC IES 10.08 CAPSA D E MÚSICA 2 \OGLER: Simfoniu (Lu Srulu). Or;¡u¡••tra d1• Cambra clel l\1u,pu 1\at'ionnl, Estocolm. Dir.: Claudi' Géneta). (21m). TELEI\! \.'1'\: Concert per a oboè d'amor. corda i da,erí en Sol \1. Lnjoo Ll'nc•é¡,, oboè d'amor. Orquc.tra dc Cambra del Suc!"'''' d'..\l~manyo -pforzht•im''. Oir: Pnul Angt>rer. (17m). :\1E'iDELSSOIDI: Do, Salms op. 78. Cor dc·l King's CoUc¡;c, Cambridf,<e. Dir.: Stcpheo Clcohury. (12m). OJTTERSDORF: Quiotl't dr corda o. 3. Quartet Franz Scltubt'rL Ju1icts Bl'rget·. (16m). BOCCIIERIJ'Il: Simfonia op. l:l n. 4. G 506 ''La t·osn dPI Oinvolo''. Enscmblt' 4-15. Dir.: Chiura Bunchini. (25m). LECLAIH: Primera rcci'Cai'Ïó dc música, op. 6. Conjunt Barroc· dl' Limogl's. Dir. J•·nn-Mil'lll'l IlaoJcr. (26m). BORTi\'L\1'iSKI: Simfonia concertant per a piano, arpa, corda i fagot. llons Kano. lxi ·\ngerer. Orque~tt·a dc Camhra del Sudoe•t d'Alemanya a Pfonlleim. Dir.: Paul .\ngerer. (18m). GADE: Simfonia o. 2, op. 10. Sinfonietta d'Estocolm. Dir.: :\. Jan;. (25m). 13.00 ~llSICA VOCAL RESPIGHl: n Tramunto. Faridnh Suhratn. mezzosoprano .. Orque;..Lra Sinfòniea dt' la Ràdio Txeco•lovaea (Bratislavn). Dir.: Arlriano. (16m). HASSE: ~1.isc­ rl're en mi m. Gr·eta Dc Reygbere. Susanna Monra) o voo lla•e. Jan Honeymnn. Dirk Snl'llings. D fondamPnto. Oir.: Paul Dombrecht. (24m). \'1VALDl: In turhatn More Ir·uto, R\ 627. Emma Kirkby. 50prano. Orquestra The TafeLnusik baroque. Dir.: J,.an Lamon. (15m). RAhlHIA.'\J'iO\: Le~ Campant-s. •imfonia c-oral ¡wr a •opraoo. tPnor. baríton. cor i on¡u¡>,tra Elena Ustinova. Kurt We-.ti. Jorma Hynnineo. Cor i Or<¡ue-tra Simfònica dc la Ràdio i'\ acional DanPSa. Dir.: Dmitri Kitaienko. (tim ). DVORAK! En l't"Slil fo1clòrie. op. 73. Gabriela Be-oarkova. Rudolf FirkthD). (l2ml. 15.00 BL'TLLETÍ DE :\OTICIES I AGENDA l\f(;SJCAL 15.13 CAPSA DE l1Í:SlCA FRÓHLICH: Elegies pern piano op. 15. .Tean-Jacques Oünki, piano. {35m). HAYDN: Con1•ert pt•r a trompa i orquestra n. 2, U ob Vlld:2. LoweU Grl'ct·. Orquestra Filharmònica d., Mèx:it·. Dir.: Fernando Lozuno. (18m). RAMEAU: Dàrdanus. Suite. Orqul'stra del M'gle X'VIII. Dir: Fran• Brüg~cn. (25m). SPOHR: Concert p<•r u •iolí i ot't¡tw,tru n. I, op. 10. {Jif llot•l-.·lwt·. On1u•••tru Simfònica de Iu Huclio 1l;• B!'dín. Dir.: Chri•tian Frtlhlirh. (21m). \IOZ. \HT: Trio ¡u•r u 'iola. •·lat·itwt i piano "'\ I\J8 ""'<'gt'l,tnll T•·io". \t~bukn lmni. Jnrwt Hilton. Hogo•r \l~nnlc.,, (20m). BACH: "lrh hnht• ¡:rnug" {'lo cm fuita n••), rnntntu 8~'\ 112. '\l ax •·un EgnHlllll, hui-.. Rit·t•n·at· Con-.~t·L. (22m). MEI'íDELSSOJIN: Simfonia pl'r a l'Cll'lln n. <k Cuil•lhall Str·ing Ensrmblt•. (9m). 18.00 CRANS INTEGHALS BHAliMS: \1ÚSICA DE CAMBRA S!'Xtl't d1• c•ordu n. I. op. lll. Yehudi ~lt•nuhin. RolwrL Muster·;,. C~t·il \ntuowit7.. Enu.t \\luiiJi.,rh. \1uurit•c• Gt•nclrun. Oi'c·ck Simp•on. (:iKm). 23.30 NOCI'UR!\' '\fú~irn per acabar el din. Pre.sentnció a càn·cc d' \Hn•d Ct·lnya. 01.00 REPERTORI DE 'olT DUOUS, 8 DE 1997 DE MAIG 07.00 L'OBERTURA Música per començar <'I dia. RN·ull cl'obn•s b c-~W! presentades per Joan Vives. lnt'lou butUrlin' infonnat:ius i agende~ mu,icaJs. 09.00 B UTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Pn>.sentació de les t'tltimes oovcdiscogràfiques npnregudt'• al ml'rcal. &.-paí patrocinat pt>r Discos Ca•tt'lló. lnl!! 19.00 '\OLS 1\'T.:RPRETS TX.\.lh.0\5"'1: Quatr·e ran.,.on•. Eli•a•l'tn Bnk1•rkina, 'oprano. Jo,ep Surinyurh. piano. ( 1·1m). POt;LE:'IC: Sonata 1wr o durinet 1 piano. Duo Reinc•c•kt•. ( I lm). COLGR \SS: I ,oio, ¡wr n •·ni.xa. Sc•hustii't Bd. pt•rc·u••ió. (Sm). SCII\'I'n'I\.E: Suite· IIC'r n 'iolí i piu no "t•n t•,til antic''. Catalin Utwnturu. Put'\i ·\izpiri. (16m). :!0.00 Hl'TLLETÍ DE ~OTi­ CIES I AGJ<:NJ)A \ lllSICAL 20.1:1 SCllliBEilT: 200 ANYS Si" polotli'~<'K ¡wt· u piu no 11 t¡ua trt· mon~. I> 821. Ynnnt Tul i Andrt•n., Gro<·thup¡•n. (29m). Simfcmiu n. 6, D !iK9. t\¡·ndc•m} of St. Murtin tn-tlw- Fit•I.J,. Oir.: '\¡¡•, illt• M:orrirwr. (32m). Qunrtl'l pt•r u nautu. ~uitarra. 'iola i 'iolon<'..L <liH• Conway. G<•rnld Gurt·in. Puul Silwrthornc•. Chorlt•, Tunnell. 132m). ,\n tlit• Snmw, <ruurt..t O 139. Elly \mt:'lin¡:. •uprono. Jnnt"t Bak<•r. m¡•u;o,upronu. Pt•ter Sthn·it•r. tt•nor. Di1•tri1'b Fi•t•ht•r-Dit••kuu, baríton. GC'raJd \1oort•, jliunu. (7m). 22.00 AGENDA \ILSICAL 22.05 ELS NOSTRES C OlliCERTS CONCEH'J' l'nnlgi•tt·ot pt·r Calltlunyu Mtí~ic·u d dhr 5 tJ¡, dcscmhrt• de 1990 ui Munt'Htir d1• Sant Cu¡;ut. FHANCK: Sonata rwt· u violí i pinno. Quinti'! l'n Va m. Evn Gt·uuhin, violí. Jonn Llinorc•H, viuiJ. Alou Kovuks, 'iola. \1ot·çul Ct•r·,cru, violon<·el. t\ntoni llt·~M·~. piano. (67m). 10.00 BlJTU.ETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE ~IÚSICA FTELD: Concert per n piano i orquc,tra n. 3. John O'Conor. ~o' a Orquestra dl' Cambrrt lrlantlt'sa. Dir.: Janos Fiirol. (32m). TARTI!\'1: Sonata per a •·iolí. violooct'l i da"icèmbal, B.D. 19. Trio Locatelli. (:!Om). KOOALY: Danses dc ~1aro~­ sz~k. Onyueotra de Camhrn Saint Paul Dir.: Hugh Wolff. ( 13rn). SORS: Fantasio op. 4. Luis Orlandini, b'1 tilarra. (7m). BUXTEIIUOE: "Hcut u-iumphi<'rl'l Gones Sohn". Cantata Bm:WY 43. SoÜJites vocalq. Cor de neno de Ilannover. Tbt· \.msterdam BarO<[Ut' OrcJw,lra. Oir: Ton Koopmao. (18m). BEETHOYEl\: Serenata pt>r a trio dc corda op. 8. Anoc-Sophie \1uuer. Bruuo Giuranna. )1-t:islov Rostropo,;L-.:. (27m). KL'HJ.AL: \\illiam Sbakt'opcnre. obertura. Orque•tra Si:mfònicn Odeo~e. Oir.: Edwurd s._.ro•. (10m). GOLD\lARl.: Simfonia n. 2, op. 35. Orque~trn Filbarmònif:a Rt'nana. Dir.: J\1.irhael Halasz. (33m). 13.00 )fÚSICA ANTIGA MAfu\.IS: Suite per a viole~ l'O t·e n1. Smithsnniun Chumher Pinyers. (17m). GESUALDO: TreH motelS. Solistes iru;tncmcn· tals. Cor 1\fonteverdi. Dir·.: John Eliol Gardiner. (13m). DAQUIN: Primera Suitl:' per a c·ln· vecí. Annt: Robert. (32m). SCHÜTZ: Unser Hcrr Jcous Chrisnu;, moteL Cc>r Ht>inrich Scbütz. Dir.: Roger .Norrington. ¡9m). \E.'\EG\S DE II E:\ESTROSA: Quutr·t> pe1't>' dt•l "Lihru .!1• Cifra i\ 111'' u" .I O'Í' \li¡:uel \loreno, 'ilul<'la. (I :im). J ..\.RZEBS"I: Quotrt• Conn·rti u duc'' cus. Cappdlu \reis\ nr-o'icr~>k Dir.: \1nrt•k ~ewt'n. (20m ). 15.00 Bl:TLLETÍ DE ~OTÍ­ CfES 1 AGEl\ D \ .\fU!iiC..\.L 15.13 CAPSA DE i\I (;SICA T\.AIKO\ S h. I : Lu Tt·rnpt•stu. 18. funtu~ia simf<miru op. Orqm•slt·a SimfimiNl dt• llú.,,ia. l hul n l"o>~L Dir.: Vt•ro niku (2·1m). MOZAilT: L'••n•pr·••sm·i. Sing.•pi,.J •'n un U t'LI'. KV •186. Jl,•ri Gri~t. \d•·•·n Augt•r. Pl.'wr· Srhrcirr-. h.m·t Moll. StunL•kupPIIt• Drt•'flt•n. Dir·.: Kurl Biihm. (21m). ~CJIUM\'11\: Ada¡(iu i \Jh·gro ¡wr u lrornpu i piano, op. 711. Fr·nntisPk Supin. Júlia Supínmú. (9m). H \'1 D~: Sinrfoniu n. 5. Tlw \t·ud•·nr) of Anrit•nt Musit·. Dir.: Christo¡wr Ho!:"ood. (18m). ()\UR.U..: Sc'\lcl tlt' t·onlu, op. 18. Conjunt de Cnmbm d•· L\t·atlt·my nf St. \lartin in·lht•-Fit•lds. (30m). SIBELiuS: El ei¡..'ll<' blunt·. suitP op. 5·1. Ro~ ni l'hilhornronk Orchp,Lro. Dir.: )ontluni Butt. (24m). BELLI.'\1: Norma, doo tluch. \gnt·• Bnltsu. J<lst'p Carn•ra,;. On¡ut••tr·a Simftmira d11 Lontlrt•s. Dir-.: Plúddo Domingo. (8m). G.St\MM \RTINI: Com·c·r·t per· u oh o(•, t•onlu i •·onLinu Pn ll•• J\1. llciu1. ll ollil(t't'. I Mu~it·i. (13m). 18.00 GRAM INTECRAI..S BRAmiS: MÚS ICA DE C.\MBRA. Quartt•t pt•r a piunn i cortlu n. 1. op. 25. Le' Muo;irien•. (·12m). 19.00 P E:-iT\CRA:\IA PrnJ!rama tl<' el i' ul¡:nrió nlU,ical. Guió i rt•ulit,.arió: Pc•rt• Bor{-, i ,\t..., Rohlt·•· 20.00 Bl TLLf.ïÍ L> E l\OT ÍOES I AGE:\OA \Jl SIC\L 20.13 "A LA 'H"' ERA UE ...." L n con•idut t•n• propo~u i comenta In mú•ic·u t¡ut•li u!!rutla. Guió i prt·~t·ntudó dc• Joun Vives. PmtlrH't'ÍÚ dc• Dolorl\ Rw.qu~t~. 22.00 AGEN DA 1\ttlSICAL 22.05 1\LS NOSTR I::S CONCERTS CONCEHT unrl'gi•trut pt·r· Cotnlunyu Mú•it•u t•l din 12 dt• uovemLr!' tlt• 1989 al Con•<·r\atori Proff.'lliunulclt> '\1 tí~it·u dt> Sabadell. Obres de CHOPT'\ i Gabriel ..\mat. \LBE:'ii Z. piano. (77m). 23.30 NOCITR.~ \lú>ira per acabar el dia. Prc-cnlació a ('àrrt>(' (1"..\lfn•d Ct>layn. 01.00 R EPERTORI DE i'llT 9 DIVENDRES, MAIG DE 1997 DE 07.00 L'OBERTURA Música per· començar el dia. Hec u U d'obr eR br eus pr·est·ntadt•s per· Joan Vives. Im·lou butU,.Lins informatius i agcndt•s mu•ieals. 09.00 Bl"TLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE NOYETATS Pn••entació d .. le• íutim<'s noYetab di,('Ogràfiqucs aparegude, al mt'rrat. Eopai patrocinat per Di,co• Ca•tPUó. 10.00 Bt;TLLET Í DE NOTÍCIF-S 10.08 CAPSA DE :'IJtSICA BERWALD: Simfonia S~riosa (n. 1). Or•ruestra Simfònica de Giiteborg. Dir.: N . Jani. (30m). C.~ffiiN1: Quintet concertant op. 4 n. 3. Quintet Bricdaldi. ( 16m). WECKMAN: Wie licbrt dic Studt &O wüste, cantata. Gr·t'ln dc Re)~;here . .Ma..: Van Egmood. Rirerrar Consort. ( 16m). BACH: Simfonia de In rnntata B"''V 42 . .-\r~ Redivha Ensemhle. Dir.: ~filau ?liunrlingrr. (8m). WTE'VIAWSKl: Polon~sa en La. Ruggiero Ricci. 'iolí. Joanna Grucnherg, piano. (9m). REHJELTAS: La noch1· de lo~ ?11aya>. Orque•trn Filharmònica dt' la Ciutat d<' ?llhic. Dir.: Enriqne Bótiz. (27m). ~IOZ.\RT: Quintet de ro rda :1\.\' 516. Quintet de corda d<' Berlin. (37m). PLRCELL: )ty ht'art i.> inditing • ..\.ntht'm. King'~ College Choir. CnmLl'onhardt-Con-ort. bridg~. Dir.: Gnstm Lconharr.IL (lim). I 3.00 ~1ÚSlCS DE CATALl ,l\'YA VJOI..A: Sonata en RI' M. Elisa Frc·ixo, orb'l.te. (Sm). JORDA: Trel< ¡Jeccs dr la p rimera I-poca. 'lh·csinn Jordà, piano. {9m). DE\ riENNE: Concert per a fiautu i orquestra n. 5. Claudi \ rimany. Orquesb·a Sintfònicu Gdsank. Dir.: Janosz PnybylAky. (16m). P,\DRÓS: .\rachnc. Yol ad Lihitum. Dir.: Jor·di Ro'"m}ol. (14m). BEETJJU\ E\: Fanta,iu ¡wr n piano. t'or i urqut•,tra 11p. 80. Ali!-ia dt• Larrochn. "oli•U•, 'O<"nk Cnr de Combru tlt• Iu Hl.\S. Or· qur,Lrn Sirnfònit·n dr la Ròtliu de B.. rlín. (:!lm). BL \l'ICA FORT: Quartet dt• rurdu t•n Uo. Quar·t!'t Pt>dr·nlb.-,. (2ïm). DEL 'fiL.\: Furllu•iu n. 3, Pu' una n 2. Fanto•in n. 19. Lur- Gn"l'l'. \iola dt· rni1. (Sm). 15.00 BUTLLETÍ n E 1\0T ÍCIES l AGENUA Mt SICAL 15.13 EL DIA B E t:OI ENT Progt·mnudó l'l•ulitzntlu n pnr·lir· dc l1·s lll'lil'Íons t¡rll' 1·l,. nokll't'n oit•nts hun ft•t ni rontt·~tudor dc• Catnlun}U Mú•it·u, td. 202 35 35. 22.00 AGENDA .\HJSICAL dc I~ pt>li!'ions que el• nostn•, oi<'nt.- han fet al t·onk~tadm· dt• Cutolunyn "Úhlra. tel. 20:! :lS 35. :.!0.00 Bl.TLLE'lÍ DE NOT Í- ClES I AGEi\'UA ~ILSIC..\.1 :!0.13 L"Àl 1)10\1SlíAL Un pro¡,'l'mna ò'.Ue:~. G<trina. 22.00 ..\.GEi'I"DA i\ll:SICAL 22.05 CRANS O BRES RA~1EAU: Les Iodies ¡:alanlx, Òpt•rn-bnnt'l. Clnron MrFatlet>n. Snndrinc Piau. Isahdlc Poul<'nurò. Noí-mi Rimi'. Midam Huggt•r;. Les Ar·ts Floris~unls. Dir.: William Christit•. (193m). OJ .25 RE P ERT ORI DE NIT DIUMENGE, 11 MAIG DE 1997 DE 22.05 CO\CERT ntACil\ \RI Guió i -r·IN·t·i(t: ,\1~, Holllf>,. 23.30 'IOCflR..'\ 'lúhicn pt•r at·ahor t•l dia. Pn"enlot·ió n cñrrt•t• d' \lfrl'fl Cdnyo. 01.00 REP ERTORI DE 09.00 BLTLLETÍ DE 1\0TÍCIES I AGENDA ~l t:SlC..\.L ~IT 1O DISSABTE, MAIG DE 1997 DE 07.00 L'OBEil.TURA Jll'l' l'IHIH'IIt,'UI' el din. d'oht'I'K hrt·u~ prl•,cntupt'r Pilu1· Suhir-ò. i\fÚsÍl'U Rt·~nll dP~ Oi .00 L'OBERTl"RA )1ú,ira per romençar el dia. Recull d'obrt'!> breu' pre~entn­ de- pPr Pilar Snhirà. 09.00 BUTLLI\TÍ DE NOTÍCIES 1 AGE"'OA MUSICAL 09.13 "(SICA PER A CO BLA SERR \: La prt·•ó ~~~ Llt•itla. pot'mn •imfònir prr· o dut'' robi<'• i timbulps. Cobla Bar· cdonn. Dir.: \ntoni Ho• \1urhò. (11m). CRIST\L: Ln t·aoçó del Rnhadà. glo,,u pl'r a robla. Cobla ~1ontl(rin,. (10m). LLO\.'\SÍ: Fnntn•ia lírit•a. Coblt•:; \1pditerrñnin i Sant Jordi. Dir.: Joun Llui' i\lorah•cla. (11m). BALL DE CIT\\ES: Tot· dt· festa. '1usurcu, Galop. C:tlhln Priocipol d~ In Ri,bul. Dir.: Fr·ance,t• Co._ri. (8m). M \RTI NEZ-\ALLS: Cun<:ó d'amor i dc guerra. su•·•lnna. Ln P rin\'Ïpnl dc Iu Bi~hol. (:Jm). 10.00 AGi':!'. DA MlJSICAl. 10.05 P ENTAG RAMA Rl'pctició del prngrumu t•mi'• el tlijuu•. 11.00 EL DL\ [)E L'Ol EJ\T Pro¡,'l"Umiii'ÏÓ t't'lllitzatla o partir -- iil .... ·== a :::;• 09.13 JIÚSICA RELIGIOSA ZfPULI: Veo pres de Sant Ignori. Cor tlt> nen~ <"antors de Còrdova (Arg<"nlina). Conjunt El)mn. Dit·.: Gabriel Gurrido. (56m). GORECKI: O Domino Nostr·u. su¡n·ano. Leonard. Snrah Chrntopher Bowers-Broadbent, ot·brue. (22m). MONTEVERDI: 111iHsa a qualt't' veo8 a cappclla. Conjunt vocal Europeu de La Cbu¡wiJt' Royale. Dir.: Philippe lll'rr('wt•ghe. (23m). ;¡· 151 11.00 TR.\.,S;.\liSSIÓ EN mRECfE DE lA .\USSA CO~­ VE:\Tt;AL DES DEL .\10!\'EST ffi DE ~10:\TSERR.\T 12.30 AGE~D.\ .\fUSlCAL 12.35 APERITIU :'IITJSICAL 15.00 BI.JTLLETÍ DE NOTÍCIES 15.08 "A lA "IANERA D E ...." Rrpctit'iÓ dcl programa emi'!s t'I dijouo al vc;prc. li.OO TEMP ORADA D'ÒPERA DE CATALUNYA AIÚSif'..A CIJI.1A ROSA: 11 pittor pnriginn. Òpt'rO còmica en dos uctrh. MtÍrLn Szues. Veronika Kincses. Gí-mrò Carino. Józ•Pf Gregor. .\1artin Klietmann. Or(JUt'slra Òt• Camht·a Salieri. Dir.: Tamós Pal. (146m). 3 20.00 Bl'TLLETÍ DE ~OTÍ­ CI E~ I AGEI\OA Ml SICAL 20.13 SELEC:f.f() OE J/1.7:1. Prn¡:rumu dt•dio·ut u Iu mtísira de jan amh ~ui<i rr \llu•rt \lnllofrt~. 22.00 \GEi\0\ \RSICAL 22.05 LA \tl SICA \ DEB \T Pro(l;t'ttllllt u l't•nturn dr trmes mu~it·ul~ tlïnlt·r·ò·s. n•tdillntlllllh In rol·lahomri<Í dt•l Const•ll Cntulil tle Iu Mí.-ic·u. 23.30 l'íOCTllRl'í Mtísi('u pt't' IH'uhut• o•l olia. Pr·t·~t·ntud(r 11 t'lll'l't•t• dt• Muró Junt:. 01.00 HEPEilTORJ OE NIT DIU.UNS, 12 DE MAIG DE 1997 Oï.OO L'OBERTLRA '\1ú•iro Jl('r c·omt•no;ar t·l diu. RPc•ull cl'olrn>s brt·lt• pr!'•l'ntadt's per Joun \ht•s. lnrlou butllrtins infurrnutnts i ogt•ndes musirak 09.00 IH'TLLETÍ DE l\OTÍCIES 151 09.08 SELECCIÓ DE 1\0VETATS Pr·e'ienlaci(J dt• l Pk aíltimt)~ nO\t:"-o- httR di-.·ugdrfit¡nt·~ upurt·~ucl~" al nwrt·nt. EHpni puti'Urinut per DiijCt)S cu~u·ll6. 10.00 UFI'LLETÍ UE 1\0TÍCfES 10.08 CAPSA DE M(SICA 4 DVORAK: Conct•rt pt•r a violoncd i on¡ut•,tt·u, op. 10 I. \1. Ro~Lropo,it'\. Orqtw~lt·a Filharmònit·a cJ,. Bt•rlín. Dir.: H. \On Karajnn. (12m). RUU\STEI\: Rhcri!' c•n ri' m. n. 5, op 75. Ale'{ander Bnkhchic\. piano. (im). 1-L\.\OEL: Cont·rrto gro•so op. 3 n. 1. 11\\\ 312. The Broodt'nhur¡: Con,urt. Dir.: ltuy Gootlman. (9m). FIORILLO: Simfonia c·mlrl'rtunt pt•r u duc;. lloutt•, i un¡u•·-tt·n. c•n Sol \l. A. LtuguiHI i D. llunzikcr. Orquc·~tt·n clt• Cumhr·a Paul Kurntz. Dir.: P. Krwntz. (19m). R.STRAUSS: J\uic·• flor,, lirdt•r UJ'· 22. Ec litn Grulwmvn. kllfll'll· ou. Et'ik Wc·r·hn, pionu. (IOrn). RODRIGO: Cnncipr·to Andaluz per u r¡uatt·o· guiturn·~ i urqur•lt'll. Lo~ Homl'!'ns. ANulrmy o( St. Martin-in-tlw Pi••ld>.. Oit•: Neville M::ll'l·inet·. (2:!m). ABEL: Simfonia op. 17. n. l, f•n Mih l\f. Th t• linnoH•r Bond. Dir.: Anthon) llalstt'ud. (Sm). TELE- MANS: Suit~ (Oiwrturn) en la rn. T\\ \ 55:a2. ~1arion v..rbrll{!(l;t'll. nauta de bet•. Orrhe•tra of Lhe A(l;t' of EnlightPnment. Dir.: ;\loniea IIu¡:gett. (29m). SmELI\.,S: Cos,azione op. 6. Orque~tra Simfònica tle Goteborg. Dir.: \et•me ]iir\'Í. (l3ml. 13.00 ~fÚSICA DEL SEGLE XX KORl'iGOLD: Concert pt>r n ~inü op. 35. ltzhak Pcdman. Orque~tra Simfònica tir Pill,hurgh. Dir.: Anrlrf Pre,·in. (25m). SCHÓNBERG: PeL lers i Mrüsanda, Op. 5 . Orquestra Filhm·mònkn de Berlín. Dir·.: Herhert von Karajan. (<l:lm). KHATXATURI•\N: Poema lrinmfnl. BBC Plúlharmonic. Dir.: f.'edot· Glushchcnko. (18m). )IARTINU: Els Frescos de Piero dPlla Franccsra. Orqnc<lra Simfònica de )a Ràcüo de Pra(I;O. Dir.: Charlt'S :\lal'kl'rras. (18m). L.BOl.,"l.A..\'GER: I.r;, sirenrs. Christine Friedek. •oprano. Sabine Eber-piicht'r. piano. Cor )Jadri¡ml de Heidelht-rg. Dir.: Gernld Kegelmann. 15m). 15.00 BLTLLETÍ DE :\'OTÍCIES I AGE:'\l>A :\IL'SICAL 15.13 CAPSA DE :\fÚSICA FL\L\: Concert per a ohol- i orqul'Hra l'n Si b \f. ln(I;O Go .. itzki. oboè. Orqul',tra Filharmònira de Cambra poloDt':.a. Oir.: Wojciech Rujski. (20m). SCHmlA.~l'l: Sonat:r pt•r a piano n. 2. op. 22. Karl Engel. t20m). PUCCINI: Preludi simfònic. On¡uestra Simfòni<-a de la Ràdio de Berün. Dir.: IDcrardo Chailly. 19m). WAGEl\SEIL: Simfonia \l'\ 37~. Orque,tra de Cambra Salieri. Dir.: Tama~ Pru. (10m). \\ EBER: Quintet per a clarin,.t i !'orda. op. 34. Goy Danguin. Trio dt> rorda dt> Parí,. (23m). R\\'EL: L'enfant et le,; >ortili-gc•. Soli;;tp<; vocal-.. .\mbro,ian Opero Chorn;,.Orqoe-tra Simfònica de Londrr,. Dir.: .\. Prev'in. 146m). RO.'\lA.\: Suitt· r)t'r a cla\icèmhal n. 1. Jo'-t'ph Pa)nc. (8mm). RESPIGHI: Pocma autunnale. per a \iolí i orque"Lra. Pierre Amoynl. Orque;;tra Nacional dc França. Dir.: Charles Dutoit. (12m). 18.00 GRANS 11\''TEGU.ALS BRAII.MS: \1ÚSICA DE CAI\lRRA. Quartet amb piano n. 2. op. 26. Tama• V!Ú'ary. Tbomas Brandi8. Wolfram ChriRt. Ottornar Borwitzl..¡. (SOm). 19.00 AL.UANAC Ln espai de...;tinat a evocar I'P\ ÍUJ'<' ,.¡, ft•ts rnt-s t't'JII't'•wntatiu~ clt>l pas-.ll mu•ic·nl. Gui<i i 'dert•ió d' \J,., HnhJ,.,, 20.00 Bl'TLLETÍ OE i\OTÍCIES I M;Ei\IH \U'SI C.AL 20.13 CAT\Ll"\1\ \lLsi CA: RF.ClLL DE 10 AJWS D'lliSTÒRIA Re'¡,¡,¡ tlt·l' pro¡..'l·anws. '''JUlis i •·onr••rts rnfs ,;~uifirutius. PEI'íT\GH\J\1\. -\UDICIÚ COMEI\T\DA. l ln nntt•r·il'ii n Put'ÍH, dt· Gc•r·~hwin. 22.00 AGEI\OA Ml'SICAL 22.051'EMPOHAOA DE L'OBC CONCEHT t•nt·t·~i,tr·ut JH'r Cutalunpo Mrhil'a ,.¡ diu 9 d•· mai~ dc• J<J')7 al Palau tlt' la Mú,ku Catulonu cic• Rarc·t'lona. 11 \YD\: Simfonia n. 22 "El filc\•or·. ~107~\RT: Conrt'rt JWr a piano i orc¡uc,tro n. U. I..\ J.l9. F.\LL.\: \OI'ht•, t•n Jo, jnrclint's dc· E"pnñn. DERl'S~': El ~lur. Da,id Goluh. piano. ÜrcfUP•tra Simfònic-a clt· Burc·t'lonn i \nrionol dt• Cntalun) a. Dir.: Gillu~rt \ ar11:a. Trc\'or Pinnock. (15m). GRIEG: Sonata pl'r a ,;oü i piano, op. 8. Dimitr) Sitko\ctsky. Bclla Da,-idovit:x. tl9m). IWLSSEL: Lr fe..tin de I'araignéc, ballet- pantomima op. lï. Orqu~'lra dirigida per AILt-rt Rous~cl. (16m). CRl'SELL: Introducció i "ariacion;; •obre una tttl'lodia <uec-a. o¡r. 12. Thl'a K.ing, clarinet. Orque,tt·a Simfònica el!' Londres. Dir.: Alun Francis. (10m). DOJ\J. ZETTl: Simfonia t:n Re M. Lal'issa Kondratjewa i R~inhard Sdun.iedel. duet de pianos. (9m). GU RTDT: Vasconia ..\Jiwrt Niclo, piano. (1-lm). MYSLTVECEK: Concert pet· u violí i orquestra en Do M. Shizukn !,hikuwa. Orquestra de Camhr·u 0\ornk. Dir.: Libor Pf',ek. (15m). ~L\.RCELLO: Sonata ¡¡er a llanta i continu op. 2 n. 10. Angelo Per!'Ïrhilli. \fat·iolina De Robertí». Jodie Bc' crs. (12m). 13.00 .\10.\IENTS LÍRICS Pn••entuc·ió tlt• Jc, úhimt•n nowlal!i di,.c•ogràficJUt'• npnregudt•, al mcrc·at. E~poi palro('inal pet· Disros Ca~ll·lló. LECOCQ: Le testament tlt• \lonsicur de Crac, òpera bufn en un actP. Lioda Fdtlrr. Ernrnannelle Jaro. ~1il'hd Hnmrl. Orqu~:stra Lírica de rORTF. Dir.: Jean Dou~~urd. (16m). \'ERDI: I mwmatüeri. c'I:Lroet.es. Bonnlclo Giaiolli. Gahlone Umarilli. .\lnrio Znnasi. ~farghrrita Roberti. Cor i Orquestra del \1aggio l\fuRicale Fiorentino. Di1·.: GianaJ1drea Gavazzeni. (22m}. DELIBES: Le Serpent à plwn•·• (e:xtrartPs). C.Hnt·b..U. M.Stiot. J.Peyron. R.Lenoty. B.Piante). Orquestra Lírica dc l'ORTF. Dir.: J.Bn•hion. (23m). SERR \:\0: Los Cla~c1cs. Tcr ..~a B~r­ ganzo. Pl:írido Domingo. Dolore~ Ca' a. José 1\lanzanedo. Cor d<' •oliste' liric». Orque•tra Simfònica dc Barcelona. Dir.: L. \. Garcia 'iavarro. (20m). BORODI'\: El Prínrep lgor. opera. (Obertura i pròl<'g) hrur Petro\. Tatiana Tugarinova. \ladim.ir Atlanto"· Arlhur Ei•en. Elena ObrazL,ova. Cor• i Orque,Lra del TC'atre Bohoi clt> \fo~cou. Dir.: .'\larr Et·rniH. (29m). 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 15.00 BUTLLETÍ DE ~OTÍ­ ClES I AGENDA ~11iSICAL 23.30 J\OCTL Ri\ 'lúsic•n Jll'r o!'ahar l'I din. Pn.'"•ntuc·ió u ròrrl't' cl'.\lfr,.cJ Ct•lnya. 01.00 HEP EIITOIU OE NIT DIMARTS, 13 MAIG DE 1997 DE 07.00 L' OBEftTl tiiA \Jú~irll (H'I' C'OIIH'It~Rr t•J diu. Hc•c·ull tl'olrr••• lm•us Jli'I'St'ntodr, ¡.ll'r Jo un \In·"· lndou Illit ilt'tin' ínformutiu• i n~t·nd~>• musirok 09.00 llt'TLLETÍ OF: ;',OTiCIES 09.08 SELECCIÓ OE 1\0\'F,. T\TS 10.08 CAPSA UE MÚSICA 15.13 CAPSA DE \fÚSICA HA X: Vnl'inc·ions ~iurft'míc¡ut'tl ('t't' u piuuu i orc¡tlt'htrn. Murgnrt•t Fingc•·lutt. OJ'(¡tll'!!lra FiUwt·nrc)nkn de Lonclt•t•s. Dir.: Flryclom Th mnMlll. (50rn). BACil : Cont't•rt P~''' u ohol• cl'omnr. c•CJrclo i haix c·ontíttu en La \f, BW\ 1055. D. Ht•it·lwnht·rg. Tbc Eo¡:li~h Ccuwrrl. Dir.: SCHMJDT: Simfonia n. 1. Or· t¡uestt·a Sinfòniea de Butlapest. Dir.: Mir-had Halúsz. (45m). PLCCIM: Crisantemi. Ot·qnesl.-n Simfònira tle la Ràdio dc Berlín. Oir.: Ricc~u·clo Chailly. (7m). UA\fEAU: Cinquè Concert (Peccò dc clavecí en roul'ert). Rolwrt Kohnl'o. cln,erí. f Bnrtholcl ~uijkt•n. lluu ta traw~­ •••ru. Si¡ri•wnlcl ~uijkl'n, ,¡o[L Wit•lantl Kuijkcon. \iola de \ \LGIL\.."'i (l::!m). ~ambo. WILU \\IS: Conrc•rt pt•r a oboè i or•lUt"'tra clt• t·onla. '\dl Black. On¡uc-t•·n tlt• Carnhrn \ng_l.,,n, Dir.: Oanit'l Bun•nhuim. (19m). Irat·. Oit•• GAZZA:\IC \: Conjunt ,m-ul i in"trunwntal Cnpt"lln Mu,knl dt• lo Catt'clt·nl t!e Vt•t·ono. Dir.: Alht•t·tu Tun·o. (29m). \ \1\ DE \,\TE: Dark Ncbulut'. Onpt<'"ll"a Simfòni•·n dt• la lii'ulio i T.-Jr,·iMiú Polnnt•sn dt• Crut·.ivin. Dit·: Szymon b.uwnlln. ( !lm ). OO HNU:L: Sonntn n. •l "Lu For·ct·oy"'. Fl'rnnmle7.. violi. Françoi~ Philippe Pit·rlot, hoi:o. de violu. Pirt-rt' lluntui, c·luvit·i'mhul. (12m). \L\C:-1 \RD: Wmnt• u Iu ju.,tít·iu. Op. 14. On¡tu••tru tlc•l Capitoli dc• Tofo,a. Dir.: \fit·lwl Pla.,on. (13m). 14 DIMECRES, MAIG DE 1997 DE Oï .00 L'OBERTURA ~lú .. ica per començar el dia. Re<' ull d" oh res hrt"U> presentades per Joan Vives. Inclou bulllet.in~ informatius i agencie~ mu•icak 09.00 Bl:TLLETÍ DE NOTÍCIES 13.00 BUTLLETÍ OE 1\0TÍCIES I AGEI\OA l\ll "Sif..AL 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS P t·est•ntadó de Ics últinws now- HUB INSTE IN: Com·t·r·t p<'r n 'iolí i ur·qu.,~tru, op. •1ft. Tuknku tat.s di~rogràliqucs apnn•gndes ui m~n:~t. Espai patrocinat per Discos Ca~tclló. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- CIES 10.08 CAPSA DE UÚSICA 1S.OO GRA,' \S 1:'\TEGRALS TXAIKOYSKI: Simfonia o. 1 ··Somni!' d"hivern·-. Orque.-tra filharmònica de Berlín. Dir.: H. Bit-\lnlS: \!L'SIC\ DE c,ntBR..\. Quintt·t umb piano, op. \On Karajan. (45m). KOZELLCH: Quartet de conla op. 32 34. :\Taul"i7jo Pollini. Qunrll'lto halin no. (+lm) 19.00 GRANS 11\TÈRPR ETS 'EH L' Dl \IEl\lllll'\. \IF.NDELSSOH\: Cnn.-•·rt¡wr o, iolí i orqtu••t.-a, op. ()-k Philhurmonia Or·rlwsll·u. Dir.: Efrt•m Kurtz. (27m). BEETHO\E~: Sonata per u piunu i dolí n. 6, op. 30 n. I. Willwlm J..t•mpff. (26m). 20.00 Bt:TLLETÍ BE NOT ÍCII•:S I AGENIH \1USICAL 20.13 GRA!\ TEATHE DEL LI CEU: ANT OI.OGI\ I) E 150 Al\"YS D'HlSTÒRJ \ l!n progrnmu t•sc·rit i pn•,entut per Rogt>r Alier. 22.00 ACE:\ DA :m Sl CAL 22.0:> ELS l'iOSTitE..., CO!'i- CERTS CO:\"CERT t>nregistral pt•r Cutalun}a :\lí..i•·u ••I tliu 2 dt> d~-.·mhro• de 1988 ni l'niau dt• la \ltí•irn Cutnlunu. R \I\.JI\1AN Il\OV: Lt•s H·•p t'I'H, op. :37. Tntinnn Gt•r·unge, lllt'~zosopru­ no. Virtur Houmin tH'V, tt•nor-. Cor de Mo~I,OU. Oir.: Vulcry Polinruki. (77m). 23.30 NOCTLRN Mú~i••u ¡tl'r uc·ubnr ('( diu. Prcwrntnciú 11 rllrt•t•t• d" \lfrt•d Celayn. • 01.00 REP ERTO JH DE NIT Dir.: Puul Coll.•uu,. (3:iml. BARTO~: Cnnlatn pr11fana. St 91. J. Rt~ti. \. Furn¡ttí. Cm· de Budape't. On¡ut••tra 'iimft'mi.-n tft• Butlnpt••t. Oir.: J. Ft·n•nt••iJ... (20m). LISZT: Tn•, -.mc•t• tle Pt>trar·ru. lit•tlc·r. Bnwt• Brf'\\t>r. tenor Frun~oi• .I oi•! Thinllit·r. piano. (20m). n. 2. Quartet Stamitz. (20m). Scbange C.:\l.HOFF:\fA_'\:1: dodt. ¡!ewün•chte Stuncle. ària fúnebre. Gloria Banditl'lli. OrlfUI'•Ira Filharmònica Marclugiuna. Dir.: Fubio Mae~tri. (9m). BELLU\1: Concert per a oboè i ¡•orda. .-\lf. G. Nilsson. Reial OrquesiJ·a dc Cambra Suera. Oir.: Mats H. Liljcfors. (Sm). TURJNA: La Venta d~ los Catos, op. 32. Autonio Soria. piuno. (20m). CARVALHO: Nova obertura. P cnélopc, F ilharmonia Portugrsa. Dir.: Alvuro Cassuto. (Sm). WALTHER: Sonata en Sol M. .. lmitarió dl'l Cucut''. Mu<ica Anti qua de Colònia. Dir.: Ht>inhard Ccwhcl. (8m). BOCCHERIXI: Quintet amb guitarra o. 4 ~Fandango~. Pepe Rompro. Conjunt de Cambra de r \cu dem) of St..Martin-in-thi'F'il'lris. (lïm). LLIGTh1: Ballet eppci. op. 12 (Suite). Orquestra Rnyal Philhannonic. Dir.: -\natoll' Fistoulari. (14m). 13.00 iUÚSlCA YOCAL MENDELSSOID: La primera nil de Wulpurgis, balada de Got"the per a solistes. cor i or·qucslra, op. 60. B.-igitt•· Bullc·ys. contralt. Frieder Lang, ll•nor. Gilles Cacb~maille . ha liton baix. Cor i Orcprl'~tra Mkhl'l Dit·.: Cu lhcnkian. Corboz. (35m). DELALANDE: Te Deum, sulm 97 S. 32. Mit>kc Vun Dl•r Slu.is. Hcidi Brunner. Gilles Ragon. Jan Honeymau. Bt·rnurd Deletre. E"'qemblc vocal de ~antes. La Grande Erurie l'I la Cbruuhre du Roy. 15.13 CAPSA OE 1\fLSICA 1\i~hiznki. Orqtu•:Hr·u Filhur·mònic·n EKlnvuru. Dir.: Miduwl CZEHNY: (37m). IIul!íAz. Amlnntt• t' Polnt·c·u. llt•t·nwnn Buumann. tr·ompu. LPonur·d (12m). piano. l loknn~on. G.B.S \\11\1. \ RTI'I I: Simfonia t>n Ht' \1. En"rmblt• 11:>. Oir : Cluaru Bunrhini. (6111). SIBE LIUS: Tu piola. op. 112, pot'mn 'imfònit·. Orcpw-tra "\urional -\1 ... -.;undt•r Dir: E,.-ot·t·~o. Gift,on. !lf>m). B \RTOJ..: El príncep dr fu,ta. batiN op. 13. Orque .. tr:t Filhurmònit"D clt• :\o,a 'tori.. Dir.: Pit•rrt• Boule:t.. (55m). IT'\: Sonntu n Quntlro. ConcPntu~ \1w•iru~ \ lat~t!' d"hi,·ern, O 911 ( 12 prime,.,. lit'dt>r). Jo•é \un Dom. boriton. Dalton Baltlwin. piano. (·I-tm). :!2.00 AGE.'\ DA ~lUS ICAL 22.0S ELS iXOSTRES CO ;\CERTS CO'íCEHT cnrf'gi~trut pt•r Catalunya l\Jú,ica d diu 13 ''" ft>Ltrcr dt> 1997 a 1'.\uditori Pt•pita Seti~• de Barcelona. Olm·~ dt· D.SCARJ..,.\ TT I. BACH, A.SOLER, ALBÉNIZ, TURJNA, GRANADOS, LARREGLA. Conwl Grau, t'll'tunyoHoRu-Ca r·mc lcs. piuno. (57m). Martínez. 23.30 NO CTURN ~~ú~it·o per ncabur· rl tlin. Pn•,enta•·ió a l'àr·rec cl'.-\Jfrt•d Cela)U- Ol.OO REPERTORI D E ~lT DUOUS, 15 DE MAIG DE 1997 07.00 L'OBE RT U l_>\ ~fú,ica per començar el din. Hl'l'ull d'obre• breu• pr...,l'ntad .., pt'r .Joan Vi,es. Indou butllt'lim informatius i agcndc8 dt• \Ï!'nu. Dir.: ~ikoluus Jlurnom·I>Urt. (9m). Dl PLIS: '\lud)('th, purúOrqut·,tra fr·a,.i simfi>nil-u. Filhnrmòni<'o tic Lit·ju. Dir.: P ierrc Bnr·tholonwr. (I lm). CALLPPI: Cmwcrt pt•r· " c·luvici>rnhnl i ¡•m·du <'n do m. Edourdo Fn r·inu. T SoliMi Vf'm•tj, Oir.: ClnudiH Sdmom•. (lOm). 09.0S SELECCIÓ DE NOVETATS lll.OO CRANS IJ\T ECRALS BIL\JJ~ I S: \1ÚS IC \ DE C\~­ BR:\. Sc·,tt'l dr· t'OI"{ln op. 36. Pn'RI'nlació de lt>~ t'Lltim<'il nuvclals discogràfiques aparc¡,'lldes ui ntl'rcat. Espai pnli"(Winal per Di&cos Castelló. Quartet \mud!'us. (.;¡•¡•il .-\runuwitz. 'iola. \\'illiam Pl ...t•th, ,¡ofonrt'i. (39m). 10.00 BL"TLLETÍ DE NOTÍ<:JES 19.00 iXOl S l~TÈRPIU."TS CO'iCERT ,•nn•gi•trul per Catalunya \fú,it·o rl tlin 11 tic genrr dt> 1997 " r \ulli tori del Centrt> Calu"•mç. HOME:\ \TCE PÒSTUM\ 'H\lER JO.\ Ql ll\. On1ue•tru Jo,t>ntut Perrns;ioni"to cic• Cotulun) n (Orfeó Luudute). Oir.: \ngl'l Colonwr. (:if>m). OEBUSS\: Sonula per u vinlom·d i piano n. I. Pnhlo "\ nvrron. ,\}¡•s•undro Tomincuso. ( l:{m). BARTOJ..: Sis donsc< rHmunest•s. i\lt•rçi\ Ift•n otln, pinno. (Sm). 20.00 BUTLLETÍ UE NOTÍCIES I \ GENOA MUS ICAL 20. Lil SCRl. B ERT: 200 AN\ S QuiniN dc rordu D 95(), op. 163. Quorlt•t Fit7willinm. C. \OU (56m). 'b.nmpt>n, 'inlont•¡•f. mw.irak 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCI ES 10.08 CAPSA DE llÍ.'SI CA BALA.KffiE\: Concert pt'r o piano i orque., tra n. 2. op. po•l. \lnlcolm Binns. Tbe Engli"h 'ortbern Pbilhar monia. Dir.: Du\id Lloyd-Jones. (32m). PAC-\t"\L"\1: Tema i \al"iacions ~obrt' "~el cor piu non mi sento" de Lo \ l olinara de Poi.<iello. Tedi Papavrami. violi. (14m). MOZART: Simfonia n. ll, 1-\"V 73q (KV 84). Thr Academy o( Andl'nt Musil'. Dir.: Joap Schriidt.'r i Cbrbtophcr Hogwood. (9m). SA'I TE: Pn•·otle, IJullN. Nova Orquestra tle Lumlre~. Dir.: R o nald Corp. (15m). SCHEl DT: Suite per· u 10 instrument:!> dl! \'COL Cermon Brass. Oir.: Enrique Crespo. (lOm). S.WAG~R: Obertura dl' l'òpera ÜEI jo\'e duc e,hojorrat". Orquc<tra Filharmònicn 5 Rht·iulu~~tl l'ful-.. Hir·.: Wt·rnf'r \mln•a• \lllt'rt. (12m). S I'OIIH: Cnnr·t•rt pt•r a \Íolí n. 8. op. ¡; ~~rn mntlo tl"uno ""t:r•na t•antantt•". L )f llm•J.,·hr•r. Ort¡ut••tr·u Sunftinil'u tir Iu Hutlin th• Ht•rlin. Dir·.· Chri•tiun FréihJ,..h. (18m). 11 \) 0\: \li"u Sum·ti Bt·rnurtli \Oil Offitlu. ll oiJ. \ \11:11). "llt·ili¡:me•S<···. Jiiq.~ llt•rin¡:. ll ur·r·} 'un tlt•r· 1\nmp. Cor dt• "it•n• tlt• 3nd Téilz. lllft•lrnu•ik. Oi1·.: llnmn \\t•il. ¡:~lm). 1\.()))i\L\: Sonuta )11'1' 11 vinlont•t•l 1 pinllu up. •1. Annt· Gn~LÍ1H'l. violnnt·e l. Pit•rt·t·· Lmu·¡·nt ·\irnunl , pinno. (1 ï u1). 1:-1.00 MllS JCA ANTIGA PEIH E \ ([) \L: \ ïtlu• l'I r·nzo• i Bm·oll' dt• mon don roll\ i t. Ch•nwrwir CrmMH't. Dir.: Rt·nÍ' Ch•rtwnt·it•. (llim). \10\TE\ E ROl : 11 t'UIIIhUIIIIII('J1lO di Tnrl\'l"t•tli t' Cluru11la. ),.., \rt.• Flm·,.•urll•. Dir-.: William Clll'istit•. (18m). l.\\T DEL\ SI31L.l \. (Sihil.ln llatina). \ lmll•t•n·ut Fi¡:no•ru •. La Cnrwllu Rt•iul. Oir.: Jurdi ::O.u\all. (18m). \!ACil \lT: 7 •·•mçon•. Cutlrir ,·oirt••. Dir.: Chri•toplwr Pa¡:r. (26m). \1LSIC \ PER \ l ~\ COIWi\ \CIÓ DEL REI 151 H.IC.\HD I D' \\GL\TEHH.\. Gothir \ nit•t••. Dir.: Chri•topht·r l'ugt•. (:i0111). 15.00 BlTLLETÍ J>E 1\0TÍCIES I AGENDA \HJS ICAL 1 ~. 1 :-1 CA PSA L>E l\I ÚSICA H.STRAUSS: El l'nvu llt·r· dP Iu r·n•a, vul"" op. 59. On¡ul',lJ'U Nurional E•c·ort>•u. Oir.: l'lt·ernc• Jiini. (20m). S\'iZ: Suitt• c•n Rt•. J~>r¡tc• Fr·t••no, ¡tuitnrr·a. (15m}. CIIEHU IH'll : ,Ji.,o !:iolc•mnc• ¡wr u Iu •·ornnuri/1 clt> Lluí• \.\ 11 I. Cor Filhnrmonir dl' Londrc••. Or·qut••tra l ílharmtinwu tir Londrc·~ Dir.· Rirrnrdo \ l uti. {15m). B \CH: Conc·crt eh• Brnnclenhur¡: n. I. 8\\\ 1016. Tlw En¡dr~h CnnCt•rl. Dir.: Trt'' or Pinnod•. (20m). G \Ll PPI: Sonata en Sol M Jll'r u llautu, oho<· i t•onl!nu. Pur·na"u' En~tmblt•. (10m). D\OR\K: Simronia n. 7, up. ïO. Ur·clu"•tro Filhur·mimic•u dl' \ic•nu. Dir.: Lorin Mnu;wl. (40m). HI.OO CRANS INTEGilALS 6 BRAllMS: MlrSICA DE CAMBHA . Sonutu pt>r 11 vinlo nr~l • piuuo n. I , op. 38. Rud olf Sc•rkiu . M•ti ~luv Ro, trupoviu. (27m). 'l'du )!l'l' u tr·ompa. op. 10. Norlot-r·t lluuptmann. Tumú• Vúsúry. 'l'humuM Bruurlis. (27m). 19.00 P E1\'TAGRA,l<\ Prob'Tama dt> di' ulgació mu•it·al. Guió i rcalitzal'ió: PercBm·í-, i \Je, Roblc•. 20.00 Bl7fLLETÍ DE :"oOTÍCIES I AGE:'\DA .\n'SICAL 20.13 '·A LA .\JA.'\EIU DE.... " l n convidat ens prop11•n i coowutaln mú;ica que li agrada. Guió i pr<'iif'ntarió dc• .lonu \'in·s. Prudut:ció dr Duim·• Bu,qucts. (:-12m). BELLil'\1: Sahc H!'gina c•n fa m. Cul'lo l.l'por·c. baix. Onru••,trtt Simfc'mit•a tic• Pra¡!a. Oir·.: Edoanlo llrizio. (6m). J \\ ITSCIJ: Qunrtr·t rwr· u llauta. 'inlí. uhot\ \iolo111·d i t·unli · nu. l'anra"u~ Er.-t•mhll'. (I lm). LISZT: Ft· .. tklün¡:t• (Sem~ tll' ft•;ta ). Or·t)lii'.•IJ·u Simftiniru cie Budapc·•t. Dir·.: \qJIÍd JIÍo. (20m). 'l'ORELLI: Corlt'!'rto, EH 188. Enoc•mhll' Serrento'"" l't't'li lo. Dir.: Sunch·o \ c·r·~.u­ ri. (6m). Ja.OO MÚSI(:S DE CATALUNYA 22.00 AGENDA l\IUSICAL mu~iculs. TOLDH \ : SP t c·un~un• pO)III· lar". Or·ft•tÍ Cutulit. Dit·.: .lor·di Cu•u,. ( 1:1m). M.II ·\YDl\: Divc•t·tim t•ntu ¡•n Do M. Jan!' \Vatxon, violí. Antpuro Martínc•z, viulurwo·l. Fr·unri,ro Catultl. c·nutruhai,. ( 1:-lm). BRO TO\S: lmprurnptu. up. 37. \IIJI•rt 1\it•Lo. piano. film). B \C:l EH: \unc· climillr•. ~Tarin Jo,¡: Súnc·h~7., •opruno. S}hia Corhuc•ho, contralt. Jo•c·p Bro•• t¡·nor. \rrt·nlt• Snrdínc•ro, buríton. r.or "F, tallc•r". Orc¡w••lra ,¡~ c·tunhra intt•¡:ruda p<'r proft',· >or, tlt> I'O.S.I.B. D1r.: Frnnrt>•c· 3nnníu. (12m). R.STR.\LSS : !:ionatu 1wr a 'íolotJt•t•l i piano. op. 6. Lluï, Clurt•l. \l ain Plunt·•. ¡26m). BRl DIEl-: ""(t aotu ... iunt, umur o rni cJe .. t·obr~'', ruudr·if!nl. Ln Cnlumhinu. (3m). MOZ \HT: Conrrrt pc•r u pia11o i orCJut·•tr·u n. 9, h. \1 271. Alít·iu d<• Lur·r·tlf'hu. Ort¡u•·~tc·n dr Cumlll'n \n!iílr•,u. l>ir.: Colin OtniM. (;{ lm). 09.00 BtJTLLETÍ DE ;\OTÍCJES 15.00 Bl 'TLLETÍ DE "OTÍCJES I \GENDA \IUHC\L 22.05 ELS NOSTR ES CONCEHTS CONCERT enregistrat per· Cutalunya l\lúsiru el ilia 3 dc• muig tle 1987 a la SPu \t'lla dc Ueida. Homenatge a RICARD \ L'\I'ES. Pedro E-.pino,a. piano. (79m ). 23.30 :'\OCTlltl'i \lú•ica per acabar !'I ilia. Pre-entaciñ a càm'<' d'.-\lfr~d C..Ja)n. 01.00 REPERTORI DE l\IT DIVENDRES, 16 DE MAIG DE 1997 07.00 L'OBERTt;RA ~1ú•ica per com .. nçat· el ilia. RN·uU d'obre., breus pr~.·mrto­ dt', per Joan Viws. lndou lmLlll'tins informutiu~ i a¡t~ndc·~ 09.08 S ELECCIÓ DE NOVETATS Pre-<'ntació dt> (p., últim1"< now- lal• di-rnuàfique• aparl'l!lJdr• al men·at. E.pai patrorinat ver lli•t•o.• Ca•telló. 15.J:J EL 1)),\ DE L'OI E1\'T Prl>f!J'amnt·i•í rt•ulitzuda u pnrtir dt• ),., ¡tt•ti•·inn• L, no,tr~, 11it>nt' hun ft•t ui t·fmtt••tudor elf• Catalun}U \lú•it·a. t!'l. 2tr2 35 35. <f'"' .. 22.00 .\CE:\H \ .\fl ~IC.\ 1. 10.08 CAPSA DE .U (SJCA :\fOZ.\RT: Ser enata n. 9, 1\.\' 320. "Cor dl' Postillon-. Junw., Culwa), flauta: Lolhar Km·h, obot>: Ho"t Eirhler, cor dP po~­ tillun; Orqoe•tra Simrtinira dc Brrlin. Djr.: Karl Biihm. (4 1m). REGER: Vnriacions i fuga tiobt·c• un tt'ma de Bach. op. 8 I. Andras Schiff. piano. (35m). SAlJMELL: Quatre rontrarlun&l's. Ccorg~~ Rahol, piano. (6m). GOETZ: Simfonia up. <J. Ortlllhlra Filliarmònka d,. Iu Ràdio de llunnon•r de la 1\'DR. Dir.: Wernet· Andrl'as Albert. 09.13 )IÍ:STCA PER A COBLA CRISTAl.: La wntafo<',. haUrt per a dues eoht ...., i pet·cu--io. Bernat Sellent•. Colrlr-. La Principal de La lli~bul i Scl\'ntana. Dir.: Jaume Cri•tan. (13m). \'ILADESAl': "f.ironu m'enamora~. "Lu Vall ti'Ar·te,", •·,ü¡;uu xcii du". sardanr~. Coblu La Pt·inripal d'Amstndum. (13m). DA~SES DE LA GAHHOTXA: Ball de l'espant'!\ Bull dl'ls pabordes, Bull dl' !iít.'l:nnl•. Cobla la Principal de Iu RiNbnl. (13m) . LEÓN: El vol <l'un or••ll, gra n va l~ per· a Gubiol ~olistu. Pere Rabasscda. Coblu Prinl'Ïpal dc La Bisbal. Dir.: Franceoc Cassú. (9m). 10.00 AGENDA .\JlSI CAL 10.05 PEI\IAGRA..'lA R..,petició del programa l'mt-,. d dijou.:.. ll.OO EL DIA DE l'OIE:\T Programació n•nlitzada a partir dl' lc•• r,..tirion~ que d;. no,trr• oit•nt• han fel al conLI'•llldnr de Catalunya .\Iú.sica. tel. 202 :-15 35. 20.00 Bl'TLLETÍ DE l\OTÍC IES I AGENDA ~IUSICAJ, 20.13 L'ÀliDTOVISllAL Un pmgruma d'Alex Col'inu. 22.00 AGENDA 1\tUSICAL 22.05 GRANS OBRES MESSL\EN: De" t·an)on~ au~ ftoiJ,.,... ~larju Bon. piano. lluru DuUaert, trompa. CC'r de Zeeuw. S)lorimba. Wirn \'.,• , ¡!lu\'ken.•piel. .\•ko En·<t•mhlc. 'lrhonbel'{': Ememhl ... Slu!!"crk~'Tot'p dPn H aag. Dir.: R"inb••rt cJ,.J,.... u,... (9lmj. 23.30 :'\OCTl R."' 10.00 BCTLLETÍ DE .'IOTÍ- CIES 09.00 BLILLETÍ DE ~OTÍ­ CIES l AGEN DA \rt:SI C.\L ~1ú,ira Cuiti 1 wlt•rt•ií.: \),., Rohlc•s. per acabar ri dia. Pre-.cntn<·ió a càrrl'e tJ,. .\1aró Jant>. 23.30 NOCTL RI\ 01.00 REPERTORJ DE I\ l'f 22.115 CONCEnT 1'\lA(,I"ARJ Mú~it·u lll'r nt·ahnr t•l dia. Pn•'t•nlat•ití n ri1rr•·•· ci'AJfn•d Ccluyn. DIUMENGE, 18 MAIG DE 1997 01.00 HE I'EHTORI OE NIT Oï.OO L'OBERTURA DISSABTE, 17 MAIG DE 1997 Mú~ica per eomrnçur ri din. Ht•t·ull d 'ohrc.~ hreus pr~sentu­ d••• pt'r Pilar Subir.à. DE 07.00 L'OBEHTUIIA Mcí•it·u pt•r· l'tllllf'rlt;ur el diu. Rl'l'lrll d'ohr·•·~ brc·n~ ¡u·eMcnLa dt•• Jlt'r Pilm· :;uhiru. DE 09.00 BUTLLETÍ D E NOTÍC IES I AGENDA ~fUSICAL 09.13 .MÚSICA RELIGIOSA 'o~ guard, \lnriu. Soli•tt•• vorals i imtrumental,. Cor do· Gnm illt• i Caius Colle¡:l', Cumbrid¡:t·. Dir.: Geoffre) \\!'hlll'r. I lm). R. \1 \.RCE LJ.O: Salm \.\Il. Rolwrlo Bakoni. Cuy tlo• \1f'). Kluus \1 1•rt~'"· \ft•mlm·· dt• Iu Cn¡u•lla Sa,uria. {48m). BEETJJO\ El\: Cri>t n Iu muntunyn d<• le, Olivt•rl'~, m·nturi np. 85. Monic·a Pic·k-Hil'l'onimi. Jnmt'" \mler>011. Vïctnr >Oli ll nlem. e,,., i On¡ucoii'U Nac·innnl UI' Lit). Di1·.: Srrgr Baudo. (53m). J .f'll.\CEh.: DPu LA let :tió. La au. ma bla tm. lR- !aU Its. •ni. cll, lla. :inir.: 11.00 TRANSMISSIÓ EN OlRECTE DE LA MISSA CONVENTl¡¡\L DES UEL MONESTm DE ;\IUI'iTSEHRAT !2.30 AGENUA 1\WSICAL 12.35 \PEJUTll "LSIC\L I ri 15.00 BlTLLETÍ DE NOTÍCIES 15.08 "A 1:ir 1~\ \t\'\ERA DE...." R••pt•ti••ioí dl'l prngra mu t•m(." el dijon• al 'eoprc. re\ de ~5. rí- ux o. d~ e. k- ·rt lï.OO TE\IPORADA D'ÒPERA DE CAT\Lll\'YA \rt:SJCA FL\YDN: L'anima tlel filooofo, ll'-,ia Orfeo cd Euridic•.,, ilpt'l'a en quatre oNt's. Murilyn Sc·hmicfl'e, ~opnmo. Claron MrFnddt•n, so¡11·uno. Chdstoph Prí-gn•·dit•n, tt•nm·. Gntthold Sd1wu•·z, burítun. Km•s Jnn dt' Koning, lmix. Nic•clt•rliincli-.·hcr La Stngiouc Kamnll'rl'il(ll'. Mic·hn•·l Dir.: Frankfurt. Sdllleid1•r. I 120m). 20.00 Bl'TLLETÍ I)E '\OTÍCIES I \C ENDA m ,siCAL 20.13 SELECCIÓ DE JAZZ Progroma do•di!'ut o Jo 101Í•ic·u de jan amb ¡:uió ti'Aihert \Jullnfré. ;t. ró E l. 22.05 LA \IÚS IC\ <\ DEB\T Prol."'nmu u l'••ntorn de ternt'~ musicaL, d'intt•r\·•. r••nlitwt amb la rol·lnlwrneiÍJ d<'l Cnn~dl Catul!• tlt·lu 1\lú•i•·n. 23.30 NOCTURN MúNir·n Jlt'l' ucnhur· t•l diu. Pn•.bcutuc•ió o t•iil-rf•c· ,¡,, Mtm1 Jnni\. ,.. i- 01.00 REJ>EJlTORl DE NIT DIU.UNS, 19 DE MAIG DE 1997 07.00 L'OBERTUIL\ .\1ú•ica per començar el dia. Rel' ull d'obri'~ bren.• pre.•t>ntadeo pt>r Joan \1, es. Inclou lmtllPtin, informatill5 i agende• HODRH;O: Palillo• ~ J>und••n•ta•. Or<JUt•,tru tlt' la Ràdio tl<' B•·•·lín. Dir.: Hnn• · Dit•tt•r Ruum. (13m). (2~m). musicals. 09.00 Bt:1'LLETÍ DE !\OTICIES 15.00 BLTLLETÍ UE 1\0TÍCI ES I AGEtliD \ \JU;JCAJ. 15.13 CAPSA DE \IÚSICA 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Pt·Psentarió de les últimes novcllllH di,cogràfit{tii"S apnt·t!gutl•·s ui mercat. Espai patrocinat per Discos Castdló. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE .\fÚSICA TELEMANN: Ihr riistigen Wiichter, Serc.nata TVWV 15:20 (Hamhurgi•t·he Kupitiin'<rnu,ik Bach. .\1t'ehthild 1755). \fechthild Georg. Su,anne Lena ~orin. Gerd Türk. )Uchat>l Scbopper. Raimund '\olte. Silkl' Stapf. Jacob Wintcr. La Sta¡rione. Dir.: )1icba..l Schnei<l.. r. C59m). C.Ph.E.BACH: Rondo i Sonata per a cJa,·icèmbal, Wq 57 n. 2. Gahor Antalffy. (l'im). SCHU~L\..'fl\': Concert per a \iolun!'t>l i orquestra. op. 129. Paul Tortclit>r. Royal Pbilharmoni<' Orcbrsu·a. Dir.: YauPnscal Tortelier. (25m). GOL.>\BEK: Simfonia n. 3. Orquestra Filharmònica dc Cambra Poznun. Dir.: Hobert Satanow8ki. (nm). VIVALDT: Conct>rt p<'r a fai(Ot, ('Orda i continu. RV 488. Josep Borràs. L'Armonia P l'lnv~núont>. (8m). BEETIIOVEl\: Andante, WoO 57 Alfrt>d favori''. "Andunte Br!'ndcl. (9m). R~.YD~: The Spirit's Song. Mhnili Lawsou, oop1·ano. Olga T,erskaya. pianoftwte. Racbi'J PodgPr. \'ioli. Olcg Kogan. ,.¡oJoncel. (6m). B.\CH: Conl'ert de Brand!'ohurg n. 5. BWY 1050. The Engli'h Concert. Dir.: Tre,·or Pinnock. (20m). 13.00 )I(;SICA DEL SEGLE XX TL1H:\: Concert per u ,;oií i or<Juestra. Gostavo Garcia. de Simfònka Orquestra Goteborg. Dir.: :-ieeme J ürvi. (26m). SCHÓNBERG: 1 lil'tler pt>r a veu i orquestra. op. 22. Yvonne l\1intoo, mezzo-soprano. BBC Symphouy Orchestra. Dir.: Pi en-e Boulez. (14m). NYMAN: Tbc Piano Conret·to. Kathryn Sto tt. Orquestra Reial Fi!Jl8rmòni"a Livt'rpool. Dir.: (:i2rn). Nymnn. Mirhaf'l LUTOSk\\'\'SKJ: Simfonia n. 1. Orqurstra Simfònica dl" la Ràdio !\ocional P olonesa a Katowicl'. Dir.: Jan Kro•nz. T~.\.11\ú\'Sh.l: r•·•· u :ior1uta piano op. 37 "Cran Sunuta•·. (33m). PNrht.·•·sky. •\lmu MOZART: St•t·Nwtu h.\ :ns. llt'im•. llolli¡;t·r i Luuiso• Pt•ll••rin, ohoi•s. Edu:u·d B•·nurlt.'r i Elmtu· St·hmicl. l'ltu'illl't~. l"luus Tlmn!'monn i Muttlww \Vilkit•, fagots. llt••·mnnn Bnumonn i Radovan Vlntkovit•, t•·mnpt•s. (26m). TORELLI: Conc·c·r·t V. 29. G 32. O•·•¡uP~tra dt• la ,¡,. Snn Mu•il'nl Cnpl'lln Petronio. Dir.: St•rgin Vartnlo. (ïrn). SCllt.\L\.'1/N: Sonatu pe•· a ,·iolí i piu no n. 2, op. 12 I. Lyclin Monlko' i te h. Gerbanl Oppil7.. (32m). \R'\ E: Conc .. rt pt>r a or~uc• i tli'CJUI',tra n. 6. Rog<'r Bevan \\ illiam•. Cantilena. Dir.: \driun Shl'pht•rd. (13m). BFLLl\1: "Col •orri•o d'innot•t>n:r.a .. " \ria d' l mofl';.nl' dt• l' \t·tc 111 de "ll pirutu". 1\font•errat Cohnllt\, •oprano. Orqm•stru L1rit'!l ell' Hòdio Frnnça. Dit·: Cian Frnnco l\la•ini. (16m). 1T \LVORSEN: Nordruakiuna, Auitl' on¡ue~truJ. Ort¡ueliLrn Si mfònit·u Trnml ht•iru. Dit·.: Oln Kri~tiun Huud. (16m). GALUPP I: Cont·t••·to a c¡uau.d. I Solisti Vt•nt~ú. Ui1·.: Clautlin Srimmw. (7m). Catalunya \-fú!<ÏI'o el dia 16 dt• maig de 199ï al Palau de In 'lú•ira Catalana de Barrelooo. \10:\TSALY.\TGE: Dl'•intt'~rn­ dó morfològica de la :\acona tll' Bach. \lOZ..\.RT: Conrert }ll'r a piano i m-qut'l>tra u. 2l. ~"\ 467. FALLA: El ~obrero de Trr, Pü-o~. Sara ~'olferu;ohn, piano. Orqtte>lro Smtfònica de Borct>lona i :"'a!'ional dl' Cotalun)U. Dir.: Lawreoce Fo,te•·. 2:3.30 NOCTl'RN 1\fú~ira ¡1er acabar el diu. Pn·~eutució a càn·et· cl'Alrred Ccluya. 01.00 REPERTORI DE NIT 20 DIMARTS, MAIG DE 1997 DE Oi.OO L'OBERTURA '1•ísira per començar el dio. Rel"ull d'obre" breu' prt'>'entaclr.., per Joan \Ives. lnrlon butlll'lin, inforruoúus i agt•ndl'o mllh;cak 09.00 BUTLLETÍ DE :-i'OTÍCLES 09.08 SELECCIÓ DE NO"I!:TATS Pre~t'nlarió de les últimes uov!'di¡..co¡¡rà.fiqueo aparl'¡!lld•·~ al ruerl'at. Espai patrocinat per Dbros Cast!'Uó. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCI ES 18.00 GRANS INTEGRALS 10.08 CA PSA DE lfÚSJCA llRHI\tS: MlJS IC \ DE CAMBRA. Quarl!•t dt• c•tmln n. 1. op. 51 n. 1. Qunrfl•t Ln~allt·. (31m). Quart!'t dl' I'Or clu op. 51 n. 2. Guhrit•li Strinj( Quartt't. (31m). l\1ENDELSSOHN: Sinúonin per a corda n. 11. Orquestro dt> Cambra An¡desa. Dir.: Willium Bonghton. (30m). TELE:\fA\1\': Trio Sonata per a flaula de bec, 'iolí i continu, ~'Y 42:dl0. Kl'l?, BOl'ke. Alire Harnonrourt. Wouter ~foller. Bob ,·an T\l.SCH: (9m). .\"pt'rcu. Concert pet· a dos clarinet• i orquestra n. I, op. 27. Tht•o King. \ïchola..~ Bucknall. Orqul',trn dl' Cambra Angle,a. Dir.: Leopold Hager. (2'lm). LlSZT: Baloda n. 2, S lïl. Leslie Howard. piano. (12m). CO PLAND: Oid Amcd!'au Son~. ''crsió orquestral. Tbomoo Hamp'>on, badton. Orques· Lm de Camht·a Saint Paul. Dir.: Uu¡;h Wolff. (25m). L. l\10ZAHT: Simfonia en Sol, G 5. Orquedtru dl' Camhn1 Eslova!'o. Dir.: Bobdan Warchal. (14m). VOLKM.ANN: Concert per a >'iolun rel op. 33. Joh anucs WoWma ..hcr. Orqu<'-"tra Filharmònit•n del Nordoest d'.\ll'man)'a. Oir.: Werner .\ndrt>a' 19.05 AL\L\'\ \C L n e•pni dr,tinut a t•vorar i I'C\IUM' eJ, fl't' 111~ reprt'•t'ntatiu, d•·l pa-.nt nm•ic·nl. Guió i 'l'lt't'c·ioí d' \J,., Roblt>•. ::!0.00 Bl'TLLETÍ DE NOTÍCI ES I AGEND \ MlSICAL 20.13 CATAL.liNU 1\t(iSlCA: REClJl.L DE 10 ANYS O' HlSTÒRIA Hevisió dols Jli'Uf~l·nnwK, t'Kpll.i~ i COill'l'l'lM méK ~ignifi<·nt iu~. ''A LA MAN imA DE...." .Ionn Guinjonn. 22.00 AGENl>A 1\tlSICAL 22.05 TE~IPOIUOA L"O BC CO~CEHT t•nrt•¡;i~trnt DE Jl"r 151 tal8 7 Allwrt. (17m). H \\1E·\L: Suit!' t•n Sol \1. \hlliom Chri•tit·, clawrt. (29m). 20.13 GRA!'í TEATRE DEL UCEU: Al'<'TOLOGIA DE 150 AlWS D'HISTÒRLc\ 13.00 :\10\IE:\TS LÍ IUCS Ln IJI'ograma C•t•rit i pn-senta! pt·r Roger ·llit'r. GLl CJ...: IR •·o·nrontrt• impro:\Ut' un ¡,., Pdt·¡crin• olt• Iu \1ro·<IU<'. Soli~tt·• 'oruk Orqm•stro dr I'Òpt•t·u tlt• Lití. Dir: John Eliot Gurdint'r. (109m). 15.00 BLTLLETÍ OE NOTÍCIES I AGENDA '\11JSICAL 15.13 CAPSA UE MÍJSICA 151 2:!.05 ELS NOSTRES CO~­ CERTS CONCEHT enrepstrot per Catalunya Música el dia 21 de moig dc 1992 a la Bo,íJiea P11rroquial Santa Maria dr·l Pi. XV FESTIVAL DE )1ÚSIC.J\ ANTIGA. ELS CANTOHS DF: NARRACIONS. NARRACIONS Oli L'ALEMA.t~A I L'ESPANYA l\fEDillVALS. Scqut•ntia. (89m). Sll.IELJ US: EM·t•tw~ hi•tòrir¡ues, Suito n. 2, op. 66. ÜJ'tiiiPAll'U Nu<'ionul EHt'O<'I'MU. Uit·.: Alt'xundt•t· Gih~on. (18m). LECLAIH: Sonutu pt·r a corcln op. ·I n. 3. Tlll' Pnr·rrll Qunrtrt. (16m). L\AI'l 'NOV: Zl'lnzown Wolu, 111wmu bimft\ni!' op. 37. Ot·t¡uP,tru Simfònil'n dr l' \cutli·miu tlo· l'l R!'l!'l. Dir.: \r,~rny S't•tlnnov. (15m ). HAl D'I: Con<·rrt pt•r o 'iolonn•l i orquc<trn. Huh. \1fiJ:2. Rt'im•r Gi nul. •oli•lu i dirl'ctor. Orc¡ur•tt·u dt• Cnmhrn d<.> lo F'ilhortminit·u dt• Drt•-tlt•n. (2-im). \I\ \LIH: Cotw.,rl pern dos obot>~. dos rlurin<·t• i rorda. RV 560. Tho• Nil¡(~ Con•ort. Dir.: Hobt•t·t Ixin~. (9ru). LEKEU: Trt·~ p<wml's pc·r· n sopr·untJ i piano. Hut·lwl Yokat·. Emcmblt• \1nHÍ!fUl' Obliquo:. (13m). vHi\NICJ... Y: Simfnnin Pn rin m, Hl'n8t' op. Or·qut•i<tro tlt• Cumbt·a ,¡,. l't·:t¡:u. Dir.: Bo humil (;re¡:or. (21m). DELALANDE: Cinqnrnu Suite (Siruionit·~ ¡wls sopa•·• dl'l Rd). Erm•muiP La Simphonic d11 1\laruis. Dir.: llugo Rt•}nf'. (30m). \ ERDI: Lo Truviuta. Obr•rturu. lsru..J Sinfonictto. Oir: 1\l.,m)j Rmlnn. ( ~m). .10.00 BUTLLETÍ DE 1'\0TÍCIES 18.00 GRAt\S 1'\'TEGRALS 10.08 CAPSA DE )ll'SICA BIUH\JS: \JÍ"SIC.\ OE C·\\f BORODI:\: Simfonia n. 2. Orqu,.,.tra F'illtarruòn~a de RottHdam. Dir.: \ 'aler)' Gcrgit'\. (31m ). BACH: Fragment.• tle Jc, cantalea B\lí\' 21 ' BW\ 51. Katheleen Battle, ~oprono. \'\'ynton :'llarsalis. trompeta. Urque•tra de Sl.Luke. Dir.: John ~dsoo. (15m). \IOZART: Concert per a •iolí i orquestra, Kv 207. Henryk Szeryng. Orqncòlra New Philharmonia. Dir.: Alexarodt>r Gihson. (20m). DVORAK: Valsos dr Pra11n op. 51 (n. I a 4). Orquestra Simfònica de Praga. Dit·.: Jiri Belohlavek. (14m). RICIITER: Concert per a flauta en mi m. Robert Dohn. Orqueotra dc Cambra Eslovaca. Dir.: Bohdan Warrhal. {22m). CLE!\TEl\TI: BRA. Quurtf'l amb piano n. 3. Op. 60. \rtur Huhin~lf·in. Quartet Guornir·ri. (:{5m). 19.00 CRA~S I~T~:UPIU<.:TS \ EHtiDJ i\1E:\'Ulfl. P \C \'ilNT: Cont·f'rt pt•r o \'Íolí n. 2, op. 7. llnyol Philhormooit· Ort•hc~tro. Dir.: ,\. Et·rrlt'. (28m). L.HOULANCER: Trr·H pcct·R 1wr u violí i pinno. Clifford Curzon. (9m). RACII: Conccr·t pt'r o violí i nrqu•·~t•·u u. 1 BWV 1041. Ort¡lll'~tru Simfònirn de Pai'Ís. Dir: Gcot•gt• Eue~cu. (16m). 8 22.00 AGENDA ::\n.;SJCAL 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 23.30 NOCTURN Mú,.ica per acabar l'I diu. Prt'•entació a càrrt'C d'.\Jfn·d Cdayu. 01.00 REPERTORI DE ~IT DIMECRES, 21 MAIG DE 1997 07.00 DE L'OBERTl~\ \fú-ica prr l'Omençar l'I dia. Recull d'obre, brcll5 pn'><'ntad~ per Joan \ï,·es. Tndou butlletins infonnatius i agendt•o mu,icab. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍClES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Prellentació de les últime>o novedi•cogràlïques aparcgudf•• ol mercat. E,pai patrO<·inat per Di,cos Ca;otelló. lnlli Simfonia n. :i "Grnu Simfonia 'iat•innul''. Philhurmonio Orche-trn. Dir.: Uuudio Scimonc. (:!7m¡. llOCCIIl!.RI'\1: Trul per a •iolí. \Íoln i ,¡o)ont•r•l. op. 1-l n. L G 98. l.n Rt·nl Citmnru. (17m). T~ \IJ...O\SJ...l: Olwr·turo f'¡•,ti\ u "'hrt• l'himne :'lat·ional Onnr;.. up. 15. Orqm•,tru Simfònit•n tiP Rtí ..,ia. Dir.: \ r•nmiku Dutluro' a. (I.Jm). 13.00 MÜSICA VOCAL IIONEGGEH: Cri' du Mond,., ur·utod ]Jl'ufii Jll'l' a .•mli¡.,t<·~, cor i ur'l)llt'~Lt·u. Soli~tr·• ''nt·nk Cor Filluu·mòuit· olt• Pt·ngn. 0•·qur•u·n Simf<init-u dt• Praga. Dit·.: St'l'fi" Jluudo. (·Hm). N •\ \ \RRO: '\\mm· sobrrnno'', r·untnta. Cu¡u·lla dt• Mini•tret·s. (6m). ME'IDELSSOIII\: Si• li<'tl,.r·. J)i,.tl'idt Fisdtf'r- Dio•,J..uu, harítun. llurtmut llêill. piano. (1 lm). H.\'IDEL: \rmida abhnndonutu. c-untutn. :\larioCrislina lxil'hr. •opruno. Conjunt Il Tt•otro \rmonico. Dir.: \lt'.-antlro Òt• ~lorchi. (21m ). GOl \ ': L:t PrimnH•rn. !'Ontotn. St·hl'ri C:r,.rnn~nltl. Cor <I'Hnmt•• dr llombour!l'Haut. I.o Philhurmonil' tll' Lorruint>. Dir.: J nt•tru••, lloutmnnn. (16m). \ ()"\ BI''IGE"': O m·:tdti< E•·r·lt·•ia, ontífontt. St•qut•ntio. Dir.: Rnrhnro Thnmton. (•lm). l!l.OO Bl"TLLETÍ DE t\OTÍCIES I AGEI\OA MUSICAL 15.13 CAPSA OE MÍSICA BEETIIOVJ<;N: Con•·••t·t 1.wr a pia nu, ,·inlí, 'inlont•t·l i urr¡ueFtro, op. 56 "Triplt• Cont·crt". Lt>nnm·u Milii. Pt•dru L••Ón. PNI&·o Curu<tnlu. Orqut•,tru Filhnrmònir·u '\¡lf'ionul de Xino. Dir.: Han ZonJIJit' (38m). J.Ch.B.\Cll: Simfunia op. ó n. 6. Ar• R<'dhi>o En-1·mhh·. Dir.: :\1ilun \lundinf>!t·r. (13m). OO'ilZETTl: Zuruidt· di Crunuta, ul"·rturo. Ür<JUt'•lrn dl' la Ròrliu T\' Bt•IJ!a dl' .Bru"·l.l"'· Dir.: Sihunu Frontulini. (9m). PORCELL: Tri'' funta"H''! pt•r o 'iult·•. Conjunt dt· vio l"" de r \crademiu Strumt•ntnlc• ltulionu. Dir·.: Allwrto Hu~i. (I lm). R.STHAl1SS: El hurg~~ gcntilhomt•, Suitt• up. (lO. Orqut·-tr·n de Cumht·u d'Europa. Dir.: Eric•h Lcin~tlorf. (35m). VIVALDI: Com·¡¡t·t pt•r n guitnt'I'O i viola d'umor, HV :'>'10. Etlunrdo Fr•t·nóndt•t.. Nurlwrt Ulumr•. OrtiU<'~trn dt• Cnmhrn fUIJ(Ir·¡,a, Dir.: G. Mulrulm. ! 14m). BEHLJOZ: L'lmp(>riult•, cnnlntn pl'r u dns r·nr~ op. 26. Cot• 1 Or c¡uestru Simfònira de la Ràdio Holnnde.a. Dir.: Jcan Fournct. (llm). HOSSLERHOSETTL: Concert per a obo~ en Re .M. Lajo. Leur,és. Onpwstra de Cambra Eslo\'ara. Dir.: Bohdan Warrhal. (19m). 18.00 GRANS C\'TEGRALS BR.A.IDJS: MÚSICA DE C.U tBRA. Quartet de corda n. 3. op. 6ï. Qu¡trtct Lusullc. (34m). Sonata per a ,;oií i piano u. l, op. 78. Jaime Laredo. JcanBcrnard Pommin. (27m). 19.10 NOUS INTÈR PRETS BEETHOVEN: Quar·tet ri~ cot·da op. 18 Il. 4. AlumneR del Huynl Coll<.>gt> nf \lu~it· dr Londres. (20m). Dl\ ERSOS \l'TORS: Polifonia ratalann. Grup \Oca] Odnt"Um. (18m). 00'\'IZETTI: L'elisir d'amor<.> (cxtr·aetes), orranjaml'nt de llummel. Trio Art. (ïm). 20.00 BL'TLLETÍ DE "'iOTÍCIES I ACE~l>.\ :'IICSIC.\L 20.13 SCHl'BERT: 200 A.'\IS Llindlt•r D 790. Alice AdPr. piano. (12m). Simfonia n. ~. D 125. Orquestra F'tlhnrmllnira dt' Berlín. Dir.: Daniel Ban•nhoim. (35m). Quartet dl' corda n. 5, D 68. Quartet Melos. (14m). Sonata per n piano. op. i8 D 894. Vadim Sakbarov. (39m). 22.00 AGENDA MUS ICAL 22.05 ELS NOSTRES CO'\'CERTS CONCERT enregi•trat pt'r Catalunya l\lú¡,;ca el dia 26 de tJ¡·semhrr dc 1996 al Palau dt> la :\fúbira Catalana. CO'\'CERT DE SA.'\T ESTEVE DE L'OR· FEÓ CAT.\LÀ. BACH: )1ntmificat. BW\' 243. OLTRA: "et ~adul., tradicionals. Oh"'' d~ diver-o• autor,. Cors infantil• i ju.enil d,. l'Orfeó Català. Soli.tPs ,·oca!.-. Camt'l"dla :'llcditerrània. Orfeó Català. Dir.: Jorc)j Ca•as. (74rn). 23.30 NOCTURN Mtj~iea l'er arahar t'I din. Prl's.,ntnció a ¡·àrrec• d'Alfred Celayn. 01.00 REPERTORI DE NI T DUOUS, 22 DE MAIG DE 1997 Oï.OO L'OBERTURA l\1Ú•Ít'll per comenr;nr· t'I dia. Recull d'obre~ brt•ug prt•sl'nta des pt'r Joan Vivl."'. lndr)u but- r n e r: l' e ) llctin' infm·matiu, mu,irnk 09.00 BliLLETÍ DE ~OTÍ­ CIES ml't.7.0·•uprano. Barry ~1a,on. llaüt. guitarra rrnaixeotista. vihuclu. Camerata de Londre:.. Dir.: Gll'nda Simpsoo Barry .\lo;,oo. (14m). 23.30 "'OC:..'TLRi'l .\tú,it·a p!'r ncahur ,.¡ dia. Prl'•l'ntarió o C'itrrt•e tL\Ifrt·d Ct•ln) a . 01.00 REP ERTORI DE l\IT 09.08 SELECCIÓ m: "\OYI<:TATS Prl''rntació dl' lt'' úhimt>< novr-lal!> òi-.·ogràliqm•; upurl'h'lrÒc;, al nwrcnt. E,pai pntrurinul per Dist•o• Cn;tt•lló. JO.OO Hl iTLLET Í DE NOTÍ- CIES 10.08 CA I>SA DE MÚSICA SMETAN\: Sirufoniu Ft·~ti,a. Or·t¡ur,trn Simf¡)nkn rlr la Riulio \uKLJ·iut·u. Oi1·.: Lothur Za¡:rosrk. (17m). J . \.BEi\ DA: C~pholu~ und 1\urlll'('. I'UIIlnla. Emma Kh·kh). t.oprono. Timol) Robl'rls, piunofortt•. (9m). B.\CH: C:onrt'rl dl' Brantlt·nbur¡t n . .t. 8\l;\ IO-t9. Cam¡•rola 'IVü1"1bur¡¡. Dir.: llnn• Hl'mDrlz. (18m I. BEETHO\ E:\: Trit> dt• rorda op. 9 n. 2. \.nn,~Sophie Giuronna. Brunu ~Juller. \J,Li,Jn, Ro,tropo\itx. (24m). PROKOFIE\: Simfonia n. 1. op. 25 ..Ciò--irn •·. Orqu,.,Lra ~at·ionul dt• Frun\'U. Oir.: Lorin \RRL \G \: \lnnul. (I ~m). !\adn y mud10. orll'l per a corda, ~·uitarru i trompa. On¡uc•ll·u Sirnfcinit•a 11., Bilhuu. Dir.: ]l'sÚA Lópi'Z CoLoo. (9m). LISZT: Do, cpisodiM del F'uust dt• Lt•nnu, JHH'ttta Mimfònic·. dc Sirnf•\nil'u Orljncstrn Rudapl'ol. Dir·: Ar·ptíd .loó. (27m). MOZAH'l': Dlvertirncntu per a in•tr·uml'niH tlt• v1•nt n. 9. KV 2-lO Ot•tophorns. (12m). 15.00 BL'TLLETÍ DE l'iOTÍCIES 1 AGEI\D A Mt;SICAL \1\RE~ZIO: 51'1 matlri¡:ul•. Thr Con•ort uf \lu•irk4'. Dir.: \nthony Roolc). (20m). J{APSRolf Botta¡:liu. BERGER: Lblt>Yancl. tiorbn. Eduardo E¡;twz. guitarra. llrinn Feehan. chitnrron~ Cuido \-loriru, orgut' i rlnH•. l.;m•ntt Duft-.·bmid. ,;olonc·. Pt•clro E.• on. pen:u•,.ió. (7m). STRJGGIO: La rne· da, comi·din modri¡:alt'&<'a. Conct••'lo ltnliono. Oir.: Rinaldo Ale.sandnni. (13m). L.COlll'E· RI :\I: Suite pt>r· n rlnvi<'¡,mbul t•n R,• M (llibrt• 111). Hlundinl' Vt•rll'l. (13m). PEÑALOSA: Mi~Rn "Nu neu futÍ ¡wnn mnyor". Cor dt• Jn Cull•drul dc .J onws Dir.: Wrstminsll'l'. SArNTE O'Díirwll. (25m). COLOMBE l..t• FiiH: 'l'umlwuu pour MonHÍI'lll' el•• Suiull• ColorniH· lr Pi-re. Philip pc Pi,:rlot, baix de ,-iulu. (12m). \fl:SICA ALE\1A ~YA DEL SEGLE XVI. Glt•ncla Sinrp~nn, U·' DE 15.13 CAPSA DE 1\ltSICA CIIAl!SSOX: Simfonia op. 20. Orque,lru Simfòrúra de Ba,ill'a. Oir.: Armin Jordan. (36m). CARTELLlERI: Divertiml'nto pt•r u vent n. 1. Consor·tium Classirum. (Tlm). TELE~lJ.\NN: Com·crt per a viola i cor·du. Stt•plwn Shingi(•S. Acatlemy of St. Mat·Lin-in-the-Fields. Dir.: Nevillc .M:arrincr. (14m). BOTTES[Nl: Grande Allegro, pl'r n contrahai.x i piano. Ez:io Bosso. contrubab:. Luca Brancaleon, piano. (14m). I.L\YDN: Scena di Hob. cantata Bt•rcnirc. '-..\JYa:10. Eva Barúai-Barta. <oprano. Orquestra Simfònica Snvoria. Dir.: Jano• Petró. (13m). STRAYI:\SKJ: Petrnixka. Orquestra de la Sui•se Romonde. Dir.: "\eeme Jani. (33m). J .Ch.BACH: Com'l'rt per o urpa i orquestra de com· bru en Sol .\1. Suzaoa Klincbarom. Solistes de Sofia. Dir.: Ernil Tabakov. (18m). 18.00 GRANS Il\--rECRAJ..S BRAHMS: MÚSICA DE CAM· BR\. Trio amb piano n. 2. op. 87. Tomós Vasary. Thomns Bruncüs. Ollomar BorwiLzky. (30m). Quintet dc corda, op. 88. l\lt•mbrcs dc l'Octet de In Filharmònica de Berlín. (27m). 19.00 PENTACRA..,tA 13.00 i\fÚSICA ANTIC.\ DIVENDRES, 23 MAIG DE 1997 Pr·ograma de cüvulgació mu!!Ït•al. Guió i realització: Pere Burés i Àlex Robles. 20.00 Bt.;TLLETÍ DE NOTÍCIES I ACEl~DA :\ILSICAL 20.13 "A LA :\lA.'\'ERA DE ... .'' !Jo coo,idat em propo>n i comenta la mú.•ica que li agrada. Guió i preseotaeió dt' Joan hn•s. Producció de Dolors Bu-.IJUClb. 22.00 AGENDA MUSICAL 22.05 E LS NOST RES CONCERTS CONCERT enregistrat per Catalunya Múbica el din 18 dr juny 1le 1988 a TormcUa de Montgrí. Obt·es de BACI-l. BROUWER. TURTNA, BROTONS. \1QMPOU, P UJOL, W\LTON i TARREGA. Carlt's Tt·t'pnt, b'ltitut-ro. (80m). Oi.OO L'OUERTl tt\ \h'"ica flt'r <'0111<'11\'111' <•I elia. RecuU d'olH·c.~ bt·t>us prt>st•tlludt', fWr Joan \ïw~. lnt'lou lmt· lletin" informnlius i Uflclllh·s musi<· uk H \C(13m). '\\agemans. Ql -\RT: Suiu• en ~ol m. Pert' Ho,. 'iola de Gamba. (16m). SORS: Qi,ertimeoto op. :!3. Holzmao. guitarra. \dam 113m). GE..\IL"\1..\.'\1: La Follia. Orque_•tra de Cambra cie \ïlnSI't'a. Oir.: E'elio TI~II's. (13m). 15.00 Bl'TLLETÍ DE NOTÍCIES I ACL"iDA l\-1 l .SICAL 15.13 EL OIA DE L'OIENT Progr::unadó realit.zada n purtir· de )¡·s pcti<•iom; que l'IS nostrt•o oient~ han fPL ni conlestador de Catalunya Música. tel. 202 35 35. 09.00 BUTLLETÍ OE NOTÍCIES 22.00 AGENDA 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS 22.05 CONCERT IMAGINARI Guió i 8el1-cdó: Àlcx Roble,. Pre,cntal'ÍÓ dt•lt•-< tíltirm·, nmr· dist•o¡,'ràfiiJlll'M apart'¡,'Ude' al mercat. Eopai [Jatnwinat ¡wr Di"•us Ca,H·IIó. IIIIK 10.00 UL--rLL ETÍ DE 1\0TÍCIES 10.08 CAPS.\ DE \fl:SIC.\ Ruulu¡ut• Ln RESPIGIIl: Fuota'f¡tU•. wlt'('rió dd hallt•t. 1-laydn Philhurmuniu. Dir.: Ezio Rojatti. (30m). LECI~\IR: S!'gonn re<"rPadó dP mÚKit•a, op. 8. Conjunt Rurrm· dt> I.imogc·~. Oir. J t•nn-Mit·ht•l llo•l••r. (29m). ll A'I DN: Simfonin n. 53 "L'imp{oriulc•" Lo Pt•titt• l:lundc. Dir.: Si¡,<iswnlcl 1\.uijk!'n. (23m). ROSSI NI: Stmnln pt•r o rorclu n. 5. I Solisti ltaliuni. (18m). BIBEH: Lu Corunnl'ÍtÍ tlt· Iu Vt•r·¡:t•, Sonall! n. 15 {SonuH•s d..I Rosari). John llollowuy, ,;oli. Oa\ill ~fororwy. Tra¡;(•omedia. (l2m).l\.ll \T'-..\Tl RI \1\: Spartacus. ~nite n. I. Orque,tra "'adonul E•<·m·c•,o. Oir.: i'tt•t•mt> Jüni. (26m). S.\LIERI: C:om·l'rl pl'r a pianoforh• ¡•n Do .\1. Andn'a• Stoic>r. Conrt>rto Jo.oln. (22m). 13.00 \ f(;SU:S DE CATALLI'iU \-IOZAR'l': Litnnic• tlt• H•m•r-abili altaris Sa('ranwnto. K\ 125. \-lont,errat E•par¡:artí, kOprano. \fo¡:da Pujol. ml'uosopruno. Dnlmuu Gcmz¡\Jtvt., tenor. Rufnl'l Mootan!'r, baix. Ctw Jovl' dC' l'Orfeó Cutalò. Conri Ma driguli!olt:H dt• Cuttalun)a. Jo..(. Aotonio Mur·, or·gu!'. Ot·t¡Ut>-&11'11 dt• d,, Cnmhnt Nndonul Moldlt, iu. Dit·.: .J.,Kep M. Cu~trlló. (-lOm). \I ILLA-ROJ O: Dh l'rtiuwnto LI . \ 1onl•l'rrot Goscón, flnutu. Xn' if•t· Coll, ¡:ui· tarra. (10m). G lt\i'l \DOS: Sonata per a 'iolí i pia nu. .loaquin Pulomar~s. \ 1iclwl ~tUSJ CA L 23.30 NOCTl RN '\lú•icu per arabnr el din. Prcsentarió a càrrec d'Aifrt•d Celn)a. 01.00 REP ERT ORI DE :\IT 24 DISSABTE, MAIG DE 1997 DE Oï.OO L' OB ERTGRA \1úsica pfr c-oml'nçar el din. R<'rull d'obres breus pn'!>entadeo per Pilar SulJirà. 151 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGEN DA l\fUSlCAL 09.13 ~1 ÚS1CA P ER A COBLA MARTINEZ VINAROZ: Segadors a Barcelona, suite per u (·obla i percussJO. Bernat Sl'lleots. percussió. Cobla Sant Jorcü. Dir.: Jorcü Ll'óo. (15m). SERRA: Introducció i dansa pN· a tre.s cobles. Cobla Mcditet·ràrúa. Cobla Principal dc La Bkbal. Cobla La Prinripal del Uobregal. Dir.: Jeoús Yentur-a. (Sm). GIL: .. Horta de Sant Joan~. "Els Porxats del meu pobli"", ¡,ardaoe~. Cobla Montgrins. (10m). DAl'iSES DE LA C.\RROTXA: Bull dc nan~. Ball de Sant Ferriol. Ball de Capgrossa,. Bull dd gambeto. Cobla la Principal de la BisLal. (9m). 10.00 AGENDA l\fUSICAL 10.05 PENTAGRAMA Rt·p~tici6 del programa rmès el dijous. 11.00 EL DIA DE L' OIENT Programació n-alitzadn a partir d!' ),., peticions qoe els nootres oil'nt~ ban fet al contc'iltador dc 9 Catulun)ll \1tÍ•H'U, 11•1. 202 35 :i5. 20.00 Rt.;TI.LETÍ OE '\OTÍCIES I \CEMH :m ~IC\L 15.00 BUTLLETÍ DE !'i'OTÍC.IES 15.08 ~A LA ~IANERA DE ...." Repetició del programa l'llit'' el dijous al \c;,prc. 20.U L'À I 1>10\ ISl \L Ln prngrumn tl' \lo•x (,m·inu. 17.00 TE~IPORADA D 'ÒP ERA DE CATALUNYA ~r(:siCA 22.00 AGEN UA \ l LSICAL DO'liZETTI: 1.: .\,>etlio di Caluis, d1·ama Iírir rn trt•s nriP<. 1)p1Jn Jonc>~. Cbristian du Plt>HSis. :\fucdu Focill'. Hio·u St>o·bo. Coc· Geoffrey Mitrhrll. Philhnnnonia Orclwstt'll. Dit·.: David Parr-y. (12tlm). 22.0!) CRANS O BliES CIL\H P EI\'J'JEH: \1(-dí-t•, òpt•ru t'li ¡·iw· Ut'lt·H . .lill Fdtlmnn. .lut'< JIIt'' l:lo11u. Aj~llt'.• Mdlon. Gillt•R Ruf(on. l'hilippl' Cnnltll'. Sophit• llonli11. Cut· i Ot·oplt'~lra Lo•s 1\rt~ Jo'lori•MniiiR. Oir.: William Clu·iNii~. ( llllm). 01.15 REP ERTOftJ DE "l i T DIUMENGE, 25 MAIG DE 1997 DE 20.00 B UTLL ETÍ D E NOTÍCIES I AGEN DA ~fUSICAL 20.13 SELECCIÓ DE JAZZ Pro¡:ramn dedicat a la mrí>icu fit• jnzz amb guió d'Albert )Jallofrf. 22.00 AGENDA l ll'SlCAL ''·hit·k!' tlirh rC'rht ft•ic.-lirh", runtntu "c¡ 2 ~9. per a ,opruno, c·ontrah, h•nor, bai'\ cor i orc¡ut••tt·o. Harbarn Sl'l1lick. llilk.. llt•llin¡:. \VilfriPd Jorhc·n,, Gotthnld Sc·hwurz. Rlwini•t•ht• !o.nntorPi. n.. , K.lrinc· Knntt'rl. Dir.: Ht•rmnnn "a'. (19rn). S \1\T-S.\E:\S: Simfnniu n. I. op. 2 Orqttc'•lrn 'lnl'ionul dl' I'OHTF. Dir.: Jcno 1\tnrtinon. {:ilm). CIIU1BONI\ll~IIES: Suilt· 1•n Do \1. Jan<" Chupmun, t·lu\ it"!-mhal. (8m). VIEU\TEMPS: Coucl'rt P"'' a violom·rl i orq1w~lt'll n. I. op. ·16. ll c·ioll'ic·h Sl'hiff. On¡ucst t·a Sintft'ulit•n dt• Iu Ri1diu dp Stutt¡tm·t. Dit·.: J\,.,illt• Murrint••·· (27m). MOZAHT: Dht>t'· tinwnto (Trio nmb piuno) KY 251. Tht• 1\lmau·tc•nn Pln}cr•. (2·1m). BAGl ER: Simfnnia t>n Mi h M. Ort¡ut•,;tru dc Carnbru Reina Sofia. Oir.: Gonçal Com!'Jin,. (20m). 07.00 lJOHEHTl RA 1\l tí•it·u Jlt'r t'tliiH'n~ur t·l dia. n•.,...u cl'oh•···· brt·u- Jll....,t'nta ...., pc·r Pilar 'iuhirà. 09.00 Bt.:TLLETÍ DE i\OTÍC IES l ACE~D \ :\I l'Sl CAL 22.05 U )féSICA A DEBAT Programa a r entorn dc I Pilli'~ mu~Ït'al• dïntf'rèo, rl'alitzut amh lo col·lnboració dd Con<Pil Català de la :\lúsira. 23.30 1\'0CITR.N 151 09.13 ~J lsi CA UELIG IOS.\ IJ \.."!DEL: li piuntn di \1uriu: "Ciuntn l'nt·u futul'' 11\\\ 23L Amw Sofie vun Ottt•t·. :\1usit'a Antiquu dt• Coh'tniu. Dir.: Hc·inhtu·d Go1·hc•l. (:nm). MARTINU: ll inntt• th• Sant .luunw. .:'<lutuliu Humn11ovú. Drulwmira Dt·ohkovú, Hic·hunl No\·uk. PNr l lnnkilll'l'. .lu11 Hora. Ol'~'lH'. Coc· cic· Iu Hàclio de Pt·a¡:u. Mc•mhrc'ti ~~~ I'Ot·t¡uro,tru Sicnfo'mi¡·u "'' Pru¡:u. Oir.: Pnwl b.ühn. (16m). t:.\'1-IPR.\: :\tc,.,c od i\lajorc•m D1•i Cluriam. Soli.,tto• nwok Cor i Orquo•,tra Lc• Cont•••rt Spirituc•l. Oir.: Tll•t·vf 'iquo•l. (18m). COl:l\00: \f,._a ht·c•u n. 7 -,\u, c·l~n · ¡wU1·<·. Chornl•• Cot>rilia. l lt•rmnn \ t•r-.,4·hrt:w;.wn~ or..,'lH". Filharrnnu111 RomnnP'n dP I'E,tnt de To·nn•ih à nin ( Cluj· i\uporn). Dir., Jc·an-Loui• Petit. (J.lm). SCIIMELZE){: \e•¡¡erue Sollt•nm••. Gratlu• nd parna<t&unl. Ct>IH'I'rlo l'ulutino. ChoruiM·hnlu tlc·r Wit·nt•r lloflmr¡:kapdlr. llit·.: b.om·utl Junghüm·l. (2Jm). ! UJO T HANSMISSIÓ EN 01HECTE DE LA MISSA CONVENT UAL DES U E L MONESTm UE ~10NTSERRAT 12.30 AGENDA MUSICAL 10 12.35 AP E RIT IU \ ttJSICAL :\lú•irn pE'r acabar ri dia. Pre•entació a càrrec de l\lortÍ Jaoc'. 01.00 REP ERTORI DE l'ílT DILWNS, 26 DE MAIG DE 1997 07.00 L'OBERTl'RA \ftí;,ica per començar el diu. RccuU d'obre~ breu~ prC'ot•utuc),.~ per Joan Vi\e-. Inclou but Uetin.. informatiu' j a¡!cnde> mU'-Ït•ab. 09.00 BDTLLETÍ DE ~OTÍ­ ClES 09.08 SELECCIÓ DE :'iO\ETATS Prt>-entul'ió de le- últim!"~ novetah di-eogràfiques apar~dP• al mC'rl'at. Espai patrocinat ¡)er Obcoo Ca.. telló. 10.00 Bt;TLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE MtS ICA TELE!\L\NN: Concert prr u \'iolí. cloPs trompes de t·açu, timbniP~. dues flautl!s, do• ohoi'b, corda i continu, ro Fa M. Virtnosi Saxonia('. Dir.: Ludwig Güttkr. (25m}. LTSZT: Priml'ra rlegiu. Annc Gastinel. \'ÍOlooC't'l. Pierre-Laurt'ol ..\imard, piano. (6m). C.Ph.E.BACH: "Auf. 13.00 " lslCA DEL SEGLE XX SCII'I1Tb.E: Tlw Stol') of nn l nkntun \t·tur, mú•ic·a de la pel.üc·ulu. OrtJttt•,tnJ Simfònil'a Cinc·mutol(rufira dt• I'LRSS. Otr.: Emin lo.horhoturian. (23m). PHOb.OFIE\: Simfonia n. 7, op. J:U. Ort¡m•,lra 'orional E-c·oct>.n. Oit·: 1\t>t•mr Jim i. (31m). ROS\1\ 'IS: \t·r~~~~ dt• "Mut·in Lc\l'inu". Rarhl'l Ann 1\lnr'IIUII, mczzo.u¡wano. F1·on• nut Huth, piuno. (13m). TUB IN: SinfoniNta Mobrc motiuK t•Mtllftillll~. Ot·t¡U.,btru Simft'rnira tl!' C.iltt·ltorg. Dir.: N1·t·mo• Jih·vi. (21m}. CASTELNL0\'0 TJWESCO: Quintl'l (ll't' 11 ¡:uituiTII i •·nnla, op. l-l3. \ncln\• Sc•¡:tnia, guitorru. \JI'mbrt•• dl'l Quintt·t Chigíuno. (2:im). 15.00 B l:T LIXI'Í llE 1\0TÍC IES J AGENilA ~IUSICAL 15.13 C\PS.\ DE \J (SIC,\ GOLUIU HC;: Cunrt•rt ¡wr o t·la . \ ic·i·rnlml i ortttu-•tro "" .\ Jj b \1. \\ ultlt·mur Düling. Conjunt dt• Camhnl Soli•tc•, d;:o Sofia. Dir.: Emil Tuhakuv. (:i:im). SEH\ :\lS: Souwnir de Spa. op. 2. SnutlNmiun Cluunlwr Plo)'C'I'S. (16m). VIVALIH: Cono•c••·t ¡wr 11 dos violins i \iolont•l'l, RV 565. op. :J n. li, Elt•onnrn TuruvRky i Eclvurtl Skf't•jcuw, violins. -\lnin Aul.out, violorlt'l'l. I Mu~il'í tl1• Mon t t·~nl. Dit·.: Yulí Tun•vHky. (12m). llOSS IN!: Quut·t1•1 pt•r o fJuutu, durirwt, trnmpn i fa¡:ot n. 3. CnnH<II'Iium ClaR•irum. (1:3m). H.STRAlJSS: Trt·~ himm·~. op. 71, Fl'lit·ity Lnu, ~opra­ no. Orc¡ut''<lro Nal'ioool E•c·oresn. Dit·.: '•·emP Jüni. (21m). HAYDX: Simfonia n. 39 co sol 111. L'Est ro Armooico. Oir.: Dcrek Solomono;. (21m). \\ EBER: Konzcrtqtück per a piano i orquP>lra op. ï9. J282. 'ikolai Demidcnko. Or(¡ur,Lra de Cambra Escocesa. Dir.: Charle;, ;\lnrkt>rra;. (16m}. O.SCARLATTI: Pur nrl ~>onno ulmeo tal'ora. raolata. Kall' Edt<'r.Jey, soprano. Fiori .Musicali. Oir·.: Pendopc Rnp~on, (18m). 18.00 GRANS INT EGRALS BRAHMS: MÚSICA DE CAM· BRA. Sonata per o violom·rl i piano n. 2, op. 99. Hudolf S1·rkin. )lsti.slav Rostt·opovil>.. (30m). Sonata per u pi111111 i violí op. 100. Dmitry Sitkon•t,J.y. ,;oli. Bella Da' ido\ i L'<, piano. (21m). 19.00 ADIAl\"AC Un c;:pai de.,tinat a evo•·ar i reviure els fet.• m~" rcprt·-cnlntiu, t.lel pas,at mu~irnl. Guió j •ell'!'CÏÓ d'Àlex Roble~. 20.00 BUTLLETÍ DE i\OTÍCIES I AGE!\DA ~JLSICAL 20.13 CATALVNY\ '\I(SJCA: RECl'LL D E lO AX\'5 D' lli STÒRIA R1•\ i,ió dels pt·o¡;ranH.'•· espai~ i més si¡;oificatius. C01\CERT cnrPgi~trut per Coto Iu nyu Música ~1 clin 3 dr juny de 1991 al Saló dl' I 'l'in ell dr Barrclona. II Temporada dc• Música Històrica. Soli•l«'R 'ol'ak Hespèrion XX. Oir.: Jordi Savall. (78m). conc~:rb 22.00 AGE!\DA UUS ICAL 22.05 ELS ~OSTRES COt'ICERTS CO'iCERT enregi•trart pl'r Catalunya \lú•kn el dw 26 <I~ j;t'OI'r dc> 1997 a rAuditori Enri~ Cranado' d<' Ueida. BIUli\15: LiPbe,Jieder waltzt:r. op. 52. Quatre dao,;es holl{ltrre""'· Nc•ut· Lil'beslieder. op. 65. Cot· dc· Crunhro cid Palau de la \tú•i•·n Catalana. Àngl'l Solrr i Jo•eJl SurinJnl'b. piano. Dir,: Jm·di Co•a.<. (60m). 23.30 NOCTUR.i'i M úsira per acabar el Pn·~entnció a rurrec tlin. d' \lft·r.tl Cclayn. OL.OO R E P ER.TOIU DE NIT DIMARTS, 27 MAIG DE 1997 07.00 L'OB E RTURA DE 39 co. '0). a "tÍ>Ít'll pt'l' c:omt•nçur d diu. Rr!'ull tl'olm•, hrt''" pn••entado-. per Jmon \ht••. lm·lou butllrtin• informatius i agt•mJr, 32. mu~tf•al.., . tra r.: n). .no !te Iu- lo. ~~- i 1 nif tx. oií ~- 10. ¡a- ¡i i- I •\: s.. ¡i .,_ u- ie le !Ie 09.00 Bl'TLLETÍ UE 1\0TÍCIE.'i 09.08 SELECCIÓ DE 1\0VETATS Pro•sNttadtí dr lrs oíhirnt•s novt•tnlb di,t·ogr·¡)fï¡¡m·~ uptll't•¡.,•ucle;, al mrn·ot. E~pni patr·twinul prr· Dis<'"' Custrlló. LO.OO BUTLLJ•::rí OE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE MÍ:SICA B0.\1TEMPO: .Sirnfllnin n. I , op. Il . l\m u Filhurmoniu Portugt••n. J)j,·.: \h•uro Cus"rlo. (211m ). B\Cil: L'ofrt•na mo"it·al. B\\'' l0ï9. Barthold h.uijkt>n. Si¡.,..j,wultl h.uijl..t·n. Robert h.nijkrn. ~i .. luntl h.ohnrn. (·19m). \fiU I \l D: Lc 1-uf ,ur lr toit. hullet op. 58 u. On¡Ut'•lru Filhurnwnit•a Twt'a. Dir. : Lilwr p,.,,.k, (15m). PISE\OEL: Simfonia ¡H'r a dup, Onutr<, do' nhol·•. dut•• La·ornpt''· t•ortla i hui' t•ontinn. rn Si h \1. \ïrtuo•i Sn"<onitH'. Dir.: Lutl,.ig GHttll'r. ( !lm). SPOIIR: Qunr·lt•t tlt• t•onlu n. ï, op. 29 n. l. Nt•-. ButlupcHt Qoanrt. (:Hm). M.IIAYD!\: Sintfunin n . 5 , P. !I. Üt'4111'rilt'll de Camhrn l•:sloHu·n. Dir.: Bohtlun \Vnrrhnl. (26m). 15.00 BI;TLLETÍ DE ~OTÍ­ CI ES I AGE."'DA ~l l'SICAL 15.13 CAPSA DE :\IÍ'SICA PROKOFIEY: Concert per a piano i orquestra n. 3, op. 26. l\lartbn Argcricb. Orquestrn Ftlharmòoiea dr Berlín. Dir.: Claudio Ahbado. (2im). BEETIIO\'EN: Sonata per a violi i piano op. 12 n. l. Frérléric Pl'lussy. Christopbr Simonrt. (22m). GADE: Sinúooia n. 8, Tbc Storkholm li. Op. Si11foniella. Dir.: Neeme .liini. (26rn). KROIDfER: Conel'r·t pt•r a clos clarinets i orquestr·a op. 91. \lnstimil Mon•s. Jiri Hlavar. Orqucst1·a de Cambra de Pt·aga. Dir.: Lihor Pe¡;ck. (25m). GRIEG: Dd temp~ d" Holhl'rg. onútc op. 40. Orquestra Simfònica de Güteborg. Dir.: \el'nu• Jiin'Ï. (19m). H.A1\DEL: Sonata per n dos violins i baix c<~ntinu op. 5 n. 2. London Baroquc. l9m). G.à.Ll,;PPI: ~In¡::rúficat en Sol ~~ per a •op•-ano, c:or i orqur•tra . ..\na )faria \1h·andn. Cor de Cambra de Beroa. Orque;.tra de Cambra dPl sud-oest d"AJemanya. Dir.: .I.E. Dahler. (22m). 18.00 GRANS ~'TEGRALS BRAH)lS: '1ÚSIC.-\ DE CAMBHA. Trio amb piano. op. IOl. Trio Beoux Arts. (23m). Sonata per a violi i piano n. 3. op. 108. Duvitl Oistrukh. Sviato;;lav Rkhter. (22m). 19.00 GRANS ll'ITÈHPRETS 13.00 \10\1EN'I'S LÍIUCS i- •r jr !. If e a p li r. d E Wnlkiln~ Uir• WAGNER: (Sicgmuntl! Si!'lt' u uf mic·h!). Nrstt•o Flag•lnrl, M>pranu. Set S\unholm, tc•nor. Philhurmonin Orcht·stra. Dir.: h.nrl Bohm. (I !lm). LEII.\ R: Extracll's dP "La \ iwla oli'¡tr<'", (aC'! t' lli). \\'rrnrr Sutlwrluml. Joan Krenn \nlrtil' :\to,tt·r-ou. John Ruc·knork . Rc•ginn Rc•,nik. Orqor-lru \adormi Filhurmònira. Dir.: Ri1·ltunl Bon) ngl'. (11m). DIRIH\: Tlw llric·kclust \1un. tliill•·~ nul,ic-nl. 'I vonr11> Bnrt·ln). Kt•\ in Wc•,t. Op•· ra Rr.tor'tl. Dir.: Pt•ler llt>lmnn. El GLEHHEHO: (16m). Cnnn•tillu <lt• Frt•Ha~. snrHuelu. Mnnud llt·r·o·lunun. Lily Lcu·t•ngn•·· Pilar An,cn~i. En,;r¡ut• Dc lu Vnl'll. Cr>•· i Gran Ol'(¡twRII·n Sirnfòni•·u. Dir.: ·\gu~tín Mnt't'IHJ. (36m). PUHCELL: Ditlo i Em•c•H, I'X ll·nt•Lr·o. Vir.tòria dt•l, .\ngt'IN. Tl!'nt her Iluqwr·. ElisubC'lh Hoh•on. \mhru•iuu Sibyl Miclwluw. Siogt·r,. OniUI'~Lrn dt· Cumbi'U Anglr•a. Dir.: .John Bnrhirnlli. (25m). YEHUDI MEJ\'UHIN. VlVALDl: ConcPrt prr a ,;oií i orque;.lrn. op. 3 o. 12. RV 265. Ort¡Ul'hlra de Cambra Polone~n. Dir.: Jerzy .\Iaksymiok. Olm ). DELlt:S: Concert per a ,;oli. Ne"' Philharmooic Orchestra. Dir.: Adrian Boult. (27m ). B. \Cll: Xacona dl' Ja Partits per a \inlí •ol n. 2 BW\ 1004. (15m). 20.00 BUTLLETÍ DE i\OTÍCIES I AGENDA Jll:SIC..\L 20.13 GRAN TEATRE DEL LICEU: A~'TOLOGIA DE 150 A.WS D'HISTÒRIA \..n po·ograma escrit i prt'sc;ntat pt•r Roget· IJiet·. 22.00 AGENDA )lUSI CAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT enrl'gistrat per Cutulunyo Música d din 28 dl' maig dP 1992 a la Bnsüic·a de Sunta Maria del Pi de Rurcelooa. XY FESTn:-\L DE .\1ÚSICA A..'-'TIGA. HA.\'DEL: 09.00 BliT LLETÍ DE l\OTÍCIES ària K' 36. Thomns MIIM'r. Orqul'•lro dd \lo7artrum tiC' Sal7.bnr¡l. Dir.: L('()pold Hagt'r. (9m). )10\'TCYERDI: Lt'ttrra amorosa. )1ontserral Fig-ur>rn,, 'Oprano. Ton Koopman. da'iri'-mbal i orguf'. A.ndrl'" Luwrt'nt·.. King. arpa. Holf Paolo tiorba. Lis(¡•,·and. Pumlolfo. l•ah de ,;oln. Lorenz Duft:sdtmid, violooe. (9rn). T}.,\IKO\'SKJ: Quatr1· romant'l'~ I'UóSCb. Dmiu·i lhorosto,~ky. b:trítou. Oleg Boshninko\ich, piano. (16m). LAMBERT: Le t'epos, l'omlwe, le sill'ncr, ària n ducs vcltd. Lt•H Arts Flun'Ïsonls. Oir.: Willinm Chri¡;t.ic. (8m). LlSZT: Set Licder. Tonia Geddu, sopi'Ono. Et·.ic Ft·rrand-N'Kaona. piano. (23m). SCHÜTZ: Wie lidtlich sind deiue W'ohnungt>o. salm SWY 29. Cor del Trinit> Cnlli'¡W de Cnmbridgf'. llis J\Jaje,lir• Sagbults and Cornell>. Dir.: Richard :Mnrlow. (7m). 09.08 SELECCIÓ DE "10\ ETATS 15.00 BFf LLETÍ DE l\OTÍClES 1 AGENDA Jll.:SIC\L Sonata op. 5 u. ·k Ct,uc·t•rtn a Quattro. H \Cil: Cmtntu B\\ \ 199. Conre•·t¡wr u rlaH•c·•· B\\' 1052. GR\IJP\ER: \lein Ht·•·tz '~'h"imrnl in Rlut. rantatu . London Bnrot¡ue. (ï6m ). 23.30 i\OCTLRI\ ~tú.ira p<'r uc·uhnr el clin. Pre,t'nlai'ÏÓ a ràrrt•r• d' •\lfrrd CPlnp1. 01.00 HEPJ<;I{TORI DE l\IT DIMECRES, 28 MAIG DE 1997 DE 07.00 L'OREHTlJUA M1Íbi!'a pt'l' t•omt·n~u r· r•l diu. HN·ull d'oh•·l's ln·t•us JH't''t'nludc•, pt•r Joan 'ht••. lnrlon bntllctin, informolins i a¡¡t•ndr~ mu,ical<. Prr"'ntnrió dr lc, liltimc•, noH'tats di•<·ogràlïqur•• oparl'¡cutlr• al mercat. E,pai putrodnat per Obro' Cu ,tt•lli1. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA OE l\1ÚSICA SAIN1'-SAE!'\S: Mib~n o quutt'l' vr·us , op. k Simun CoiRton. Anthony cic• Hivuz. .Juhn VirkC'ro. Trc•vm· Owt•n. Brian Han<')· Ruy o\1aRbt'Y i Puul TrPptr, orgu~. Cor olt> Iu Catt>drul tlt• Wurrt·~H·r. Dir.: Donald llunt. (4·1rn). GI \ZU'10\: Suite· pt•r a t¡uurtct dc• corda. op. 35. Quarlo>t Xo,tuk0\;1..: . (:i8m). H \'I D\: Simfonia n. 91. La Pt•litc Bandc. Dir.: ::li~,woltl Kuijkc-n. (31m). Partitn \10'-'TS \I..\ \TCE: 1958. Orqu••,tra Smúòmt•a de Barcdoon i ;\o¡·umnl dc• Cotalnn)a. Dir. : Ednllln Colomer. (20m). ROSSI'\ 1: La Ct•nt•n•ntola, nbt•rtura. Orquc•,tra ¡(e la Ro)al Opera HouH', CoH•nt Gao·den. Dir.: Curin llliú. (9m). LOEILLET: Sonata rw•· u flauta el<· ht•c i continu, t•n ciu m. Frum> BrHggt•n. Nikolnus llnrnun cunrt. Gusla\ Lt·ouhardt. (8111). L.\10ZART: Sintfonin htu·le~cu. EnM•mhlt· Eduurd Melkus. (10m). Ol 15.13 CAPSA DE MÚSICA STE:"''H.Uil\1:\R: Serenata op. 31. Orquestra Simfònica tir Gotht"nburg. Dir. N. J¡irvi. (.Wm). H.\YDK Quartet de corda op. 20 n. l, Hob. III:31. Quartf.'l Mosaïqucs. (25m), D'Il\DY: Díptie mcdite•:r·tmi, np. 28. Orqu~stTa Filharmònica tic Montc-Cndo. Dir.: Gcorges Prêtrt·. (16m). DEL MILÀ: Quatre fantahies. Jordi Savnll. Andrew f.awr·ence-King. Sergi Casad!'munt. Eunice Brandao. Lorenz Duft.chmid. {16m). LLJLLY: Les amants magnifique..,, comèdia-ballet (extractes). Solíslr• mt'al.•. Lr;; 1\insii'Ïl'JIS du Louvrc. Dir: )fan· Minko"•ki. (20m). Cll: Suite I'OnCI'rtaot per a •ioli i orque~trn. op. 25. Tnkako :\ishiznki. Orque~tra Filharmònica dc Hong Kong. Dir.: kenneth Scbermerhorn. (20m). •\.SOLER; Concerten Fa :\1. n. ~- i\loniJ>erral Torrent. orgue. )[aria Lluïsa Cortada, rla,·k~mhal. (9m). 18.00 GJUl';S I!XTEGilALS BRAHMS: JIÚSIC.\ DE CAMBRA. Quintet d•' corda, op. 11 l. 13.00 ~fÚSI CA VOCAL l\lt>mbres de l'Octet de la Filha•·mòn.ira de Berün. (26m). Trio pc>t· a piano, clarinet i violoncd. op. ll•t Emanut·l A.x . Ukltn•·tl Stoltzman. Yo-Yo Ma. (2im). MASSENET: E'P'"~'"iun.s l) riqut''· Oamit•n Top. lc•nor. -\!nin Rui'•, piano. (28m). \lOZART: "O•· rlw iJ doH•r m'o•trin¡:t•~ ''Tnli e ¡•otunli "'"n", rt•t·itoliu i GlERRERO: Missa Sae<"ulon.m Amen. J\l nska Re~l!nuta dt' Bon•elona. Dir.: Jeau-.\larc 19.00 l'iOUS 11\'TÈRPRETS so = ... ·!!! e B.:' ¡;;¡· 151 \mlrit·u. ¡:.!Om). \ 1\ \LDI: Ln primavt>r·a. dt• (.,.,. quotr1• ¡·•ta don•. OriJUI''tru d1• Cumhru di' Viln-SI"t'n. Dir.: E'dio Tit'lt••. (12m). LISZT: DrsJm~, <l'una lectura do•( Danl4•. Frunn••c Teixidor. pinnu. (17m). 'I l RULL: Diwrtutu•nto ¡wr 11 'iolí ~ol. Evu (,.•,in. (tm). 20.00 Rlm.LETÍ DE NOTÍCIES I \GEM>A MllSICAL 20.13 SCIHIRERT: 200 ANYS Kuntutt• zum {;¡•hurt~tll l( <lrs Siiu¡wr~ .lohnuu Mi•·h1ll'l Vo¡:,l. tt·in () 666. Elly Anwlilll(. M (ll'llno. Pt·tt•r· S••lu·cif'r, tenor. Dit·tr·i,.lt Fist·hl't·-Di•••kou, hnl'iton. Ct•rultl Mourt•, piano. (11m). Quortt•l dr ronln. op. posi. 161, D. 88ï. Quur·tet Mdos. (42m). Cinr mimwt" amh si~ trios. D 89 ('wr,ió pt•r a orque;tru dt· t•ortla). I l\lu,id 1\fontrt•al. Dir.: ) u li Tnro\Sk). (17m). Sonuto per u¡nono O 568 (op. pb't. 122). Chri•tinn Zachnrius. (29m). ,¡,. 22.00 .\GE:'\OA 'ILS ICAL 22.05 ELS '\OSTR ES CO"\- CERTS 151 CONCE I\T enrt•¡ti~trnt pl'r Catulw1)11 J\1ú,it·n ('( dia 30 clt• gl'nt'r dt• 19?7 ui Saló dt• Cent d¡; I'Ajuutarm·nt dt• Bur·r¡•Jona. CICLE SO LI STES DE L'OCB. B-\C fl : Suitt• pt•r· o violonrrln. 4. BW V I OIO. Sonata ¡wr u violí n . 2, BWV 1003. HAOE: BuAta, ¡wr n trombó so l. David Hunn ion, violonct•l. Ric·ardo Cnst·r·o. tt·omhó. .\ ngt'l .ft•sús Guri'Ín. violí. (SOm). 23.30 NOCTI RI' Mú~ica p•·•· ¡¡¡·nbur el dia. Prl'~l'ntnrió n t•ilrro•t• d' \lfrt·d Cela)<L 01.00 REPERTORI OE i'I IT DUOUS, 29 DE MAIG DE 1997 07.00 L'O BER1TRA Mú~ien pt•r t•ornt·n~lll' l'I dia. Recull tl'ohrr• hrt>Uh prPsPntad!'s pl'r Juun Vivrs. lm·lou lmtlletin8 informntins i ngPnde,; musicals. 09.00 BliTLLETÍ DE NOTÍCI ES 09.08 SELECCIÓ OE NOVETATS 12 Prcsentnrió ,¡,, (¡•s últinws nov~­ htls discogrufiqtu•R opar<'gudes al oll.'rrat. Espuí patrocinat per Di•t'O' cu,telló. 10.00 BUTLLETÍ OE :\OTÍCIES 10.08 CAPSA DE lrl~SICA \'AUGH \~ "lLLLUfS: Lnn simfonia londinenca. Orque,trn Filhannònica dt• Londre,. Dir.: .\driao Boult. (44m). CORRETTE: Sonata per a flauta. violí. 'ioloocl'l i cla~icèmhal, op. 14 n. 5. i\oun·uu Quatuor. (9m). TX.UKOVSKI: Con<·ert per a piano i orquestra o. 3. Virtoria Po~tnikova. On¡ueslnt Simfònica tle Yicna. Dir.: C. HozluiPotvenski. (18m). BOCCHERIJ\'1: Quartet de corda op. 2 n. 2, G 160. Quartl'l Soo urc. ( 11m). BAX:: Tintagel, poema simfòni.:. Orquestra dc I' Ul•tl'r. Dir.: Brydeo Tholl]j¡OO. (15m). PLHCELL: Prai•t> Lhe Lor·d. O Dl) ooul, O Lord my God. Z 48. Soli;:tl's vot"nls. Cor dl'l Kiog's Com·orl. The King's Conoorl. Dir.: Hubert King. (17m ). llOZART: Simfonia n. 33. h.Y 319. The English Conc('rt. Dir.: Tre,or Pinnock. (23m}. \'C\G:-IER: EI capn~spt'l' dl'l· Déu.,, do, fragment•imfòni1••. Orquestra Filharmòni<'a dc Berlín. Dir.: K.laus TenTL,tP<It. (20m). u nu t•n r•· m. I\Jusi1·u \nti1¡ua dt• Colòniu. Dir·: lll'inhurd Gol'bPI. (12m). t :"rTI'\1: Tht>ti• i Pdeu,. mú•i•·o dt• hallt•t. Orqut•,u·o d1• '\Iúsicn per comeo~ar el diu. Hec ull d'obres breu' prc>~nta. tle, per Joan \''ives. Inclou butlll'lins informatiu., i ngrnc(p~ Cambra dt'l 'tu,¡•u '-mt'ional. E!ltot"olm. Oir.: Clnutlt• G~nt'lü}. (5m). C.Ph.E.B\Cif.: Concert JlPl' n nuuta. ('Ortln i ··ontinu. H 426. Wq 22. '\1nn· Cran-.ek Ort(U('Rtru tll' Cumhro Dull' \n·o dr Budnpe't. Dir.: .lark \1or·tin JHimll~r. (2ïm). SCIIL'\1.\.'f'i: Simfonia n. 3. op. ?i. ''Rt•uanu". On¡tH'"II'a Simfònira d1· In NDH. Oir·.: Giintt•a· Wond. (31m). HOM\ '11: l'i unta• arnirhc, cnntntu. Pin-Mnrit• 1\i(,son, Hopruno. On¡tn•Att·u dP Cu mhr·u d1·l Mu!!I'H Nul'ionul, Estot•olm. IJir.: Clnutlt• GÍ'n!'tuy. (17m). musit·als. 18.00 GltAl\S INTEGRALS BR \111\IS: MlJSIC,\ DE C.\MBR.\ . Quinh'l ¡wr a dadnt'l i quur'h't dt• ¡•ordu, e>p. 115. h.. Ll'i~H·r. \.t•ruwt•r Quarti'!. (39m). 19.00 PE:\'TAGRAJJA Pro¡,'l'nmo dt• tJ¡, ul~m·i1í mu-iGuiti i rt>nlitznt'ió: Pere BurÍ'~ i \J,., Rnhlt·'· ('01. 20.00 Bl 'TLLETÍ DE ~OTi­ CIES l AGEJ'\DA m ;s tf..AL 13.00 ltfsJCA A.'\IIGA T'f E: Lawdt-• Deo. pe<" e"" pl'r a ,;o]¡o, (primera part). Hesp~rion U. (26m). CA.~ÇONER DE PALAU. Obres de Eol'iua i Anònim~. Ht>spèrion XX. Dir.: Jordi SavaU. (15m). FA..~TfNl: Sonates per a trompeta i or¡t,lrt• n. l, 2, 3 i 4. Cabriel!' Cw;sooc. Antonio Frigé. (6m). C.C:ACC Il\1: ~on ha1 del cotanti lumi. Amor <'h'ottendi. O piante, ò ;;elvi' ombrose (..\riPl>). )1uurizia Barazzoni. soprano. Sandro \olta. chitarrone. (llm). h.l;tl~ \li: Sonata per a cla•i<"èmbal o. 5. John ButL (9m). DE LA R{.;E: ;\fj,.a Pro Defunl'ti, (Rèquiem). Ensemble CIPment Janequin. y,oo Repéraot. orgue. (21m). FRESCOBALDI: Trc> "Canzoni~ in"trumPntah.. Il Tealro alia )Ioda. (9m). SEDL\ I SAL.AVERDE: Quatre ucorrentï'. Zarabanda. (4m). 15.00 BL'TLLETÍ DE NOTÍCIES l AGENDA MlJSICAL 20.13 "A LA ~IANERJ\ DE...." """'i Un dut """ proposa i t•orn•·ntu Iu uttí,it•u t(ut•li agru1la. Guió i Jll't'~t·utudó d!• Joun Vivt•s. Pnultu•ciú dt• Dolor·• Bu~tJU!'t~. 22.00 AGENDA Ml!SICAL 22.05 ELS ¡',()STHES CO NCERTS CONCERT t•nre¡ti•trut pl'r Cutnlunyn .\ fú,irn ,.¡ din 6 de fl'brer dl' I C)()j u1 Palau ,¡,. la llú,iea Cutnlnnn. P L EYO: :\l urtn. rne>,·inwnt -imfèmira dt> l'òpt·rn T1•rrn Ruixa). GERH \HD: p,.,(n·llinnu. C~tnl't'rl pPr a pianu i orque,tra dP corda. Jo:\LL.\: El •omhr¡;ro dt' trt'< pic·o' (2" .uite). \lario llauut•ln Curo. piano. Ort¡u•·•tru Simfòni¡·a ¡Jp( Gran Tcatn• dt'l I .ÏI't•u. Dir.: Cd~tóbnl li alfftl'r·. (75m). 23.30 NOCTLRill 15.13 CAPSA DE lfÚSJCA WALTON: Richard lll: A Shake.peare Sceoario. John Gielgud. r1·ritador. Arademy of St. Martin-in-the-Fidds. Dir.: Nrville Marriner. (44ru). BEETHOVEN: Dos Rondo' op. 51. Brigittc Eogerer, piano. (16m). TELEltA.r\N: Concl.'r·t per a dos chalumeaux. corda i baix ronti- Mrítoirn ¡wr· uruhur- •·I flio. Pa·cM•ntui'ÍÓ u ,.,),.,.,.e d'Alfred Cl'luyu. Ol .00 llEPf;UTOIU DE NIT DIVENDRES, 30 MAIG DE 1997 07.00 L'OBEHTl RA DE 09.00 BlJ fLLETÍ DE :\OTÍ- CIES 09.08 SELECCIÓ DE i'IOYE- TATS Pt·eseotació de les últimes nowtat.q dis1·ogràfiqucs aparl't,'ltdrs aJ mercat. Espai patrorjuat p1•r Oisl'o' Castelló. 10.00 BUTLLETÍ OE NOTÍGrES 10.08 CAPSA DE MÚSICA BRUCK'I!ER: Simfonia o. 3. Staatskapelle Dri'sdl'n. Dir.: Cinseppe Sinopoli. (59m). BOCCHERii'll: Sonata per a ,;o(oocel i continu G 10. Richard Le~tl'r i Da,id Watkin. ,;o(on· rel,;. (12m). TELE,t\.Y'\: Juuchzet dem Herrn. aUe Weh. rantata robrt' l'I salm 100. Ernst Gerold Schramm. baix. Cuy Toli\TOD. trompPla. Sinfonietta RIAS Berlín. Dir.: l'ros Lajm;l'. (11m). GLAZL~O\: \'nis de ronct·rt o. 2. op. 51. Orquc-tra Simfònira de Bamberg. Dir.: ~eeme Jarvi. (10m). DlTTERS· DORF: Concert per a ohot~ i ort¡ut'otra en Sol M. Heinz Holliger. Camer·ata Bern. Oir.: Thomas Füri. (15m). DVORAK: Quartet dt> corda n. 8, op. 80. Qunrtd Chilingirian. (26m). FASCH: Ohet·tura (Mti tr) en Si b 1\l. Virtnosi Saxoniae. Dir.: Ludwig Cüttler·. (27m). 13.00 ~IÚSICS OE CATALliNYA Mi~~~~ per a Vt'U.S quintet de •eni. \1ontsl'rrat .\hn·e•lra. \lont· '~'ITat llurtoreD. llatru Sanrlimeru.. Lloí.• Saumell. Coral Sant Jordi. Dir.: Oriol llartorell. (19m). CO:\fPTE: PerseH:· runça. X1nier Compte. piano. (9m). LEWL\' - RICHTER: l•aa~ el cec. Anna Ricn, mt,zz<>· •oprano. Brroat Ca..-tillrjo. Oau· La. Jordi Rus.~inyol, ¡,'ltitarra. \]]({rés Lewin-Riehter, ell•rtroacústica. (8m). BE~GLEHEL: St.. lla S¡Jleodens. Duo Tedt•sco, guitarres. (l1m). CLAVÉ: El> pe,radors. Societat coral .To\l'n· tul Ti'rrassrnra. Dir.: '\lic¡trcl Casas i Bell. (9m). MÚSICA RENAIXENTISTA DE LES CORTS D'ALFONS I i FEHRAN J DE N..\J>OLS. H esp~rion XX. Dir.: J o<di Savall. (28m). GLINKA: Trio patètic pl'r u clarinet. corno di bas,etto i piano. Trio Werlher. (16m). CASULL: Cançó de bressol. .M aria del Mar STR\\ I"I/SKI: doble Bonet, wu. Fd.iu Casull. ¡...'lÚlorru. (~m). J 15.110 BLTLLETÍ DE CIE~ OTÍ- I \CE!\I)A ~lLSif..AL 15.13 EL DIA DE L'OJE'iT Progmmnci<Í t·t•ulitzaclo u partit· <lc li·• Jll'li('ions que t•l~ rto,trcs oients han rl't al ronl!•studm· dc Catalunya 1\lú•iPu, td. 202 35 35. 22.00 AGENDA MUSICAL 10.00 AGENDA ;\fiJSICAL 22.05 CONCEHT 0 1AGINA IU Guió i selt•t•ti•í: Al"" Hohl<•s. 23.:~0 \1úsÏ<'u JWl' D<"ahnr ri diu. Prc,cntuciií u ,.¡¡,.,.,.<. d'Alrn·d Cda)a. 01.00 REPERTOill DE J\IT 31 DE MAIG DE 1997 11.00 EL DIA DE L'OIENT Pro¡rramació realitzada a partir dP it's prticion> que ds no,Lr('.;. oients hao ret al contestador dc Catalunya )1úsiea. tel. 202 35 35. 20.00 BLTLLETÍ DE NOTÍC IES I AGENDA ID:SICAL Ui'.OO L'OBERTLRA :\lú-ira per rumençnr ••I tlia. Recull d'ohrl's br.•us pn•st•ntadt.., per Pilur Subirò. 09.00 Bl'TLLETÍ DE 1\0TÍCIF.S I AGEl'iDA ' l l'SICAL 09.13 MÚSICA PEH A COBLA BER~ \T: A In \'ilu cic Rubí. •ardann. Cohln Juv.·nil <I<' n..n puig. Dir.: Curwc¡wi<Í RnmiÍJ. (6m). VILAllESAU: Fntf.1lwdu. pa&-dob)c. Cobla Priuripu l d<• La llisbu I. Dir.: Ft•tuwtst· CnsMÚ. (Sm). SER IL\: Lo moixt•rnnga ti'Alg<•ntt•sí. Cublu Bar·telunn. 20.13 L'À(JDIOVISt:AL l..n prof:!<'nma d' Àle..: Gorina. 22.05 GRJL'\'S OBRES DVOilAK: L'e,perit de la oú,ia, Lh-ia romanttra. halada Agho' a. Joscf Prot.schka. I van Kusnjcr. Cor Filharmònic de Praga. Orquestt·n Filharmòn.icn Eotutnl d'Hamburg. Dir.: Gerd AJbr·eeht. (77m). 23.30 NOCT UR.N per urabar ('} 01.00 REPEJlTORI DE 1\IT 1 DIUMENGE, JUNY DE 1997 DE 07.00 L'OBEitTlRA Mú,i<·n 1wr t•omt·n~·nr d diu. Rcl'ull d'olm·~ hrt•u., prP,('ntad!'.< pPr Pilot• Suhi1·il. 09.13 1\lÚSICA RELI GIOSA CIIAHPENT IEH: Mc·~Mt• pour ll's tr·(-pns~t:k, 11. 2. h.uritw Rosat. .lc•nnirc•¡· Srnith. llnnnu S!'ha,•r. John Ehn·'· Fc•r·nnmln St"rnlim. rhilippt• lluttt'nlnd~t·r. :\lil'lwl Brodurd. Solistt·s in,trumt•ntal•. Cor Sinfònir i Orqu~•­ tra de lo Fundu<·iii Culht'nkian. Oir.: ).Ji!'lll'l Cnrbot. (61m). \IÚSIC \ \II::DIE\ \L ·\i\ GLE. SA: Quatr(' Seqii•'•nrif',, Anonymous t (21m). T\\E'\ER: Hymn, uf Purudi~•·· Donald ~CnC). bai~. Da•icl Dunnt'll. or¡,'lw. Cor dt• In Cntt•dral dt• Winrht•su•r. Dir.: Dn,icl ll iti. (llm). MOZART: Orf<'rtorirn dt' B.M. \. "·\lrno Dd t•rt•ntori,''. h.'\ 277. \gni'·• \1ellon. Elisab('th Graf. h.oltwr Kurnnwn·hot·. CoUegium Cortusinnum. Dir.: Peter Nc•umunn. (Sm). s,.. 22.00 AGEL\'DA ~R'SICAL 1\fú~icu Pn••<'ntoricí a l'àrN'<' dt• \lnt·ó dia. 12.30 \ G&'\'DA l1USICAL Jan~. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCI ES I AGENDA \1USICAL 10.05 P ENTAGHAMA Hept>tic•i!l <irl progra mn emès el cüjous. l'iOCTllJtJ'I DISSABTE, Dir.: Antoni Ro¡; ~larbà. (7m). FO:\T: :\1atnró, Joiell del )laresme. 'ardana. Cobla La Principal d'Amsterdam. (5m). GIL: .. Horta Pica•.>Ïana...''La ro!' a de B('nct''. sardaneo.. Cobla Montf:!rins. (9m). DASSES CATALA..~ES: Ball ct>rdà. d(' la Seu dTrgdl, Ball de faixes. de St. l\IarlÍ dc Tous. Cobla La Principal dc la Bisbal. Dir.: Pt•t·c Burés. (Sm). 11.00 T llANS\fiSS IÓ El'. 01ltECTE B E LA !\tiSSA CONVENTI ,AL BES DEL MONEST IR D E MOJ\T SEIUUT 12.35 APERITi t; '11.-SICAL 15.00 BUTLLETÍ D E NOTÍ- CIES 15.08 " \ LA MANEM D E ... .'' RPpetidó del programa d.ijolb al vespre. l'm~> l'I 17.00 T EMPO RADA D 'ÒPE- RA DE CATALUNYA MÍ ISJCA IIOLZBAUER: Günthcr von Sdtwanbu r g, òpera en tre:. n!'tcs. Rob<•rt \Vorle. Michacl Scltoppe~·. C lnron M!·Facldcn. Christoph Bn•·tha. C larry Prégard.ien. Conjunt Vocal i Instrumental La Stagione. Dit·.: Michael Schneider. (178m). 20.00 BlJTLLETÍ D E NOTÍCIES I AGENDA ~tt:SICAL 20.13 SELECCIÓ DE JAZZ Pl'O¡:r.tma dcilicat a la música dc jan amb guió d'Albert ~laDofré. 22.00 AGEND A l ll:SICAL 22.05 Lo\ :\fÚSICA A D EBAT Programo a l'entorn dt> tt'ml'o mu~kal'i d'interès . realitzat amb In col·laLoració del Cunst•ll Català de la Mú.•ica. 23.30 NO CT UHN Músic:t pt>r ucabar el dia . Prcs<'nturió a càl'l'ec de Mur6 Jnné. 01.00 REPERTO RI DE NIT frMtiif•nt'Íf'loi dt• Calfllun)'tl 'hi•lco Jk'r t"Ornttrquh (F31). Bai.'t Ebre~ )Jonuià i .Rihern d'Ehr••: 102.5. T.-rra \ha: 97.:4. Priurot: 92.2. \h Camp. Baix Camp. Baix Pem-..1~11. Cun.-a tir BndH·rU t Tarra~unh: 105..1. Haix- P1•nr•lè-o;: 105.9. Carrip.¡r<-~. ~o:utra. Pln d'll"8'·U~ SrJ.tilrru. St·~ià i l rJtt'll: 91.9. Cnrnaf: 91.9 . .Ut Pf"oedès. ~-\noi.n, BngÑ i U.·r!!"etlà: lO~, I, lloi~ Ubhrr,..r, llor.,rlon<,. Yalli•• Ornrlmtol i \'alli-· Oriental: 101.5. \lorr•me: 1)(,, 1/101 ,~. (),.,,., 100.5. ~ol"ffn¡.o: 89.i. Giron;.. i Pla d•I'Eruut): 96.7. La Srho : % ,7/811 ,7 , Ilo is F:m¡mr<lit 87.8196. 7. \lt l::mpord.à i Ro-•.Uó: 90.8187.6193. 71')(>, 7. Gom'""' IJ1 l Ri¡•ollr.: 100.5/1(15.8. l:eNianJa: 811.4. \ltlt']<<ll: 811./i. Pali on Jo•>ÍI i Pallan ~<1lnrio : 811.6. \'ol d'.\ron: Q2,R/101,2. CONCERTS 2 MAIG 3 MAIG 21 h Palau 21 h Teatre Victòria 19 h 21 h Saló del Tmell Palau 4 MAIG 11 h 11,30 h P alau S MAIG 19 h Palau 21 h Saló del Tinell OBC. David B. Thom~on. trompa. Dir.: Dmitri Kitat>nko. J...alinnikov. Glit•t·. Rawl. Tosc-a, dc Put•<•ini. Dir.: ~lun·o Aroúliato. OBC. (Segona audició). Grup dt• pr•·c·usHitÍ tlt•l Tt•mplc dc ~era lo. (XX Festival de Mtísi!'a Antiga). OBC. (Tcrcl'ra ntulil'ió). L'Alian ça del P obl('nou Bundn J\llu n if·i p ul d t• Bltr't't•lnnu. Eol'ique TeUería, b and on ró. Dit·.: Jo(•p Mut. Mr'tl uutla. P iuzzollu. GI'Ofé. Alba Vrntm·u, piuno. St•hubert. C h op in. (Concert de tarda al Pala u ). Conjunt dc wnt l'('UUi,wntista Al·legoria. Da ll a Casa·, Selma. Fn•¡¡robuldi, Conca dc \ruuxo, Cima. Castello. Font an a, Ct•sare. Srhriclt. (X:\. Ft•stÏ\ ul de )fú~ira Antiga). 13 CONCE RTS 6 MAIG 21 h ~ick 19,30 h Sala Cultut·ul Caja dc Mudt·id 21 h Centre Cultut·al Fundació "la Caixa" Palau 21 , 30 h 7 MAIG Havanna :\fiqtu•l Bofill. sa,òfon. Soll'r, Ma¡·h¡•, Cuinjoan. Charl1•s. Tlavel. Lauha, \'illarojo. (XII Cicle de Mú~it·o dt•l Segle X..\.). Gf'losia d'Amant i. Mm·tn Rorlrigo. veu. Alfn~d Ff'rnóndl'z, vihuelu. guitnt•t•a banol'U i tiorba. Bt.'goiiu CapUooc:h. duvi¡·èmbal. Lali Espinet. viola d1• gamba. Hiindel. Hydalgo. Gm·t•an, Madn, anllnims. Fahio Biondi. \Íolí. Olgu TH·r~kayu. pianofortt•. Sc·huhert. ;\lozurt. (X.X Febtival dt• :\1ú~ica .\ntiga). Tomotito. (Vll.l Fc~tival dl' Guüurra dc• Barcelona). 19,30 h Sala Cultuml Caja dc \faclricl 21 h Palau 21 h Palau 21 h 21 h Casal del :\ft'tgc• Auditori Wintt•t·tbtu· 9 MAIG 21 h Palau OBC. Onvid Golub, piano. Dir.: Güht•t•t Varga. Haydr1, Mozart. Falla. Dt•bussy. 10 MAIG 19 h 21 h Palau Saló del Tinc•ll OBC. (Segona autlirió) Conn•rto ItaJlano. Dir.: Rinalclo AIP'Stllldrini. :\fon te\ t'rd i. (XX Ft'>li\al de Música Antiga). 11 MAIG 11 h 11 , 30 h Palau ORC. (Tc•t'Cf'l'a audiriií). L'Aliança dt•l Poblenou Bandu ,\ funidpal dt• Barcdooa. Dit·.: Jo;.ep Mut. Mnnruina, Soroztíbal. Oudrid-\Jul. ~arsnela. Palau Orquc•,tru Sinúònira dt•l YaUè,. Enriro Pompili. piano. Dir.: Jorrli \fora. :Mozart. Bi7t•t. (El~ Diunu.•nge~ al Palau). Coru.crvatot'Ï \lunidpal Marçul Cen·era, violuncl. Ramon Coll, piano. Bralmt-. (Concert tt>Olllll'lllOJ'atiu centt·nuri dc la mort dt• Braluns. 1\dsm·iurió MassiàCarbmwll). Saló del Tim•ll La Ca¡H'lla rlella Pietò d!'í Turchini. Soli,¡!', vocals. Dir.: \ntonio Florio. \l<"le. Leo. Pt•rgoll'si. anòmms nnpolitam. (Y\. Ft•,tival de Músit·a \ntiga). 8 MAIG 18 h 18, 30 h 151 20 h 12 MAIG 19 h Palau 21 h :\if'k Ha' anna Trio Clm<t Srhumunn. Mary Ruiz-CuHaux, piano. Ala Vot·ookova. violí. Suzana Stt•fanovic. violonr!'l. .Tosepllinc• .Ftzpatl'ick. violu. Brahms. Orc¡ut•,tra Simfònic·a clt• la Ràdio dt.> Ut•rlín. Alícia de Larrocba, piano. Oir.: Rafael Früheck dt' Buq::os. Concert pPr n piano lut so/major dc Ravel. (llwn•amcra). Tht• Euglish Concc•rt. Cot·al Universitat ck lf's Jllc·~ Balrarb. Solislt•s \'Ocal;;. Dir.: Trevot· Pinuoek. \lozart. Ba<"h, C.E.Ph. Bat· h. ('\...\:Festival dt• \lú~ica Antiga). Ort et dt• 'l'Dl Pari~ Ba,tillt•. (Europa en Cnrert). Trio Guinjoan. Brurh, Brnhm~. (Ahoc·i¡wió Franz St·huhert). On¡ut•.,tra Simdònira dd Con~ervatot·i dt·l Liceu. Cor .lcne dc l'Orft·ó Català (potnwinat per· FuJI(Itll'iÓ Coca-Colu l~spnña). Soli,u•s vocab. Dir.: Comc:ita Can·io. Rèquiem. dt• Mozart. (Cont•t•rt de tarda al Palau). Quurtt•l llautes de bt>t• Fnillato. Pa,ruuL Stockhau•c•n, Part. Sarrlu, Padró~, To,i. Stra\in~ky. l'dl Cic•le rtf' \fúsit•a dc·l Segle X\.). 13 MAIG 19, 30 h 21 h 21 h 14 MAIG 19, 30 h 20 h 16 MAIG 17 MAIG 14 Sala Cultur<1l Caja de :\1ocll'id Palau Saló del Twell Trio Gaudí. Alba Rora. violí. Eva Sl·dó, violonct•l. Ana. M. Carrn. piano. Bt>ethown. ::\fendeb~ohn. [ Mu•ic•i. Vivaldi. Buc-h. (Euroconn•rt). Ensrmble .\licrolo¡.,ru,. \ltí;,ica cie "adul a I'Ednt :\1itjana. (XX Ff'stival cie Música \nlt¡!a). Sala Cultural Caja dl' :\1adrid Catedral Tdn Cl01·o Schumann . .loHepbine Fit:t:putl'ick, ''iola. Bc·ulnm. 21 h 21 h Palau Centre Cultural ., Fundació •·Ja Caixa 21 h 21 h Palau Teatre \l.ctr¡l'ia 21 h Saló del Tint'IJ 21 h Cosa! del Metge 19 h 21 h Palau Saló del Tim·ll }fic·huc•l Radule'tc•u. orgue. Buxtc·hcu.lc·. Barb, Hatlulc•scu. (L'Orgul' a la Catf'dral dc· Barcelona. Eurof'oncert). \faria Joiio Pires, piano. Chopin. Bc•c•thowo. (Iherramc•ra). Olga T\erskaya, pianoforte. Ha)dn, \fozart. Schubert . BeNhovro. (XX Fc•stivul dt· Mcí~it·u 1\niÍf.~a). OBC. Sura 'Wolfen~ohn, piano. Mont~ulvutge, Mozart, Fulla. La ptwl're .llatelot. de \filhaod. 1 pagliacd, de Lt·nnravoUo. Dir.: \lc·xander Drçar. Conjunt vocal ohRidienne. Dir.: Emmunuel Bonnardot. Anònim wglt' \1~, Ockeghl'm. (XX Fl.'sth·al dr Mcísica Antiga). Cor tl!• Cambra dd Pnluu de la Músic·n Catalana (putt·cwinat per Funnm·ió Ca.ixa dl' Catalunya). Dit·.: .lonli Casa Bayl't', R¡wrtori clivcrR. (Concert u hent'fii'Ï del Raval). OBC. (Segona auclir·ió). Cantu~ Cüln. Conjunt inHintmf'ntal. SnliHtes vocals. Oit·.: Konrad .Tunghünl'l. Srhell.-. Pud1clb1'l, HoRf'nmüUer. J. Ch. Bach, Kul111uu. (XX Festival de Música Antigu). CONCERTS 18 MAIG 11 h 11,30 h 19 h e- J. Palau OBC. ('ft•rtt•t·u audit•ití). L" Alian~.a del Pohlenou Banda ' lunh·ipal de Bun·elunn. Dir.: Jos!'p :\[nt. Curnow. \\ai¡:::ncin. \losoltn. Struus~. Siheliu~. Lbzt. Palau Coral i1úaotil La r~uuhut. Or·qul',trn La lgtmltat del Centre Cultural d!' Gu\'Ò. ~. 19 MAIG 20 h Saló del Tinel 21 h Auditori Winterthur 19,30 h Sala Cnltural Caja dc Madt;d 21 h Palau 21 h Teutre Victò1·ia 21 h Saló del Tinell 21 h Palau 21 h Teatre Victòria 21 h 21 h Centre Cnltural Fundació ··]a Caixa·· Casal del :Metge 21 h Palau l, 1- l, 20 MAIG 11 ..,. t. ·t 22 MAIG 23 MAIG D e 21 h e 25 MAIG e 11,30 h 17 h 18 h 21 h 26 MAIG 27 MAIG Orquestra Barrorn dc S,·,·illn. Rumiko Harada. Mireia HeroóndPz i \lht••·t Homnní, da\'icèmbaJ~. BaiT) Sargent. t•oncer·tino-clircl'lor. lliindcl. C. Ph. E. Bach, Bach. (XX Fc.~tival de MúMi<·a Antiga). Ofelia Sala, ~oprttno. Dona!~ Su12wn. piano. Schnhert, Toldr·u. Brahm~. llonwuatge n Mont~t'rrnt Alnvedra. (Associació Franz Sdmht•rt). Zèfir-. .luut¡uim on~. naul!'ij. Dolon¡ Almil·all, oboè i COI"U ut~glès. Oriol Cumprodím, cllu·inct i clarinet baix. Mozart, Bcethovt•n, Kreisii'J", Wulshc, Arnold. Orc¡ucstru i'limfònico dt• Sant Cugat. Co•· Jove de l'Ol"fcó Cahtlu (patt·ot·innt ¡w•· Funclnci<Í Cot,a-Colu España). Solistes vocals . Di1·.: Jo~l'P Fan·ío. Ca11ç6 d'amor i de guerra (selecció), UI' Martínez Vull~. (Cmw<•t·t homrnatge a .Jaume Hodergas i Fuster). LC/ paut•re Matdot, dt• Milhaud. 1 pagliacci, de Leonravailu. Dir.: Alt•xundt•r Drçar. Sequeulia. Barlmrn Thortun. wu. Benjamin Bagby. \Cu, urpa gòtil·a i xt•rf'lnia. Eli~nbt'lh GaH•r, 'ioles d'urr medievals. ('<\. Festival de Mú~icu Antigu). Conrl'rt de rlot>mlu tlrl rt.r., acadèmic 96-97 del Conservatori del Liceu. La pauL're llatelnt, dl' 'filhaud. I pagliacci, de Leonca,·allo. Dir.: A.lt•xande•· Drçar. Andr!'a~ Stuit•r, pia nofortt•. Schuht·rt. (XX Ft>~ti,·al dc \fúsica Antiga). Bru no Guirunna. 'iolu. Bridg!'l de \tou ra Castro. piano. (Europa en Com·!'rl). Orquebtru \.m·ional dt• Cambra d'Andorra. Gerard Claret. concertino-tli•·<·<·tor·. Cor dt• Comhr·a del PMC (pau·ocinat p!'r Fundat·ió Coi:\a de Catalunya). Dir.: Jordi Ca;;as Ba) er. Txaiko,~ki. Yivuldi. (Com·erl commemot·atiu del cent<•nari del Real Clnh de Polo). CapelL'\ de l'Esperança Capella dr Músit•a de Sonia Maria del Mar. Sandra Roset, soprano. Muq.(uritlu Llutló. •!tczzo-sopruno. Lluis Vilamajó. tenor. Pau Bot·da6, baix-baríton. 1\n!lt'l Solrr i Guillem Martí, piano. Haydn. Mende(Hijubn, Bruhm8. L'Aliança de Poblenou Bandn Municipal de Baa·rrlona. Orfl'ó Atlàntida (dir.: Antoni Coll). Dir.: Jost•p Mut. Mut. Granados. Moret·a, Alfonso, Sabatcr-Saynl'~. Gr·an, Bormlin, Solà. Teatre Victòria La pcuwre Ma telat, dc l\1illwud. I pC1gliacci, de Lconcavallo. Dir.: AJt>xantll•r Dr·çar·. Gerard Claret i \mulia \un·úrcei, \iolins. Cri~t:ian lfrim. viola. Palau LJui, ClarN. violofll•t'l. i\'fug!lalcna 'farrinez. flauta. Joan Enrit· Lluna, rlarinet. Alll!'rl Att•nrllt·, piano. Shostakòvit.'i:. Brnhm~;, Strau"s/St·honht•r¡~. (EI., Diuml'ngl's al Palau). Auditori Winterthur Christiant• Odz¡•. zoprano. Irwin Cage. piano. Schubert. (As~ociució Franz Schulwrl). 21 h Palau 21 h ~ick 19,30 h Sala Cnltural Cnja rll' Madrid 21 h Palau Andr!'aH St·hmidt, huaitnn. Hutlolf Junseo, piano. (Lied ol Palau). 19,30 h 21 h Sala Cultural Caja dc Madrid Tl'atrc Victòria 21,30 h Palau Tdo Clttr·a St·hnmann. Gueràssim Vorookov, violí. Joscphine Fitzpnlrick, violo. l:l rohms. La pr111vre Mt.ttelot, dt• Milhaud. I pC1gliacci, dc Leoncavallo. Dit·.: AJe"umlt•r D r·çur. Manolo Sunlút•ar + Vict•nte \migo. (VII Festival de Guitarra dt" Bun•p(onu). 21 h Pala o Havanna Opera restod'd. J ack Edward~. director escènic. Peter Ro1mao, director mrhicul. The drngon of 1f antley. de J. F. Lampl'. (Euroconcl'rl ). :\farta Gonzóll'z, cnnt. Carie~ Puig. piano. Gershwin. Wl'ill, Hollat>nder. Zamacui~, \alls, Mon•ra. Grèbol. Castells, Apd·lcR 'fc;,trcs, Butl't. (\.11 Cit·ll' UI' Música del Segle XX). Miki Mori. soprano. Nozumi J ~obc, piano. Rosa, Falconieri, Ccl!ti, Rl'spi¡;hi, Tnkano, Yumada, ~akata, Toldrà, popnlars japonr~cs. 28 MAIG 29 MAIG Philndt'lphia On·Jw,tru. Dir.: Wolfgang Sawallisclt. Bt·ahms. Schumann. D\oník (Puluuct•nt}. 15 CONCERTS 3 0 MAIG 22 h Palau Raimon. 31 MAIG 21 h T('atre Yictòria 22 h Palau Da pnurre l1ntelot, Òl' Milhaud. I pagliac:c:i, de Leoncavallo. Dir.: _\lt-,nndt•r Urçar. Raimon. 1 JUNY 22 h Palau Raimon. 24 MAIG 21 h Papl'r de Músit·u Uta Zt'nkt>. violoned. Carlos Roggan, piano. Beethoven, Nin, D<·hus!>)\ St rnm.s. 16 MAIG 21 h Auditori Granados Coujuut Znt·ahando. Dil·.: Alvoro Mar.ías. 23 MAIG 21 h Auditori Granados Bun·rloun Cc¡nsnrt. 30 MAIG 21 h Auditori Granados Trans<>mhlt•. Rosa Tamarit, Mat·tí Oró, Lluís Ytlamajó, Markus St>hikor·u i Ht·né Perla, ,olislt>s vocals 6 MAIG 21 h Teatre Fortuny Don Giot>anni, tlt> Mnzart. Dir.: Albert Argudo. lÒpera a Catalu n}o). ¡¡;¡ 11 MAIG 19 , 30 h ¡;;:¡;- ...= Església Prioral de St. Pt>re Donuto Cutuzzo. or¡:tue. Brahm~. Bach, Yivaldi. Ravaot'llo. Bo~..,¡~ ~lt'!oo'ÍUt'n. ~ i3 ....., =~· 1 51 - 2 MAIG 21 h La Faràndula Don Giot•atwi, dr \lozurt. Dir.: Albert Art,'lldo. (X\' FestiYal d'Ò¡H'ra u Suhad<>ll). 4 MAIG 18 h La Faràndula Don Giovcwui, tic 'fozart. Dir.: Albet·t Argudo. (XV Festivul d'Òpt•t·a u Saltadt>ll). 17 MAIG 21 h Auditori Caixa de Sabadell Uta Zl'nkl·, vinlont•t•l. Carlos Roggan, piano. Beethoven, Xostakòvitx, Stnw ss. 18 MAIG 11 , 30 h Antiga Escola Empre.•arials Orqut•stt·u Sirufònirn Ò<>l Vnlli\A. Dir. : Jot·di Mom. Schumann. (Concl.'rtMSirnftinies Popular.,). 23 MAIG 21,30 h La Faràndula OrqucHil'a Simfònira ch·l Vnllt>s. Dir.: Jordi .\tora. Mozart. Hom•. Strnvinsky. St·humann. 9 MAIG 22 h Centre Cultural Don Giot·anni. dt• Mozart. Dir.: Albert Argudo. (Òpera o Cntalun)O). 2 MAIG 21 , 30 h Mubeu Alegre de Sagrera M. Dolor·s Aldc•a, Hnprono. Prancisro Vas, tenor. Marju Vatsd, fm·tt•piunu. Mo:r.ar·L (eln liedf'r I). 9 MAIG 21,30 h Museu Alegre de Sagrera M. Dolm·H Aldt·u, ~o¡n·uno. Frundsco Vas, tf'nor. Marju VatKt·l, forlcpiuno. Mozart (l'ls lied et· U). ;;;s ¡;;:;""" i3 ....., = s¡· ¡;;¡ 5.0 ¡¡¡:¡- ....= 16 22 MAIG 21 h CPntre Cultural Caixa de Terrassa ÒpPra dt• C:!llnlll'n cie Varaòvia. La cenerentola, dc Rossini. {Fundarió Cai'u dc Tt•rra~su). 25 MAIG 18, 30 h Centre Cultural Coixa de Terrassa Fnnn y Es~r·ig, piano, Bac·h-Busoni, Beetltoven, Liszt. e PANORAMA T R e A Validesa de la música s imfònica de Blancafort Tempor:uln OBC. 15 dc març de 199ï. Palau de la )lúsica Catalann. Or((IH'''''tl Simfòni1·a de Bm·cdona i l'iacional de Catolwt )a. Emili Bru~alla. piano. Direcrió: Franz-P au l Decker. Preludi, iirin i gi¡{a i Concert per a piano i orquestra núm. 2, JbC.ric jlc M11nuel Blanraforl. Quartet omb piano de Bru hms en \ l)rsití pt•t' 11 onlucslt·o dt• Srhonhl'rg. per F.T.•B. E IS a t. ;. I a I t. I t. I públi c habitual i •¡•w va omplir el Ptl lnu, va ucolliJ· c alomsamenl l'audició de les obres dc Blunra fo rt. lament, Ja seva música, composta amb t·es¡wctl' envers Ics tnulicions del clas;,ieismt' i amb lúrid coneixement dt• l'm·Ldïu tnuncntar·, no podia ésst>t' rebuda d 'allr·a ma nc r·a. A l'èxil, hi \ ' Un <'Ontl'ihuit· molt cspceiulmenl la direccto dc Fr·anz-PauJ De<' ket·. la tasca del piatus ta Emili Brugalla i Iu col·labornrió de l'OBC. Preludi. iiria i gi¡{a éll una dl' lrs prinwrcA oht·rs en les qtwl;s Blancafort s'a pa t·t à d(' l'estètica pt·òpia del Gru upe d«'S Six per oricntnt·-sr cap n les tendènries del s imfonis me clàssic o fins i tul postr·omàn tic. La pa a·tilura posà dc manifest la prn;onali tnt del compositot· en apo r·ta a· soluriuns molt vàJide:. í n o gens fonnu làt·ic. en cltt·actamcnl molÍ\ ic i tnmbí- c•n lt·s maneres d'ot·questt·a r· . D'alguna mam•ra. sota Ja dire(·ció dc Dccker. r obra \a posar· en n•llf'u unf's qualitats cn•ath r, quc l'allunyuven del simple excf'tTici estilístic·. Quant a l Concert núm. 2. '·f bèr-ic" ;s'ha dn cru nlificar rom una o hn1 ve ritablement am h iC'iosu en la C[U!ll la síntt•si cn tr·r elemc n ls a utòc·tons i Ics cxigl>ncics for·mu ls i virtuosísticres el' a n ·c•l ne tament t·omi\ntica c•s t·rsol amb re~; ultat!l 111olt vàlids quant al di à leg pianoorqucsiJ·a i u l'rsponturwïLat cleJ 8Cll t)(•¡;t•rwolupnnwnt lírie. c.,,._ l3wgalla , amb lLU piauisme de segura i àgil precisió, va sup erar amb r·es uJta ts notables les n omlu·oses dificultats que posseeix la part solista , obligada a allet·nar aJllb la complexitat de l a part orquestral. Tant pet· la int('rpretació d'aquest Concert com per la brilJant vet·sió de Preludi, àda i danser, podem afia·maa· que la música de Blancafort. del qual enguany es <'otnnl<'mora el Cf'ntenaI'Í del seu naixement, ha d c mcrèi.xet· des d ·ara més atenció en les programacions dels nostres concer·ts. L'homenatge a Blancafot·t ('S comple mentà amb l'audició de l'ar·ranjame n t per a ot·qucst ra simfònica que va realitzar Arnold Scbonhe r g del Quartet amb piano en sol menor. op. 25 de Bra bJns. En aq11est t1·eball, SclJonh~cTg palesà el profund coneixement que tenia d (' la mús ica d e Brahms, ja que la seva orquesh·ació no desvirtua l'esperit de r obra original i, en canvi, posa en endència la r·iqttesa del pen sament bt·ahmsià a l'hora de desenvolup ar el seu discut·s musical. el qual Schonberg posa en relleu mitja nça nt un conu·astant joc colotistic. En aquesta obra comptant amb l'eficaç col ·lahoraeió de l'orquestr·a , D ecke r va demostt·ar una vegada més com s'identifica amb la música dels rlarr e rs romàntics (S trauss, Mahler·, Bruckne r· ... ), ja que la seva lectura va respirar vel'itnbl t• e moció lírica i admirable llumino,ita t sonot·a. Passió apassionant Fmlllorió " lo Cnixu " . lll ri t' març de 1997. Palau de In i\'hískn Catuhtnu. l ri1lt• Murtíncw;, ~u ¡wano. Murt.ioa Brost, contr·alt. Chl'istoph Gt·nz. lt·uor·. MiduuJI \'ollt>, harítou. Alcxnorlt't' iet· dc c'Ut' Ürl'hcR Va~¡¡ili<·v, huix . Chm·u H Musi(•us. Dus Coli'onia. Chri ~lnph Speriog, din:rtor. Programa: Passió Sl'gons $fOll Jlatl'll dt• Ba•·h. t•n Vl'l't<ic) dc Mc•ndcl~sohn a uizpig r any 1841. pe r LLUiS TRULLÉN a Fundut·ió "la Ca i.'\ a., novament va mnntrnir· la trudjció d 'ofel'ir al Palau la Pa.~sió segons sant llateu cie Bach en l'espemt Con<·••r·t d<· elmana Santa. Les 'er,;ions historicistes CfiH' pl't' norma sol('n esdevenia· el pl'indpal punt de mira pc•r part dels o t·ga uitzaclor s, e nguan y han deixat pas a una vct·sió t·mnànLi ra de Iu Pa.5sió, que u més te nia un doble vu lor histè)l'ic· afq,rit. En p.-i.mrr !Joc presentar· una versió segons Iu s<·lceció «¡ue Mc rult•lssolm vu realitzat• per a la intcqlretació cic l'obt·a a Leipzig l'any ] 841 (suprimint a lgunes parts c01·aL i :h·ie . i deixant de r·calitza t· Iu major· par·t dels habitual!, da capo tan pr·opis d(' r eslt'UCtur·a intcn1a dc bona part de les oht·t·s ban·oques). i pcr· altra banda. ('I fel de ::.et· atJUl'Sla inle r prclnció didgida pt•r Chrilltoph pcr·ing In primera ocasió C(U I' po<lia eseoltm·-sc a Lot ri país l'rsmentnrla vc r·sió cie Meudelssolm. Si hi va hawr· un punl dcslaeul dc• Iu versió, atJUC81 Va S CI', Sl' liS d li IJte, el cor, am b unes intervt•nC'ions en f{lti' d scntllltt•n t ('n l'expressió, la n•ulilzatió dc elat·o bst•tu·s. tan ¡wopis i nCC'<'SRnr·is t•n la intr r·preta- L t•ió de la mtlSÍca barroca, sempt·e e taven al ~ervei del sPntit que adopta el lcx t mitjançant la música . Versió portadora d'un delicat senti ment. dotada del r omanticism e indispensable per ofel'ir la lectura mendelssohniana de la sublim música dc B ach. i pet· sobr e de tot r espectuosa i mesn r·ad a mitjançant !"elecció d ' uns tempi sempre al ser·vei del contingut musical. El cor, extroar dinar i en Ja r elit~ació dc piani.ssimi, en L'ecruilibri de les seves veus, en els matisos de color·, va tenjr un acompan ya me nt orquestral esplènclid pet· pat·t dl' la Das Neue Ot·c hestet· de Colònia, summament curosa e n l'equilibri de la sonoritat insll'umental, tant a l'bol'8 dïnterpt·etar les parts r ealitzades aJ co lat del cor com en els passatges d ·acompanyamen t dels solisle-8. entre els quals -per sobre de tot- va brillar la veu de Chris toph Genz. un E\rangelista extraordinari i st>mpr e atent a mantenir la línia expressiva croc Speriug c·onferia a la versió. Així, doncs, va ser l lOa intel'pretació sota una acut·ada ünia romà11li ca d'una obr·a seguida an y r·era any p e r no p1íhlir fid el a aquesta encertadíss ima tradició, taJ com s ueceeix amb el Concert de adal, J>ro posada per "la Caixa·'. 1.51 PANORAMA PANORAMA e R T e XVI Festival Ambiciosa estrena de Josep Padró 15 mon; òt• 1995. C:on.,..n•utori dl' ,\1aoresa . Orquestra Yirtèlia Sinfunit'ltn. Cor· tlt•l Collht'n u tori dc 'lanresa. SoliS! t'S vorals: ríriu Rial. ~l ir·t·iu Pintó. ~a,ier Me.;tres. Lluís Vilamajó. Jm·di Fi~Jwr·t•s, na r·r·ndur. Dir.: Prnnccl'l' Uongut>ras. Tentada d't•!!pllst•s, dt• Jo~~·p Pndró. per .IOSEP M. VILAR E l puHsu t ditisn blt' din 15 de mur·t; ui Tt·ntr·e C:onscr·vutori dr Mnnn•su, diu s de Jn 'l't•mp or·nrlu rlt• c()IH'!'I'lS Me8li'C Bl uu c h , uq¡uuitzudu tlo r Or·plrc uH Munit•u unrb t•l pulror·i ni tic I'Ajuntunu•nl de Iu ci utat i dc Iu Funtl ut·i6 Cuixa Munr·psu , hi ''0 tt•nir llot• nn co nt•er·t ¡•n t¡nil l'f•!>devt'llimcnt rcn trul t' l'U J' l'SII'I' Illl de Iu ¡·antnta Ventada d'espases p er· u qunr·Lt'l oolistu , nurTado r·, cor· i urq ul'Airu. urnh mús ica dc J oqrp Pnd ró (.\1unrt'Rn, 1 9:~6) i I<'Xl dt> Lluís Caldt'rf'r. so hr¡• Ja ca n~¡} tradicion a l ca talun u Don Joan i Don Ramon. 151 Si l' estrenu d'uno obr·u d'un com po~i tor ratnlñ jll é~ un fet mulnunulamenl PX<'f'¡>cionn l. t•nt·urn ho ~s ml-s 1<i UflliCRtu CS II'Cilll l'S fu for·a d els c irc uits <'Ontertístics principals, s i l'autor no e¡. mou en c·ls cct·rll•s referenciats dr•t ·umpos itnrs, si l'obr·a .~s una eonlutu de g rans di mensions i si l'obn1 no respon u ca p e nr•1i r rec, sinó a un a vo lunt a t inlrrna i r·cal dc compo ndr·c- lu . Lu inle r·prl'lUt'ÍÓ -(jUt' inc loïa In lc·rlur·u dc·ls Vt' r·sus corr·csponents- c nH vu rclor·nar· u Ics sono r·ittlts d'una obr u que, com allrrs d e les qtJf' Jost•p Pudr·6 ho d ona t o conèi.xcr, t~R r'Ïru i d ctllllista, plena dr• s uhtilt>ses mt>lòdiqucs, tonals, r·ítmittucb -lanla cscriptur·u uctual p er 11 corda s'ha oblidat de n•.<;wtar interessant tamh~ rílmi<'nmcnt i mètrica!-, etc., i molt color·irlta tot i que tr·cballu soL. amh la cor·do. L 'f'lnbo r·ució Í's dl>n~a i treballada, i otor·ga una imP<ll'tàncio primordial ultema tom u filt·onduetor·, un¡, tt'rn(·~ que sovint ens sonr·u propcr·s i distunts ulhuro, i que esdevenen punts d l' pu r·tida p e r· a un tr·cbull dl' rnot lilïr.nrió lfU(' n o cessa, que aporta riquesa, qu e viRilu zont!K tl ' ines tuiJi l.ita t però H<' nijc t'çRnltur· te ns nuís qu e csporàd icurmml , por·ò mui tur'ml'nl ul, i que, u despit d·oqucKia riqucKu, munlé urr disl·u r·s ll'lllltilJIIl'l'nl que l!'ndcix mé& u dissiumlut· qtrc a ff'r osten turió d 'n qrwKL~ e le ments, com Mlceceix amb Ics refer(·nc:ics o la sur·dona -gènere que Pudr·ó t'uneix en pr·ofundital- d el dur-ret· movim ent. Una estt·e na constiLU cix sempr·e un te rreny en qui' el ci'Ílic es mon malament, acostum ats c:om estem a un món musical en <il qual l' habitual és reescoltar a ll ò que jn cone ixem. 1 la tasca es complica t¡uan hom no té Iu cc r·tcsu que allò que s 'ha pogu t escoltar la nil de l'estrena coincideixi m per· r·anda umb el que l'autor ba imaginat i anotat. ..Vlalgrat tot , i olwiant les subtileses que noves audicion s -mulanradament por probables- més reeixides ens fru.'Ïen descobrir. diríem (ple Ventada d'espase.~ se situa en una posició estilístico ~em­ blant. si bé hi ha una més ~¡ran Yarietal sonora, de llenguat¡,!es. d'estètiques. des de la quasiatonalitnl a gèn rres mé.o. lleugers o a la severita t de ràriu, el duo o el trio. •empre amb un apropament pt•r·sonal que incorpora sovintejats canYis entre movimt'nts i. dins d'aquests. 'lue ens tTansportcn del liriJ!me ol dramatisme i vicever·sa. e~­ plorant i explotant to ts e ls recursos d e la narTaeió que conté r original tradicional. la melodia. d el qual upur·eix un parell d e cops al llarg de l'obra com a evocació. Diríem que es tracta d'una obra dc gran qualitot que defuig aoili encert t-ls camjns més habituals de la composició contemporània. La interprelació qof' •e'n , .a poder Sf'n!Ïr 'a re;,ul tar irregular. El grup dr corda dc l'Orquestra \irtèlia Sinfonieua va fer una lectura cor recta del trí.ptic. amb un :.11 ben cobe.>:ionul. lot i que mancat df' 1a necessària projecció. La cantata. més complexa. va ser objecte d'una interpretació globalment menys reei.'-Ída. El cor i els solis tes en van oferir una versió ben treballada - la col·laboraeió amb l'autor· va ff'r-ho possible- i esq uitxada de moments brillllnts -alguns a ls passat.geij plll' a sopt·ano i cor femen í-, pet·ò l'orque¡¡tra només f'n pocs moments es va mostr·ar· convincent en la seva int(•r·pre ta ció, la crual cosa feia suposar· un decalatge important entre allò que l'autor· ha viu únaginat i escrit, i allò que vam poder escoltar. e A Gary Bart.z & Kenny Barron per ALBERT SUÑÉ E l st·Lzè Festival dt> Jozz th' T!'r·r·ussa vu ofrr·ir· Iu pussillilitat de J•r<·M·nt·itll' un bon fri:1. de I'IHI('('I'IH, l'LI t'IS quuls, pl' l ti'W f11 a.ls ~r·ups pi'Í ncipnls, t' I tWutu gon is ta uúrnt•ru 11 fou t•l s uxn. Sí qu<• hi vn hu vt•r lí(l<· r·s qtu· tocoveu ultr·t•S iuMr·mul'ni R. P <•r·ò ol s nxo , <·u tot s r i~ seu s rlifer ents ru odrh1, vu pluru11· mnjt•At.u6s pt•r· Iu ovu J nzz Cnvn. No tt•nim r·t•a ton contra d!'l RRXO. Pt•rò Jh'l' u l'any vinent, en lclrin trnir· en t'Omp lt' qm• posar· mPR tr·omtwtt':. cie It-s cpw hi va huvf'r·, i tumhC: algun tr·omhó i alb'IJil dur·int'l, no estar·in gl'n~ mulunwnt. E~ douaria rné¡, ~c nsució clt• di' cr·~ificuciú i Iu gent podriu tenir mí-, elcmenlo eutrt• el~ qunl~ escollir·. Perquè. pt:r moll dif~·reuts IJlll' higuin !'ls r•;.tiJ¡, rl!'f¡, ~t·nyclr·s fJllll IO<JUI'n r·ls ~uxos, u Iu fi la t·oso t'" fo un xü· pcstuln. És r·lur· !JUl' s i LoL~ ela concer·t~o foss in t•om t'I que vn oferir t'I Gn r·y BurLZ & Kl·nny Bunon Qutii'Lf'l, ju lïnnar·ít•m m·a mate ix. I l'any que ve u upluudir· Iu I OI'IHII'Íillll màgiu de quutn· intèr·prcts t'Xl't'pt:ÍOIUIIS. El trio r·ítrni1·, nrnh Un rTtlll ui pinno, Hoy Dnnnmond ol contr·ubui' i Bt·n Rifi') u lo hatt·r·ia, jul'hnvít•rn vist i M'ntit ml-s d ' un c·op. i t-empre ens hu viu ~cmiJiut realnwnl magnífic. Fo~ ot•tuunt sol o bé acornpnnyunl algú. L pd que ra a Gury Burtz, tumpor no ern un drrit·orwgut. En('ar·a qm· el ret' o nià' t'm l'Df¡uadr·ut. pen'r. en altn•s romho~. J sempr·e, tonrbl-. huvít•m pensul llUC cru un Lipus que l'llliu teni r· molt en ¡·ompli·. P en'¡ ara, i ch•s dt• fu un tE'm ps, IH' lll!'fl tol ~ <[118 Lr·c• tm c·l mateix esrenari. I quan hi hu burro t•omunit' al·ifl, gu n cs tl'n¡.'l·urhu· , i ui mugí s'u tr·eanr·u tul Ull cu hul d' cxccl·l è neit•s, el euuccr·t hn tl' c ngn:st·ut· n Iu for·çu t•l rnés lrllrHtuil. Pcrqru' oixt'1 ~R t•l que vn st•r Iu seHsió: t•up;r·l'scaduru a tols ¡•ls nive lls . .Ju tft~S urfs pi'ÍIIIf! I'H ('IIIIIIJUHHOS t'K Va V('ll1'1• c¡rlf' aqudls quutr·t• homes annv¡•n pt' r· ft•inu. No hi va havl'r rnp inviRihh· l'or·tina que impedís. ja d" entr·ada. que e l contacte en tre el~ músic,; i el públic fos una t'f'lrlitat. ~fovcnt-sc e n l'onu del bop amh total impunitat. lllplells qnutrc mús ir.¡¡ -<[UC dcsprcuien incqu.ívot·s scnyuls que n n e ra pas la pr·imern vegada que actu aven plcgnts- va.n teLxir nn concert morlèlir; en el qnal no es va fer pesat tap otinut, ni cap segon. T ot t:a mestu·à a la pel'Íecció. Gary Bartz és UJI d!'ls suxos alts més en for·mn actualment: so exccl·lent, fr·aseig c nrnll d'idees i feeling impactant. Estigué a un mateix niveU tant pel qtle fa als lemes ràpids f'nm u lr~ halades. Ya demostrar q11e f'l'U capaç de projertnr to~ els assistents a restrato~fera. en uno cursa impressionant de notes matisades: o bé dt> produir moments •ert>ns i reflexius en qu~ el &t'U su~o ehdevenia tendre com un Uooguf't ucabat de sortir· dl' I fm· o. I per aconseguir-ho. cal tl'nir molta l'fusse i molta stmsibili· tat. La mateixa classf' i st,nsihilitat que palesà el s npt•r·h u·jo que tenia darrer·a. K e nny Banon d emos u·à c¡m1 f.s un pianista cascada. P erò no gens oufal'fegu t. Estigué sempn: fresc, semp r·e al seu Uoc:, Sf'tnpre amb les antenes 11 punt per actuar st•gons CJUI' caliu. I Ju seva cx<·!•pcic.onol tècnica hi va dir lu re:.ta. Hu diem perquè. en un moment determinat. es decidí, Lot sol, a homt'noljar ~fonk. I ~rgur que Thelonious es de,•ia rPmoure a la sevo tomhll. 'o sllbem . p erò. si d'enveja o d'alegria. Perquè fou un ~oolo ahsolulamenl enorme. Ple dl' girs monkians. és ela r. Però o "la Bauon... O sigui, hi col·locà molta collitn pr·òpia. P erò, quina collita!: sem,e drixar mai de banda l ' incon· fusible estil d'un dels in,'rn· tors del bop, teLxí un minironcet·t ple J.e gir·¡¡ .i giragonses, de frases tull udes i dc frtr · SCH ·~n cadenades, tol plegat d ·un pun.ch extr·aor·dimu·i. P er la seva bu.odo, Rny DnHnrnond tor·nà a palesar un domini aclapurador tlel se n inHn 1mcnt. Uu ins trument tfUC Bf,'Uanta e l grup o ri ra tapulta e n onf's elcctTil- R T e de Terrassa màgia per donar i per vendre znnt,. ¡·ompnC'Ics. sòlides. Però també dcrvebcents i d1·lit·udt·'· I Bl'n Ril ey d erno;,tni, per· euèsi mu vegada, qul' Í';, un dels drummers a qui tol!. t•ls estmUanls de IJut('riu haurien de contemplor u dos mclt't•s de distància prr vt•ur·e e:~.ctumenl què fu i com ho fu. Pt•t·q•¡~ llilr·y Í's un hatel'ia mt¡d nlud o r. Co rn!'nl,'anl pt'l Ktl dt•l R\IU "Phul'ft•R", dd lfUaJ umlo IJI'OII f1•in<•s tr·t•pitju el 1wdnl. l't• r·t'o, l' n ca n vi, sents 11cl'frrll~nrl'nl el xim-xim continuul. Es m1 hutet'Ïa qui' alacu, rSI'Ullll'l, u.Ouixa, accelcrn , prrs~ionu i s· endo lceix rnvoltut d'unu infinita gamma cic rnutiso~. Val la pena pnr·ar l'ol'(•lla pt•r· 1·aptar e ls >011'> qtw !furten dc Ics pells o dt•l., plnt~ u c-adu compàs que oÏnl!'r·prc tu. A nuío. sup construir ron línuum e nl d e, del durr·l·rn sense ncccbs itul d'ei'ordur, i l'lun1 pt•t·ft'clllment J,., t•ntrudf's i borlid es. I d.s M'lli< suh>:o ~ón mudèlics per la srv u t•ou cisió, precisió i swing. Eu ¡·urwi. Nit·lwlus P yto n & 'l'hr Gumho Novt'uu Buncl no van nt·nhru· de qnnllm·. I uo ho diem pel pnper de l lídl'r', un l'riplèmlítl trompeta dc lt·s noves fo r·IJ ades a qui jo huvít•rn vist l' twy pussut u 1't't'I'URRn, 11iu ó pel paper d.'estra~Mr c¡ue vu off'l·ir el saxo alt .Jr·~st· Du,•iR. El que havia ~rilnl un r•xuhenmt deixl'ble dt• Churlit• Pat·kcr·. estigu é rom ahM·nt. .\ rn~s. !'n w1 moment donut marxà cle l't'nor·i dt•s pn~s del seu s olo i no \ "li tornar· u aparèixer· malgrut qur lraviu d'a(•uhut· el lt·rna ui ('tJStllt tic Pa y ton. r mol~ut !JUt' nqul·s t féu t;ignes nutori~ <¡tl!' cu lin unur o bnscur-lo. Totul. cltcmn el finí el runtf'ix ir·lrolns unrb caru de rin·u rnKlu n<·il•&. No vnlt·rn dir urnb tol això tiiiC lo prcstudó dc Davis fos rlolrn ta. P t•r·ò u o un·illà, oi d e lmu tms, u liti on ¡•IJ pul fe t·- ho. En t·anvi, Puytou es posà el p{riJlic~ u Iu hut.xu!·n ui pr:imer· I'Kpin¡ltH' L b'l.·iit- ies u una tècni¡·a i so mu.gntlïcs, i 11 rm ÍJ·aseig r·cgu lur· i t•nw·nwrnruL comuniI'Uilor. A més, pnwotà autt' ntio c ntus iuhllll.' f'U interpr·etur· un tl•nru a l' r·s til de Louis Arrnstrnng. Pl'r·ò el tl'io I[Lif' agtunboluvn l'lli dos hufndors, res- compost per jo\'e~ clcmt•nt&. no va estar ga ir·e t•m•t•r'llll. Palesar en molt bonn tr¡•nicu, p er ò, per cxt>mpl e. l'i butrl'iu demostrà cru e calia que algú li donés on Valium, ju que f'S mostrà crispat ries rJ¡• hon començament. I eLxor·daJ.m·. I tot i que el bop ofer·t wniu molta fo r·ça, ca lia un ultr·t' tipus u 'aeompanyoment. Dins d els eoucerL~ 11 qu tJ va m assis tit· , cul d es taca r·, així ma t·eix, la prc~ tac i ó qru~ van oferir el jove J omes Carter al capduvunt del seu qtrutet. Carter és 1111 mtís ic· que bufant el saxo ah, e l leuor o el clarinet, és un tipu s que cal tenir· en rompte. Perquè dins l'a tmosfc' r·a forçufree en què es va e nvoltur, n o deix uva dt· banda el bop o el blues. Fiu~ i Iol el ~cu suxo alt sonà. a vegade,;, com el de Johnny llodgrs. P erò tol aL~ò era intCI']H'Ctat basant-sl' en uno shit> dt• registres d ' una gran umpliLud, en què jugovu a la pt·rfecció una tècnic·a realment .impactant pel que fo a Iu respit·ueió, i també quant nis cops de Iu llengua co ntt·u les difer·ents cunyt!S. Fo 1~ un a m olt hona sc~r·pr·esa, u dcsgr·at d'a lgu n s monwnla 1L'i n l'llrl avorri ment. E l previst h omenu tgC! u J ohn Coltnme aniru t·itrr'f'l' del combo italià lidera t pn Alfredo Ponissi. Però aquí e ns van donar gat pm· llrbre. o ho dif'm per l'actuació df'l b'l'Up, moh conrcta. ainó per·què no és el mateix intc rpr·ctar· com ''Tr·uue'', que inlerprf'· tar-ne els seus temc.~. Ponú,.qi és un bon s a xo tl'nor , per ò s· acostà molt poc a l'c~Lil de l' ríltim rcvolucionuri del saxo. D'altra bnnòo. el con rcr·t ofert pel Jackic McLean & Cedar Wolton Trio fo u dcct•bedor. emblà que cadascú anés a la sevu. Quant fe ia, que actuaven jtmls? A m és, e l saxo a lt. molt mignrt d ' illt!t~s i d '.in tencjó , OVO ITÍ i CU USU omb un so enor:memen t ugut i metàl·lic. I Cedar· Woltun d emostrà altre cop I'Jlle s ' hu converti t en un pianista dc cotó fluix. Li mancaren grapa i ganes. Que sí posaren e l contrabaix David Willinms i el batet'Ïa Víctor· Lt•wis. Pt'r'Ò Rllò no ho un·egla\'u ni l'I millor p sicòleg dt-1 món. A Un canvi saludaiJie p e r RICARD GILI D l.'l>pt·é• del petit e nsurt que l'any passul em· pr·od tÚ el taucument tle la Novu Juzz Cava. tancament '1111' !)CI' ~ort UOilléS dw·à WIS ruP~os, el juzz l1o tor·not omb ftll'\'11 U 'J'l'I'I'USSU j,'l'àci¡•a 11 uqm·sl Vlè Ft·stivul, tlcl qual voltlr·ít•m ft•t· un conrcnt.at·i. Atpr l'sl ft·~tivul s' hu pr·oduïl l'ri un ~o mo ments en què t•ls urtornt•mtt s ·' l~cstivnl s dc .l nr.z", el tic Htu·ct•lonn n 'és l'l'XCnrpl c més rece nt i pr·oJll'r·, JW!'iji'Utt•JI unu progranr m· ió d'un eclcl'licisme j u nu dipt~rsió decebedors per a l ~ ufPc<·!onu Ls a uq u esta rnú8it·a. Es un a tf'ndè ncia !111(' VO l'OIIl('nÇa r· ju fu uns quu11t.s unys i 'l''e ha ur·ribat a l'c..:tr·enr d'excloure totalnw nt dc Jc, pr·ognrmncions tlels " F cslivals dc J azz'' quulbevol ¡;èucr·c ineqtÚ\ oc:~nwnt viurullll als corrents pl'irwipuls i genuills d'alJU I'Sla músir·a. AtJUI'St ff'L qu<' f'n qualsevol nitre tipus de música no ¡,er·iu m·t·t•ptat. eo el món del juzz i t'li nom tic rl'volurjú t'Stilístit·u, tl e Iu ¡wch'Sa " uniVI'I'MI Iitut' tft•f juzz i dc ' 'l'ober·t ur·u" d1• fr·onten·s mus indmrs prls p r·omocn iR, tor·s, pel món d e ln crítica i p11r· 1111 príhlie reRigna l C[lle t:udtl vt·¡;udn cosltl més d 'apl t•gu r· cn t.orll tl 'nqueslf'S mun ifrs tu citms. En mi~ tl 'llllut•stH tenrli•nt·in gt•nt•ral. el XVlè F\·Mivul tlt• Jazz dc Tt•rTassa Ito s i¡;nilïcut un canvi d'aUò més so lutiu bl e r¡ue no podem rm•rr ys ttUI' upluutlir· des d'uqiH·slcs p ògioc¡,. Dintre d'uno ñmpliu fronja (!UC VIl deJ jazz més rlñ~~ic fins al "post-bop ... <JUt' molL., músics negre~ jo' e;. prnrliquf'n avui. sense obli(lu r un gènt're tan arrelat i 'nloral com és e l blue~. Iu progr·onrat'ió dd recent f¡o,tivul dt• T ct·t·assa r·espon u Iu voluntat de fer que ntlur;.lll muniftotució pugui ¡oorllll' mrrl1 pt·opiC'lat el nom d<· F'cstivul de .Ta:tz. (Tan hnls n l¡,'llll!l t'"'epd6 , encara c¡u c d1• quulitot , c:on l'octuat•iú eh· Mm·iu .I oño, ha LL·encn t In n or·mu dc l'edició cl 'ou¡;uuny.) En In pr·<•st•nlut:i6 dc cuda t·unt'l'l'l , Vu lt•nlÍ Cnlll cmfnsi tzuvu l'r.x pr·essió "Festival dt• Jazz de Ja;;;:; d e Ter·r·ussu''. D1•H pré~ e n pr·ivut, conf¡•ssuvu que uquf'stu I'"Jli'I'SRi6 hnvia ajudat molt nis cxt·c l·ll•nt.s r·csultats d'as- rs sis tèn cia d c públic qnr ¡,'hun oblingul aquest Ull). [ l-s que. tRnL li Tcrra~sa t•om n Catalunya en ~nerol, h i hu un públic nfl'crionnt als grnet·e,; méb nutt-utics i m·relats en la trndici6 mu~ieal negr·onmet·it·ann qm• en t'l' darrer!! a nys hn estat Lus tant maltt·uctat. Lu r·espusln d ' uquest -pírblic hu dc ser· t•rwomtjo<lor·a per· a la ¡t;r-nt d e Ton·nf!sa i un t<•c d ' nt('rw ió per ols pr·ogrn mnclm·,¡ cl ' nlITes fm¡tiva ls. Pel que h em pogut 1'~­ colta r·, direm qu e ul11 r·rsullats -a r·Listics bun !'SI!ll fm·ço valuosos. Des tocan• u1 , t•nlnJ d'altres, les ne tuacions rle dos jo,•es u·ompcti s trn tll· catcgor·ia. Per· unu hunda , Nit·holns l>ayton. dc Jc•w Ol'lt•nns. gron virtuós dl' IÏnbtrumcnt, capa~ d'cmulur e ls esti ls dels seus gm ns peclerrssor, (Armstrong. Eldritl¡;t', GiUespit>), qnr s'rstò afermunt com un dels trompetes mt~, in1portan ts sorgits t-n aqut'hla dècada. L'altt·e, Roy Jlor·gr·oovr. que substituïa l'absen t T l're nce Blancba rtl, douir uno lliçó de potencia, for·\'11 exp ressiva i sentit del blues eu Ics seves int cr¡u·etuciuns. Actuà ju.nt amb un ultr·r !,'l'Un músic, el guitmTista Ru ssrl Malone, q1re tocn nmb 1111 swing dign e dols milltii'S guiLarristes de .la hi stòrin del j azz. Potser l'únicu ò ecl' p ció e ns l'hagi produj'da ol soxoronista James Ca r·tcr·, qm· posseïdor de gran~ qualitat~ de so. inra¡;inació i cupnci tal comunic·ativa, corn ju li hem sentit fe r en altres ocasions, es d edicà u execu ta r excrcirih d e pur ex.lúlJicionísme. uls quals dctcrminaL~ ~cctor·R del públic semblen molt ~t'nsi ­ blcs. ·Yull d cH taellr, tomb.~. que entre lo partiriparió de joYes utistes del poís. endu vegada predominen més l'I& adscrits ols gèner·rs rlàssics (Barcelona Swin g Orchestra. Da ni Alonso & llis Luzy Chickens, La Vella Dixiclan<l & T xl'll Sust, Tund oor·i Lenoir, l'lc.)., cosa que en~ dóna a ente ndre quo t•n aquesta meno de rnús icn ols estils no tenen eda t quun es practiquen amb outcnl ic· ilat. gane,s dc fer·- ho bt~ i con''icció. Es una altJ·n ric· lc~ lliçons que podem rx tr·cnr·e d'aquest Festival. Esperem que el dc l' any quc ·ve segurLxi cnlllmntri.'u línia. PANORAMA CO SERVATORIS DECATALUNYA------------------ ------------ Conservafori Superior Municipal de Barcelona per JOSEP PASCUAL Ca ta lu nya , en parlar de conser vatods, el Mu nicipal (o el de Bruc, els seus noms fami üars) és d ' obligada r efm·ència. La història del Conser va to ri Supcri ot· Municipal d c Bnr<'t'lona (que aqu est és f' l seu nom oficia l des del 1954) arrenca L'any 1886 amb el nom d ' Escola Mu ni('ipal de Música . L'emp laçament al número 112 dC'l bat·ct>loní ca n-er d el Bruc. en lUl edifi<-i enca n tadot', contribueix a aquesta categoria i avio•·, q ue mé que les pedres. ve t·enecLida pe1· lc molte p erson alitat il·lnstt·e que han passat p er les seves aule i passadissos. L'au tor cie! Virolai de l'Escolania, J osep Rodoreda. va ser un dels di t·ector·s que han quedat p er a la històd a. oms de més volada ta mhé exerciren aquesta tasca: recordem el gt·an compositor Em·ic Moret·a , o tot un fundaJ or dc l' Orfeó Català, Llws Millct. E l teòric i compositor J oaq uim Zama('ois dit·igí també l a instit ució, a més d ' altres compositot·s del pe d 'Antoni icol a u (d e qui l'en yorat Simon J ohnson va dir-me un dia que era dels gt·ans i enca ra no ens n'havíem adonat). O Xavier Tum Jl , Pich Sa ntasusan a. J oan Baptista Lambert. ... en fi. una llista que ct·ia r enveja (sana enveja. esdevingud a, en e dubte, admir·ació) d ' altres centre . P et· les seves aules h an exer cit tasques docents noms fonamentals de la nostra història mu ical: Ed uard Told t·à , Francesc Costa, Joa n Massià, Tomàs BlLXÓ , Blai Net, Sofia Puche, Suñé Sintcs, Mon tsen·at Torren t, Xavier· Montsalvatge ... La dir ecció actu al va a càr rec d e Fra ncesca R uiz i el renom de molts dels mest res del centre (un total de 93) és un in centiu que fa que els estudiants s' hi atansin a A 151 2U estudiar (oficial 1.300 i lliu res 1.200) p er obtenit· el Diploma Elemental. el Titol de Pt·ofcssor o el Títol de Pt·ofessot· UJH'r·ior. que és el màxim títol en música que s·ex-ped ei.-x a rEstat espan yol. Existeixen els graus elem ental. tnitjà i superior d el pl a dell966, i el grau mitj à de l'actual LOGSE. p et·ò sens«' aules d'especialitzacions, no prf'vistes en els plans oficials, com jazz o altres (mancan ça aquesta q1w sc supleix amb freqii<'nts <'m·sets) . El seu especia l car·àett•r dc Con set·vatori Super ior de Catalunya (fun ció que data del J954) fa que els SC US SCl"V('iS jJCdagògies es di.rigeix.-it1 a estudia n ts de Figueres o de Móra d 'Eb1·c. dt> Mallorca o d'altres indrets dt> rE tat espanyol. Alhru ns e tudiants estrange rs (ml-s a viat pocs. però n"hi h a) estudien <'I po tgrau al Bruc. En un 40% aproximadament, els alumne accedeixen als nivells su¡.>et·iors. tenint en compte que en determinats instruments Ja dUt·ada rlPls estudis és menor i, p er Lant, en aquests casos el percentatge és més al t. E n l a valot·ació de l'alumnat, ens diu la seva di rectora: En el nostre centre no es pot parlar d 'alumnes que vinguin a estudiar per caprici, imposició familiar... , perquè el nivell habitual de treball aviat faria desistir aquest tipus d'alumne. I la con stància i l'entusiasme musi- cal de l'ahunnat queda t·efleclit en formacions que es produei.wn d e forma natural, tenin t en compte que a l' Aula de Música de Cambra hi ha normabnent més de 100 estudiants. El Grup de Doble Canya del Conservatori, el Sextet d'Ar pes Rosa BalcciJs, el gru p de violoncels Excel-Sis, el Grup de Saxòfons del Con servatori, l ' Orquestra Simfòn ica d el Conserva tori. l'Orquestr·a (de grau mitjà-cirmental) Antoni Nicolau, la Banda ... amb el suport d el profcssot· o catedràtic corresponent que actua de promotor. responsable artístic i. sobretot. que desvetlla l'interès per a la vivència col·lectiva d el fet musical. El centre és sovint l'escenari d c concerts (a mb tempor ada pròpia) d e la importància dc la •·ecent integral de les sonates de Beethoven per la pianista Edith Fiseher o la presència (també t·ecen L) de S va tosl a v Ri eh ter. Totalment implicat en la vida cultu •·al barcelonina i ca talana, s' hi fan també exposicions, p resentacions de llibres i diversos ac-tes, tant de caire musical <'Om no musical. Pregu ntada la directora sobre si està sa tisfeta del centre. si millot·aria o trent'Ïa alguna co ·a. ens diu: El nostre centre està sotmès a un període de canvis. derivats en part de la nora ordenació acadèmica que marca la nova llei, i d 'altra , a l.es dispocicions que en matèria educativa ha d'anar assenyalant el Departament d'Ensenyam,ent de la Generalitat de Catalunya. Per tant, els canvis, que ben segur es produiran, no depenen tant d 'una voluntat o un criteri de l 'actual equip directiu, sinó cle les decisions de caràcter polític que es prenguin en el futur. Aquest és el Conservatori q ue l'any 1997 celebra el lll è aniversat·i. P et· molts anys ! t t l s ;; l t i l l s ] i i l 1 !! 1 TEM A a perspectiva de la història restitueix sovint I'autèntic valor de les obres artístiques i les allibera dels prejudicis dels quals foren víctimes en el seu temps. Si Brahms va triomfar a la Viena del darrer terç de segle romàntic -la ciutat musical per excel·lència on havien viscut, lluitat i sofert Mozart, Schubert i Beethoven-, no és menys cert que es troba, sense cercar-ho amb massa entusiasme, al centre de les polèmiques estètiques més candents de l'època, en les quals li pertocà el paper de reaccionari, enfront dels heralds de 1' anomenada «música de l'avenir», és a dir, de Wagner i de Liszt. Tot i que Brahms no fou un d'aquells espei·its pusil·lànimes, el purisme dels quals sol disseccar la sensibilitat, sinó un músic del seu temps que, sense abdicar de la lliçó del Romanticisme, necessitava recolzar-se en el rigor de les formes clàsSIC(ues per preservar la primacia del llenguatge estrictament musical amb què parlaren els seus predecessors Inés entranyables, les etiquetes van romandre encara durant força temps, fins i tot entre els públics de l'Europa central. Per trencar-les, fou necessària la veu d'un revolucionari com At·nold Schonberg, el qual, el 1933 -l'any del centenari del naixement del compositor hamhur~,'uès i del cinquantenari de la mort de Wagner-, pronuncià una famosa conferència per reivindicar la contribució crucial de Brahms a la renovació dels mitjans d'expressió. En 1' àmbit llatí, el públic fou reticent a Brahms, a més, per qüestions tòpiques de sensibilitat. Recordem aquella cèlebre L frase de Claude Debussy: «L'Alemanya d'avui es debat en tma atmosfera tetralògica, en la qual alguns caminen encegats pels darrers reflexos d'aquesta posta de sol que és Wagner; i els altres segueixen la pauta neobeethoveniana que Brahms els ha deixat» . Encara a la Barcelona de 1933 -1.ma ciutat que s 'havia distingit per un encés culte wagnerià i havia acollit entusiàsticament la música de Richard StraussBrahms era considet·at amb fortes reserves. Aquest any, encara escrivia Joan Llongueres a Les pàgines de I' antiga «Revista Musical Catalana» : «Brahms és un músic essencialment alemany. Això fa que en els països llatins i a casa nostra mateix el pensament del gran mestre resta sempre un pensament estranger i la seva obra és diversament apreciada i ben sovint discutida. Encara que els judicis de la crítica sobre el valor de Brah:ms com a simfonista no són ni de molt unànimes, cal reservar-li, com a compositor en general, un lloc ben elevat entre els grans mestres de la música moderna» (en aquesta època Brahms no era pas més llunyà del que ho és avui Robert Gerhard, posem per cas). Pau Casals, en canvi, fou un acèrrim brahmsià, i ho demostrà amb la reiterada programació de les seves obres simfòniques al capdavant de la seva orquestra. Avui, Brahms és un valor segtu· de les nostres programacions orquestrals . Però, quantes obres de música de cambra -el gènere potser més representatiu del seu esperit innovador- podrem sentir en els cicles barcelonins, en l'any del centenari de la seva mort? Centenari de la mort de Johannes Brahms (1833-1897) TEM A Johann es Brahms , en el seu context històric per LLUÍS MILLET es de les iMvitahlcs afinitats i pt·cfet·ències, els melòmans d'avtú solen valorar la música dc Brahms -amb la pt.>cspectiva dels cent anys transconeguts dl's de> la seva mort i l'expet·iència de tot allò que, en aquest temps. ha succeït e>n el món de la música- a partir dels valors musicals i ex"-pressius immediats que Ja seva audició els suggerei.x:, sense que siguin determinants les considet·acions derivades de les opcions 1nusicals concretes que el compositor va assumir, precisament, en un Boc i un moment precisos. Aquest fet, però, n o t·esta interès a una visió «històrica» del compositot-, ni redueix al ter-reny anecdòtic les aferrissades controvèrsies estètiques en qnè Brahms es 'eif immergit i que -si a' ui eub fau sonu;ure, com tante-. altres polèmiques famoses de la lústòria de la música- tenen a la basc algunes d'aquelles qüestions permanents i mai no tancades del tot sol) re Ics quals hom sol interrogar-sc de manera gairebé cíclica al llarg del temps. En l'entramat del romanticisme, Brahrns (un compositor essencialmt>nt t·omàntic malgrat la seva predilecció natural pel rigor de la forma clàssica) (>s un músic tat·dà: neix sis an)" més tard de la mot·t dc Beethoven i nou anys després de r estrena de la Vovena; vint anys el sepuen de "Wagner. vint-i-dos de Liszt, vint-i-tres de Srhumann. vint-i-quatre de> Mendelssohn; coetani de Bruckner, és vint-i-set anys més gt·an que Mahll'r; la seva Segona coinódcix amb la Tercera de Bt·uckncr (J 877), u·es anys després del naixement dc Schonberg; si la Tercera de Brahms (1883) és coetània dels Lieder eines fahrenden Gesellen de Mahler. la Quarta (1885) és només quatre anys anteriot· al Don Joan de Richard Strauss i vint-i-un a la Simfonia de Cambra dl' Schonberg. Fot·a de l'àmbit germànic, Brahms és trenta anys més jove que BcrUoz -l'tínic romàntic autèntic d'adscripció llatina- i només dotze anys més gran que Gabriel Fauré, figura antagònica c.p.1e, entre el públic germànic, fou objecte d'una incomprensió anàloga a la que patí Brahms per part del púhlie francès; i encara p odríem dir que el Preludi a la migdiada d'un faune de Debussy és tres anys anterior a la mort de Braluns, esdevinguda quinze any& després del naixement de Stravinsky. D ¡;;;¡ !E ~ ...e el' ;;¡· 151 36 276 En interpretar aquest ball de xifres i situar-lo en les coordenades corresponents de temps i d'espai, veurem que i1·1ustra de manera força plausible l'evolució del llengnutge musical. Pel que fa ui romanticisme alemany, poc després de la meitat dd segle es produeix una polarització, causada pel' la reacció int>vitable dels qui -davant les aspiracions de fusió de lt's at·ts i les proclames llampants dels anomenats «ncogermànics»- reivindica' en l'autonomia dd llenguatge musical, tal com, tt·adicionalment. s"havia manifestat en Haydn, en Beethoven (el rcfen•nt ineludible, del crual hom podia fer ona dohlt' l<'ctura) o en Mendelssohn, posem per cas. Si f•,Js enfrontaments foren força violents, aquests dos pols antagònics no debiliten la unitat del moviment romàntic, sinó que es complementen. com ]a IJum i J" ombra, i fins i Lot es relacionen amb un flux tens però tangible, de manet·a que no hauria pogut existir 1"un sense I" altre. I, en una arcada més ampla. coronen una llarga etapa hegemònica de la música germànica, la dc l'era clàssico-romàntica. Un músic pòstum Si Mahler havia afirmat «el meu temps vindnl>•, Brahms hauria pogut dit· -com se li atrihuei.x- ,..Jw nascut massa taJ·d,. . Aquesta condició de músic· «pòstum», com l'anomena i\Jfred Einstein, ve dt' la nostàlgia del paradís perdut del passat, una actitud que, al cap i a la fi, no és contradjctòria amh la seva condició de romànlic, ja que també el t·omanticisme cultural, o els seus precedents imrm•diats, amh la seva vocació narci~>ista, mruúfestà l'aspiració a recuperar la hi&tòl'ia en tant que compon<~nt de la genealogia pròpia, individual o col·lcrtiva. Per a Brahms. el pa~sal és la tradició alemanya que van crear Ba<•h, Beethoven, Schubert i Schumann. d'una banda. i t'I folklore, Ja <:an~·ó populat·, de l'aJtra; un passat que intenta d'hat·monitzar amL la pròpia creativitat. (Ta mpor Wagner, com a bon romàntic i des d'una altra perspectiva estètica, no pogué obviar alguna vegucla -tl Tannhiiuser i Els rnestres cantaires, per e.xernplC'una persona] evocadó dc> l'edat mitjana.) En aquesta actitud dc Branms, juguen un paper important els trets c·aracterològics i el seu llinatgt' nord-alemauy. 'Vagtwr i Liszt eren uns revolucionaris que se sentien mat·ginats, incapaços d'assu- TEM A u ., rl H r .s n o o a a a n a Johannes Brahms a Hamburg l'any 1861 a e a ,- a t a 6 e r e mir càrrecs musica ls bm·gesos. Brahms, en can vi, se sen tia in tegral en la seva societat i mai no va pensar a crea r motlles nous, ni va creure que el fet de ser un artista ll iure fos un avantatge, per més que la seva fama li va permetre el l uxe de viure a Viena -la ciutat musicaJ pet· excel·lència, on havien viscut Mozart, Beethoven i Schubert- durant els darrers vint anys de la seva existència. Aquest home túnid i secretament tendt·e, solter empedreït, que va sublimar una enigmàtica relació amb Cl ara Wieck, l'esposa i després vídua del seu amic i mentor l'ntranyable, Rober·t Schumann (una relació r abast de la qua] mai no s 'ha pogut posar en clar), a excepció dels seus pt·imeríssims anys de joventut, semprt> \'a manifestar -tant en la vida com en la música- una certa reserva hanseàtica, en la qual cercava de protegit·-se humanament i musicalment. En aquest datT!1r C"amp, trobà redós en la p r edilecció per les pautes formals heretades dels clàssics, però tamhó rle Bach i els seus predecessors, reencarnades sobre la sensibilitat expressiva que havit:'n imposat tres dèeades de m úsica romàntica, i ho féu amb una competència superior -que no admet comparació amJ, els eol·Legues de la generació antel"ior qur ha viNt temptejat aquest terreny-, filla d'un atavisme pacient, rigorós, ordenat i refl e~-iu. El miratge clel progrés Seria un a simpli ficació massa flagrant fonamen tar una valor·ació del llengu atge m úsical mesur ad a en termes dc progrés o reacció, i una perspectiva històdca distanciada ens en forneix mil exemples significatius. E n aquest sentit, Brahms es trobà al centr·e de polèmiques enceses que. en el pla teòric, tenien una base indiscu tible. Amh l'exemple de l a Novena dc Beethovc>n, Wagner ha,;a proclamat la caducitat de la música instrumen tal pura o, en altres paraules, havia negat carta de naturalesa al llenguatge estriC'taml'nt musical. E l fet que la història posterior de la música -i fins i tot la mateixa obra beethoveniana- desmentís aquestes teories, no és en detrimC'nt del geni musical de Wagner, però relativitza la vigència dogmàtica de les seves idees. Br a hms -<flll' mai no va compondre una òpera, de la matei>..a manet·a q ue Wagner mai no va escriu re u n q uutet- era a l'altra banda d'aquesta posició. Seguí el seu camí sense inquietar-se per la refor ma wagn eria na ui cercar un enfronta ment, i fins i tot adtniJ·ava amb calcnJad a discreció algunes pàgines de la pt·oducció wagttet·iana. Només una vegada, l'any 1860, signà un manifest. possiblement a eonlracot· i per amistat. al costat de Julius Otto Gt·im, d 'iolinistn Joscpl1 Joacbim i Bernhard 37 - TEM A Scbolz, on es condemnava molt durament l'anomenada «música dc l'avenir » i les seves teories «noves i insensates. contràries a la mateixa naturalesa de la música». Això fou l'origen er una guerra afel'l'issada , atiada pels apolo!,r:iStf'S dels dos compositors; entn• t'lis, de la part de Brahms, Eduard Hanslick, doctor en fil osofia, cr·í tic-d icla l.or a la <<Neuc f1·eie Presse» i al'è.-rim detractor dl' Wagner, que clricliculitzà en el Beckmesser d'Els mestres cantaires; de la pa t·L dc Wagner. encua. Friedrich :\ielz!:iche. Si Hansli(~k compara,·a l'inici de r obertut·a d'Els mestres cantaires amb «una salva d'artilleria», Nietzsche deia que Bt·ahms «no crea des de la plenitud, sin ó que només en té sel; i la seYa malenconia no és n•s més que impotència». Òbviament, la postura tcòriea de Hanslick. exposada en el seu famós assaig sobre la bellesa t'n la música, pren partit en favor del formalisme: en poques paraules, «Una rosa exl1ala un pprfum, però l'expressió de la idea de perfum no li és inherent. La bellesa d'una oh ra musical és rigorosament específica a la mateixa música>>. una opinió que. un segle més tard. hauria pogut ~anar Igor Stra,-insky. Tot i això. l'exacte contrapol de Brahms no fon Wagner, sinó Liszt, que. com a compositor, va st'r autènticamcnl irreverent amb la tradició. Quant a Brahms i Wagner, com escriví Claude Rostand, «res no l'ls oposa fonamentalment en el pla històric i estètic de r e,·olució del llenguatge musi ra I. "pesar de certes aparences que els manuals han prcs ahusivamf'nt en consideradó. i m~arat el seu gust natural per la forma clàssica, Brahms ha estat un artesà del progrés en allò que concerneix la renovació dt>ls mitjans d'expt·essió ( ... ). El mateix Schonberg. sot-tit del cromatisme i del preexpressionisme wabrnerià, es complagué. no sense malíc·ia. a remarcar-ho en una conferència que féu el l933 amh moti u del centenari del naixement de Bntltms i del cinquantenari de la mort de SchonLc1·g. Esmentant a lguns passatges de Brahms d'una audàcia d e p1·ocedimentid'un atreviment modulatori que provocarien èxtasi c;i fossin signats per Wagner, però que en Brabmc; no provoquen més que indiferència, Schonhl'rg remarca que. si aquests encadenaments harmònics brahmsians fan Lma competència raonable a l'ertes injciati,·es wagnerianes, es molt rar de venrf'. f'nlre els surct>~sors més avan~·ats de Brahms, concebre temes d'una llibertat modulant tan excepl'ional. .. » . Els bel-Ligerants que es mo\;en al voltant dels dos compositot·s (Wagner i Brabms) van alimentar, també, un enJrontamenl Bt·ahms-Brurkncr. El compositor austL·íac, simfonibta pur i intemporaL reverenciava \Vagner, pet·ò, de fet. la se\·a música només hi tenia en comú. com a molt, elements absolutament accessoris. I el món mu,.,ical de Viena es dividí entre hranilisians i bnu:knerians. tal (·om París s'havia dividit, en el sc•glt' À'Vill, entt·e g.l uc- kistes i pircinistes. Al fons dc tol això hi havia, per part d<'ls clos compositors. excusables motius bun1am; dc ¡·ivalitat profe;;sional. i també, entt·e els respcctiu!l <'lltorns. raons no pas estètiques, sinó racials i àdhuc religiose;,. Hansück, d'o1·igcn jueu. havia obert a Brahms els :;alons dels rics rercles israelites dc Viena, i les ànimes benpensants de la societat uus triaca fins i lot havien at-rihat a J't•Lrcure a B1·ahms, de ct·een<'es protestants. d'haver escrit un Requiem «scnsc Déu», mentre que Brucknet· dedicaria la :.f'Ya inacabada íVouena Simfonia «al meu estimat bon Déu». Per la !'('sta. les flot·etes amb què s"obs(•q uiaren els dos t·ornpositors -ahans d'una tímida i eclurada r econriliació formal promoguda pet· amics comuns- són molt sabot·oses (Brahms sobre Bruckner: -.És un mistificador cle malaltia secreta: la malaltia simfònit~a. Aquestt's simfonies-serpen t han sortit d'un bluf que es desinflarà en pocs anys. És un pohn• foU que els monjos de l'abadia d e Sant Florià han carregat sobre la seva consriè-ncia»; i Brurkrwr sobre Bt·ahms: «És un músic que coneix força bé el seu ofici, però desproveït, fins i tot, dc la idea d'una idea. És un frígid temperament dt' protestant dt• sang freda; jo sóc una naturalcsa iunamada i ca tòlica»). IEM A Dcspr~s Brahms segons un esb6s de Wllly von Beckeratn El domini de la gran forma Qua11, amb unes lletres de presentació de Joseph Joachim, el jove- Brahms, desconegut encara, trucà a la porta dels Sdmmann, l'autor del Carnaval no dubtà a recomanar-li el cultiu de la gran fonna simfònica, i de seguida, en un cèlebre article enconuàstic on anunc·ia' a al món l'aparició d'un nou geni ruusic·al, r·emar·rà que «Brahms ens ha fet conèix:er sonates per· a piano que eren vertaderes simfonies encobertes>>. Potser· Schumann volgué incen tivar la potcnC'ialitat simfònica que intuïa en el seu jove protegit pet·què aquest era tm terreny en el qual se sentia r<'lativament frustrat, malgrat la inefahle suhstànria musif'al que flueix per les seves quatre simfonies. Brahms pren nota dc Ja sol·lieitud , però com a home de car·àctcr mrt.c:ldic rt'ilexiu i conscienciós -coneixe,d or del precedent insuperaJlle de Beethoven i de les polèmiques c:anrlents del moment sobre la vigència df' la música instrumental-, abans d'abordar l'orcruesLJ·a es pren un llarg període de reflexió, all1ora C[lte comença a familiaritzar-se amb els problemes de la gran for·ma a tniVés de la composició d'obres de música dr camllr·a, les quals, en el seu catàleg, predominen globalment sobre la música orquestral. de les lrrs Sonates per a piano. impulsives. heroiques. r·omàntiqtte:. i juvenils (la Tercera d e les quals. op . .5, enfa major. és un dels cims pianístics de la meitat del segle, al costat del sen contrapol. la Sonata en si menor de Liszt). el Trio amb piano en si bemoll. op. 8 inaugut·a una sèr-ie de més de "inl obr·es cambdstiq u t's: s 'ha dit que és el trio que Schumann hauria volgut escriure i. no obstant ai..-..;ò, és a Schulwrt que recorda; un atractiu complementari pr·ové del ft->t IJlle r any 1889 Brahnls va refer la vcrsió original de 1853 i la comparació dc les dues és extr·<•mumf'nt il·lustraliva pet· conèixet' el camí t'l'<'O tTcg ut en <ttJlWSt camp al llarg de la seva tr·ajectòr·ia. El Primer concert per a piano i orquestra, d e llat·ga , com¡Jlexn i accidentada gestació (1854-58) -com l!'s dtH'!I Serenates qui' d seguiren- encara no representa la maduresn orqnestt·al de Brabms; és una obra in1puhh a. passional i agresta. ja des dels primers compasso¡,, amb ragitació dels trinats i les !ini es melòdiques tl'iturades de la cot·da, inspirada, segons que sembla , en els trà{,rics esdeveniments dels darr<'t·s nH'sos de la rida de Schumann: Brahms considerava rinefable i intetior temps centr·al com un retrat musical de Ja família Sclmmann , abans delt·oudó finaL amb el tema sincopat i molt bnthmsià, que inicia el piano. El fracàs de r cslrt'na dt> r obra lï_ncità altra vegada a reflexionar· sobr·c la música de cambra, i el Sextet op. 18 que segueix fou i continua sent una de les obres cambrístit¡tws m ~s populars del compositor: si el primct· «Allf•gro moderato» denota la influència de Schumann , d «Scherzo>> fa pensar en Beethoven i el robust final en Haydu, n 'hi ha prou amb l' «Anclante moderato», amb les seves variacions sobre un lema popular, per acreditar Ja p ersonalitat de Brahms. Els dos Quartets amb piano, op. 25 i 26 rt'pt·esenten un nou pas en la maduresa de la forma. Schonberg féu una magistral versió orquestral del primer. quP fineix amb un estimulant i caractet'Ístic «alla hongarese» . tot seguint l'exemple d'un famós tt·io de Haydu. Als trenta-tres an) s Brahms st> sentí madur pet· abordat· el qu artt't de corda. i inaugurà el gènet·e amb el sor·prcnen t Quartet en do menor. op. 51 ntÍm 1. pcnetr·at per un alè dc passió werthcriana; contemporani del Tristany wagnerià, ja des d els compassos ini<·ials l'agosarament de la trama harmònica i l'originalitat de la textura polifònica li fan una conrurr·f.ncia, no pas impersonal ni secnndàr·iu. I als quaranta anys ens proposa la seva pr·ime•·a obra m·qucstral absolutament perfecta, les Var·iacions sobre un tema de Haydn, tres anys anteriors a Iu Primera Simfonia. Amb acrucstu obra atTibà el moment tan llargament esperat pels seguidors de Brahms: Hans von Biüow -que desc•rtà dc Ics ftles wagnerianes per sensihi.líssimcs raons pt'rsonals- Ja batejà tot seguit com 151 39 2i9 TEM A la «Desena» de Bef'thovt•n , c·ompliment ben intc nl'ionat, però no pati del tot exacte històricament, pPnplè la significarió eh- lc•~; sünJonies de Brabms en la història musicul no prové d ' una hipotètica n•cnca mació beethoveniana, sinó del fet que, e n paraules de Kretscbmar, «Bn1hms va superar, fonent-les en una unitat superio1·. l<'s dues tendències musicals aleshores dominants: l'I culte vanüós p er la forma i C'l romanticisme e~altat. d 'alts ideals. però imperft•cte», conjwninant l'herència beethoveniana amb la lliçó del mmanlirisme en general. La tetralogia de ll:'s simfonies brahmsiaues apareix, cronològicamcnl, eu dos grups: ]es dues primen•s són de 1876 i 1877, les dues 61times dc 1883 i 1885. Més d ' un lusl n• separa , doncs. aquests dos hlocs, tul lus tre que no fs manca t d'obres mestres; malgrat això, les quatre simfonies es mostt·en en un mat<>ix pla. desigualmrnt iguals. tant en l'aspecte espiritual com en el musiraL ~o evidencien cap evolució espectacular del pensament del compositor, ni cap canvi eslilÍs lie d etonant. com en el cas de les simfonies de BPethovcn o de Schubert; e n tol cas, cada una es distingeix per· un tt·emp anímic par·ticu.lar, que ha donat p e u a nombroses compa•·acions i denominacions apòcrifes: si. com hem vis t, la impetuosa Primera ha estat qualificada de <<Desena de Beethoven• ; e n contrast. la Segona és. segons Hanslick, la • Pa!:>toral» o la ..\)euesa .. : Richter qualifica la Tt>ree•·a d' «H eroica». i em·a r·a sc Li podria aplicar el sohr·enom de «R enana» o, com ho f éu Kalbcck, d' «Alemanya»; rcsla la Quarta, menys pr·òdiga en analogies, quP bé podria individuahtzar-sc pe•· la forma barroquil za nt de xacona barroca que Br·ahms adopta. amh un insuperable virtuosisme d 'escriptura , per primera vegada en la his tòria de la simfonia , JWI' al d81·1·er moviJne nt, i que palesa aquell culte al passat que, com hem vist , cons tituí també llll d('ls aspectes del romanticis me. Altres ob•·es orquestrals importants nasque t·en entre els dos grups de simfonies, el Concert per o violí, el monumental Segon concert per a piarro. colossal paradigma de la integt·ació de l'estil simfònic i l 'estil concertant, a més de les dues Obertures, Tràgica i Acadèmica. El Doble concert per a violí i violoncel (l 887) fou la darrera obra orques tral dt•l compositor, que seguí escrivü1t músi ca d e camhn1, per cot·onar aquell llarg pt·océs de couceotració i madm·esa que c ulmina amb l'inefable Quintet amb clarinet, op. 115 (1891 ). Si ens hem centrat en l'obra orquestral i eambrís tica de B•·ahms. en tant que particularment adient per il-lustrar la se' a posició històrica , no podríem acabar st'nSI' esmentar, amb obligada hrrvetat, altres aspectes de la seva producció: UIHI important obra pianÍhtica (que inclou, a més dr Danses honga,reses i els cèlebres VaJsos, r¡uatrc Balades, dues Rapsòdies , dos quad e rns do Fantasies. IntermPzzi, un Scherz o i Variacions i Estudis sobre temC's dc Schumann, Chopin. Weber. Paganini. Bach. Gluc k i JHindcl) i nna mc•·avellosa floració d e Liecler. la qual , coronada p els Quatre cants seriosos. tan<·a la sèrie de composi<·ion" magistrals d'un arlÍ!:>Ia de gran raça, que se sa bt~ sotme tre a les discipÜnt'S més rigoroses dels clàssics sense trencar el seu alè romàntic, ni deixa r de tTansme tre sentime nts commovedors, p en samcuts generosos i somnis d'una incomparable granrl<'sa. PALAU~ ~100 VI TEMPORADA DE CONCERTS 1996-97 Palau de la Música Catalana 29 ~1AIG'97 dijollil, 21 h Pròxims coucerl": PHJLADELPHIA ORCHESTRA Dir.: WOLFGANG SAWALLISCH. Brahms, Schumann , Dvorak. TflE GOLDE:V Gt! TE QUARTET. Gospcl i espil'ituals nrgt·es. Concet·t extraordinari (6 jun) '9i, 21 b) 40 2110 TEM A La música coral de Johannes Brahms s "No hi ho ww solet ca11çó de Schubert de l.a qual es Pllb"lti apre11dre alguna cosa" 110 per MANUEL VALDIVIESO :1 o a e e e i a e s é e s A qu.csta afirmació de Brahlns respecte de les o.lwes de Schubert, sens duhte es poch·ia aplicar a Brahms matei..'C i a tota la seva música vocal, de manera especial a les composicions corals amb acompanyament o sense, en les quals Brabms se'ns mostra {jtmtament amb J. S. Bach i W. A. Mozart) rom un dels compositors que millor ba sabut integrar en el seu propi llenguatge cararterístiques nascudes en èpoques i contextos estilistics molt distants en el temps. La riquesa que en resulta fa de cada una de les seves composicions corals una obra capa ~ d'assolir noves i sorprenents fites de plenitud en la realització musical i en la capacitat expr essiva. La música coral a cappella de Brahms s· alimenta. en efecte, d'arrels robustes i frondoses, que es manifesten en la presc\ncia inecpú voca i constant de textures i procE'diments propis de les obres dels ·' antics mestres" (t'ls grans po1ifonistes del Renaixement i del BatToc, espccialnwnt J. Ockeghem, Josquin, G. P. Palestr ina, H. Schiitz i G. F. Handel) . La presa de contacte de Brahms amb les obres d'aquests compositors es produeix dc ben jove, en les seves visites habituals a la BillÜotec-a de la Ciutat d ' Hamburg i als antiquaris de la dutal, on troba i copia nombrosos mamtsct·its, tant musicals com d 'obr es teòriC[Ues, i s ' intensifica a partir de 1854 , just despr és del desafortunat incident que havia de marcar tràgicament els dancrs anys de la vida de R. Schumann, en què. a petició de Clara. Brahlns -que té aleshores 22 anys- s 'encarrega de 1·evisar i ordenar la biblioteca personal del seu amic i protector. En poc temps l' habilitat i destresa de Brahms en la composició de tot tipus d'exercicis d e contrapunt és propera a] virtuosisme, i és aleshores que escriu els primer·s r·ectills de cànons per a cor mixt o dc veus blanques que, juntament amb altres petites obres corals, el Trio per a piano, violí i violoncel nrím.l op.B i algunes obres per a piano sol. constitu eixen les primeres obres del seu catàleg. Amb el temps lïnter·ès de Brahms en l'estudi i aplicació d'aques t es tèeniques esd evindrà, de maner'a natur·a l, part del seu llenguatge personal, tot complementant l'exqtlisida sensibilitat lírica que la primera generació de compositors del romantieismc alemany li han llegat amb una gran saviesa en la concepció del conjunt polifònic, i amb la capacitat d e dotar a rada una d e les veus del seu discurs musical, a la vegada, independència dis- Brahms cap al 1853 cut·siva i plena integració en el tot de 1· obra. També la música d'inspiració populat· (per mitjà de cançons, de les danses austríaques i d e la música zíngara). met·ei ,erà ratenció i la més a.lta estima per part d e Brahms. que sembla redescobrit·. en contacte amb aquest entorn. nous camins p er a.l discurs harmònic i l'organització del pla tonal. Pr·obahlement, la riquesa melòdica i harmònica de les seves melodies i l 'elasticitat de què és capaç de dotar-les deuen part de les seves qualitats a l'estucli profLtnd i sistemàtic d ' aquestes músiques que Brahn1s no va deixar mai de fer. El [l'llit d ' aquest treball d'estudi i apr·enentatge s' integra , d oncs, en el llenguatge personal del compositor, que és l'clement hàsic per aconseguit·-ne l'amalgama pel'fccta, i del qualles característiques més destacades són: en primer lloc un nou concepte de la sonoritat, que d escobrim en la intensa densitat dels r egistt·es gr eus - tant a l'orquestra com al cor- que Brahms sabia potenciar amb tanta efi càcia.1 i en l'amplitud i elasticitat dels àmbits melòdi cs~ i en segon lloc un discurs harmònic sostingut per una orgauicitat incontestable. i a la vegada agosarat i ··progressiu''.J Aquest procés se situa a la gènesi de les grans composicions simfònicocot·als de Brahms, d e les quals Ein Deute/r es Requiem és la més destacada i, sens dubte , una obra mestra que h a esdevingut refet·ència ineludible en el seu gènet·e. FenL un n~pàs ràpid d ' algunes de les composicions cora_ls a cctppella de Brahms es pot valorar la importància efectiva dels diferents elements que hi conl:luei..xen, i també el 1·igor i Ja serietat amb què el compositor sab.S dc;;envolupar-los i trem·e'n partit: - Preft' r·ènria per les textures imitatives i contrapuntístiques, i molt especialment per la imitació rigorosa en forma canònica que Brahms cultivà en totes lt>:. sews possibles presentacions: 41 :!81 TEM A • Càn ons d in•f·tt's: Geistliches Lied, op.30 (1856) I Uebeslieder ll"alt= n.JO op.52-10 (1869) I Triumphlied op.55 (1871 ). • Doble cànon: Zu Rauch. • Cànon "pl-'t" arsin et tlwsin " : O bon e ]esu op.37-1 (1859?). • Cànon infinit: llir liichelt. sen se númrro de t•atàleg. • Cànon per augmí'ntació: Es ist das 1/eil uns lrommen her op.29-1 (1860?). • L3 cànons per a veus blanques op.l13 ( 1863). • 5 cànons pt>r a formacions di\ erses fora de catàlt'g (Spmch. 1'one. lindernder Klang. lflann ?, O wie Sanji, Gra usam erweiset sich Amor). - T{•>.tures canòniqu<'s rigoroses però no sistt'màtiqut>s integrade>~ t'n altres oht'('S o bé textures imitatives '·dos a do~>·· t>n conjunts a quatre 'eus, a la numera dels mestres de l'eseola francoflanwnca : • Motet Warum is das Liclzt op.74-L segon vers. • Motet O fleilattd reis die Himmel op. 7-J-2. cinqnè vers. - Es<:t·iptura modal (ahsèn<"ia de terceres a les ('adències, girs earlcncials arcaïtzants. ús rigor·ós clds antics modes gregorians): 151 • Motet O H eiland rei,s die llimmel op. 71-2. • 2 motets op.29. -Motets i obres policorals: • 3 motets op.l09 Fest und Ged~nksprüche . • Motet Wenn wir in hochsten op.ll0-2. - Motets coraL a la manera de les cantates <·Ot·al de J. S. Bach. si bé a cappella: • Motet Es ist das 1-Ieil op.29-1. • Motet O Ileiland reis die Himmel op. 7+-2. D' al tra banda. la presència d'aqneste~ característiques i també, molt especialment, dels models cot·als de H. Schiitz i G. F. Handel no qurda circumscrita a les obr·es citades, q ue en són les més representative s. sin ó que s'intt>gra en el Jlenguatge de Brahms i imhut>ix -a.mh int<'n"itats clifer·ents-la major· part de les seves obrt>s simfònicoC'orals, i també. en menor mesura, la seva música on¡uesLral i de cambr a i alguna de Jes ohres per· a piano: Variacions sobre un tema de R. Schumann op.9. Ein Deutches R equiem op. J.S (núm. 3 i 6 especialment), Néinie op.82, Triumphlied op.55. cte.' Cit·cumstànde s simüars es p1·odueixen al voltant de Ics manifestacions de música popular a les qu als ens hem referit al començament d'aquest article. Entre aquestt'S cal que d is tingim. almenys. tres f,'TU)lS diferents: 42 282 - Les cançons populars, e1 material melòdir de les quals. sovint organitzat es ll·òficament, sembla oferir a Brahms un espai ideal per al desenvolupament de la seva extraot·dinària habilitat en la planificació dt'l discurs harmònic: • 14 can~ons populars alemanyes WoO 34 (In Stiller Nacht i Ver tote Knc.be per· la inusual riquesa de l"harmonització , i molt especialment Morgen· gesang, amb una exqujsida textura imitativa). • 12 cançom; populars al<"mnnyes WoO post.35 (l 'última Altdeutches Kampflied <unb la intervenció d'una soprano solis ta). -La música zíngara, dels zíngar s que habitaven l'imperi Austr·ohongarè s, i c¡ue h avia estat familiar a Brahms des de la seva joventut, es manifesta tamb~ amb gran força en composieions com t'ls Zigeunerlieder op.10.3 i 112. com també altres oht·es orquestrals i de ca mbra. - Les danses austríaques, r ept·esentadcs sobretot en les dut>s st-1-ies deló famosos Liebeslieder Tréilt::er op.52 i 65. la r>r·imera sèrie dels quals t'stà més a prop de l'íntim univers schubt>r·ti à dels Uinder vieot>sos que no dt'la valsos dels Str auss, mentt·e quc> la segona resta impregnada dc l'encant i la fon:a de la músi<·a zíngat·a. La riquesa dt' la música coral de Brahms permetria, ben segur. apmfuodir amb gran detall cada un dc•ls aspectes que s'han trac·tat, i d'altres igualment importants, rom són la tria i t'ltractamt>nl dels texlO!~ escollits. i l'observació acurada dels processos tonals i de r t'btructura formal, però aquests són ohjc>rtius que d epassen els Hntits que la nc>c·rssàl"ia br~velat d'aquest article impoAen . Es el testimoni del deixt'ble de Bruluns (G . J<'nnet·), el que ens pol uro'ltar una 1nica m~s a la per·sonalitat extraordinària ment rica i exigent d'un dels ('Ompositors més excepcionals d e la hi:.tòria: "Qu.an se t'acudeixi. alguna idea, vés a passejar. Descobriràs que el que lli. pensaves que era un pensament complet i acabat. en realitat només n'era el primer fragment". ]. Rrahms' NOTES J. Citat pel seu dei,eble Gusla' Jt•nuer a ·'Johann•·• flrabms a• 'la n. Teacher ami \rtist-. arlicl•• in.-!(•, en el Uiht·t> BrahnM fllld Iris tcorld. l'di tul per \'{' altrr Frist•h ; Prinr·Non l nivt·r~;ity Pn·~s, 1990, pòg. 197. 2. PrnHcm t•n t•ls Quintets j Sextet.~ dr cordes. o •·n •·I ntÍmt'ro e¡ ur inh·ia Ein /Jeutches Requiem, i, prl que fa a tutÍHit·a f•orol. I••, trr' cançon• dt• l"op.42 o rls 'cwhtwüche op.JOJ. :i. F:n el •entit •tu•· Schonbcrg tan ma¡:nüicameut •·,po~u en cl ~ell ut·ticle "81-ahm~ the progr••••Ívt" ·•• inclòs aJ rrt•ull Sty/p a nd lde(l, Faher & FuiJl't". 4. Un comph•t llHtudi sobre ac¡ucHin qíiestió a l'urtide de Virgínia Huncol'k '"Bt·ahms and ¡.;udy MulíÍI': Evitlt•ru·c from hi~ Library anti hi-. Cboral Cornpo•itions" inrl•h al volum Bralwu; Srudi('s t'llitat per Georgt• S. Bozarth. Clar·¡omlon Pr,;<s -Oxford. 1990. i tumbf. de Ja maH•ixn autora '"Bralrm., and His /.ibrary of Early Jlruic: Thr• Effects of lli~ Study of R('twi.,$ance ami Baroque Mu.~ir urr Ris Clrorul Writi11g" l>.M.A. dis¡¡ertution, Univer·sity ol' Oregon. 197ï. 5. Gustuv Jenner, op.cit .. pàg. 200. MUSI CALIA RETRAT ELIAHU INBAL l- a r e 5 !l [l s t r s 1 t La devoció per Mahler, Bruckner i Ravel Eliahu lnbal, el gran director israelià (Jerusalem, 1936) ha visitat Barcelona dues vegades durant la temporada 96-97, totes dues per posar-se al capdavant de I'OBC. Durant el mes d'octubre va dirigir la Sisena simfonia de Gustav Mahler -un dels autors que In bai coneix millor i més s' estima-, i el desembre, just abans de Nadal, va oferir-nos la Simfonia espanyola de Lalo -amb Silvia Marcovici com a solistai la Simfonia fantàstica de Berlioz, un altre dels seus compositors més admirats. Va ser en aquestes darreres dates que va tenir lloc la nostra trobada amb ell i la conversa següent. per CARME MARTINEZ D c momenl, m'agradaria saber quina va set· la St'Va primera expet·iència emocional en contacte amb la música ... -La primera, primera... La primera experiència emocional... Crec que va ser la primera vegada que vaig escoltar música. Va ser ja una experiència emocional, per a mi, perquè la música és la llengua que m 'és més natural. Ja de petit vaig viure l 'experiència de la música litúrgica, religiosa. Això és el que em ·va marcar primer. 1 a poc a poc vaig arribar a la mtí.sica dita clàssica. Però al començament va ser la música religiosa. -El seu ins trument és el violi, segons que tinc t•ntès... Crec tamhé que durant el seu servei militar vostè- va set· el concertino dc I'Or·qu cstnl Simfònica de l'Exhcit l s t'a4•lià. El fet d ' haver estat dins l 'on¡ue~:; tt·a fa que 151 vostè tracti de manet·a tüferenl, especial els músics de les orquestres que dirigeix?, li ha p t·oporcionat una experiència valuosa? anys. La p rintera vegada que vaig assi~tir a un concert simfònic i vaig veure el director, em vaig dir: això és el qtte vlLlljèr. -Sí, certament. Jo trobo que és molt important per a ILI/ director d'orquestra haver tocat a l'orquestrn. Havent tingut l'experiència de viure l'orquestra des de dins se sap millor allò que es pot demanar als músics. Se sap també millor quines coses són difícils per als músics. quines coses són possibles, on són els límits. És per això que trobo aquesta experiència molt important. I no he tocat només a l'Orquestra de l'Exèrcit, també he tocat a. l'Orquestra de la Ràdio, en orquestres de cambra, a l'Òpera, a /'Orquestra Simfònica de Haifa.... Vaig tocar a moltes orquestres mentre era estudiant... , i tc:Lmbé durant el servei militar. - Vos tè es va p1·esentar com a director l'any 1956, al capdavant de l'Orquestra SimJònica de Joves d"Israel. i clos anys més Lanl \a conèixer Bernstein. que li va aconsellar que marxés a estudiat· a l'estranger... -Quan va decidir CfLH' volia st•r dir·ector? Ho va tenir cla1· dl:'s del primer moment? -Ah, sí! Des que tenia dotze -Ah. sí. sí. perquèfeiaja molt de temps que jo estava decidit a ser director. Bernstein només em ua donar la seva opinió; em va dir que pensava que podia arribar a ser un gran director d'orquestra, i que calia que rnarxés a e.studiar a l'estranger. I em va .fer una recomanació per a una beca d"estudis. - I Uavors va marxar a Em·opa, on va estudiar amb Fourestier -a Pa1·ís- i va fE-r cursos amb Franco F4"rJ·ar·a i amb Celibidache, a I'Accadt-mia Clúgiana .. . Imagino que LJ·ebaJiaJ· amb ~CTÚ com Celibidache no devia ser fàcil. Cn:•c que ell er·a molt dur... MUSICALI A RETRAT 151 -Sí. bé, dig uem potser... no dur, sinó molt científic, p erquè ell era w1 home que era sempre ... Era " l'home del mètode". N o només com a professor, també en la seva vida de director d 'orquestra; sempre hi ha W l mètode, una ciència, al ela rrera.. El resultat va ser que érem més de vint alumnes al curs ... Bé, no tots eren participants actius, alg uns només eren oients . I .segons ell, tot s ha vien de fer la mateixa cosa, perquè aquesta és la teoria. n 'cs L-ce pas?. calfer així, ai.:cí, així, els mateixos gestos , les mateixes coses ... I això, naturalment. és basta nt absurd. p erquè cada director ha de trobar el seu 1/enguatge.(LSic personal, el seu llenguatge emocional personal... Però com a escola, com a disciplina, esta va bé. fer això. Després . cadascú ha de trobar el seu propi camí. El.s qui no van aconseguir aquest camí personal, i han continuat fent el que Celibidache els havia ensenyat i prou. no han arribat gaire lluny, perquè no tenien gaire cosa a oferir de la seva pròpif1 persona. Perquè el seu professor els ho va dir. Jan així ... No, no és possible! Pel que fa a Fourestier, era un g ran senyor. un gra n senyor francès que formava pm·t de la gran tradició, una mica conservador... Ell ens va donar, justament, aqu es t aspecte de la seva personalitat: ens va ensenyar a ésser senyorials. l'actitud davant l'orquestra. 1 Ferrara era algú. e¡ u e t 'animava a ser espontani. justam.ent al contrari qu e Celibidache: res de ciència, res de mètode. res de disciplina ... -L· <tn) 1963 va guan)ar el Primer Pn•mi del Co nc ut·s Gu.ido Can telli de NoYara, i va començar la seva gran ca t-ret·a internacional.. . I des el('I 1974 fins aJ J 990, va ser el di rector titular dc l'Orquest ra Simfònica de Frankfut·t, amb la qual va enregistrat· le versions ot·ibrinal de les imfonies Tercera, Quarta. i Vuitena d e Bmckner .. . -Escolti, està molt ben it~{or­ mada. vostè! ... -somriu . -Gràcies ... El que m'agr·adal'ia aber Lambé és si el seu primer contacte amb B t·u<'knt>r arrenca ja del seus anys d · estudis a Israel. -Naturalment, a Israel hi hav ia una tradició magnífica de tot el repertori simfònic, p erquè s'hi trobava la combinació dels millors n11ísics d 'Europa , en aquella època , que abans de la guerra havien escapa,t cap a Israel. Va ser allà on jo vaig tenir el meu primer i més important conta cte amb tot el repertori clàssic, per mitjà de rOrquestra Simfònica d 'Israel i cleL~ concerts de música de cambra, a.l Col/servalori ... Però el primer contacte important després de, naturalment, Mozart, Beethoven, Schubert i tots els grans clàssics. m ser amb Mahler. Bruckner va venir una mica més tard. - I com és q ue va decidir-sc a rescatat· Ics versions odginals de les seves simfonjes? -Vaig veure les partitures, i ... Em van enviar les partitures i em van dir: li interessa fer això? Vaig dir: m 'ho miraré . Llavors, només obrir les partitures em vaig dir: ah! aquest és un nou Bruckner! Molt més salvatge, molt més d'avantguarda ... El Bruckner que jo conei:t:ia fins a aquell moment - sobretot per mitjà de la interpretació tradicional, molt lenta, molt pesadaera completament diferent del Bruclmer que vaig descobrir ja a la primera lectura d·aquestes partitures: un Bruckner enormement modern, const,ruccions rítmiques molt complexes, LLna orquestració molt d 'avantguarda. 1 em vaig dir de seguida: aquest és el vertader Bruc/mer. el Bruckner c¡ue mostra com cal entendre i interpretar l'altre Bruckner conegut fin s llrwors. Perquè quan es veu la fo nt, el generador, es comprèn com cc¡l tractar Bruckner de debò. Es això el que m 'ha donat la idea que calia fer descobrir al món el Bruckn er veritable, salvatge, primari . .. - Per què un composiwr csclevé conse,·vador, amh el temps? Jus l amcn l en parlava fa uns mesos amb Andras Sch ifL a propòsit d c Schumann, df' com ell va modificar cet·tes composicions ca nvia nt les ver·sions origi- ' LA M ÚS JCA Al. P E R LLARG A AQ U EST A TOTES AMil LA EL I DE CREAR ÉS EJ. J:LLI:S. MAR LA I'ARTITURA ÜBR ES . PETIT VAIXELL DE • LA UN IT HISTÒRIA GRAN S :-.OSTRE EL S'HAN OJ; HQ\IL'.;ATGJ: PAI'J.R MLI\ ' ot. ~HA 1'1)1 Dunu:.~Y. 7F TRRGI'nEDITERRRnER MLM[IRE D'HONOR OJ;L PALAU Oli LA M(• ~J(A CATALA:-IA MUSICALI A RETRAT 46 2116 nals, moll m Í's fresqu es i i ni C' I'C'Ssants, pt>r d'altres molt mPnys agosat·adl's, mPnys genials. polser... Pt>r què un com¡)()SÍLot· retor a la seva obra. i no pas sempt·t· p t'r millorar-la? Pt•r por de no ser c>ntès, pc>r voluu lat d'agradar... ? Trobo que aq uesl és Lm Lt:'ma fnsc inant. - í, sí, té raó. ho és. up, és diferent d'un compositor a l'altre. i agafem el cas de tmvinsky... llom diu que Stravinsky va fer Pis seus a rranjaments per interès financer: és a dir, cada vegada que feia una nova versió d'una obra, enregistraments, drets d'autor. etc. Jo no sé si era certament La raó, per a Strcwi11.~ky. Jo personalment trobo sempre Ú3s versions que Stravinsky ha fet més tard una mica més transparents, una mica més pràctiques. també. A les primeres versions hi ha sempre una orquestra més gran i el resultat és menys transparència. Llavors, s 'ha de fer una elecció, perquè ttO es pot dir això és bo i això és dolent; hom pot fer sense problemes una versió o L'altra. Bruckner va estar sempre criticat per col·legttes, per directors d'orques t ra que van mirar les seues partitures originals -com jo les vaig mirar- i que li van dir, en aquell moment: "Ah. no es pot tocar, això! Cal canviar-ho, si no no es podrà interpretar!'' I ell era molt modest en la seva actitud, rnolt maneja,bk. Llavors ua dir. molt bé. ho canviaré. Va acceptar la mediocre opinió dels altres. ment re que ell tenia allà quelcom d'extraordinari. Qualsevol altre hauria, lluitat per .fer acceptar ln .~eua obra, els seus criteris. Mahler ho hauria .fet. Brucknet; no. Així que va canviar la Tercera simfonia, i per a mi la segona i la tercera seccions són menys inte1·essants que en la primera versió. Perquè, en realitat, el que ell va fer, sap, és corn una correcció: tallo aquí alguna cosa, afegeixo aquí alguna altra ... El resultat no és, vertaderament, mussa homogeni respecte a les versions posteriors. A la Quarta simfonia, però, no En Mahler sempre s'ha d'escollir l'última versió de cada obra succeeix això; Bruck ner va recomençnr prà.çticamen t de nou, com si d'una nova composició es 1ractés. I aquí el resultat sí que és homogeni. quelcom en si perfecte i diferent. Llavors, un pot decidir quina versió farà, perquè dificilment es pot dir que la n.!Lm. 2 és millor que la núm. 3, o que la núm . .3 és millor que l'original... ón diferents. I és el mutei.'\: amb la Vuitena. En el cas de .llahler, ell sempre va vertaderament millorar el material que corregia. Cada vegada que va ret reballar una obra, la va deixar realment molt millor. LlatJors, pel que fa a Jlahler no hi ha elecció possible: s 'ha cie prendre semprP l'última versió perquè és la millor, no hi ha dubtes. Perquè Mahler era director· d'orquestra, i sempre ccwviava en el sentit de la seva experiència material. Escolta'L·a i deia: "Ah. no és pas això el que vull". Llavors ho corregia fins a arribar rtf resnltat més perfecte. I bé, Shostakòvitx va canviar coses també a causa dels crítics: va reescriure Lady )Iacbeth de i\Jinsk transformant-la en Katcrina lsmaïlova més tard, i h.o va suavitzar tot ttlla mica, amb u.11a orquestració diferent - la cantant no tan agudct. no tan important... en aquest .~entit. Aquí. un cop més, es pot triar. Es potfer això o es pot .fer allò. No es pot dir això és dolent, això és bo . No és possible. Llavors, veu? Cadascú té diferents raons per les quals reprèn les obres. Cal veure cas per cas i decidir, excepte, com ja li he dit, en el cas de Mahler, on no hi ha elecció possible. -La meva propera pregunta cr ec que ja L'ba t·csposta : li anava a pr·eguntar p er què fins ara els dit·eclors d'orquestra no s'hi havien interessa t, per aquestes versions or iginals? -En el cas de Bntclwet; la majoria de directors d'orquestra lwn trobat que era massa difícil. Hi ha fins i tot avui dia directors que sostenen que és intocable. Jo he treballat com un boig amb els músics per interpretar-la i ha esdevingut tocable. -Ai:xí q ue ja no es pot Jir que no é:. far tible ... -Sí, però tot i que existeix el disc per demostrar a tothom que és tocable, hi ha sempre persones que insisteixen que no ho és ... -l"iu. -Pel q ue fa al tema de eomplrtar matrt·ials inacabats, pensa tamh~ <rue el quart mo" imenL de la 1\ovena de Rruckncr· i la Desena ne Mahler són {'3SOS diferents? -Sí, també. Perquè en el cas de Bruckner, ell estava de debò al final de la seva vida creativa. El que ell va deixar com a esbós del darrer moviment de la Novena no és suficient. Llavor.s, si es prova de completar-lo, f'al compondre de debò, i no val la peua. i'lo vell la pena compondre Bruc/mer! So té sentit. Jo mateix he enregistrat un final de la ovPna simfonia, wta de les versions que existeixen, però he insistit molt que no sigui pnblicacla juntament amb la Novena. Només ho considero com un estudi. Així que l'han publicada amb la Cinqut•n a simfonia . Per respecte a Bruclrner. En el cas de Mahler és diferent. En el cas de Mah/er, ell va deixar moll. material per a la Desena. Naturalment. no és com si l'hagués escrita ell muteix; però hi va deixar tantes coses, les notes, les harmonies, cdgunes indicncion.~, així que Les seves intencio n.~ queden molt clares. 1 quan alglÍ, com Cook, fa 1m treball molt. molt .~eriós, es pot tocar. De nou, no es pot dir: és una simfonia de Mahler... No; és la Desena simfonia orquestrada per Cook. MUSICALIA RETRAT s r l l l l -Vostè ha enregistrat també el cicle complet de les simfonies de Mahler amb rOrquestra Simfònica de Ft·ankfurt per Denon. Sé que el tema és ampli, però m'agrada1·ia sabct· quina és la seva visió dc Mahler en general: intet·pretació, caràcter de la música, missatge, etc. -Hi ha el costat de l'intèrpret, i és molt simple: cal seguir la partitura, perqtLè les partit u res de Mahler són d'una riquesa, d'unct tal precisió, que no es poden tenir dubtes: es pot saber exactwnent el que ell volia, .fills a aqnest punt, és clar. Ara: pel que fa a la .significació espirittwl, filosòfica. religiosa, fins i tot social, de la nuí s ica de Mahler, cal dir que és la música més rica, la més completa, la més bíblica que s 'hagi escrit mai. Perquè en aquesta música hi és tot! No hi ha només wt aspecte, o religiós, o feliç. o desgraciat. .. com passa amb altres compositors, de vegades. Es tracta d'una música global, que expressa tota Út vida humana. 1bta; absolutament tota. Hi és tot, en aqnesta música: hi ha l'angoixa, hi ha la religió, hi ha l'esperança de l'eternitat, hi hct l,ct ironin de la vida. de tots els dies, els obsta.rles qne troba nil artista per arribar a.ls seus objectius ... Hi és tot això! Hi ha el món sencer, etL aqnesta mLÍsica. -Un altre uels compositors que vostè Jlt'efe•·eu és Rnvel. -Ah, sí. Era també preds com un rellotger... Sap, é.~ molt estran:r. però Ravel i Mahler no estan massa lluny l'un de l'altre. Són molt, molt pròxims: només que Ravel ho fa tot a escala de miniatura. Hi ha en ell també ... No és una música simple. lli ha complexitats, hi ha elements contraris, hi ha humor, però també dolor... No és una música sense problemes, que passa així com. així. 1 Ravel, trobo que té un parentiu espiritual important amb Mahler. Obres com La Valse o els Valsos nobles i sentimentals són~ com Albctn Berg o Schonberg, molt avançades, molt profundes. De vegades oblidem aü:ò, perquè s 'acostuma a pensar que la mLÍsica de Ravel és agradable, amable, i ho és; però no és simple. 1 Ravel, com Mahler. ha escrit d'una manera que és prou clara. No queda lloc per volers'hi imposar. -Aquesta vegada, a Barcelona, ens oferirà la seva visió de la Simfonia fantàstica de Berlioz ... Pensa utilitzar els cent trenta músics amb què Bedioz somiava per a la :interpt·etació d'aquesta obra? -Sap, no ho he comptat, no sé quants musics en tenim, aquí -riu ... - Eh.. . puc dit; més o menys (murmura un cà lcu l ràpid) ... En tenim probablement més de cent, en tot cas. Em sembla, eh? 1 cent d'cwui valen per dos-cents d'aquelúz època. t1mb les orquestres d'avui tenim la possibilitat de produir un so i un virtuosisme que abans no existia. És a dir, no era ww qüestió delllombre de músics. sinó de la potència que Berlioz desitjava, una potèncut que hom pot aconseguir suficientment avui dia amb tuta orquestra de cent músics. Però el que compta de veritat és l'esperit revolucionari, la desmesura de BerT.ioz; ell ma.teix era desmesurat. És el compositor més revolucionari de tots els temps. En tota l.a. història 110 hi ha un compositor més revolucionari que ell. A cada pàgina de la Simfonia fantàstica hi ha quelcom que no lwuia mai estat escrit abans. que ningú no hauia escrit abans. A cada pàgina Berlio::: ha descobert quelcom de noll. l-Iom diu que Beethoven lw obert la música al gran públic des del punt de vista social; perquè fins a Mozart la música era per a les classes elevades; sobretot, diguem, per a les classes elevades. A partir de Beethoven, la música va ser per a tothom. Beethoven ha fet la revolució social, per l'expressió de la seua mr.ísica, per la maneret com ell ur.L escriure la seva música, amb ww intenció espiritual universal, per a tota la humanitat. Berlioz ua fe r la revolució en el sentit d'eliminar tots els lfmits. Després de Berlioz es pot escriure tot. Fins a Berlioz hi hauia una orquestra concreta, això i allò ... A partir de Berlioz no hi ha límits . Berlioz és la font principal de Liszt, de Wagner, naturalment de Mahler... De Bruckner també ... Això no se sap gaire, però Bruckner estava molt irifluenciat per Berlioz, i també Shostakòuitx ... l.fi:ns avui dia, Penderecki, Ligeti, tots els moderttS. Stravinsky... Sense Berlioz, no hauria estat possible. -Vostè va fer el seu debu t barceloní amb l'O BC durant la tempor·acla 72-73, quan l a seva cat·t·et·a estava començant ... -Sí, sí, fills i tot potser una mica més tard ... Però ara, sap, és una altra orquestret! 151 MUSI CALIA RETRAT - Això és t>l que li volia p r eguntar. Soposc• que ha troh at l' orques tra i la ciutat molt f'amriades ... 151 El primer contacte amb Eliahu Inba I és, així d'entrada, d'autèntica impressió. Físicament, és d'allò més semblant a la idea que sempre m'he fet d'un Abraham o d'un Moisès de mitjana edat, d'un d'aquells grans patriarques jueus de l'Antic Testament. Així que, durant alguns segons -bastant llargs-, una se sent com si d'un moment a l'altre se li hagués d'obrir el Mar Roig sota els peus; i a cada pregunta, com si el mestre s'anés a treure de la butxaca les Taules dels Deu Manaments (musicals, aquest cop). Però al cap d' una estona la sensació inicial es va atenuant, perquè la veritat és que lnbal és un home encantador, i un gran conversad9r que, quan se sent a gust, no mira el rellotge. Es curiós el decalatge entre l'aparença física d' lnbal -un rostre d'expressió més aviat dura, una mirada penetrant- i els matisos que he copsat quan he tornat a escoltar la gravació de la nostra entrevista: per primer cop he sentit en la seva veu una tremolor de timidesa, una dolçor i alhora una passió extraordinàries en la manera de subratllar certes paraules, d'expressar certes idees. Per si hi havia cap dubte, el seu Berlioz va ser el més apassionat, càlid i autènticament revolucionari que he sentit; el cor d' lnbal sap bombejar la sang per les pàgines d'aquesta obra mastodòntica fins a fer-la esdevenir un organisme gairebé humà, que respira, que batega. El Berlioz d' lnbal és una autèntica explosió de vida. -Sí, sí, sí. D'entrada , en aquella època l 'orquestra era certament una orquestra catalana i espanyola. Potser hi havia estrangers, un o clos .. . - riu- Avui din és al contrari... - riu- . ~ , Es una orquestra me!) professional, més disciplinada , capaç tècnicament, no és ja una orqttestra catalana ni esp cm yola. és un a orquestra més universal. Es pot f er tot. amb aquesta orquestra ! El.s nuí.sics són molt capaços tècnicament , el seu virtuosisme és innegable .. . Pel que fa a la ciutat, que vostè ha esmentat, també ha canviat molt; ha esdeving ut una ciutat g ran, seny orial, proba blement a causa. dels Jocs Olímpics. En tot cas, jo personalment trobo Barcelona una de les ciutctts més belles i més fascinant s, p erquè té un costat antic i tradicional. un costat modern, el mar. el bon temps, com avui, no? -i assenyala somrient el sol que en tra a gavadals p et· la fmesh·a . - Q uè fa que un dit·cctor d 'orquestra sigui t·espec ta t , com vostè, p els músics de les onruestres? Jo crec que no és una qüestió de formació. de coneixements, d e saber o de no saber , , Que' es , ?. es... 48 288 - Jo em pregunto si aquesta és una d 'aquelle.s coses de les quals es pot tenir la recepta. És una d 'aqueUes coses que hi són o no hi són. Qu.è és el qu.e f a u.n gran actor, q1Lè fa u.n gran polític, què crea un líder? Es té o no es té, s 'és o no s 'és. Està molt bé, el que vostè ha dit: no són els coneixements, el.s que decideixen això. Els coneixements són necessaris, però vostè prengui dues p ersones: potser l 'una té més coneixements que l'altra, però és l'altra ln que esdevé el més gran líder. o actor. Cosa que vol dir qu.e no és només qüestió dels coneixements. Hi ha wt carisma. unes qualitctts específiques per a cada art o cada rué tier, quP les tens o no les tens, i prou. - Vostè ha afrontat m1 t·ep ertori p oc ('o n ven cional, com a director operís tir ... Parade, Les Mamelles de Tirésias. L.Enfant et les ortilèges ... - A mi m 'agrada descobrir. He fet també el repertori habitual, he fet moltes òperes de Verdi, Mozart , S trou.ss, Wag ner... Però m 'agrada descobrir coses diferents. Per exemple, Ariane et Barbe-BJeuP, de Paul Dukas, és una òpera oblidadn, que no s'havia representat des de f eia trenta anys, i vaig trobar molt excitant poder-La rescatar. fle fet també cwtors contemporanis, com Henze, redescobertes, com .SchreclcPr... - Fa un cert temps vos tè va p rotagonitzat· nna p etita pol èmica contra els compositors contemporanis. contra a lguns d 'ells, si mé n o ... Segueix pensant que l a música aNual \' 8 p er mal camí? -Aix ò ja s 'ha corregit des de llavors. fEls compositors lwn reprè.~ el bon camí, el camf correcte de cara al públic . Els camins estètics no s'ha n de prendre per qüestions teòriques: és el p úblic qui ha d 'escoltar la 1mísica i és per a ell que s 'Ir a d 'escriLLre... Les tendències nwsicals de després de la g uerra va n esdevenir una mena de dogma polític. EL dodecafonisme, la mustca serial, eren com un a m.àfm: qui no escrivia això, es deia que no s'ha via d 'intPrpretal~ que era dolent , cosa que no era en absolta veritat. Per a mi, els més g ra ns compositors del segle han estat j ustament aquells que no han seguit aqu.est camí: Shostakòvitx , llonegger, Britten , gent que no es va instal·Lar en la dogmàtica, en La teoria. Cosa que prova que cada compositor ha de trobar el sPu llenguatge personal, un llenguatge veritablement seu. Com el que dèiem dels directors d 'orquest ra, no?. alf.ò que ve del seu cos, de la seva ànima: i buscar el contacte amb els altres, perquè La música no s'escriu p er a un mateix, sinó per f er-la escoltar. Llavors, cal assegurar-se que els altres podran comprendre-ho. No s 'ha de f er una nuí sica enigmàtica que només poca gent , els experts, hi estig uin interessats i puguin comprendre-la. Cal c¡ue les mateixes persones que vénen a escoltar Berlioz puguin. també comprendre la nova música. MUSICALIA PRE-CRÍTICA Sawallisch al Palau 100 PalaulOO. Philadelpllift Orchestra . Director: Wolfgrurg Srurallisch . Programa : Vn ri acionl! sobre un lem a de ITnydn de Bm hms, S imfo nia núm. 4 de Sclwmrw11. Simfo nia núm. 7 de Dt·oról.·. Palau rle In Mrísicfr Catallllw , 29 de maig . l cicle dc COJJCet·ts Palau 100 clou la ¡¡eva lempo•·ada 1996-97 amb un esdeveniment musical d c pl"imer o•·dn:- . La Pllilac.lclpbja Orcb csLJ·n i d seu dit·e ctot· Wolfgang SawaWsch actuur•tm al Palau eu uu programa que pcrmett·à, be11 segm·, r opsat· el lalctll d' aquesta agru¡>nció simfònica des dc l'any 19 9 3. Pru·lat· d e Wolfgang Sawallisch és referir-no;; u una de les figures més rellevan ts e n el m ón de la direcció del II OSlt·e segle. F ormat musicalment a Munic, els seus inicis com a dir ecto r es r emunteu a l'ru1y 1949, C ll què va ser nomenat ¡>rip1er directot· d ' orquestra dc l'Opct·a d 'Aushurg. A partir d 'aquest mome nt començà una car·t·e•·a fu]l::\"uraut que el va portar , u més de ser nomenat assi.stenl de Markevitx entre 1951 i 19 52, a la dil:ccció a pru·ti.r del 19 5 3 dc l'Opct·a d'Anchcn, \VicsbndcJJ i Colònia. L'any 195 7 és convidat als Festivuls de Buyt·culh pet· dirigir Tristcmy, marc on obtlndt·i• w1s èxits esclatants fins a l'nny J 962. Pt·itue•· dit·ccto•· clc l'O•·<Iuestl·a Simfòtúcu dc Viena c•ntt·e 1960 i 1970, de la FiJhnnuòtúca d 'Hamburg cnlt·e el 1961 i 19 72, asses!!or· musical dc la Ocutsche Ope r de B.!;lt•Ün, VÏJII-i-un M ys vinr ulat a l'Opera dc l\'Itmic - director· genl"ral d e mÍJSif'u des d el 1971 i intendent del"' del 1982-, clirector artístic dc In S uisse Romnndc entre el ) 973 i 198 0 , director honot·ari de l n NHK Orquesh·a de Tòquio i de I'Ac:-aclènúa d e Sru1ta Cecília de Romu... fins a ar ribar l'101y 1990 , en què vu se•· nom enat clirectot· musical de l'O,·queslt·a de FiJadNfia, d u-rec que ell va fet· efectiu a pnrtir de la letnporndu 1993-94 . La ¡>t"O(ligiosu cm·•·e•·n d e Sawallisch, COJTobomda amb desenes d'em·egistrnnH'lllS mcmot·uhles, en cspcrial d 'olwcs cic Sclmbet·L, Schwnrum i \Vagnct·, yiu ru·n un dels sens mollu' nls m és esplendet·osos al costal d<' I'Ot·quesh·u de FilmlèUïa, het·ntnut In trndició dc Fritz S<·ht'cl, Cu•·l Pohlig, Leor.)()lcl Stokowski -4.fUC va em·egish·ar umh l' cntiiiCSit•n l'any 1917-, Eugcnf' Ot·mandy i finalment Rkcm·do Muti. e Lluís Trullén E Alícia de Larrocha Maria Joao Pires lb ercamera. Jlfcrria J ooo Pires, {Jiuno. Progro11w: Funlru;iu i Noclut·us de Chopin. Sonata u{uu. 23 OJI.fi7 " Appassiouata" d e B eetho vc'"· Palau de lo itlúsico Cutnlnrw , 1 ,J, tle maig . l piano pot·tuguès dels últims decemús té en t'I nom d e Maria Joao Pires el punt d c r efe1·ència obligada. Pires ha visitat ru11h constància l'escenari del Palau i hau prodigat les seves nctuacious en els feslivuls de música d 'estiu del nostre p aís. Cad ascUil df>l!! r ecitals de Pires és un esdeveniment, i la seYa presència u la temporada lhercame ra, bé a<"tnaut en solitari, bé acom p:myaul el 'iolimsta Ae,""lll>-tin Dwnay, és nn fet pràcticament esperat ruty rera ruty pels aficionats. Nascuda a Lisboa, va fet· el primer r ecital als cinc anys, i ja a l 'inici dels anys cinqumtta va actuar com a solista inle t·p•·ctrult obres concertístiques d c Mozart, un dels seus autors pt·ecliJectes. La seva fot·nmció musical va prossegnir· n Munic~ i Hannover, tot iniciant una ht·illantissima cat·re t·a plcnu d c triomfs pet· tols els escenru·is del món. E l seu impuls definitiu s'esd evingué l' any 1970 quan va obtenir el primer premi del Concurs de Brussel·les. Malgrat h aver d 'interrompre la seva carrera de concertista durant quatre anys per problemes de salut, P ires va tornar als escenaris amb uns èxits absoluts al London Queen Elizahc.>tb llaJJ i al Caruegie Ball d e Nova York, entre altres escenaris. Ha actual sota les b atutes d e i\Iehtn, Outolt, Abbado ... i els seus enrcgi~>­ traments, en espe cial el dc les seves Sonates d e Mozart, lum r e but non:tbrosos gwu·dons, ("Om el Prix de l'Academie Chnr·les Cross. Al Palau ha iuteq)relal olwcs de SchllDlann, Bach, Schubert, Chopin... i aquest cop el seu talent rect·eat:à n ovament pàgines d e Chopin -t·eccotment ha aparegut ul met·cul l'corcgi!!tt·ume nt dels Nocturns iulcqwelats per la piruús tu portugu csu- i Beetbo ven, w1 dclt! auton; pt·cdilcctcs del seu extens r·epcrlori piruús tic. e LL. T. E lbercauw rn. Alícia rle Lctrroc:lw. piano. Orquestra Simfò nica de In R iidio de B erlín . Director: Rnfael Friilt becJ.· de Burgos. Programa: tÚi t' c~panyol a d'A lbéa~, Concert Jll'r a pinno cu S ol ~mnjor de Ravel, Sinúoniu mím. 3 dP Brnhms . Pala u r/p /n Mtísirn Catalana, 7 de maig. E n una te mporada com aquesta d ' lbet·camet·n en què el piano ba ting ut w1 pt·otagonis m e evident (PoUiui, Cascioli, Lucdtesini, Rímhl, Neikrug, l\fehúov o Canino, a més del r ecital de cloenda que ofedrà 1\ilaria Joao Ph·cs), no podia mancar la gran dam u d el piauo, Aücia d e Lurrochn. Ccrtatne ut, falten les paraules pe t· referir-nos i lloar lot l'art qnc Alícia dc Larrochn continua ofcl"i.nt-nos després d e sei~anta anys d 'è:odlS i ac tuacions. La música d e SchUillauu, ~Iozart, Albéniz, )Jompou és enregistrad a u m1 ritme C-'\.'1:raordinari per Aücia d e Larroch a , m e ntre segueix de manera imparable acmuulru1l triomfs, des¡>rés d e gah·e bé cinquanta auys de curret·u ¡>et· tots els escenaris del món. P erò en aquesta nova pr·ei!èn ciu a l'esce uat·i d el Palau tindt·cm l'oporlmúlat d 'escoltat· Alíciu dc Ltu"J"ocha runh una ol)l"a, que tal coul succeeix amb nht·es pat·titures, podríem cousidemr que coneix com ningít. Resulta e ncisador com¡>rovar el talent interpret~tiu que Alícia ens ofcr ci..x cu el Conce rt en S ol d c Ra' el, t~ com pot escoltarsc e n aquella llorejada gravació d e l' any 1991 i editada dos anys d esprés pe r RCA al costat d e Slatkin dirigint l'Orques tra Simfònica d e S uint Louis. I :.i antològic és el seu Ravel, igualment s ucceeix amb l'enregistram ent d e la Suite espanyola d ' Albé niz que va r e alitzar l'any 19 92; d 'aquesta obra original pe t· a piano ¡>odrem escollat· al Palau tres ft·agments, els passatges m és cèle bres -Granada, Aragótl i Castilla-, en l'nrr a njam c ut que Friíhbeck de But·gos va t•e alitzar p e t· a or·qucstt·a i que va enregistrar amb In N e w Pbilharuwuia Ot·ch cstt·a al final de ls anys vuitanta. Com u cloenda del concct·t, I' Orqueslrn Simfònica de la Uàdio d e Berlín interpretarà la S imfo nia mím. 3 de Brahms. e LL.T. MUSI CALIA PRE - CRÍTICA Le pauvre matelot a la temporada del Liceu per JAUME TRIBÓ n t>l SI'U 1"\iJi nJ Trau·c Victòr·ia. t•l Lit·<·u •·rprt>se nta pt>r primer l'OP un títol dc Oat·ius l\1illtt11HI. En l 'o bra d'aquest mtHl11' , l'ò¡wru hi 16 un lloc important ¡·om u ¡;;;n!'r·e que st>rnpre li interessà. Milhuud fH auto•· d ' unes curioses opém-miuute.~ i tambr d ' altres òperes dn ¡wopordonl! gegantines, com un Cri.st(Jpftt• Colomb sollre text de Paul Claudt'l. /.,e fiiiiiUrP mate/ot sc: situa t>ntn·mig. Cunstn dc tres actes breus i la dru·uclu tolit! dr• l'obra - u l'cnrcgistralltl'nl dit·igit ¡wl mutci.x Milhaud el 1956- (os tlt' 29 minuts. Hi inlct·vcncn rtfiiiiÍ'll I{IIUtt'l' prr~onu t¡!CS i cap no té norn: Sa femme (solu·uno). Mate/ot (tenor·). 011 ami (bar·íton) i on beaupère (IJuh.}. ' o hi ha ni (•omprimaris ni cor·. El lliiJrel ew; ha de provocar· lïnlet·ès més gran per·què és de J ea n Coctcau. qur qualificà a<¡Uí'<>ta òper·a corn a complainte en trois actes. L · at'b'Umrnt én suggestiu: dt>, de fa quinze anys la dona. que pel text sabem que en té ¡¡uar·:rnta, no té notícit'_. del mar·it, que és mar·iner. Ella i el seu pare malviut•n dt•ls pocs guany, que els dóna un bar de mula mor·t. El pare li aconse-lla que t·~ lo1'11i a ca~ar amb el 'eí, que ct·a amic del mariner. La dona rebutja la idea pen¡uè l'bpera encara la tornada del murit que sempre ha estimat. Aquest UITiba dt• snh te però \Ol retardar l'alegl'iu de Iu trohnda. Es fn passar per un umjo del mari11e1· i anuncia la pr·opera anibada t.l'tH¡uc•st, pobr·c i arruïnat. Ella recuHa Ics lH·oposirions del desconegut, qutl Jj fu veure lcsjoiesicls diners qu o hu ucumulat en eb viatges. i li permet que aquella nit dormi al bar. Mcntn: dorm, Iu do11a l'assassina a cops dc martrll i s'npoder·a drls cabals amb eiH qtmls salvarà el marit de la misèria. L'òpt•ra acaba qtran la dona i el .,eu E 151 pare llencen el cos a w1 pou. L· 11!-'lrdt·~a teatral de Cocteau fa <fUE' rn~ 1wr·dt>m -o que ens estalvit'm t•b <'<•gal'ip~ 11uc Yi.ndrien si l'acció ha¡,'UéS continuat i que no haut·ien faltat t'n ww r'r¡Wnl dc tipos verista. Le pauvre matelot es n1 t•;,t•·<·nm· l'I 16 de desenilir·e dt> 1927 n l'Opérn Comique de Pads en un clima d'indifet·ència. Setze elies mÍ's tnrd anihuvn al Teatre de la ~forwda dc Bntssel·l<·s. on va ser molt més lJcn n•IJudu. Després. i en twa novu i dt·fïnitiva vcr·sió tmili orc¡utlstrarió rcduïdu , rs rcpt·(•setJtaria a Ginebra el J !IM, n Pt·agn ri 1935 i a Nova Yot·k i Vit•llu d 1937. Abans. però. nqucst.n ÒJII't'n ja havia arribat a Barcelona i sotn In dit·t·c<·ió cie l'autor. S'estr·cuii al PtLiau rlc Iu Música Catalana el 1<1 dc febn•r· dl• 1932 en tm Festival .MiJhaud oq;unitzuL pet· l'Associació dc l\lúsicu da Cumenr. EI programa cons ta' a dc dU('l> pur·t;;. La primera 'a inclom·e du<·& obres pet· a or·que;¡tr·a. érénade i Saudades do Bra::il. La segona l'ocupà Le prmt•re matelot. L'orqucstt·u er·a formada per· una selecció dc rnúb;cs dc I'On1ue~tnt Pau Casab i drl Liceu. Eb tr·c~ actr~ t·s \'an representar amb unu sola rlecot·ació con,.tnaïda c:>.p r e¡,sumcnt pt·r Oleguer JuJl)Cilt. Tot d pr·o¡p·nma \U ser dirigh pel ruatci.x ,\ lilhnud, que també s'encarregà de ht din!<·rió e¡.,c;;nira. Ens plau.-iu con¡,ignur un èxi t dc l\lilbaud al Palau, però lt•s <·r·ítiqucs no poden ser· més dcccbcdort•s. A "'Oint·io de Barcelona". Antonj Marquès •·eferent al llibret dc Co<:tcau cst:•·ivia: "Rasgos humanos /e preston ciertll ernoc:ión. pero son ahogculos por la falta de pasión que la .filiación moderna de s u autor no fp permite ILSttr ... En la música son todat>Ía mcís e:rageradus est.as caracterí.uicas de contencióu lírica y pasional ... Evidrntnwnt, b \•spt•ruva una obra dc <·aü·e \I'I'Ï~ta. 1\ .. La\ c•u dr Catalunya'' Frederic Lliurat agraïa a r \ 'Sociació de Música da Cnrnet·a la ¡H·o¡,ft·amació d ·un Fe,;tival ~1ilhaud i dc c·ompta•· amb la p•·csència del compositot·, r<·t·ò ja d'entrada confes,a del fehtival <¡ut' ../w despertat en nosaltres llita ben franca, profundíssima dt>sil-lusió. ii'Til1wud ha escrit una mrísica sense gt;lire relleu... tot apareix inh~sablement gris." Pel que fa a la '·Revista Musical Catalana'', s'agraïu t:unl1r la presència el e Milhaud -i també les anter·io•·s de Falla, Ravel, SclJonberg i Honegger-, ver·ò el cronista anònim qur· signava X. (i que probablement es o·actava del matci.x Fredrt·ic Lliu•·at. penruè s'ex:pt·essava eu termes W~tualment idèntics), r ebentava sense embuts text i partitm·a: " ... l'obra de Cocteau és irruersemblant. I no interes- sa. no pot interessar. '·Le parwre matelot'' és utt ctssctig poc o gens reeixit.·· El trmps i els públic,; d'an·eu ja s'ban Ctlcan·egat de ¡·eba trc aquest tipus de ct·ítiqut>s i ara espet·em r obra de Cocteau i ~lilhaud com una de les troIJalle~ més originals de Ja música france,a. L'òpera. t [UC està declicada aJ l'<lrnpo,i tor Rem; Sauguet, eDti arriba t>u l'orquestració redtú'da que :\Iilbaud va fer· per a tretze solistes: flauta. oboè. clarinet, fagot, trompa, trompeta, tmmhó. hate•·ia i quintet dc cor·da. Cal I'On~ignm· que la per·cussió exigci.x vuit instrwncnu,. L,, pum·re matelot. de Dal'ius ;\lilboucl. Claude Pia, Catbft·inc Dubogc, \\'oiigang Ranch. Orque;;ü·a SitJÚt)· nit-o del Gt-aJI Teatre del Licen. Dir.: Alc·xandcr Dq;ar. Dir. d'escena i cor·cugr·ofia: Olivicr Tamhosi. Nova prorltH·rió del Gran Teatre drl Liceu. Teatre Victòr·ia, 16. 20. 22. 28 i 3 I (21 h) i 25 (]T h) dc maig dc 1977. Monogràfic Mestres Q uadre ny a l CCCB p er F.TAVERHA-BECH rosscguint el cicle Eines de Cr·cació Musical que dest•nvolupa Iu Fundació Phonos i en el qual s'han declicat ja st>ngl!•s t•m·sos a Guinjoan i Soler. atruest mes dc maig es r·caJitzat·à el cur·s (ditls 9 i lO cir maig) que analitza•·à la trojectòda de .Josrp l\1. Mestres Quudnmy. Una SPiccció de les seves obn:ti més r·cpresc ntativcs se•·à intet·JH'I'lada en un eonc·cr·t confiat al Grup l nstt·umenlltl Vol ad Lihitum, el qual, dir·i¡;it per Oriol Rossiuyol, a més d'allrt•s ohn•!! th•l c-ompositor, estrenat:à dos movimt>rltl\ -'·Rondalla desapassionadu" i ·' Mot savi"- pertanyents a l'obra So11ades et trenc d'alba, i també el " Duet LJ L" del cicle Catorze duets. Dins dc la nostra música actuaL la P protlucció global de :\lt>~tt·eo, Quadn•n) pol con~iderar-st' com la qut> ha e-,tut més imbuïda dc re~ perit dt' ('{'('('l'l'li i alhora desmitificador· de IE'~ t·~t¡;tiquc~s que van urat· cu el curs de Ics rlh·aclt·~ dels anys cinquanta i »t'hantu. Al marge drl St'u contiJ1gut t•str·it•tamenl musical. les oht't'S cie Mrstn•¡, sempre s'han distingit pl'r I'OI·iginulitat dels seus plantt>jameHtN i Iu voluntat d 'identillca•·-sc nmb lcH pmhlt·màtiques creatives dc Ics ultt·t•!i u•·t¡¡, u hr igualment s 'ha endinsat rn ramps prt¡pis de l'cspeculuci6 t'icntífi1:u, com poden ésser la malt>mittirn uh·atòl'io o bé els nombres fmctal!!. En definitiva, la eompnsit·ió nrusif'ul interessa a Mcblres Quudt·rny c11 allò que pol significm· l'olwrtunr a nous espais. on l>il:,'UÏ possiJJit' coHt·ixct' novt•s perspectives dc la mall-l'iu HU ilOI'II. Conseqüent amb aquesta idea. :\festres gairebé des dels t>Cus ini<"Ï3 mu~icals l1a participat activament en la creació d'iniciatives artísliqut-s. corn van ésser el Club 49, :Mú~ieu Oberta, Conjunt Català de Músic·u Conlrmpol'ània. Lahor·ator·i de ,\lúsit·a Electroacústica Phonos i Grup (ns· Lt·umental Català. En el programa d'aqu est interessau! t·oncerl, hi .figuren la Sonata per (l piano, la primem ohr·a del seu catiilq¡. (juartel Catroc, Vara per a Quatre, n mÍ's de les estrenrs esmentades, lt·s Sonades de /.a calor del foc. Audítol'i del Centre de Cultura Cnntt'rnporònia de Barcelona. 10 de mai~ u Ics 21 h. La Fundació Orfeó Cttltdtt- Pu lnu dc la Música Cmalana vol douar les gritr it•s <t tots ris S<'US ~ lcmbrcs d' Hono t·. q ue eus han ajnclat u vènce r els noslres reptes i <t encarar el nosu·e futur amb molta iJ·losió. Tots els quj !Jan coi·Jub onu mut criulmenr i moralment a:mb la F'undució, fan poss ible qu e la rnítsicn arribi a totbom. E l seu suport m ereix un "Bruvo" bt•u fon. com en les ocasious més memorab les. s . , .AGRUPACIÓ MÚTUA + j\gbar AlGUES DE BARCELONA @ LA PAERIA CasiQ.mde Calaluqya o ~ li• wri.c;lwlt"a iTABACALEAAj gasN~tural Bayer EB • Ajuntament de Ueida ~ lenovial CONSO-CI Ol l Central Hispano rAtAU 0( LA \\US.ICA CAIAlAN.\ 11 winterthur ~:;;tl ~!:~ ~ - HEWLETT' PACKAFID LA VANGUARDIA Endesa ij}IQ[.j§@Jsl + Port de Barcelona -........-_ _ ............¡. ..~-........ ••··· I all •• Telefónica :: U /\0\~ /o~~Óc~~~~ P.\LA.U ~\MU7 U\IILAI\C c•M aN"n!ltA MUSICALIA PRE·CRiTICA Vince Mendoza: jazz d'autor amil l'Orquestra del reatre Lliure per J.C.C. E 151 l ~ <·on<·c•·ts que p•·ot.agonitzu¡·:J I'O•·qu.-stra del Teatre LHur·c els tlics 14. 15, 17 i 18 dc muig, al Mercat dc Ics Flo•·s, pl' rmctran una aproximació sign ificuti va al mtísie not·dumc•·it·:'i Vincc Mendoza, una figu •·a moll purlitulu•· de la música dels nos ln~s ri ics . Compositor i arnmjadm·, Vince Mendoza ha .-~ tal qualificat pels c.-íLics com un dels valors més relleva nts dt•l jazz conlrmporani. Les se ves composicious han c•stat interpt·etudes. t•ntr<' d'alt•·cs, per· artist es com Gm·y But·ton, Pal i\Ietheny. ~1icb1·l Brccker. Cbarlie Iladen. And) "'ían·ll i John \bercromhie. P et· la SC \ u pa1·t. els ..eus enregistraments en ¡,olitad editat;, per Bloc Note titulats tari Here i lnstructions lnside han aconsrguit èx:ïtnotablr . fl't qul' ha permè, que s'incorJlOrl'ssin a ls repertoris d e Ralph Townc•·. Rand y B1·ecker o P ete•· Erskinc. ent1·e d 'altres. Rt·c·c•ntm('nl Mendoza ha rstat •·econegul con el millo•· compositor arranjador pel:, crític~ del diari ..Swing.. dd Japó. I t>l Sf'U rect•nt CD. titulat The 1 ince llenclo::al \rif Jfardin Project, ,·a ser nominat J>f' l' al Granmty al millor· aJTanjumcnt musical r nn) 1994. Tamb~ ha estat uonrinada per a aque t gua•·cló la música per a tel<·,·isió. Tamhé ha estat f>ncarrega t de ro mpondn· pr•· n grups com Turtle lsland trin{; Qua•·tet. Debussy T1·io, Metropole Or·chestra i Koln Radio Orchestra. lla dirigit concerts amb música se~a a tliver·sos p a:isos europeus i al Japó i ha actual al Festival de Montreux j al orthsea J a.zz, alhora que la seva mustca s'ha pof,•ut escoll ar al Festival de Jazz de Berlin. Per· als concer·ts que oferh·à al capdavant de l'Orquestra del TeaI re Lliure, pr·esenta un r epertori especialment concebut per a acruesta fonnació , anth la incorpor·ació del guitar-rista John Aber·c•·ombic. un dels solistes nord-americans mé~ importants del moment. L'estada d'aquests clos músics a Bar·celona aquest mes de maig serà aprofitada p er inlpartir sengles master class. que tindran lloc el dia 17 el e maig a la seu del T eatre Lliure. El matí l'oferi•·à \ ince )lendoza i a la tarda John Abcrcrombic. Orque;,Lra de Cambra Teatrt> Lliure. Direc-tor: Yincr Mendoza. John Ahrr· cmrnbíc. g uitarra. Obre~ de Vinc·r 'fentloza. :\1ercat de les Flor;.. <He~ H. 15. 17 i 18 de maig. Nova producció d'Alllert Llanas per F.T.•B. I gest d e la J o ve Orque,tra de Figueres d · encarr ega •· una obra simfònica a Alhc•·t Llanas ~s una inicia li\ a que uo solament mereix l'elogi, ainó que també hauria d'é::.er· C{,'llida p.-r algun~s de le insLilucion¡, orqn c~ Jr·als més an·clades i de més llar·ga t•·adició d e casa nostra. L'estren a d'aquesta pa1·Litura tindrà lloc, com és lògic , a Figueres i d ins d ' un concert que sc celebr·arà en el TcaJ•·r J a•·clí en el qual també figuren obres dc Gotmocl, Elgar. Vlvuldi i Allyng. Alber·t Llau as ha d'ésser considr•·at <·om un dels composilor·s més promelcdon; dc la generació que apa•·egué al final dels anys vuitanta , ja que> del Sl'll csprl'it inquiet i inquisid or han s01·git una sèrie de partitures en què- les noves tècniques dc composició instrumental es conjuguen amb les JH'Òpies dc la E 52 292 músira electrònira, en le¡, c¡u al8 la música es desenvolupa sc·nsr eap mena de prejudici e~tèti c i nmh el p r opòsit d ·ox-igena,. Je¡, Vf>llc.>s •·egles de la creació sooor·a. Pel que fa a la comanda dc la Jo\e Orqucslr·a df' Figut>res, Albert Llanas ba e Lat L'Spc·r·onal p e r crear una obra bimfc) ni ca visual . crue té molt en c·ompte r i propòsit de plantejar pc•da~ògi!'a­ ment una sèrie dr dific·ultat¡, tècniques as olihles per a un ronj unt semiprofessional o d'f's tudi~n•ts rle grau mitjà. Aquest objectiu , que pot semblar a pl'iml'ra vista humil, és, en realitat, amhi<·iós, ja que• en d e finitiva Anthropos Captiu, aquest és el títol d e l'olH·u , JH'oposa una r efle xió S()hre la soeic•tul tècnica actual mitjan~·anl la mJÍsica (una orquestra in tegr·acl a pe•· 16 violins. 2 violes, 2 vic,loncrls. l contrabaix. 4 flautes, 2 obo{·s, 4 clarinets i 1 trombó trnor i que, u la vegada, es distribueix e n quatrr grups que c n~olten el pí'1blic) i !'ls mitjans visuals (joe d 'ombres xinPSf'h, p•·ojccció a través dc monito1· de TV d'imatges d 'arxiu i la danha), el, quals es vertebren en una pa•·titura estructUJ:ada en cinc escenes que s'i nterpreten sCDtil' interrupció. egons Llana . la societat actual està immergida en una paradoxa. ja que la tecnologia crchent ha neat una allau de situacions i miljans dc comunicació que produei'-Cn una informació indiscrimluada , la qual , com a r esposta. provoca l'anul·lació de les diferències culturals i el consegüent mestissatge. la insensibilitat clavant dc fets i aspectes f.r·apanLs que es veuen corn quelcom Llunyà i que no ens atenyen, a més de la fal·làcia d c la llibertat i la comoditat dins dc la socir tal del ben estar i com l'home c&devé, més que mai, un engranatge més dins d'aquest oq;an isnH' supratecnolòbric que són la societut drl xip. les xuxes i els satèi·Lils de comunicacions . d li e MUSICALIA Qüestionari Proust XAVIER MONTSALVATGE Artífe x ;,tdiscutible i indiscutil de la rerwvació de la nuísica catalana des dels anys fo scos i ai11ats de la postguerra, Xavier ilfo11tsalvatge mai 1W s'ha trmcat en la torre d 'ivori dels seus p entagrames, perquè els seus interessos vitals i culturals, les seves rewcions i amistats i els múltiples objectes de la seva curiositat imwta han depassat l'àmbit estricte de l'activitctt de COiti{JOsitor~ També ha exercit el periodisme i In crítit·n musical, amb lucidesa i p enetra.ci.ó -i al m.nteix temps amb una subjectivitat apassioll(tda-, p erò sempre amb un exemplar serr.ti.t de la pondera.ci.ó i, de la tolerància. Per ah~ò, als seus ·v uilanta-cinc anys, és ttrm figura urtànimemeut estimada i respectada. 1-EI Jll'Íncipal tret elf' I meu ca ràcter ? -L'objectivitat, em scmhlu. 2-La C[ Ualita t CfU O ¡wofercixo eu un home? -La luc idesa , la n exlbilitat intel·lectual 3-La cruali tat qut> pn•fer eixo en una dona? - L' a1egd a col·Ügad a am b la tendresa. 4-AIIò qut> més estimo en els amics? - Que sàp igu en excusar els meus defectes. S-El meu princ·ipa l d efecte'? -Tots, me nys l'en vej u i la rancúnia. 6-La meva ocupurió p t·cfcdd a? - Inten tar escr·iur·e música. P odria hav~>r estat m1 col·lcccionista dc mil coses, (Jcr·ò h e hugut d e renunciar a se•·-h o per falta rle temps i de dúter·s . 7-El meu S0 11111Í nc b enestar ? - Una anuústia per· uls meus cr·t·oJ.·s i trmtc[Uil·litat, molta tt·tmquil·litnt. 8-QuiJ1u fó t·a la rncvu p itj o•· desgràcia'? -Al marge de Ics ò b vies r·daciooadcs amb Iu fulla dt' salut i les calamitats famj)jur·s, l'exili. 9-Què voldria ser ? -huportant. 10-0u d esitjaria viure? -Alternar Bar·celoua amb Pur·ís, Loll(lt·es, Venècia, l'Huvunu i N ova York. I potser· Rio d e Janeiro. li-Quin coiot· prefereLxo? - El verd i el vermcU combinats com a l es bander es d e P o •·tugul i Mad agascar. 12-Quina Aot· pr efet·cixo? -Totes l es silvestres, en w1 1·am i dintre d e casa m eva. 13-Quin ocell p refereixo? -Tots, d es del papagui al col'l>. Predilecció per l'oren etu i e l r·ossin yol. 14--Els meus autors preferits en p•·osa? -Pe r desgràcia puc Uet:.>it· poc: Edgar Poe , Sirue nou , Pt·ouf:! t, .Eugeni d ' Ors, Pla. 15-Els poetes pr eferits? -La poesia (escrita), gnh·c bé no l'enten c mui. Quan no és aix í, m ' aLrenen Brecht, Albc t·ti, Aragon, MangaU, Esp•·iu, T eix:idot·. 16-Els h erois dc ficció? - Els cr eats p e•· l'ò¡Jera: de Don Giovanni fins a Gianni Schlcchi i F al staff. 17-Lcs nwves her o'ü1es d e ficció favot·iLcs? - Tnmbé les dc l' escena musical: d es d c la Sounàmhula a Lady Mache th d c Shostakòvitx, passant per la Oesd èmo11n d e Verdi. 18-Els m eu s r.omposi tors favorit s'? - E ls del límit d 'Em·opa! els italians i ela t·nssos, passant pe•· F1·ançn. 19-Els pintm·s predilectes? - Goya, Picu;;so, Dalí i tots els i.lllfll'Cssionis tes ft·an cesos. 20-Els meus her ois d e la vid a •·ral? - Els metges i els científics que treballen pe r nútigar~no- el dolor. 21-Lcs meves heroïnes històriques? -No ho sé. Conec molt poc la lústòria . T al vegada J o ana d ' Arc. 22-Els noms q11c prefereixo? -Dep è n d c qui els porta. De testo els n oms contpostos i m ' ag•·adc n els que r euneixen m és voc•nls. 23-Què detesto més que r es? - La petulància, la nrise,·able fulsn modèstia, el l'esscntimenL. 24,- Quins carà c ter s his tòri cs menyspreo m¡<s? - Els qui s'ban caract edzat pels d cfcc~lcs al·ludits en la r esposta antcr·iot·. 25-Qrlin fet núlitar admir·o més? -Lu Unita contra el nazism e. 26-Quina t·eforma admir o més? - T otes les que han ajudat l' homc a apt·oximar-se a la verita t, la llibe t·tnl i la pnn. 27-Quins do ns n atural vold ria tenir·? - Unu veritable fe i la fac ultat d e discernir clarament les co ses i els fe ts episòdics d els per ennes i essencials. 28-Com m' agradaria morir? - No m' agradaria morir. Si és inevitable, com em temo, qnau no serveixi p er a r es. 29-EstuLp resent del meu esperit? - Bastant fa tigat, una mica desil·lusionat. 30-F cts q ue m 'inspiren més iu clu1gèncoiu? - Els dc l'ivats cle la d ebilitat de caràcter i dc la falta d e segut·e ta t e n un mateix . 3 L-E1 meu lema? - Intento que s:i.,"Ui uquest: Tout s 'a rrnnge. ~fal, mnis tout s'arrange. ;;;¡ ~ ....= ·~ 3 Bi' ¡;;¡· 151 MUSICALIA BALLET Sobre la necessitat de poder ballar, lliure i obertament, en català Els Ministrils de la Principal del Metro. D'esquerra a dreta: Alfons Roio (acordió), Tom Rocosa (tenora), Joan Moliner (flabiol i tamborí), Marcel Casellas (bombardí i direcció) i Jep Grau (trompeta) 151 per JOAQUIM VILÀ I FOLCH I cicle Tradj cionàrius . que, de fa temps . ja h a csdevi_ngut un moviment ampli i consolidat, va d edica r· enguany una de les seve se sions -un dels dijous '·extraordin a r-is", val a dir-ho- a la clan a Lt·adicional catalana d'una maner a monogràfica . La rnicialiva pat·Lí de lïncansable Marcel Casellas. director de l'Aula de Mú ica Tradicional. aqLLÍ en quaütat de conductor del grup dels Ministrils de la Principal del Me tt·o. La p roposta era tan simple i senzilla com atr:activa. Al voltant de la sala de l' Artesà, dc Gràcia-seu h abitual del Trarlic:ionàrius, el CAT- bi havia cJjsposades tot un cercle de tauJes parades per sopar. A cada taula una senzilla carta permetia la possibilitat de túar entt·e tres o q uat•·e opcions per a cada plat i fer un menú a gust dc cada cú . Igualment, al costat de l'oferta E 54 29·1 gastronòm.ica la carta oferia una llarga llista de balls que, una vegad a l' àp at enllestit. h om porua demanar per confc>brir la vetllada co•·eogr·àfica. Així, eJs assistents -balladors o mú ·icsproposaven les peces 4uc volien ballar -o tocar·- i que havien dc formar el programa gE'neeaJ dc la vetllada . Els :\1inistrils d e la Princi pal del Metro é un a d' aquelles formacions musicals que ha nascut al costat dels e bart i clt•ls gmps de dansa tradicional com a a lternativa a la cobla. En molts casos, la disfunció dansa in•s amateurs/músics pr·ofcssionaJs no ha pogut mantenir -sempre i im·vitahlement p er motius econ òmics-l'estabilítat del matr-imoni esbart-cobla i la solu('iÓ d els enregistt·a mcnts en casset fs cada vegada menys utilitzaria p els mateixos csbat·ts, pe r la seva fTedor i, sobt·etoL. per no poder gar antir - per· la ma teixa naturalesa dels enregistramen ts o per la d eficiència d els equips d e reproducció- una mínima qualitat sonora. Així h an sorgit -des dels mateixos esbarts o com a formacions indep end entsgrups d e tres, quatre, cinc, si. ... músic - segons els instrumentsque, amb la seva intet·ven ció en directe, acompanyen les actuacions i les ballades dc les danse~ trarucionals. I no solament això. Aquestes noves formacions de músic acompanyen. també. els balladors en aquells llocs on conser ven la seva dansa tradicion al - la que mai no han deixat de ballar o la que h an recuperat després d ' un temps d'oblit- i apareixen com un n ou element. més lleuger , més dinàmic, més econòmic, que no la cobla traJi~i onal. És evident que aquesta form ació no té la sonor-itat de Ja cobla; tanmateix, si s'utilitza bé i els arranjaments i les h armonitzacions es fan amb coh erència i rigor, complei.x antb dignitat la st·va funció d 'acompanyament i MUSICAL lA BALLET s a .t o no ha de t'f's uhat· pet· a t·es d ' una qualitat menot-. Els Ministrils dc la Pl'incipal del MetTo - Joan Molinet· (n abiol i tamborí), Toni Rocosa (ten or a i clarinet), J ep Gnw (Lt·ompE'ta). Alfons Rojo (ac·orclió) i Marre] Casellas (contra baix i bombardí)- és una fonnució, d oncs, que no fa concet·ts ni t·critals, sinó que ex:istei.x amb l a vocació d 'acompanyar, en viu , els grups de d¡wsa. La proposta dc Marcel Casellas p et· a TracÜI'ionàt·ius et·a SLtDllnamen t alrac;ti va perqu.è volia ser un indici dc normaütat en el món de Ja nansa tt·adicionaJ. Fins at·a Ja d ansa ca talana només s'h a ballat el dia de la fes ta en els llocs - pocs- on és tradicional i en l' àmbit reduït dels esbarts . La d a nsa catalana és d' esquena al poble i el poble ni la pt·aclira ni la viu , en el millor df'ls casos la contempla com si fos un espec tacle. La crida de Ma t·cel Casellas . per ò, va ser seguida maj orità t·iamcnl per gent d 'esbarts i les respostes a les possibilitats del mentí t·esultaveu, al principi , massa parc:el·l ades . És a dir, Ics danses Lenclien a balla r-sc corpot·ativarnent ; una d ansa, un esb a rt; cadascú amb E-l St' U es til , amb la seva escola , amb la seva concepció dE' la dansa. Només en la mestn·a quP s ïn corpot·aven al hal1 d an saires que no coneixit'n la dansa con cr eta que e - ballava , la proposta df'ixa\ a dc e r garratibada i un doll d. air l.' ft·es<' recorria la sala. Llavor . per ò. la desconeixen ça de la successió de les figures o d e l'execució del punts semblava mal rnctt·c el r esultat. Hom trobava a faltar que, al marge dels diversos estils dels esbarts, al mar ge d (' l e~ visions concretes - generalnwnt escèniques- de cada dansa , hi hagués tUl r eferent comú i un (ulic vocabulari perquè amb una simple indicació el dansaire d escon eixedor de la dansa s' hi pogués agafar amb Ja màxima facilitat. La proposta d e Casell as va deixar al descobert la principal de les mancances i les necessitats d c la dansa tra dicion al catalana : la urgèn cia d e super ar estils i tendèn cies i de troba t· mant•n' · de fer obertes i comunes . Tant li fa que aquell balli més bé o més malament -segons qui?- , el que cal és que la gent -el poblE' , qu('. en defmitiva és el dipositari d 'aquest patrimoni- sàpiga balla r les danses h:adicionals cataJam\S . Cap al final de la sessió , quan l'amJ)ient ja s'havia escalfat, Ics divisions i l es comparlimclllacions dels esbarts s' esbon·uven i , tot i la n ecessita t d ' un pal de pallet· -més acla l'idor que no unificadm·-. els ballador s tendien a ban ejar-se i la propo la comt'nça ' a a trob ar la seYa raó cic e•·· Lc ganes de ballar i de di, ct·üt·-se, d c pa sar-s'bo b é, ~ ah <l\ en qu alsevol limitació d ' estil , d E' tendèn cia. de concepció. És la mateix a sensació que he m St'ntit en manifes tacions com el Dansàn eu (Esterri d 'Àn e u , pt·imet·a setmana d ' agost) o en trobades m és Uiures i i.nfo•·ma ls en què ]a voluntat de ballar a p ar tir dc la dru1sa catalana d ' al'l'cl tt·adicional s'ha imposat sobre altres tendèn cies . Podem baU~11· en català? De la mateixa munct·a que lots podem coniluü· ense problemes en la sardana , per què no podem trobar-nos a r cntorn d ' una bolan gera, d·un ba ll pla . d ' una ·'cota" .tma espolsada o tm ball cerdà? El poble ra talà no pot estar d'esquena a un dels patt·imonis d e d anses tt·adieion als més rics que es coneixen. P t·opostes valentes i d ecidides com la de Marcel Casellas i els Minist•·ils de la Principal d el Metro , dil'igid es sobretot a la gent dels esbarts, la gen t que, en definitiva i seusc saber com, és la dipositària d e tot aquest patrimon i, sótt , possiblement. un primer pas per acostar a tothom l'essèn cia d ' un gest crue mai no h a urien d'haver deixat p erdre. n t- :S I, e + s n Unh crsil a l dc les Illes Balears ·-Jt Cur-.o\ d'EM iu. 96 tt t, :s l- a a ·é )- a a i XX CURS INTERNACIONAL DE CANT I DIRECCIÓ CORAL. MALLORCA Dates: dci2S de juliol al 2 d. agost de I 996. lloc: l'Arenal. Platja dc Palma. Com ; L. C liment (cant i interpretació): l\l. Pueyo (seminari d'oratori, licd i cançó): K. Khan, director assistent dc la Metropolitan Opera de Nova York (seminari d'òpera ¡J<!r a cantant!. i pianiste~); I. Furió. M. Pujol (pianistes); J oan Pons (master·class d"òpcra). Direcció coral; M. Cabero i J. Vila (nivells elemental i mitjà); A. Eb), professor de direcció coral del Reial Conscrvmori d'Estocolm (curs de perfeccionament coral -senunari de música coral nòrdica). Car pilot; Cor d e Ca mbra del Reial Consen a tori d 'EsiO(.'Oim. Termini d 'inscripcions: fins al dia 28 de juny. Patrocini: J'Ji!t Consell Insular 'iilf de Mallorca uTI!l Hotels li ACADÈMIA INTERNACIONAL DE MÚSICA. MENORCA Dates: del 2 al 8 dc setembre de 1996. Lloc: Ciutadell a Cur.1· d'Orgue: M. Torrent (d irecció); L. F. Thgliavi ni i W. Hol'lin (professors). Curs d'Interpretació i Tècnica. Vocal. C~trs de Direcció Coral: Mireia Barrera i .Joan Cnm]>nny (professors). Organitznció: Capella Davídica de la Catedral dc Menorca. CoNaboració: Consell Insular de Menorca. AjunLamcrH dc Ciutadella. fundació Rubió Tudurí-Andró maco. ltüormació Aula de Música/ICE. Edifici Sa Riera. CJ dc Miquel dels SunL' Oliver, 2. 0707l Palma (Balears) Tel.: (9) 71 - 17 24 06/ 17 30 49 I 17 30 14. Teleftr<: (9) 71 - 17 24 OI SCHERZANDO 151 s 1 .. d f¡ S· 56 DISCOS CLAUDIO MONTEVERDI: Vespro delia IJeafa verglne M. C. Kit•hr, B. Bm·tlt•, \. Sl'hoU. J. Bmvt•u, r. Tcu-rt·~..\. \1ur¡tutr<>ytl, .\. ,Uu•h•. J. Do·uijl't'. 'Vetlt>rlauds K:Uiwrkouo· eS Conrt•t·Lo \ cwult• Du·.: HenP .Jarobs. Ilannouiu \Iundi Fnull't' mrr. 9u1 :>66.67 ot un n·gal pet· als sentits són aquestes Vespres, tal 'cgada les Vespres p<'t' exc·cl·lència del ban·oc incipient i pot er. pet· a molts, del barroc srnrer·. Una vegada mrs, Claud.io Montevcrdi, amb el seu mestt·atgc ineonfusible, Urgà a In poslt:t·ital una mostra el<· bellesa genuïna i una lliçó pet· als seus contcmpor· uuis dc com calia csniu rc seguint els últims pno.ceptcs tlictats per 1\•sti-tica nvan tguru·dista ri e l mo11wn t, entre els quals no faltava l'c;>.prcstrió d els afeui o r is jocs antifonuh, dl• vrus i dïnstntmí'nl~> a la n:c·ctTa d'una altt·a dimt•nsió del so ~~~ r ('s pa i. Es antològica In raparitat montE'H~rdiana d'escriure música amb la vit·tut de t·efot·~at\ 'et·¡, pr r 'crs, el S!'ntit d'aquests. Pot.lcu provar d'cst·oltar fr·agments es¡ll'rialmE'nl r·cvrlador s com .. Pulchra cst''. en què se'ns parla tlel poder de Ja mir·ada mariana (disc 1, pc~n 5) o t•l "Duo St·ntphin" (disc l , fit>~a 7), on t>S pmdumu Itt glòl'ia dt' Déu per totu Iu Tena. Tumh{· l 'a rrto l r)~;,ric ''Magnificat"dd final... i , de fet, loL~ i C!tduseun dels ft·agments tr nc11 motiu dt• Set· remun·ats . Aquestc11 Vespres vnn ~orgir· al fina l ric la pr·imera dècada tl!'l st•glc \\ 11. T quan Monteverdi treballava al sct·vci del duc de Màntua. alcsh ot·es ja per pocs anys. Són obres cont<•mporànics. per tant, en temps i espai. de pàgines dc gt·an vàl ua, com les scvcs d ucs primeres òpet·cs L'Or.feo i Arianna {avui pet·duda). Monteverdi ben aviat marxà cap a Venècia per ocup a r· eJ cà~Tec de nwstrc de capeiJa de Sant Marc. J>l'ecisament va se•· a Venècia on cll610, pocs nnys aJ)ans dc La seva arl'ihada, es van publicar· les Vespres. Som davant d'una obra que ja compta amb una discografia prèvia significativa. Recordem les vet·sions dc Nikolaus Haxnoncoul·t i Jordi Savall, cnt-re d'altres. En la seva proposta. rtnegisn·ada el juny de 1995. el contratenor· i aquí rxlcusiva:ment dll·ector René J acobs reflecteix una cura molt especial per· tota la dllnensió Yocal. tant del vessant tècnic (bellesa de 1'emissió) com pel que fa referència a la for~a expt·cssiva de les paraules, tot aconseguint, fu1s i tot, una cet·ta teatralitat de gust profà ... , au·ibut plenament òptim per al tipus rl 'rstèlica de l'obra que ens oeupa. En rrswu, es tracta d 'una versió brillant, de tempi lleugers en què la dimensió vocal és el sen principal atractiu. tant a causa del seu tr·acta:menl com pet· la participació de solistes d'alt niveU. e Joan Vives lista Fr·an~ois Worwicro i el pianista Al ber·t Nicto. F01·men un tt·io compcnt'tt·at en què l''\cd·lci;>. el p iano. Rc~oll'n admirablement lc~ trnsions i eh. Lempi i els prrjudic11 una p r·esa dc so mas~<n pr·òximn ffUe afavot·E'ix la pr·csrnria dl'l piano. l nkia el p t·ognllna l'c>ncara impn.>ssionista Trio , cruc sorprèn com ho fHn uls clcs pt·(win¡,•l.tls els quatlt'l'S figw·atius del jow Pi<·usso. Segtwix la SonCtto pl'r a violoncel i piano de 1956, qur prot·edl'i.x d 'una olwn pensada per a viola i t'n In crnnl el seriulisnw s· aj unta a In composic·ió motívit•a . E l srgon moviment. "Gr·ave", és bellissim. Com ho és Gèminis, el duo concct·tant prt· a ''ioli i piano de 1966, quc per·tany a Ja ··sèi'Ïc astrològic·a" amb Libra i Leo. \'o només és la t ulminatió del compacte, sinó que é& una dc les obt·E's de cambt·a més pcl'frctrs, més pu rE's i difícils de la músita cut·opea del segle '\X. En t·esum: música catalítica cu n ·egada dt• mugia en una i11Lerpretuc·ió mod t>lica que convt•rteix en imprescindible l'mu·cgistramenl, ja que, d c! moment, é1:1 l'últi c rl r què djsposcm pc•r fl·r-nc l'cxpet·iència. e X.C.-0. GERHARD: frio per a violi, violoncel i plano. Sonata per a violoncel. \rtual Rt•rord' (Pirap) CD 90.2018·03 T1·io Gcrhard. La Mà dl' Gnitlo Ll\JG :!021. DDD orol·lari de l'Any Gct·hard (1966. cen·lt•nari del seu na:ixcment), aquest enregistr·amcn t enricrueLx una disponil1ilitat discogr·àfica massa ccntt·ada en .la p t·oducció simfònica. L'interpreta el Tl'io Gcrh anl. que integren pt·ofcssors del Consrr·vatori dc Gasteiz: l'l violinista Víctor PatTa, el ~;oloncel- C CARME CANELA & TRIO Fn•,h Sunnrl FS:'>IT Cll I CD LAURA SIMÓ SEXTET i que són ducs personalita tl! d c·finides i accentuadament difl•reneiades, lc·s cantants Cm·mc Cnncla i La m·a Simó con tinuen R E'w1id as, segon¡; c•l nom que han adop tat quan form en un duel vocal. Aquesta dudn la conftnna la publicació, ga irebé si mult à nia (per bé qtH' rasua l) de rlos doc·umcnts fonogt·à fics for·çu t'PP rc·Sl'ntatius de la mun<•t·a de trchaUar - i fin s i tot del tarannà- de c·utlasc·umt. En cada cas, la vc•u està al servei d'un r·epet·tori T ol <'Srrnpolosanwnt escollit segons les afinitats de Iu intèrpt·et i la pr esump('ÍÓ d 'acolliment pet· part d'un auditor·i com més e'\tcns millor. En la scl<'cl'ió temàtica de Laut·a Simó, s'hi veu una intE'nt•ió més univcrsal (utilitza únicamrnt l'anglès en l'<>xpt·c>ssió i en l'edició), mentre que Cat·me Canela concentra el focus de la seva pt·ojecció en ttn camp méa pt·oper. Canu!' CaneJa, a qui agt·ada abastar camps <"Stètics diferents en la seva Hcthritnt professional , incideix en ocruest disc en un ventall tan obert que comp r·(on Kurt Weill, Geor gr Grrsbwin. Gene de PauL Milton Nascimento, Sting. Stcvie Wonder. Mongo SantamaJia. R.icbard R oclgcr·s i lvan Lins. amb un pat·eU d'obre or iginals dels seus músics . J oau Monné i David Xirgu. Laura Simó, en canvi. se cenu·a més clarament en una estètica jazzística (amb concessions només a D onulcl Fagen i Gino Va t1neUi), que ella adnúnistra amb un segell p et·sonal molt contrastat. Quant a la interpr etació, Laura Simó s'abrand a r n tLL1 impuls vehement i xa rdorós i , en can vi , Carme Can ela opta pet· unu c01·dn exp•·essiva més tènue i intimjsta. U na constatació que recau únicament en aques ts dos discos. Coneb.::ent-les. sabem que poden intercanviar-se els papers fàcilment. Una Ycgada fixat el tat·annà específic d 'aque tes gravacions. cal •·econèixer qu e els d os disros vcrfllen i retallen molt cla r·ameut la silueta artística de les dues cantants i cadascuna d'cUes es veu molt ben r eu·atada en el giravolt del disc sobre el plat de lectm·a. Des dc la nostTa pct·spectiva, es fa molt clificil posar· un accent p1·eferent en tm dels diseos respecte dn L'nitre; en canvi , tots elets s'envoleu molt p er damunt d c la producció fonogràfica bal)itual, fins i tot de lrs veus que ara són més afalagades per la crítica i el consum. e Albert 1\laUofré a ;;;:: = .... 5I .=:¡! f; ' ¡;;r 151 Mostra de València . ' er 1nya Tarragona Palma Girona 15-18 8-11 20-23 23-26 9-12 4-ï 29 maig Barcelona novembre octubre octuhre setembre ljuny maig maig .!l&wJJ'~ili 1~en er .41 Grup h Generalitat de Catalunya A.P.P.E. C ASSOC•AC O Cf~,., PERIOOIOUES ENCA~AlÀ ••••• PIANO ROBERTO BRAVO ILZE GRAUBIN JUN KANNO BRIDGET DE MOURA CASTRO LUIZ DE MOURA CASTRO CARMEN MARTINEZ CLAVICÈMBAL JORDI REGUANT (També Curs d'Iniciació) VIOLI MICHAEL BARTA EVAGRAUBIN VIOLA PAUL CORTESE VIOLONCEL MARÇAL CERVERA JOSÉ IGNACIO ETXEPARE PETER THIEMANN FLAUTA SALVADOR GRATACÒS GUITARRA MICHEL SADANOWSKY DIRECCIO DEL CURS Carme Passo las 18 concerts de Música de Cambra durant els mesos de Juliol I Agost CURS: INSCRIPCIO I MATRICULES Preu del Curs amb allotjament i pensió completa: • Entre 60.000.- pca. i 75.000.- pta. segons modalitats Suplement per Música de Cambra i Clavicèmbal. INSCRIPCIO CONCURS Destinat a grups de cambra de cotes les nacionalitats. Els partldpants hauran de tenir menys de 30 anys (veure excepcions a les bases). Inscripcions abans del 20 de juny de 1997. Escola de Música Juan Pedro Carrera Pintor Fortuny, 18. pral. la. · 08001 Barcelona. Tel. (93) 301 07 18 Col.laboren: