Revista Musical Catalana. Núm. 155 Setembre 1997
Editorial: Una oferta camí de la saturació / PANORAMA El paper i la significació de Manuel Blancafort en el context generacional. Xosé Aviñoa / OBC. Davant una temporada amb canvis significatius. RRMC / Lluís Llach. Trenta anys cantant. Oriol Pérez i Treviño / Mikrokosmos: Jardins d'Oriol Martorell. Pere Artís / Tangents: L'homenatge a M.A. Jordi Maluquer / Del seu affm.: Miquel Alzueta. Jaume Comellas / Ireneu Segarra deixa la direcció de l'Escolania de Montserrat... Pere Artís / Homenatge a Xavier Joaquín. Xavier Casanovas-Danés / Música de Xavier Turull. F. Taverna-Bech / Redescobrir Brecht amb Milva i Strehler. Jaume Comellas / TEMA Alta tecnologia al servei de la música / Alta fidelitat: història, context i perspectives. Jordi M. Catalan / Benvinguts a l'era digital. Teresa Martínez / El futur del so digital, a l'entorn del DVD. Jordi Martínez / Anant a buscar l'últim crit. Marta Porter / MUSICALIA Pedro Lavirgen. L'antítesi del divo. Helena Bayo / Festival Mozart amb Hogwood i l'OBC. Lluís Trullén / Estrena del Concerto-fantasia de Jordi Cervelló. F. Taverna-Bech / De Nausica a Pesombra: sobre límits i llibertats. Joaquim Vilà i Folch / SCHERZANDO Cesc / DISCOS Projecció internacional de dos compositors catalans. Lluís Millet
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
BARCELONA Muntaner, 300, Xanfrà Laforja Tel. 200 81 00 CENTRE COMERCIAL GLORIES Avda Diagonal, 200, local 8228 Tel. 486 01 87 BARBERÀ DEL VALLÈS BARICENTRO- Tel. 718 97 51 MADRID Hermosilla, 75, Esq. Gral. Pardiñas Tel. 435 89 89 MADRI[)..2 LA VAGUADA- TeL 730 48 82 SUMARI t•evista musical catalana EDITORIAL PANORAMA O o o •• •• • P. ltenev s.,.,... TEMA MUSICA LlA SCHERZANDO ~ID jas 89 )-2 82 DISCOS L 'tltl El paper i In significació de Manuel Blancafort en l'I conte.tt generacional per Xosé Aviñoa 0/JC. DttmJIII. uno tcmporoda amb canvis signijicrllius per RRMC Uuí.~ Llcwh. Tren in anys ccmtmll per Oriol Pérez i Treviño Milrrolrosmos: Jardins rl'Ori.ol Martorell per Pere Artís TrlllgL•nts: L. Ï1 omenatge a. M. A.. per Jordi Maluquer /)e/ $1'11 affm.: Miquel illzueta per Jaume Comellas Ireneu Segarra deixa la direcció de l'Escolc111ia de Montserrat ... per Pere Artis • •• •• •• •• •• G G ofl'rta camí rle la salllrnció 1/omentllgl' a Xovicr Joaquín per X. Casanovas·Danés Música de Xnvier Turull per F.T.·B• ({,•descobrir Brecht amb Milva i Strehler per J.C.C. Alw. tecnologia al sunJei de la música Alwjidelit.at: ltist.òria, context i perspectives per Jordi M. Catalan Benvinguts e• l'l'ra digitaL per Teresa Martínez El futur del so digiwl, a /'entorn del DVD per Jordi Martínez Anant a buscor l'úúim criJ per Marta Porter Pedra La virgen. L'antítesi del divo per Helena Bayo Festival Mo:art amb Hogwood i l'O BC per Uuís Trullén Es trena del Conc('rto-faJlLasia de Jordi Cervelló per F. Taverna·Bech Dc Nu usicu "P1·sombt·n: sobre límits i llibertats per Joaquim Vilà i Folch per Cesc Projecci.ó inter~~acionaL de dos composilors en ta lmt.~ 3 per Uuís Millet j Més de 70 revistes d ·abast nacional estan associades a l' APPEC. Per a més informació: APPEC Rambla de Catalunya, 10, 1 er. 08007 Barcelona Tel 41276 28 Fax: 311 83 86 d x e: d t: g e t: p n e f s li " e e t ] a en sou subsc riptor ? l I ( ( I I ( INFORMAC IÓ: l Sant Francesc de Paula , 2- Tel. 268 10 00- 08003 Barcelona I 1 EDITORIAL spectes d ' una dinàmica concreta i anuncis de nous esdeveniments apunten que una de les característique s que han de marcar la temporada que comencem, específicamen t pel que fa a I' àmbit barceloní, serà l'increment de l 'oferta concertística. Observem en aquest sentit fets tan p erceptibles com l'atnpliació nombre de concerts de l'OBC i l 'anunci d ' un atapeït cide de veu i piano que es concentrarà aquesta tardor; i constatem la po ada en marxa, la temporada anterior, de tres nous cicles de concerts de difer ent relleu i envergadura . Dos d'ells van ubicar-se en el nou i cada dia més actiu auditori de Winterthur i el tercer al Casal del Metge (per altra part, massa desaprofitat). Tot conflueix, doncs, a congriar una nova imatge, circumstància que obliga a una reflexió. Partim de la constatació, en principi feliç, d ' una progressió quantitativa en el camp de la cultura. I atès que la dimensió qualitativa en aquests casos és satisfactòria, la resultant, en principi (insistim en aquest matís), apareix falaguera . Ta nm a teix, com en altres casos, una anàlisi més apro~ fundida en s pot dur a conclusions més elaborades. Hom té la impressió, en més d'un cas, que les iniciatives sorgeixen amb m és en ergia que reflexió . I això vol dir que potser no sempre s'ateny de forma deguda la necessitat objectiva d'una determinada oferta, o d ' una determinada tipologia d 'oferta . I això resulta fonamental, si hom no vol caure en un activisme que actua més per juxtaposició i per acumulació que selectivament. O sigui: s'actua prescindint de 1' oportunitat, de les exigències i del r eequilibrament qualitatiu del mercat. Les con seqüències d 'aquesta forma de procedir sobre un mercat ntusical com el barceloní, i per extensió el català, no precisament sobrat d 'energies i de força, poden resultar problemàtiques; en primer lloc per als mateixos promotors de les iniciatives, i també per a la massa d'afeccionats que corre el risc d 'entrar en un cert estat de confusió. El tema és, doncs , d'una importància notable i potser caldria que s'hi esmercessin dosis de reflexió i d 'intel ·ligèn cia per tal que, tot esperant que sigui la sempre imprevisible mecànica del mer cat la qui posi les aigües a la seva llera, no es produeixin mals irreparables. Una oferta cam1 deia satu raci ó 5 ·125 PANORAM A El pape r i la signi ficac ió de Manu el Blanc afort en el conte xt gener acion al p e r XOSÉ AVIÑOA a migradesa dels estudis historiogràfics refer its a la m úsica a Catalunya en el pt·esent segle1 ens obliga una i altra vegada a ca ure en els tòpics ordits pels mnsi.cògrafs que ens han precedit en l'afany de mostra r els cami ns pels quals ha tr ansitat la història de la música del nostre segle. I malgrat això som un país afortunat. Un del imper atius que cal encarar sense por és el de situat· els autors q ue han deixat petja en contextos generacionals que permetin veut·e els processos musicals com el t·esultat de p t·ocessos globals . i cal fer-ho sense apriorismes com el d'emmiraJJar-nos excessivament en els plantejaments que advertim en centres culturals als q uals voldríem assemblar-nos, que ens conduirien a falses conclu ions. La figw·a de Blancafort ho reclama. Manuel Blancafort ( L897l 987) fou un músic que r ebentà tots els tòpics, perquè ni fot·mava part dels cercles musical del moment ni tingué una acurada formació musical en centres estrangers de renom i , tanmateix, sense ofici pretès , és un autor que reclama Ja reaparició en els repertoris, sobretot en un país en què ni sobren els músics ni l'obra de format gran. La r ecent aparició el 'tm a monografia 2 dedicada a eiJ ba fet reviscolar en els amb ients cul turals del país la necessitat de referir-s ' hi novament, però una r evisió ocasional, amb motiu del centenari del naixement i el d esè aniversari de la mort, fóra un engany al qual no h auríem d e plegar-nos . L 6 426 Manue l Blancafort (dret) amb l a seva esposa I e l piani sta Ri card V lñes, e l 1922 No entra r·em ara a detaiJar la biografia. per altra banda sorprenent en tm home amb tendència a l'intimisme, ni a anotar amh precisió moltes oc les circumstàncies personals de la seva vida: tan sols voldríem destacat· alguns aspectes de la seva trajectòria creativa en allò que esdevé emblemàtic de la generació que repr esenta. En primer lloc, voldríem fer refer·ència a la peculiaritat del seu aprenentatge musicaL iniciat amh el seu pare. J oan Baptista Blancafort, propietari del Balneari Blancafort de la Garriga i amant de tola mena d 'enginys; el J905 fundà la fàbrica La SoU'a, de picatge de música; aquesta empresa traduïa les solfes en perforacions en els rotlles de paper que després passaven a ]a pianola i la feien funcionar; Man uel va començar a ajudar el seu pare molt avial i, quan va ser-ne capaç, va ocupar-se d'aquesta tasca ; en els rotlles de pianola Victoria , s ' hi perforaven les notes de músiques molt diver·scs, des de le · frivolitats del moment fins als repet·Loris operístics adaptats al piano i les ob1·es pianístiques més avantguat·distes, en especia] dels autors francesos del moment. El creixent rigor de Ja tf>cnica pianolística i la seva rica difusió en els cercles burgesos de les grans i petites ciutats justificava que alguns dels grans in tèrprets, com ara Ricard Vmes, acceptessin d'interpretar obres seves per tal que fossin enregistrades les seves versions . Aquesta tasca ocupà Blancafort un quart de segle, fins que p els voltants de l'Exposició Internacional de 1929, la força amb què in·ompé la ràdio i altres enginys de difusió sonor·a feren inoperatives les pianoles. Blancafort apr·engué a compondre a través de l'anàlisi en detall de les obr es dels uutors més admi1·ats, una forma peculiar de l'el--bo en què, molt probablement, no tingué precedents . Reclòs al Balneari, lluny dc la capital, Blancafort es manlingué PANORAMA Blancafort amb Frederic Mompou atent a les novetats musicals d'aneu gràcies a l'a mistat amb Mompou, i1liciada ell914, i gràcies a les constants visite!'l d'homes de la cultul·a i la música que arribaven a l'establiment termal per tal de t·efc•·-se; D 'O•.·s, P edt·ell, Pallissa, Mo•·en1, Lamote de Grignon i molls altt·es passaren per casa seva i li donaren consells a propòsit d e la seva obra compositiva. Per això, a desgrat de l'allunyament. Blancafort fou un dels animadors del cèlebre Grup dels Vuit' i un dels pocs catalans intet·pt·etats en el festival de la Societat Internacional de Música Contemporània, l'abril de 1936, on donà a conèixer la Sonatina antiga-Les ombres perennes.' Per la seva adsc•·iprió a l'estètica fran cesa, adquirida gràcies als contactes amb Pal'ls per mitjà de Mornpou" o di rectament en el pr·imer viatge qu e t·ealitzà a París per tal de t raslladat·-se després a Nova York i Chicago, Blancafort fonm1ria part juntament amb Mompou de l'autodenontinat Grup dels Dos6 o de la generació de r antitranscendcntalisme, que es definia per una nova sen sibilitat en favo r dels temes suhm·bials i intimistes, fabricats per lmes harmonies discr etament cromàtiques i embolcalladot·es, i en contra de Pampul·lositat wagneriana i straussiana. Aquesta inclinació gene1·acion al quedà dilu'lda a partir de l'acabament de la Guerra Civil Espanyola; aleshor es Blancafort, que hagué dc traslladar-se a la capital per tal de donar acolliment escolar als seus fills i trobar ocupació laboral, 7 es tancà encara més a casa seva per tal de donar curs a la seva inventiva sonora. i se separà dels cercles musicals barcelonins i diluí els trets generacionals. El Cercle Manuel de Falla, fundat el 1947, ja no comptà amb la seva presència, sinó Iu del seu fill Alllert, mentre Manuel es dedicava a la composició , i es comprometia en un tipus d'ob•·es que quedaven estèticament al ma1·ge de les novetats que sedtüen les joves generacion . Per això podem considerar dos grans pet·íocles en la composició de Manuel Blancafot·t. l.- Des dels inicis fin s a la guerra chil Blancafort dóna especial relleu a l'obra pianí Lica de pt'tites dimensions; s ' hi poden tt·oba •· els ]ocs i danses en el camp (1915), les Notes d'antany {1919), els Cants íntims I i 11 ( L9 J 8-1924), El parc d 'atraccions (1920), o l'American souvenir (1926), en cruè l' autor oh t·e els ulls i con temph1 el seu cn tot·n i el tradueix en impressions íntimes, o bé la Sonata en. Do i la Sonatina antiga, que ens pa..Jen del seu interès pet· les fo nnes clàssiques. Especialment popular va esd evenir la Polca de l'equiW>rista. w1 dels episodis d ·El parc d'atraccions que donà la volta al món i fou coreogt·afiada per Joan Magriñà (1932) amh figurins de Grau Sala. En aquests anys mostra ja una certa inclinació per les complexitats orquestrals, i el 1929 inaugura el seu catàleg amb Ma.tí de festa a Puiggraciós, de ca ràcter pintoresc, que s'acosta més al nacionalisme que n o a l'avantguardisme; aquesta primenl a ventura seria seguida d'El rapte de les sabines (1931), e n què Blancafort es proposa fe•· tm ballet en tms anys en què aquest gènere era molt ben rebut en els ambients moderns, però es queda en una suite. Aque ta tenacitat compositiva en tm home marginal com Blancafort només s'explica pel caràcter individualista que proporcionava la llunyania geogràfica i e piritual r especte dels moviments musicals d el moment, entre noucentistes i nacionalistes, d'una banda , i durament avantguardistes, de l'altra. Ja aleshores el compositor escrivia i r eescrivia rma i altra vegada les seves obres, demanant consell als seus amics, especialmen t Mompou. a més de Longàs, Lamotc, etc.; era tant un afany de perfeccionisme com un escrúpol d'autodidacte. 7 127 PANORAMA de música amb voluntat dc pervivència. Fer-ho possible és tasca de política cultural i d 'empresa musical. NOTES =:= .... a a ~- ;;;¡· 155 8 428 Manuel Blancafort en companyia del canonge Collell (novembre, 1920) 2.- Després de la guer ra .Blancafort s'atreveix amb el quartet (Primer quartet, ] 948. Quartet de Pedralbes, 1950) amb r ajut de la seva esposa• i els consells de Joan Massià; amb el concert per a piano (Printer concert en Do, .L994; Concert ibèric. 1946}, amb l'entusiasme de Toldr·à, que els va estrenar, i de la Maria Canals. que s'inter essà vivament en les partitw·es pianístiques de Blancafort: amh la música imfònica (Simfonia en Mi , 1950: Rapsòdia catalana, 1953), també estrenada per Toldrà, i la música simfonicovocal (Cantata Virgo Maria, 1965), que li estrenà L'Orfeó Català, a qui anava destinada i que li atorgà el primer premi en un concurs. Totes elles són obres d e factura clàssica. distribuïdes en moviments agògicamen t aJternatius, basades en la tonalitat principal i amb una 11ibcr·tat ha rmònica més pròpia del nacionalisme de prime•·s d c segle que n o pas de l'experimentalisme dels anys cinquanta; tanmateix, Blancafort justificava la seva indiferència davant l'experimentalisme per la necessitat que tenia de mostrar el seu aca- d emicisme'' amb la passió del convers. Una visió desinhibida de la història recent d e la música catalana. que no posi com a condició indispensable la volunta t aventurera, col·loca Blancafort entre els compositors d e més interès del moment, per la detallada elaboració Je les obres, en les quals mostt·a un acurat coneixement dels repertoris musicals russo · -Pr okofiev, Rachmaninoff-, com també una especial passió per R ab el i Debussy i els eon ents musicals fran cesos de postguc>rra . Amb ell tenim un dels testimonis més directes dels esd eveniments cul tut·als i musicals d el present segle i a lhora un tenaç autodidacte en un país que fins fa poc es nod ria bàsicament d 'aquesta espècie de músics que havien de compensar la manca d 'escola per un a alta dosi d'enginy i tenacitat. Situat entre Ja generació modei"Dista, excessivament adolescen t, i la noucentista, d ' una maduresa casolana , Blancafort opta per mirar a l'estranger pet· tal de defugir el nacionalisme que ell anomenava " d 'espa rden ya" i dotar el país l. Tot i que sembli lamentahle, a purt d"obrcs de ènJ·àcter general. com aro ri Uihrr de Manuel Valls. La mlÍsica catalana contemporània, Selecta, 1960. el d'.AJc,and t·e Gaü. Història de les institucions i del moviment cultural a Ca talunya (1900-1936), vol XII, Fnncj¡tt•ió A.G., 1984, o les monografies rl.lfel"ic:les als aut ot·s més r ellevan ts, com Mot·cr·o, Mill11t. Puhissa. Granados, Mompou, Blancafort i Gcrhard, no LLi ho cnclll·a un e~tol suficient d'estudis que ens prrmeti afirmar que som en un estat de normalitat. 2. ignada per X . AYiñoa, número 7 de la col·lecció ··Compositor:. Catalan,'", edi tada prr· P roa, maig de 199ï. 3. Mt:s cèlebr e que no efectiu , el Crup del~ Vuit, o grup de Compositora lndf'· pendcniR de Catalun ya, form at ¡wr Crr· hat·d, Hkarcl Lamote, Blanrafor·t, Sampen-, Mompou. Grau, Giberl Camins i Toldrà, aconseguiren celehmr up concert en el mat·c de les Audicions lntim~• dr I'A•sociació de Música "'da Càmera"' el 1931 i dc •·etratnr-sejunts, en uno foto molt hahitual en els textos de r època: pel que sembla . feren poca cosa més. 4. Els allJ·es fot·en R obet·t Gerbat·d. Josep M. Ruera, Ricard Lamote dr Grignon, J uli Carreta i Enric Granados. 5. IJcclitoriul Sénart-Salnbert li publicà des de la seva obra primerenca i exitoRa El parc d 'atraccions fins a mnlLes obt·cs pianístiques més. 6. Mompou i Blancafort mantingueren una estrela corresp ond ència entre 1914 i 1910: c:lcsprés fou m~ esporàdica. La idea de tal denominació vindria del~ crrcJe., mu,iculs amh referència al ~eu f ran· cc~isme i la seva amistat tancada. 7. DrNprés de les dures experi 1~ncir' d~ la gue t·ra en què el balneari quedà ¡·on· Ci8cnt i en què la familia s'ocupà de fa· br·icm· p•·oductcs de perfumeria Bluncu· llor·, Munuel Blancafo t1: vu tr·obar feina com 11 di1·ecliu d"tma empresa d 'u~8CgtJ· r·ances, La Sudamericana. Méx endava nt abanrlonà aquesta empresa i passà o l'Editorial ArieL El rigor lnbornl fou un dels determinants de la seva ocupo· rió musieal. 8. llclena París havia estol deixebla de l'Escola Municipal i havia acabat els rs· tud is dc violi al costat d'Eduard Toldrà. La sr, va abundosa descend ènciu ( 11 fill•) Iu va obligur o concentrar-se 1:n les fei· nes de la casa, p erò fou sempr·c un ex· ccl·leu t suport tècnic del compositor. 9. En un dels dan·en bomenutgl"s u Mompou i Blancafort. aquest es queixa· va de Iu seva manca de formació ot·tulè· mira, que el matei.~ Mompou havia a~­ ~enya lat en algtm escrit; p er Iu Sl'\"11 banda, Mompoo adduïa la sevo int•apn· ci tat per escriure per a orquestra. PANORAMA OBC Davant una temporada amb canvis significatius per RRMC uan el dia 23 de setembre )a batuta pres tigiosa i sàvia de Christophet· Hogwood faci el senyal d'atac d el primet· acord de la Simfonia número 39 de Mozart, haurà començat tma nova temporada de rOBC , que pot ser molt important per moltes raons. La primera, que apareix de manera elemental, és la dels canvis en l'estructura de programació, que incot·pora dos cicles, un de previ a la temporada oficial i un altt·e que s'hi insereix, i l'afegit d ' un tercer, dedicat a la música de cambra que té lloc en un auditori nou , el Winterthur. En tma imatge primàl'ia apareix, doncs, una oferta -a part el cicle do cambra-, força s uperior a la que hi havia fins ara, exactamen t 8 programes i 13 concerts sobre els habituals de les temporades immediatament anteriot·s. Això significa assolir la xifra de 77 concerts . En el pla quaütatiu, aquest canvi suposa la introducció de dues línies de característiques dissemblan ts. Pet· una part, el primer dels cicles esmentats se silua en un pla de rigorositat i conseqüència amb una idea molt pregonada, gairebé esdevinbruda estendard de la nova orientació artística: la d 'a tendre Ja dimensió pedagòbrica que afavoreix el conreu deJ repertori clàssic segons les insistides c.leclaracions del titular de la formació, Lawr·ence Foster. I a més, fent- ho amb unes dosis molt concentrades en poc més d ' una setmana i 1 Q gades cad ascun i dotze més que senw ofer ts dues vegades. La consolidació del segell Foster Lawrence Foster per mitjà d'un gran esp ecialista , com és el britànic Christopher Hogwood. Ben altrament, el segon c-ic-le indicat ateny la d.imensió més clarament superficial, amb tm conjunt de quatre programes dedicats a temàtiques més aviat perifèriques dins de la música, com són, respectivament: sarsuela, música de cinema, musicals de Broadway i música vienesa, suposadament festiva, encarregats a quatre dits especialis tes, com són, respectivament: Edmon Colomet·. Lalo Schiffrin, David A. Miller i l'esmentat titular, Lawrence Foster. Aquests quatre programes, que s'oferiran dues vegades cadascun, s'interferiran en el conjunt del cicle bàsic com u ns més; per tant, en condició de manifc>stacions no a part, sinó integrades, encara que a efectes d'abonament tenen la seva personalitat pròpia. E l cicle base s'cstmctur·a com els dels anys ante•·iors, en dotze concerts que s' ofet·iran tre ve- Per 1·aons òbvies d'afermament en el lloc, després d'una primera temporada que sempre s ' ha de considerar de tempteig. cal dir que la pròxima ha de per·metre la constatació individuaützada del que podríem anomenar· "segell Foster". En aqu est sentit, la seva presència en 13 dels 24 programes resulta una r·eferència prou clar a del que acabem d 'exposar. Ser à, don<'s, ja un protagonisme ampü, propi realment d'una dedicació intensiva i qu e, p er això, ha de permetre mostrar tota la capacitat d'aquest mestre i confirmar les expectatives que ha convocat. 1 en acruesta línia, s'hi situen també altres aspectes que l 'afecten, com són la tria de la resta de directors que com a invitats l' han d'ajudar, ni que sigui indirectament, a configurar la nova OBC que tothom anhela . La figura del Principal Director Invitat, Franz-Paul D ecker, enguany tindrà menor protagonisme -segons que sembl a a petició pròpia, p er causa d'uns compromisos professionals especifi<'s-, i només dit·igirà t t·es concerts, mentt·e que la reincidència d'un director de la categoria d ' lnbal constitueix un motiu de satisfacció. També la de Comisiona, massa solitària, esdevé una garantia, com la d'Oleg Caetani, mentre que dos joves dit·ectors nostres, Edmon .... ¡;;¡ = ... .5! a ~- ~· 155 9 429 PANORAMA CURSOS DE FORMACIÓ PER A MESTRES ESPECIALISTES I PROFESSORS DE MÚSICA 1997-1998 ¡¡;¡ =o> = = ~ e ¡¡;;- 6i' 155 • Educació Infanti l • Educació Primària • Educació Secundària • Escoles de Música i Conservatoris .... O Cursos monogràfics especialitzats O Informàtica musical .... Cursos d'estiu d'hivern Dm Gttnarehtll de Ca1atuny1 Dopane ment d'Ensenyemenl Colomer en dos concet·ts, i Josep Pons en un altt·e, resu lten pr esèn ci es ex ig ible s. A ltt·es n oms són els dels a l·ludits especialistes en parcel·les con cr·etes -Schriffrin i Miller-, i J un ' i e hi Hirokami i Marcello Viotti. d els quals sentim no poder oferir t·eferèncíes. Cal fer esment destacat d e la presèn cia del compositor polonès Krzystoff P endcrecki , una cle les figures més rellevants dc la composició universa l dels darr ei·s d ecennis, que dirigil'à un programa en el qual Chantal Juillet interpretarà el seu Concert per a violí. El re~ertori clàssic s'acaba amb Hogwood Un dels fets que re ulten mé sorprenents de la progt·anulció d'enguany és la més que perceptible absència de composicions clàssiques. I en fem esment especial, justament pel que h em exposat abans sobre l' insistit -i creiem que intel·ligen t- criteri de programar repertori clàssic com a fet d e dimensió pedagògica per a una orquestra qoe durant força temps l'ha atès massa marginaLnen,t. Tanmateix, ens trobem que a part el cicle inicia l a càrrec de H ogwood , totalm ent centrat en obra dc Mozar·t , el cicle central ofet·eix una imatge d'autèntica desolació en aquest sentit, com h o clemostr·a el fet que d ' una setanten a d'obr·es programades. només sis corresponen a aqu est període. O sigui. una escassa dècima part, mentre que el gran bloc romàntic n 'aplega una q uarant ena , i eJ bloc situat a l'àmbü contemporani n ' aplega una vintena. A això, cal afegir-hi el fet que en aquesta parcel·la romàntica dues obr es ocupen sengles p r·ogrames. Cosa que no s'esd evé en el cas del repertor·i clàssic, circumscrit a obres solitàt·ics que apareixen enmig de pt·ogrames més amplis. A més, les o.br·es que s'ofereixen només perla- nyen a dos compositors - Mozart i Beethoven-, mentre que no n ' hi h a cap de Haydn, i en bona part són concertístiques . CUI·iosament, el mateix titular s'ha atribuït una part important del t·epertori romàntic, com és el cas del dat·rer programa , que integr en quatre fragments simfònics d ' òper es wagnerianes i una obra de Janacéck. Tot plegal coufiguTa una imatge de comprensió poc còmoda. Protagonisme del violí entre els solistes La presència d e solistes tma vegada més constitueix un al·licient r emarcable . Enguany cal destacar el protagonisme de la corda, especialment el violí, amb figures com Gil Shaham, Chantal J ulliet, Victoria Mullova i Peter Franzk Zimermann, juntament amh el nostre concertirw •.\.ngel Jesús García, present com a solista en dos progt·ames. Això permetrà gaudir d'obres tan "desitjables'' com els Concerts de Sibelius i de Mendelshonn o el Poemcz. concertant per a violi de Moutsalvatge i la Fantasia romàntica p er a violí i ·viola de Benjamin. També el violoncel tindrà una p resència significativa, amb obres com el bellíssim i cabdal Concert per a violoncel de Dvorak, que interpretarà Alyssa Weilerstein, el Concert per a violoncel d 'Elgar en interpretació del pl'imer violoncel de l'OBC, David B. Runnion, i el Concert per a vwloncel de Gaspar Cassació, a càrr ec de Pahlo Loerkens. Radu Lupu és, sense cap mena de dubte, la figura més destacada entre els pianistes, parcel·la que compta amb noms del r·elleu de Cristina Ortiz, Mísha Diebter. Stephen Hough, Hae-Jung !Gm, el debut en el cicle cle dos joves i significats pianistes catalans, Jordi Masó i Daniel Ligor·io, i la nova presència d 'Albert Guino· vart. Aquest conjunt de solistes es faran càrrec d ' obres de l'atr·actiu Concert mím. 4 de Beet- PANORAMA Joan Cabero i Markus Volter t i batuta de Fo ter. Cal recordar que d cicle decücal a Mozart inclou també la 'ersió del Requi~m dt> Mozart amb ]a Coral Cànnina i le veu dc María José Martos, Lola Casat"Ïego. France e Garrigosa i Gr·zegurz Rozycki i. òbviament, direcció de Hogwood. t ) l 1 1 1 El debut de lordl Mossó (foto) i de Daniel Llgorlo aporten la nova saba del planlsme català La música catalana contempot·ània ocupa un lloc si més no significatiu, qu e inclou diverses est renes. Es Lt·acta de Simfonia dc Joan Guinjoan, la també titulada Simfonia d'Ismael David Mar·tínez. No-res de Lleonat·d Balada i de Preludi i danses del Penedès dc Josep Soler. l l l l r i i Un significatiu repertori català contemporani Peter Frank Zlmermann KnystoH Pendereckl hoven (Lupu) , Rapsòdia sobre terna de Pagcmini (Dichtet·), Concert per a piano núm. 2 de Raclunaninov (Ct·istina Or tiz), Concert per a piano ntím. 3 de Saint Sacos (J ot·di Masó), 1 got Rhytlun, Variaci.ons per a piarw i orquestra de Ger·shwin (Guinovart), Concert per a piano número 1 dc Mcndelshonn (HaeJung Kim) i Concert per tL piano núm. 24 d<' Mozart (llough). cor donostiarra, la versió del Requiem de Verdi amb dü·ecció de Lawren.cc Foster i les veus soustes d'Ana Mar·ía Sanrhez, Alicia Nafé. Gabriel Gonzalez i Stefano Palatchi. També la ver·sió de la Simfonia núm. 3 dc Mahler sota la batu ta d'Eliahu Inhal amh la Cor·al Càrmina, Cor Infantil de l'Escola Pia de Balmes, L'Esquellerinc. el Cor Vivaldi i la contralt Dor·is ofc-1. També r esulta destacable la versió concertant d'Egmont, que Foster amb r esmentat Cm·o acional de España, amb soprano a determinar i el conegut actor· Mingo Ràfols com a recitador·. Foster -que es fa t·esponsablc de quatre dels cinc concerts d 'aquest apaTtat espectarohu·-, també dirigirà el Gloria dc Pou1cnc amb la Coral Càrmjna i la soprano J ennifer Ringo. Complt>ta l 'oferta la versió de Ja ¡'\llissa de la Coronaci.ó de Mozart, amb la Coral Sant Jorcü. ]es veus solisLC's d'Anna Cors, Ma•;sa Marlins, u11 L'Orfeón Donostiarra i el Coro Nacional de España en una significativa oferta simfonicocoral Les prcsènrics de l'Orfeón Donostiana i dl'l Coro Nacional de España donen t·cllcu al repertori simfonicoC'or al, que enguany assoleix un •·f'vifat p t·otagonismc amb un total de cin c propostes. Cal dcstatar, no sols per la prcsènda dc l 'csm<'ntat També s'ofet·irà Postludi de Benet Casablancas i la curiosa Divertiment per a orquestra de jaz::; de Ricard Lamote de Grign on, un autor massa oblidat a casa no tr a. Cal destacar de manet·a especial la versió del molt important Concert per a clavecí, cordes i percu.ssió que dir·ig:irà Oleg Cateani amb la clavicembaJ.lis ta Ursula Dütschler. Ja s 'han esmentat dues obres més de Xavier Montsalvatge i de Gaspar Cassadó. La nova temporada de l'OBC és aque t aplec d'obres i és molt més. És també nn gruix integrat pet· altres composicions de gran att·actiu. que van de la CinquetW de Beethoven al Poenut de l'èxtasi de Scriabin, passant pels Qrwdres duna exposició de Mussoq;ski. les Suites de Peer Gynt de Grieg, Romeo i ]ulieta de Prokofiev, la Novena de B r·uckner·, ]a Cinquena de Mah ler, el Trencanous de Txaikovski o Romeo i )ttlieta de Berlioz, per csnwutar una mos tra força a 1' atzar d "una programació vasta destinada a satisfer un ]JÚblic ampli, tal com exigeix un cicle· que nna vegada més esdevé referència central de la programació musical de Barcelona. PANOR AMA Lluís Llach Tre nta an ys ca nta nt Trenta anxs són molts anys. Trenta anys permeten haver viscut multitud de coses, haver vist il-lusions i utopies arrasades per una situació de conformisme alarmant que, a hores d'ara, converteixen el nostre personatge en una de les escasses veus que encara és capaç d'aixecar-se i de cantar per fer-nos creure en un món millor basat en la solidaritat, el lliurepensament i el respecte a l'altre i no pas en la ferotge comP,etència que regeix la societat neoliberal dels nostres dies. Per això Llach, Lluís Llach, continua essent alguna per ORIOL PÉREZ I TRIVIÑO 155 E n el p rocés de creació de Lluís Llacb què és pdmer: la paraula o Ja música? - Jo vaig arribar als Setze Jutges per la música. En realitat, mai havia pretès ser cantant, però en canvi sempre havia estudiat piano. Amb això vull dir-te qu,e sempre he compost primer les notes i, després, damunt aquestes notes he fet la sinopsi d'algun pensament, d'alguna idea per arribar finalment a un moment, nwlt dificultós p er a mi, de resum i d'adaptació a la mètrica que la música ja dema na per si sola. Normalment això acosturna a ser així, tot i que pot ser a l'inrevés, ja que algunes vegades musico algun poeta. -En efecte, de poetes com Kavafis, J oan Fustet , Sagana, Salvat Pappasseit, Màrius Torres has musicat algun poema. Com anihes a aquests poetes? -La veritat és que és per seducció. Llegeixes un llibre i hi ha alguns que decideixes de musicar-los pel que diuen o altres perquè al seu interior hi ha música. Per exemple, el Màrius Tor- cosa més ç¡ue un cantautor i esdevé un punt de referència ideològic de la nostra societat catalana. Ara, absolutament nu, repassa els seus trenta anys de cançons que, a pesar del temps viscut, encara continuen essent vàlides. Nu arriba després de Porrera, un treball fet amb la col·labora ció del poeta M iquel Martí i Pol i que, d' alguna manera, ens posa dins una línia de recerca de la relació textmúsica que ve absolutament de molt lluny. Per això la primera pregunta és més que obligada. res (Cançó a Mahalta) o les Vinyes verdes vor a el mar del Sagarra, ja tenen una música. Jo només vaig posar-hi una melcdia i, francamen t, penso que els drets d 'autor els haurien de cobrar ells. En canvi, d'altres, hi ha lletres com l1taca del Kavafis o l 'Ara mateix del Martí i Pol que han estat texts que m'han tibat molt i, llavors, m 'entesto a posar-hi música. El tercer cas, que és extraordina ri i plaent, és el de treballar amb un poeta com el Miquel Martí i Pol a partir d 'una música, anant adaptant les lletres i la música tot realitzant una simbiosi. -El primer text del Mar·tí i Pol que vas m usicar p ertan yia a L'àmbit dels tots els àmbits. Després han art·ibat treballs com Un pont de mar blava i Porrera. Com heu treballat conj untament? -D'una manera p rimària i senzilla. Quan ens trobem, a partir de l'amistat que tenim, parlem de les coses i pots tenir una idea, i , així, p arlem d'aquesta idea. En el P on t de mar blava ell estava molt a casa meva i em sentia com feia les mú-siques i, a poc a poc, vam arribar a conjuminar els pensaments amb la música i ho vàrem fer amb diversos mètodes. Així, en aquest mateix trebaU del Pont, vàrem mantenir comunicació escrita a través del fax i, en canvi, al Pon·cra, hem treballat oralment; o sigui, jo da.vant del piano i anar provant. És un treball lent i metòdic, perquè tant jo com el Miquel som banyu,ts i tossuts, i la veritat és que en el resultat final tota paraula posada està pensada en el seu. context i significat, amb la seva raó de ser d'aquella fo rma determinada. -Has dit, en moltíssimes ocasions, que Miquel Marti i Pol és un dels poetes més i mpor tants del panorama poètic català. Com veus aquest panorama? -El primer que he de dir és que no hi entenc, de poesia. Una vegada dit això, qttan afirmo que el Martí i Pol és el poeta més estimat i llegit no lw dic perquè sí, sinó que sé que els llibres que ven és una cosa, poèticament, anormal ( riu), en el sentit que la poesia és un gènere literari que es ven molt p oc i ell aconsegueix unes vendes que el fan fora de tota mesura. Dels poetes vivents és un cas únic. Quant a la poesia catalana, crec que la poesia és un gènere de comunicació artístic molt di- PANORAMA .fícil perquè sigui ampli i requereix 11110 sensibilitat molt peculiar, tant en els emissors com els receptors, que els Ja ser escassos. fins i tot massa. És una llàstima. Confio. però, que aparegui gent jove que facin de substitució dels noms mítics de casa nostra. -A pesa r· que mai t'has volgu t eonsiderar m1 poeta, el cert és tpu> <1 lguns dels teus textos es t·('laciouen molL estretament amb Ja poesia de l'essèu cja . .. -Serà perq11è tens molt mal gust ( t·iu). }o em considero u11 lletristn qne a vegades m'acosto a la fonna poètica pe1· la seva formulació. Però jo respecto moltíssim el do estranyíssim del poeto de com a trctvés de la unió de paraules aconsegueix dir coses qne ni ell matei..l: és ramo d'allò que diu. Això a mi em provoca molt de respecte i em fa desistir de considerar-me poeta. -Com vas arribar a Jacques Brel, Wl dels cims poeticomusicals que més t'agrada d'anomenar? -La veritat és que m'arribà de molt jove, perquè vivia molt a prop de França i gairebé només escoltava emissores de ràdio franceses. Crec qtte Brel és el compositor, cantant i atLtor qne més sap conjuminar /.es que "per a mi" són tres colwnnes de la cançó: allò racional a través de la llet ra, l'irracional a través de la nuí..sica i una cosa mixta que és relacional-sensual-sexual que és la veu i que. a si mateixa, millor aguanta aquests tres pilars. Penso. fins i tot, que Brel és el millor exemple del que ha de ser un cantautor amb unes formulacions estètiques que, avui elia, algú consideraria corn passades de moda. Ara bé, continuo creient que és el gran cantautor de tots els temps. -A part d'aquest substrat vrovinent de la músièa francesa lJUC esf•oltem en la teva obra , la edtica n'ha parlat com de new czge, rock simfònic amb ... -Perdona, cleixa'm tallar-te. tl mi, tot aL--cò em mereix tot el respecte. ja que el simple fet que êJ ;;:;:;- = .... .; 3 Bl' ¡;¡· 155 PANORAM A LLu f e A P O R R E R es fixin en el que jo faig, ja em sembla fabulós. La veritat, però, és que me'n foto, perquè, la veritat, no hi ha cap voluntat de fer res de tot això. Jo componc sense cap voluntat estilística. Jo no vull fer rock, simfonia, cançó. Jo toco el piano i canto amb unes melodies més llargues o més curtes que necessiten desenvolupaments musicals pel mig. Aleshores, també, faig arranjaments per a aquestes melodies. Quan necessiten un piano sol, utilitzo un piano sol. Quan necessiten una parafernàlia corn l'orquestra simfònica o sintetitzadors, també ho faig. Intento de posar-me al servei d'aquest petit monstre que qtLan neix és molt fràgil i molt senzill. Pots començar un recital amb dues guitarretes i anarhi incorporant disposicions instrumentals. Penso que la música és això, i assentar-se dins un estil i anar repetint rn 'avorreix. Jo m 'hagués avorrit molt fent 250 "estaques", corn també m'avorriria si ern posés a fer només Porrera i Pont de mar blava. -Aquesta voluntat de fer coses diverses, t'ba condtú't .fins al cinema i , fin s i tot, s'ha dit que alglllles obr·es teves (penso en el Verges 50) té afinitats amb l'obra de in o Rota ... -Compondre per al cine és apassionant, perquè qu..an elllen- gttatge musical coincideix amb el llenguatge s plàstic agafa H u.na dimensió i una capacitat de cornu.nica.ció extraordinària. De les meves experiències amb el cinema, n'hi ha de més bon€s i de més dolentes. Tot està en funció del talent del director i, A així, he fet coses amb gent que tenia talent i d'altres que no. És una espècie d'atzar. Però és apassionant en el moment que veus que la música i la plàstica es posen d'acord i es fusionen. -Suposo que la teva formarió clàssica ajuda en la possibilitat d'aquesta fusió ... -Ajuda, encara que no és estrictament necessari. En un músic intuitiu com jo, que he intentat de tocar diversos terrenys. el clàssic suposa un pòsit que h.o ahasta tot i tota l'explicació de tothom. -Si et dic que vindries a ser un creador de síntesi, insinuantte multitud d'elements provinents del món clàssic ... -Et diré que tant me fa. Si tu vols, jo encantat... -Però, amb una ohra com la teva, Lm no deixa de pregu nlar·se què és allò que escoltes al llarg del dia ... -Hi ha u.n pòsit de clàssic, que depèn de l'època, que va de Bach fins al món contemporani. També esrolto molt la ràclio, perquè ·vens gent que fa coses amb innovació tècnica o tecnològica, que no musi.cal, d'allò més interessant. M'agrada molt escoltar el Peter Gabriel, la manera com utilitza l.a veLL el Bruce Spring.~teen, l'Sting. M'agrada molt l'O'Connors i també gent més " hortera", com el George Michael. Quant al rock, m'interesso per les balades i, així, peri.So que els "rockers" són els que més fan p er les balades. M'agrada tot: m'agrada nuí.çica ètn.ica, folklòrica, música mediffirrània, m'agraden les polifonies de Còrsega i Sardenya. Sóc una persona que, en música, llevat del free-jazz, tot m 'interessa. -Hi ba llll nom que, d e vegades, s' ha volgut relacionar amb les teves cançons, que és el del Leonar·d Cohen .. . - Penso que musicalment no podem relacionar-nos, i de lletres ell fa, coses molt més interessants que les meves. El que passa és que tots dos som tms grans tímids i això se 'ns nota molt. En aquesta timidesa hi ha una certa resignació, ja que pugem dalt l'escenari sabent que tot és casualitat i que som allà per l'error de nwlta gent. Per això sí. A nivell estètic, musical, són dos móns força diferents. Si jo salto com una llagosta, eU està amb un estil molt definit que s'estén fim al seu tractament de la veu. D'alr gunes cançons que m'han tra.duït, se'n dedueix un món molt particular i molt interessant. -Despr·és que fa trenta anys vas iniciar aquest llarg ramí, hi ha qui es pregunta quin ha de ser el paper· del cantautor en la nostra societat ... -Penso que l'enfrontament amb el poder i l'anar de bracet amb la societat són coses d'allò més sanes. La funció de l'artista és també, però, una mirada marginal. L'arti-sta ha d'estar dins la societat però mirant-sela des d'un cantó, per provocarla i dir-li què fa l'immobilisme, què vol dir el costumisme arcaic, immòbil i incapaç d'oferir noves formes de vida. En el fons, ha, d'oferir una visió elistant, independent sobre tot el poder amb una gran funció de crítica a pesar de la dificultat, perquè qu..an les coses et van bé intenten d'aburgesar-te, i ho notes, a més de la dificultat constant de ser crític, perquè se't qüestionarà si no t'estàs equivocant. Crec que és bo pensar que t'estàs equivocant i arriscar-te a dir coses, ja que si no t 'arri.~­ ques no serveixes per a res. PANORAMA Goerne, Banse, Rieger, Bar i Orly Shaham, figures de la Schubertíada de Vilabertran MIKROKOSMOS Jardins d'O riol Martorell Uorenç del Penedès ho estol el primer poble de Cotolunxo o homenatjar Oriol Martorell éledicontli un espai públic amb el seu nom. Aquest ~lit municipi del Boix Penedès ho demostrat sovint lo seva sensibilitat en àmbits diversos. En donaria fe, d'aquesta afirmació, una llisto inacabable de grups de tola mena i de personalitats del signe més divers que han participat en alguna de les múltiP,Ies monitestacions culturals que s'hi celebren. Al marge, és clor, del dinamisme de les entitats del poble. Aro, un cop més, ho mostrat el seu esperit capdavanter amb lo iniciativa abans esmentada, arrodonida amb uno organització modèlica. Per~uè hi ho moltes moneres de fer les coses ... I llorenç s'esmerço sempre o fer-les bé ... Per això, el dia 25 de maig, lo inauguració dels Jardins d'Oriol Martorell fou uno festa bastida omb il-lusió i viscuda i participodo intensament. Des de lo cercavila pels grups locals (falcons, bastoners, grollers, gegants, diables, etc.) lins ol concert conclusiu de lo Coral Sant Jordi (¿qui, si no aquesta entitat, havia de solemnitzar musicalment l'acte?),_possont per l'Exposició sobre Oriol Martorell i per lo inauguració pròpiament, tol portà el segell de lo cordialitat, ratificada pels parlaments que hi foren pronunciats. l'acte fou enaltit amb la P,resèncio d'alguns dels familiars d'Oriol Martorell: lo seva vídua -Montserrat Solanic-, els seus fills i néts, i els seus germans. Un enaltiment manifest també amb la presència de destacades personalitats i amb l'adhesió d'algunes de les entitats i institucions culturals més importants del país: de l'Abadia de Monserrot a I'OBC, de lo Universitat de Barcelona o l'Orfeó Català, etc. Un moment especialment emotiu fou el descobriment del monòlit amb el nom d'Oriol Martorell (que presideix els jardins) per port de Montserrat Solonic, mentre per megafonia vibraven els acords de la ínvococió a Sant Jordi... Un poblet del Boix Penedès, de 1.200 habitants, el 25 de maig donà uno lliçó de civisme i s'anticipà en el temps o homenotges similors que, ben segur, s'esaevindron en altres indrets. El columnista s'alegra que uns Jardins on descansen els ancians, juguen els infants i festegen els ¡aves siguin presidits pel nom d'Oriol Martorell; i creu que és un bell homenatge a qui tan t s'esmerçà pel civisme i lo cultura. I se n'olesra per dues raons: per la fonda 1 recíproca estimació que l'uní a Oriol Martorell; i perquè ell, de llorenç, n'és fill. Pere Artís =~--~----------~~----------------------~ o ; Wolfram Rleger E 1 bellíssim marc dc la basílica romànica de Yilaber·tran acull la cinquena edició de la Scllllh«>r·tíada que s'hi celebra cada any. Una manifestació que ha donat continuítat al Festival Internacional dc Vilabertran, nascut fa ja disset anys sota l'organització rle J oventuts Musicals de Fj¡,rueres, entitat que també promou j ot·ganitza aqut•st cicle que ens ocupa. Enguany es desenrotlla entre els dics 22 d ' agost i 12 de setembr-e, en concerts pt·cferentment els caps d~> s~ trnana. En total oferirà set concer·ts, integt·ats totalment per oln·a de Frunz Schubert, en els quals hau ran p•·cs part el nucli cenll·al d 'at·tistcs qut! han anat vertebrant aquesta manifestació al Uat·g dels quatre anys prevjs. Es tracta de la sop•·ano J túiane Banse, e1 pianista Wolf•·am Rieger·, present a tres concerts. del bar·íton Matthias Goerne i del pianista Ir·win Gage. Un estol de noms d ' una gt·an categoria i d'un sentit molt digne i autèntic de la professió musical. Els acompanyen altres art.istes d'una notable envcr·gadura , rom és el cas del tenor· Christoph Pr·égardien , el baríton Olaf Bar· i la pianista Orly Shaham. Cal destacar· el fet que aJ llarg dt'l cicle s'interpreten els tres gr·ans cicles schubertians. Comença el tcno1· Christoph Pt·égardien amJl Die WinterrèÜ;e (El Yiatgc d 'hiv•:rn) amb acompanyament dc Wolfram Ricger, el qual també acompanya.-il posteriorment Olaf Bar en Scluvanengesang (El cant del cigne) i acabarà el bat-ílon Mathias Gocml', acompanyat per Irwin Gagc am b Die .~chone .l1üllerin (La bella molinera}. El cicle es completa amb I"actuació del Quartet Signnm i de l'esmentada Orly Shabam. primer en solita1·i i després formant quartet amb el flautista granollerí Claudi Arimany i amb els germans Abel _ ,i oií- i Amau - violoncel- Tomàs. El cir·le el clourà la que ha esdevingut pt·incesa d e la Schubertiada, la jove soprano J ulianc Banse. cru e actua •·à acompanyada al piano per Wolfram Rieger. Curs cie liecl i una exposició Jtmtament amb l'activitat concertística, la Schuberúada va acollir el Cm·s d'Interpt·etació de lierl per a cantants i pianistes que ha impartit Wolft·am Rieger entre els dics 23 i 26 d'agost. Aquest curs en les anteriors edicions va aconseguir una acollida remarcable. El prestigi i Ja categoria de Rieget· avalen aquesta manifestació. Esmf'ntem finalment l'e:-..--posició que e eelchrnrà a les instal-Jacions rle Santa Maria dc Vilab ertran titulada ·'Die Winterreise'', centrada en un conjunt de 24 litogt·afies de H ct·wig Zens il- lusu·atives del cicle schuhertià del mateix titol. H erwig Zens, nuscut rll943 a Himber g (Viena). és un destacat artista plàstic austríac, professor· de l'Acaclemia. de Belles Aris dc Vicua. Acruesta mostr a, que an·iba a Vilal,ct·tran gràcies a la <-ol-laboració de l'ambaixada d 'Àuslf·iu. va ser presentada a Viena el 1996 . • ¡;¡¡ ¡¡¡¡¡- = -~ a e:l' ;;¡· 155 PANORAMA L'Orquestra del Conservatori del Liceu a la seu parisenca de la UNESCO TANGENTS L'homenatge a M.A. Avui aquest comentari té com un vernís de suplència. Per uno d' aquelles coses que passen o les millors famílies, el concert d'homenatge o Montserrat Alovedro que va organitzar l'Associació Franz Schubert no va tenir en aquestes pàgines el ressò que mereixia i tampoc és qüestió de publicar un comentori crític convencional o mesos vista de l'esdevehiment. Com no podia ser d'altra manera, uno associació dedicada a fomentar el cultiu del lied, i específicament de lo música de Fronz Schubert, no podia oblidar lo que fou excepcional conreadora del gènere. l 'encert fou fer l'homenatge de la millor manera possible: presentant el recital d'uno soprano jove, ben diferent de l'estil de Montserrat Alovedro, però que lo igualo en autenticitat, lliuroment i coneixement profund dels textos i de l'idioma en què els conto. Veiem tants homenotges que no són altra excusa que el pretext per o uno actuació de determinats intèrprets, sovint distants del nivell exigible o jo no en el seu millor moment, que el recital d'Ofèlia Solo va ser com uno benedicció. Estovo jo previst i els organitzadors, en port per les raons més amunt exposades, van trobor que era adient de fer-lo coincidir amb l'homenatge que duien ol cor. Un bell rom de roses sobre un vellut vermell i lo presència dels familiars de lo prematurament desapareguda soprano -o part d'un escrit recordatori de qui subscriu aquesta divagació- van simbolitzar amb exquisidesa l'homenatge. Uno esplèndida interpretació de Schubert, Toldrà i Brohms (quino calidesa i quin apassionoment en aquest últim compositor!), hi van donar categoria. l'emoció, el record dens -<:om no recordar Montserrat sentint ben contades Die Forelle, Lo rosa als llavis o Meine liebe is/ qrün- ens van donar un d'oquests moments rars que lo bellesa de l'ort deparo. Uns bisos de Richard Strouss i de Toldrà ho van rubricar. Jordi Maluquer. T'Ot·questra Simfònica del Conservatori Supet·ior de Música del Liceu. dirigida en aquesta ocasió per Joan CantareU, va oferir el passat 19 de juny un concert a la seu de la U ESCO, a P arís, com un dels actes més importRnts dels que s'han dut a terme al llarg d'aquest any amb motin dc In celebrnció del 160è a11iver su i de la ct·eació del Conservatori i c·om a oon cet·t d'homen atge a la r econstt·occió del Gran Teatre del Liceu . La fo nnació del Conservatori 'la oferir un programa compost per Sortilegis de Xaviet· Montsalvatge, el Concierto de Aranjuez de Joaquín Rodrigo amb Lluís Sanz a la guitana i El amor brujo d e Manuel de F alla amb Viky Romero al cante flamenc. Aquest COLlcert ha estat qualificat d'èxit totru, tant pd que fa a la int erpretació corn per l'assistèn cia de públic, que omplia de gom a gom l'auditori de la UNESCO. Una munió dc personalitats de l'àmbit social i musical. encapçalades pels ducs de Lugo (la infanta Elena i Jaime de 1\18l·icbalar), van assistir al concert. Enu·~' aquestes es poden destacat· l'ambaixador d'Espanya a la UNESCO, J estí s Ezquerra; l' ambaixador d 'Espunya a França, Carlos de Benavides; la directora de l:J.nstitut Cet·vttntcs de París, M. Angeles García; la p residenta de la Fundació F'!Lila, Muría ls!Lbel de Falla: Adela Rocha, del Gran Teatr e del Liceu: Jordi Roch , com a p resident del Consell Internacional de la L Música; Milagros del Corral, eu rept·esentació del directot· general de la UNESCO, Federico Mayor Zaragoza; Antoní P uig. president de la Fundació P uig, patrocinadora d'aquest concct·t: el p r esident del Conservatori del Liceu, Manuel Yallt·ibet·a; i els compositot·s icr Montsalvatgc i Nar cís .Bon et. E l passat ll de juliol també va trnir lloc un alu·e acte destac-at din& la celebració dell60è aniver·sal'i del centre. Va ser l'homenatge, a Barcelona, qu<' es va retre al tenot· Plúcido Domingo. membre de la Comissió Pedagògica del Consell Assessor del Conset·vatori del Liceu , amb motiu dels 25 anys del seu debut al Gran Teatre del Liceu: li fou atorgada la Medalla d ' Or del Conset·vatori. D'aJtra banda , aquesta tudor, pels volts de Santa Cecília, és pt·cvist r·ealitzat· ru1 dels darrers actes de cclehració d'aniversal'i. Es tt·acta d e potenciar l'Associació drl Conservatol'i Sup erior de Música dd Liceu amb la finalitat d'aconseguir nous socis, sobretot entre- ris antics alnmnes . per tru d ' inc•·ementar lc ¡,eves activitats musicals, pedagògiques i d e divulgació. • xa, Exposició "Ernesto Halffter" l passctt mes de ju.liol tingué EFalla lloc al Ce ntro Cultural Manuel Granada exposicw de de twa. sobre el lema "Ernesto Haljfter (1905-1989). Músico en dos tiem.-pos". Organizacla per l 'Archivo Manuel de Falla i la Residencia de Estudiantes, l'exposició ha pretÈs de retornar a la mem.òria col·lectiva la ftgura d 'aquell compositor el geni qel qual admiren Adolfo Salazar, Oscar Esplà, Joaquín Turina, Pau Casals , Eduard Toldrà, Gustavo Pittaluga i tants i tants altres noms iz.Lustres de la música europea. L'exp osició s 'articulà a l'entom de dos períodes clau de la vida de l'artista. Una primera època, de 1905 a 1939, en la qual era mostrada l<~. seva vinculació als moviments avantguardistes a l'entorn del<~. Residencia de E.wufiantes i l'estreta vinculació amb Manuel de Fulla. una segona època, de 1940 a 1989, basnda en la documentació existent sobre els treballs d'Ernesto Halffter per completar Atlàntida i en la seva relació amb el món del cinema. Entre altres documents originals, ftguraren en l'exposició manuscrits de García Lorca, pnrtitures manuscrites de Halffter corregides per Manu el de Falla i per Maurice Ravel, port.ades de Salvador Dalí per a algunes pnrtitures, programes, cartells, fotografleS , correspondènci(t runb Pau Casctls, etc. El catàleg de l'exposició inclou articles de Guillermo Gonzalez, A rturo Reverter i Attdrés Ruiz Tarazona, a més d'twa biografia crítica a càrrec de Yolanda Acker i }avier Sucí rez Pujares, comissaris de l'exposició, i de la prim.era discografia i bibliografia completes del compositor. • PANORAMA El Festival de Música de la Porta Ferrada va presentar noves propostes en la seva darrera edició a 35a edició del Festival Internacional de Música de la Porta Ferroda, de Sant Feliu de Guíxols !del 27 de juny a l'l l de setembre), ha esdevingut per primera vegada un festival interdisciplinari en incorporar espectacles de teatre, a més de concerts de jazz, blues i cançó a lo seva programació habitual de música clàssica. Des de Jordi Savall a Lluís Llach (el seu espectacle Nu encara es pot veure aquest ll de setembre a les 22,30 h al Teatre-Auditori), passant per Comediants i Tete Montoliu, el Festival ha configurat lo seva programació en quatre cicles. El Primer Cicle de Música Antiga i Barroca ha aplegat les actuacions de Jordi Savall el cor de veus masculines Phifippopolis i l'Orquestra Barroca Catalana, dirigida per Sergi Casademontj i amb fa soprano Alexandrina Po o com o solista. l'habitual Cicle Simfònic i Coral ho aplegat The American SP.irítual Ensemble, l'Orquestra Simfònica Europea, que va estrenar l'obra de Joaquín Rodrigo Andoiau per a quatre guitarres i orquestra, amb els guitarristes Manuel Gonzólez, Jaume Olivé, Lluís Robisco i Carles Herraiz, dirigits per Cristian Florea, el Cor de la Capella de Sant Petersburg i l'Orquestra de Cambra Salieri d'Hongria, dirigits per Vladislov Txernushenko; el grup Cosmic Voices Bulgaria, dirigit per Vanio Moneva, presentant el conegut Misteri de les veus búlgares; i l'Orquestra de Cambra de l'Empordà, amb la direcció del seu titular, Carles Coll, i el violoncel·lista François Regat com o solista. El cicle de Blues, Jazz i Cançó ho comptat amb les actuacions de Tete Montoliu Trio, la proposta Nit de Blues i Ritmes i l'espectacle Nu de lluís Llach aquest l l de setembre. Per últim, el cicle Nits de Teatre ho presentat els espectacles A peu Plo, dirigit per Joan Riera; Hociendo Lorco, amb Núria Esperi i Lluís Pasqual; Anthologio de Comediants, i El testament, de Benet i Jornet, obra estrenada al Festival Grec'97. Han completat aquesta oferta innovadora de la 35a edició del Festívol Internacional de la Porta Ferroda, el concert dels professors del VIl Curs de Saxòfon, amb Miquel Bofill i Josep M. Aparicio, i el concert d'alumnes. • L Bona acollida del contrabaix català als Estats Units T al com vam anunciar, el C'O nlrabaixista Josep Quet· va prendr·e part a Ja trentena convenció dc la Societat Internacional de Contrabaixistes, que presideix Gary Karr i que es va celebrar a la ciutat nordamericana de Houston entt·e els dics 2 i 8 de juny. Aquesta convenció es va descnrotUar a l a seu de l a Rice Unlvcrsity de Houston , en un edifici d issenyut per Ricard Bofill, que acull, entr·e d 'altres instal·lacions, dos esplèndids auditoris. Allà es van aplegar un centenat· de contrabaixes procedents d'arreu del m ón. que van oferir mostres d'un amplíssim repertori. Josep Quer va comptar amb la col-lahoració, com a pianistn acompanyant, del nord-americà Donald Doucet, amb el qual va oferi r un t·epertori basat en l'obra del contt·abaixista i compositor· empordanès Josep Cervera i Bret i d 'altres compositors catalans. El concert, com gairebé tots, va comptar amb una nodrida i interessada audiència, que va quedar gratament impressionada pel contingut del programa. En aquest sentit, Josep Quer destaca de manera molt par ticular el que podríem anomenar "cultura del contrabaix" que existeix als Estats Unüs, i que es concreta en el fet que aquest instrument, aquí i a molts llocs considerat poc menys que secundari, és objecte d'una autèntica estima i devoció. Per a Quer va t·esultar colpidor assistir a un concert interpt·etat per· una orquestra integrada pe1· un centenar de joves contrabaixistes -entre 8 i 18 anys-, sota la direcció del veterà Bert Turetzky; senzillament, un espectacle extraordinari. Paral-lelament als concerts, es va desenrotllar una intensíssima activitat pel que fa a master class i seminaris, amb una participació molt Orque1tra de 1 00 contrabalxi•t•• àm plia , amh alunmes que anaven d'un grup a l'altt·e mostt·ant un interès i un assedegament de conèLxemcnts colpidor... Cut·iosamcnt, als Estats Units es pol trobar a la venda el disc que va inlet·pretar Josep Quer, titulat Contrabaix meu, amh obres de l'esmentat Cervera i Bret -ja han reposat existències en haver-se esgotat una primera tramesa-, i també partitures pet· a contt·aba.i.x d'aquest compositot· i d'al tres catalans, atès l'interès específic mostrat per una editm·a no•·d-americana. Quer es va fe1· un tip d e repartir fotocòpies de partitttres de compositors catalans a sol·licitud dels seus col-leb'lles pat·ticipants a Ja convenció. Tot p legat configura un món molt diferent del nostre, centrat en una culturització musical viva i participativa i en una pt·ofunda inquietud. J oscp Quer també va actuar per· a 1'American Institut for Catalan Studics. entitat que presideix ei prestigiós científic català David Cardús, amb el qual havia establert contacte gràcies als bons oficis deJ també reconegut científic català Josep Oró. • Marisa Martins guanya el Concurs Paper de Música a mezzosoprano Marisa !tfartins, membre del Cor de Cambra del Palau de la Música Catalana (que dirigeix Jordi Casas Bayer i patrocir~a la Flmdctció Caixa de Catalunya), acompmlyada. al piano per Guillem Martí, va ser la guanyadora de la vuil.erra edició del Concurs Paper de !tfiÍsica per a la Promoció de Joves Intèrprets, enguany dedicat a la memòria de Xavier Joaquín. Un total de 22 fommcions van prendre part en aquest concurs, que va tenir Uoc a CapPllades el L passat abril. A la fase fotal vart participar 5 finalistes: el duo de clarinet i piano fomw.t. per Miquel Martúrez Royo i Renata Casero, el Trio Artemis, el Sturm-Bergk Qunrtet. i Slwko Kuroe, el Trio Gaudí, i Marisa Martins amb Guillem Jt.fartí en la modalitat de soUsta amb acompanycmt. El jurat estava fonnat per Antoni Ros Marbà, Albert Atenelle, Cèsar CalmeU, Benet Casablancas , Jaume CortadeUas, Rasvan Neculai, Carles Riera, Enriqueta Tarrés i Xavier Turull. • PANORAMA CONVOCATÒRIES XVlU CONCURS DE JOVES COMPOSITORS, PREMl FREDERrC MOMPOU. O•·gunitzut per Joventuts 1\lusicals d c Rlu·celona, enguany é!; dedicat u o lu·cs per· a piano en commemomció del lOè aniversari d e la mort d c F•·ederic Mompou. Hi poden J>nrticipar tots el,¡ composit ors d'edat no supe•·ior uls 35 unys, espun yols o resid ents a l'Estai e~;pnnyol. Les obres, inèdites i d'estil completament llim·e, han de tenil· wta du•·ada a¡n·oximadu e nt•·e \'UÏI i quinze minuts i poden estar o no subdividides. El pt·emi és dotat amb 200.000 p essetes. L'obra guanyadora ser à notificada el mes d e n ovembr e. La duta límit dc presentació d'originals és el dia 20 d'octubre. Per a més informació i condicions dc participació: Jo ventuts ~fusicals de Barcelona. Pau Claris, 139, 4t la. 08009 Bm·celoua. Tel.: 215.36.57 - 215.29.18. Fax: 487.29. 70. SIMPOSI lA MUSICOLOGIA A CATALUNYA, PROPOSTES DE FUTUR . Organitzat per lo Societat Catalana ae Musicologia, tindrà lloc del 8 ol 1O d'octuore ol Santuari del Miracle (Solsonès}. Els ponents i les ponències seran: Jordi Rifé, Recerco i metodologia; Joaquim Garrigosa, Medieval I; Bernat Cobero, Medieval 11; Josep Moria Gregori, Renaixement; Francesc Crespí, Lo musicolo~io balear; Jaume Aíots, Etnomusicologia; Anna Cozurro, Estètica musical; Francesc Bonastre El segle XVII; Josep Moria Vilar, El segle XVIII; Francesc Cortés¡ El segle XIX; Xosé Aviñoo, El seg e xx; Josep Climent, El devenir de lo musicologia valenciana(· i Romà Escales, Patrimoni ergono ògic. Hom pot participar amb les seves comunicacions (orals, entre 8 i 1O minuts, unes 200 paraules}, d'acord amb la temàtica òel simposi i uno selecció prèvia. Lo doto límit per presentar-les és el dia 15 de setembre. Per o més informació: Sr. Jordi Rifé. Societat Catalana de Musicologia. Carme, 47. 08001 Barcelona. Tel. i fax: 417.87.22. Vll PRWU ..fUNDACIÓN GUERRERO D E i'\fUSICA 1997. Convo- cal pet· lu F undnción Jncinto e lnoccucio Cttet·r·two, de MadJ·id, es con cedit-à u In ¡>CJ·sona (composil01·, intèr·pr·<'L de qualsevol comurútal, musicòleg o crític) de n acionalitat esprutyola la tasca d e la qual hagi , upol:!at w1a aportació r elle,·unt i signifirativa a la música espanyola, espcrialmcnt a la de la sego.ua meitat del segle. Podran presentat• cnndida tures al premi les acadèmics dc belles arts, wiiver·siLats, c:-c•nLL·cs d 'ensenyament musicnl, ugntpncions insh·umentals, fw.1ducions o associacions musicals, la SGAE, etc. a qui la F undación eonvidi a presentar cundidatut·a. El p•·cnú és dotat amb 12 milions de pessetes. Les p ropostes r·aonades dc candidats han de ser enviades abans del 22 d'octubre. Per a més informació: Fundación Jncinlo e loocencio Guerrero. Crun Via, 78, lr. 28013 Mudr·id. Tel.: (91) 547.66.18. Fax: (91) 548.34.93. Xlii CONCURS INTERNACIONAL DE PIANO DE SANTANDER 1998 (25è ANIVERSARI). Convocat per lo Fundoción Isaac Albéniz, hi poden participar tots els P.ionistes nascuts a partir del dia 1 éle ~en er de 1969. El concurs tindra lloc o Santander entre els dies 27 de juliol i 7 d'agost de 1998, havent-se realitzat r.rèviament, entre els mesos de febrer i març, uno preselecció enregistrada en àudio 1 vídeo de candidats a les ciutats de Londres, Madrid, Novo York, París i Praga. El concurs tindrà tres fases. lo P.rimero (20 participants} constarà d'un recital i mús1ca de cambra (amb el Quartet Ysoye}. Lo segona {6 semifinalistes} constarà d'un recital i concert amb orquestro de cambra (amb els Virtuosos de Moscou). Lo tercera fase (tres finalistes) serà uno actuació amb orquestro simfònica (amb l'Orquestro Filharmònica de Dresden, élirigida per Víctor Poblo Pérez). S'atorgaran quatre premis: 6.000.000, 2.500.000, 1.000.000 i 500.000 pessetes (o més de concerts, enre~1stroments i diversos premis en especie}. El jurat serà format per destacadíss1mes personalitats musicals d'arreu del món. El terminí d'inscripció acaba el dia 15 de gener de 1998. Per a més informació: Secretaria del Concurs Internacional de Piano de Santander. Hernón Cortés, 3, entl. 39003 Santander. Tel.: ¡9421 31.14.51 - 31. 12.66. Fax: 942 31.48.16. VUI PREMI INTERNACIONAL Ol}: CANT ACISCLO FERNANDEZ 1998. Convocat pe•· la F tmdución Jacinlo e luocencio Guc•·re•·o, el concurs, de eat·àcter biennal, tindt·à lloc el mes d 'nb•·il dc l'any vinent al Real Conservutorio Superior de 1\'lúsica de Madrid i és obct·t a cuntunl!! d e qualse' ol tipus de veu i nacionalitat nascuts després del dia 1 de gener de 1965. S'atorgaran diversos premis, dotats aml> 2.500.000, 1.250.000, 600. 000 (al millor inti'•1>•·ct d'obres de Jacinlo Gncrrero), 250.000 (millor· intèrp•·rt dc nnísica espunyola), i 150.000 pessetes al millor pimústa acompanyant. La d ata límit d 'inl:!cl'Ïpr ió ~s el dia 12 de març de 1998. Pet· a més informació: Fnndacióo Jacin to e lnocencio Gucrrcro. Gr!Ul Via, 78. 28013 Madrid. Tel.: (91) 547.66.18. Fax: (91) 548.34.93. Xlii PREMI INTERNACIONAL DE GUITARRA S.A.R. lA INFANTA DONA CRISTINA 1998. Convocat per lo Fundoción Jacinta e lnocencio Guerrera, és obert o 9.uitorristes de qualsevol nacional1tot nascuts de~rés del dia 1 de gener de 1965. Tindrà lloc el mes d'octubre de l'any vinent ol Real Conservotorio Superior de Música de Madrid. S'atorgaran quatre premis: 2.500.000 i un recital o Blooming· ton (School for Music Indiana Uni· versity}, 1.250.000, 600.000 i un prem1 especial de 250.000 pesse· tes o lo millor interpretació de música espanyola. Els finalistes no premiats reoran 100.000 pessetes. lo doto límit d'inscripció és el dia 18 de setembre de 1998. Per o més informació i repertori que col preparar: Fundoción Jacinto e lnocencio Guerrera. Gran Vio, 78. 28013 Madrid. Tel.: (91) 547.66.18. Fax: (91} 548.34.93. Resultats dels V Pòdiums de Sant Joan de Vilatorrada re~tats ls d els V Pòdiums per E u grups de música dc cambra, organitzats per l'Escola Mwúci(>al 18 138 d e Música d c Sant Joan d<' Vilatorr ada, que va tenir Ilo<· el passat m aig, són els següents. En Ja categoria A: primer premi de l'Associació Catalana de Compositors (ACC) i Fuudació l\fúsica Coulempot·ànin (FMC), p er a Josep San cho, •·lm·inet, i Mercè Sanchís, piano; accès!!iit i pr·emi especial d e l'ACC i FMC, per a Antònia Escalas, violí, Eduard H errero, violí, Anna Maynè, viola, i Taïs Co!>ta, violoncel; accèssit per a Estbcr López; trom peta, Xavier Planas, trompeta, ;\farcel Maten, lt·ompa, Jor·di Giménez, t1·ombó, i Pc•·c~ Castaño, .tnha. En la categoria B: trio d t> llaute~> tJ•a vesseres, formal per· Geru11111 R amos, Marta Redondo i Rubén Nieto. El prenú d e l'ACC i f )IC, en aquesta categoria quedà d esert. • PANORAMA Gires intercontinentals de l'Orquestra de Cambra de l'Empordà ~h·questnl Creació de l'Orquestra Simfònica Juvenil Iberoamericana CAB-UNESCO I dia 7 de novembre Li11drn lloc el concert de presentació E oficial de l'Orquestra Simfònica pordà (OCE), que dirigeix des L de la seva fundació fa vuit anys de Cambra de l'Em- Carles Coll , far·à entre el 27 d'octubre i el 2 dc nov<>mhrc la seva primern gira a Amèricu, la seva segona gira intercontinental. La pdmer·a, fora d'Em·opu, va ser· eL passat maig a la Xina, en lu qual va obtenü· una experiència i uns resultats altament positius. La gira americana por·tarà l'OCE ols Estats Units. J~a formació oferu·à quatre concerts a l'estat d'JUioois, a Ics ciutats de Chicago i Galeshom·g. cntr·e d 'altres, i és previst oferir· tamb~ una actuació a I'Spanish lnbtitute de Nova York (amb la col·laboració de l'Institut Cervantes de Nova York). Aq uesta gira compta amb la col·lahoració dc la Universitat dc Calc bourg i el su port de la Dir·ecció General de Relacions Culttmtls d1'l ) linisted d'Afers Estr·angers espanyol. L'OCE inter·pr·etar·à obres d'autors catalans. La gira xinesa La gira, feta a proposta de la mateixa Administr·a<·ió xim·sa, que cada any contr·açta una fonnació Ol'([lleStrnl occidental , i amb la eol·lahor:ació de clifer·cnts estaments públics catalans i espunyola i ]Httroeinndors privats, va consistit· en 8 toncerts (un a Baijin, dos a LaJ1gzhou, un a Xian, dos a Pcqnín , i dos a Tianjin). cntr·c els quals ral destacat· el quP va tenir IJoc al Concer·t Hali de P equín, sala amb unes condiri<>ns acústiques excel·lents. El repertori que es va ofrL·ir· va ser confeccionat tenint en r.omptc els gustos del públi1• xinès (per exemple, clàssics vienesos i espanyols) i ofednt un ampli venlu ll d 'obres de compositot·s catalans, rosa ja habitual en els concer·ts de l' OCE. Així, es van inler·pr·ctar· obr·es de Txaikovski, Dvorak , Sh·auss, Falla, Granados, Boccher·ini, Mot·era, J oaquim Serr a, Albcr·t Cotó, Montsalvatge i Lhús Balsaeh, en ri que van ser dos progr·ames quc e!' van alternar en els difcr·cnls concerts. La soprano Chantal Botanch i el guitarrista Jordi Codina Yan ser els solistes comidats dc la git·a. Els concerts de Ics ciutats dc Lang-¡;hou i Xian van ser enregistrats per televisió. amb una audi~n ­ cia aproximada de 80 milions dr persones. L'OCE no dcscuta tor·nar a terres xineses a mig ler·mini. D ' altra banda , eaJ assenyular· que el passat 21 de juny, a Tcn·adcs (AJt Empordà), s'esdevingué el c:oncert número 900 dc l'Orquestra d.Cambra de l'Empordà i que com a projectes immediats té IH'CJvisl fer· una nova gira el gener vinrnt u Ics Filipines per participar en la reh'bració del centenari de la indtpendència d"aquest país asiàtic. • CAB Iberoamericana Juvenil (Convenio Andrés B ello)-UNESCO llins el more de la Cimera Iberoamericana, a l'illa Margarita (VeneçuelcL), i amb un segon conce rt dos dies després a la capital ve,w~·olana, Caracas. Aquesta formació, l'línica, de les seves caract.erí.~tiques, té com a membres fwuladors i gestors el Convenio Andrés Bello-UNESCO, la Jove OrcJltestrct NClcional d'Espanya i l'Orquestra Simón Bolívar de Caracas. • XX aniversari del Cor Juvenil l'Espurna Ei curs proppassat s'escaigué el vintè aniversari del Cor Juvenil l'Espurna (dirigit per Ester Doñote, Palmira Viaplona i Joaquim Saba· ter). Entre els actes amb què fou cefebrot, col destacar dos esdeveniments de relleu singular: el con· cert extraordinari ol Casino L'Aliança del Poblenou (15 de març), amb lo col·loboració de La Locomotora Negra en lo interpretació de lo cantata Freedom de Duke Ellington; i l'audició de cloenda del curs (27 de juny), o l'Església Evangèlica de Sant Gervasi, en la qual, juntament amb un repertori eclèctic, foren programats dos mo· tels de Telemann. Els vint anys del Cor Juvenil l'Espurna han estat pròdigs en entusiasme i il·lusió musi· cals i en enriquiment humà. • Carta al Director Sr. Director: Dcspr·és dc llegir· l'a1·tide '·Els altres circuits concertístics'" aparegut a la revista del m es dc juny, he vo¡,rut fer-li anibar aquest petit escrit amb més voluntut d<> puntualitzar algunes informacions que no de fer una queixa, que d ' ultra banda seria molt fàril i rviclent, atès l'article. A més, no cxrwessc·n una opinió persouaJ dc l'uut01·, sinó que estan mancades d'exactitud. En el capítol d~dieut a les c:omarques dc la Hibcrn d' Ebn:, la Terra Alta, el Pr·ior·at, el Montsià i el Baix Ebr·r, csrrit per· Joun Carles Blanch i Anguer·a, lamento molt la falta de dades 1·efcr·rnts ul .Bah Ebre, i cm consta que també faltt•n dades a les alll·es comanrues, per ò no em per- toca a mi aclarir-ho. El senyor· Blanch dedica a la nostra coma1·ca set líni~s d'una rolumna. i nomrs esmenta el Fcstiçal Felip PcdreU, p er contÏJluar· molt infottunadament: " Actualment s'està esllrdianl la possibilitat d'una pr·ogr·arnoció més contÏJluada fora del fcsth al. '' Benvolgut senyor Blanch ... , Joventuts Musicals de Tortosa fa més dl' cinc anys que fa una progr·amació de música clàssica dura11t Lot l'uny a la citttat, amb més dc vuitanta concerts realitzats, amb 300 socis i una mitjana d 'assistència pn)u alta si es fa la pr9porció r·esprrlr d'alu·es ciutats. Es, a més, una dc Ics ciutats catalanes que progrunur concerts de la xarxa de Clàssica aCatalunya. Durant aquest any hem progranJat t1·es ciclcb de conct•rts, indoeot-hi. entre d'altres. una òper a i una orquestra simfònica. é que no merei"Xcrn l'espai atorgat a d'altres ciutats. però hauria estat més encertat si hagués fet esment d'aquesta frase. No és ri meu tm afany de protagonisme, smó intentat- que no es doni una visió més pobra d e la que ja patim IPs comarques més allunyades del centre de Principat. Aquesta visió <listonionacla dc la realitat cultural al Baix Ebt·c fa mul, i no només a qui dedica esforços sense cspe1·ar res a canvi. sinó a tol Cutalunya. Xavier Grisó j Alabarl President de Joventuts Musical.~ de Tortosa PANORAMA Blai Soler, guanyador del primer premi del Concurs d'Instruments d'Arc Júlio Cardona I jove violinista bat·cdoní Blai Soler i Mat·cè va obtenir el passal març el primer· JWemi dc violí de la categoria A (concut·sants sense límit d 'edat) de la primera edició deJ Concurs d'Insu·umcnts d'A•·r (violi i violoncel) J úlio Cardona cclcbt·at a la ciutat portuguesa dr Covilha. En aquest con curs també va guanyar el Prenu del Públic, atorgat segons votació popular durant Lu provn fina] sense distinció tl'ínstrurnt:nlR. Aq1tesL premi era ob~>rl a i.ntèrJH·cts portuguesos i esLt·angen• residents a Portugal. espanyols, brasilct·s i ciutadans dels països africans on la Llengua oficial és el p01·tuguès. Els primers premis van ser· dotats amb més de 400.000 pes eles, a més dc tres actuacions amb orquestt·a i l'enregistrament d ' un t·eC'ital per a Radj odifusió Portuguesa-A ntena 2. El jurat de l'apat·tat dc violí estava l'ot·mat pet: Christa Ru p¡Jcrt , Zofia Woycicka i Antónjo Olivcir·a de Silva, i va actuar com a president Manuel lvo Cruz, i M. Campos Costa com a secretari. El concu r·s és organitzat per J oventu ts )1usicals de Portugal. Blai Soler. de 20 anys, tf un extens currículum. En dc Laq uen les excel·lents q-ualificacions que va tenir· a] Conser vator·i de Barcelona. el segon prcnri (categoria infantil) del V Concul'S d'Inslmmcnts de Corda E 155 Xemeneia musical de l'lES Joan Guinjoan Germans Cla r·et el 1992, i el primet· premi de violi prr a participants menors de 21 anys a l X Premi Ciutat de Mam·csa el 1994. L'aJlY següent va ser fiiHtlista al VI Concurs per a la Promoc.:ió d e J oves Intèrpt·ets Paper dc Música. Ha Jet rlivei'SCS actuacions per Catalunya i Ba lcat·s i va participar al XLX F'eslh ~11 de Música del Maresme. Ha ¡u·cs par·t en nombrosos cursos (amb FrUx Ayo. Eva Graubill. etc.). Actualment està eslutliant al Ro) al College o f Music dc Londres, sota el mestratge de F elix Andrievsky, centre on va ingressar l'any passat distingit amb la condició de Foundation Scholar. • CICLE BRAHMS Ramon Coll Miquel Farré 2 recitals piano sol 1 recital piano a 4 mans CASAL DEL METGE Via Laietana, 32 Barcelona Dies 23 i 30 d'octubre i 6 de novembre de 1997, a les 21 h. Venda d'entrades els mateixos dies del concert 20 tHO lna11eaurat l'lES Joan Guinjoan de Riudoms l pr·oppassal dissabte 7 de jw1y E de 1997, es va ínau.:,aw·ru· oficialment l'Institut d'Educació Secmttlàl'iu J oru1 Guinjoan de Riudoms, runh la p•·esència del president J01·di Pujol, PnlcaJde Josep M. VaJJès, el compositor· Joan Guinjoan, i la restu d'aut01·itats comarcals i intcrcorua:rcnls i també de la rep resentació de In commutat educativa del centre. L'institut mateix, 1D1 dels pocs que la Generalitat va poder construir a temps abans d 'iniciar la posada en marxa del nou sistema educatiu i del nou mapa escolar a Finici del curs 1996-1997, i l'acte en si, que també va comptar amb la participació de l'&cola Mmúcipal de Música, constillüen llll homenatge .iru;;tituci<r nal i, alJ1ora, popuJat· al músic dc la vila, justa continuació del que se li va fer els dies 15 i 16 de ma.ig al Teatre Fortuoy de Reus. Certament, en aquesta ocusió hom pot afirmar que "eJ nom fa la cosa", pentuè el nom d'llll gran músic té una cot·respondència ad<--quada amh l'edifici (amb una uula d(• música prou beu e<)Uipmla i amll l'emblemàtica xemeneia mu.sicul) i runl1 el!! ensenyaments que ¡¡'hi duen a terme (runh l'àrea de música plenament integrada dius el curdculum de l'educació secundària obligatòria). Per això Guinjoan va 1>0der deixar escrit al llibre de signatures de l'lES els mots següents: "Lo vi3ita a aquest magnific lnstilut, del qual LuiC el gran orgull que porti el meu nom, m 'ha prodJiiL. ww de les il·lusi<m.~ m és t,>rcmiJ de la m eva vida. En realitcll, és me raveU.ós veure ln ('OIIlimlÏtat de la nostra existència a través de lu joventut plenct d'optimi.sme i que a través de l'Institut Joan. Guinjotm té l 'oporllmitat d 'aclquirir toLt~.! ks possibililcLls necessàries per a afronlor el seufulur amb les mèLTim es gCtmnties d'èxil." e B. Fe.-ré PANORAMA Setè encontre de la JO C a Jove Orquestra Simfònica cle Catalunyn (]OSC), dirigida L realitzar entre per Josep Pons , Vfl els dies 8 i 27 d e juliol el seu setè eucoutre de treball, segon clel 211 cicle, en el qual dedicèr les sessiorts a la música amb programa. Parol·lelament, entre els elies 1 i 13 del mlrtei."C mes, la secció aledua de la ]OSC, que dirigei."C ft'Iclnllel Valdivieso, també 'V ll conrear la mLÍsica progrmnt'aicn. Els encolliTes van tenir lloc a Cctbrera de Mar. En total, més 120 jo·ves músics van participar al.s encontres i van rebre el mestratge de Pierre-Yves Artaud (fla~&ta), George Caird (oboè). Joan Enric Ur ma ( clarinet)~ Robert Porter (fago t), Peter Douglas (trompa), Francomb Prosser (trompeta), ]ecm Pierre Mat/rieu (trombó) , Mark Lutz (percussió), Magdalena Barre ra (arpa), Teresc¡. Celmo (ioga), Co,... mdo Bolsi, Angel Jesrís Garcícr i Kees Hulsnum (violí). Norbert Blwne (viola), ] ean Decroos (r•ioloncel), Andrew Ackemran ( C011trabaix), i Benet Casabltmt·crs, J',fartí de Riquer i Carles Riera en l'apartat d'a.nàlisi i conferències, a més dels esmentats Josep Pous i Manuel Valdivieso en l'apartat orqu.estral. Aquest setè encontre va cu/mi- sèrie cie concerts. A de jrúiol) ra coIIU?11Çar la ]OSC aler:úw. amb l'obertura de Les noces de Camacho de Memlelslronn. les tres cançons Don Quichotte à Dulcinée de Rat•Pl (crmb el baríton Pau Bordas) i El •·etnhlo de ~Inese Pedro d e Falla (amb els cantants Part Bordas i Salvador Parró11). Per la seva ball(/a, la ]OSC va actuar al Venclrell (24- de juliol), Torroella de Montt,,"rÍ (25 de juliol) i Barcelona, er/ Palau de la MLÍ.sica (27 de juliol), tot presentant un progr·mna compost per Von d e1· Wiege bis zwn Gmhe de Liszt, La mer de Debu.~sy i Pétroucbka de Stravinsky. • nar amb urrll MlllltrÓ (1 1 Del seu affm. Sr. Jtliqnel Alzueta Distingit editor de llibres. ara també posat en ci camp dc-1 dise Estimat antic: Suposo que el lector atent se sentirà sorprès que avui adrrci aq u e8ta carta a una personalitat fins ara no vinculada públicament al món d e la música, i sí. en canvi, molt conE'¡,;uda en el de les lletres. Tanmateix, si nf(UI'St mateix lE'ctor llegeix una informació que es publica en ac¡uest matl'ix número, la cosa ja li st>mblar·à molt més normal. En tot cas, he d'avançar-li que sot·pt·esa p er sot·presa, no HI ser poc· considerable la meva en ser convocat a l'acte de presentació d'un nou segell discogràfic', dcl qual vostè és una ·'columna'' -mot no poc ltdil'nt en aqlll:st context-, junt a¡qb el seu company dc •·ecix.ide~;~ aventUt'el:l cditodals Alex Susanna, - una alt rt1 ''rolumna", vulgLú la redundància-, amb el qual ara amplirn al món del disc la seva cabdal exprl'iènciu cucltlgada amb el lliJ)re amb l'eclitora justament anoml•nada Columna. Un cop dPixades l<•s c:oses heu clares per a 1:othom, rm sento c•mpè!l a conversat· amh ''ostè amb motiu de la rrsposta qut> va dona•· a l'esmentat acte, a una qüestió meva, ¡¡obre Wl tema al quaJ estic dedicant molta atrncii). 1\tenc·ió que, tanmateix, no voldria que fos excessiva; i l'n tot cas em disculpo davant dels lectors. si r~ així. Em rcff'reixo al projecte de normativa sobre l'establiment dc quotes obligatòries d'emissió dr músit·rr catalana als mitjans de comunicació audioviRnal. La re"'posta dels representants de la ~eva editorial va Set· clarament positi,·a al t·especte i enmig del gairebé monolitisme d'opinió, vostè va introduil· un mntís molt plf• d'intel·lig~ncia i sentit. r.erò no indiscutiblf'. Més o menys Ya venir a dir: 'Bé, pot ser important una política de protecció, però el que Ps més important és crear productes bons, prodLlCtes competitius. Si edites un llibre que ual, la resposta és bon(J i, si no, malament." Permeti, c~:~timul amic. que hi digui la meva. Amb tota scgurctat, aquest él! un raonament impecable ... en un c•ontext mc•·cudològic normaL Encara que només sigui tan nòrmal com el met·cat dc què gaudeix el món del LliLH·c català; aquest que vostè coneix tan Lé. Un m6n que, malgrat totes les limitacions, compta amh unu cosu tun cabdal corn és una indústria tousolidad~t i amh tradirió; t¡ue viu de manet·a regulat· c•Rdcveniments d'una notable- importància des del punt rlt> vista justament mercadològic com són grans frstes de lliuraments de b'Uardons i una xarxa de premi¡;¡ quc no són altt·a cosa també que eng.·esca- dors estt·is pt·omocional!'; que protagonitza unes fin's dt> notable n·pcrcu~osi6 social; que gaudeix d ' una pt·esència 'Í\ a i no•·malitzada en els mitjans de comunicació. etertt>r·a. Un camp en el quaL a més. el fet idiomàtir juga dr manrra natural a favor de la protecdó deia interrs:;o~ df' easa t·especte a la intromissió df' r cfcn·ntb cultm·als, industl'ials i mercadològics aliens. l cm refereixo con cretament als qut• no prOC<'Òrixen de llengiies hispàniques. Que justament són ds qur més afecten el món de la música . En el c·as de lu imlústria del tlisc, s'esdevé pràcticament tot el contr·t~ri. o compta amb indústria ni amb esdevcnirncnts promocionals de cap mena; no gaudeix dr pt·otagonisnw significatiu als mitjans de comnnicat'ió i c·l podt>r d'anoneamenl que sobre el sector tfo la gran inòústi'Ía internacional -especialment l 'a nglosu~ona-, pol manifestar-se amb gairebé tota impunitat, scnsf' bm're•·es amb capacitat d'oposa•·-hi 11 na mínima •·esistència. Això vol dit'. cn dcfinith a, i reprenc el fil del seu argument, qur en ri cas dd clisc i de la música, en genc-J·al, p¡, molt mrs difícil imposar a1 mercat un producte propi dt> qualitat que no que se n 'imposi un tlc forà dc baLxis~;im nivell. -\ mi no em preocupa qu<> la mú,;ica alirna lingtti al mercat català. i on sigui. el protagonisnw que mereix. I ho celebro en la mesura que cm·ïquci.x el nostre substrat cultural genèrir. El que em p1·e>ocupa és qur l'ocupi la música -aliena o p•·òpia- qut> no !l'ho 'al. I que a més, això signifiqui col·labot·at· dccisharueot a anorrear tota possihilitut dt• dt• ·enrotUamt•nt natural i igualitari de la nostra bonn música. I aqt•csla és la clau dc volta de tot plegat. cn<·ara que molts -ells sabran a sant de què-. s'rntrstin a ignorur-ho. Nomt~o em queda agrair-li el seu gest i el de tot el seu equip, d ' intentar dinamitzar el sector del disc. aportant-hi la intcl·ligrncia. la professionalitat, l'energia i la p•·ofunda vocal'ió d "·animals de cultura'' que r18 ha ca•·actcritzut des de sempre i que tants hons sr1·vcis han fornit A Ics llctt·cs catalanes. La indústriA del di~c està tan asst>degada de tot el que vostès hi puguin apot·tar - i 1le molt més-, que fa del seu c\xil unu c:xigètwio inqui!'la. Dd sru affm. Jaume Comcllm; e 155 PANORAM A Ireneu Segarr a deixa la direcc ió de l'Esco lania de Monts errat despré s de 44 anys de dedica ció per PERE ARTiS punt dc complir r'ls vu itanta anys (el 30 d'aqu~>~>l nws de setcmln·e),. el P. lr~meu SegtHTa ba deJ.Xat la du·ccció de I'Escolunia de MontRcrTal, la titularitat musical de la cptal ha assumit des del 1953. Bé pot dir·-se que la vida clt'l P. h·eneu ha I ruJlScorregut gai r·eb~ íntegrament a Montsen·at. Nascu t a ] vars d'U r·gell el 1917, J estís Sc·garra i Malla fou Pscolà de Montserrat dels 10 al L4 anys, sota ~~ guiatgt• musical d'Anselm Ferrer. Angcl Rodamilans i Maur Fàbrega . Tres anys de;.prc~s (1933) entt·à al i\o,;ciat del monestir i prengué el nom d'Ireneu. Despr·és de la gm•n·u fr·atricida, fou or·denat saer·t·dot a Montst'tTat el 1941. Més tard , apr·oftmdí la fOt·mació amb Frank Marshall (piano). Jo:.cp Barbe1·à i Cr·istòfor Taltahull (contrapunt i composició) i Nadia Boulanger (composirió, har·monia i contrapunt). El 1950 -en Ja seva condició dc cli:rectot· r>fcctiu del conjunt vocal mon tse rratí , en absència dc yui n'm·a titular·, el P. David Pujol- el P. Ireneu por·tà per pt·imera vegarla rEscolania a l'rstranger. a Roma. arran d'una soll'mnitat eclesial: la proclamació dl'l do:;.'lna de l'Asswnpdó. E l 1953 fou nomenat Mr·stre eHr ector· dc' l'Escolania; i. com a tal, responsable de ]a formació mu:.ical dels rscolans. en onu·e alser·vpi drl culte d el antuat·i. Aquesta funció p erviu als nostres dies, tot enllaçant amb una tr·adició que remunta prohahlenwnt al segle Xl (bé qur els primers escr·its que hi fan l'f:'fcrència són del segle XIV). Unél fun ció, altramr•nt, l'Na compatihlt> amb una forma<'ÏÓ completa ( \'Oeal i in~ll'U­ mental) ui compàs de la normat:iva docent lrgal. i 1·econeguda amh la designac·ió dt> l'Escolania r·om a Conservatol'i Elemental de Múnica. Des dels inids del seu mcstr·atgc, el P. It·cm•u (coneixedor d'experiències similar·s a Viena i Ratisbona) implantà una rigor osa metodologia. sobre Ja bas<' d'una mcticulo~>a selecció de \eus, amb Ja mà,ima exigència tècnica. Com a c·on!1eqüèJ1Cia. Ics versions de l' Escola nia participarió rn festi,•als dl'l ma~'"lm prestigi mundjaJ. com eb de Salzhu r·g. B«:>l'lín o Lucerna), l'Escolania ha deixat testimoniatge dt· la Re\ a categoria i ha contribtiit decish ament a d ivulgar obres de l'Escola Montserr atina, CJ11C' el P. Ireneu repr·cngué, tambf. amb l'edició c ritira monumental de dos volums del:; llestres A el ;;;> = = ~ s e::' ;i' 155 22 ·112 de l'Escolania de Montserrat. han tint.'lrl un segell molt p1•culiar. amb un timbre vocal molt drfinit. (Aquest mètode ha estat sistematitzat en la producció -textos i di:.!'os"La vo:t. drl niño cantor'', Lnuluït a l'italià i al fr·ancès. i amb tuw ¡H·opera ~>diri ó eutalana.) Ben aviat. la primordial activitat musical cultual fou complem<•ntadn amb l'enrcgi¡,trament de discos, una faceta que -arnh el tempb- ha c~de­ vingut rabdal i que ha projrc·tal internac-ionalment l'Escolania i la Capella dr Música dc Mont¡¡rr..-at. El pr·imcr· cnregistr·aml•nt de l'Escolania del P. Ireneu data del 195-1. sota el ~egeU Lumen cir Par·í~. amb obres dr Cer·erols. Lï n S<'guireo molts altt·es, més d'un c·r•ntcnar, prodtütl! tant per marques dd país (Albambr·a. Columbia, Edigsa. Victoria) eonr ebtranger es (Mu!!ica Sacra. \1. \r·chiv Produkticm. llar·monia }fundi). Fóra prolix d'esment~u·-Jo¡., lots ... Que els simJ>Olitzin algwu. dels mfs profundamrnt guarrlonats: Missa Salisburgc>11.~is (anònim del segle xvu). amb la col·laboració de Collt>gium Aureum, Pro Cantionc• Antiqua i Tolzcr Knabenchot-, i .'Yiissa pro defu11ctis (Victoria). A partir· de la dècada dc·ls bei,anta. l'ac!'ÍÓ de l'Escolania es perllongà mél1 f'nllii del set·vei al c·ultc i dels c•nn•giRt r aments, amb eh; remcerts púhlicb. Des d'aquella pl'inwn• auclició al Palau de la M(tsÍ<'a Catalana (1969). n'ha fet ml-s rle closcent'>. \1!, més petits poblt't!> del país i als nndis més selectes d'Itàlia. Bèlgica, Suïssa, Alemanya, PI J apfl, rsrael, el Canadà i Frans:a (sovi nt en Pt·coc·upllt per la renovarió drl repcrlor·i Jit tírgic, rl P. Jn~neu ha esmer~at els seus dots de compositor en la er·ració de nrúsic·a rPiigiosa en llatí (Misses, Antífones. :Motrts) i en català ( alms. OrdinaJ'i dr la Missa, t'lC.): Í. també. en i' organitzaciÓ dr do, Encontr·cs l ntt•r·narionaJs de Compositors prr a la Litúr¡,ria (1968 i 1973). La seva tasca, a més, s'hn estès en la pertiucmça a divet·scrs OJ·ganismes i en la partic·ipació en c·ongt·e>sos int«:>r·nacionals. En pélr·al-lel a tota aquesta acthitat. el 1973 el P. Ireneu irúc·ià ]a creació cl'u n Mètode doc·cn l (promogut per l'Escola de Pt•dngogia Music•a l), basat en la can~6 tradicional ealtl lana. Les idees b1hiqur~> del Ml·todc Ireneu ScgaLTa {artieuladc:s pc·r· procediments pedagògics i recur~o~ cliclàctics aclic>nh, 'rhiculats mitjançant els Uibr·ps dt•ls diven;os gr·a us i els cursos ¡wl'iòdics) són lrs srgiic•nts : a) la mírsira, e:\pressió dl{ vida i comunicació; h) la pròrtic·a musical; e) el ('ant com a primer· vehicle musical: d) Iu c·ançó tradidonal infantil. pr-imcru cina de treball; e) l'oïda inter·na; f) t'~tudi del lh:nguatge musical en la seva totalitat; g) la creació. Una virla al servei Je la rn(rsica i del país, ¡•n f'l marc d'una twr·sonal opció Iii' ff': aqnesta ha Ci>lat la tr·ajectòria e<;srncial del P. Jrpncu. la qual ha estat públicam(•nl reeoncguda amh la concessió d'un del~ guanlons més importants (Crf'u de Sant .J or·di, 1986), an1pliut amb els atorgats també a la seva Escolal'ria (Pn•mi cl'llonor· Janme I , 1986; i Ct·cu ell• Sant Jordj . 1990). El goig dc la feina hrn fc· ta! ... Ara f'l P. lr·!'nt'n podrà assalwrir·-lo. aquest goig (i que sib'lli ¡H·r· molt temps!), des cie la talaia cld& seus fructtftli'H vui tanta anys! ... PANORAMA CRÍTICA Homenatge a Xavier Joaquín XIT Cirll' de la \fÍtsit·u dl'l egle '\"\. 'ftbira al ~i<'k Havanna. Pen·us•io n~ el<· Bm·c·t•lona. Cage. Kagrl. Flc'rmíndez. Lentan. Boüart i Guinjoan . Sala '\it·k Jla, anna. 16 dc juny de 199ï. per XAVIER CASANOYAS·DANÉS I Cich• el<· M ú s it~a del Segle '\X va rett·c h ot~l~natgc H Ja llH' OIOI'Ia deJ pen·ussionis ta Xa vicr .l oaqnín , lJllC tantes VE-gades havia ocupat la pista dc la sala Nick ll avanna amb els seus insiTumcnts i el sen compromís amb In n11ísica conlrmpm·ània. El ' avier· Bocompositot· liart, que tant es va deixa•· gu.iar· pel seu me. tralgc tècnír. ri va t'CC'ordar en un breu pad !lment. Però cru i de debò rl va fet· present 'an er· els seus deixebles ' ·sènior·" i '·júnior''. els excel·lenl Ignasi Vila, Ramon Torramilans, Albct·L Carbonell i Sebastià Br'l. Van oferir· un pr·ograma que aplegava t•stl-tiqtws di vt>rscs. La disposició ccnlt·al dels instrumrnts determinava cslct·eofoniPs croc canviaven srgons Iu ul1icnci6 dc l'oient. La breu, cícl-ica, íntima i cadenciosa She is asl.eep de J ohn Cagr, esnita c·l 1943, obria el progr·ama i el tancava Iu pat·òdic-n i dc Rrrrr contrastant Mauricio Kagrl (de 1981), que vr a set· c•om una ínlc..~i prt· e pi~odis dt> Je¡, possibilitats d ' una gr·an multiplicitat instrumental. Entrrmig, els captivado r·s TPntacles (dt' 1995) dc Bob Fel'lland<'z, un e'\perimcn t dc supet·po ition&. con vcr·gènc i a/ ri i ve r gèneia d'instt·uJltcnts i dc predomini prt· la via dc l'idiosincl'àsia tímbl'iea o d d esfasament rítmic, tot això ]Wèviamenl u u nu progressió final Ç(IIC I'I'<:OI'UUVU la plètora dels l'itunls processionals bindtÍs l'Scoltuls aI 'l'irl<' LI. conf(•gil ha Boliat·t Vivències eom un lrípic en record dl' l'amic, que es pt·esentavn com u r·stnmu , lot i set· un •·eculi de fr ag- Espectacular música per a clos pianos cie Braltms \_,oriarió Fn111z c·hubt•rl. Llu6 i Lourdr. Pérez-)Ioüna. piano. I ariurimM sobre un tema d'Tlaydn. ap. 56b. Cinc danse.~ hongareses (pianu a qunlt·r man•) i anota en Fa menar. ap. 3/b tlt> J ohannt>;, Rruhrn~ . .-\nditor i Wintt'rthm·. 9 de juny dt• 199'7. per F.TAVERNA-BECH E D Xavier Joaquin ments de diverses ob•·es inspirades per Xavier Joaquín. Pel que fa r obra de Oanit>l Levitan. a despit de la refet·ència afdcana ímplicita aJ títol, l'ariations on a ghananian teme, la sensació era de ritmes del Yucatan. Era la peça més clementalis La i feia pensar en la música de Cage sense un pt·oeés dc despullament crue l'esscncia titzi. La pat·t més sucnlt>nta del concert, per al meu !,'LISI, van ser les Résonances de Joan Guinjoau (de 198H), la més exuberant i proliferadora. la de construcció interna més sòlida. Els iutèrprcts van iustal·lar el públic en un encanteri permanent per la justesa infinitesimal del seu treball de coordinació i l'explotació tímbl'ica i rítnúca dc les possibilitats instrumúltiples dels ments. R esulta evident que les p e•·cussions són una del les ,.Jes d'accés m és grates p er atansat·-se a la música con temporà~ n.ia, qLtC en fa un ús exhaus tiu. Si el concert és d 'aquest gntp capdavantm·, l'encet·t està garantit, r>nlt·e altres raons pt~r la l'igorosa selecció dels p rogrames. L'empremta del mestre Joaquin continua ben viva . irírm IJLII' pocs duos dc piano pnden (•x h ibit· IH'PCÍsiÓ U ll i! tan extraordiniii'ÏH c·om ht que posseeixen elR ge•·mu ns Pén•z-MoHnu , Iu qua) Cll uquC!!Ill 0('aSiÓ Va havrr dc s upt•t·nr l' obstacle d'nna ac·tística massH ressonant, com és la de l'Auditor·i Winl<•t·thut· de L'illa Diagonal. Crrtanwnt, at¡ursta {os una 'irt ut bàsiru per al duo dc dos pianos i és el pi'Ïmer problemu qtu• els intèrprets del gènct·c ban de r esoldt·c. En rsroltm· Lluí.;¡ i Lourde;, Pénn- 'Jolina es palesa com aquc~ota qücsl.ió ha estai •·esoha amb aqut•lla exactitud pt·òpia dc la n~ llotget·ia suïssa . ~í, vun oferit· un recitaJ dedicat a la música de Brahms. el qual. a més d · ttnu escollida mos tt·a de les seves Danses hongareses (núm. 2,4,7.91 ll ), tenia com a obres de pes les Variacions sobre uJt tema de flaydn i la Sonata e11 Fa. menor; pr·t>cisament va ésser aqtú, en el seu "Andante poco adagio'', on els Pénn-Moli11a van asso ür el moment més emotiu dc Iu se,•a actuació. Dotats d ' un virtuosisme dc primeríssim ordre i l a 'ol untat d'apr ofundir rigot·osameot en el text. Lluí.;¡ i Lourdes P ér ez-Molina van impressionar el nodrit públic amb unes ' ersions espectaculars i plenes d'entusiasme. de les quals també cal posar t'O relleu l' exttberàncÍa. a vegades un xic agressiva, dc la sonoritat pianís tica. Música cie Xavier 'lurull Oriol Humnní, r lnl'irwt; Aln Yoronkovn i Anouk Cuxar·t, violí: Lt'v6n Gal11tiiín, viola ; Munul'l Staet•y, violoncel; Rafael d;: la Vc¡;n, cuntrahuix, i Guerús~im Yonmkov, piano i violí. Trfptic tonal (clur·irwt i quiult•L dc t•orda). Tmmesa et Cuixurt (trio !lr ('or·dn i piano) i Gneis (violí i quintet de conla) de X:J\;rr· Tm·ull. Arad~miu Mur¡.balJ. 11 dc juny de l99ï. per F.f.-B. A tot aquells qne s 'intc~·c.sst•n p:•· la mu'ltCa, eh. es hen cooe¡,'Uda la o·ajcctòt·ia a r·tística de Àavict· Turull. en un tc mp~> intèt·prct autoritzat de la nova muswa catalana, dt>spt·és mesin' dc violin.islcs tan desturats e om J O!tn Linat·rs i Olvido Lanza, diJ·cctot· també del Conset·vatori Super·ior Municipal dr Mtísica do Bar·cclona i, junlaml'nl amb Pieh Sa tHas n!ïana , impulsor de l'Auclitoi'Í Eduard Toldrà d'aqut'sl cenlrc, i, u pat·Lir dd 1976. t' n què va cstrnar Trama 12.\'12, compositor d ' 111ws obr·es que tcnr n el seu pi'ÍncipuJ atractiu en l'espontant'Ïtat lírica i un savoire faire dins del d omini de la tonalitat estricta. La st>va producció no és extensa. p et·ò els intèr¡H·ets lú troben allò que els motiva i els il·lnsiona pt>t" ofel'ir-la al públic, j a qut> hi alena la inspiració directa i l'elegància melòdica. Així es va palesar eu la tasca d'uns intèrprets de recont>guda p t·ofessionnliLHl i vocació que, amb sincera emoció, van actuar en un marc tan bislòl'ic i impr essionant com és el dt> r Acadèmia Marshall, hereva dl'l cent-re que va fundat· Enric Granados i que aYu.i dirigeix Alícia de Larrocha. 155 PANORAM A CR TICA Fidelitat mútua lbereum<'r'a. Maria Joao Pin·~. pi:rnn. Beetho~eo Palau tlt• Ja \ Jrí,i<·rr Cntaluna. 26 dl' juny rle 199ï. Per X.C.•D. uitrna comparcixcnçn de Mal'ia Joao Pires en lc,; temporades d'lbc,·canwt·a. dc les quals és un del~ pilars recurrents i, pet· tant, fidelita t , alhot·a , d ' un públic i fidelitat a una manet·a d'ofet·it· mÚSÍ('I\. És evident que la pianista portuguesa contínua evolucionant i que subot·clina la frrscor i la inspiració dl'l moment a la premcditaci6, al rigor tècnic i a lu l'(msecució de la màxima put·esu del so. I que pretén t·csultar espectacular dins de r ortodòxia interpt·ctativa. aspecte nou , pct·qtt~ era el que menys U intet·essava en aquells p ri mct·s recitals, en els quals cus va abocar a maner·es diferents - i tan suggestives!- de tocar i escoltar el repertori classicot·omàntic. Aquest t·rcital li va repor ta t· un CXJt p er sonal impor tantíssim , però. al meu cntend t·e, va t enir du es parts ben diferenciades, cot·responents a la Fantas ia en Fa menor op. 49 de Chopin i la Sonata núm. 23 "Apassionata'' de Beethoven, in tet·pretades a Iu pt·imet·a part i nou Noc/Ltrns cir Chopin escoltats a la segona. AJ començamt>nl em va semblat· tma ar·lista previsible i melod ramàtica , fins i tol grandiloq ijcn t. E n els Nocturs, per contra, vaig lcnh· la itnpressió dc seguit· una transmissora que captava la meva atenció per la impre,;sibilitat dl!l seu joc. Aquesta intpr·cssió la vaig experimentat· ta mbé en el moviment len t de la So nata beethoveniana, la d 'una traductora <ruc se sentia alliberad a dt> la subjecció a la literalitat per sentir-se segura de l'a ltíssitn interès del seu tt·ehall iniciat , ja, V ;;;¡ ;:;.:> ... a= 9 ¡¡;;' ~· 155 24 i ChnJiin. I S ¡ .: ~ Impressioni sme mediterrani Ft-slival dl' Música Déodat dc• St-vcruc: 125è auivlo't'Stu·i del naiwnwnl rld compositor. PoliJònira de Puig-reig. Jo~t>p l\1. Conun¡;lu. piano. Dir.: Ramon Noh•m•ra. Orque~:>lra Simfònica dd \uUr~. Teresa Garrigosa. -.opt·ano. Dir.: Jordi ~l ora. Obt·t>s eh· Déodat de Sherac. Paluu de la lfóhlca Catnlana. 13 dt' juny de 199ï. Per X.C. •D. prr· lllla intel·Ügeot selecció del programa. El pianisme va ser inunaculat en acrucsta segona part. srnse cn·ors de càlcul. sense csrt·c·ixos de força ni cap de les sobtades " dei.\.adcs" de pedal que enlletgien alguns acords en la primera. massa tributària d'un intent de dramatisme que, pet· als deYots d<· la Pit·es, rt>s uJtava exagerat i posLÍb. La sèrie dels Vocturs quedà determinat per· un itinerari d 'ru-ce:.i dc¡, del;; primers. de caire més "silfidics". fins ab dar·a·c·rs, vehiculadors d'u1111 música intr·ospectiva com n' hi ha pOC[Ul'S. Per exemple. els d o:. de r op. 27. dt'dirats a la comtessa Appònn). que Pir·e~ va tocar amb un increïble màgia sonot·a. de fot·ma encara més uJtratet·r·ena que en r enregistrament aparegut no fa gait·c. El metodisme de l' Impromptu schubertià ofert rom a propina 'a perllongar un sortilegi q ue no imprdia parar atem·ió a algunes di{,ritacions r¡ue dcixavrn astorat, sup r·(·ma sofi sticació magistr·alment transmutada en naturalitat. Aquesta és la Pir·es que ens agrada. la que <¡'emporta la mú:.ica molt lluny i a nosaltres amb ella. E l punt fort d'aquest concert. a més del fet d'atansat·-nos a una p er sonalitat cabdal de la cultura pancatalana , com la dc I' occità - mediter rani p er extensió- Déodat de Séverac, \a estar en l'estupenda forma de l'Orquestt·a Simfònica del Vallès. Bl'illant , potent i , gairebé sempre segura , es va encar·n·gar· dc la segc>na part am h obres curtes del compositor itttroduïdes pel 1un y de Juli Garreta en l'orquestració d'Em·ic Casals, Sant Martí del Ca nigó del seu germà Pau i les con cises Varia.cions .~obre un temn català q ue el 19<1-7 componia J oaquim Homs. Es van escoltar· el Cortège catalan . el Souvenir de Figueres (Min yoneta). Sé,-énade au clair de lune, Ronde, ducs escenes dc Mirage (amb una esforçada contt·i.bució de la soprano Teresa Garrigosa) i el vabejant Pippemtintget, i en Iotes elles la tasca de Jordi Mora cal valorar-Ja més en la pt·cparació «lt• I' Or ttucstr a 'flle en el partit tr et de cadascuna de les peccs. La primcr·a part l'omplia la Polifònica d e Puig-reig amb sis escem·s corals el t' la tt·agèdia H éliogable ca ntudes amb acom- pnnymn ent dc pian(> umb breus inlet·venrions solistes, entre les qunls cal destacar l'estupenda prestació de la sopnmo ~[. Carme Oliveras. Acruests extrets corals dc la ma~,'na ca ntata escènica l'un pensar en escen es simihtr·s del Scm son i Dalila. la qual COba no és mal punt de referència. Déodat de Séverac va néixer l' any 1872 al Llenguadoc i va mori t· el 192] a Ceret, on visqué des del 1910 fent costal a Manolo Jlugué. De joH· vu estudiar a Tolosa i Pa t·í~. on va canviar el con!><'n a tori per la Schola Can tor·um i r is consells dc Blanca Selvu i I saac Albéniz. E l Reu i mpressionismc trunsmet t•ssè ncies de la tetTa natal per· la via dc Iu densitat harmònica i uns ciissenys melòdics tau elementals eom contundents. lla estat una gr·an idea que una orq uestt·a i una coral de la Cata lunya Sud hagin participat ui Fcsti\al que es d edi<'a al composilot·. Qui s'hi interessava disposava d e mi~,'l'a­ díssimes ocasions pet· coJlèixcr-lo més enllà dc la musicologia (eu «·I meu cas, la monografia dc .l aokelevitx). Cal, ara, reclamar· la seva pt·esi-ncia cont inuada a Ics no s tres pr·ogr-amacions, <•specialment la seva m úsica per a piano. PANORAMA CRÍTICA Recital cie mUSICa contemporània espa nyola # • Europa l'n Concert. Carolinr Dr lume, guitarr·o: Isabellr Duvol. flauta, i Gcn,;hc Su·osser, violo. Alfredo Aracil, Dn\'id del Pu r r·to, José L. Turinu. Em·ique X. MuciaR, Franci~t·o Luquc, Félix TlH1rrontlo i José 1\>L Lr)pez. Casal del Metge. 12 de juny dc l997. per F.T.-B. r·ec¡ücntmrnt i gairrbé mai amb r·aó, els mtísirs dc mé· enllà dc l'Ebre ens acusen de centrar-nos exclusivament en la nostra música. però \'CIÍtablement, al marge d'uns pocs noms, la música de Xavier Benguercl, Josep Cercós. Jonti Cenclló, Da1id Padró,;. Jo.ep ~lestres-Qua­ dreny. poqu~ 'egad~ 1o0na a )ladrid. mentre que aqtÚ no desronei~em )!arco. HnHfter. De Pablo. ~Lc. En conseqüència. no pot r'Lranyar que els organitzadors dd cide Europa en Concert, a l'hora de promoure la nova música espany<r la, no tinguin inconvcnirnt d'uccrptar tm programn on, a més de catalans, s'hi ofcrciX'in obrr.s d'autors hispànics. I tol això estronya quan sabem qu¡• existeixen enregistraments en CD i ¡•dicions d'obres contcm¡>orànies catalanes pr•r a nauta i guitarru i, doblement, 110 s'entén quan donant suport al <·icie, hi figuren entitats rom la SGAE, COPEC, AJE i Institut de Cultura de l'Ajuntarnrnt de Barcelona. que teòricament i pràcticament donen .u¡>Ort a In creativitat dels compositors catalans... Deixant de banda aquesta situació. veritablement incomprensiblr per a la cultura muoical en talana. diríem qur eonr tantes altr~ ,·egades, la no1•a música dclJ> nostres col·legues pertanyents u altres contrades cspan)olc,, lc partiture. van interessar po!Bcr més pel seu plontejomrot teòric <¡uc no pas pel seu contingut eotètic i crcutiu. Segurament l'única excepció la van constituir Ics dues pàgines dr Franrisco l"uquc (Soufjle i Pareci· do a 1111 jazmí11), molt t•lurcs rn el seu ¡1rocés forma l i interessants pel seu drsenvoln pa mcnt tímbl'ic. Igualment, ho de po~ar-~t' de manifest l'extruonlinàriu t¡uulitnt dc les Lres instrumentistes, per la ~~·a tasca d'inqiic tionable projecCIO comunicativa i veritable briUantesa virtuosística. F lleclescobrir Bre cltt amb Milva i Slreltler \ 'on sempre splende la luna -Miln1 canta urt nuo t'o 81·Pdrt. \tih n. Producció: Piccolo Tealro di Milano·- Teatro d'Europa. Diret·ció: Gioq:!io Strt>h ler. Tt>nlr·e Gr·ec. 25 i 26 de juny de 1991. pe r I.C.C. P r og ramar Brecht a casa nostt·~, . encara constitueiX un risc més que matisat. El poeta, autor teatral i dramatuJ·g alemany, gairebé quaranta anys desp1·és de la seva mort i a punt de complir-se un segle del seu naixement, continua t·esultant un autor incòmorle. An·eu, i penso que de manera especial a casa oostJ·a. La raó distintiva ratt en el fe t que la seva obra va h aver de produirse aquí, quan es va donar a conèixer , en un context dc anormalitat politica i cultural que obligadament va comportar unes mancres d-aproximació atípiques. Això va afavorir. poc menys que inevitablement. que la seva visió esdcvin~;ués insatisfactòria per incompleta, parcial j esbiaixada en potenciar uns aspectes i menysteniroc d'altres. R esulta significatiu que ni una vintena d'anys després d'haver p assat r i ''xarampió Brecht", s'hagin pogut esvah· determinades reserves i que, per tant , encara avui Brecht constitueixi una mena de món a part. Fins i tot quan. com és el cas que ens ocupa. ens arriba a t ra,•és dc la seva p r oducció lírica, no l a dramàtica. O sigui. quan es manifesta en una parcel·la creativa descontextualitzada t·especte d·aquefia en què es va donar a conèixer en el sen dia. En aquest sentit , penso que aquesta esplèndida pt·oposta amb la qual el Festival Grec ha inaugural enguany la seva edició , pot tenü· el mèrit d ' ajudar a rcsituar la figu!'a del literat alemany, i pct·men·à a clarificar aquestes calitges i boirines tan persistents. P erquè això sigui possible. hi ha ajunat no soJs Ci01·gio !Uno Bt·ccht, StrehJrr i Milva . E l pl'Ïmer pe•· havrr sa but confegir un espectacle en què p otencia, sobt·Nol, la càrt·cga més lirica del pO!' la -en la seva doble accepció litrt·ària i musical-, i el despulla dc tòpics i d"altres dimcn.,ions exlraliter àt·ies. El Br·echt de on sempre splende la hwa és, en certa mesura, un Brecht q ue redesrobl'im; que ens ofereix una imatge absolutament l'it·cuJaJ·. no parciaL c:.biai.xada i deforme, sinó completa, absoluta ; aqucllu en què regna l'e¡;s(·ncia dc la ('r eació. literàt·ia o plàstica; la poesia. P er la seva part, Milva esdevé una intèll'(ll'el tan p1·ofund11mcnt convençuda , Cfl~ l' és capuç de St>t·,•ir l'opus br·crhtià - ja siguj per mitjà dc la música pròpia o dc la de Kurt Weil. Paul Dcssa u. o Ilanns Eisler-, amb una energia , amb una sensibilitat i amb una devoció , corprenedo•·a. Milva no interpreta , sinó que r ecr ea Lot tm món , ben conduïda sempl·e per Strehler. en el qual es congrien peripècies btlUianes d'una rotunditat implacable. La galeria de personatges - prostitutes i desheretats de cliferent condició. i de situacions: amoroses. divet·tide • iròniques, punyents. tràgiques- só n transmesos per l'exmusa de la cançó lleugera italiana, per ella sola, sense decot·at i amb només l'ajut de tres instrumentistes, amb uua autenticitat que commou i sadolla tota la t·ept·esentació i tot l'espai; em·ara que aquest siguj La11 obet·t i esbalandt·at com el Teatt·e Grec. I encara que el públic no pugui comptar -llàstima-, amb la plena comprensió LiteJ·al d eJs textos. PANORAMA CONSERVATORI S DE CATALUNYA------ Escola Municipal de Música· Conservatori de Terrasa INSTITUT JOAN LLONGUERES PEDAGOGIA MUSICAL RITMICA DALCROZE Programació per a nens I adolescents de 3 a15 anys Apartir del dia 2 de setembre queda oberta la inscripció del curs 97/98, per als cursos de R'rtmt<:a, Uenguatge mus1cal i instrument, Teatre, Dansa lliure i Jazz. Programació per a aduts CURSOS DE FORMACIÓ PERMANENT DEl PROFESSORAT Anuals: 155 •Formació Musical en el Mètode Dalcroze •Formació Musical en el Mètode Willems •Improvisació al piano •Tècnica de la veu Intensius 1r. trimestre: •La nauta a l'escola 10/11 d'octubre de 1997, 16/11 de gener i 24/25 d'abril de 1998 Responsable: Lys vila •El Mètode Orff en la música dels Beatles I el Rock en general 17/18 d'octubre i 21/22 de novembre de 1997 Professor: Carles Bernús •Formació vocal i Uenguatge musical del 7 al9 de novembre de 1997 Professor: Corneliu Madru •Microcosmos de Béla Bartóck Curs d'alàlisi i interpretació pianística del14 al16 de novembre de 1997 Professors: Carles Guinovart Ma. del Carme Poch CURSOS RECONEGUTS PEL DEPARTAMENT D'ENSENYAMENT DE LA GENERALITAT DE CATALUNYA 26 446 INFORMACIÓ: Sèneca, 22 • Barcelona 08006 Tel: 217 18 94 • Fax: 416 14 48 Dimarts i dijous, de 9 a 12 h. (matins} Totes les tardes de 2/ 4 de 5 ales 8 h. per JOSEP PASCUAL l pa. t·c d e Sant .lot·di dr la \UUesana eapital dc Tenassa trobem la Masia F•·eh.a. sru de l'Escola Municipal dc M•ísica-Conse!'Vatori de T!!ITassa, t•ntítnt fundada l'any 1909. Aquest centre ofen~ix lt•.s 1ítulncions pròpies del gnm müjà del Pla dn 1966, a més d'a ltreR ofer·t¡•s t•ducatives destacablcs, com l' múu d'informàticu musical o un tallt>t' cie big brwd. Amb un pt·essupost nnuul d1• 160 milions de pessetes, ofcn·Lx els seus serveis a uns 700 alumnes ofic:iuls i uns 500 lliures . Aquc;;ts rstudiants acudeixen al centre pt'r tliv<•rst•s motivacions, tal com en~ diu ri ~ru dir·rctor actual. J ordi BaUc&tt'r· i Gibcr·t: - ,Us nivells bàsics d'escola de músirn és cada vegada més notòria la COIIScieru:iaciJ dels pares de la importància que per a una formació integral dels seus fills té l'ensenyament musical; a aquesta consciència s 'afegeixe" raons de tradició familiar. de context cultural ... Pel que fa als alumne.~ dP grau mitjà, és et'ident IJII<' la qualitat de l'oferta de cada centre polaritza les demandes dels estndianls de nuí.~i­ ca que busquen no només lli PSI re.~ cie renom en la seva especialit(l/ in.~lrll­ mental. sinó un clcwstre intPg ral per professors prepanas i de recont•guda soluència en les diferents matèries CJIIC integren els plans curriculars." E studiants uel VaUè~, ciP tnt Catnlunva ·i fins i tot dP lrs liles 13ult·ur·s a(·ud~ixen a un centt·e true col·lubom activament en la vida rnusicul de la eiutut, més enllà d'impar·tir· classes ab S(' US alumnes. en una Lascn dt' '"difondrP la importàncict de la miÍ.~icrt rt IOUI lo població... un nord en Iu ~evu m·tivital. A part de Ics col·lahoraeions so,intcjades en festes major;;. fe¡,tes escolar.o o amb íll';;oc·iacion¡, dt' \CÏn'l i cen tre~> cívics. el centre programa divet·scs netivitats. que 'un de les cla8Seh ma~¡it.tr·nl!> o les conferències a ]c., excur·sions cultw·als musicals o un ddc· cie ronrerts de p eriodicitat quinzc.>nal qu1· t•nguany arriba a la d esena edició, amb p('r·sonalitats tan reUPvants rom Montsel'l'al Torrent, Jo•·di Savall, Miquf!l Fan·é o Salvador Bt·otons. L'Escola J\'Itmicipal du Músic:a-Conservatori de TcLTassa tr·uvt:Ksa un ¡wocés de tran¡¡formac;ió que, amh l11 implantació de la LOGSE i amb una acció tutoriul efieaç i indi vidualitzada, busca adequa•· la St'Vu off'J'III Nlucativa a les necessitats de l't·studiunl. Temps enrere el niv!'ll d'exigència era igual per· a un amateur qur prr u algú que vol¡,ruéb d cdi cru·-st• el<' ple a la música, tot generant un C'l'ci~tmt A fraràs escolar. Ara això ba can\'iat i la tendència és oferir allò que r estudiant demana amb un nivell de qualitat er·rixcnt. Tot plegat fa qu e el centre busqui una nova ubicació que doni resposta a Ics noves necessitats pedagògiques. L'Ajtmlament de Terras:;a ja ha expressat la seva voluntat en arpwst sentit i existeix un projecte i un estudi de viabilitat. El desig d'una vivència de la música (¡ne tra nscendebci lfJS activitats a<·adèmiques i. alhora, el rigor i ~I 1:,'1 1St pel o·PbaJJ ben fet col ·leetivnment. h11 impulsat els alumnes . rsponlllniament, a la creació de divct·sos grups de cambra i petites agrupa!'ion~ instrumentals i vocals. El suport deb bC US 50 mestres CS tradueix en I" a~l>e!>­ sorament i rorientació a aquesLJ; ¡,'l'up¡;. E l centre compta ja amb duc~ orquestres (una infantil i una altra juvenil ). dues big banc/s, dues bandes. un conjunt de guitarres i una estructura de einc gmps corals de nivrll progr essiu fins a arribar al Cor dd Conser·vatori. Del primer director del centre. Pau Arnau i Riera, a l'actual, Jordi Balles ter i Gibcrt, aquesta entitat ba vist passa •· 9 directors, entre cUs el gran pedagog Joan Llonguer·as i Badia, o l'antc•·io•· a l'actual, en Josep Frcixa~ i Viv6, al qual tots recordem pet· doh cxccl·lents Jlibrets (en català) que rf's umeixcn d ' una manera tan amPna com •·igot·osa !a teoria de la música. Avui a la Masia F•·eixa, demà t'JJ un ultre emplaçament, l'Escola Municipal de Míísica-Conservatot·i de Terrassa éR un centre amb una empenta' rrue afr·onta el futur espe•·ançadamcnl, ofer-int a qui s 'hi atansa això que ara en diem un "pla per sonalitzat'". TEM A embla acceptat de forma generalitzada que l'evolució del mercat concertístic -la música viva- té en el suport de la indúsn-ia en conserva -enregistrada- un component potenciador de pt-i.mer ordre. I, més encara, sembla que aquesta interacció, més unidireccional que equilibradament sinergètica, té tendència a incrementar-se. Dit de for·tna planera: la indústria de la música enregistrada cada dia ocupa espais més importants de protagorúsme en el gaudi de I' espectacle musical. I, per mitjà de la seva capacitat de projecció, ben greixada per pt·ocediments mercadològics sofisticats, esdevé un inductor poderós dc la indústria concertística. Ac¡uesta r.ealitat és possible, fonamentalment, gràcies al fet que els avenços tecnològics han afavorit unes c¡ualitats de reproducció acústica tan exactes que converteixen el fet de 1'escolta de la música enregistrada en un espectacle dia a dia més gratificant. La indústria de l'enregistrament i de la transmissió sonora i, per extensió, l'audiovisual, progressivament més unides, està immergida en un procés d'assumpció d'estTats cada dia més subtils de refinament i d'autenticitat sonora, en una escalada imparable que, per ara, no deixa ni tan sols entreveure'n la fi. Dia a dia nous productes ofereixen prestacions tècnica- S ment més agosarades a la recerca~ per una banda, d'una il·limitada gamma de prestacions i, per l'altra, d'tmes fidelitats al més exactes possibles a l'ideal. Un ideal que, tanmateix, ara ha deixat de ser el de la reproducció asèptica del fet musical per passar a esdevenir la proximitat màxima al fet concer·tístic directe; aquell que conté la calidesa de la cosa viva, encara que alhora comporti determinades esput·n es d'imperfecció. En definitiva, de presència d'obra humana; com a tal, viva i imperfecta. En aquest context sorgeix una problemàtica elemental. Fins a quin punt el mercat pot ser capaç d'absorbir el continuum de productes que ofereixen cada dia nous atractius? Fins a quin p1mt, també, l ' home és capaç d'assumir mentalment, i no so l s econòmicam en t , I ' allau, que pot arribar a ser abassegador, d'imctanves tecnològiques sorgides de forma tan espessa i intensa en el temps? El tema que oferim avui pretén fer una mirada a] més àmplia possible a través d'aquest món tan transcendental, tot abastant un ventall ampli d'aspectes, servits per veus autoritzades. Pretenem, doncs, situar història, moment i expectatives d'una realitat que està marcant la praxi musical dels darrers anys d'aquest segle i que tot sembla indicar que la continuarà marcant de forma més intensa -si cal- en el vinent. Alta tecnologia al servei de la música TEM A Alta fidelita t: història , context i perspec tives per JORDI M. CATALAN A mh motiu dc la pt·esentació del DVD com a suport visual d'equips d'alta fidelitat d'excepció, RMC ha considerat oportú realitzar u na b reu pt·esentació d'u n sector força relacionat amb eJs aman ts de la música. Aq uest article fa un t·àpid recon·egut evolutüt, una presentació mín i111 a del context. per acabar amb una proposta de fut u r. Introducció 155 28 ·118 L'alta fidelitat i mfs roneretament l'autodenominada alta fidelitat d"exccpeió (High End en l'argot) és nn àmbit molt poc conegut respecte al conjunt global dels a1Jat·e1Js de reproducció musiC'al. E l seu objectiu pt·ioritari és assolir la màxima fidelitat de reproducció rt>specte a la font (discs, CD ... ), per tal d'obtenir una representació sonora al més propera possible a la realitat. Això implira u ns nivells de construcrió i paràmetres de qualitat que en cap cas són comparables a la resta de productes més comercials. Aquest fet en provoca la poca difusió, amJ1 la consc•güent creació d'un grup ric consum molt redu:il i, possiblement. força tancat. Realment, es tracta d"un grup reduït (unes tres m il persones a Barrt>lona). caracteritzat pt>l seu limitat nombre de components. però amb un f'levat conei"{ement del producte. la qual co¡,a ha 01-iginat LUla sèrie a· ei ne<> destinades al manteniment del grup com a tal. Re,istes especialitzades no solament pel tipus de producte, sinó també pel q ue fa a la manera de Lrar·Lar la informació i presen tacions selectives de nous productes són c1ars exemples d'aquesta situació. Aquest breu ar·tidt• intenta ex]Jlicar i analitzar les característiques i J't>Yolució futura dels pt·oductes d'alta fide li tat, la tecnologia que utilitzen. com també les pautes de comportament d'aquest sector del mercat. La utilització d'una tecnologia molt avançada, per tal d'assolir els objectius d'e\.l rt>ma qualitat, permet ohset·var i determinar amb menys imprecisió la direcció tecnològica que seguirà un sector que es mou a velocitat incre"tb le. L'article està estructura t en dos grans b locs. D'una banda resumeix l'evol ució tècnica i històdca relacionada amb t• l món de l'alta fidelitat {so i. da rrerament. imatge) i. de r altra, vol presentar t·eflexions entorn del tipus de consumidors d'aquests prod uctes i t'ls objecti us dels nous prod u ctes. Història És realment difíeil establir tma data q ue clt'tcrmini amb prec~is i ó l' inici de l'alta fidelitat corn a tal. Podem considc>r·a t· -alguns ho fan-, d'una banda, el període en què es creen les bases científiques i, d'una altra, t>l pe1·íode en el qual es perfeccionen els aparells per obtenir un rendimC'nt superior a restànchu·d, amb la creació de dos àmbi ts pnal-lels: l'alta fidelita t de consum general i la ja esmentada alta ficlc.>litat d'excepció. En parlar de l'aparició dels 111itjans analògics i dels digitals, faré una refer~ncia ui suport científic necessari . Aquestes èpotrucs esdevindrien els den ominats inicis o base científic·a. Considerant el moment en què es creen empreses dcclicades a millorar t'ls aparells existents. €-s habitual situar aquest període entre final dels anys cinquanta i principi dels seixanta. Inicis L" evolució de l' enrc¡,ristt·ament i la reproducció dels senyals d'àudio es va i nicia1· l'any ] 877 amb la invenció del fonògr af per part de T. A. Edisou. Des d'aquella època la t·ecet·ra i evolució ha estat encaminada a millorar els processos d" enregistt·ament i reproducció del so. és a dir, intentar e\ilar la introducció de so roU de fons i r aparició dt' la distorsió. E l model p resf'ntal per Eclison va ser supera t ràpidament pel model de Berbner (E,rramclfon). Aquests sistemes analògics es basaven a gravar un cilindre> o d isc amb les vibracions produïdes per un emissor per obtenir la còpia original. És un procés que C'n f,'Tan mesura s'utilitza per a l'enregistrament de les cintes de casbet ac·tuals. L" única variació t>stà en el suport (en ac¡uc-.t cas una cinta) on es realitzen les incisions que recullen les diferents fot·mes d" on a existents en qualsevol enregistrament i, també. en els aparells qtu' intt'rvenen en el procés. A partir d'a(¡uest moment el tocadiscos, apurc·ll successor del gramòfon, començà a evoludona r. especialment les càpsules fo nocaptores, q ue rcduït·en de manera considerable el seu pes i augnl('ntaren ]a seva preósió. Al final dels anys cinquanta i principi dels st>ixanta, coincidint amb l'aparició dels em·egist r·n- TEM A li tnt ha estat incre"ihlt'. L'aspecte més important d · aqm·sta etapa a nivell tècnie ~s la intt·oducció de la I rrnologia r lect rònica. Apat·rh:f'n nous fabricants que acccntllCU els nivells d'e~igèn ria i qualitat, tot creant nna xarxa par·al·lela dl' p•·ocluctes que anirà configurant t•l món de l'alta fidelitat cl'c~xce pció. Un exemple d'aquesta tend ència són els tocadiscs. Ja hem vist com es perfeccionen notablement els seus elements, que esdevindran l'estàndard dels aparells m~s comercials. Des d'aleshores fins als nostres dics (pel que fa als apan•lls Disseny avan~at en l'amplificació d'estat sòlid analògics), els avenços introments estèt·eo, podem comprovar revolució dels duïts tf'nen robjrctiu d. assolir la màxima pt·ecisió tocadiscs obst>rvant els paràmetres que configupossible. Això t'S concreta en la utilització de fonts raran r alta fidelitat excepció. Les càpsules fod'alimentació externes a r aparell; no només el nocaptores treballen amb menys d. un gram de transformador nect'ssat·i per fer funcionar el mopressió de l'agulla sobre el disc, per tal de potor, sinó també tota la sèrie de components der-ne extreure el màx-im d'informació i reduir el electrònics que permeten regular el con ent per tal drtrrioramenl del suport. Aquesta evolució no d'obtenu: una màxima precisió de gir. Tamllé s'uhauria estat possible sense el perfeccionament dels tilitza la tracció per corretja, que permet d esbraç-os del tocadiscs. lnc•·ementar-ne la precisió i plaçar el motor dc l'eix del tocadiscs i reduir, d'arigidesa foren clements clau per poder· aprofitar el questa manera, la possibilitat d 'introduir soroll en clesc>nvolupnmcnl de les càpsules. També es va mila r·ep roducció. llorar la mecànica i l'alimentació dels aparells . Els En tols els àmbits de l'alta fidelitat s'intenta liÚmotors vat·en perfeccionar-se per tal d'evitar inllorar la relació senyal-soroll i obtenir uns resulcremen ta•· el sot·oll dc les càpsules més sensibles; tats que ens prnnetin audicions al més properes s'introduïren els motot·s BSL i els motors de possible a Iu realitat. En d cas dels altaveus s 'inquat·s. lgualrnenl, va millorar l'estructura amh crementa la suspensió dels seus elements per tal l\1s d'alllants i suspensions a fi d'evitar una pèrd'obtenir un màxim aïllament i la utilització de filtres de freqüències cada c·op més sofisticats. dua dïnformació en el procés de lectura que realitza la càpsula. El daner tipus dt> component que caldria comentar és r amplificació. En aqllest punt del proEn el mateix període es desenvolupà la cinta enregistt·adora de bobina oberta. Aquest aparell era cés de repr·oducció dc la música també s 'ban proutilitzat per a l'enregistrament i utilitzat per a les duït camis i millorf's. Existeixen diverses mf'nes d'amplificació, una dc les quals (classe A) ofereix rmissions radiofòniques com a font principal. Es una reprocht(·ció al m~s linral (fideHtat respecte a va tenir especial cut·a dels capçals de reproducció la informarió original) possible. Ara bé, aquest tii d'em·cgist.ramenl, com tamhé de la precisió de pus d'amplificaC'ió presenta diversos inconvegir. Aquest apareU era massa car per poder esdenients, com ara f'l rendiment i l'escalfament. Duvenir comerc-ial en aquella època, però des de la raJtt molts anys s'han intentat minimitzar aqu ests i.nvenci6 dd cassrt compacte (el crue coneixem acas¡Jectes n egatius o crear models q ue sense correstuahncnt), ha esdevingut un format de màxima acponclt·c u aqu esta tipologia ofereixin uns resultat.!¡ ceptació; fim; i tot actualment, quan els formats prou posilius. Paral·lelament u aquesta línia J e di{,>itals gu anyen eacln cop més teLTeny. recerca s 'ha mantingut la utilització de vàlvules en la constnteeió de sistt"'nll's d'amplificació. opció Consolidació eonsideradu, aC'lualrnent, com una de les millot·s Amb dos formats dc g•·an difusió (disc i casset) i amb les emissionR r·adiofòni<¡ues utilitzant tots el possihilitatl:l pe•· obtt·nir una màxima fidelitat en la sistema estèrc•o, t•l desenvolupament de l'alta fidereproducció clt>l so. u· ;¡;¡ ;;;:;- = ... ·S! a el' ~'f 155 29 1,1? TEM A En gcnentl, les marques han evolucionat i han utilitzat matc>l'ials menys r('ssonants, i a nivell constructiu , les estructtn·cb modulars s'han imposat àmpliament. També s'han adoptat elements propis cir l'electrònica prof('ssional, com per exemplt> el dü¡seny balancejat, que comporta w1a menor pèrdua de senyal en los connexions (mlre aparells. DmTerament s'està imposant una filosofia de disseny de circuits basada en la reducció d<'l reconegut del senyal elèctl'ic i en la utilització del menor nombre de comp onents possible. L'era, digitaP Des dc l'època en què Edison va realitzar d primer em·egistt·ament d ' àudio en un cilindre recobert per· una fina capa de metall, el món d e l' àudio ha evolucionat i madurat considerablemen t. El procés utilitzat per Edison i posteriors tècnics estava basal en un element comú: la reproducció del senyal d'àudio a través de contacte mecànic o elèctric amh el suport on s 'enregistrava. Després de gaireb~ cent anys , r àudio analògic ha assoljt un nivell molt ele,·at, però les millores t·ealitzad es provoquen l'aparició de productes econòmicament prohibitius per al consumidor. La mateixa naturalesa del senyal an alògic compo·rta els seus propis d efectes . En el camp analògic, tota forma d'ona és possible: per tant. el mecanisme d e reproducció no diferencia entre soroll i distorsió del sen yal original. A més. en el sistema analògic cad a còpia realitzada introdueix més sor oll respef'te a la seva font. Aqu est fet es produeix perquè els mecanismes d ' interpretació i enregistrament estan físicament en contact e amb el suport on hi ha o bé hl ha d "ha' er la música . Això. a més, comporta (en funció de rús que se'n faci) una d egradació progressh•a del suport. Tot sistema analògic comporta un altre problema provocat per l'existència de soroll i distorsió com a suma total de l' introduït en cada un dels passos dt>l camí que recon·e el senyal. L' avantatge del senyal d 'àudio digital, respecte a l'analògic . és la possibilitat de separat· el soroll i la distorsió del mateix senyal. Evidentment, n o tot són avantatges i el sistema digital també presenta uns inf·on venients determinats. Un d els més importants és la limitació respecte a la quantitat de nombres i precisió que representen un senyal. També es pot destacar el fet de Ja dificultat d'introduir so digital en els \'Ídeos, per la n ecessitat de sincronitzar so i imatge, producte dels tliversos valors d e freqüència utilitzats . La base eientífica de la codificació digital del so se situa a meitat del segle XIX. L'any 1841 el matemàtic fr·an cès Cauchy proposa el primer teorema d e mostratge. Vuitanta anys després Car son aplica el sistema al mostratge del LC'mps en l' àmbit d e les telecomunicacions . Ell928 Nyquist proposa el criISO teri de mostratge i el 1937 Reeves ex-plica el mètod e dc digitalització P CM. Posteriorment s'estudiaren els mètodes de correcció d'errors i l' invent del làser (1950). El pt·océs tècnic és força complicat j es vot dividir en dues etapes : con versió d ' analògic a dibrital (procéb d'enregistrament) i de digital a analògic (procés de reproducció). Dins el primer procés podem considerar quatre passos, d els quals amb només dos podem teni r una idea aproximada del 4ue succeeix : filtratge, mostratge, quantificació i codificació. Un senyal analògic és continu en el temps (r epresentat gràficament per una funció) i infinitament variable en tensió, a difer ència d'un sen yal digital , que és discret eo el temps i amb una tensió que vada pet· passos. La conversió de continu a discret es denomina "mostratge" i gràficament pot explicar-se com la partició d ' tma ona sonora en elements regularment espa iats. Així. doncs, el que fem és avaluar la fun ció contínua (represt•nta el so analògic) d e forma periòdica. P er sabet· la ·'freqüèn cia de mostratge" s' utHitza fonam entalment el Teorema d e Nyquist i es reilitza una 1-1etita adaptació per a la compatibilitat de freqü~nci es . 2 El següent pas, la " quantificació"', assigna tm nomhre a cada una de les mostres seleccionades en el procés anterior. El darrPr graó és la codificació dels polsos obtinguts a través de la modulaeió 3 de CATALUNYA MÚSICA Programació mes cie setembre DIU.UNS, 1 DE SETEM· BRE DE 1997 Saint :\Tarcissus. càntir op. 89. Anlbony Rolfe Johnson. tenor. Sioncd William.•, arpa. (8m). 07.00 L'OBERTL'RA l\fíL<ira per comt>nçar el dia. RecuU d'obn•• lwt>u• prc,t•ntades ¡wr Joan \'ht•,. Inclou butll~tin• informatiu• i o¡wnd!', mu•irah.. CIES I A GE.,"D..\. Jil'SI CAL 09.00 BL'TLLETÍ DE NOTÍ- erES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Preot>nlut·i6 tir I••• tíltinw~ novetnll; diMtogt·ltfiqut•s upuro>¡;udt•s al met·cnt. E~pui putrot•inal pt>r Dist•os Cn~lrllío. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA I>E l\1ÚSICA D\ ORA~: Simfonia n. 6, Op. 60. Orqtai'Sll'O Filhnrmònit•a d1• Brrl[n. Dir.: Rufad ~ubdjk, (46m). Ll'LL'I: Di<•< lntt•. mou•t. Donnu Brown, ,oprano. GuiJI¡o melle Lnun•n•, meno-,oprnno. Howard Crook. to•nor. lle·nP Lamy. tenor. Pf't•·•· ~CIO) . baix. Cor• i Orqut·,tt·o de Iu Cbnpt•llc Royalr. Dir: Philippt· ll!'rrl'weg· be. (19m). BEETITO\ E:\: Trio de rordu op. 9 n. l. \nne•-Sophic Mulll'r. Bnmo Giuranna. 1\l•ti'la' Ro;tropo' itx. (25m). \\EBER: Com•rrt per a piano i ot·qtw;;trn n. ], op. ll, J98. 'oikolai Drmidenko. Orqucktra dt• Cnmlwa Esc·twt•su. Dil·.: Chadr• l\luckrrrns. (20m). 11 ·\\DN: Simfenüu n. 2 t•n DoM. Cantilena. Oir.: Adt·iun Sht•Jthet·d. (10m). BUXTLmUIH~: "An Fillu" nou est lJri". Cuntutu Bux" 'V lí. Solilltt•H voc·uk 'rlw Amstt•t·c.lnm Ont'Mflll~ Ot•c•ht•slru. Oir: Ton Koopmnn. (I lm). G~­ LLPPI: ConN·rt pt•t· u c·la,ie·~m­ bnl i l'o rd u en Du \1. Edou t·do Furina. I Soli•ti Vt•m•ti. Dit".: Clnuelio Scimont•.(lOm). IJOF.FM \.\\: Quurtel en Fa \1 fi!' L' a mandolina. \iolí. 'inlu i llaüt. Elfril'dt• k.un,.t"huk. Glinthc•r Pichh•r. Ant on Unil'rlt'. \ lnzent fnndl..y. (llim ). 13.00 'tÚSICA DEL SEGLE X.\: FT\Zl: ConN•t·t pt•r o rlorinl'l i corda. \1ie•hnel Collin,. C.ih of London Sinfnniu. Dir.: Rid~ard Tlicl..ox. (28m). ~RENE~: Trio d1• C'lll'tlO t'LI ]2 eMIH'ion,, op. 237. Tr·io H••thl'r·c·he·. (18m). PITTt\LliGt\: Lu r·onu•I'Íu dc• lo~ t·ornudos, hnlle•l t•n un m•tc•. Milogros Mur·tín, mt·z~o~opt·uno. Hriul Orl¡ttrhtt·a Simfòni¡·u de Sevilla. Oit·,: Antnni floH Mudon. (20m). H JNOEMITJL: StJnulu per u tt·ornpn c·untt·uh i piano. Uun~ Dullucwt. Mut·jo Bon. (llrn). P~'I¡DERECKJ: C1J1wcrt pt·r '' 'iolu i orquc~u·u. (1983) . Talwn Zimnwrmann. Ort¡tw•tra de Cumhru o\mndi'US dt• Po'l•n. (22m). BIUTTE'I: Tlll' Deuth of 15.00 Bt;TLLETÍ DE ~OTI­ 15.13 CAPSA DE JrtSfC.I\ MOZART: Simfonia n. 6. h.'\ 43. Thc Aradem~ of Ancient Music. Dir: Christopher Ho~··o­ od i Jnap Schriider. (17m). l\lLYXAUSKI: Concert per a 'iolí n. 2, op. 16. Konstnnty Andr·zcj Kulka. OJ'(¡ue&tra Filharmònica Nacional de Varsòvio. Dir.: Kazimierz Kord. (2•tm). DANZJ: Quar·tel per u fagot i tl'Ïo dc corda op. 40 n. 2. Mauro Monguzzi. Gigino Macsti'Ï. Antoniclla Anjos. AlfreJo Riccardl. (20m). CAPLLONCH: Tl'mu i vot·iacions. Ft·anresc C11plloneh, piano. (18m). NOSKO\\SK.l: L'estepa. poema simfònic. op. 66. Orqut:'•tra Sinlfònica Jliacionul Polonesa a \'nrsò,;u. Dir.: \\itold Rowkki. (lïm). Il.AXDEL: The Faithful Shrpherd Swte (Arranjaml'nl dc Bee<'ham). Royal PlúJJ,annonic Orchc~tra. Dir.: Yehudi :\lenuhin. (26m). R.STIUCSS: Sonatina per u 16 imtruments dr 'enl n. l -Dei taller d'un imàlid'', L<mdon "lnd~. Dir.: :\Urhncl Collins. (35m). 18.00 GRAl~S ll'iTEGRALS CAI'iTATES DE BACH: '·Wi" schün leuchtet der Morgetu;tern'' (Com brilla l'estrella drl mati), cantata BWV 1. lnga Nieloen. Adalhet·t Kt·nus. Philipl'~ Hutt¡•nJocbcr. Ciiebinger Kantorci Stuttgart. Colle~;ium Barb. Dir.: H¡•lmut RiUing. (23m). '"Ad1 Gott von Himmcl !<icb dardn'' (D~u meu, mirn'ns deJ> de dalt del cel). cantata BWV 2. Concentus Musicw; dt' \'i.enu. Dir.: Nikolan.~ Harnonruurt. (19m'). 19.00 .-\DIAI\AC l'n e-pai de,tinat a evoear i re•"Ïurc ,.¡, fe~ mé.-, repn-.-enlatiu.• clel pa«at musical. Gnió i ~elec­ ció d'Àiex Robles. 20.00 Bl'TLLETÍ DE :\OTÍCIES I AGE.l'fDA ;m :SICAL 20.13 CATALll\ïA ~rtSICA: RECL'LL DE lO Ai\"YS 0'UISTÒIUA Rcvi8ÍÓ deL; programes. •·•país i concerts més sig:uifiC"atius. "A. la monero dc .... JOAQCIN ACHÚCARRO'' 22.00 AGENDA MUSICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS COJ\CERT enrr¡,'ÍstraL per CntnlWiyo l\Jtísi('a el din 5 d'abt·il ric 1997 nJ Palau de ln Música Barcelona. de Catulanu FAURÉ: Swte "~l;u,qne• rt Bcr~amakques··. FULA: Swtr can- cione, poptclot·t·~ t''fHUio)a,. POt LE'oC: Sinfoniettu. Eli,rn· do Cabrro. m••zzo,uprunu. Thl' Europenn \(r,)u·ul Stuelt•nt' Orquo>,lra. Dir.: Cunl!••· \\t•ttz. (6lm). 23.30 'OCfLRt\ \tú,icu pt•r acahnr t•l diu. Pn·•t•ntnri6 u rur•·•·•· tl' \lfn•tl Ct>fa)D. 01.00 REPERTORI DE l\ lT DIMARTS, 2 DE SE· TEMBRE DE 1997 Oi.OO L'OBEUTUHA Músieu pm· l'rmwn ~·¡u· <•I diu. Ht•cuU rl'oi11·1'R h•·•·n~ pt·e·~•·ntutlt•s pet· Juurt Vh••··•· Indou butlletins infot•tnotius i a~e·rult•s mu•i<•nl~. 09.00 BUTLLETÍ DE l\OTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE NO\ET\TS Pre-entut'iii dt• ¡,., tíhnnt•• no\1'· 101:'1 cJi,eo¡:riifit¡ue• npun.•¡.'lltle• al ml'rrat. E-pai palmrinat pt'r Di>eu- Ca,t••lló. 10.00 BUTLLETÍ DE '\OTÍCIES 10.08 C\PSA UE !ltfSIC.\ Fll\.'\Cl'..: P~i!¡ut>, p.wmu •unfònic fJt'r o t'Or i fll'tflll'•lra. Cors de lo Rñrlin T\ Bt'lgu. Orque••lrn dl' I..iC'jO. Dir.: Punl Su·unss. (-l7rn). HAYl)l\: QunrlN pt•r a llaiil i conln, I Inh. li f :H (op. 2 n. 2). Jakoh Linclhrr¡:, llulit. Nil' Et-ik Spurf, violf. Lurs Bc·olin, viola. Olof Lm·s~on, vinlon••t•l. (22m). TART JN I: Ctmct•rt per u .-iolí i orqm•Nt t·n t•u Sol M. F:n•••mbll' 415. Solista i elitwtnrn: Chiorn flnm•hini. (17m). BOCCHER I'I¡f: Simftmiu e•n Si b \f. op. 35 n. 6, C. 5 I I. Cnntilcnn. Dir.: \driun Slwph¡•t·d. {17m). FRESCOB.\LOI: Quutr·t· "Cnuzoni'' instnurwntnl•. 11 Teatro nlln "oda. (l5rn). STE:\11 \.\1\L\U: Lodolt•zzi ¡•ontu • .,u itt' op. 39. Üt'IJUe,u·a Sinúòniru dl' Gütebor~t. Dir.: 'ot•t•ml' Jan-i. (18m). f LE'\IE\TI: Snnutn fl<'r n piano op. 23 n. 3. Donot!'lla Fuiloni. (15m). GLl Ck lfi¡tl>nia u \ulidn, ~uitt>. IUtl'ini'l·hr• Knmm••ron•ht•,tt•r ~iiln. Oir.: Jan Cornzolla. (9m). 13.00 :\tOMEt\TS LÍJUCS SERlL\.I'lO I \ \1\ ERUE: El amigo \f,•l•¡uitult••. lm•, n¡, adt•nPira. Lupe Súnclwz. Gt•runlo Mout-eol. .lon!luín Purtillo. Cor· CantorR de J\ludri<l. Üt'tjliC~lru Sinfònien. Dir.: lnd ule·nt•io CihneroR. (22m}. l i o\ SS E: Lut·indtll' \ 'IHII'siu, o L'Arlif.,'Ïnnu Gt•ntiluomo. Silvin Pit•rollo, soprano. Gior¡ño Gatti. bat·íton. OrtJUI'"Int Bnrrocn de Cutània. Dir.: Sohutort• CurC"hiolo. (52m). Sl LLJ\ \.l'o: Tlw Mikudo, t''tnu•tr,. Suli,ll•R 'Mnk Cor> drl Ft••- ti' al dt' Gl~ndchourne. Orque"tra Pro .\.rtc>. Dir.: )JaiC"ol:rn SnrI,:<'Dt. (22m). PLCCil\1, D0:'\1ZETTL \tEYERBEER. CllERLBI:\1: àries d'òpt'ra. Alfrt'do N--au •• lt>nor. Orqu~t-tra '\lanurl dt• Fulla. Dir.: Xicoia Re,cigno. (] ·lm). 15.00 Bl'TLLETÍ DE NOTÍCIES I AGE..'\DA ~fl:SICAL 15.13 CAPSA DE MÚS ICA S.\lNT-SAEi\S: Simfonia t'li Fa i\T "Urbs Roma''. Orqul'stru l\n· cional dl' I'ORTF. Dir:.: .J¡•an Mortinon. (-llm). G l l'UAN l: Serenata pet· a flauta i b'lliLarra, op. J2ï. 1\üknt'lllelns\'Uo. Jukkn SO\ijoki. {llim). LINLI':Y {l'I jo, e): Dau¡;bter of lleuv'n. fair nt·t thou! (Darthul a), cantata. .Julia Gooding. soprano. Cor i Ü•·que~tra The Purlt•) of Tn,lruments. Dir.: Poui Nichol,on. (17m). ~I.HAYD:\.: Simforua en \li b \1. P l. Orqul'•tru dt> Cambt·a Frunz Lü.zt. Dir: Jñnos Rolla. (15m}. GRJEG: Sonata per u 'iolí i piano. op. 13. Dimilr) SitBella Da,ido\itx. koH·t~k). (21m). TELE.\U..'\:\: Obt"rtura Srute pet· a trompeta, do, oho{>,, rordu i bai' continu, T\'t'\ 55:08 Ludwig Güttler. Xeurs Bnchisdws Colle¡!ium ~lu,irum Ll'ipzig. Dir.: '\In.x Pomnl!'r. (21m). CRERl'Bil\1: Anacreò. obPrtura. Orquestra Sinlfèinica NBC. Dir.: Arturo To~cnnini. (10m). SmELWS: El F~stí de llaltnsat", stÜlt' op. 51. Ot·quo>slt'n Simfònica de Gotcborg. Dir.: l'll'cmc Jiirvi. (14m). 18.00 GRANS Il\'TEGHALS CANTATES DE BAC H: " \ cb Gott. wic mancbcs Hetozcleid'' (Déu tul!u. quina nJlicció). cantala B\VV 3. Sofutes ''orals. Cot• del• Pelits Cantors de Viena. Cburu• \lcnell."is. Conct:'nhr. 'lu.o.ictt- de Yil'na. Dir.: N. llarnont'ourt. (24m) . "Cbri;,t lag in Tode;banden .. (Je•ucri.•t jeia l'n l'l' lli!{am~ dc la mort). cantata BWY 4. Solistes vocals. Cor \lonteH•rdi. English Baroqut> Soloi.~L-. Dir: John Eliot Gardint>r. (23m). 19.00 GRMiS ll''TÈRPRETS J \l.'1IE :\.RAGALL. CANÇO~S 'o.\POL!TA'\ES: Corl''ngroto. Didt~m·cllo vuie. Marecbiun•. l'tt' HIL-ria vasà!. .. PecC"hio? Orqut>sll·a Sintfònicn del Gran Teatre rlel Lict:u. Dir.: .Tavicr P~r·ez Buli1'ta. (19m). )JARCELLO, VIVALDJ. BELLINI. PUCCJ NI: Selerció d'àries. H ye Jin Kim. soprano. Amparo Gnrcía. piano. (20m).l\1ASSENET: àriPs (Monon i Wertber). Q¡·qUt'<lra dl' In Ràdio dt' .:11.unic. Dir: Lnm])erlo Gardelli. ()2m). Tr""' 20.00 BlJTLLETÍ D E NOTÍCIES I AGEl'"DA ~fL"SICA.L 1 20.13 SELF:CCIÓ DE JAZZ Prowama tl•·•licut o Iu mú•irn dc jan umb ¡tuió •l' \lbt>rt '\1allofré. 22.00 \Cf::\DA "l:SIUL 22.05 ELS 1\0STRES C0:-1CERTS CO~CERT cm•t•¡:i•lrnl per Catalunya Mú•iru l'I din 6 111' maig de 1997 al Centre Culturul dc la Fundorió "Lu Coi,a". ).)\(· FESTI\AL DE MÚSIC.\ \NTI CA. SCHUBERT: Sonutn o. 3. op. 137, D 408. Sonata n. 2, op. 137, I) 385. MOZART: Sonata NJ Ito M. K V 306. Souutn c•n Si b M, 1\.V 45·1. Fnbio Biondi, violí. Olga Tvc·•·gkuyn, pionnforte. (89rn). 2:uo NOCTURN l\1tí~ica per· n•·ubor l'I dia. Prt~ st·ntució u rurn•r tl' •\lfrc•d Celayu. 01.00 REPERTORI DE NIT DIMECRES, 3 DE SE· TEMBRE DE 1997 Oï.OO L'OBERTURA Mú.•il'u pt•r· comrnçor l'I din. Hecull d · obre• breu' pre-entndes per Joan \ïvr•. Jm•lott butllt.>tio• informatiu• i og<"ndc•, mu•icob. 09.00 BUTLI.ETi DE l'IOTÍClES 09.08 SELECCIÓ OE NOVETATS Prest'nlot·ió dc lt•A últimt•& ooveUtls d.iJ;cognlfitJUI'S nparegudeA ui mct'I'DI. E~<pni putrocinat pl'r Discos Custdló. 10.00 BUTLLETi DE l'IOTÍClES 2 10.13 CAPSA DE MÚSICA ROMAN: Te Dcum, cantata. SutiannP Rydí-n, soprano. PeLindllkog. to•nor. Cor dt> Cambra Eric El'it·son: Conjunt Barroc de Drottningholm. Oir.: E ric Eric•on. (22m). VORJSEK: Simfonia t•n Rt• \1. Orque.tra de Cambra Pardubice. Dir.: Libor lllavu<"t>k. (27m). 'fOZ·\RT: SPreoata n. 8, K' 286. Orque-tra Simfònira de Bambt·rg. Dir.: Jobeph Kcilbrrth. (13m). '1E:\'DELSS0Jl'\ HE:-.SRL: Sonata per u piano ¡•n do ot. Liana St'rbcst•u. (16m). PISENOEL: Concert pt•r a violí, do~ oboios, due8 trompet~, corda i baix continu en ReM. Virluo~i Saxunioe. Dir.: Ludwig Gütúcr. (L5m). IHMSKI-KORSAKOV: Simfonia n. 1, op. ·¡ (tiegonu vortii<Í). OrqucRU·a Nocional ,(,. l'URSS. Oir. E. Svl'tluuov. (32m). AHNE: Concert ¡wr n piuno en La M. ThP Purlt•y of lnAtrumt'nlb. Solista i dircl'tor: Paull'lichol>~on. (17m). SPOllR: Quort••t dP <"Ortiu n. 3, op. 11. New Budupest Quartet. (20m). 13.00 l\fÚSICA VOCAL HAYD:-1: 'fusa in honorem BPuti•runac \1rgio.is :O.tariae. Hob. XX1l:4, -cran \li<~a d'orgu ..-. joditb Xd•oo. Carolyo w-utkinboo. )fartyo Bill. David Thoma~. Cor .de la Christ Cburch Cathedra!. Oxford. Christopher Hogwood. orgue. The Academy of Ancicnt :.'\lusic. Dir.: Simon Pre.ton. (40m). TELE\1A '{'<: lno. cantata dramàtica. Barbara Schlkk, soprano. Mm.ica \ntiqllll de Colònia. Dir.: Reinhard Gocbel (32m). WOLF: 16 tieder oobre poemes de Heinrich Reinc. Dicu;cb Fiacbcau, burlton. Hartrrmt Holl, piano. (28m). VON B INCEN: In Matulinis LuudihUJ!, ofici. Sequcotia. Dir.: Barbara Tbornton. (10m). 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA ~fliSICAL 15.13 CAPSA DE ~fÚSICA PAG.L'\Thl.: Quartet op. 4 n. 3. Rainer 1\.ussmaul. ~ioli. Ulrich KMh. nola. Sonja Pru.oobanl't't.ouitarra. )farçal Cervera. ~~o­ loncel. (22m). PROKOFIEY: Concert per a piano i orqut>!'tra n. 2, Op. 16. )lichel Béroff. Orque•tra de la Cewandlrou~ dl' Leipzig. Dir.: Kurt )llll!ur. 130m). SCHELLE: -Lo, ist cin Kind geboren". La Capella Ducale. .Mu~ica Fiata. Koln. (llm). ORAK: El jacob~ preJudi¡; i bullet. Orque.str'd Filharmònica Eslovaca de Kosice. Dir.: Rt>bert Stnokovol.."). (11m). OITO: Concert per a trompdu en )fj b ~L .Muurice .André. Württt>mbergiscbeb Kammerorcbc.st~r Heilbroon. Dir.: Jorg Foerber·. (15m). GADE: Simfonia n. 3, op. 15. Sinforuetta d'Estocolm. Dir.; l\. Jani. (2ïml. BOCCHERINI: Quartet dt' corda op. 39. G 213. Tbe Revolutionary Dra-.io~ Room. (20m). POI:LE:XC: Concert per a orgue. Peter Hurf<~nl. Philharmooia Orchel'trn. Dir.: Cbarle:> Dutoit. m Trio Cuinjoun. (22m). HA!'IDEL: Conct'rto gros~o n. 6, op. 6, en •ol m. Orc¡ul'•tra Filburmònit·u dt• Cambra de Barcelona. Dir.: Ser¡po Prieto. (18m). LEO~C \\ .\LLO: Balla to di ;\eddu (de I Puglincl'i). Eli•o•ela Bakerkina, •oprano. Josep Surinyat'h, piano. (Sm). SERRA: Pui¡,.,oliu. Orque•tru dc Cambra dt•l Con 'l'l'\ a tori Superior de MúMico dt•l Lirru. Oir.: Jaunw Fruncr,;(•. (7m). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTi. CIES I AGENDA MUSICAL 20.13 :\1El\DELSSOIIN: 150 ANYS Peça dt com•rrl per a clarinet i roi'IIO di bu~Hello, op. 113. Tht"a King. Georgina Dobréc. Orc¡uestro Simfònica dc l.omh·t';, Dir.: Alun I~ran!'ls. {Sm). "Lauda Sion", op. Ewlyn" Brunnl'r. 1\aoko !bora. All'jomlro Ramírez. Pl:ülippe Huttenlocht>r. Cor Simfònic i Orque-tra Gullienkiun. Dir.: Michd Corboz. (28m). Sono tu pern orgu" op. 65 n. l. Rudolf Heim•munn. (15m). Simfonia pt'r a corda n. 7. Collegi om ln•trumt·ntalc Brugcn•e. Dir.: Putrirk Peir... (21m). Quartet dt.> rorlla op. 13. Qnortet .\rti• de \ïeno. (27m). n. 22.00 AGE:"'DA m. Sic.AL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS (ONCERT enn·gistrat per Cotalunyn 1\tír,ko el dia 28 de •etembrl' dt• 1988 ol Tt:atre Romt'll. MOZART: Sinfonicua en ReM. YANJUNIZUQIANG: Rent·xos tic Iu Llu nu solm~ In St>go no Font. B \Cll: Conct•rt P•'r a do• pianc>s, BW\ 1060. D\'0R.AI\.: S1•ro•nuto pt•r lll'orda, op. 22. S.\RAS.\TE: Na~arra. Lronoru ~ilò i Rc•rnut Dt'lteU, pianoo. lluo Li i W1•i Xut·fpug, ,;olin.•. Orc¡u,.•lra "urional dc Cambra dt> Iu Xina. Dir.: Han Zbong Jie. (12m). (22m). 18.00 GIU..'<-s Th'TEGRALS CA.'iT..\TESDEBACH: "Wo...oU kb flieben bin.. (A on fugiré?), cantata BWY 5. Paul E5s..ood. Kurt Equiluz. )fax van Egmond. Solbtes i Cor deL. Petit1' Cantors de \<!ena. Cborus \-leonen.sis. Cooceotus muricus de \ü-ou. Dir.: ~ikolau• Hurooocourt. (24m). "Bleih bei una, denn es will Abeod wcrdt'n" (Quedeu-vos amb nosaltres, que l'S fn tard i el dio ja ba començat u declinat·), cantata BWV 6. Solisteo vocals. Chortll! Viencn'i~. Petits Cantors de Viena. Concentus .l\Iusicos de Viena. Dir.: Nicolall!l Harnoocourt. (20m). 19.00 NOUS L'iïÈRPRETS BEETHO\'E..'i: Trio per a piano. darioeL i violoncel. op. 11. 23.30 l"OCTlR:\' MW.ira ¡K·r arnbar el dia. p,..._..ntorió 11 curn.-r d'Alft'l'd Cl'laya. 01.00 UEPERTORI DE ~l.T DUOUS, 4 DE SErEM· BRE DE 1997 Oï.OO L'OBERTt;RA !\1ú•i•·u JH'r rumençnr .,¡ dia. RPcull tl'obrf'1! IH·t·u~ pr4$I'Otadea per Joan Vh f'K. lncl(lu butlletins informatius i o¡çcndt•s mu~icols. 09.00 BUTU .ETÍ DE NOTÍCiES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Prt••t•oturit) de lt•s ríllimr• novetaU! di•co¡,'t·òfiqcu·~ opttrc¡,rudh ol mercat. Eopai palrodnat pt'l' Di.;co• CuHtclló. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- CIES 10.08 CAPSA DE ~IÚSlCA PERCOLES!: Liviettu e Trucollu. intennezzo en duP" portJ¡. Angelica Tuccari. Sesto Bru..cantini. Orquestra A. Scarlatti de Nàpols de la RAI. Dir.: .lliredo Simooetto. (43m). BAG(.."ER: Simfonia en Si b M. Orque><tra de Ca.mhra Reina Sofia. Dir.: Gonçal Comellas. (21m). ROMBERG: Quintet per a clarinet i quartet de corda, op. 57. Dietcr Klocker. Consortium Classicum. (20m). BEETHOVEN: Danses WoO 17, n . 1 a 8. Ulsamer Colleginm. Dir.: Josef Uhnmer·. (14m). J .J .BENDA: Conc~rt pt'r a violi i corda en Sol 1\1. Sebastian Beoda. Thc Beoda Mubicians. (llm). PADEREWSKI: Sonata per a piano op. 21. r\ndr.~:ej Stefanski. (28m). :\10ZART: Simfonia n. 34. K\' 338. Orquestra Reial del Concertgrbouw. Dir.: 'Xikolans Hamonconrt. (22m). 13.00 :.'\JtSlCA Ai'\"flGA DELALAXDE: Sisena Suite (Simfonies pels sopan; del Rei). Eosemble La Simpbonie du :\Jarais. Dir.: Hugo lte)ne. (2ím). )fOYfE\'ERDJ: Selva morall' e ¡•pirituule. (extracte~). Les Art& Florusants. Dir: William Chrulie. (6lm). FRESCOBALDI: Arie musicale. o.l3 a 23 (primer llibre). Conrerto Italiono. Dir.: Rinuldo Alcssaodrini. (19m). 15.00 BUTLLETÍ DE NOTICIES I AGENDA MUSICAL 15.13 CAPSA DE MÚSICA ROSSfNl: Sonata p~r a cordo n. 6. I Solisti Italiani. (20m). HAYDN: Simfonia n. 47. Tafdmusik. Dir.: Bruno Weil. (21m). STR.A\1NSKI: Simfonia en )1i b M, op. 1. Orquestra de la Suïs~"' Romande. Dir.: l'leem!' Jiirvi. (33m). TA.RTThl.: Com·erto grosso n. 5 (tran<cripció de Ja Sonata op. 1 n. 5). Eo-embl~ 415. Dir.: Chiara Bant•hini. (10m). SCJJUllA:\:-1: Quartl't a.mh piano en do m . .André Pre•in. Young Uck Kim. Heücbiro Ohyama. Gury Hoffman. (20m). WAGENSEIL: Simfonia W\ 393. Orquestra de Ca.mhra Salieri. Dir.: Tanuis Pal. (9m). ALBER: Rondo per a violoncel i orqueetro. }fartin Ostcrtag. OrCfllCAlra Sutúònica de la Ràdio de Berlín. Dir.: Roberto Patc·rnostro. (13m). WOLF: Pcnte~i­ lea, poema simfònic. OJ·questru de Parlo. Dir.: Daoirl Bu¡·~n­ boim. (26m). MA.RTINI: Pastoral en Do M per a dne¡; tlnutes i bai.:" continu. MasKimo Mercelli. Nicola Guidetti. Orquestra de Cambra Benedetto Marcello. (4m). 18.00 GRANS Il\TEGRALS CANTATES DE B \CH"Chrut uoser Hcrr zum Jordau !..om'' (Crist. no&trt> •enyor. vo nrribor al Jordò). c·ootata B\\ \ 7. Paul Es~wood. lwrt Equiluz. Mo.x van Epnood. l..t•onhurdt Con· ;,ort. Dir.: Gu,tov Lconhordt. (26m). "Lil'llstt•r Cou, wonn wfrd ich <lt'rben'' (Dí-u t'~timot, quoo moriré?), cantata BWv Il. J'l~o soli,to. Poui E,Nwood. Kurt Equiluz. Max vnn Epnond. Cor del King's Collegt• dt• Cnmbr;d. ge. Lt·onhnrdt- Con•orl. Dir·.: Custav ].A>oolumlt. (19m). 19.00 PENTAGitA.'lA P r·ogromo dt~ divulgoc·i6 muMiral. Guió i rcnlltznc·ió: P!'t"e Hurés i Alc·x Hoblc-s.EL PO DER DEL CANT: LA FILADORA 1 EL GALOP DE CORTESIA. EL RETRAT DE WOLFGANG A. MOZART 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- CIES I 1\GE~DA '1USICAL 20.13 "A LA ~lANERA DE...." Un convidat t'n~ prupo'o i romrnto In mú•ico qur li agrado. Guió i Jlr~'cntac!ió dc Joon Vive<. Produrtió dc• Dolors Bus- quets.GERHARD GR El\.ll'IG 22.00 AGE;-¡DA 'ILSIC.\L 22.05 ELS !\OSTRES CON- CERTS CONCERT "nrc·~~trot pt>r Catalunya J\·h í•ira c•l din 16 d'ugost de 1992 u I'Abudio dt> Sant Miqud d<> Cuixii. }..}.JV LN!VJ;;R- SJTAT CATALANA D'ESTIU. L'OBR.J\ CONCERTANT DELS GERMANS PLA. Claudi Al'imauy, flauta. Duvicl Riba, lluuIu. Virtuosoh d' H ongdu. (72m). 23.30 NOCTURN )Iúsicn pet• Ul'uhnr· t'I diu. Presentació u run·ec d' 1\lfrNI Cl'luya. 01.00 REPERTORI DE NIT DMNDRES, 5 DE SEtEMBRE DE 1997 07.00 L'OBERTvRr\ \lú•ico Jlf'r I'OOWilÇOr ¡•) nin. Rt'rcdJ d'obrc•, lm·u~ prc•t•ntode, per Joan Vivt>s. lnl'lou butllrtin• informatinK i ag~ndt•'l Dlll•iroJ~. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECCI Ó DE NOVETATS Prc••cntnol6 dt• Ics últimes novo tul~ djH('c¡gruflr¡UPfl OJitii'Of:,'IIC it>~ ni m••rrnt. F....¡,ui palroclnul pet• Dis"os Ca$telló. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- CIES 10.08 CAP SA DE MÚS ICA lfOLST: .Els plunrtt·~. op. 32. Co!'N 1 Orc¡lii'•IJ·o dc• Iu BBC.. Dir.: Andrc•w Ouvik. (S lm). DE- \1Et'o'NE: Concert per a fagot n. .J.. Ec kart Hübner. Orquestra de Cambra Elilovaca. Dir.: Bohdan \Varrhal. {20m ). BRCCH: Simfonia o. l. op. 28. Orque..tra dl' la Gewandhaus de Lcipzig. Dir.: Kurt }fasur. (28m). BO~O~CI­ NI: Sonata en trio per o do¡; ,¡otim. i continu.]] Seminario mu•irok ( 12m). BEETHOVEN: Fantasia per a piano, rors i orquestra op. 80. Gerhard Oppitz. Cor i Orquestra Simfònicu dc la Ràdio de Baviera. Dir.: Colin Dnvis. (19m). F.COUPERIN.: Pecl'_q per a clavecí, Dinovè ot·dre ( terc!lr· llibre). Kennctl1 Gilhe¡·!. (20m). BOROD~: E l Pr·ÍJW<'P lgo,·, obertura. Ot·quesh·a Nacional Russa. Dir.: Mikhail Pletnev. (10m). 13.00 1\IÚSICS DE CATALU- NYA GERI:IARD: Pandora, suite per n dos pianos i percliSSÏÓ. Andrew Ball. Julion Jacobson. Richard Bcnjufield. percussió. (26m). CA~ÇO~ER DEL DUC DE CAL..\BRIA: Estos noches à tan !argus. Vclla de vos som omoró•. Yo me SO) la morenica. Falai mew; olhos. La Capella Reial de Cotnlunya. Dir.: Jordi Sa,·all. (15m). )1.SOLER.: Sonata per a fagot i baix continu en Do 1\1. Barcelona Consort. (llm). BEETfiOVEN: Sonata per u violoncel i piano n. 4 , op. 102 n. l. Pou Casals. Rudolf Serkin. (17m). LOBO: l'tlissa Maria Magdalt•na. Music:a Resen•ata de llar¡•t>Jona. Dir.: Jean-Mo1·c Andt·icu. {24m). TRADICIONAL: El comte Arnau. Montserrat Fi¡,rucras. Francesc Garrigosa. La Capella Reial de CatoJunyu. Dir.! Dir.: Jordi SavaJJ. {13m). J5.00 BliTLLETÍ DE NOTie rES I AGENDA ;\fUSlCAL 15.13 EL DIA DE L'OIEl\'T Programació realitzada a partir de le.. peticion~ que els nostre<; oil'nl'i han fet al eontl'stodor de Catalunya )[úsica. tel. 202 35 35. 22.00 AGE.'WA l\fUSICAL 22.05 CO~CERT DUGINARI Guió i selecció: .Àlex Roblcs. 23.30 NOCTL'R.N MtíAica p<>r acabar eJ dia. PreHentorió a r.ànec d'Alfred Celaya. 01.00 REPERTORI DE NIT DISSAB'IE, 6 DE SE· TEMBRE DE 1997 07.00 L'OBERTURA Mú!tic·a per començar el dia. Hrcull d'obri'S brena presentades per Pilnr Subirà. 09.00 BUTLLETÍ D E l\OTÍCI ES I AGEN DA ~IDSICAL 09.13 :\IÜICA PER \ COBLA BER:\ \T: L"E,plu¡¡o tl<' Francolí. sorclano. Cobla J U\ l'nil dr Bellpui(t. Dir·.: Conl'rpcití Rnnúó. (6m). \RIS\ I (. \\I P: Sar· donovu d··l~ urmuh. CoLin \loutgrin~. Snnti \ri•u i Laka· tallb. Dir.: "artí Camó•. (6m). BER:'( \T: "Ln rarc'1 dt• l'luustrc•", ":\1{-s enllò", Mtrdnnc•. Cobla Stthuclt•ll. Oir.: .lt•"ú' Veniu ra. (llm). LEON: El vol dt• l'ut·<•U. ¡,rran Yol~ pe·•· u Onhiol, cobla i ))('rcus~ió. l:ltll'unt Sl'llt•utR. Coblu Lu Prindpul <lc• Lu Bishui. Dir.: .lonli Lt••Ín. (8m). BALL DE GITANES: A Iu fc•Rtn, Contrnclunsrs. Cohln Prilwipnl dl' la Bishui. Oi1·.: Fmnc('H(' CuRsú. (6m). PUJ OL: Sunt .Tot·di lriomfunt, po~mu per o rnr i rohlu. Cor Jow dc• I'Orfc•cí Cutnlò. Cohlu StHII Jm·di. Dir.: Conxitn Gan•iu i Jordi 1--<•ón. (8ru ). 10.00 AGENDA )fUSICAL 10.05 PE~TAGRAl\IA ESPECI.\L OBC: \lJDI CJO~S ESCOLARS 11.00 EL Dl.\ DE L'OIEi\T Progrruual'ió rt'alittuda n Jlortir de Je, ¡wtiriou' qm• t•l, no;tre" oient• hon f<>t ui t•onw,tudor de Catalunya 1\tú"il'a, 1!•1. 202 35 35. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENO \ l\fUSJCAL 20.13 L'ÀUDIOVISUAL Un programa ti'AJc•x Cori nu. 22.00 AGENDA l\1USICAL 22.05 CRANS O(JIU<:S CHARPENTIER: Vêpres nux .Jésuites. Chor·lt·• Onnit•l,. Murk Tut·ket-. Han•-.IUt·g llickl'nhucher. Pctc•r Honcy. Stl·phun lmboden. Conjunt vocal clt• Lan•nnne. Or:t¡ut>stru Bon·ocn ''L'Arpa Fc•stantt•". Dir.: Michl'l Corboz. (!Olm). 23.30 1\0CTloRi\" 1\fú,icu pt-r acubar el dia. Prt''t>ntació a riirr<>l' d'.\Jfrt•cl Cclu· )li. 01.00 REPERTORI OE NIT DIUMENGE, 7 DE SE· tiMBRE DE 1997 07.00 L'OBERTllRA MW.iru 1wr c·onwn\•nr el din. Herull d'ohr~• ht·c·n~ prt''l'llladt•K per Pilar Sul,iru. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENllA MUSICAL 09.13 l\fÚSlCA HELIGIOSA MOZAirr: 1\tisRn Aol~mniA. "Missa dt• l'ol'ft•nut'' h. V 1;{9. Burburn Bmuu·y . .lutlwi¡tu Rappt:. Jo~l'f Pt·ot•chkn. llnknn ll ogegnrd. Cor· \rnoltl Srhunhtw~. Cmwc•ntu' t\lu,ku' dt> Vit•nn. Dir.: Nikohm" Hurnorwurt. (· ~Sm). ll\l\DEL: "O ~ing unto tht• Lor·d a new <on¡(. anth~m n. .J.. Lpm<' Dll\'''on. Foprono. Jan Portridge. tenor. Cor i Orqul'•· lrn Tht' SLxtrc•n. Dir.: Harry Chri,topber~. ( 15m). FR.A."íCK: Le~ Btnaurances. (Pròleg , ml'ra benaurança). Louise Lcbrun. Jonc Berbié. 'lluthnlie Stutzmann. Do,;d Rendnll. Marcel Vanaud. FrançoiM Loup. Cor de Radio FranrP. l\oU\·el Or·chcstt·e Philharmonique. Oit·.: Armin Jordon. (19m). PURCELL: Mú;;ico pel furwral de Iu Reina Ma1-y. Solistt~ vaculs. Cot· del K.ing's Consort. Cot· del Ncw CoUcge, Oxford. The K.ing's Consort. Dir.: Robt•t·t King. (21m). pn- 11.00 TRANS~fiSSIÓ EN DIRECTE DE LA MISSA CONVENTUAL DES DEL l\101\ESTIR DE ~fONTSERRAT 12.30 AGENDA ~n:SICAL 12.35 APERITIU l'IIUSIC.\L 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 15.13 ·'A LA .:\IAXERA DE... .'' Ln convidat ens propo•a i romenta la música qur li agrada. Gtúó i prcs<>utoció de Joan Vive.,. Producció dc Dolor~ Bu>quets.LLUÍS BR.'\EJ\M 17.30 TEMPORADA D 'ÒPERA D E CATALUNYA 1\tí;SJCA VIVALDJ: L'Oiímpiode, òpcr·a f'O tres actes. Andrcw \Volker Schultz('. Lut•in Meeuwscn. Elísubctll von Magnus. Mjcke vun der Sluis. Conjunt vocal La CnpeUa. Clcmencic Consoci. Dir.: Rl'ué Clemcncic. (135m). 6i ... E: .s e f:!!' ~- 155 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 20.10 SELECCIÓ OE J AZZ Programa dedicat a la mú.;ico de jazz amb guió d'Albert }1allofré. 22.10 AGE:WA .:\JUSJCAL 22.15 LA ;\IÍ"SICA A DEBAT Pro¡rramo n l'entorn de temt>"' musirab d'interès. realitzat amb la coUahoradó del Consell Català de la Músicn.}fÚSICA I GRLPS SOCIALS 23.30 NOCTURN ~1tísiea per acabar cJ diu. Prt>!.<'ntació a càrrec de Maró J,mc:. 01.00 REPERT ORI D E NIT DILLUNS, 8 DE SETEM· BRE DE 1997 07.00 L'O BERTURA Músicn per començar el diu. Ret·ull d'ohres breus pre..entudes per Joan Vives. Inclou butlletin• irúm·matins i agl!ndcs music·ols. 09.00 Bl111..LETÍ D E NOTÍCIES 3 09.08 SFLECCIÓ DE I\OVETATS Prt••t•nlru-icí dl' ¡,., tihinu·, noH'lut. fli•ro¡!rufiqtw' upurl't,'lltlt•• ni m~reut. E,pui patrrwinut pt•r Di•<'t" Cthto•lh\. 10.00 llLTLI.ETÍ UE '\OTÍCIES 10.08 C \l'SA ()I:. ) I ls ICA SC I IL\1 \'\I\: Simfonia n. 1, op. 38. Nt•~> l'hilhnrn11J11in Orrht·Atru. Oio·.: Eliultn lnhul. (:Hm). I!\) DN: \liH~U Suncti Nit·nloi, llnh. '\ \IJ:(o. ,hulith Nt•l,vn. Sltio·lt·y Mini}. Hogt•rs Cm••') Co·tullp. l>uvitl Thomuo. Cot· eh• Iu Chl'i•t CllUo·dt Cutltech·ol, Q,furu. Chri,toplwr Hngwuucl, m·¡..rut·. Tlw \t•ntlemy of Atlt'ienl \ln,ir. Dit·.: Sttuoo Prc•lnn. (28m). LECI \IH: Sonutn rn trio 1wr u fluulu, 'iol u dP ¡¡umhu i du\l•t•í. op. 2 n. 8. Aurdt• j\irnlt•t. fluutu. Chri,tiant> Jacrotlt't. du\ t'ri. Phílíp¡w \l••rmoucl. 'i oio clt· j!amha. ( llm). \\I F'\ I \\\'SI\1: C01wt-rt ¡wr a ,;oU i nnftll•,tru n. l. up. Il. ltzhnk Pcrlman. Orqm••tru Filhnrmilnit·u dt• Lnntlr<'•. Dír.: Sriji Oumn. (28m). D \.."\SES POPliL.\R~ ~H.\:\ tESE., DEL SEGLE '\\I. Tht· Broad•id.. llnnd. Oir.: Jt'l't'm) Burluw. (11m). I\IOZ \UT: s .. r.·nuta prr u \l'Ot n. 12. 1\\ 388. Wit·nPr Mozurt- Biii•er. (26m ). BACil: Sni11• nnglt••u u. l. 13W\ 806. Clt•nJI Gould, ¡oiunn. (22m ). 13.00 MÚSICA llEL SEGLE xx BH I1'TEN: Simfnniu el" ro~ quit•m, op. 20. Tlll' Lnnclon Philhnt•monir. Dir.: Leonanl Slntkin. (20rn). llt'<DE\1JTH: Kunum•rmu•ik n. 7, op. 16 n . 2 '·Conct·rl prr u m·¡tm• i orqtw,. tro''. \1nrtin IJn,t>lbiirk. orgu•• i dirt•c·o·iíl. 01·c¡nt•,trn Simfònit:a dc "i•·nn. (15m). BROL'WER: Elogi dt- Iu don•u. Phili¡>pt.' U... mni¡;rc•, ¡.'ltitnrra. {6m). :\t-\RTI"\ L: Rup-òdio Cmwt•rt pt'r o 'iol u i orc¡ur•tru "\ohuko lm oi. Orc[Ui''tra Simfbnic·a d1• \lalmü. Prt>i~t. 121m). Dir.: Jumc'' "\OST\1\0\11"\: f>l'l'llllli• 1 fugurs op. 8ï. Totionu '\ikolo}t'\0. (30m). AHI\OLD: Quutrt' llanhi'S t•,coct'•t••, op. 59. Tho• Philharmollin. Dir.: Br) tl••n Tbnm,,.;n. (Sm). o.. 15.00 BUTLLETÍ OE NOTÍCiES f AGENDA I\1CSI CAL 4 15. 1:i CAI'SA Ul•: MÚSICA CII OPIN: Cmwt·t·t ¡wr u pinno i oc·qu(}•to·n n. 2, op. 2l. Murin Joao l'in•s. Hoyul Philhormoni" Orchrotru. Dir.: Audrtl 1'1'1'\Íil. (32m). PLE) EL: Quurt!'l per o olmi• i rordu, op. 25 n. J. Pi~rrc W. F't•it. Giíntht•o· Volrut••·· PaH•I Skohnr. Ciri Skc•t•jatwc. (15m). GRIEG: \1cloclio·M ¡wr u wu i orq¡w.,tra. Burborn Bonnt')• •oprn· no. Ilakan lla!(e¡::urd. baríton. OrquP-trn Simfònica dt· Cütl'bOJ-g. Dir.: :\'eeme Jün;. (28m). R.\)IEAt:: ~.A.><; Tnrlie, ~alant~. Suite. Orqu~tra de la Chapcllr Ro)ale. Dir.: Ph. Hcrre•·~ghl'. (43m). CHAYEZ: ChnpulteJ>N'. obertura republicana. Rnyal Philharmonic Orche,tra. Dir.: Enriqur Batiz. (6m). \1\'.\LDI: Sonata pt•r a ~iolont"el i t·onlralmi.,. RV 41. AJe,undro• Dmi· tde~. Scr~'llei AktlpO\. ( lOm). \1YSLIVECEK: Sinúonia rn Si h 1\1. Ort¡urstra dr Cambra dt• Po·agn. {10m). TURil\A: Cinc clanws gi tan¡·, T. op. 55. BPgoiia Udnrh·. piuntl. (13m). 18.00 GRANS fNTEGRALS CAl'\'T\TES DE BACH"E" i't dos Hc-il uru; kommc-n ht•r'' (Ens ba arribat la sah ació). cantat u B"\\'\ 9. Soliste., vocals. Cor ¡JcJ 1\ill{!'" CoUege de Cambrirlg~. l..eonharrlt-Conoort. Dir.: Gu•· ta' Lronhardt. (25m ). "~fl'iDI' Seel l'rheht den HerrPn.. (La me\a ànima ma~ca el St'nynr). cantata B\\'\ 10. -\t'le,·n .\u¡;¡er. \Iar¡rit "\euhant>r. Alcfn Baldin. \\'olfgang Srbüm•. Carhin~ter Kanlorei Stutt~art. Bacb-CoUe¡riwn Stuttgnrt. Dir.: lft.lmuth llillill{!. (22m}. 19.00 \Ul.\.."AC l.,;o e---pui de,tinat a pvorar i r.viurc "l' fets mé, repre•rntatiu, dPI pa!'.al musical. Guió i s..Je¡,l'ió d',\Jex RobJp,, 20.00 BLTLLETÍ DE 1\0TÍCIES I AGENDA :m:SICAL 20.13 CATALt1\'YA J\ILSI CA: RECt:LL DE 10 A."')'S 0'HISTÒRL\ Rf'\;<ió dr6 pro¡!J'lUDI'>. ""l'ai• i cunc!'rli- mP.. -ignifil'atius. CONCERT enrt'gktral per CatnluD}a :'11úo;ira el dia 5 d'ocluhrt• dl' 1993 al Saló de Ccnt dl' I'Ajuntamrnt de Barrt>luna. CO'\CERTS CO,mE,fORATil'S DEL CE.'<TE:\'ARI DE \10\1POl!. F \URE: :\ou cançon•. \IO,rPOU: Quatre ml'lndiP•. QuatrP eaoçon- amb tnt d .. Becqner. Combat d ..J 'nmni. Carmt"n Bu~tamante. •oprano. )lunuel Garcia :\Ioranle. piano. (5lm). 22.00 AGEI'IDA 'IIUSICAL 22.05 ELS ~OSTRES CO~­ CERTS COJ\CERT enregi,trat pt'r Co talunya )fú.sica el dia 28 d'abril dt• 19')7 al Palau de lo Mtí•ic•a Catalana, cie Bnrl'<'lona. XJ•.i' FESTT\AL DE MÚSICA \lliTIe~ DE BARCELONA. SCIILBERT~ Simfu1ria n. 8, D 759 " Inacabada". BEETHO\ E;'ol: Concert per a ,;olí i orqne;,tro, up. 61. Thoma< Zt>httmnir, 'inií. On[Ue•lT'.J drl 5Pg:le '\"\ lil. Dir.: Frans Brüggen. (67m). 2:uo :\OCTl lL'\ \[ú,it'tt ¡wr ¡wuhur t•l diu. Pt't'· M•ntat'ÍÓ a f'llrl't•r d' \Jf¡·c•d CPinya. 01.00 HEPERTORJ llE :\lT DIMARJS, 9 DE SE· TIMBRE DE 1 997 07.00 L'OREJtTLRA '\hí~>irn pt•r t'llllli'I1Çar l'ltlia. Rt>o·ull tl'oht·•·• lon•us ¡ort•,t•ntud,., po•r· .Jonn \h''"· lndnu butlll'tin.informutith i n~l'nclt·>. musirals. 09.00 IH'TI.LETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SEU:CCIÓ n E NOVETATS Prl'sl'ntoriÍI dt• lt•>. tíltimt•s novt'- tul' rlisc·n¡.,'l'l'tfio¡ut•, upur~¡:uclt•• al tut'rl'ul. E•ptu patrnrmal pt•r Di•c·u• Cu•tdlo. 10.00 Bl TLLI:.'TÍ l>E :\OTICIES 10.08 CAPS\ DE :\ltSJ<..A RECER: Cunc•t•rt 1wr u noli i Or!JIII'•lrn. op. JO I . Etlith f>l'im·· munn . Ortlut••tra Filhanuilnit·a dt• Stntt¡:ort. Dir.: \\oir llau~ t·hild. ( f~lm ) . TELE\l \:\:\: Ulwrtuo·u 111'1' o 3 nhui>•. rnnla i t•tmlinu t•n Rt• 'I. Ot·oJUt••tra BaIT!tt·n dl' Frt·i!.ur¡t. Dir.: Gnttfrietl \un Dt·r Gultz. (22m). 0\ OH \K. El l'ulum dt•l ho•t·, po1•mu •imfònit· Op. IlO. Orqm•stru '\uc·i<mal Esrot'l''tl. Dir.: Nf't•noc• Jiini. (20m ). \ l V\LDI: f.onf't'rtf> ''<•un molti •ll'ltnwnli", 1{\ 5:l8. Tlw En¡tli~h Com·•·ri. Dh·.: Tre\'Ur Piunot•k. {I lm). St:IIU.J.\Nl\: 12 Kla~it•c pt'l' u piunu u •¡uotn• mun•, up. 85. Ht•t•tur \lnrrroo i ;:'líurht•rto Cn¡,..lh. (211m). BOCCIIEHI"\1: QuiniPt up . lü, n. 2. "[)l'I fun· d:tu~n·•. Quintt·t Bnr•·hrri.ni. (15m). 13.00 mn1E:\TS LÍRICS TX \11\0\'SKI: lftlanta. òpera c·n un at•tr. Galín<~ Gort'haknvo. Gc•¡:am Cri¡tnrian. Dmitri Hvorn•lt)\ -li. On¡w·-tra i Cor• Kirm. cic• Sant Pt•tf'r,Lur¡:. Oir.: \ulo·l') (,,·r¡.oit>v. (IJ6m). \RIES D OPLRF:TF:S \ IEl\ESF:S. de f.A.IIt•r, Lim·kt· i Struu•' Il. Lurw Popp. xoprann. ,\mbro•inn Opl•ru Glwru•. ,\t•tull'm} uf St. "artin in tht•· Fit·IIJ... Dir.: "~•••illt• '\1uJTioll'r. (11m). 15.00 BIJTLLETÍ OE NOTÍCIES f A<a:NDA :.m.íSICAL 15.1:~ CAPSA I>E \1(;SICA HJZE'I': Hnmu, simfoniu. Orc¡oll'~tno "'nrionul tlt' Lillt•. Dir.: .lt•un Clmult• CoRudt·,u~. (:30m). GRAlfJ\: Cnnrl•rt c·n Fu ~f. Hil't'ri'UI' Cun•urt. ( lOm). 1\l \III. EH: I .ic•tlt•r t•ifll'~> fuhn·ndPn c;.,,,u,·n. IJ1etl'irh Fi•clwau. horitlln. Or!¡ut••lo'll Filhurmòniru dl' Bt•rlín. Oir. : I>uniPI Barrn- boim. (17m). Hr\) Di\: Quartet dc> corda op. 17 n. 5. Uob. ill:29. Quartet fl.'•tN.ic•. (21m). KOD-\.LY: SuitP Hat') Jóno,, OrqueoLra Sinúònica dl' Bullimore. Dir.: S. Comi••iona. (25m ). SCHLBERT: Sonata pt·r a pinno n. 3. D 459 (Cinc 1\ltt\icr<Lücke ). Paul Badura-Skoda. pianofortc. (23m). e\\ RHOY: Fantasie~. Jir,pj.rion \.X. Oir.: Jordi SavaU. l9m ). RAVEL: Tzigane. -\nne-Sophie 1\Juttcr, 'iolí. Orqut'oll'll Fil hunnòuica dt> Vit'nll. Oit-.: Ju IHPS Levinl'. (LOm). 18.00 GRANS INTEGRALS CANTATES DE B\Cil: "Lnlwl Goll in seint'n Reichrn" (Lim•u D~u eu PI :1l'U rep:nc). rantnta B \VV ll. Solista dd Wit•tll'r Siin¡(t'rknaben. •nprano. Paul E--wood, contralt. 1\urt Eqnilnz. tenor. )lax Yan Egnuuul, bru. \\'iencr Siing<'rknahen. Choru.;; \1ennt'n,is. Conl't•nln• nm•icu~. \'iena. Dir. "\ikoluu• Harnuocourl. (29m}. "\~ eint·n. Klngen. Sor¡,'l'n, Zagcn'' (Piur•. lamt'nL•. pt'DI.'l', por•l. runtatn B\\\ 12. Paul E-<wood. Knrt Eqniluz. )Ja, YUD E¡!moncL Cor de nrn• dc Bad T ob:. Cur cl,•l King·, CoUe¡!;t' rle Camhrid¡:t·. Leonhanlt-Con~ort. Oir.: Gu• · ta' Lt'onhardt. (24m). 19.00 CRAXS 1:\'TÈRPRETS HliME -\RAG.\LL, SERR \ NO. CURIDl ¡ LU\ \: Frn¡:tnl'nts de Sar.nclt',. Orqu•••lru Sinúònit-a dc Burcelunu. Dh·. -\. Ho~ l\farbà. (19m). PUCCINI: Murio!, \fariof (àriu tll' l'torwra "Tusf•a'') Carme ll<·mànclt•z, -.¡. Jlrllno. Amparu Gorí'Ía CnwU,, piano. (12m). DONIZETTT. \1 \SSE~ET. PUCCI"\1: St•lf'~­ rió d'àrirs. HyP .Tin K.im. •opru· no. Amporo Gu•·ría. pionn. (!!1m). 20.00 Bt:TLLETÍ DE l\OTÍCIES I AGE~DA '!t'SIC \1. 20.13 SELECCIÓ DE J \1:.t. Prop-ama dedil'al o la mÚ>iru d .. jau amb guió d' \lhPrt 'lallofn>. 22.00 _\GE:,DA Jfi ~I C.U. 22.05 ELS NOSTRES CO~­ CERTS C:Oi\CERT eOl'P¡ri~trut rwr Ca dt~ tolunvn ~[úijira ¡•J diu 12 'l'onb~•· de 1991 al Cluublrt• cll'l \1onPstir de Snnl Cu~ul d•·l Yaiièo. U CICLE DE TARDOR J'iTERNAClONAL DE MúSI CA. PROKOFIEV: Sonata pt·•· u pi uno n. 2, op. 14. Sonotn ¡wo· a piano n. 5, op. 38. Srmotn p<'r u piano> n. 6. op. 82. Antoni Be•sc•. (Cl8m). ,¡,. 23.30 NOCTURN ~fW.ira per a('ahar o•l diu. P1·f'· -entnció o t'àrr<•f' el' A.lfrc•tl Cel u~u. 01.00 ltEPEitTOIU DE 1\IT 07.00 L'OBEUTLR \ "ú-ir a po••· Nntt•nçu•· t>l 1liu. Rt•t·ull J' oh ro•, hrt•u, pn••t·nHult•, ¡ll'r Joan \ht••. lndou lmtllo•tin' BLUMEI\TELD: Simfonia en cio m. op. 39. Orque,tra Simfònica E~tatal Ru..;,sa. Dir.: lgor Gofo,·- CIES 09.08 SELECCIÚ DE l'IOVETATS Pn·~e·nlnc·ili (lf' lt•H aíltinw~ uovt-·· lftl.!i Ji,t'O~I·i\fii¡IW~ UJIUI'I'~IUJt•¡; nl mt·n•nt. E•pni pu t•·o•·inut pr•· DiM·ns CaRtl'llt>. 10.00 BUTLLETÍ UE NOT Í- CIES 10.08 CAPSA OE \ 1Í:SICA Pl. HCELL: '·Como•, y•• ""''" uf art", OJa pt•r· l' nmH'r<uri ,¡,. la Rt•inn \lnr) . Ft·lkit) Lott. f.hu•·· J.•, Brl'tt. Juhn \ViiJjumh. Thomu' \llf'n. Cor i On¡m•,;tru \Ioni t'\ l'l'di. El(uult• Bru•• F.n•••mLio•. I>ir.: .luhn Elliut Gardírlt'r. (25m). SIHELil S: Conrt•rt pt>r n \'Ïolí i nrlll"''ll'll op. li. G•Jon "-•·•·m~•·· 'iu li. Orquc,tru Philurmoniu. Dir: Hi•·•·ardo \luti. (32m). S.\LlERI: St•rt•nn- ta ¡wr u in"ll·nuwnt' ,¡,. wnt t•n Si L \1. 11 Gn•ppo d1 lloma. (16m). R\J..Il\1 \ '111\0V: \111-inritms 'obr·,. un tl'llla d1• Chopin. op. 22. Huth Lun·do , pinno. 111 ·- !, [. '- l- I. i- Ie f. ae- t'I el R f- ·a a ·o 'H- '1'- J.I- OTI- CIES I -\GE."'DA )ll'SICAL 09.00 BUTLLETÍ OE NOTÍ- a 15.00 BLTLLETÍ DE DIMECRES, I O DE SE· TiMBRE DE 1997 informatiu• i !l!~<'ndr• mu•irak t r Cari!'>. Coll i Co~ta. (l'im). (31m). C.Ph.E.BAC: ll : Simfunin pt'l' a I'IJI'dn n. l, W1¡ 11!2. 'l'ht• Enp;li~h Cunrt•r·t. Di•··: 'l'r·t•vm· Pinno .. k. ( 12m). MON'I'SAL- VI\'rCE: Tri'R pu~tul• illurninu- d<•s. Orqnt•RII'u Nnl'iuuul dt• Cnmlwa d' \ rulnn·u. Dir.: Ct·r~t~·d Clnrt•t. (CJrn). .I ,STR \ USS(I ): S1·hwu•·•••·h Rull-Tii117t•, op. :~2. Gidon Kro•nu•r· i Pl'lt•r Cuth. ~iulins. h.im Ku~hku~­ hiun, \iuln. Go•ur~ Iliirtnn¡¡o·l, rontruhni~. (I lm). \toí'.\HT: DhN·Líull'ntu pl'r u o·onu th hus "'tt" n . 3, K \ 1;{91.. Tht• \t'" Wnrld Bo••l' l llurn Trio. (23m). 13.00 \ tfSIC.\ VOC..\l. SCIILBEHT: \ínt¡.tt• d'lliwrn. D. 91 1 (primt'I'U pnrt ). Kurt \JoU. hui~. Conl (,orlll'n, piano. (45m¡. I.l PORI\l: '\1i••u pt'r o cor u I H'U' i on(tll'•li'U. Cupdlu \lu•irul dt• .Sanin Ct•C'Íiíu. Ur4'"'•1ru lírit•n "imfirnil•o tlo•l 'l't'u tr,. dt• Cir:~liu. Di1·.: Ginliono Cut't•llu. ¡;{Sm). MONTI!:VE IU>l: 1\tuflT!ilit·nt n Il. ( llinllll' dt• "St>l ~R Muru lt• l' Spiritnnlt•"). Enunu Ki•·I<IJy, H o¡!t'l'~ Ct>V<'Y" Crumup, Dnviol T honmK. Tnvt••·nt•l' Clln''"'t i Tuvt••·rwr Plnyt••·~. Di•·: ( I:im). Punott. Antlro•w TOLDH .\: Si~ t·uuç<rn•. ( lnRti'U•ut·ntn•·ió Jll'r u ur1¡111·•tru tl~ NH' da d' <\urt•li Viln). Curmo•n llu•· tumnntl', ~nprunu. Ort¡rw•u·a tiP Camhru clt• I'Empordi•. Dir.: 15.13 CAPSA DE .m::SICA •·hin. (:33m). F.\LLA: ::Xoches en lo> jat·d.Ute-; d!' E:o;paiia. impreshioos s imfònique• pt'l' a piano i or·o¡tu•stra. Rosa Sabatl'r, piano. 01'!¡ue•ll·a Simfònica de RTVE. Dir.: Em·ique Garda Asensio. (25). C LI NI~A: Gl'lln Sexto•t per u piano. q uurtel do c01·dn i c·onli'UbUi"-. Cnpl'icorn. (25m). CAMP RA: DiJo i EnecR, c·antn ta n. 6. Conjru1t vocal i i.ru;tt·unll·ntu l L<·s A•·L, Fl!II'Í,ount..>. Dir.: (15m). Clll'istie. Willium llAYDN: Simfonia n. 90. Tafl'lmnsik. Dir.: B..uno Weil. (23m). PL\ZZOLLA: Cinc pcc~;, p•·•· a Roberto Aussd. guitarra. (20m). SCHUBERT: Introducció j variarion~ sobrf" un tema -Trorkn!' Blumrn··. op. 1(10, D 802. \Jain )farion. Oauta. Pa;,t•ul Rogf. piano. (20m). 18.00 GRA~S 1!\TEGit.\.LS C \XTATES DE BACH: -\!cine Seufzt'r. mcine Tranen'' (El• meu• ~ospir,, lo>s me\1!.• Uà~­ mes) . t•nntnlu BWY 13. Xen 'oli~ta. Paul E"··wood. Kurt Ecrniluz. Max van Egmond. Cor de nen .., de Bad Tülz. Cor df'l King\ CoU..ge de Cam.bridge. Ll'onbat'lll-Consorl. Dir.: Gm;tav l.R- onhnnlt. (23m). '·Wiir Gott ni1•hl mit nos dics!' Zeit'' (Si Dc~u no fos amb no•nltJ·t•b t'lt uques! temps), cantata B\I:'V 1'1. Solú,ll'h 'm•als. Ludwig Gütller-. trompeta. N!'ues Bacltioclw~ Colll'¡.oinm Musicum dc Leipzig. Dil·: Hans-Joachim Rotzs!'h. (17m). "Ht>rr Gou. dich lobcn wir" (Déu nosu·e Scnym-. Pt lloc•m), t•antala 8\'('\ 16. Paul E~s­ woool. 'farin.q ,.an Altrna. :\1ax vun Egmood. Cor de neno, do> Bad Tolz. Cor del King's College de C;unbrid!!e. Leonhardt-Con•orl. Dir.: G,t,la\ Leonhnrdt. (19m). 19.00 "\OlS Il\IÈRPRETS l\10:\IPOL: Aureana do <il. Cunçó dc la fira. '\far¡..'<trida Bu!'ndio. soprano. CarlPs Puig. piano. (Sm). GR1EG: Suite llulbeq¡. Orquestra de Carnltra d..t Con-.·r·vuturi Superior eh• M Úoi· l'U dd Lict>u. Dit·.: Jaume F•·nnc·cst•. (20m). DIVERSOS !\u. TORS: Obre.; c·ornls. Coral TornuH•u. Dir.: Albert Bardié. (:iOm). 20.00 BUTLLETÍ OE NOTÍCI ES I AGEN DA :11USICAL 20.13 :'UENDELSSOIIN: l 50 ANYS Romnnrc•s scn~e pnr·auleJ>, llibr!' l\' op. 53. Luha Edlinn. piano. (18m). Simfnniu n. ;¡, up. I 07 "Rc•furrna". O!'<flll'kll'n Ft••ti,al dc Lon¡lt·t•,, Dir.: \Jc•,nndt•r ' on Pitamit·. (21Jm). Ln prinwru nit dr \\alp1111(1S. llllluolu el•• Gut>tht• Jlt'r a •Oli•lt''• t'Or I llrtJUI''ll'U, op. 60. Bri,:ítt c• Bullt>) '· t•un trull. Frit•<ll'r' Lan¡:. lt·nm·. (.;illt•• Cndwrnltillt•, ha•·itun haí~. Cnr í Or<JUI'•t•·a G11ll11'nkiun. Dar.: i\1it'hd C<1rlw~. (3:im). Uhl'rturu Ln lu•llu 1\lo•ln•inu, up. 32. Or· <JUt'Ktrn Sirnlònit•u tlt> Mcmtt·éul. Dir.: Chn1·lo·~ Dntnit. (li m ). Rundii Cupr·ic•·iuso, up. l L \1u •·rn) Pt'l'uhin, piunu. (im). 22.00 AGEN IM l 11 1SICAL 22.05 ELS NOSTHES CON- CF.IlTS CONC:F.RT c•nr1•¡¡ikii'UI prr Cu ta lnnya M,·,.;,.o ,.¡dia IJ, dt• 111111·~ dt· 1997 n In •nlu l.nz tlt• GuM tlt> Kt·utllBur,.c·lonn. SAH nianu, suitl' ¡wr u piano 1 JH'L'ew.,ití. Jurcli SuhutÍ'•, pi111111. Camut Bnn1l. (i2m ). \TJ::s: 23.30 l'iOCTI HJ\ \Iu,ku (K'r m·ubur 1•l díu. Pn•-entar io n l'iírrt'C tl' \lfrt•d Cdu)U. 01.00 REPEHTOHI OE :'IIT DUOUS, I I DE SE· TEMBRE DE 1997 07.00 L'ORERTl iR/1 Mrí•ic·u pc•r l'omt•nçu•·t•l 1liu. R1• rull 1l'ohn·~ hrt'll' pro••t•ntudt•< pl'r Joan ViH·•· l!wlou hutlii•Lin• infOI'IIlUlÍIIH i Uf:ll'lltlt•M llltH•ii'UJN. 09.00 Bl1TLLJ~TÍ DE NOTÍCIE!; 09.08 SELECCIÓ B E NOVE- TATS Pt't'KCntn<•ió flt• J¡•s tikin~t·~ nnvt•di•cngl'ltlic¡ut•s ltpurt•¡:udc•s ui lllt'l'l'Ut. E~pui llllll'lll'illul Oi,.co' Cu,tt•IJ(r. tu t!l r•·r 10.00 Bl TLLETÍ DE l\OTÍCIES 10.08 CAPSA DE 'I(SICA 8 \HBER: Cont•t•rt ¡wr u \iolun!'t'l op. 22. Huphud \\ ullfi•t•h. On(ut·,trn dl' Cambrtt \n¡:!.f,.,n, Dir. G. Simon. (:lOm ). CI\1.\HO~:\: llmut••t•·o di eupclla, inlt•t· m!'no. Jirz,.rf Grc•¡to•·· hal'\. Or qut••ti"U do• Cumlu·u Cm·••lli. Dtr.: Tom•h Paíl. (20m). KIW\n1EH: Quintt•t nmh Ouuto op. 55. BmQnurtct St:unitz. (25m). ' l LU LOBUS: BU<·hiu"''" brnRilrro•s n. l. Violont'l•ls dl' In Royu l f'hilhnrnuiuie O•·t•ht•<lnt. Di•-. En•·i¡¡uo• BIÍ tilG. (2 lm). SCl l llMANN: Con\'UilH tl'nmot· t'Hpnnyult••, op. l:ill. Rnrhnrn Bonncy, sopt·an•J. •\ n1w Sufi<· von Ottt'l', ""'~~~~"OIII'unu. Kur·t ::;trdt, tenur. Olnf Hlir. hrii'Ítnn. no Mei1•r. llelmul Drut••·h i Bo•n~t Fnr~­ hrl'l(• pinno u quutr·t• 1111111•. (22m). COREU , !: :inntllt• du t·nmc-rn olp. ~. n. i 1 n. 8. Lonclon Baroque. t9m). GECIU.J\1~0\: Simfoniu n. 1, op. 6. Or<¡nt'•tt·u Filhurmònit·a Estatal Geor~e Eneol'U d(' Bu('nrr;;L. Dir.: Ri· t'ltnrcl Edlin¡:cr. (33m). 13.00 "\ILSICA .üTIG.\ GL;ERRERO: 3 pc.:es Hlral~. Cor Ut' lu CutPdral de We~Lmin• \ndre w Lawr••m•t•-Kin¡t. !t'l'. .\mln•w 'an dn Bo:ek. Jaml'• O'Oonni'IL Oir: Dodcl Bill. (15m). _\TT.\IGN \'lT: Quat•·r dan'l.'·'· A••cutlcmia del Rie~t·t•u­ ro•. Oil·.: Piel!·o Buo••u. (10m). l\101\TEVEHDL: Lanwntu d' A riunna. Monl1!t'rt'at Fi!,'l.ll'rUs, aopruno. Ton Koopmnn, t·lnvit•iombo l i or¡,.ru~. Ancln•w Lnwn•m•t• King, u rpu. Rol f Li~lt·­ vund, Lim·hu. Pouin Pumlolfu, !Juix UI' 'iola. Lot·tmz Ouftsrh lllicJ. 'ioltt11e. (11m). rt.\NDEL: Conet•rt pt•r a o•·~~~· i on(uc·~tt·u op. 7 n. J. Ton h.oopman. Tlw \m.,tc•rdarn Baroque Orcll!'"tru. (lim). TELE\L\.~: O!JertUI'O pl'r a oboè. trompeta, rorda i h.!'. en Rt• \1. (1\fú.;it'a de Tuu]u). 'fl.'tnbrc• del Conrentu, \fu,ieu' d1• \11'na. Dir.: Xikolau• Uar·noueourt. (25m). )f \RE'.ZIO: Sl' t¡Ut>l dolor, madrigal'\ dl'f bè llibn• .. En-.•nthiP Cll."ment Jam•qnin. (23m). 15.00 Bt;TLLETÍ DE NOT Í- CIES I AGEN DA i\IVSICAL 15.13 CAPSA DE 1\IÍ'SICA ELG \R: Silnfonia n. l. op. 55. Hoynl P hilhut·rnoni•· Or·ch!'otru. Dir.: AnJrt! Prc,;n. (53m). MOZART: Qtrlnll'l de corda n. 6, KV (Í[·I. l'rin Grumiaux. Arpnd Gt!t·ecz, 'ioli. !\fax LcRm•u •·, vioIu. (2·~m). TELEMA.NN: Con· l't'ri per· a Oau ta travessera. COl'• du i lm ix continu en ReM. Mm. il'O Antic¡ua de Colònia. Dir.: R. Godwl. (12m). DUKAS: Variat•ioru. interludi i linal. 'obrt' un lt•mu Jt• Ram!'au. Jf'an Huhenu, piano. (17m). TXAfKOVSKl: St•rt•nala per a <'Orda, Op. -18. OriJUCblra de Cambra .An!1le•a. Dir.: Raymond Lep¡>ard. (31m). SlS. \TO: DanJoe:. del rènai...:ernent. "\ e w Lond o u Cuusort. Dir.: Philip Pickett. (18m). W \ GE~SEIL: Simfonia W\ 398. Orqut•,tra cie Cambra Snlit'n. Oir.: Tamús Pru. (5m ). 18.00 GRA."iS Th'TEGRALS C \NTATES DE BAC H: "Wer Dank upfert. rlt.>r pt·ei.o.et núch" (El 1¡ui m'ofl'rei' m't'ions dl'~~~­ dt·~. rl'l'oneix Iu mevu glòria), I'Uttlltlu BWV 17. Soli~tes vocolz.. Pt'tits rnnto1·s dc Viena. Cor do Viena. Con centn~ 1\h!1.;C'Ilb J1• Vit>na. Dh·: Nikolaus Harnon t·ourt. (19m). "Gieit'hwil! det· Ht>gt•n und Schn!'C vom 1-Umnwl Hillt'' (.\.ix.í l'om la pluja i la m•u bai.'f•n del ('PI}, cantata BWV 18. Solistc, Yoc.al;<. Pt>tit' eantort> de 'ïena. Cor d.· \Ï('nu. 5 Cnm·l•utu' 1\fu,icu' llt• \i,•na. Dir: ~ïkoluu' llurnonrourl. (15m). "E, rt·huh >Í!'h (•in Strcit" (l\ll•ntn••tont ' '" t'sl·lotur unu ¡:~wrrn ni <'t-1), c·nntutn BWV 19. Soli•tt•s 'nruk Pt·tit~ c•untnr~ de Yi1•nn. Cord~ \ it>nn. Cunrentu, \1u•irus dt• \ io·nu. Oir: '\ikoluus llnmunt·ourt. (20m). 19.00 PE!'iTAG lt>Ul.\ Pt·o¡rrunHI eh• tlivul¡:nt·ioí mm-iral. Cnió i rt•nlitzuricí: Pl'rt' Bu,.~s i Att·x Hnhlt•s.F:L PODER DEl. CANT: El. \ 1 \HIDET I L'liOST,\L UE LA PEIR •\. EL llETMT: JOJI·\l\N SEH<\ST ir\1\ ll \CI I 20.00 8l Tl.LETi DE NOTÍCIES l AGE~ DA MUSICAL 20.-lO CONCERT EN DIRECTE "I 1 DE SETEMBRE" Conowxící nmb l'Auditori Camp do· Mm·t. dt• Tarragona. BEETHO\ 'E;\: Simfcmio n. 9 "Coral". TRA.DlClO'\ \L: Els St>godor,. Anno Cm·•. •opruno. Bt>goña Lóprz. meno-•uprano. Joan Cobt•ro. tt•uor. \n¡:t>l Ódl'na. baríton. Cor Ciutat dr. Turrn~ona. Jow Cor de Tarru~ona. Cor de \ILI-Sl't'a. Cor dt• la l'nht'r-jtat "Ro,iri i \ ir¡tilï'. Cor d .. I'Orfw Purroqwul del \ 'rndro•ll. Cor llarmooin. Cor \l.leluin . Cor .\los Cantor-. Corol \ugu•ta. Cor d••ls \ntics "bkt'Oiam de \tont•errot. OrlJne¡,tno Simfònirn dc Burcdoru1 i '\m·ional dt' Cutuhmyo. Oir.: Jan Lapharn Kol"nig. 22.30 ELS NOSTRES CO!\- CERTS cno·.,gi~trut pt>r Ca· talunyu MíU<iru t•l tlia I I de maig dl' l997 ni Ci'ntre Cultural dt" la FW1doció " l.:.o Cai:>:u" de Barcelona. ~Xè FESTT\ ~\L DE CONCERT .\IÚSICA Dr~ C \'\IB RA. H.\YD"'I: Sonata o. 13. IIob. 'i.\ l: 18. Sonata n. ·ló, Hoh À"\1:50. :\107• .\RT: Adagio en ~i m. K\ 5-10. SCHUBERT: Do, momrnt.:. mu.•kaL., op. 9-1. D 780. BEETUO\ E'\: Set Bagatel.Je,, op. 33. Ol:!u T, ersknya. piano. (6-lm) . 24.00 1\0C'ITR.o'\ \Jú,icn ¡wr urahar d tlia. Pr,-.enwció a ràrrcc d' \lfN'tl Cdn~o. 00.30 REPERTORI llE 1\lT DIVENDRES, 12 DE SE1EMBRE DE 1997 07.00 L'OBERTURA Mtísica per· conll'nçar d elia. Rt•cull d'ohrc'H hn·u~ pr!'•entodt>per Joan Vh ""· lnrlnu butlll'tins informutiu• i u¡:t·ndt•s musit•uk 09.00 BI T LLETÍ DE l\OTÍ- CIES 6 09.08 SELECCIÓ DE NO\ ET ..\TS Pr.•,cntarió de les úhime' no•t-tat, dU.cogràfiques aparcgud!'5 ol nwrcat. Espai patrocinat po>r 0Íl!cos Cru<telló. 10.00 Bl'TLLETÍ DE NOTÍ- CIES 10.08 CAPSA DE .UtSJCA SCHUBERT: Simfonia o. 10, O 936 .A. Arademy o f St. Mnrtin-inLhe-Fields. Dir.: i'leville Marriocr. (28m ). ROSSIJ\1: Quartet per u flauta. clarinet, trompo i fogot u. 4. Conbortitun Classicum. (l2m). GLAZUNOV: E l mur. Fant11sia orquestral. op. 28. Or·c¡uesto·a Nacional Escol'eRa. Dir: Neemt• Jarvi. (16m). MOZAHT: Missa de la coronació, KV 317. Edda Moser. .Julia Barn ari. 'licolai Gedda. Dietrich Fiscbcou. Cor i Orquestra Simfònica de la Ràdio de Baviera. Dir.: Eogen Jocbu.m. (26m) . USZT: Esturu' d'execurió transcendental n. 1, 2. 3. 4. 5. Làzar Bermao. piano. (20m). PL\ZZOLLA: Suite d"' Tango~. Duo Tede»co. guitnrrc.:.. (16m). :\tARAtS: Sorilt' p;'r a viote, en Sol :\1. Smith..-onian Chamber Players. C2ïm). :\LUILER: Quatre lieder. Yagdalena Hnjós•yova. "'prano. ~[arúín Lap..an•ky. (9mJ. 13.00 :u(;srcs DE CATALl!- '\ 'U. Tl~A: Dan..~ git.aoes. op. IH. ,\lbert Guino\Brt. piano. (14m). :\ULHAUD: Simfonia n. 5. op. 322. Orqoe•tra Simfònica de In Ròruo de Basilea. Dir.: .\Jun Franci;;. (32m). J\..MARGÓS: Sonata pt-r a Oau to i piano ( l9ï9). JoUine CortadcUa,, Oauta. Lluís VidaL piann. (20m). PLo\: Concert favorit pt•r a oboè, 'iolí i orquestra. Enregi<trament fet per Catal un} o \flbica. Collegitrm :\Ju,;cum dt' Catalonyo. Dir.: Emilio :\foreno i Ser¡ri C!~!>ademunt. (15m). 8.\C.H LISZT: Fanta.-ia i fuga en >olm. ~liqnel Farré. piano. (13m). 'fiL.\.: Yillandco• f'n en•· tellano. .l{ont..errat Figul.'ra•. -oprano. Hoplcin;;on Smith. 'ibuela.. (13m). 15.00 BLTLLETÍ DE ~OTI­ CIES I ACE.'\'DA llLSICAL 15.13 EL DL\ DE L'OlE..'\T Programació rt'alitzada a partir de le• peticions que els no,tres oit'nt.:. han fet al cunft'>.tador de Catalunya :\1:úsica. teL 202 35 35. 22.00 AGEI''l'DA ~J{;SICAL 22.05 CONCERT I.MAGil\ARI Gwó i selecció: Àlex Roble.. 23.30 NOCTt:R.~ ~I úsica per acabar el di o. PreM'.ntació a càrrec d' \lfred Celnya. 01.00 REPERTORI DE l'fiT DISSABTE, 13 DE SE· 1EMBRE DE 1997 07.00 L'OBERTLRA \lú•ica pt.•r conwn\'or t>l din. Rt·· cull d ' obrt'' hrl'"' pt·f',entn•l"" per Pilar Suhorà. 09.00 Bl 'fLLETÍ OE NOTÍ- CIES l AGEJ\DA \n:SICAL 09.13 )t ( ;SICA PER A COBLA MORER·\: "Lo Suntn •·~pino''. ''Buuant dl· Iu fo ut elet gat". "L'Empoo·dà", ~unlum•s . Lu Principul dt• Iu BisbnJ. (12m). PRENAJ•'ETA: Lu 'nil dt• Maltlnncll, Hllilt' tll'r o durA coblo•s, p4'rrusbi6 i nUITadoo·. Mont.srrrnt Cl'iotuu, nnr·o·ndono. Culotes Lu Pl'incipul ell• Ln BiRhnl i Srlvutuna. llunat Srlh•nts. pe1·cu~­ ~ió. Dir.: JoM'P Pn•tuoft•tu. (2·hu). M.\RTINEZ \1"'1AROZ: Se{!udor, o Ban·o•lnnn, wite per a <•ohlo i ¡wreu,,i,;. Bt>rnat Sell!'nh. pet·ru,sió. Cohla Sont Jordi. Oir.: Jordi L!'ón. (15m). .J.SEIUI.A: \lona ;.obr~ motiu. popularri catulan•. Cobla Sehulana. Cobla .\1ontgrin,. Oir.: Martirià Font. (3m). 10.00 ACF"\0\ 'RSICAL 10.13 PEl\TAGR"l.\ Progromu dc di•ul¡wció munical. Gmo 1 n•aliu:nt·ió: Pere Buré" i ~ll·'< Rohlt•,. EL PODER DEL CA.'"iT: EL 80"1 CAÇADOR 1 EL M~STRE. EL RETIUT: JOSEPJl lL\'10\' 10.00 EL DIA DE L'OIEJ\T Pro¡,'Tunuu·ió rt•alitzudu a partit· de Iu~ pt·til·inn• !fill' e(, nm.tn.'li oit•ot~ bon fN al colltf'¡,todor dc CntuluJOyu \1oí~i•·u , 11•1. 2()2 35 35. 20.00 Bl'TLLETÍ UE \OTÍCJES I AGE:-.IOA \tLSJCAL 20.13 L',\LOJO\ ISUAL Un prOf,'TUllht rl' \ll''- Gorioo. 22.00 AGEl\OA m :SICAL 22.05 GRAl\S OBJtES SPOHR: Coh·oo·i. r.rntori p;;r o •oli•Ll'•, ror i gran orc.¡u.,.tra. Gerdu lloj!lwo·. T•uynl..o :\tit-ui. •\lt•jondrn Ramirc7. Mirhacl Schop¡wr. Cor i Orc[Ut'•tro Bot·b de lutht•rlúrche "Ïc•horlrn. Dir.: Klou• l 'we Ludwig. (100m). 23.30 '\OCTl R'\' 1\lü,wo (ll'r nl•nhur t'I diu. Pn.",l'ntarití U <'ÒI'l't'l' tf' ·\(frt•d Ct'Joyo. 01.00 ltlo:I'EftTORI OE NIT DIUMENGE, 14 Dl SE· 1EMBRE DE 1997 09.13 :11ÚSICA RELIGIOSA SCHUBERT: 1\li-.a, D 167. Solistl'o. Cor dc La Ràdio de Ba,·irra. Cupella Bavaria. Orquestra Simfòoira de la Ràruo de Bu,.irrn. Oir.: Wolf¡;~ Snwalliscb. (23m ). HAYD'\: Sahe Regina. Hob. XXIllb:2. :11oniquP ZanPtti. J e nnifer Lane. Jean-Paul Foucbecourt. .Bernard DdPiré. Le Pnrl!'mcnt dc Musique. Dir.: Martin Gester. (23m). }10~TE­ \EROl: .Magnificat o "i• veus (Ve~pro ddlo Beata Vcrginr). SuJi.,tes, cot· i conjunt instrumental de la "Socíetà cattol'risti. ca di Lugano". Dir.: Edwin LnPhrf'J'. (23m). HANDEL: 1 will mngnify t.hee, Anthem Cha111los n. 5. Lyonc Dowson, soprano. lan Pao·tridge, tenor. Cor i Orc¡uesll'a The SLxteen. Dir.: Han-y Cbrutophers. (23m). CAPLET: Pie Jésu. Hanoa Schoer, mezzosoprano. Jean-Cbarlf'• Frego~i. orgue. (8m). 11.00 TRA.~S)IISSIÓ &.-.. DlRECTE DE LA ~USSA CO!'iVE.\'TI.;AL O ES DEL J10:'o'ESTIR DE JlO:'o'TSERRAT 12.30 AGE.'\'DA )JUSICAL 1~.35 APERITit: lft:SICAL 15.00 BLILLETÍ DE NOTi- CIES 15.08 "A LA )J.MERA DE....•· Un com;dat rn.~ propo'a i comenta la música que li agrado. Guió i presentació de Joan Vives. Produeció de Dolors Bu~ quet.s.MANL'EL BLAi'\'CAFORT 17.:!0 TEl\IPORADA D'ÒPERA OE CATALUNYA ..llÚSlCA )10ZART: Lt1cio Silla. òpera !'n tre• octes KV 135. Fiortmza Co~­ sotto. Ferrando Ferran. Rt•oa Gary Falachi. Dora Gauo. Lui¡ti PontiJrgia. Anna María Roto. Cor Polifònic de :\lilà. Orqu~~­ lro de cambra -oell' Angelicum~. Din-.: Cario Felirc Cillario i Giolio Bf'rtola. (137m). 20. 10 SELECCIÓ DE JAXl Programa dedicat o la músic'll dr jau omb !!UÍÓ d'Albert )1allofré. 2~ 10 AGL"'DA ::\fLSICAL 22.15 LA lJlSICA A DEBAT Programa a l'entorn de tenw" mu•icol' d'interès, realitzat amb In roUnboroció dl'l CoDM'll Cn talà de la "'fúsiro.LA C0\1POSJCIÓ DJo; L SEGLE XX 23.30 NOCTURN Mú~il•o Jll'r acabar d dia. Presentació n càrn•r dl' ~foró Jnoé. 07.00 l:OBER'rllJIA Mwdt•u t){'r rnm!'IIÇIIr •·I tliu. j{.,. cull d' ohn•• hrt•u• pn~•t•ntlldl'" pt•r Pilur Subiril. DILLUNS, 1 5 DE SE· 1EMBRE DE 1997 09.00 IJW'U.J.:'I'Í m: NOTÍCIE$ 1 .\GE:\0,\ 1\IU\ICAI. 07.00 L'OBERTl:JU Mú'i<'n ¡wr l'llml•nçnr el dia. Rt>- 01.00 REPERTORI DE NIT I t·uU d'obrt'~ hn-us presentadeA per joan\I ve•. lm·lou huillt•tio~ informatiu~ i u~t>odo·• mu•icak 09.00 BUTLLI:.ïÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE ~0\E­ TATS Pre,~nhwiú dr IM últimt', no\ etat, di.•co~àfl11U<'• aporegudt-s al men·at. E•ruoi potro.-inat peo· Di•t·o• Ca~tt·Ull. 10.00 BUTI.LETÍ DE NOTÍ- CIES 10.08 CAPSA DE :\fÚSICA MAHLER: Simfoniu n. 5. Or'lu•·:<tra Filhm·nu'mit·u dt• Los Angcle&. Dir.: Zubin Ml'btu. (65m). SCHUMANN: QuintN urnb pinnn, op. }1. Philípp<' Entrcmoot, piano. Qunrtl'l \lbnn Bl'rg. (30m). \fOl'iTEVEROI: De la Bt'llt•z7n (hnlll'lto). Soli•tcs vocal6. Cor 'ltontP\rrtli. (10m). S!líETA."i \: La núvia \t'Ouda. Extrortt••. OrttUt''tra Filharmònica dl' \ï,·nn. Oir: Jnme' Le\1ne. (20m). '110Z \RT: Dht•rtimt'oto K\' 137. \rad~>my Chlllll· (15m). En,emblc. be-r QU.\.Y í/: C.on<·crt ¡wr a Oautu en do m. jp¡m-Pierrt' Rnmpul. Eru.emhle Orquc,tral dr Park Oir.: ]t>an-Pirrrt' WuiJ¡•z. (20m). 13.00 MÚSICA DEL SEGLE xx BOtn,EZ: Oomoint',. Portul, dorinet. Ensrmlth• Mu•ique \'ivunte. Dir·.: Diego Mus•on. (30m). CLASS. PlllLIP: "Gius~ork;.". "Cio~iog''. (6m). BERNSTEC'I: Concert per a m·quc~tro "Juhilrc Cruor_,·•. Ortlllt'Stro Filhurmònicn d'I~racl. Dir.: Leonurd Bcrnstein. (30m). PROKOFIEV: Quartet dl' cordo n. 2, OJl. 92. QuurtN Praga. (23m). R.HALFFTER: Don Lindo d•· Alm<·ría, ~uitr dr bullPt. Reial Orqu~'>-tra Simfònica de Srvilla. Dir.: \ntooi Ro:\1arbà. (21m ). 15.00 Bf.JTLLETÍ DE l'iOTÍCIES I AGE~D \ \ftSICAL 15.13 CAPSA DE :ut~SICA CAMPRA: L'Europa Culant, ballrt per a H·n~ i orqut'!'Lra. Rarhl'l Yakar i Marijann" K-.eksilben ...oprano•. Rt•nt~ Jarob,, contratPnor. La Prtile Bnndf'. Dir.: Gu~tov LronboniL. (48m). R.STRAliSS: Sonata per a violí i piano op. 18. Annt' Akiko 1\fryer~. Rohon DP Sílvu. (27m). G.SAM\L\R'I'I~l : ConcPrto grnKMIJ n. 6. f:n•,.rnblt• 415. Oir: Chinra Bnnchini. (8m). COP IAND: El ~oló Mhk. Ortiu••.,_ tro Simfiinira dr DI•LJ·flit. Dir.: Anta! DorAli. (lOm). CEBALER: Quint"t tl•· wnt n. 3. Le Con•·<·rt Jmprnmplu. (30m¡. SAfl'iT-SAJ!::\"S: Ln j11H•ntut d'Ht.rcu)p,, JH>I'mn ftlmfitni<' op. 50. ~ouvrl Orchr... trf' Philhor· monique. Dir.: l\farek Jano-.,ki. (18m). BO~PORTI: Concerto a quattro op. 11 o. -1. I Yirtuo<i deii'Accadt'mia. (12m). ROUSSEL: Impromptu. op. 21. \luria Graf, arpo. (6m). 18.00 GRANS Il'íTEGRALS C.\.'."f.\TES DE BACH: •·o E-wigkcit. du Doonerwort" (Oh eternitat, paraula retronant), cantata B\l'\ 20. Solistes vocal;;. PetitR cantors de Viena. Cor de Viena. Conc~ntus )tuskus de \lrnu. Dir: Nikolous Hornooconrt. (28m). ..Tch hatte '~el Bekümmernis" (I qunn creix el neguit dintt·e meu), rontatu BWV 21. Solistes vorak. Pt'tits Cantors de Viena. Conrt>ntus Musicu.~ dv Viena. Dir.: NikolnWI llarooocourt. (37m). 19.15 ALMANAC Un espai destinat a evocar i reviure els fel<! més representatius del pa•sal musicol. Guió i selecció d'Àlex Robles. 20.00 BUTU..ETÍ DE txOTÍClES I AGE:\"DA lrt:SICAL 20.13 CATALUXY.\ :utSICA: RECL'LL DE 10 A:'"YS 0'm STÒRL.\ Rrvisió del• programes. e:.pais i concerts mé.. l>ignificatius. PL\'TAGRtUL.\. AUDICIÓ C0MUSSORGSKI: \1E~TADA. Quadre<! d'una exposició. 22.00 AGEl\'DA l\IL'SICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT rnregistrat per Catalunya MW:ica e1 dia 10 de març de 1997 a l'Auditori de lo Coixa de Sobndell. X..<\RXA DE MÚSICA CLÀSSICA DE CATALUNYA. FALLA; El amor brujo. EASTWOOD: Uirapurú. PIAZZOLA: Historia d<'J Tango. .\Jhert J ullà. saxo .soprano. Santiago Figueres. guitarra. (65m). 23.30 ~OCTURN :\fúsiM per aeahar el dia. Prl"'elltai'ÍÓ a càrrec d'Alfred Celaya. 01.00 REPERTORI DE :\lT DIMARTS, 16 DE SE· TEMBRE DE 1997 Oï.OO L'OBERTURA '\tú:rica per començar el dia. RP¡•ull d'obri!" breu! presentadeil per Joan Vivc.,.lndou butlletins infonnotiU8 i agendes mwi<-aL.. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Pre~cotació dc les últimes oovctoUI diticogràfique,; aparl'~de• al rrwrrat. E.".paí patrocinat per Di•cos Co~tcUó. 10.00 BlJTLLETÍ DE !'iOTÍC!ES 10.08 CAPSA DE \ J(;SICA 0\"0R. U..: Simfonia n. 9. op. 95 "Ot'! nou món". Orqut>,tra Simfònica do• Londn••. Oir.: \\ïtold Ro-.irki. (12m). \10,TS \L\ \TGE: Cint• runçnn" nt•gre•. \'ktòrio del, \n¡:d,, •oprano. Orttut'•lnl dl' la Sorit•tat de Concert- d,•l Con•t't'\ u tur·i dc Parí,. Du·.: Rofut•l Friihhe('k de Burgo•. (llrn). FR \r"'CK: Sonala pl'r n 'inlí i piano Pn Ln M. Kyung \l ha Chung, violí. Ro du Lupu, piuno. t28m). N \UMA.'\'N: Corn i 1\lonzu, mú~iru dc hotlot. OrtjlWstro 1l1• Cumhru d!'l Mu•c·u Nn<'ionul, E•turolm. Dir.: Claudr c.~nt'LU). (Sm) FRESCOBALOI: Quall·., "Cunzoni'' instr·tum•ntnl~. 11 Tt·utro nUo Modo. (14m). KROJ\t\1ER: Conct•rt pt•r a ohO<\ i orquc•slra, op. 37. Soruh Fr·utwiH. 'rlw London \1ozort Plo)t'r'. Dir.: Howard Shrlh~). (22m). SATIE: Don'"" gi•tiqm••. R. dt· L..•t•uw, piano.!Hml. L'r \Pl"JO\': Ha•hi•h, poPmo •imftinic oriental op. 53. Ortlllt'•tra Simfònira de I'Arodvmio de 1'1.-RSS. Oir.: Yevgeo) Svt>tlanov. (2-Im). 13.00 :\tOUEr\'TS LÍRICS SERR.\."\0: Lo~ hilundera,. \laría Uriz. l•alwl Ri\a.,. C•·ciüa Foodt•' ila. Ednordu Ginu~­ nl.'z. Romón Contrt>ru,. Joan Pon•. Ort¡Ut'"tru Sinfònil'n dt> Bnrcrlona. Dir.: Cardo "iuvarro. (36m). "VERDI: •·Alzira''. tragi•dio lírica (cxLruetc~). Deuno Colnrha~. 8t>prano. Fmnnsco Aruizu, t<•nm·. HN>Uto Bruson, bnrlton. Al\!xondru hmita, tenor. Donald Geor·gt•, tt•nor. Or·qnt'l<tra de lo llilrlio de J\funic. Dir.: Lamht•rlo Corddli. (30m). MESSAGER: Lt•, p'titeb \firhu, rxtrurtt·~. Lilinnr Berton. ~oditll' Hroau"(. Cumille 'lauranr. Claudi' Drvo~. Gi•(.lr 01'!-moutil'ra. Cor• i Orquc•tro Raymond Saint Poui. Dir.: Juii'R Cre--ier. (45m). 15.00 Bl¡TLLETÍ DE :\'OTÍClES I AGEt\DA \fi SICAL 15.13 CAPS\ DE :\IÍ'SJCA R\YD:\: Simfonia o. 9·i "Sorpn-OD". Orr1urstro Rt:iol Coocertgl'h<Ju-.. Dir.: :\ik<Jious llorooocourt. (23m). GL..\ZlJ'NOV: Quarto-t d" conlo n. 2. op. 10. Quortt•t Xo~tokovitx. (30m). WOLF: Pr!'lutli i Iotl'rmt>zzo d'El Corrl'~dt>r. Ot•qnP•tro dt> Pori•. )}ir.: Danid Bor1·nhoim. (Sm). B \Cil: Doble ronct-rt per 11 violi i OftiUP~tro BWV 1013. Yl'hudi M<•nultin i G!•tJrfll'li Enesca, violinM. Orque~ll'll Simfòmco de Parí•. Dir: Pil·rr!' .Mnnll•tn. (16m). P·\SQLI~J: Sonow- p<'r o do• dnvi~t•mhoU.n. 5 i n. 6. Attílio Crt·mnn¡,"i. \)No•nndro dr \forrhi. (9m). PIERNE: Rumuntcho, mú•i1·a d',••t·t·nu. Suíte n. I. Philhonn~>nit• do• Lorrai· ne. Dir.: Jacque.. Houtmonn. (20ml. SCHUBERT: Simfonia n. ·1. O U 7, "Tràgú-a ~. Acoderny ofSt. :\Iartin-in-tlte-Field!'. Dir.: (32m). \lorriner. ~eville F.BE:\1>.\; Conrrrl pt>r 11 Oautn en la m. A.ndnís Adorjón. En•emblt> Ar• Rf'dívi\'a de ~a. Dir.: )1ilan "\tuncling»r. (!!2m). 18.00 GRANS INTEG RALS CANTATES DE BACII"Jesu~ uohm zn sich die Zwolfe" (Je~Ú!I -.u pn;ndre emb eU el~ done). rantalo BWV 22. So~tes vocuk Cor dl• nCllll de Bad TOlz. Cor dt•l King's CoUege de Cambridge. Leonhaa·dt-Consort. Dir.: Gu.rov Leonhardt. (19m). "Du waln·cr Gott 1mtl Dnvids Sohn" (Tu, Déu \t'l'Ítable i fill dc David), ronlatn BWV 23. Solí~tes vocuk Cor dc nens de Bad Toll. Cor dPI King'R CoUege, ComLconhardt-Con6ort. bridge. Dir.: GuF.La\' Lt'onbardt. (19m). ~Ein ongcf'lirht Gemüte" (Ln !'~­ perit trao~parenl), rantoto BWV 24. Poni Esswood. Kurt Equíluz. )lax 'an Egmond. Peblb cantors de \iMJo. Choruo Vil'nl'nl'Í.,. Coorentus Mu'\icus. Dir.: ::-.'ikolaw; Hornoncourt. (17m). 19.00 GRANS VITÈRPRETS JAü'\fE ARAGAll.. ·v ERDI: "'lo wogo a demandar a la mia Regina'' (de l'òpera Don Cario) "Moria Curme Heroàodcz. •\mpuro Garcia, piano. (10m). DONTZETTI: lnosscrvato-Angelo rosLo e bel. Ariad"U Duen d'Alba". Oa·qucRtra de la Ràdio dc Monic. Dir.: Lamherto GardeiH. {6m). VIVES: ·'Por el humo Ml sahe donde e~la el fucgo'', dc Ooña Francisquita.. Orque¡,tr.·n Filhannooio d'Espanyo. Oir.: (4m). Gardelli. Lnmberto NAPOLITANES: CA.~ÇO~S )lusica proihita. )lattinota. sale mio. Torna a rurrienLo. Orqut"stra Simfònica dd Gran Teatre del Licl'll. Dir.: Joner Pérez Batista. (14m). ARRIETA.! -Brindi.-· de Marina.' írtor dt' >\'arke. Cor de Cambra de l'Orfeó Dono.>tian-.a. OrqnL... tra Fílbannonia d'Espanya. Dir.: Rafael Frühhcck dc BurgQ~. (6m). CILEA: Does àne" dl' L'Arll'!'iana i Adriana Lecuuvl'l'r. Orquestrn de lo Ràdio de \Junir. Dir: Lamherto CnrdE'Ili. (im). BIZET: ''La llt>ur <¡nt' tu m'avois jctée'', ària de Cormcn. Orqut'lttru de la Ràdio de Mnnic. Dir: Lamherlo Gaa·delli. (4m). Q - e: -~ El el' ;i' 155 ·o 20.00 BliTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGEN DA MUSICAL 20.13 SELECClÓ DE JAZZ Progruma dedicat a lo mú!lieo de jazz amb goill d'Ailwrt ~Jallurr¡:. 22.00 AGE!'iDA MliSICAL 7 22.05 ELS ~OSTRES CO~­ CERTS CO'\'U·.HT ¡•tort'~.¡,trnt 1u·r Catulun~ u \ttí•iru t•l el iu i eh• mu•·ç eh· 11J'l7 ui To•ntn• -ra f'uriuttlula'' cio· Subath·ll. SCIIl'BERT: Ro"•munolu. Gl Z" \:\: Cnnfidl-ncio•• o \ntomiu 1\lm·bndo. RIZET: C:urnwn. 'uill' tl. l i n. 2. To•r·o••n Gun·i~u,n, 'oprnno. Orft·c> oh• Sohrulo•ll. Cm·ul Sunt \ïrt•nç dt• \Iollt•t. CtJrul t\1.1¡•luiu. OrollH'stru Sirnfi>niro d ..l VniiÍ's. Dit·.: .l01·di Mora. (65m). Leonhardl. (36m). CHARPEJ'\TIER: Ele,ació. motet H IOR. SoW,tc~ •oc:al,. Cor fie Cambra dr '\'amur. )fusit-a Polypbonicn. Dir.: Loui• Devos. (11m). CHOPf\: ~ can~ons. op. ï I. Eli•abeth Siiderstri.im. 'oprano. \ 1adímir ..\J<hkt>nnzy.._ piano. {10m). PRAD..\S GALLEX: "Oi~on al Bobo" i "Maria Virgo A.•,umpta". Capella de Ministrers. (Sm). 2:uo NOCTUrtN 15.13 CAPSA DE iUÚSICA SAUGUET: Les Fot·ains, ballf't. Ot·quc'hlra del, Conce•·ts Lamoreux. Dir: Henri Sauguet. (27m). BOCCHERINl: Sonata per o violonct>l i continu G 565. Rid1ard Lc;,ter, violoncel. ChiChi ~wanoku. contrubaix. (l5m). TXAJKOVSKI: Suite per a orque•tra n. 4. op. 61 ")1uzarLiauo". Orquestra Simfònica de I'LRSS. Dir.: E. S-etluno,. (28m). F.COL'PERf\: Apotl'o•i de Lully. He;;pèrion XX. (3-lm). 'I':.U.TO~: Richard lli: A Sbakt",peore Scenario. John Gielgud. recitador. Acudem~ of St. )lartin-in-the- FiPid-;. Dir.: "\t!'iUP \lorriner. (+lm). L. \10ZART: Simfonia da ca teia per o c¡uat.re t.rom¡ws i corda. Hcnnnn Jeurissen. )fkhael Hi.iltzel. \'i.n('ent Lth·e-quf. Lenno de Ru)tcr. Concerto Rotterdam. Dir.: Heinz Friest"n. (12m). Mú.ku fH'I' u!'uhu•· o•l elia. Pl'cs¡·u tnt•iú u ,.¡,,.,·~o· ti'Alftwl Cc·layu. 01.00 REPERTORI DE NIT DIMECRES, 1 7 DE SE· TIMBRE DE 1997 Oï.OO L'OBERT\ R\ \f1hko l~~'t' ¡·onH"nçor ¡•I dia. H<'cull d'ohrt's hrc•u, pt·t''l'lltadt', pt•r Joan""''· l~~t·lou lmtllt•tin, informatius i ago•ndo•, mu,iruh. 09.00 Bl'TLLETÍ DE NOTÍCIES 155 09.08 SELECCIÓ OE t\OYET\TS Pn••l'ntat'iú dt• lt•• úhinw~ non•tot' di•c~>gràfiques apar,.~de• al mel't'UI. F:,pai pat•·o¡·inat prr Dillcos Co•trllú. 10.00 BUTLLETÍ OE 1\0TÍCI ES 10.08 CA I'SA OE :\tÚSICJ\ BRITTEN: Vm·in1·ion~ ~ohn· un tc'lllO d1• Ft·u•wk Bdd~t·. op. 10. I Mu.•id riP Mont•·énl. Dir.: Yuli Turovhky. (:iOm). BF:ETIIOVEN: St"l't•uoto, op. 8. Trio dt• t•ot·du dt' Vit•nu. (:iOm). RA.\ffi:\U: l.;•¡; NUrprÍ~I'' dt• l'amour. suiw t·n t·nnet•rt. L<·s \1u•icit>n• du L<lu' l'l'. Dir.: \I art• \tink¡,w,. ki. (52m). SCI IOBERT: Trio [Jt!r a piunoforte, violí i \tolnned, Op. \.\ I n. I. Luc:htn<> Sgrizzi. pionoforte. Chiura Bunrhini. violí. Philipp Bo•hac·h. violonrl'l. (17m). G l lll\\1: Concl'rt prr a guitnrt·o i ori[Ut'•lra n. 3. op. ïO. \ngt'l Romrro. Orque•trn de <.:omhro \n~lt••a. Dir.: Ro}mond LC'ppunl. (28m). HAYD"(: Llindlo·c· dt• ''lc·· Estacion.-· F:n<Pmhlf' BeUu ~fu,ica dt' Vi¡ono. Oir·.: Mit·harl Oittri<'h. (4m). 8 13.00 MÚSICA VOCAL WEBER: Missn ¡,ult•mni• n. I "Mis~u del o·uçutlo•·". Solistt·~ voc•niN. Cm· i Orquc·Htt·u Simfònit•a do Bumlwrl:(. Dir: Horst Su·in. (39m). SATIE: Tt·t·~ nwl<•dit•s. Fr¡odt••·ira von Stude, mczzo-soprann. Martin Kntz, piuno. (·lm). CRETRY: El juclil'i dr ~li­ des. (El<traeh•s). Solistt'b 'ocuU.. Cor dc> lo Cnpl'lla ltl'ial dt• ParíH. La Petit!• Bundc. Dir.: Gustuv 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍClES I AGENDA ;\fUSICAL 18.00 GRANS 11\TEGRALS CA"\'T\TES DE B.\CH "Es Í>IL nichts Gcsuodes an meinem Leibe'' (No em queda en lot el coo re• de •a), cantata 8\\ V 25. Paul Esswood. Kurt Ec¡uiluz. )1ax •an Egmond. P!'lits t•untoro do· \'iena. Cboru.• \'ienenoÍi!. Concentus .!\Iuskus de \ït•na. Dir.: \ikolau.• Harnoncourt. (16m). "Ach wie flüchtig. ac·h ..;._. nicbtig". (Ah. qtJI' t'fínwr, que inútil¡. cantata B\\\ 26. Paul Es•wood. Kurt Equiluz. )lax .-an Egmond. Petit- Cantor- de Viena. Choru- \lt>nen-i-. Concentu.. )Iu•icu• de \ i"na. Dir.: ~ikolau' Harnoncourt. (}im¡. -Wer Wt'i~"· ";e nahe mir mein Ende? ... (Qui .op com é- de prop el meu final). l'anta ta 8\\\ 2ï. Paul Es--wood. Kurt Equiluz. \lax ,-an Egmond. Pl'lil• cantors dc Viena. Choru, \ïe-nenl'i<. Concenlu.; .\fu,Jcus dl' \ïena. Dir.: ~ikolau~ Harnonrout·t. (16m). 19.00 NOUS 1!\lÈRPitETS GOUNOD: "Je veux VÏ\Tc", ària de l'tipl'ra Romt>u i .lulietn. "SuI ut! Df'meure chustc el pur·f'", ària de l'òpera Fouijl. Jae Hon~ lm. tt'nor. Assumpta Mateu, Roprnno. Amparo Garcia. piuno. o~¡,., Wilenski. piano. (9m). ROSSI.\Tl: Duo per a violom·f'l i contrabaix. .Amparo ~1artínez. \Íolonl'c·l. I• t'UIIl'Ísl'o Cutulà, rontrnhuix. (l:!m). D\OR .\.K: Sc·rt•nntu o•n \li \1. op. 22. Orqm·strn dt• Comht·u Sulistes dt• Rosti-la\ llali•\forii\Ía. ku. (27m). o;,... 20.00 Ili.JTLLETÍ OE l'iOTÍCIES I AGEl\D.\ :\tlSICAL :W.J:~ )JE:\OEL.SSOUN: 150 Al'IYS Athnliu. mtí•ieu d't••rc•na op. 71. Dnnit•lll' Bo•·st. Bri¡,..jllt• Des· nmu•s. Cut·nl} n WatkinbOtL Jeun-Mun· \vot•nt. Suu:ul Notl'ch. Cm·s ell' Li6. Ortlut•su·u Filha•·monin do• Lot'I'UÍIW, Dir.: Bemut·d Tt•tu. (61nr). Quintl'l dc cor·dn, op. 87. Sulvuwrc Aceartlo. Mm·gor·t•t BntjPr. Tob) Hoffmon. Sylvic• Cuzt·uu. Gnt·y lloffmnn. (31m). Simfuniu l>l'r u ¡•orda n. 3. Onlut•stru dt• Cambra \nglt••n. Oir·.: William Boughl<ln. (8m). 22.00 ·\GEl\ IH :\Jl!SICAL OSTI{ES CO:\22.05 ELS CERTS CO'\'C.EHT t•nr"~'tt...tt J>l'r Cot:dnn~ a \lú•ic·a t•l dia 30 dl' juliol dc 1992 o Sant Fdiu d~ Gtú,ok \.\.\ FESTI\AI. 1"\TER\..\CIO\ \L DE L.\ PURH FERR\D.\. T\. \IKOUiKI: l.iuír~n clt• Sant Joan Cri.•il•tom. op. U. T\.ES'\O!o.O\: Conrt'rt.• p<'r u t'Ol' i '"listo. Trc•• ltimnc·- rtbMJS nnlirs. Cupc•llu Glinku de Snnt Pctl'r"hurg. Dir.: Ylmli•lnv Txt•r·nuiwnku. (iOm). 23.30 l\OCTlltN Mú~ic·a 1wr ucnlllll' t•l tl iu. Prt'Mt•ntul'iú o t•ài'J't'C' d' \lfn•d Ct·lu yu. 01.00 ltEI'ERTOIU DE MT DUOUS, 18 DE SE· TIM BRE DE 1997 07.00 L'OBEilTl RA \tú-ir·u pc•r ¡·omc·n~ur t'I diu. Rc•t•ull rl'nbrt•' hrt·u, prl'•t'ntarl••• [)Pr Juan \iH·~. lndou builll'tins informatiu' i u¡wnrJ.•, mu•ical•. 09.00 Bl'TLLF:TÍ OE 1\0TÍCI ES 09.08 SELECCIÓ DE t\0\ E- TATS Pr«>•c•ntllJ•iú el•• les últimt'" IIOH"- IIIIN tli•t'l•l(ràfiqucs opur.,gurlc, al nll'rt·ut. E.. pni putrorinnt ¡ll'r o;....,, Co•to•U6. 10.00 lll iTLLETÍ DE NOTÍ- CIES 10.01! CAPSA () E MÚSICA STHAVlNSI<I: L'oct·ll d<· foc. Orcttli'8ll·n Simfònit·o dc• Dt•troit. Dir. Antul Unruti. (44m). LISZT: Sonat u IH'r n piunu en ki m. s, iutn~luv Hic·hu•r. (30m). \.SC.\HLATTI: Simfonia dl'. conc•erto g•·.,._o n. l. Willium Rt•n•wtt. llr•inz ll ollip:.. r. I \lu~i- ci. (Sm). W.\Gl'\ER: Idil.li dc· Sicgfríed. :'llcmhres dc l'Orqul''tnc Filharmèlnico de \lcna. Dir.: (18m). Solti. GPorg C.H.GRAl:~: Concert pl'r n trom1>n en Re ~r. BaiT} Turkwell, trompa. .\cudemy of St. )lartin-in-the- FieJd,. Dir: lona Brown. (10m). GERSH~'T\: Porgy and Bes<. un qunclrc ,¡mfònir. Orque•tra Simfòni~a dc Detroit. Dir.: Antal Doruti. (21m). CHERUBTi\1: Quartt·t de corda n. 6. Quat·tr>t ~h·lo;.. {26m). 13.00 MÚSICA ANTIGA PHAETORIUS: Dansl's dt• 'lh·psícore. Ncw London Con· so•·t. Dit·.: Philip Pickrtt. (27m). DES PRES: Missa Pange l.in¡,•ua. Thl' Tallis St'holars. Di1·: Peter Phillips. (30m). FHOBERGEit: Suite en la m. \nne Robert, clavi'CÍ. (91n). MUSIC\ PER :\FLAUTES DE BEC DEL RENA.IXE:Iffi..\'1'. Conjunt de flauti'S de bec de \'irna. {19m). A.\'Ò:'\DI: Carmina Burana (Carrnina Lu~onrm). Cl!'nH•ncic Consort. Dir.: Renf Clcmendc. (19m). G.GABRIELI: Sonata '\\lH ~r a 4 t.rom¡wt..,. i 10 trombons. Tbc Wallacc CoUt>ction. Dir.: Simon v;·ri¡:bt. (5m). 15.00 BLTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGEl'iDA MCSICAL 15.13 CAPSA DE 1\I('SIC.\ 1\fUSSORGSKI I RAVEL: Quadres d'una expo.•ició. Orc1ur.tru Filharmònica del pllÍlí dl'l Loiro. Dir.: )1an: Soustrot. (33m). :0..10ZAR'T: Quartet amb piuno, KV -178. Evelyne Duhouq;. Quarlrl Hd\etio. {25m). DEBUSSY: La chute dc la !\laison Usher, dra ma líric en un aete (reü•ió i or•luc•strarió de J uno \llendc· Barbau·<. Christine Blin). Françoi~ Lc: Rou:x. Pierrl'-\\l'h LC' \1aigat. ]t>on-Philippe !.afont. Orque.>tra Filbarrnònii'B dl' :\1onte-Carlo. Dir.: Georgt•, Prétre. {23m). TARREG.\: Yab t'fi La. E~tudi en RI'. Clnudio \I arco Tulli. guitarra. (5m ). fl\..'\'OEL: Laudate pul'ri. Salm 112. Ro~emary Hardy. -oprano. DcUer Coll5orL. DeUcr Clwir. Dir: )1ark Deller. (21m). \nE~lo\.WSKI: Conrert pl'r a piano 1 orc1u~tra op. 20. St'tmk. piono. Orque;.t.ro Simfònica dr Iu Filharmònica Bàltica. Dit·: Wojt'ÍI'I'h Rajski. (32m). IIAYDl\: Calisació per a lluü t i conill. Hoh. ffi:6 (op. 1 n. 6). Jokoh Nils-EI'ik llaüt. Lindlll'rg. Spad, violi. Lat·s BI·olin, viola. Olof Lars8on, violoncf'l. (16m). 18.00 GRANS INTEGRALS CANTATES DE BACH"Gottloh! nun geht Enrle" (Lloat ~iu s· ot•aba). canto ta E'~wood. Kurt da& Jahr zn Dru! r:any jn ll\\N 28. Paul Equiluz. Si~- I omml Nim•gt·rn. Soli'tt-" i Cor del• Pt•UI' Contem~ clt· \ïena. Concrnlu• rnu•i~u•. Di•··: '1/ikolnu• llarnuncourl. (lúm ). '"\\1r dnokt•n clil·, Goll. wir dnnkl'n rlir- ( U• llorm. D~u nt>-lrt>. w. D01•m), rnnlnta B\V\ 29. Paul E"""lod. J..urt E<¡uiluz. ~lax , an E!.'lnnntl. Soli•~<:·~ i Cor dl' I, Prut~ cantors dt· Vit·nu. Chol"ll' \it·nnrn•i,. Conrf'ntth mu•icUJ, de Vit•na. Dir.: l\ikolnu• lru•·nmwou•·t. (25m). 19.00 P ENTAGUAMA Pro¡;nunll dr dhulgudó mu~i­ ral. Guió i t't'ttUtzllciÓ: Pt•rt• Bu¡•(.R i Ut•x Hohh·~.EL PODEH DEL CANT: PEH L'ALIMENT DEL BON VI/LI\ CAHTA DE NAVEGAHEL HETHAT, IGOR STRI\VI~SKI 20.00 Bt:TLLETi DE NOTÍ- CIES I AGENDA ¡m ;SJCAL :!0.13 ··A LA :\11\NERA DE...." Lo t'llU\ ithll '''" I~~'OIHISU i ronu• nin In mú•ica quo• li ugrutlu. Guió i pt•t•wnlot•i•; clt• Joan \i"''· Prutlur<'Ïó dr Dolor' Bu•t[Ut'b.JORDI RECIJ \.\T 22.00 \GE:\0\ \llSIC.\ L 2::!.0.5 ELS ~OSTRES CO:\CERTS CO'ICEHT t>m·t•gi,trnt ¡wr Cotnlun)u \tú-it·u t•l diu 23 dt> murç dt> 1997 ni Palau cio• Iu 1\lú;,iru Catalana, eh· Bu•·cplonu. ELS DIUMEi\Gii:S \L PAL.\U. GEHSIIWII\: Rupsucll in hluc·. BR UCII: Conrl'rt pr•· n , iolí i on¡u~~lrn n. I. op. 26. IIE IFETZ/CIUCOHAS: llom stacauo. BORODIN: Simfouiu n. 2. Brut•t• Puln) , ph111u. Mihai Cruio\'conu, ''inlí. lo..nux-Gnlt•sburg Symohun)' (lllinoi~). Dir.: Srott Cnrlnrk. (llim). 23.30 1\0CTLHI\ \tú,iru pt•r orahnr o•l clin. Pro~ •rntnrio) n o·ilrrt•t· d' \lfn•tl Cduyn. 01.00 REPERfORI l>E '\IT DIVENDRES, 1 9 DE snEMBRE DE 1997 07.00 L'OBERTLRA 'lú,ifou JH'r c·nmt•no;nr ¡•I din. Herull d'uhn•• hrt'l" prt••t•nlado•, per Jonn Vive~. lnrlou IJutlletim, informntius i u¡;l'ndt•h 10.08 CAPSA DE ~IÚSJ CA DOH:\ \..\11: Concert per a piano i orque..tra n. 2. op. ·12. \larun Ro,.cu!'. Orque.otra Simfònica E-roc,.._a de la BBC. Oir.: Fedor Glu•hcbenko. (30m) . LlLL\: Laudatl' Pueri. petit motel. Les ,\rt' Flori.-sants. Oir: \\ïlliam Chri•tíe. (8m). BOROOIX: Quru·tet dP corda n. 2. ··~oc­ turo... Quartet Praga. (28m). BRI\!: .l\lis•n íntegra. i'\ov. IJ.l6. Ihul)u Yerchic~. Christel Bort·ber~. Sent Weir. Joaclúm Cebbnrdt. Co•· mixt Kiíhu. Orqur•tt·u tle Cambra dc P1·aga. Dit·.: Ho'lmulll Rilling. (29m). ltESPIGHI: Pins cie Roma. Orclut"sll·u Nacional de I'ORTF. Dil·.: Sco·giu Celibidache. (23m). TUJUNA: Sonata pl't' a violí i pinnn n. 2 op. 82 '·Sonata espanyola"'. Joaquín Palomao·e~. l\1.icbd W'a¡;emuns. (16m). J.ChBACII: Conc·ert pt-r a arpa i orque,tra )f. Su7.ano dc rambra rn Klinchurova. Sollites de Sofia. Dir.: Emil TabaJ..o,. (16m) . PLRCELL: Prai.oc the Lord. O m~ •oul. and all that is ,.;thin me. Z .l7. Solistes n.cnl-. Cor del Kitl!!·, Corn-ort. Tbe King·, Consort. Dir.: Robert King. (10m). ne 13.00 )I(SICS DE CATALU- 01.00 REPERTORI DE 'li iT CIES I \GE:'iDA ~JLSICAL DISSABTE, 20 DE SE· TEMBRE DE 1997 Oï.OO L'OBERTt IU \1ú•irn pt•r con~o•nçor o•l olio. Ht• rull ¡('uhrt'' brt•u• prt'·~oloclt•• 1wr Pilor Suhiril. 09.00 BFfLLETÍ UE 1'\0TÍCI ES l AGENDA i\l~SJ CAL 09.13 \ILSICA l'EH A COBU JOSEP SEHH \: l.u d111lu, ma sun·u. El•·ulifu. ''·huuish. Cobla Mctlitm·diniu. Di1·.: .Jcu·di L•·Ón. (7m). COMÍN: Trípti1· tlo• c·o·cords. Cohlo Mt•tlilt•rt·rlniu . .luscp M. Bt·•·nul. (im). VENTURA: ''Per Iu pltH·()", "El cunt d1·l~ oco'll,''. snrduno·,. La Prin t•ipul UI' Iu BiNiml. (7m). Gll. 1 l\1EJ\1URADO: Cont·t·rt pc·r otible i cohlu l'li Iu m. Lluí• Pujal,. Cohlo Lu Prindpul dt• l.u m, hal. Dir.: Frnnrt•'r Cussú . (18m). OLTR.\: Gln-.a \mlnn-una. glo••n pl'l· u ¡·ohla. Cnblu :\1out¡:rinli. ( !m). 10.00 ACE:\D\ m SICAL 10.08 PE:\T\GRA'UA Programa d¡· ¡(¡, ul¡rurió mu•ical. Gui<í i rt•ulitwrici: Pl'rl' Bu '\'Y\ r{.,. i .\1'' " Rnhlt•., . EL PODER A. O.S.\.8.\.TER: Yals màgic. An- DEL C.\'iT: r \ G \T'\ I EL BELITRE. EL ltETH.\T: BEDRICll S\'fET\'1 \ toni-Olaf Sabater. piano. (4m). CAI\ÇOI\ER DEL Ot;C DE C.U.ABRIA: ~\.h, Pelayo que me deomayo. Ay luna qur rclnxzc~. Dizt•u a mi que los amores he. Gozutc \'u·geo. Lu Capella Reial de Catalnn)a. Dir.: Jorru Savall. (19m). A.SOLEH: Cull(:t>rt en la m, n. 2. Monl;;en·at Tort•t•nl. orgur. Maria lima Cortudu. clavicèmbal. {17m). MALATS: Trio amb piano. (1910). Enregibtrnml'nt fct per Catalunya ~Iúsiea. Trio :\Iompou. (23m). BELLINI: L'ahbandooo. \ 'I\ALDI: Sposa son di,prez7.ata. )1unt,errat Caballé. l\1.igucl Znnetti. (10m). BEETHOYE\: Cuorert per a piano n. 3. Alícia tlt- Larrocha. Orquestra Simfòniro dc la Ràdio de Berlin. Dir.: R. Cbailly. (37m). 15.00 BlJTLLETÍ DE NOTÍCIES J AGE.~~iUA )IIJSICAL 15.13 EL OL\ DE L'OIENT Pmgromació realitzada a partir dt• lt•s peticiorn. <fUl' els nostrt'o oit'niN han fN al l'onte:;tador de Catalunya Músit"a, tel. 202 35 l 1.00 EL DIA DE L'OIENT ProgramnriiÍ r•t•nlil7.11du u purlir· tir lc·~ ¡wudon• !JIII' t•ls noNirt·s oi!'nt. hnn f1·1 ni C'lllltc~ttulo•· dc Cntnlunyn Mítsic·u, lt•l. :!02 35 35. 20.00 BllTLLETÍ OE NOTÍCIES I AGEN UA '\JUSIC\L :10.13 L',\LD IO\'ISLAL t.:n programa ri' \lc" C11rina. 22.00 ·\GEND<\ \ll"SICAL 22.00 Glt\'\S OBRES G\ZZ\\IC,\: Don Gimnnni o ll roO\~itato di pi•·lra. John ,\h-r. E'a Stl'in•k\. Punu-lu Cobun1 . :\largil ~inzel. Giínll'r von kannrn. Roht•rt :Snt'n..,t•n. Julít• J..aufamnn. Cor dt• Iu Riltlio dtBn,il'rn. OrtiUI'•Im clt• Iu Ràtfjo de \1unit'. Dir.: Stc•fnn Sultt••¿. (102m). 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES :-!5. :!3.30 NOC..Tl iR!\' Mú•ica ¡wr IU'll1~ar o•l diu. l're· ~l'uturió n rthTt'l" d' \.lfrt•tf Ct•loyn. 09.08 SEI. ECCIÓ OE NOVE- 22.00 AGENDA ;\IUSIC.<\L 01.00 REPERTOR I DE NIT 22.05 CO!'íCERT IMAGINARI Guió i selecdó: Àlex Robles. DIUMENGE, 21 DE SE· TEMBRE DE 1997 23.30 NOCTURN '\fú•it•n pt.'r ucabar el dia. Prr•cnlorió u càrrec d'Alft·ed Cela- 07.00 L'OBERTllHA \1ú~ic·u pt•r (·omt•nçur ¡•I dia. Rt•· l'ull tf'uhrrs hn•u• prr•t•ntndo•¡. pt•r Pilur Suhirú. mu•i•·ul~. TATS Prt·~t·ntnrití do• ¡,,H ílltinl!'s nnvl'lnl• di~t·ugnifiquo•s nput•t•gudt·~ al nwn•nl. E•pui puto·uo·inut p~r Ois¡•os Cnk1!'U6. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- trES rn. 09.00 BLTLLE.TÍ DE NOTÍ09. 13 \fÍSICA RELIGIOSA BRUJ\IS: l..n RcquiPm \lt'mon~. up. -15 . .\laq¡aret Prít't'. •oprano. Samuel Ramcy. bariton . .\mhro•ian Singen.. Hoynl Philhurmonit- OrchP>tra. Dir.: \ndrt' Pre,;n. (7ïm). \LLEGRI: .\ti•crerc. Cor del J...inl(' Collt·gt>. Cambridgi'. Oir.: David Willrock~. (llm ). BACH: Fr!'itl~ "'i mit dir.. !Que la pau ~igui amb tu). canta tu B~ 158. John o~tendorf. baix-huriton. Thc Amor Arlis CbornlP. (11m). ··o,.r 11.00 T llANSMISSIÓ El'i DlRECTE DE LA l\USSA CONVENTU~L DES DEL MONESTm DE :\10NTSERIUT'' 12.30 AGENDA iUUSICAL 12.35 APERlTJU .\fl:SICAL 1.5.00 BlJTLLETÍ DE NOTICIES 15.08 "A LA .\L\.~ERA DE •..." Un I'On,i.dat ens proJ>U•O i coom.. nta la mú,ica que li agrada. Guió i prc-rntorió de Joan Vi'l"'· Produn·ió de Dolor, Bu•qurt,.RUIO'\ :\flf\'1'.\ ..\ER 17.30 TE:\IPORAO\ D'ÒPERA DE CATALLl\ï'A 2\lÍ:SJCA \ ERDI: Lnio;a :\-Iillrr. Jan-Hrndrio-k Rootering. Placido Domingo. F1on•nrP Quivor. Paul \ladimir Chernu.-. Pli~hku. A¡u-ilr )Jillo. Cors i Orqut>~tru drl Mrtropolitan. Oir.: .J11mCJ< Ll"vinc. (137rn). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA lnJSICAL 20.10 SELECCIÓ DE JAZZ Programa dt'dicat a la música de jnn amh gui6 d'Albert .\faUufrt!. 22.10 AGENDA .\Il'SICAL 22.15 LA ~tl'SIC..\ A DEBAT Proh'Tamn a l'entorn de teme, nm•iraJ, d'i.ntt>rè--. realitzat nm(¡ lo t'ollaboració del Con¡.,dJ Català de In \lú.•it·a. ::!3.30 :'iOCTURN :\tú-iru per acabar el diu. Pre•cntació o càrrec de :\lar6 Jané. 01.00 REPERTORI DE NIT DIUUNS, 22 DE SE· TEMBRE DE 1997 07.00 L'OBERTURA .Mú~i¡•u per començar· el dia. Rt't'tLII d'<1bres bt·eu.s presentadc.~ pt•r Joan \;1\-('~. Indou Lutllctin~ infomwuus j agendes nm~ical.s. 09.00 BlJTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECCI Ó DE ~OVE­ T.\TS Pr~'enlació dl' lrs últime; no\ e- 9 tnt~ tÜs!'lll(t'Ufit[ut•s npar·egudes ni nu•rrut. E"pui putrocinnt per Di•cos C:nstt•ll<i. 10.00 8l1T LLETÍ D E NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE :UÍ:SICA BERLIOZ: Simfonia Fantàstica. op. 14. Orqut·~tro ~n<'ional dr França. Dir: Leonnrd Bemolcin. (52m). Cl\1AJWS.\: Concert J1t'r u uho(• i t•orJu. lli C. Nikson. R t>ial Or·qur~tr·o ric Cntnbro Succu. Oir.: \1.R. LiljcforM. (10m). SMETJ\NA: Trio nm1) piano op. 15. Trio Borodin. (32m). CLERAMBAUI:r: Orft,u, cnntota. Nurmi Rime, MoJII'tlllo. 1.-~·s Art.~ Flot·ÍIIaul!!. Dir.: Willimn Christi\'. (18m). DlJKAS: La Pt:l'i, J>ormn dan~ut. Orc¡ut·~tr·n d!' l'Ulstl'r. Oir.: Yon Pascal Tortt'Ücr. (18m). ELCAR: Quartet dr corda, op. 83. Chiüngirian String Quart('!. (30m). 13.00 MÚSICA DEL SEGLE xx 155 10 BAR CE: Sonata pt>r o ,;oü i piano n. 3. E' eli o lici.-~. Ct'riüo Tit'lcs. (20m). BRLZDOWICZ: Concert per a rontrahnix i orqurstra. Frrnondo Crillo, con trahui..:. Orque~lru FtJhnnnònica "\r·thur Rubirhtein'' d~ Lodz. Dir.: Andrt•j 'tarkowski. (20m). MARTINU: Simfonia n. 5. Ot·qucstr·a Simfònira de Praga. Dir.: Jiri Belohhl\l'k. (28m). LEWKOVlTCH: Mi~~n. PNrr Fog, bai'Íton. Per Joeob~en i Prebf'n Cur·uo\, trompa. Cor de Cambra de la Ràdio NncionnJ DuncHu. Dir.: Uwe Cronostay. (12m). ROS INC-SCH OW: Trio per a flauta, vioh1 i arpo. Solistes instruml'ntok (16m). FARKAS: Concertino Rustico ¡H"r a trompo d;>(¡, Alps i orquestro dr cor do. J ozsef Molnor. Capella lstropolitann. Oir.: Ur. Schneider. (10m). 15.00 CAPSA DE MÚSrCA RAKH1tANI\10\: Concert per a piano i orqut•.,tra n. 2, op. 18. Vlndimir 1\•hkenozy. Orquestra Simfòni<'a dr Londres. Oir.: André Prf'\in. (35m). VA..'I/HAL: Sinúonia t•n Fn M. Umen Sinfonietta. Oir.: Jukka-P.-kka Sarn~lt-. (J ,lm). B R UCII: Kol Nidrt>i, pt'r o violon<'el i orquestra. op 47. Pau Casal~. Orque.<tra Simfònica dt• LondreR. Dir.: Landon Ronnld. (12m). DOPP LER: Vul~11 di hruvurn per· n dues fluutes i piano, op. 33. Robrrt Aitken. Pet· Oien. Ct'ir H ~nning Dntnttm. (9m). VlVALDJ: Conrerl JlCI' a fugot i Ol'(( Ut'"· u·a n. 12, RV 499. Douiel Smith. Orqut•Hlru tic Cnmbt·n AngleHa. Dit·.: Plúlip I.A•tlger. (8m). HOMS: D u<'J; invcncion&. Oriol Romarú, clnrinf'l. Àugel Soler, piuno. (7m). DVORAK: Conce¡·t per 11 violi i or<¡Ut'l>lrn op. 53. Jo- sef Suk. Orquel<tra Filharmònica Txeca. Oir.: Vacla\· Nt•umann. (32m). GOSSEC: Quartet amb flauta op. 14 n. 2. Patrict• Bocquillon. Trio dt> corda :\tillit-re. (13m). ALBENl Z: Ibèria: Múlnga, Jerez, Eritaña. Rafael Orozco. (26m). 18.00 GRANS INTEGRALS CANTATES DE BACH: "Freue dicb, erloste Schar" (Alegra • t, multitud alliberada), cantatu BWV 30. Solistes vocals . Nen~ rnntors de Vit>na. Chorus Viennensis. Concentus Musicus. Oir.: Nikolaus Harnoncourt. (38m). "Der Hinunel lacht, die Erdc jubilierel,. (El cd l'iu, la Terra llança Cl'its d'ulegdu!), cantata BWV 31. Solis te~ vocoiM. Petits cantors de Viena. Chor·us Vicnnensis. Concentus Musicus de Viena. Dir.: Nikolaus 1-larnoncourt. (22m). 19.00 .A.UlAl~AC Un espai destinat a evocar i re\'Íure els fets més representatiw. del pas:,at musical. Guió i Bl'lerció d',\Jex Robles. 20.00 BL'TLLETÍ DE NOTÍCIES I A GEl\'DA :m: SICAL 20.13 CATALL'NYA )1ÍSICA: RECULL DE 10 A."JYS 0'IDSTÒRL\ Revisió dels programeB, e.•pais i concerts més aignificatilb. "A lo manera de .... JAllME TRmÓ" 22.00 AGENDA 1\fiiSICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT enregistrat per Cutalnnyn Música el dia 20 de maig de 199ï al Saló de Cent de l'Ajuntament de Barct'lonn. PRESEXTAOÓ DE L'ORQUESTRA VIRTÈLIA Sfi\FONIETTA. PURCELL: Suite ..Ahdelazern. BACH. Conrert per a •·ioü i orquestra n. 2, en :\fi .\1. PERGOLES!: Stahat :\fater. Oriol Algut'rÓ. ~;oJí. Anna \lon•noLa~alle. soprano. \lama .'\lartins. mt>ZZol>Oprano. J ortÜ R•·¡nJant. clavicèmhal. Orque;tra \~mèlia Sinfonietta. Dir.: France-~ Llongueres. (7lm). 23.30 ""iOC'Il,'Rl"\ )ffuñca JM'l' acabar el din. Presentació a càrrec d'Alfred C.-lnya. 01.00 REPERTORI DE NIT DIMARI'S, 23 DE SE· TEMBRE DE 1997 07.00 L'OBERTURA Música per començar el dia. Recnll d'obre.s breus pre.•entades per Joan V'rves. Inclou butlletins infonnatius i agendes mu•icuh;. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCI ES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Pr<'•E'IIIlH'iÓ de Jp, últimes novetalb di~cogrilfiques aparegudes al rnt•rrat. Eopoi patrorinal per Dit.co' Co•U•IIó. 10.00 BLTI.LETÍ DE NOTÍCI ES 10.08 CAPSA DE J\1Í1S rCA GLAZUNOV: Raymondu, música de hollt>t op. 57. Ori{Ut'Stru Nnrional Esrot•t•su. Dir.: Neeme Jiir,i. (56m). GE\11NIANI: Conrrl1o ¡,rros~o op. :i n. l. Thl' Acadt>my of Aurirnt J\1u•ir. Oir.: C. llngwot>u. (l:lrn). LLOBET: Sis cançonM populnrs cntulunes. Etlunrtlo Fcmúndl'z, b'llitarra. (7mJ. MOZAHT: Simfonia n. 13, J{V 112. 'flw AratlE'Itl~ of Andt•nt Mu~ir. Oir·.: .J. Sclu·lider i C. llogwood. (16m). OFF&~ACH: Orfeu al~ infern.~, A. 600. (Obertura i hullt•t p!l'lorol). Plúlharmonio On·lu•strn. Oir.: \ntonio dl' \lmcida. (18m}. SCHUi\L\}1/¡Ii: Com•ert per a ~;oli i orqul'7<trn. Gidon 1\n'mPr. Orque•tra Philhnnnonia. Dir.: Riccardo ~luti. (30m) ...:COltPERL'í: les Nacion.: La lm¡wriol. Soü.te.. Barro('' Euro¡wu.... (25m). 13.00 ' tmt ENTS LÍR ICS COUi'\100: Fili-mone .- Bauci, Òpt•ro ròmica rn dos acte~. Rf'nnta Scotto. Rolnndo Pant>rni. AJ,;no MiRt·inno. Jolnndn Tt>rriuni. Pnolo Montur•olo. Cor i Ort(ll!'strn Sinfònicn dl' lo RTV dt• Milà. Oir.: Nino Sunzogno. (96m). BARBIElU: EJ harbcl'iUo df' LavupiéM (extrncll'•) Lola Cnftur·it•go. Mnnuel Lanza. Col'll PoHfònic Univl'rsitnri dt' La Ln gunn i llt'Y"" Bartlf't. Hondalla d~ Tenerift'. Ortrm•stra Simfbnica dr Tenerife. Oir.: Vit-tor Poblo P~n·z. {I lm). 15.00 BIJTT.LETÍ DE NOTÍC IES I AGEl\DA MUSICAL IS.J:J CAPSA DE :\tÚSICA :\ULH.\GD: Lu ¡•rt•aeió del món. Hnlll'l. Or<¡Ut'•trn Narionol de Fronça. Oir.: L. Bt"rn•ll'in. (lïm). H .i X: Dur. simfoniN, K 300 i 1\. 298. Capella \go~tino Steffoni. Dir.; l.ajo' Rovatkay. (9m). SCHuBERT: 'foments musiral• op 9!, O 780. Rudolf Burhbindl'r. piano. (30m). BRITTE'i: Quartet dl' rordn n. 2, op. 36. Tokyo String Qunrtl't. (30m). MEHCAD.\NTE: Concert ¡H•r u cluriot•t ('n Si h. Thoma~ l<rietiH. Ort¡uehlro dc Carnbru tlt•l Sudnt•st d'Alemanya PCorzheint. Dir.: Paul AngPrt>r. (15m). ABEL: Simfonin n . 3 en Re M. Co nt il~;nn. Oir.: Adrinn Slll'pherd. (1 lm). G RIEC: Pcer G)nt, ~ui te u. I i n. 2. Orqut>slt·a dr Cnrnbrn AngiP•n. Dir.: R. Lcppnl'(l. (:llrn). BLANCAFORT: l'loteK d'untany. Sor111 Purht•, piano. (14m). 18.00 GRANS INTEGRALS CANTATES DE BACH .. Liebater Jesu. mein Verlongeo" (J~~ús estimat. el meu anhel). cantata BWY 32. Walter Gamber!. Rene Jacobs. }larius Yan Aliena. Max Yan Egmond. Cor dc ncrn; de Hano,•er. Lconhardt Consort. Dir: Costa'' Lcouhnrdt. (23m). -AJiein zu dir, Hcrr Jesu Chribt" (Només en tu, Senyor Jesucrist), cantata BWV 33. Walter Gambert. Rene Jacobs. Mal'iuij van Altcna. Max van Egmond. Cor de nens de Hunover. LconJ1nrdt Consort. Dir.: Guslav Leonbardt. (22m). "O ewiges F<'uer, o Ursprung dcr Liebc'' (Oh, foc ctllrn; oh, origen de l'amtJr), cuntat.11 BWV 34. David Jurucij. lnn Partritlge. Micbarl Ceorgt•. Thc Sexteen. Dir.: Han·y Chri•tophers. (17m). 19.08 GRANS 11\IÈRPRETS GCRIDJ: "Yo no bé t{UC VI'O en Ana "1ari~. fragment de la sar· •uela El Caserío. Orquestru Simfònica. Dir.: A. Ro~ ~larbà. (5m). SERRA.."íO: -cuaota~ ,,._ ces sólo... fragmt>nt de la ~Ol"lUI'­ Ia Los de Aragón. Oruqc.tra Simfònica. Dir.: A. Ros \farbà. (4m). \'ERDI: Obertura i ,f'li'C· ció de l'òpera GerusaJemme. (enregi•trament púhür. Venèria. 24.9.1963). Cor i Orquestra dd Teatre La Fenice de VPnÒ!cin. Oir.: Ginnaodrea Govazzeni. (42m). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGEl't'DA ~lUSICAL 20.13 SELECCI Ó DE JAZZ Programa dedicat a lo ruúsit·a dt· jazz nmb guió d'Albert Mallofrr. 22.00 AGENDA l\1USICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS COI\CERT enregi:nrnt per Catalunya Músi('a el dia 2 de juny de 1993 a l'Auditori de Ja Fundadó Antoni Tàpieli de Barcelona. MÚSICA A LA FL':\DACIÓ A.'\'TO::\I T~PIES. Obrr• dt GL~lÍ. BROTOl\S. \ 'ALLS, HO}IS. SETÓ i A'tARCÓS. Crup Instrumental Querotet. (5-tm). 23.30 NOCTCRN Mú,.jca per acaJ,ar el din. Pn·· sen loció n càrrec d ·Alfred Ct-loya. 01.00 REP ERT ORI DE NJT DIMECRES, 24 DE Sl· TEMBRE DE 1997 07.00 L'OB ERTURA Música per començar el din. R~­ ruU d'obres hren~ pr!'Kcntade6 per Joan Vives. Inclou butllt•liu8 informotiw i agende;; mwit·als. 09.00 BUTLLETÍ D E I\OTÍCIES ~ I 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Pre,rntadó de Jt•, •íltimt>, nowtab disro¡.,'l'àfiqut·s UJlarrgurlt>1> al mercat. Espai patrocinat per Oi,eo., Ca•teUcí. 10.00 BLTLLETÍ DE ~OTÍ­ Cl.ES 10 lt lt l- o lC ), s. e. n r- '8 i. 11 í. .. .. ~I i. i- :e 10.08 CAPSA DE l\IÚSICA CHAUSSOl\: Poema dr l'amor i delmar. op. 19. J. l\ormnn. Orqu~¡;tra Fill1ut·mònic-a d" Munt"cnrlo. Dir.: A. .fordnn. (27m). JOl\fMELLI: Simfonia pet· n saltiri, cot·du i ..!nwl'Í, t•n ~ol M. Korl-Heinz Srhkkhou~. Orquestra tle Cnmbt·n dc Munil'. Dir.: Han• Stodlmnit·. (!lrn). BRAHMS: Quurt!'l de t•tmla, Op. 51 n. I. Quurll•l M!'los (33m). DONIZETTI: Tercijp e Ginnfoldoni. Zchuvn Gol, nwzzo-~oprano. Brurt> 8t'I'\H'I\ lt·oor. Jt•ff Cohen, piano. (30m). HOTIETERRE: Suitt· per a ob~ i bah eontinu t•n Sol i\1. Berhner Hnrot (13m). CIIOPL\: Le, Sílfide,., ~uit e dc bnllt•t (orque•trarió dt• Ro) Douglo') Orquestro Simfònica de lo Ràdio de Bt'rlín. Oir: Ht•inz Frit'ke. (29m). GIUJ'\ \lJOS: Go}escn~: Los majos enamnrudo• (2• port). Alida dt• l.arrochn. piano. {20m). 13.00 ~t(:SICA VOC..AL MOZART: '·Tbomo~... Hri d'Egipte; mú~ico d'rst·Pno pt'r n ~o­ listc•, cor i orqm•Mru, KV 345. Tbomtll! Tll(lmaN!'hkt•. Jnnet Pcrry. Anne-Marir Miihle. Marius vaD Altcna. llnn·y vnn tlt•r Kamp. Nil'd!'t'lündiHther Kamna·rrhor. Collt•gium Vocalc. 0•·quebtru dt•l Conl'ertgrbouw d'Amstl•rclum. Dir.: Nikolnus Harnonrourt. (15m). SCHU· 1\t\l'iN: Dirhtt·rlil'lw, np. 48. G~rurd Sou:ta). Jurquelint• Bonorau, piano. (30m). \'0!\ BINGE.'<: Cum ,·ox ~Uilb'llilli~. Sequrntia. Dir.: Burbartl Thornlon. (7m). ~fAHI.ER: St·rh~ frühe l.ieder. B<"rml Wt'ikl, baríton. Philltarnwnia Ort•ht>,tra. Dir.: Giw.t'ppt• l:;inopoli. (18m). HAYD:\: A•t> Rt'¡tina, Hob. X."Xlllb:3. ~1orit··Cioudl' \ 'oUín, 1>0prano. Cor dll nens dP Bod Tòlz. Bob 'un A,pl'rt'n, tll'{.'llt'. L'Art·hibudelli. Oir.: Bruno Weil. (10m). 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍe rES 1 AGENDA MUSICAL 15.13 CAPSA DE MÚSICA .IANACEK: Tut'llH Bulhu, rnpRÒdiu pt•r u o•·queAt•·o. ÜI'II'H'Kt t·n Fi!harmòniru Tx1•ra. Oit·.: Vúrluv Nt•umonn. (23m). GALU PPl: Cont•t·t·t per u duviccmhol i rorda en Sol M. Edourtlo Furina. I Soli'ti Vrm•ti. Oir.: Claudio Schnnn~ {llm). SO RS: Funto~ia •obrt• "Yt.> bunkK unti Llro•••", Op. 10. Alict• Arltt, guhurrn. (ïm). R.STRAUSS: Suite de Danst!h. sobre peces de Cooperin. Orquestro Simfònica del Metropohtan de Tòquio. Dir.: Hiro~hi Wakasugi. (30m). L.\.'1Dil\1: Che Chosa è que.•t'Amor. :\fula Punica. (5m). BOISMORTlER: Suite per a flauta travesst'rn. llaüt i \iola de gamba, op. 35 n. 2. BernbardBòhm. Jürgcn llüb&cher. Achim Weigel. (llm). MOZART: Simfonia n. 25. KV 183. Orquestra Reial del Concertgellouw. Dir.: Nikolau;; Harnonroorl. (27m). TXAIKO\'SKI: Concert per a piano i orquestra n. 3, op. 75 (versió original integral ). Andréi Hotéev. Or·qucst1·a Sinúònica d'estat de Sant Pelersburg. Oir.: .Rawil Jl.lartynow. (45m). 18.00 GRANS INTEGRALS CA "iTATES DE BACH''Geiot und Scele wird vcrwirret" (L'e~­ perit i l'ànima es confondran), ranlnta BW\1 35. René Jacobs. Ensemble 415. Dir.: Chiara Banchini. (25m). -schwingt freudig eoch empor·· (Alceu-vos plens dt> joia). cantata BWV 36. Paul Es.wood. Kurt Equiluz. Ruud \"un dcr )fcer. Soli..<tcs i Cor dt'ls Petits Cantors de \ Ien a. Chonrs \ïenneusi<. Concentu• mu.!'icus de \ïeoa. Oir.: ~i­ kolaus Harnoocourt. (31m). 19.00 NOUS Th'T ÈRPRETS À'lJHLAU: Sonata n. 1, op. 79. CeciUa Reguero, Oau ta. lné;: Rl'guero, piano. (12m). DONIZETTI: Selecció d'àries d'operes. Mireia Cn11as, soprano. Vicenç ERtcvc, tenor. Guat·donuts del [I Concurs i nternacional dc cant "Jaume Aragall''. Osias Wilenski, piano. (16m). MOZART: Cooce•'t. per a darinet i orque..tra 1\.'V 622. Joan Pere Gil, clarinel. Orquestra Sinúònica del vallh. Dir.: Ernest Martínez-hquierdo. (27m). 20.13 ~IE1\"DELSSOBN: 150 Al\'1'S Conct'rt per a piano i orqueFtra n. 2. op. 40. A. Schiff. Orquestra Simfòoit"a de la Ràdio de Ba,-it>ra. Dir.: Ch. Dotoit. (23m). .\1agnifical per a oolistes, cor i orquestra. Carola :'iossek. soprano. Eli•abeth Wilke. contralt. Andreaa Scheibner, baix. Singakademie de Berlin. CapeU a Eotatal dl' 0l'l'sden. Dir: Dietrirh Knotlre. (27m). Quartet dc (•ordo op. 4·1 n. 3. Quartet Artis ()(• Virna. (29m). Concert per a violí i or·qu~stra de corda en re m. Solistes d'Aust-ràlia. Honald Thomas, solista i director. (22m). 22.00 AGENDA MUSICAL 22.05 ELS NOST RES CONCERTS CO'I'CERT enregistrat per Catulunya 1\lill,ica el dia L9 d'agost de 1991 a t'E,.gli•·in de Torroollo dc ~1ot~4,'1'Í. )..1 FESTl\ \1. T'\TER.'\ ~C10'\ \L DE \ltíSIC·\. BERADI'ilS: Oiàlt'g Jlt'r o ,inü i percU'·•ió. I L\YD '\: Quurtet )')t'l' a guilnrra i t·orda t•n Rt• \f. )IEl\DELSSOll"i: Trio amb piano n. 1, op. 19. Rodnt') Friend, 'iolí. Jat• Pork. \·ioli. Rogrr Bl'st. \iola. Tim lln¡(h. violonl'el. \Jvo•·o Pierri, guitarra. '\o,ier Joaquín. )ont) So· lomon, pinno. (59m). 23.30 NOCT URN Míesica per nrohnr d tlio. Pn•sentució o còt·•·rr ¡J'¡\Jfrt·d Cclnya. 01.00 REP EitTOIU DF. NIT DUOUS, 25 DE SE· TIMBRE DE 1997 07.00 L'OBERTUtA Míe,irn per comt•nçar t'I clin. R~ cull d'obrt'~ breus prcRentnde" per Joan \'i ve><. lnt'lon butllrtin~ inforntatiu< i ogtndr., mtt'<icnls. 09.00 Bl TLU.TÍ DE l\OTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE '\0 \ ETATS Presentació de les últime' nov~ ta~ discogròlitJIH'" apnrl'¡ntdrs al mercat. Espai patrorinnt pt'r Dis~us CubteUcí. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- CIES 10.08 CAPSA DE MÚS ICA MOZART: Rc!Juiern, KV 626. Barbara Bnnney. Anne Sofie von Otter. ll uns Prtt'r Blod•witz. \Villanl Whitr. Cot· Mouleverdi. S obsti'~ Barroc• Anglehob. Dir.: J ohn Eliol Cordiner. (19m). STRAVlNSKI: Apol.lo i le~ mu•e~. On¡ue.•t1·a dr In Sui~ se Romandt•. Oir.: Necme Jíirvi. (30m). TELEI\1Ai'l"': Sonatu pt'r o Oauta cie hce i guitarra en r'a )L Ilan;.-:\1artin Lill(h•. Konrad Rago~~nig. (ïm) BEETIIOYE:'i: Conct'rt pl'r o piano i orque..tra n. 2, op. 19. Slt'\Cn Lubin. pianofortt>. Tbc \t'adem> or Andent )lu•ic. Dir.: Chri~top­ her Hogwood. {27m). TOLORA: ) faig. Romanç de Santa U1íria. Cançó de brt'->OI. \lont~errat CaboU~. M~prano. Rosa Sabater, piano. (9m). CORHETTE: Concct·t ¡wr a ~ trompt'h " Lo Choisy". Hl.'rmnnn Baumann. Eckhardt Schaat'. Markus Hartz. Almu t Witlrkind. (6m). SVENDSEN: Sirnfot¡iu n. 2, op. 15. Orquestro SiJufòni<·o de Gothenhurg. Dir.: N. .ftlrvi. (30m). 13.00 MÚSICA ANTIGA BRADE: Mú~lt'n p<·r o in~tn•­ menlll de ml'loll. BlechblliMert•nbemhle. Dir.: Ludwig Giittler. (9m). P.\ LESTHIN\: lmpropt"ria. Re~_~;t•n•bur!(t'r Dom!'hor. Oir.: Ha n• Schrem•. (23m). FUENLL/u'\'.'\: Peces del "Lihro de 1\lúsicn po ra \ïhuela -. José \ligul'l :\Joreno. \ihuela. (16m). \.SCARLA'M'I: \ larcantonio e Cleopatra, cantala. Conjunt GrudiYa. (16m). CA.'\TS I OA;'\SES DEL REI'iAIXE,lE:\'T ESPA.'fi OL. \,~YTupadón )fúhll'a. Oir.: EMo Gieco. (15m). PEKIEL: \lis•o Paschnlis. AIJ'ahre Conciniu, The )/ew Polish Siogers. (19m). BIBER: Sonata o 6 l'I\ Si b M. ''Els pagesos \au a l'esglésiu''. Música Antiqua de Colònia. Oir.: Rcinhord Goebel. (Hm). 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍe r ES r AGENDA MUSI CAL 15.13 CAP SA DE MÚSICA A.LLOYD WEBBER: YariacionK. Julian LLoyd Wcbber, violoncl'L Orque;;tra Filbannònira de Londres. Dir.: Lorin Mnazt>l. (35m). SCHUJ\1Al'<~: Da,,¡fl,biindlertlinzt_>, op. 6. Wilhelm Kempff, piano. (36m). \ 1V.-\LDI: Conct'rt per a guitarra en Re )f, RV 93 Edoardo Fernó.ndt>z. Orque~tra de Cambra <\ngle•a. Oir.: George -:\lalt'olm. ( llm). ELGAR: Eb creador" de mJÍijico, op. 69. J anct Baker. Cor i Orque..tra Filharmònica de Londrl'.s. Dir.: Adrian Bouh. (30m). GOMES: Sonata per a inlltrumrnt.s de corda en Re M . Quartet Bessle (22m). \10ZART: Concert per a oboè i orquestra, KV 3l·t Sarab Francis. Tho London Mozart Playcrs. Dir.: Howard Shelley. (J8m). WALDTEUFEL: Les Patineur¡¡, va iR. Orquestra Filharmònica Eslovaca. Dir.: Kurl Redel. (Sm). ....~ ...a ...!;! f:!!:' ¡;¡· 155 18.00 GRANS INTEGRALS CAN'I'ATES DE BACil: "\Ver da glüubet und gewuft "ird" (El qui creurà i serà batejat), cantata BWV37. Paul Esswood. Kurt Equiluz. .Ruud van der Meer. Soliste, i Cor dels Petits Cantors dc Viena. Chorns Viennen~i~. Concentu.' mus:icns de Viena. Oir.: ~ikoln115 Harooncourt. (16m). "Atll! tiefer Not schrei ich zn dir" (De~ de la meva angoixa profunda, et crido), cantata BW\ 38. Greta De .Reyghcre. James Bowman. Guy De lfey. \la1.. Van Egmond. RiC"ercar Consort. Cap )')t'lla Sancti Micbat'lis. Oir.: Erik Van 'level. (16m). ''Brich dem Bungrigen dein Brot"' (P arteix el teu pa amb t'I tTui té fam), canta to BWV 39. Solista del Cor de Nens de ll annover. R ené J acobs . contralt. Mar·iu;; van Alten:e. tenor. MnJC van Egmond, baix. Cor de nens dc Hoilllover. LeonllardtConRort. Dir.: Gustav Leoohardt. (25m). 19.00 P Et';TAGR.Al1A Programa de di"ulgació musi- 11 l'!tl. Guití i ¡·;•nhtJal'i<í: Pr·•·•• llu- r<'• i \Jt·~ Hohlt•,.EL PODER DEL C \\T. JO\'\ DEL HIL I L \ PRFSÓ DE LLF.lD.\. EL HETR \T: JUll \ Y\ STR \USS :!11.00 Bl TU.ETÍ OE '\OTÍCIES 1 ACF'\0.\ \IUilCAL 20.1:~ "\ l.A \ 1.\NEltA DE...." l n t•nm ui ot t'n' I"'I>Jl<>-u i I'Omentn In mú,it•u <IU<' li n¡.t'l'lllln. Guití i prt'"'nlnf•ió dt· .Jonn \ in·•· Prothl!'d!Í dt• Dolor• BuMiut•L•.\fA. Hl \ 'I'F:HES:\ JIMI~~¡.;z 22.00 \CENDA J\11 SICAL 22.05 ELS NOSTR ES CONCERTS CONCEHT l'llt't•giHtl'IJI pco· Cntnlunyu MúMit•ut•l din 17 de muig dt• 1997 ui SuJ,¡ dt•l Tinell dt>l Muowu d' lli~IÒI'Íu dt• Iu Ciu tot de llut·t•t•lt~nn. \\(, FESTI\ \L DE MÚS IC\ \NTIG \. Obre" J¡o SCII ELLE. P\CIIbLBbL. ROSE~\·JLLLER. Johunn Chrï,. toplt ll \CI I 1 1\.L lli\ \l. Cnntu.• CüUn. \c·odèmiu tll' \[ú,iC'n \nti~o de Uc.-rlín. 5oli•tu i Din·c-tor: 1\.onrucJ .lun¡:hünt>l. (82m). 23.30 '\OL'Tl R'\ \lú,it·n ¡wr n<'nhar ,.¡ elia. Pre"'nlul'ió a I'Ïtrrt•c- tl'.\lfrl'd Ct'ln· )O. 01.00 REPERTORI DE J\IT 155 13.00 :\IÚSICS DE CATAU - 1\'YA R.LA., fOTE DE GRIGl\0"1.: Monoeromie,;. ÜJ'IIlH"Sira tic Cnmhra Gonçal Comdlo!-. Dir.: Gonçal ComeiJas. (llm). CASS,\DÓ: Rcqui\'hros. LLuis Cioret, violom·el. Violoocclli•l<'S de Borcf'lona. (5m). -\RRIAGA: Simfonia t•n re m. Or·qucRIJ'u cir Carlnqut~.l\. Dir.: Nc·vült· MUJ-rirwr. (24m). RECITAL A TOKJO: .\lendelssohn, Mompou, Granados. Montsalvatgc i Nin. Vil'lòria dels Angels. J\tanud Gnr!'ia Moruote. (18m). )f. PLA: Conct'rl per a flauta i orf(tll'~ll·a c'n Si b M. V 2. Claudi ~\rirunn). Orque:otra de Cnmhra .-\n¡;Je,a. Dir.: Jo,é Lub Garría. (11\m). LOBO: Libera m<'. Domine IRI'•pomori de difunt,¡). \lu~ka RP>!'n·atn de Ban::t>lona. Dir.: Jean-.\[arc Andrit"u. (13m). LL-\.'\ \S: Concert per o guitarra i corda. Carll'• Trepat. Orqur-tra de Cambra ..\nton \Ve. bern. Dir.: Jo-é Lui• To·mc'>. 120m). DE 15.00 BL"rLLETÍ DE 1\0TÍCIES I AGEJ\'DA :m:SICAL 07.00 L'OBEllT l ll \ Mtí•ku pt·t· f'Hill<'nçut· ¡•I dia. Rt>çu ll tl'oh t•(•S hrt'UH pn·~entatl"" J'<'I' .l nnn Vhl'!o. lnc·lou hutlll'tins iufm·mulius i a¡:t·mJ¡•s mu,it'ak 15.13 EL D IA DE VürEI\T Programació realitzada a par·lir df' le~ petil'ion,; que els nostr·c" oien~,¡ han fet al rontestodor dt> Catalunya }fúsica. tc>l. 202 35 35. OY.OO Hl'T LLETÍ OE NOTÍ- CIES 20. 10 CONI\"EXXÓ E[li DIRECTE A:\ffi EL .\IERCAT DE LA 09.08 SELECCIÓ OE 1\0VE- CO~CERT en dirl'l'l~< d<>• dt> TATS l'E•¡dè;;ia dt> I'Ro><pital dt· \'i.,. DIVENDRES, SETEMBRE 26 JJÚSICA \1VA DE VIC Pt·t•,tmtat•ió ell' ¡,., últimt'' no\1'Lab cli•l'o¡:t·ufiqut'" upnr¡·~•tult>:. ui men·ut. Espai putrot·inat per Di•ru• Cthll'lllí. 10.00 Bt:fU .ETÍ DE t\OTÍ- CIES 10.08 C.\PSA Ot; .\1lsl f \ "lOZ.\RT: Don Gio\unni. orrnnjnmt•nt pt>r a in.trunwnb de wnt. \l'udèmin dt· vent dr Munir. (57m). REG EH: \nriat·ion.• i Fuga sohrl' un ll'mu dc Mozart per u piuno a quutr·¡• ttllln~. op. 132 a. \uuru Tul. 1\ndl'f'n~ Gnwthuyscn. (26m). VI V\LDI: Cont•t•r·t ¡wr· u mumlolino, 1·onlo i bulx <'<HllÍnu, P. J :~tk Paul Gnmd. Wiit'llt•mhm·gi~dte~ Knmmer<lrf·ht•stcw, Ift'ilbronn. Dit'.: Jiit'g ~'o•·t·bl't'. ( 10m). IHMSKl-KO HSAh.OV: Vnt·íacionR so¡,.,.uno nwlntfio rle Clin ka, pl'r u oiJOè i on¡u••qtr·u wnt. E. Ukhovie7ki. Orqut••tru d~l Minisll'ri d<' Dt>ft•nsn cic• l'LRSS. (9m). ,¡,. 12 HAYDN: Simfonia n. L03 "Rcdohlament dl' timbal!!!'... Orqlii'•Lr:r Reial Coneer~ebouw. Dir.: :\i· kolaus Harnoorourt. (30m). F<\GllE: QuintN n. L op. 89. Quntuor \ia 1\om. Jenn Hul)<'au, piano. (28m). \IERC.\T DE LA .\lÚSIC.\ VI\~.\ DE HC. Cant Gre!!orià. .\nti~ Es1-olan.• dr> .\font•t>rr"l. Oir.: Pere Pa~. Rèt¡ui!'m per a un rei músic: Jono 1\~ .\lú-it>a Re,e.r•ata de Barcelona . .\Jú,ico Barroca alemanya. italiana i franre,a del ~. :\'Y1IT. Quartet Barroc. 23.30 ~OCTL'R." ~fú.<ic-a 09.13 .\t(SH:A l'ER A COBLA 11 nrlJlll''· trtt i c·obln. Cohlu \f¡•ditc•tTània. Ür<JUt''tr·n tlt• Pr>'lJin)·Ò. llos-elió. Llt•n¡:uad111·. Dir.: J. Llui, \lorult•da. (17m). GIL 1 \IE.\1Bit\DO: Glo••n de La \1are de Déu. Glo"n clt'l Pohrt• \l<'gt'e. Cobla Lo Prinripal dt• Lu Bi, hal. Dir.: Frntlt'C'•<' Ca~sú. (9nr). G ·\RllET \: "Zicmmi ,::r·i•'. "La Jlll'lora t•numorudu'', "urdane;. Cobla Bun·••lo11a. {8rn). DA.l'<.I- TOSI: Plc•in t•ic•l, pl'r 10.05 P EI'iTACFlA.\L\ EL PODI::R DEL C\NT: ELS \11Ql F.LETS D'ESPU'.'I \. EL HETH \T: CL \l DE DEBl'SS\ lLOO EL UI.\ DE L'OIE:\T Pro¡.>TUtttUI'ió rt•nlil7atla n p:rrtir dr lt•, t><·tic·iun~ IJUt' ¡•J- 111>-ln•.o; oif'nl' han ft•l al tontc.>•LncJor dc.> Cutahm)a \ltí-it•u , td . 202 35 3:>. 11.40 CO:'i'\F.:\IÓ E:'i DIREC- TE \\IB EL \IERC.\1' UE LA .\lÜIC\ HH OE \lC CO'IICERT t'rt amb dirc·t·tt• l' \uditurr d'El Sucre d!' \ï•·. \IERCAT DE LA \fLSIC.\ \I\ A DE \ IC.Qunrti'l dc- Jlaulf's d' \1lri. \J¡·mhrt•> d'llarmoniu Quintt•t d1• \ rnt.BC~ J\1t'Lull Quiulc•t. 14.00 EL I)IA [)E L'OIENT ACE~'DA :m.~SICAL 11.00 TRANS~IISSIÓ EN Dl- 1.0\CEHT l'n tlirt>ctc• amb l' \uditot·i d'El Srwr<' tJ,. YÏt'. MERC \T DE L \ 'lÚSIC \ \1\ \ OL \lC . \1irt•ia llt•rnúnclf'¿ i \lbt•t1 Rmuani. rlavel'i. Jo-.·p Ramon Snndw. dariof'l. Jo•Í' \lc•uor. piunu. '\untiago Juon. ,¡,,Jj, :\1amwl \lartinez, 'iolonrc•l. Jorfli Mo-ú, piano. E' a Lt·oín. violí. f rnm·t>•<· Solt>r, piano. Trio Srlwrzo. All•erl Guino' art. piano. P(·n·u-.iom. tlt• Bot·t·t·lnnn. 12.30 AGEJ\'DA .\IUSI CAL 22.05 GRANS OIJRES Junt•l Hnkt·t·. Rohc•r·t Teur. Chl'tHttunt• Edu Pi••rt·t·. ll r•l!'n WntiJI. Tlcunru" \llc•n. Cor John AlllliH. Onlll'''lra Simfònil'n dc Lnndr~'· (Yilm). Dit'.: Colin Da,;,, I 1 cull d'obres breus pr~'entade. pr>r Pilar Suhirà. VEI\"fUAL DES DEL ;\lO~ES­ TIR DE ~lONTSERRAT BEIU.IOZ: Ut-nti'ÏI't> et B¡;nédict. o Oï.OO L'OBERTURA 15. HI CONI\E:\fÚ El\ D lllECTE AMB El. ' 1EHC\1' DE LA \J(JSJC\ \IV-\ I)E \lC 22.UO AGF.N UA 1\ll :SJCAL ~I ~fú•ica per corn~n~ar el dia. Re- RECTE DE lA 1\USSA COI'I- 01.00 RE P ERTORI DE NIT CIES I DIUMENGE, 28 DE SE· TIMBRE DE 1997 09.13 MÚSICA RELlG IOSA LANGLAIS: Mt·asc Soleuuell~. Cor de I'ERglf..qia rle Tàhy. Petrr B~>ngtson. Ol'b'llC. Dir·: Kerstin Ek. (19m). HANDEL: Dhit Domious. Lynnc Dawsoo. L) n1lu Rns..'t'll. Chnrles Brell. l:ro Partridge. ~lich:rPI George. Cor i Orquetra The SLxtcen. Dir.: llor!'} Chmtophe~. (33m). M0'\11:SZKO: Ecce lignurn crucb. motN. Cze~law Galka. baix. Cor Ru~ -inyol~ Polone;,os. Slawomir Kamúbki. orgue. Dir.: Wojl-irth A. Krolopp. (9m). :\IOZ..\RT: \li--a hrevis K\" 259. Domini!.. "olff. .\ficbael Hofm<'i,ler. Gerbard \\',•rlil7. Ulrit·h Sr<'<'kmann. Cor de Crunht·a del -\ngc,hurgt•r Dom,jngknahen. CoiJe¡;iwu Aun·urn. Dir.: Rcinhard Knnunlt'r. fl.Jm ). \fO~'DO:\TILLE: \etútt> ewltt>mns. Gilliun Fi..cbt•r. soprano. Charlcs DonidR, l'ontrul<•nor·. Stepl1eo Varcoe, baix. Cor ,¡,.¡ Nrw Collegr> d'Oxford. London Baroque. Dir: Eclwnrd Hi¡:ginbollom. (25m). 20.13 I.'ÀUOIOVISUAL Un¡tt'Ogt'llttlu ti'ÀJcx Gol'iuu. 09.00 BUTLLETÍ DE :\OTÍ- ~IT ton•ll. Cohlu Sani .lut'lli. Di1'.: .lunli Lt•!Ín. (8m). BL,\1: Mn8ut·c·a. Cohlu Prinripol ell' Lu IJi•hul. Dit·.: Fc·unt•t•sc CusMÍ. (2m). 20.00 BI .TI.LETÍ UE 1\0TÍCIES l AGENUA ~H Sl CAL 07.00 UOBERTURA Mú.•il'a per començar ri dia. RPt•uU d'obres breus pr!'sentndt',~ per Pilar Suhirà. 01.00 REPERTORI DE 09.00 BlJTLLETÍ DE NOTÍClES I AGENDA :\JUSICAL 10.00 AGENDA Ml'SICAL 2 11 SES TR. \DJCIO~ \LS CATAL\ '\lES: Cot'l'ltrllln \ha de Sul'lliia. Ln Quurlt-illu dt· .\1tcr·- per a<:-ahar el dia. Pre~t>ntació a càrrec d'Alfr~d C!'lu ya. DISSABTE, 27 DE SE· TIMBRE DE 1997 23.30 NOCTt:Rl'\ \ l ú•icn per at·al>ar el dia. Pre>~o ­ tació a càrrec d'Alfred Cela)"· 12.35 APERITIL :\It;SICAL 15.00 BliTLLETÍ DE :\OTÍ- CfES 15.08 -A U \ IA."ERA DE ...:· l!n com;daL en• propo•u i ¡·omento la mú;;ca qui' li a~'TB<Ia. Guió i pre;wntaeió d!' Joan \i"e'. Producció cJe Dolor• Bu~ queb.JOAQUOI GARRIGOS.\ 17.:~0 TE.,IJ>ORAD\ D'ÒP& RA DE CATALlil'iY:\ .\lÚSlCA DONIZETTI: U fudoso nll' i•ofa di Snn Domingo, òpt·t·a <'11 du~ urlci!. Stefano Aotouut·t:i. Lcll'ianu Sen·a. Luco Cnnonici. Muurizio Pieconj, Cor FrtroceH('Il Cill'u. Orquestra Sitnfònicn dc' Pillf'l'll:I.O. Dir.: C:rrlo Rizzi. (133m). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUS ICAL 20.13 SELECCIÓ D E J AZZ Programo dNliral 11 lumú"it•u 1IP j112z amb guió d't\lbi'rt Mnllofr·?. ir o 1 23.30 "'OC'l'lRl\ )lú•ica per at'abur elrlia. Pro••r•ntaóó u ràn•-c d' .\Jfn•d Crln)O. 01.00 REPERTORI DE '\IT DILLUNS, 29 DE SE· TEMBRE DE 1997 Oï.OO L'OBERTlll\ 'fít•ica Jll'r ronwnçut• t•l diu. Rt·· cull d'obre• hn•u" Jll'l''l'ntllfll•• per Joan Vives. lnc·lnu bntllt·tins infonualius i ug<·ndt'' mu,ic·uk 09.00 BUTLLETÍ OE NOTÍ- CIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Pn••t•nlal·ió dP lo ·• últiull's nov•·tnts •li-.·o¡,'l'U[it¡u<·• upnrc~udt•b ulmt•n·ut. Espuí patr·oc•inot Jlf'l' 0Í8co' Custf•Lió. 10.00 Bl TLLETÍ I)E NOTÍ- CIES 10.08 C. \PSA OE I\I(SICA BRAH\15: Rinalrln. op. 50. Rcnlo 1\oUo. tenor. Cor Filharmònic· d•• Pm~:U· On¡u;•,tr·a Filhomu)nira T'\l'l'a. Oir.: GitN'JIJW <\inopoli. (38m). COREI 1.1: Sonntu pt•r ll ,;oií i Nmtinu. op. 5 u. I I. Trio Lr>rat<•lli. (7m). fL\'1 Dl\: Simfoma n. 73 "l.a raçn". Philhurmonia Hungariru. Dir.: \nial Uol'llti. t25m). E.IULFFTER: Ro,.-ò dia portu¡,'llf'•u. Or·qul',tra Simfònira dr• Tt•m•rifr•. L>ir.: Vk tor Pahlu Pt-n•7.. (llim) . .I \N,\CEK: P!'ll\ rumins plt•n' fl'ht••·[¡n (l' ~rde). \mlrú.• fkhiff, piano. (27m). H~:ETIIOVEN: (,hrortN o. 10. op. 7·~ "Arpu". Quu•·tl'l Al ban Bct·¡:. (:30m). MOJ;rEH: Simfonia l'fllll'l'l'lUIIt JH'I' 3 tl'lltn(ll'Lll. do, ohor\~. duc•JI h·omp<'' i fo~ot. Wolfgang B•N·h, t~·omp<•tu. Han dr \'r il'' j Hurl Srhn<•t•munn, oboè. Vit·t•nlc Zurzo i .lo•{o Zurzo. lrompa. Fran• Rolwrl Bt•rklwut, fa~t. (]Om). 1~.00 l1tSlCA DEL SEGLE xx \ 11.L.\ -LOBOS: Conn·rt pe•· a j%\Úiarra. \lfonw \lurt·nu. Orque-tm Filhul'lnòni••a dt• la •·iutal d~ \11-'<Jr. Dir. Enriqul' B:ítiz. (18m). h.OD \L): Kúrlur 1\.oto. (balada pt•r u wu i orqut>,tro). \1íma Szírmay, <·ontrult. Or·•tu•·-lrn Simfònir•u d~: Buclapf•,t. Dir: Gyiir¡,') L•hr•l. (llm). SCHO'i Bf:RG: l.u nit LI'Un•li¡:urodn, op. ~ (v~r-ió per· o orqllf••t•·u). Tapiola SiJÚCinÍI'llo. Dir.: .lcnn·.lnc•quc•s Kantor·ow. (21lm). BAHTOK: llupsòrlin pt•r u pinno i or<pwstru, up. I. Zohún h.u•·~iR. O•·quc•ijtrn del Fes li' ul d!' Burlu1u·~t. Dk: lvun Fi~rbcr. (211m). ELLINGTU'I: Suilt• tir• "'l'hr• ltivr·•·" (ur•¡u~~lrut [Wl' Roll Collil'r). o.-. c¡ucstru Simfònic·n dr Or•tnoit. Ori.: 'lt•cmc Jiín1. (27m). 15.00 Bl'TI.LETÍ OE I'IOTÍCIES I AGEi'I OA :\ll.!'IC\L 15.13 CAPSA DE lféSICA SCHl BERT: \li"a alernanp• i '' Pregària dcl Senyor". D 872. Cor i \1!'mhres de l'Orqut!!>lra Simf{mieo cie la Ràdio dr Ba\'if"ro. Dir.: Wolfgang Sa"alfuch. (23m). SATIE: Je Lt- veux (\als). Jron-Jíiel Barbier, piano. (5m). ELG.\R: Cinc mane.., de Pompa i Ciri'Umbtància, op. 39. Orquc'otra Sinúònica de Loodre,. Di1·.: Ron·y Tuckw!'ll. (27m). ~10ZART: Di\•et·timcnto n. 4. h.\1 439b. Conjunt de ,,,.nt dc I'On¡uc8tro Filharmònica dc Br•·lin. (15m). GARCIA LORCA: Cançons e~panyoles antigucR. Gin esa O rtcgo, canta ora. O•·questt·u del Teatre Lliu•·e. Dir.: Jo•ep Pons. (26m}. DVORAk: Sinúonio n. 8. Ontueslra dt· e¡,., <·la nd. Dü·.: Geor·ge SzcU. (38m). kKOMJtER: Quartet pl'r 11 Oautu i corda. op. 92. PPLI' Graf. T1·io Carrnina. (25m). G01íSClULKK: SOU\WÍCb d' \ndalou>iè. (Caprire dP Conl't'ri -ur La Cana, Lc Fandango. et Lc Jalco de Jerez). Alan :\lark•, piano. (lm). 18.00 GRA"iS l:'ITEGIULS C \:\'TATES DE BACH -Darzu ¡,t t·r•rhienen der Sohn Gones(P•·r a aÍJiÒ ha apar!'.gul cl fill dc D~u ), 'cantata BW\' 40. Soli•ta del Cor de ~en, de HannO\'Pr. Rt·n~ .Jacob•. rontralt. Mariu• van \ltena. tenor. )lux van Egmond. bah. Cor de nens de HannoH•r. L•'onhardt-Coo~ort. Dir.: Gustav Lconhard t. {15m). ••Jesu, nuu ~ei grpreisee', ran ta ... tu BWV '11. Hden Donath. Marga lloeCfgt•n. Adafbert K.t·aus. Sicgmuud Nim.•gcru. Giichinge•· J..antor!'Í. Bach-Collegimn Stullgort. Dir.: Hrlmuth RilUug. (29m). 19.00 t\Ll\1ANAC l n ''"[lai destinat a e,·oca•· i rc\'Íure PL• fets m~< representatiu• dt•l pa.-at musical. Guió i .elrrl'iÓ d' ..\!ex Roble>o. 20.00 BUTLLETÍ DE i'i'OTÍCIES 1 AGE:\DA JILSICAL 20.13 CATALUl\ïA )rl"SICA: RECl.LL DE 10 ~'\l'S 0'HISTÒRIA RC',i•ió deb programes. espai• i ronrf'rl• mé-~ ,ïgnificalius. CO:"\CERT f'nre~trut per Catalunva l\lú•it-a ri dia 1 d'octubre cie 1993 al Palau dt' In 'fú.ica Catalana. CONCERT I NAUGURAL DE LA J .O.S.C. a Barcelona. J.Ch.B,\CfJ: Simfonia op. 18 n. 1. ;\1QZART: Concert pl.'r a piano i o•·qur:-s tra, KV 166. IL\YDN: Simfonia n. 52. SCH UBERT: Ho,amunda. suite D. ï91. Philip¡w Entrcmont, piano. Jo,e Orquestro Simfònica dl' Catalunya. Dir.: Jost'p Pons. (82111). 22.00 AGE.'\'DA 'Tt:SICAL 22.05 ELS '\OSTRES CO"\CEHTS Coocc•rt t•nrr~o>i•trut ¡n•r· Catalu· n} a ~hí•it·n t•l dín 2ï cio• juliol•l•• L9QO a l'K•glt:,¡n P arroquial dt• Torrot'Uu de :\lon4:-rí. '\ Ft••ti' ui l ntt'rnndonal eh• \1u•ll'u. \ERDI: Obt•rtm·a do• "La forw cll'l df>·tino". T\.AIJ..O\Sl\.1: Crm· ct•rt pt·r· a 'iolí i ort(ll!'•tra, up. 35. BEETHO\ f.'\¡: Simfnnin n. :1. op. 67. Frnnrk \lmonrl. .lonOro¡uc~tra rlo• Suu Dit•¡:n. Di•·.: Louis j. Cumpi¡;liu. (iCJm). t·hard Bon)nf!e. l22m). Gl ERRERO: La Ro•n del Aznfrún. Tt>n••a Be't!ooza. ) Januel \uM'n•i. Jlflita Bennejo. Ger-o~rdo \lonrt'nl. Cor Cantor- de \tndrill. Orque,tro Simfònica. Dir: '\. Tejada. (50m). \.SC.\RL\TTI: Lf',.bino ....\dol- 23-:iO 1\0CTllRI'I Mú,il'n [)l'l' nr•ulru •· t·l din. ~l'n tar:ió u t•Òt'l't'l' ri' ·\lfn•d r,,.J¡,. yu. 15.00 BID' LLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA '1\fUSICAL 1'•·••- 01.00 REPEHTOlU DE NIT DIMAR1'S, 30 DE SE· 1EMBRE DE 1997 Oï.OO L'OBERTliU \lúsira pt•t· rornt·nçn•· l'I diu. Ro·cull d'obre' hrt·u• pro••••ntudf•, per Joan \ht•<. lndnu [¡utllt•tilh inforntalius i ugl'ndr• musirols. 09.00 Bt;'fl.l.ETÍ OE !\OTÍCIES 09.08 SELECCIÓ OE NOVETATS Pre,t•ntació tl•• ll's úhiuu•, IIUH'lnL' tli•t·ogritliquc•, npar<·.,•ude• al nwrrol. E"pni patrut•inut Jll'r DiM·os Cn~l!·llcí. 10.00 BUTLLETÍ DE l'!OTÍClES 1n: 10.08 CAPS!\ 'lÚSI CA MOZART: Simfonia n. 10 1\.V 550. Tlw ·\ rudcm} of \nr•it•nt Mu6ÍC'. Dir·: Chri•topho•r lloh•wood i Joap Sdu·iitiPr. (:J6m). PROKOFfEV: Sonutn ¡u•r" piano n. 9, op. 103. Frcdf'ri•· Chiu. (25m). VJ\ \Lnl: :\lo,.:nilit·at. RY 611. Tt••·t•su Bt-r·gunw. Lul'iu Val•·ntini Tcrruni. Cor i On¡uo·•· tro Philharmonio. Dir.: Ri•·rardo \luti. (23m). GOL \OD: \tú~ica dc ballrt dt• Fau•t. On¡ue•tra Simfònil'a dt' \(untrtlal. Dir.: Charl•·~ Dutoit. (17m). ABEL: Concf'rt pt•r u flauta op. 6 n. I. h.arl :Ntiot•r. J.n Sta¡:iont• frankfurt. Dir.: \lirh:wl Sc·hm•iflt·r. (13m). GRS\ \DOS; \ul~o-p.,¡~ ties. (Tran•l'rip<·ió pt'r n dut•• ¡n•itarrt•,). \Valtt•r F t') hh i Dani•·] Erni. ¡_'llilarrr·~. (12m). RE. GER: Quotn• pt>t'llll'" •imlònieq in,pirats en.\. Borklin, up. 128. Rda! Orr¡tw•trn ,¡,.¡ Conc•••·tg!•bouw. Dit·.: N<'\'lllt' Jlini. (25m). GINASTEH.A: Dunzu~ m·¡:t·utinm,, op. 2. Suzanntl llu~~fln, piuou. (Bm). 13.00 Mü:\lENTS LÍFUCS LEILI.R: El<tl'at•tr•, rlll "Lu \iu da ull'gn•". (nrll' lf) . .Joan Sutlll'rlund. W.-rm•r !l.rt•nn. \ull'rif' )ltu•tf'r>~m. John Bn:•rl..norl... Rl'ginu Re-nik. Ontu~•lru '\ucionol Filhnl'lnimic•u. llir.: Ri fn, inh:'rmt)7ZO en cinc t~tt!ot·~. Donirlo l Cl'l'llo. Giorgio Gatti. Orqm•,tra dt- Cambra dl' la Filluu·ntf)niea de la Boh¡.ntia tl.-1 l'lord. Dir.: Domeniro Sanfilippu. (38m). 15.13 CAPSA DE UÚSICA DELIUS: Stúle Florida. Orquestra Simlònicu dl' Bournemouth. Dir.: Rit-hurd HirkoJ'. (aBm). h.UllL:\U: Gran Sonata c·on<·t•t·tnnt per a Ouuta i piann, np. 85. Pt'll' Graf. Szuzsannu Siroka). (30m¡. CHA.RPE.'\'TIER: \hhiru de lPotre de Circ!'. H. 496. London Baroquf'. Dir.: Charle" \ledlam. (19m). LEO\C\\ ..\LLO: Cinc cançons. Jo•ep Cun·eras. tenor. Lorenzo Ba,·aj, piano. (llrn). QlA.'\TZ: Con· l't>rL per a trompa o. 3. Ban') 1\u·lo. •·11. t•·ompa. Acodf'm) o f St. \lartin-in-Lhe- Field,. Dir: lona Browo. (Sm). GRlEG: Simfonia t'li do m. Orquc..trd Siuúònirn de Giitf'horg. Dir.: "i'!'I'IIIC Jani. (32m). PAGAl'\INI : Quartet op. 4 o. l. R. Kus~maul, violi. C. Koch. viola. S. Pt'llnnhnuer, ¡,•uitarra. M. Ccner·o. '1oloucl'l. (lYm). L8.00 GRANS INTEGRALS CANTATES DE BACIL''Am ¡\hend obl'r dcsst'lhi¡;l'n Sahbot."' (Al ve~pre fi' aquell matPix dia, o•l diuml'ngf'), cantata BW'\ ·l2. Soli-tu del~ Petits Cantor• de \ït>na, ~oprono. Paul E•,;wood. contralt. Kurt Equiluz. tenor. Rum! van der l\leer, baix. P l'tiL• Cantor:. de Viena. Chorus Yit•nm•n•is. Conct-nhl" mu-irn' de \ïena. Dir.: :\ikoluus Harnoneourt. (2ím ). "Gott fiihret uuf mit Jouchzen" (Jahv€ ,.p'n puja elllllÏg d' odamacioru.). cantata 8\'Ç"\ 43. Pett>r J elo.iLS. •oprano. P aul E;swood. contralt. h.urt F:qttiJuz, tenor. Ruud van tiC'r ~f,.er, baix. PetiLS cantor~ dc \ il'nn. Com·l'ntus mu•irus dt> \ïena. Dir.: 1\ikolaus Harnon••ourt. (21m). 19.00 GRANS INTÈRPRETS JAD1E ARAGALL. DONIZETTl: s~lecció d'àries dc L'ò¡wra "Lo Fa\'ot;ta''. Fiort••tz<~ Co8sottu. An~l'lmo Colzan.i. lvo Vinco. On¡ut>~tro dirigida pet· Etton• C•·ads. (4ïm). SERRA 'fO: ''Cuul'ión húngura··. de la sar'ucla Alma dc Oios. Orque.sll•a Simfònic· a de B~trceloua. Dir.: A. Ro .. '\larbà. (5m}. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- 13 CIES I AGENDA MUSICAL 20.10 SELECCIÓ DE JAZZ Pro~umo tlt•tlirot o Iu rnú•ka de jnzl omb guio d' \lbl'rt 'laUofrí-. 22.00 AGEJ\D.\ m ;srcAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCEnT t·nrcgi•trat per Catalunya 1\lu~irnPI clin 10 de juny de 1993 u l' ln~titut Frnnr~s de Bor·rclonu. l\I US IQUE FRAJ\ÇAISE À L' INSTITU'l'.IBERT: Quartet de DoM. BAC RI: ERquis~es pour un Tomll!'nu, op. 18. HAVEL: Quur·wt c·n Fo M. Quartet Arpt•ggitmr. (59m). 23.30 NOt"TURN 1\fú,.icu per aruhnr el din. PreSt'otnt·ió o càrrer d'Alfred Celayo. 01.00 REPERTORI DE 1\IT DIMECRES, 1 D'OCIU· BRI DE 1997 07.00 L'OBERTIJRA \1úsica pt'r romt•nçar el dia. Recull d'obre' hn·u., pre~entades per Joan \ïH,. Inclou huúJetiru. informntiu~ i ag... udr. muoricok 09.00 BUTLLETÍ DE ~OTI­ CIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS P rcst-utnc·ió dt• lt•s tíltime~ novetoLJ, discogràfiqur~ aparegudt• ni mercat. EKpni patrocinat per Di~cos Castelló. 10.00 BUTLLETÍ OE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE 'JÚSfCA RAKHM •\1\ JNOV: Dan•e• ~inúònir¡uo·~. op. 45. Orquestra Simft)nica dt> Saint Louis. Dir: Leonorcl Slutkin. (34m). CAPLET: Jn,<'ript'ionij compestrt>•. Soli•tt>b dt'l• Cor" dl' l'Orque'tra Nnt'iooul dl' Lió. Dir.: Bernard Tetu. (ïm). li \YD:\: Quartt'l de ~:ordu op. 20 n. S. Hoh. lli:35. Qunrtt'l \fo~aYqu,.,. (25m). RODRlGO: Concert per o una f~ ta. l'l'pe Romt>ro, guitarra. Acad<•my of St. Martin-in-theFil'ldA. Dir.: 1\it',ille '\1orriner. (28m). BACH: Obt>rtura (Suite) ¡>er o orqut'lilrll n. 4, BW\ 1069. Lt• Concert dl'• Nntion~. La Ca¡wlln Rl'inl de Catalunya. Oir.: J ordi Savall. (24m). BRAHJ1S: Sono ta pt'r o violnn,·el i piano n. 2, op. 99. orro llnrnoy, violoncel. \Villium Aide, piano. (27m). MYSLIVEC€K: Simfonia n quou·o veus. OrtiUCijt.ro cic• Cambra Suk. Dir.: J n•i'fVI~tt·h. (15m). 14 13.00 MÚSICA VOCAL MA~SEN'ET: P o<'mo d'hivrrn. Danücu Top. tt•nor. Alain Rníls, piu no. (12m). HA '\'DEL: \nt- hem;; de la Coronació. Cor dl'l King's College de Camhridgt'. Orque,tra de Cambra Angle-a. Dir. Da,id Willcocks. (40m). PARRY: Songs of Farcwdl. Cor del Trinity CoU~e de CnmJ,riclg.:. Dir: Richard 'farlow. (30m). ROSSL~: La pastorella i Beltà crudele, dues cançoru.. Cc~:iliu Bartoli, mezzo-soprano. Charle~ Spen ccr, piano. (7m). DEBUSSY: La Damoi,elle Eluc. Maria Ewing. Brigitte Balleys. Cor i Orquestra Simfònica dll Lonch·e.s. Dir.: Claudio Ahbudo. (21m). 15.00 BUfLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 15.13 CAPSA DE MÚSICA CllAVEZ: Tercera simfonia. Orquestra Simfònica dc Loncln••. Dir.: E. ;\lata. (31m). MOZART: Sonata per a violi i piano, K\ 526. Pincbas Zukerman. More Xeikrug. (25m). CALDARA: Simfonia a quatre n. 12. Orque¡;tra de Cambra Eslovara. Dir.: Bohdan Warchal. (6m). HO:\'EGGER: Ru¡;d>y. Orqu~·­ tra Simfònica de la Ràdio de Banera. Dir.: Charles Dntoit. (8m). BE~: Tres àrie• clt• cambra. Eu 'fci, o;oprano. Fnbio Bidini. piano. (10m). BR-\HMS: Serenata per a orquestra n. 2. op. 16. Orque~trn F'úharmònica de Berlín. Dir.: Claudio Ahhado. (3-lm). )lEHUL: La cbas.•e dn jeune Henri. obertura. Orquestra tlt• la Fundació Gulbenkian. Dir.: Mirbel Swierczewskí. (Um). SCHUBERT: Auf dem St rome. per a soprano. trompa i piano. ~lirta Schéle. Albert Linder. Ingemar Bergfelt. (10m). KOZELlíCH: Simfonia en Fa ;\f, P.bt Orquestra de Cambra de Praga. Dir.: Lihor Hlavacek. (20m). 18.00 GR~'\'S 11\TEGRALS CA!'\'TATES DE BACH: ''Sit> werden euch in den Bonn tun ~ (U· exclouran de le>. hinagogues), cantata BWV 44. P eter Jelo.-it>.. soprano. P aul E.,wood, contralt. Kurt Equiluz, tenor. Ruud van der )feer, baix. PetiL~ cantors de "\<iena. Conrentm. mmiicu., de Viena. Dir.: '\'ilcola~ Hamoncourt. (17m). "Es iol dir gesagt. ~ew;cb. wa§ gut isC (T'han indicat. home. nUò qut' rii ho), cantata BW\ 45. René Jacobs, contralt. Kurt Equiluz, tt'nor. HannM-Friedrich Kunz. baix. Cor de nenH de Hannover. Leonhardt-Consort. Dir.: Gu.b1av Leonhard t. (20m). '·Sc:hauet doth unrl Sl'ht't ob irgend ein Schmcrz seï' (Contempleu i vegeu ai hi ha cap dolor igual al dolor que em turmento), cantata BWV 46. René Jacobs, contralL Kurt Equlluz, tenor. Hanns-Friedrich Kunz, baix. Cor de nem de Hannover. Lt·onhur«h·Con ..ort. Oir.: Gu•to• Leonhnnlt. (16m). 19.00 "iOUS n-.TÈRPRETS '101 \S: La mt dr lo boira. Grup Tnhnl. percu"ioru.. (12m). Or\ EHS OS \l'TORS: \ries d'òpt•ru. Ro•ita Fri·~ani. Khihlo Cl'rzmn,·n. LnriMa Rudakova. Erm••to Gri•olt•' (participants al 32è Cont•ur, Internat'ionnl de Cun t Ft·oncc<t' \ ilin•)· ( i3m). 20.00 Bl:TLLETf DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 20.l:i MENDELSSOHN: 1 50 ANYS Octt'l dl' t~orcln, op. 20. l lausmu~ik. (32m). Conr('t'l pt•r a d os pianos i orr¡ut••tru en Ln h M. Anthony i .l o~t>ph P orator(', pianos. Onllll'!\tru Sin•fiinit•a dc la RlAS. Dir.: L'ro' Lajovi!'. (35m). "O 1-laupt \'oli Hlnt und \'tundt'n''. ¡·unlatu coral p!'r o boix, t'or i orqu«',tra. Gifll'~ Carht>moiu~. Cori Orqut.",tru Gulbt-nkian. Dir.: ;\tirhl'l Corboz. (13m). Simfonia p<'r o roma n. 12. G•tildball String En'-l'mbl ... l20m). 22.00 AGEXO.\ \fl SICAL 22.05 ELS :\OSTRES CO:\CERTS CO"iCERT er~rt-¡.,-ï.trat pPr Catnlun) o 'ftí~ica !'I din I 6 de maig dl' 1997 ol Saló del Tinl'U del 'fu•t'u «I' Jii,tòria de la Ciutat dl' Burcelonu. '\'\io FESTf\ \LDE M(;SICA '\YffG \ . '\!'<ÒM\IS DEL S. X' i X\ I I Johannes OCKI<:GII EI\1. Oiu•idieune. Dir.: Emuturnwl Utmnonlot. (70m). 23.30 NOCTURN Mú•iro pt•r at•nhar ri dia. Pres!'ntaci6 a ròrrl't' d'Alfr<'d Celoyn. 01.00 REPERTORf DE NIT DUOUS, 2 D'OCIUBRE DE 1997 07.00 L'OBERTURA Mú•it·n rwr ronwnçar el din. R~:­ cuD d'obre• breu• pre-cntadt., pt•r Joan \lv•••. ln~:lou LuúJPtins irúormatiuo i agrnde .. mu!<Ïcak 09.00 Bt;TI, LETÍ DE !\oTI- CIES 09.08 SELECCIÓ DE :\OVETATS Pr~~t'utodtí dc lt•6 últinws novetalll tli•cugrñfiqut·~ aparegudes al ml'r<'Ut. EHpoi JlUtrot'inut pf'r DV.roM Cnatl'llrí. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- CIES 10.08 CAPSA DE M(;SICA KABALgVSKI: Concert per a violont·d n. 2, op. 77. Rnplml'l Wullli,t'h. Orque.tra F'ithurmòrút'n dt• 1.ondrt·•· Dir.: Jlrydcn ThumMon. (:$Om). FR \l'I CI\.: Tr10 amb piano, op. 1 n. 1. Münchner Klaviertrio. l32m). CL~UROSA: Concert pl'r n dut•, flautes i orqu!'stra en Sol M. \. l:tagawa. D. Hunzikcr. Orquc;.tra de Cambra P ou) Kuemz. Dir.: P. Kuentz. (19m). \'fAGE~AAR: Compàs de tri'~ pl'r qua. trc vienès, i.ntrodurrió i cirlc de ,.aJsos. op. 38. Orque.<tru Roynl Concertgcbouw. Dir.: Hiccardo Chailly. (10m). ABEL: Simfonia n. 6 en ~ti b l\1. Cnntilrna. Dir.: Adrian Shephcrd. (13m). 'lnr HAUO: Trois chansons dc nl-· gresRc. op. 148 b. Brigitte Fu8!1baender, soprano. lrwin Goge. piano. (Sm). BOCCHERIN!: Quintet per a vinlins, viola, violoncel i con trabaix, op. 3!1 n. 1, G 337. Eu.semhle 415. (J4m). DELIUS: North Conntl') Skctcheo. Orquestra de l'òpera na· cional Gal.lesa. Dir.: Chorle• )lackerrn•. (27m). \ EROl: La Forza del Destino. Sinúonia. Orque~trn Filharmònica de BudapesL Dir: Xarolo< Trikolidio. (Sm). Sl Ci t B Cl ' n 13.00 JIÚSICA Al\TIGA RIQú'IER: Suite n. 8. Compa¡¡nie )ledie,ale. (14m). 0.\..\SES JIEDIEVALS. Clemenl'ir Cou•ort. Dir.: René Clemencic. (23m). DL"liO~T: 'femorart', motet. Solistes ,·ocab. LI Chupelle Roynle. Dir.: Philippe Hrrreweghe. (9m). )lliSICA PER ALS CAVALL ERS DEL GARTER. Gothic Yoices. Dir.: Chritttophet· Puge. (28m). SAJNTE COL02\ffiE: Concert per o dur~ violt>s n. 54. Wieland Kuijken i .fordi Savall, baix de viola. (18m). FARlt'lA: Cuppriccio ~travagnnte. Ricercnr Con~ort. (18m). 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCfES I AGENDA lfLSIC,\L 15.13 CAPSA DE JIÚSICA BEETHOYE:X: Simfonia n. 1. op. 21. Orque,tra del St>¡;IP X\lU. Dir.: Fran• Brü¡:l!rn. (28m). ADDL'\'SELL: Concert de \'al"oÒ~io. )li~ha Dirhtt>r. pia· no. Philarmonio Ort·bf"'tra. Dir: "'i..ville )Jarrincr. (8m). D0:\1ZETTI: Quintet per o dos ~io­ lin!l, viola, quitarra i Yiolonco•l. Rodolfo Bonucd i AJpxandrn Stefanato. violin~. Dino A•t'inllu, 'I--iola. )1ario Gan¡ti, ¡;uitarro. Arturo Bonucci. violoncd. (23m). G.GABRIELLI: Somtla n 4. Slokanenqunrtrll. (5m). J.ABENDA: Concert per a piano i corda eo si m. Sebn~tinu Bcndn . The Beodn Mu~icintJH. (19m). GERHARD: FntttnRin. JuHon Brcam, guitotTa. (·lm). RAVEL: Ma Mère I'Oyc. Or·t¡ul'gtra Simfònica de Montréal. Oir.: CharlrsDutoit. (28m). PAGt\NINI: 12 cnpricil! per a ~iolí bOl, op. 1 (n. 1 ol 12). Shlomo )fintz. (38m). y o I ~ o ~ p Íl o ( ). 'S l. 1l• le u o a ,_ 5· 1- 18.00 CRANS l i'IIECRALS C.\NTATES DE BACH: ''Wt-r sirb srlli•t erh(ihet, dcr· soU" (Tot aquell quj ,•,.,alta u "ma teix scrò humiliat), rontntn BW\ 47. Pch·r Jclo•it,, 'opruoo. Ruod 'un der :\fcer. baix. Petit.• Cantors clt> vuma. Concentus mwiruti de Viena. Dir.: ~ikolau~< Hurnonrourt. (22m). ''lch cJendE'r ~1enstb, wer wird micb erlosc·u·• (De•grnc•iat dc mi, bomc! ¿Qui c•m dc•t<Uiurorò d'nc¡uebt cos de mort?, cantata BWV 48. Poui Es~wooc!, l'Oil· trait. Kurt Equiluz, tenor·. Pc•tits Cantors cle Vieu n. Com,ent us musicu~ de Vic•nn. Dir·.: Nikolauti Hunroucourt. (16m). "lch gel•' uod suchc mit Verhup;cn" (Vaig i l'I hu~co amb afany). contota BWV 49. Bur·baru Schlick. Andreos Sc·holl. Chd~tnph Pregardi<'n. Gotthold Sc·hworz. Concerto Vocule de Loipzig. En <emhle Boroqu<' dr Limogr~<. Dir.: Christopht• Coin. (25m). 19.00 PEl'iTACRMIA ProP'Umn d~ dhul¡rnrió mu•i· cal. Guió i rt'alítzarr6: Pc>rf' Bure, i Akx RobJc,, 20.00 BLILLETÍ DE ~OTÍ­ CIES I AGENDA 'tUSICAL 20.13 "A LA ~lANERA DE...." lo convidat t'llA propo'o i romento Iu música que li agrado. Guió i prt•scntudó cie Jonn Vives. Producd6 dt• DolorA Bu.~­ quets. 22.00 AGENDA ~fllSICAL 22.05 ELS NOSTHES CONCERTS CONCERT enrel:(i~trut p~t· Cntolunyu Mírsic11 d din :.!6 de ft' brer dc 1992 a J'J:;;~¡MRin Sant Felip Neri o.h• Ban·clonu. \'JV.U.DI: Simfonia "Ailn Rusti· ca", op. 51 n. I. CORELLl: Conc:-erto gro_.o, op. 6 n. 2. J\10. ZART: Adagio i Fuga. K\ 5·16. BACH: CotiCC•rt dt• Brandenburg n. k 8\V\ 1019. Orque•lra de Cambra clt'l Depnrtomrnt de Covc•muo.·ió dc la Cc.-n!'rolitot. Dir., Fronrr~r Rodríguez. (Sóm). 23.30 NOCTLR.~ ;\fúsico per arobnr c.-I rlia. Prt''l'nturió u c·urrcc· d' \lfrt·d Cclaya . 01.00 REPERTORI DE NIT 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Prt',entació de les últimes no, etu~ dihcogràfiques aparegudes ol mercat. Espai patrocinat per Discos Ca.•telló. 22.05 COl\ CERT 1\lACll'\ARl Guió i -t'lt'r(•ió: .\.¡...,. Roble-. 09.00 BL'TILETÍ DE NOTÍCIES I 1\GEl\'DA :m ;S[CAL 23.30 :-IOCTtRJ\ Mú<ica JWr arahar el tlín. Pre-..•ntació a càrret" ri' \I fn'CI Ct•la) a. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 01.00 REPEHTORI DE l'IIT 10.08 CAPSA DE ~IÚSICA ARENSKI: Concert per a piano i orquCJ~tra op. 2. Stepheo Coombs. Orquestra Simfònica BBC Escocesa. Dir.: Jerzy Maksymiuk. (26m). DAUPR.AT: Cran Trio per a trompes, op. 4 n. l. Engellwrt Schmicl. Karl Rcitmayer. 1llricb Kobl. (14m). MOZART: Serenata, KV 361 "Gran Portita''. Membres dc l'Orquestro del Segle XVTIJ. Dir.: Frans Brüggen. (Slm). CASTELNUOVO-TEDESCO: Concer·t per a guitarra i orquestra, op. 99. Pepe Romero. guitarra. Tbc AcBdcmy o f St. :\fartinin-thc-Fields. Oir.: Neville ~Ia­ rrrnt'r. (20m). STR.~\TISKI: Simfonia dels snlms. Cor i Orque,tra Simfònica de Ja Ràdio de Berlín. Oir.: lliccardo Choilly. 120m). CORELLI: Sonatc da chi~o op. 3, n. 11 i n. 12 London Baroque. (13m). DELIBES: Suite del ballet Sílvia. "\few Philharmonia Orchestra. Dir.: Chorle.s 2\fackerras. (16m). BRI DE 1997 09.13 lrl' SICA RELIGIOSA L!SZT: 'fu•a cboralb. L)·nton .\tkin.•oo. !\Iork ïmkler. Chrntoplwr Royall. William Kendnll. Rirhard Suart. Cor del St. John's College, Comhrid¡;e. Steph<'n Cleobllr). orgue. Dir.: George Gut'st. (32m). \JYALDI: Salvc Regina, RV 616. J:mrr.~ Bowmon, rontratenor. En~cm­ ble lnstruowntal Jean-Wulter Audoli. Dir.: .Jean-Walter AndoIL (17m). BAGUER: "Cum invoc¡u·ern", saln1 n. 4. ~lnria .José Sónchez, goprano. Sy1via Corbocho, contralt. Jo~ep BJ"os, tenor. Vicente Sardinero, badton. Cor "E.~ taller". Orquestro de combr·a integrodn per professors de l'O.S.I.B. Dir.: FrtUJct>sr Bonoío. (18m). CORNELll.S: Re<ruiem. (Per o cor o cappi'Ua a 6 '·cus). Cor Rt'giooal dt' Cuotws-Provençn-Alps-CoJ;to Blava. Oir.: \1.icbel Piquemal. (10m). OELAL.\.'\'OE: Miserere. Yéronrquc Gen~. Sandrinc Pian. Arlettc Stevt'r. Les Arts Flori~­ sont~<. Oir.: William Christic. (:!3m). 13.00 MÚSICS DE CATALUl'I'YA PEDRELL: Esquisses sympboniqucs, op. 34. Femando Porho! i Ana Bogaui, piano a quatrt> mans. (13m). LAMOTE DE GRIGNON: U>ot expressiu. Orc¡uí'stra de Cambra Gonçal ComelJas. Dir.: Gonçal Comellas. (6m). CORELL(: Sonata per a flauta de bec en FaM. op. 5 n. 4. C. Stcimann, flauta de hec. M. Huggett, \iolí barroc. H. S. Smith, llaüt. J. Savall, ,.¡o!Jl dc {!amha. (12m). 4 CAt"\'ÇO~S NAPOLITAXES. Josep Carrcros. Orquestra de Cambra Anglesa. Dir.: Edonrdo ~fülJer. (12m). SCHt..')t.o\J.'\111: Corno,·al de \'iena, Op. 26. Alícia de Larrocba. piano. (23m). GRA."\fADOS' 'fazurco, Oanza triste, Zamhra i Arohesra (danses espanyol~ op. 3i). Wünburger Gitarrcntrio. (22m). OEYTENNE: Concert pt•r n flauta i orqueotra n. 2. Claudi Arimany. Orquestra Sinúòoica Cdsonk. Dir.: Janusz Przybylllky. (19m). DIVENDRES, 3 D'OC.. TUBRE DE 1997 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA ~tUSICAL 07.00 L'O BI.:RT URA Música pc·r t•omtmçnr c•l din. Rr·· cull d'ohrt•s lll't'U~ ¡wt•rirntntlt>N per .Joan Vivl's. Inclou hutUI'tins infonnatius i Of4t'llllt•s mn•irols. 15.13 EL DIA DE L'OIENT Programació realitzada a partir dc lcH peticiom crue els nostres oienlti boo fet al contestador d<' Cotnlnnya Música. tel. 202 35 35. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 22.00 AGENDA :\lUSICAL DISSAB1E, 4 D'OCIU· 07.00 L'OBERTURA Mú~icu pt'r cotnt'DÇM' el di o. Rt•l'ull d'ohres breu" prt'"t'ntadc•R per Pilar Subinl. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ· CIES I AGENDA MUSICAL 09.13 MÚSICA l'ER A COBLA SERRA: lrJtrotlucci6 i danso pt•r u lres cohll's. Coblu Mt•o.liter·riiuiu. Coblu Prirwipnl de Lo Bisbol. Cobla Lo Principal tlc-1 Uobregot. Dir.: Jc~ú~ Vl'nturo. (Sm). BER.'\1 \T: "Per,cvt!· ranço... "La nit", snrdont'~. Cobla Sahodell. Oir.: Je,¡Ú~ \entura. (10m). ARIS..\: Print·t'•a Petra. BaU dt> lo Petra. Cobla 1\Ioutgrin,. Santi Ari~a & Lnkatons. (lOm). GIL I \11-::\tBR.\DO: L'c,tudiont de Vic, suitt• programàtica. Cobla Lo Prinri· pal dt• Ln Bisbal. Dir·.: Fran!'~c Caasú. (16m). 10.00 AGENDA !\tUSICAL 10.05 PEl\'TACitAJ\fA Repetició dd progt·omo r·mèH c•l dijouR. 11.00 TR.Ai~SlfiSSIÓ E~ DlRECTE DE U ;\fiSSA CONVENTI;AL DES DEL ;\lONESTIR DE MONTSERRAT 12.30 AGENDA ~IUSICAL 12.35 APERITIU MUSICAL 11.00 EL DIA DE L'OIENT PrUb'l'Umnd6 n•nlitzudn u partir· de )es pctidon~ C[llt' els llORtre~ oien~ hun fet ui con tcot odor cie Catalunya Mú•icn, te'l. 202 35 35. 20.00 Bt.;TLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 20.13 VÀLDIOVISLAL Un progroma d' Àlcx Gorina. 22.00 AC&"i'DA ~n·slCAL 22.05 CRA:\S OBRES DYOILU.: Stabat \1ntt•r pE'r n ~olbtc-, t•or i orqut'stro, op. 58. Lívio -4hovú. !\lnr¡rn S(•himl Aido Baldin. Luclc.•k \t'lt•. Bambini di Praga. Cor Filharmònic de Praga. Orqut•Rtrn Filharmònica T>ePra. Dir.: Jiri Bclnhlú'ek. (86m). 23.30 NOCTLHN Mtbira per acubur el diu. Pn·st·ntaci6 u Cllrl't'l' d'¡\lfrcd Celaya. 01.00 REPERTORI DE MT DIUMENGE, 5 D'OC.. TUBRE DE 1997 Oï.OO L'OBER'fllllA l\lúsiru per t•omt•Jrçur !'I dí o. Ro•· t•ull d'obr·es br·eu' prt'•l'Otude., per Pilar Suhirà. 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 15.08 "A LA MANERA DE...." Repetició drl programu emès d dijous al vespre. 17.30 TE.\IPORAOA D"ÒPERA DE CATALUNYA ~IÚSICA CA\..\.LLI: L'Ormindo. òpera en dos acte... \ïncenzo Manno. Cecilia Fusco. lherto Rinoldi. Elena Zilio. Floríndo AndreoUi. I \lrtuo'i di Roma. Dir.: Rcnato Fasano. (137m). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AG&'XDA :m ;SICAL 20.10 SELECCIÓ DE JAZZ ProgramB dedicat a la mú..qca de jazz amh gnió d'Albert ~lallofré. 22.10 AGE~"DA MUSICAL 22.15 LA MÚSICA A DEBAT PI'Dgromn a l'entorn dl' temes musiculs d'inter·ès, realitzat amb la collahoració del Consell Català de ln Música. 23.30 NOCTURN !\lúl'ira per a('abar el dia. Pre•entació a còrrec de Maró Juné. 01.00 REPERTORI DE NIT 15 CONCERTS 4 SETEMBRE 20,30 h FtmÒaf•ió Miró David Moss, veu. Phil Miuton, Vt' u. 18 SETEMBRE 20,30 h Fundació Min} .)uan Sa ura. samplc•t·. Xuvir•·Maristnny, saxos. Ntuw Rt•bcln, ¡,•uitona elèctrica. 19 SETEMBRE 21 h L'Aliança dl'l Pobl¡·nou Rigoletto, dc Verdi. (Òpt•ru al Pohlt•nou). 21 SETEMBRE 18 h L'Aliança cl!'l Pohl1•uuu Uigolello. de \ 'prdi. (Òpt•ra al Pohl!'nou). 23 SETEMBRE 21 h Palau 21 h Auditori Wintt•t·tllll r 25 SETEMBRE 20 h Audítol'Í Winl!'t·tlnu· pavicl B. Thompson, tr·ompa. Juòith Tbompson, tl'llmpu. 1\ngel Jesús Gar·•~Ía, 1 iolí. \uu Gulún, ~violí . Andr!'ll8 SüsKmuyr. ~iola. Da1·id B. Runoion, 1 iolonccl. Christoph Rahn, <'ontr·u uuh.. Mozart. (Conn·t·t- dt• <'nmbt·a ). 26 SETEMBRE 21 h Palan OBC. Da1 id B. thmp-on. ti'Umpa. Allia Ventura. piano. Dir.: Ch. Ilogwood. :\lozart. (Ft·~til ¡LI \lozart). 27 SETEMBRE 20 h Auditori Winterthur \ngd JesÚ• Carda. IÍ!llí. Jost•phine Fitzpaltick. 1iolu. Lluí., violonceL .tih~rt \ttt·twllc, piano. l\Iozart. (Cont·l't'l" dr cmuhra). OBC. :\1' José :\lartos. •opruno. Lola Casariego. mezzosoprano. Fram•esr Garrigosa, trnm·. Grn·gw·..: Rozyecki. bai."X. Coral Clwnúna. Dir.: Christopber H ogwoo1l. Mozart. (Festiva] Mozart). Christopb Prégardícn, lf•uur. \lichel Gees, piano. St·hubert. (¡\¡,~oc·iurió Fr·anz Schubf•t·t }. S~dó, 28 SETEMBRE 19 h Auditori \Vinti'J'Ihm· 19 h Tealre del Cen•lt• (Gràcia ) 30 SETEMBRE 21 h Palau OBC.l\Iagdalena ;\lurúnez. flauta. Uh!'rt Attenelle. piano. Dir. : Ch. Hogwood. :.\lozurl (FI'•Lil al \Juzart). 1 OCTUBRE 20 h Auditori '' íntt·t·thur Qua t·tet de corda .\rtcmis. Ro .. nrio 1-Iernandez, 1iolí. -\nu Gahín, violí. Su;;anne l\tagnu•llon, viola. Nríria Calvo, violoncel. :\tu zart. (Concers ca rnhra). Disa EngliRh, obo~. Dal'id B. Thompson. Lrorupa. LnrT) PuH~i n , dn t·inet. Jozcf Topon·t'r, I'Íolí. Jor·òi Sa!ict·ú, violí. J oan 1\Hró, 1iolu. l'<fiquel Serrnhiruu. viola. \ïnccnt Ellegiers. violom·t'l. Mozart. (ConcerL~ de t•nmlmt}. Qum·tct Accademia. Qut'rult Rot•a, clarinet. Mozar·t, Brulrm•. ( \s~ociarió .Abf'ra~tury ). ue 2 OCTUBRE 3 OCTUBRE 20 h 20 h 22 h 4 OCTUBRE 21 h Auditori Winlt't'thru· Auclitori 'irintl'rthur Palau Palau David BaUest!'ros. violí. Manll(•lu M.ilan.i. violí. Andt·f•nM Süs"muyr, ~iola. Eric Komrtz. 1 iola. Núr·ia Calvo, violont't'l. Bt't'tholt'n, .Mozart. (Concerti! de <·umhru). Dolors Chiralt. oboi·. Jo-.·p Fu~tt•r. t•larincl. Sílvia Corirl'lli. fngot. Oirtrirb Hemann. trnmpa. Eril' Koootz. , ·iola. \lht•rl Guino,art. piano. :\lozart. Bt•t•thoHn. (Concert!< de ('umbr a). Samaruco. Duquendt·. t·anlt'. Carl!'s Trepat. guhana rlà-.it·a. Joaquín Grilo. baile. Oir. nrtísti¡·a: J,;idro :\fwioz. (flwrt·nnwrn ). ¡; t a s I x OBC. \.ngrl J esÚ6 Garcíu, violí. \lhPrt Guinovart. piano. Dir.: Ch. H ogwood. :\Iozart. (Ft•stil al l\1ozart). t 11 ]J 20 SETEMBRE 21 h Paper de :\lúsi¡•u \ssumpta Muteu, sopr·nntr. Fram·isco Poyato. piano. \lht•rt Gwní, clarinet. Lied UP S!·hulwrt. ll é n ¿ q e 16 FO'ttüènei~ d~ Cntalu.n)U " ú•IC"n ~r roman1ut>o (F)l). Bai:< Ebr~~ \lnna,,;. i Rihf'ne ti"Ehre: 102 .5. Trrra .\ha: 97.3. Priurat: '}2 .2 . .\Jt Camp. Ball Can1p. Bllh l't•nNI,-.•, Cant·a tL- Barbt-rà i Turra~t"n ....: 11)5. 1. Bai• P~nrd;...: 105.9. Garríl<ll""• '\11j11J.ra , l'la ,l'(; r¡:¡-U. S<'jtarra. Scpiü i l r~··ll : 91 .'1. (;•rroC: <JJ.IJ • .\lt Peord~•. \nnia. B•~.o t ll<-r· J!Utdà: 102..1. Bais Uob..,.;=at. Darr,.Junr• , \""U;~ OrriJ ... ntal i Yall~ On.,.nlal: 101.5 . \1arw·~nuo: 96.·1nOLS. O..ooa : 100.5 . !"'c,ltunr~: 89,7. Cin.mi··d Pla d~ l'útan): %.7 . l.a Sd· •a: 96.<188.7. Bm Em¡oordà: 87.1W6.< ,\h F.mrorJà i R..... ••lló: 90.S'R7.111'J3.71')6.7 . Carn>lu: 97.1. llipolló-.: J()(J .:VIIl:;.a. (' rrolan)a: 88.·1. \lt l:rt.dl: 88.1>. Pall.ar• Ju ..Ai Pallnn. SoLirà: 88.6. \"al d' \ran: <r..!~Ril01.2. D TEM A 1- '· I. ¡• ¡. l'ona originaL Aqu~st procés es denomina modularió d'impulsos codificats PCM. Amb aquest senyal , e] lector· de CD disposa de la informació necessària pet· tr·eballar i s 'inicia el procés de descodificació (de digital a analògic). En un converso•· d e 16 bits (admet paraules de 16 lleh·es) tenim 2 16 == 65.536 nombres binaris (formats amb només dues xift·es: O i ) ) per representar el senyal analògic. Cada 22.6 micr·osegons entra una nova paraula dins el conversor. Això implica l'exisLènria d'un rellotge amb la capacitat de comptar· amb una frl'qüència més gran que 16 vegades (hi ha 16 bits i s'han d'avaluar) la freqüència de mostratge (65.536). Aquest sistema s'ha de retocar per tal que Ja freqüència del rellotge disminueixi notablement. Cada w1a de les lletres (tensió discreta) de cada paraula aporta una informació que és tractada segons uns processos·1, per tal d'obtenir tensió amb var-iació contínua i pode1· reproduir l'ona analògiea. És un procés prou complex que pol millorar-se (major t¡ualitat de so) incrementant el nomb1·e de bits de eada mostra i la freqüència dc mostratge. En tractar el tt'ma de la digitalització , pensem en el disc compnclc com tt reproductor de nuísica i no com a format digital. Considerant aquesta opció, ral parlar· df' clivcr·sos tipus de formats de CD, els q11als es caracteritzen per un elevat grau de compatihilitat. El CD-DA (Compact Disc-Digital Audio) va esdt>Hnir CD-Rom en el moment d'utilitzar-lo com a suport de gran capacitat (650 ).1b) per guat·dar informació als ordinadors. El CD-i (interactiu) fou el s<'güent a apat·èi.-xt'r i es car·actet·itza JH'r tenir tota la infot·mació nt"cessària enregistrada al disc·, dc manr.-a que només cal connectat· l'apareU al IE'Ie' isot-. El r·ep1·oductor de CD-i també pol lkgir CD normals. Poster-iorment, el CD-Rom/XA {t•Xtl'nded Arrhitecture) utilitza elements cl4·1 CD-i (rèc·njques de compressió) per tal de poJcr interpl·l'toll· alhora so i in1atge. Tot seguit, Kodak va tenit· Iu idea de treure al mercat el Photo CD (fotog•·nfïes digitals ell disc compacte). El problt>mtl que~ tenia era la incompatibilitat del formal amb els lectot·s e1:1mentats. Per aquest motiu es va cn•ar el CD-i Bridge, que poclia llegir les fotos des del CD-Rom/XA per al tractament de les imatges (nivell pr·ofessional) i des del CD-i per veure-lf's {ni vell Jomèstic). Posteriorment han apar·egut uJtres formats que contf'nf'n informació digitnl. De la mateixa rnaner·a que el CD ha substituït pt·ogressiYament els discs tradirionals, Son) i Plúlips han proposat fer· el mateix amb I t'S conegudf's ('Íntes analògiques (casset) arran dr la poca incidència que ha tingut el DAT (casst>t digital) en sectors no professionals. El minidisc (MD) va se1· proposat per Sony, i Philips va fer el mateix a mL e] DCC (Digital Compact Cassette) per tal de substituir les cintes analògiques. Tambf va aparH:'\cl· e] laserdisc (LD, 1978), però amb so digital. Tota aquesta darrera gamma d e productes ha Ct'f'al una elevada confusi6 entre els consumidors a causa dc l'elevat nombre de formals existents i la 110 total compatibilitat enh·e si. Paral·lt>lamcnt al desenvolupament del format digital, a nivell romcr·rial s'ha pt·esentat un nou concepte de veu1·c les pcl·lícules de vídeo per televisió. És t'i dt'nomiual Home Theatre (cinema a casa). L'ohjt>Niu d'aqurst producte apat·egut l'any 1982 (Dolby Soureoud) és poder gaudir a casa de la qualitat sooot·a del cinema. D · altr·a banda. representa un dar exemple de la direcció de l'electrònica de consum: la compatibilitat i la interactivitat. Un sistema d'aquestes característiques està format pels elements següents: sistema de so, sistema de vídeo i pantalla. Pel que fa al sistema d e so, caldrà un mínim nc cinc altaveus per poder reproduir Ja sonodtzarió pròpia del cinema. Com a sistt>ma d'imatge podem utilitzar el vídeo convencional en form at VIlS. Posteriorment han aparegut els denominats Hi-Fi VCR, que separen els canals d'àurlio 1'11 dos (d ret i esquerre). Altres opcions de mfs qualitat són f'l lnscr·rlüc j el videodisc. La darrera opció és la televisió digital, tant per cable (menys canals) rom per satèl·lit. Per a la visualització eh~ la imatg<' podt'm utilitzar un televisor ¡;;¡ ¡;;:;- = .5! a ei' ~· 155 IEM A convencionaL enca r a tJIIC' c' n aqu est cas la qualitat cic la pantalla clrt<•rmina d r esultat final d c la imatge. La millon• pu11sa per utihtzar TV de més resoJueió i, finalment , pc~r· l'ús de projecto1·s, upa•·clls que han evolut·ionat molt; destaquen els que només utilitzen un t·ant) p er a la projecdó de Iu imatge en comptes de tres (un per a cada color primari). Ja qual cosa n ïnerementa la nitidesa i qualitat considerablement. DVD El DVD (DigiLal Vidc'oNersatiJe Disc) és la pro- 32 / -., J~ pent generació d c tt•t·nologia d 'enunagalzcmatgc en disc òptic. Ess<'ncialment és un CD més gra n i r àpid que pot contenir àudio. vídeo i dades informàtiques. El DVO c'S proposa abastar lleut·e (imatge i so). ordinadors. multimèdia i infot·mació comercial en un únic f01·mat digital, amh la volun tat de substituir· el CD, vídeo, laserdisc, CD-Rom i, possiblement, tamLf els videojocs. El DVD té actualment un suport generalitzat de les gr ans companyies d'electrònic-a, d'ordinadors i d 'estudis de cinema i música, cosa que suposa un fet sensc pt·ecedents i que ens indica les grans possillilitats d'èxit del nou form at. Les especificacions del DYD estan controlades per· un grup de deu rompanyies denominades t:'l '"Consorci". Aquest<:';; 1·ompan~ies acumulen un volum de negoci anual d'aproximadament 50 bilions de dòlars (el prt:'ssupost. del govern dels Estats Units). Aquest grup tan poderós no ha estat fruit d ' una entesa amjgable, sinó tot el contrari. Inicialment van existir dos graus hrrups (Philips-Souy i Thosh iha-Time Warner ). L'exlH'riència de Ja guena de formats de vídeo (Beta i VHS i la gran proüferació d e formats. com 'ideodisc, laserdisc, :\ID. DCC amb el consegüent e¡;tanca ment del mer cat) va propiciar una unió per· tal d ' utilitzar un únic format. A banda d'aquest nU<•Ii cen tral, hi ha implicades companyies iJ1formàtiques (Microsoft, lntel, IBM, Apple ... ) i d~ comunicació (Telcos, Netscape ... ), malgrat que aquestes daneres representen tLn nucli de proveïdors que competeixen per mantenir el seu Uoc dins el camp de la transmissió de dadc::;. A diferèn cia del quf' succeeix amb el format CD. el DVD presenta un únir format amb tres tipus el 'especificacions (dt>terminades característiques tècniques qu e ha dc complir). DVD-Rom , DVD-Vídeo i DV O-Audio són els diversos produetes que cal desenvolupar. T;aplicació per a vídeo és l'actual àrea dc discussió . en la qua] destaquen els problemes sobre pa tents i copyright. El DVD-Àudio, una exLf'm;ió del DVD-Vídeo. està t'ncara en fase de disC'uo,sió i rebrà , probablement, menys prioritat que el 'ícleo. La darrera apliC'ac·ió, DVD-Rom , està a un nivell d e distribució menor· crue el DVD-Vídeo, JH' I'Ò en poc temps el sup!'rar·à de forma ahassegado•·a. El DVD-Víd eo és, en acrucsts moments, el centre do totes les discussions respecte a l futur i les p()ssibilitats del nou f01·mat, i per aquest motiu és de r eferència en comentar els seus elements canJCL<·r·ístics: més de dut>s hores de video d'alta qualitat (vuit en el cas d·utilitzar DVD enregistrats per les dues cares i amb dues capes cad ascuna). compatibilitat amh els estàndard s de pantalles de televisió (4:3 i 16:9), fin s a vuit pistes'(l'àudio digital per a diferents idiomes, fins a nou angles de carnera diferents, menús i elt>mcnts interactius. La possibilitat dt' poder in troduir tanta informació en un suport d'idèntiques dimensions al CD ve donada per l'existència de més pistes d 'enrcf,ristramenti pel mhim apmfitament del suport (durs capes). La mhima capucitat és de 17 Gb (la majo- e e A .. .. ............... ._. Colwenió!'l dlgiCAI reM • ~IOfloo D t'ia de PC tenen en tre 1.2 i 2 Gb de disc dur). P rrtl aquest no és el secret dc la qualitat dïmatgr durant més d e dues hot·es ininterrompudes. La informaeió generada pn nn Yideo amb aquest ni' ell de qualitat només podl'ia mantenir-se durant uns quatre minuts. Com és possible enr egistrar imatges d ' una dw·ada entre l 30 i 160 minuts? La •·esposta és MPEG-2 (Motio11 Picture Experts Group). Aquesta tlrnomjnació correspon a un dels compressor s d'imatges més ...ilerfeccionats del moment. La base del seu func ionament és fàcilment comprensible: reb utjar tota informació redundant i enregistrar a diferent:. ratios de bits. En una St'qü~ncia dïmatges hi ha elements que n o vatien d'un fotograma a un a ltre. Tot tipus d 'informació f!Orn aquesta és considerada r edtmdant i només 't·al emmagatzemar-la una vegada. No totes les imatgr.s r equ er eixen Ja mateixa quantitat d 'espai. Si t>nrcf,ris trem amb un nom bre fix d'informació pet· seqüència , és molt possible qu e en alguns casos l'OS falti espai i eu d'altres en sobri , la qual cosa ens fat·à perdre qualitat o malgastar espai d'enn•gisLrament, respectivaml'nl. L'«>nregistrament varia- Dl Dl ru (s di s. al al m L: m a pi te fe TEM A ble permet estalviar· fins a un h·enta per cent d ·espai i mmllenir el g1:au de qualitat. L'estàndard Yídco porta també un apartat d'àudio on s'ittco¡·pot·a. segons el fabr·icant, so d"una qualitat bimilar al CD amb els sistemes PCM o amb d'altres qut> p<>rtan)en al denominat Home Theatre (Dolby AC-3, Dolhy Sourround, DTS ... ). El DVD-Àudio, pròpiament no té Ull estàndard consensuat. La ISC ha anw1ciat la possibilitat d'a<·abar d'establir-nc l'especificació al final de 1997. Això vol dir que productes amh aquest estàndard no St•ran possihlt•s ahans de la datTeria del 1999. À<"tualmcnt hi ha dues propostes que s'han de considt:rat·. El DSD (Direct Stream Digital) proposat per Son y amb t'I suport de Philips i el PCM (amb major t·esolu ció que l'actual format CD) defensat pet· A RA (Acoustic Renaissance for Autlio). Darrera novetat en lectura digital (SDR-3000, Spectral) La dar·rt'ra espt•<·i11cació que hem de comentar és el DVD-Rom. Tot el seu hiL està basat en la gran quantitat d'informació que pot emmagatzemar (entt·c 4.7 i J7 Gb). Els lectors d'aquest fm·mat tenen una vt'loritat cle transferència de dades nút vegades superior· a l CD-Rom actual; a més. també poden utilitzar· àudio i ' 'Ídeo d'alta qualitat amb la im;tal·lació del corresponent programari (software) i maquinui (hardwat'<'). Està previst el dcscn\ olupamt'nt del D\TD-Ram: disc amb capacitat <l'enregistrament (entre 2.58 i 5.16 Gb) tantes vegades com ho desitgem. Fi11s al moment tol són aspectes positius. Tot allò que els fahl"icants i comet·cials ens e>.-plicaran amlJ més detall i intt•rès. Evident1nent, hi ha elements no tan fa vorables a la introducció del DVD. La incompalibilitat dels lcctm·s actuals amb el format CD-i, VIlS, CD Photo ... La coovtwsió de cinc a dos canals (dowumix) pet· a una posterior ampliació a quatr·c , per mitjà dc descodificadors extems, a causa dc la manca de conversors MPEG-2, i la n•ducció cle la dinàmica per poder fer els diàlrgs dc• les pcl-1ícules més audibles pro- \Oqurn una p(>rdua dt• qualitat l>onot·a . At·a bé, aquests aspt><'LCl> d't''-.trcma qualitat no suposen inconvt'nicnb que d DvD hagi de solucionar necessàt·ianlt'nt pt'r t•stabHr-se com un nou estàndat·d. La posici<í d<~ IC's productores de jlel-ücules és a hores d"ar·a. sens duhtt•. el pt·incipal obstacle pt.>r a la ràpida difusió d(•l nou format. Aquestes compan) ies han imposat unes cstrirtes normes a tot~ rls fabricants Jl<'t· tal dt• protegir els seus Ílll<'ressos . EI pt·odut~l<' que ~·s comercialitza rà té un Plevat grau dc qualitat (molt prope1· a l'original ) i per aquest moli li defensen a fenissada ment la inclusió de LècniqtH•s per prut egit· els seus pt·oductes. Després de moltes n•cet·qtwH, l'empresa Matsuslúta ha dcsenvolupul un 8istt>ma d'encriptament que només és t·evc•r·siblc Pn el moment de la t·eproducció; això supol'la que tots f'ls lf'clors de DVD que vulguin t·cpr·oduir prl·lkules ham·an de tenir un sistt'ma de dt'seodificació, fet que incrementarà el preu de venda al públic. \ctualment les empres t's estan JH"<'ssionant el govrrn dt>ls Estats Gnits per· introduir un <~ami en la lPgislació sobre la còpia d'orihrinals. Fins i tot. i amh això no estan d"acord les associa<'ions de ('Onsmnidors, les que es produeixen a nivell parlieular per· al consum dom(>stic. Els estudis cinematogràfics tenen un monopoli de distribu<"ió dels seus productes. Això provoca que una pel·licula comercialitzada en format de vídeo domèstic als Estats Units pugui ser alhora a les sales comt'rcials eurovces . Aquesta situació ha pr·ovoc·at la divisió del món en sis arees5, per tal d'introduir codis en les p el·lícules i en els apan~ IJ s r·t•productot·s per evitar Ja difusió d'un pt·oductc en un moment no desitjat per la distribuïdora. Malgrat aquesta posició monopolista, el DVD assolirà els Sf'Us objectius, atesa ]a gran inversió realitzada pet· lf's empr·eses: els càlculs són d"tm bilió de dòlat·s. com a mínim. per part de les cmpreses que formen c>l Consorci. 155 Context Una brt·an par·t de rcvolueió en aquest sector no hauria esta i possible scnst' l'existència d'un mercat eapa~· tic manL<·nir tot l'en:,rra11atge que comporta l'alla fidditnl d'excepció. El món dr l'àudio i àudio-vídro basen els setlS productes en Ja utilitzac-ió Òf' tecnologia punta, tant t·especlc a dissenys com a components. És raonable, doncs, pt'nsar que el preu d'aquesta mena dc prodnetcs serà elevat. La r·ecerca, les noves ter·nolobries i la maquinàr-ia neecssàl"ia per a la realització dt'ls apan•lls són molt cares de mantenir. A mfs. Ja pmdm·1·ió és molt reduïda i moltes marqut's u Lilitzen opt•ra ris molt f'Spf'cialitzats en un 33 1.53 TEM A 155 34 gran JH't't'C'llt atge (totalment fets a mà) del procé-s de muntatge i vt>rificació. Aqul')>ta :;iLuació condic-iona totalment el client potenc-iaL E n alguus casos els consumidors d'aques ts produc·tes són persones att·etes per la tecnologia en si mateixa. Sempr e b.i ha qui vol estar al dia i, (' 11 presenta r-sc una n ovetat, radquirei.xen. Els a mants dc la música i La reproducció del so com m~s fid el possible a la realitat (audiòfils), co n s tituei~en la major part del grup d ' aquest l'eduït món. L'obtenció d ' un so on la tímhrica dels instruments, lu sen sació d'espacialitat i clinàmica s'u prnpi més al de la sala d'audicions real és l'objPctiu. També existeix tm grup , molt minoritari , que fa osten tació del seu sistema , dins el cerd e d"alï('ionats, st·nse considerar aspectes musicals (tple és d<'l qu<' es tracta). Aquestes motivacions no s· exrlou<>n obligatòriament entre si; sovint apareixen simultàniament. El preu. p erò, és possiblement r escull més gran que hi ha per ampliat· una mica més el mercat d'aqurst sector de l'electrònica de con sum. Ara bé, la pet·sona amb una llarga e:Kperiència d 'audicions musicals en directe \·aiora d'ona altra manera el preu dels aparf'lh. per la importància que dóna a tma reproducció fidel del so. Jutj ar· la qualitat d el so és un factor només a r abast de melòmans i addirtes als concerts, tal com ja he comentat. Per guiar el consumidor amh Ull cdted no massa format, hi ba revistes especiaHtzades que comenten les possibilitats dels aparells i els situen eu una espècie de classificació. Aquest és un apartat que desperta grans discussions, entre els audiòfíls, sobre si un producte és més o menys bo. Sense entrar massa en detall, cal dir q ue u n merrat tan r eduït, amb molta més competènria de la qut' sembla. amb la necessitat de manl<'nil· una marca constantment clins les classificacions, condiciona totalment la tasca objecti"a que en principi hauria de correspondre a les revistes especialitzades. Amb això no vull dir que es recomanin productes de mala qualitat (en aquest nivell de productes no té sentit parlar en aquests ter·mes). !OinÓ que no sempre els productes amb millor relació qualitat-pre u tenen un tractament més positiu. De tota manet·a , però, si una persona s'interessa per aquest tipus d e producte, només cal que escolli diversos aparells de diferent preu, amb paràmt>tres de realitat musical per no equivocar-se en l'elecció. Podr·íem descriure altres aspectes prou importants, com la minuciositat en la irtstal·lació rlels sistemes, les nombroses proves amL aparells diferents, etc., però considero que amb aquesta dcsct·ipció ja hem situat el lector. Aq uesta breu anàlisi del context és suficient per justifïcar per quin motiu la majoria de presentadon s dc productes com el DVD es realitzen entt·e consumidors de l'a lta fideli tat: la valor ació dc la qu alita t (en aquest cas, principalment la imatge) i. en Cf'rta manct·a, una receptivitat ver s els avenços Lecnològic~s. Una millora en la qualitat de la imatge i més endavant del so només pot tenir una acollida favorable en cercles on es q üestionen l es mancances dels productes existents. Com a exemple, podríem considf'rat· els antics discos. que, a parer meu, ofereixen una millor q ualitat tímbrica que els discos compactes (més pràctics en tots els sentits), fin s i tot utilitzan t reproductor·s amb un cost quatre i cinc vegades s uperiot· als tocadiscs. El DVD permet emmagatzemat· g1·an quantitat d 'inJormació i això far ilitan1 incrt:>mentar l a velocitat de mostratg<' i el nomJH·e de bits de cada mostra, tot obtenint una millora impressionant de la qualitat sonora. Aqut>st és l'incentiu que la indústria comercial ens ofC'rcix, a ls audiòfiJs, pet· mostrar una bona acollida d'un prorluc·te que t·evolucíonarà tot el món dc la ima tg<' i el so. Perspectives 1; àudio digital ofereix molt més que una simple comparació més o menys favorable (segons els par·àmctn.•s c-on sider ats) respecte al so analògic. Els aspcrtcs més importants estan relacionats amb aJlò a c¡uè la tecnologia analògica no pot arribar. Una vegada tenim el so digitalitzat, el so original s' ha transformat en una sèrie d e níuneros, que podeu ser f•mmagatzemats, h·ansmesos i processa ts dc qu alsevol man er a . La indústria dels Ol'clinadot·s porta anys intentan t p erfeccionar els suports d'emmaga tzematge d'info,·mació i els sistemes de t ransmissió i processament dc dades per tal d 'obtenir més capacitat i més velocitat, respectivament. Els sistt•mp,s de comunicacions per cable o sa tèl·lit s'in<'rementen cada elia. La lluita per aquest sector de les comunicacions és impressionant (espe<·ialment al nostre país, on en principi el volum de negoci ha de ser inferior a la majoria de països dt>senvolupats). La possibilitat de h·ansmet re dades mm;icals per mitjà d" ac1uests sis temes ~~ compat·ahJe al que succeeix quan s'envia un fax o un intet·¡•anvi de fitxers entre ordinadors. Els mons de ràudio, el vídeo, les comunicacions i els ordinadors estan dit·ectament relacionats amb la gcneralitza<:ió flt>l fonnat digital, que permet un intercanvi dc dades sen se restriccions. El DVD r<>spon perfectament a les necessitats de tots dels àmhits d e l'electrònica d e consum. Pol cont enir gt·ans quantitats d'informació i té Ja capacitat d<· podl·r ser em·egistrat tantes vegades com ho d <~s itgc m (DVD-Ra.m) . El desenvolupamrnt t~c· nir necessitava un ¡JI'oducte com el DVD (i tot TEM A Detall del complex sistema per a la conversió digital-analògica l'entorn quc genet·a) pP-r interrelacionar defmitivament uns f:amps t!IIC tot jnst come1;1cen a evolucionar conjuntamcnl. Dc tot manera, l'establiment d'un estàndard com el DVD d epèn de molts factors. No es tt·acla d'imposar· un nou Í01·mat, sinó de tol un conjunt d 'aplicacions que revoludonaran tots els àmbits •·eJacionats. Per tal que un estàndard tingui acceptació, cal la resposta positiva a una sèrie de condicionants. lndcpendentment de la tecnologia necessària per desenvolupat· un producte, si no té una acceptació generalitzada, la viabilitat de qualsevol innoYació no és possible. Quins aspectes ha de satisfer un nou format? Eu primer· lloc: compatibilitat. D'una banda. respecte al seu propi ento1·n que genera i, d·una altra. respecte al producte que ba de suhstituit·. La coexistència i cornpatihilitat de sistemes és un fet natur al i comprensible. Podem considerar els casos de la televisió en (·olor respecte al blanc i negre {compatibilitut) o l't!Xist?>ncia a Anglaten·a de dos estàndards de TV (<·oexistèneia) fius a l'any 1986. El DVD no serà diJerl'nt i func~ionarà paral·lelament al CD. L'existència d'un elevat nombre dc reproducto1·s que permett'n una àmplia elecció del producte és tamb~ fonamcntul en la implantació d'una nova tecnologia. Això volch·à dir que la majoria d e cases comet·f'ials haut·an presentat els seus models, tot creant una si luac·ió d4~ confiança ver·s el consumiclor. L'cxcmplc més c·lar ha estat d format audiovisua] Selecta Visiott proposat l'any 1981 únicament per la casa RCA. Tres an)S després el va haver de retirar. El consmnitlot· valora positi' ament els grans increments de qualitat que proposa un nou producte. Mínimes millot·cs qualitati' es no són acceptades pel p(tbüc en general. Pet·ò el que es considera definitiu en la decisió d. adoptar nous sistemes de reproducció f.:. l'e~stèntia de softtcare: en aquests moments. pt'l·lícules. Cal <:omentar la poca disposició al canvi que han mostrat la majoria d'estudis cinematogràfics. Només dues (Time Warner i Columbia , relacionades amb Toshilia i Souy. respectivament) de les sis cases més importants (Disuey, Univet·sal, Paramount i Fox) han ofert algun dels seus títols en fonual DVD. El motiu és el poc nomln·e d'aparells reproductors existents al m.ercat. Ara hé, en el moment eu què la venda i lloguer de eintes dc vídeo bai.xi, la c·onversió al nou sistema serà inHm•diata. El procés true cal se~;,ruir semhla força da1· t'n t'ls anys següents: el negoci del vídeo perdt·à impot·tància a causa de l'increment de l'of erta tr lc\'isi\'a a tt·a, <-s cld eahle i els satèl ·lits. El TEM A TEM A DVD s' imposa•·à no només com un vídeo d'alta qualitat, sin() eom a pr·oducte que també tindrà clements intt>rartius que el faran més atractiu. El preu, juntamt>nt amb el suport dels fabricants, també tenen un a gran influència en el consumidor. L'e:;tahilitat a niveU de suport comercial ajuda a la creaci6 d'un estat d 'opinió de no caducita t immediata del producte; ai""~CÍ, el consumidor estarà segur de n:-alitzar una bona inversió. Trf'l de la política negativa d'alguns estudis cinemrtlogr·àJics, doncs, ]a majoria de paràmetres analitzats ens indiqnen el següent: si aquest no és l'any del DVD, com alguns ja afirmen, ho serà el proper. Finalment, per acabar ÏJttentaré esbossar la línia evolutiva que seguit·an tots aquests productes. El centre df'ls sistemes domèstics estarà reservat a la TV (d'aJta definició) que tindrà múltiples funcions: monitor d'or·dinador per projectar-hi imatges processades per en. receptor d'lnternet o de programes a través del cable o satèl·lit. Per tal de podet· processar la gran quantitat d'informació generada per productes de qualitat. la presència del DVD-Ram és decisiva. Un suport de petites dimensions que permet emmagatzemar molta informació és impr·escindihlc. Tota aquesta estructura, complementada amb els corresponents aparells d'àudio, ct·earà un estàndard multimèdia de gran projecció, fruit del desenvolupament de les aplicacions del format DVD. El progrés en aquest sector tot just ha començat. L'evolució dels aparells vers un tractament de l.o informació cada vegada més gran i més ràpid serà <'1 denominador comú dels propers anys. NOTES l) Una de Ics millors introduccions sobre la tècnica digital amh moltP~ n~fer·èncir8. Bloom.P.J. High quality digital... IEEE Acoust. ··Specch Signal Process Magazine'', 2. pàg. 2-25 (1985). 2) )1odilicarió d'algun paràmetre d"una ona per poder transmetre infor·mació. 3} 14.1 H z. Més informació a Digital Arulio and Compact Disc Teclurolcgy. Ed. Sony Service. 1995 4) Cada Uetra de Iu paraula té un valor determinat en funció de la seva ~itua<·it5 dins la paraula. A través d"uns processos es calcula el corrent exi~tcnt !'n rada mostra per tal de reconstruir r ona sonora. ExtenNa i tècnica explicació del procés a El arte del Audio Digital. Jmtillllo Oficial de RadioTelevisión Espuñola, 1988. S)http://www. unik .no/-robert/hiïúdvd/world. btmJ APÈNDIX 1864 James MaxweU amb la teoria de les ones electromagnètiques estableix les bases p er a la propagació d 'ones dc t·àdio. 1877 PJ·ime.-a d escripció d'enregistrament de so en un ci lindre per Charles Cros a França i Edison als Estats Units. Edison patenta elfonògraf. 1878 Edison patenta l'enregistrament del so en cilindt·es o discs. Processador Dolby Sourround per a sistemes Home Theatre Un altre exemple de bloc que conté la font d'alimentació I la sofisticada secció cie conversió digital· analògica 1889 L'inventor danès Poulsen patenta la primera enregistrad ora mabrnèlica. 1893 Berliner dóna a conèixer el gramòfon i el disc fonogràfic. 1897 Br·aun desenvolupa el tub de raigs catòdics. 1898 Deutrhe Grammophon Gesellschaft adopta el Gramòfon. 1905 A. Fleming desenvolupa les vàlvules electròniques. 1906 Primera comunicació entre persones a través dr l'aire. 1912 Desenvolupament dc l'amplificador a vàlvules Audion. a càrrec de Lee de Forest, que mostrà el (•ami vers J'amplillcació electrònica del so. 1923 Es patenta l'iconoscopi, precursor de l'actual tub de televisió. 1925 Pr-imers enregistraments electrònics realitzats amb la utilització del micròfon. 1930-35 RCA lidera els experiments per a la tunsmissió d'imatges en blanc i negre. 19 31 Primers en registraments experimentals estèreo de la Bell Telephone Laboratories. 1935 Desenvolupament del tweeter (altaveu d'aguts) i woofer (altaveu de greus) per tal de reduir la distot·sió existent en les pantalles o altaveus. 1936 Pt·imera emissió televisiva a Londres. 1948 lntr·odncció del disc Long Play (LP) pet· la CBS. 19 l-9 Desenvolupament del sistema per transmetre els sen) als de lu.m.inància (intensitat) i crominància (color) en un canal simple. 1949 RCA ÍJ1Lrodueix el disc de 45 rpm. Desenvolupament de la suspensió dels elements en els altaveus. 1950-55 Hollywood introdueix els formats 3D i Cinemascnpc. 1954. FCC autoritza l 'estàndar·d NTSC (National Tclcvision System Comite) per a l'emissió d'imatgl'S en eolor als Estats Units. 1958 Pdmers LP estèreo. 1959 li'r·ança introdueix el sistema de televisió en <·nlot· SECAM. 1963 Al('manya pmposa el sistema PAL, de la casa TelefuJlken, com a estàndard d'emissió d'i- matges en color. 1964 Primeres emissions radiofòniques estèreo en FM. Philips dóna a conèixer la cinta o casset. 1965 Apareix el sistema PAL. 1972 Philips i MCA anuncien un dis<· òptic amh so analògic i vídeo. 1974 Pdmer enregistt·ador digital d'àudio d<• Ja casa Sony. 1975 Sony posa al m<'rcat els sistema de víd<>n Bt·lamax per t·eprodtLir i enregistrar imutg<>s i sons. 1976 JVC introdueix el format VHS si!ltt>ma dc còpia-leetura dc cintes de vídeo. 1978 Pbilips cmner cia]jtza ellaserdiso (LD). Disl\ totahn(>lll analògic que a] llat·g dels anys ha ineOJ·porut l.a tecnologia digital. 1979 Philips realitza pt·oves amb disf•s òptic·s d' 11.5 cm pel" a l'enregistrament de so digital. 1980 Pbilips i Sony uneixen esfoq·os per tul d ·ucordar i patentar l'estàndard del disc compacti' (J2 cm de diàmetre, 16 bits i 44.lkHz de mostralge). 1981 RCA introdueix el CED (Disc de Capacitància El('ett·ònica). també conegut com Selecta Yision. Disc de 30 cm de diàmetre amb vídeo i so analògic. Tres anys després la mateixa compan)ia va dt>cidir retirar el nou format del mercat. 1982 Apa •·eix el sistema Dolby Sourround; sistema domèstic per a l a reproducció sonora del format utilitzat aJ cinema. 1982-83 Philips i Sony comercialitzen el disc compacte. El seu formal és conegut com a CD-DA (Di gi tal-A11alògic). 1984· S'introdueix el primer VCR (Vídeo Cassellr Recorder) d'alta fidelitat. 1985 Es comcrcialüza el CD-Rom amb capacitat d'enunagatzematge de 650Mb. També s'inicien les emissions estèreo de televisió . 1987 Apareix el CD-V (Vídeo). Es tracta d'un fo•·n1at hili•·id en què la part d'àudio és digitaL per·ò la part (lc video continua essent analògi<·a, com en el cas del LD. 1988 Apareix el CD-R (Enregistrable). 1991 Pr·imera utilització del so digital en leb pel·lÍ<'uJes (Star Trek VI). Actualment el 90% són enregistrades en format digital. 1991 Es comercialitza el CD-i (Interactiu). Conté vídeo digital i dissenyat per a a1)licacions multimèdia i videojo(·s. 1993 Apm·eix el CD-Vídeo, que incorpot·a un fot"mat digital per a les intatges. 1993 Aparició del sistema DTS (Dit,r:ital Theulet· System) a la pel-lícula Jurasic Park de Stevcn SpiUlerg. 1994· Es comercialitza el sistema cle so cJjgital Dolhy Smn·•·ond AC-3 Digital. 1996 S'acorda el nou estàndard per a la televisió d'alta definició als Estats Units (DTV). 1997 Presentació del nou format digital DVD. TEM A Benvinguts a l'era digital per TERESA MARTINEZ l mrl'(·at de productes d'electrònica de c•onsum audiovisual és avui dia molL ampli i variat. Nombr osos falJricants ofcr<'ixt•n productt>s capaços de satisfer el consumidor a mh exigències con cretes, tant a nivell de JH"f~sllwions com d'economia personal. Des d ' un simple radiocasset fins a un sofisticat aparell d'alta fidr lita l, des cl'un plat f,riradiscos fins a tm r eproductor de disc compacte, eles d'un laserdisc o un minidii:iC fin s a una df' lf's daneres novetats més sonades: t•l OVD (Digital Vidt'O Disc), el nou aparell dt• su i imatg<· cli~:,ritals . Tots aqu ests formats, alg¡.ms a punt d'entrar t>n la història. avancen i milloren impat·ablf:'s cap a l'era tecnològica digital. E El ritme tecnològic 155 L't'voltwió tecnològica a,·ança més de pt·essa del que d <·onsumidor és capaç d ·assumir. Aquesta premissa (>" posada a debat. d'entrada . amb la finalitat d'intt>nlar ('-;}winar a grans trets com es mou el mó n dt> I" c]cC'lrònica audiovisual. Segons l'opinió dc J osep M. Flores, cap del Departament d c Comunicació i Planificació Corporativa de Panasonie Sales Spain, SA, "en certa manera és veritat, en el sentit que cal anar per davant respecte eLl que es consumeix, amb la finalitat de fer saber quines sóu les darreres novetats. Per exemple, ara ja s 'pst à parlant del DVD com a substitut del vídeo i també de tots els productes de so. Això no vol dir, però, c¡ue els aparells actuals no es venguin o ja siguin obsolets. AL contari, per exemple. a hores d'ara s 'estan venent molt bé el.s reproductors de discos compactes i els radiocassets." Pere Roset, cap de la Di,isió Audiovisual-Especialista Producte de Pioneer Electronics España. SA, opina que "és una qüestió molt relatiL•a. Tota La tecnologia nova normalment sol desplaçar la més antiga en qualseL•ol àmbit de la tiida i no solament en el cas dels productes audiovisuals. El Jet que l'electrònica evolucioni molt ràpidament fa que els productes relacionats amb ella se substitueixin molt més ràpid. En el cas de l'electrònica de consum, i en concret en el de la tecnologia audiovisua l, actualment s'estc'i en una època de tm nsició entre els formats de sistema analògic i els formats de sistemn digital." Pt•r la Sf'Va band a, Salvador Solà, r esponsable de l'Àrea dc Màrqu <'ling dc producte d'aJta fidelitat i víd!'o de Sony España, SA . matisa que " la investigació tecnològica no para mai, es desenvolu- pa constantment. Es pot llançar qualsevol invent i ben segur que paral·lelament al seu llançament ja s 'està treballant per veure com millorar-lo." St•gons t'ls r c¡wesentants d 'aqu estes tres multinacionals japont-st>s (Pioneer és Membre d'Honor i Son y i Panasonic són Membres Protectors de la Fundari6 Orfeó CataJà-Palau de la Música CatalaJ1a), un nou a pan' ll pot trigar entre d eu i quinze anys a arrelat· e-n el mt>rca t d e consum. De fet, és el mateix mcn~a l qui va mat·cant el1·itme d 'acceptatió d'un nou apat·cll i encara que la investigació tecnològica vagi un pas endavant , lògicament, aquesta s'adapta a les seves exigèn cies encara que el consumidor no les sàpiga en aquell moment. D'altra banda, a nhcll cmpt·esarial no s"acosturna a pra<·Li<·ar una política est1·icta de dates resperte al llançament al mercat de nous aparells. ··Diria que des de les empreses no hi ha freqüències dictades, sinó que és el mateix consumidor qui dicta la temporalitat", diu Josep M. Flores, de Panasonir. Sal \'ador Solà. de Son), comenta que "quan els enginyers electrònics dissenyen nous aparells. sempre pensen en c¡uin tipus d'aplicació poden tenir. t1ixò vol dir que un tant per cent força elet•al dels esforços es destina a la investigació qtte tindrà finalitats comercials. Quan es creu que un ap o rell es pot comercialitzar, que serà rendible i comprable, aleshores es treu. al mercat. S'ha de pensar que desenvolupar w1 prodncte costa molts diners i si no hi ha unes garanties m ínimes de veneles i d'amortització de la inversió, no en resulta lògica la comercialització." D'aquesta manera, podem dir que en aquest cas <"if>nria i romrrç esdevenen un m atrimoni indivoreiahlr. ·'Si s 'invertís tot en investigació i no es comercialtzés res, seria gairebé impossible sortirse'n a nivell empresarial", comenta Pere Rosel, de Pioncet·. ''Bcl.sicamenL, Cestratègia que seguim a La nostra empresa respecte als aparells audiovisuals és itwestigar i desenvolupar productes i tecnologies de molt aLL nivell que s'apliquen en una primerCL instància en els productes de gamma alta. Posteriorment, un cop es van introduint al mercat, aquesta tecnologia s'incorpora als productes de gamma mitjana i baixa." Els IH'odu ctes cl 'eJectt·ònica audiovisual de conSUlti es divideixen, bàsicament, en dos grans hloes: els de gamma a lta i els de gamma baixa, enten ent aha i baixa en r·elació amb les seves prestacions i preus i no en t·cladó a mb la qualitat, i també es pot parlar, fin s i tot, d ' una gamma intermèdia. Així, Cllll'C cl!l equips de so, per exemple, vodrÍt'lD trohar minicad enes i midicaden es a preus molt as- l L i TEM A I -;- - - =· ~ =es ;;;. .. . ••i? .... -~- - Triangle digital de Panasonlc (càmera NY·DX 1, reproductor DYD·A 1 00 I televisor TX·W28D2) Mlnldlsc Walkman Gravador de Sony, amb una àmplia gamma de prestacions sequibles i pt'nsades pet· als consumidors més joves, aparells apiJablcs de 42 cm (per dissenyar-se al gust personal la cadena de música) a preus normals que pocl•·it:n oseil·lat· entt·e les 30.000 i 50.000 pessestes f•ada peça, i equips d'alta fidelitat des de les 300.000 o 500.000 ~wssetes fins a 5 milions de prssetes. S'ha tle tenir en complf', però, crue les condicions i les midrs dels Llocs on s ïnstal·la un equip dr músiea ÏJÚiueixen en el seu resultat. Tots són iguals, tots són diferents A primet·a vista tots t'ls aparells audiovisuals semblem iguals. només que hi ha marques i preus diferents. Això és lwn cert, però per què bo sembla, ah.ò? Totes les mat·ques són c-ompatibles entre eUes? "En termes amplis i general.s no hi ha incompatibilitats entre marques··, eXJJlica Pere Roset, de Pionet•t-. '·Tot el que té a veure amb l.a tecnolgia b<l,sica, és a dir, endolls , circuits, boques de connexió, etc. es regeix segons unes normes internacionals comunes per a tothom." Per a Salvador Solà, de Sony, "exclusivitat. i incompa.riblitat tecnològicct vol dir estancar-se. R especte a això, crec que tots Pls fabricants hem après molt del mercat, que és qui mano, en tlltima instància, el qual vol facilitats a l'hora de ca11viar o reparar un aparell, etc. Som en 1w món multimèdia. cosa que eri- geix una universalització deformats i tecnologies. Ara bé, la diferència la marca l'enginyeria pròpia de cada fabric(lnt, CH¡uell detall, aquella prestació que .farà decidir per un aparell o altre . ., Això no Lnn1 qm· eada fabt·icant sigui l'inventor d'un sistema propi. fnlil de la seva pt·òpia tasca investigadora. o el <.~a pda van ter en la introducció d'lm nou produrle al mercat. Per exemple, podem esmentar· que Sony \a imentar el minidisc, Pioneer· va inv('nlat· t'lla!iC'rdisc. i que de la mà de Panasonic, Espanya ha estat el pr·imer país europeu on s"ha començat a comet·cialilzar el DVD. a més de ser rúniea mat·ra CflH' pol oferir el trian gle digital (r eproclut·tor 0\ D. tcle,isor i eàmer·a de vídeo digitals). Enlrr <'ls fabricants queden ja pocs secrets. La mateixa competència empresarial fa que les nov<>lats es comuniquin a nivell mundial, des cle l'expo~ieió en una fit·a dc mostres fms via lnternet. Però, finí-. a quin punt ardben els coneixements teC'nològi<·s? ••¡tixò 110 ho sabem.,, diu Josep M. Flot·cs, dc Panasonic. " Hi ha una sèrie de laboratoris que estan desenvolupant tecnologies làser i digitals que ara per a ra és inimaginable .saber quines utilitats podrem tenir fins que algú hi trobi ww utilitat domèstica, cosa que esdevindrà unfet revolucionari. Un e:\:emple il·lustratiu seria el desenvolupament de les microones fin.s a arribar alfom microones per CL la cocció co11trolada d'aliments. ·· 155 TEM A El CD·R de Ploneer. Format estàndard per gravar en disc compacte una vegada I poder escoltar milers de vegades més Comen,a l'era digital 155 Com ja hem assenyalat. segons els fabricants cons ultats, ens trobem en una etapa de transició des dels sistemes analògics aJs si temes digitals. Es parla de la televisió digital rom a gran novetat, la majoria de fot·mats d'àudio i vídeo són digitals, la informàtica, la telrfonia ... ..pràcticament ellOO% dels productes qut> hi ha al mercat són digitals", explica Salvador Solà. de Sony. ··Crec que tot això reincentit;arà més el mercat. donarà ncn:es utilitats i horitzons al consumidor; i s 'ha canviat la manera d.e gaudir d'aquesta tecnologia, no només respecte a la qtLaliLat, sinó també respecte a les seves prestacions." Centrant-nos en <>ls sistemes de reproducció de so, si fem una mjra d'història, l a fr ontera entr e tots dos sis temes esmentats la va marcar l'aparició d el disc compacte al principi de la dècada dels anys vuitanta. Els discos de vinil tenien un diñcil competidor. Encara, a h ores d'ru.·a, continua la polèmica entre els defensor¡, del 'inil i del CD. entr·e els qui diuen que el so del vinil és m~ real que el del CD. "Això és una polkmica eterna", assenyala Pere Roset, d e Pioneet\ ..però té una explicació històrica. Parlant tècnicament. els formats digitals són molt superiors als formats analògics. i en això no hi ha discussió, malgrat que, subjectit;am.ent, encara ara hi ha molts paràmetres psicoacústics que no estan prou estudiats i IlO se sap exactament quines influències poden tenir en la subjectivitat. .41 principi de l'era digital, els primers compactes no tenien la qualitat de so que tenen actualment. La seua tecnoLogia ha evolucionat molt. El problema està en la comparació de sistemes diferents. En aquests moments el disc annlògic ha arribat al màxim de la M.>va evolució tecnològica. El disc digital, en canvi, evoluc iona més i més de pressa." Josep M. Flores, de Panasonic, està d 'acord amb els defensors clt>l vinil, però tot seguit bo matisa clif'nt que "el so més naturnl i real només es produeix en la primera audició d'un disc de vinil. La gran diferència amb la reproducció digital, amb el disc compacte, per exemple, és qu.e no hi ha fregament, cap desgast, no hi ha agu.lla." P er últim, Salvadot· Solà, de Son y, comenta que ·'en principi els dos sistemes són comparables, perquè seruei:l:en per al mateix. Però si compares un plat giradiscos de gamma alta amb Lm reproductor de CD de gamma baixa, possiblement sonarà millor el plat, i viceversa. Avui dia, però, ja hi ha un coneixement molt extens al mercat respecte al CD i hi ha aparells fantàstics que no tenen res a veure amb els de fa deu anys. 1 respecte als defensors del vinil, crec que es tracta, sobretot, d'un tema d 'educació de l'orella. Crec que el vinil gairebé és prehistòria. " So i imatge més real, més natural... , què es pretélt aconscbruit·? Un so o una imatge més real o més definició, tecnològicament parlant? '"El que s 'ha pretès sempre, des de l'inici, és recrear la realitat tal com és. Es pretén aconseguir un sistema amb el qualla imatge i el so siguin exactament iguals que la rea/ital, i això és contplicadíssim de fer". respon Pere Roset. de Pioneer. ''Per exempl.e. que un concert enregistrat en directe, soni igual com s'ha sentit en directe. depèn cle mil factors: com s 'han col·locat els micròfons. l'acústica del local. el procés de gravació, la postgravació .. . A nivell d'imatge, d'entrada, hi hu el primer gran problema: les imatges recJs són en tres dimensions i les reproduccions són en dues dimensions. En definitiva, es pretén aconseguir el màxim de nivell de realisme." Josep M. F lores, tle Panasonic, està d'ac01·d amh l'anterior opinió, per bé que Salvador Solà, de Son y, especifica que "hi ha clos gra ns tendències. Una es dirigeix únicament i exclusivament a la qualitat, és a dir, a buscar imitar al màxim l~t realitat. L'altra es dirigeix a buscar l'espectacuÚLritat de les dues dimensions, de la imatge i el so, cosa que no sempre vol dir irreal, sinó posar artificis que et permetin gaudir de sensacions diferents, com els equips de so sourround. que generen sen.~acions tridimensionals .., Cap on anem? Què queda per in' entar? Després de tot el que hem llegit. no be oap .... ·'queda molt per fer, molL per millorar i molt per investigar", assenyala Sal' ador Solà, de So ny. A banda del DVD com a objecte de darrera fornada que comen ça a donat· les seves pt·imr>rc>s passes entt·e t>l meecat de consum, podríem dcstarar un parell de noves tecnologies que algun dia no gait·e llunyà també seran grans novetats: el disc compacte gravable (una sola vegada) i el set top box, un descoclifkador que contmla tots <>ls apart>lls electrònics que> hi pu~;ui h aver· a la Uar. De moment, però, els melòmans poden continuar gaudint u.- bons i cxf:eJ.lents aparells reproductors dr so i imatgt>, dt· difert-nts marques i preus segons t•l seu nivt>U d'exig~ncia i hu~ara ; això sí: digitals, si pol ser. TEM A El futur del so digital, a l'entorn deiDVD per JORDI MARTiNEZ L e~ tendències ~o ~ón nece:sà: namenl sentencies, pero Sl que ens ajuden a fer-nos una idea dc cap on evoluciona el ' món que ens envolta. Pel que fa als sistemes de r eproducció q·ue es preparen per anar més enllà del disc compacte i el Jaserdisc, tol indica que el DVD (Digital Video Disc) pot convertir-se en el sistema audiovisual digital preferit en un futur no gaire llunyà, gràcies a unes prestarions tecnològiqurs superiors als equips actuals i, sobretot, a r acord en tre totes les marques d · electt·ònica per adaptat·-lo com a nou fOt·mat estàndat·d en el camp de l'anomenat Home Theater (Cinema a casa). Aquest fet li assegura, com a mínim, un important suport publicitari amb vista al seu llançamt>nl definitiu a tot el planeta i la seguretat per al client de no estar comprant un aparell d'alt nivell però que només tenen quatre llunàtics. Els professionals en electrònica de consum, no obstant nixò, encara no tenen gaire clar que aquest nou sistema, fabricat ja p er multinacionals com Pioneer, Hitachi, Pan asonic o Thomson, acahi triomfant. E l que sembla clar és que el DVD no ha de suposat· pas un entrebanc per a l'expansió del CD, un format majoritàriament acceptat pel públic i amb una idiosincràsia diferent, ui tampoc per a la cli'J lasct·uisc:, que, tot i ser un format audiovisual. té tul bon nombre d'adeptes i amb una oferta de títols qut- augmenta cada cop més. Els atributs que fan atractiu el DVD són el seu tamany (tan petit com un CD) i la seva gran capacitat de memòria. J7 Gb. gràcies a r enregistrament per lt'!> seves dues cares i les dues capes que té cadascuna. Mentl·estant, ellaserdisc. tan aparatós com LLn LP, et. quf'da en 6Gb, mentre que un CD emmagatzema 640 Mh. Per a l'usuari, la miUora del DVD quant a informació es tt·adue.Lx en 8 hor·es de visionat del disc, que, a més. en algu ns casos, oferirà les gravacion s en 8 idiomes i fins i Lol amb subtítols . La quaHtat, tant dc la imatge com del so, han estat qualiucadcs com a exc-¡•J.Jents pels t¡ui n ' han vist alguna demostració. Tot un avenç. El DVD sonarà en Dolby Digital Ara bé. un dels dubtes que plantegen els profes- • ll•lustracló conceptual del Dolby Digital (AC·3) sionals respecte d'aquest nou for·mat és saber quin serà el sistema de so que s· adoptarà a Europa com a estàndat·d, és a dir, amb quina codificació digital d 'àudio es gravaran els discos DVD. Xavier Caselles dón a un a pista pe:>r on poden anar els trets: "Als Estats Units, 011 el DVD jet porta temps comercialitzant-se, el format de so escollit per les grans marques és l'AC-3 o Dolby Digital." L'AC-3, un processador incorporat a equips amplificadors de gamma alta . presenta sis canals digitals codificats i té la majo•·ia de números per convertir-se en el sistema triat a Europa. segons tots els indicis. ·'Per a mi, és un dels millors sistemes que he sentit mai. Prova d'això la dóna la seva inclusió en la gamma alta de les millors marques com Yamaha, Denon o J!Iarant:;. en models a partir de 500.000 pessetes ... afirma un veterà del mercat d'àudio i vídt>o a Espanya com és Em·ic Domèu ech, responsable del centre Style Sound de Barcelona. De tola manera, rAC3 no és el núllor sistema de codificació digital d' àudio. Hi ha 1m altre processador, anomt'nat DTS (Digital Theater Sistems), que el suprra daramcnt. d'aeord amb diversos estudis i segons l'opini ó d t- molLs experts . Tamhé en aquest ras es tracta de Ris <'anals cügitals de 20 bits (el CD en té 16, pc·r CXI'mplc), però, a diferèneia de rAC-3 o OoJby Digital, no té limitació de frcqiièncics. El t·cMtllal: un :.o absolut, impressionant , seJlst• r rduccions (el Dolby Digital sí qut' en té) i que ofet·eix una gamma de detalls més àmplia. EI dissenyadot· dels vrestigiosos eq uips Hi-Fi Ma- 41 161 TEM A ;;;¡ ;:;:;:¡:;¡-' ·: 3 ¡¡;;• ;;:;¡· 155 rantz, Kcnn) Shivata, ha apostat per aquesta configur·¡u·ió umh vista al futur: un reproductor de CD <·ompatiblr amb els formats DVD i DTS. Ff•nt un paral-ldisme amb la història dels formats de 'idro domèstics, es podria comparar rAC-3 nmb l'I sist~ma VIlS i el DTS amb el 2000 o Betama\.. Tothom sap com va acabar aquesta confrontuc·ió, tol i se-r aquests dos últims tf>cnicament snper·ioro al st'll competidor. Ai'ò nu obstant, el DTS s'està utilitzant en la indústria einematogràfica i compta amb el suport dc•l n1i Mides de Hollywood: Steven Spielherg. United Jnternalional Pictm·cs és, a més, una de Les C'ompunyics que enr·egistra les seves pel·lícules en aque!\t formal. Però el primet· cop baix que frena la seva popular·ització ja l'ha rebut als Estats Units en adaptar·-sc l'AC-3 com a not·ma -ai..xò sí, ofitiosa-, i si a Europa succeeix el mateix, ens podem trobar· amb la mort comercial d'un dels proc~ssadors més elogiats del moment. Malgrat això, el fonnat DTS es pol aplicar tant en el DVD com en d lasc>t·disc pet· poder fruir· de la seva impecablc> qualitat en prl·lícules com .tlpollo 13. Casino, Park ]urasic o Set:en. alguns dels títols apareguts enguany. Però els últims rumors a rentorn del so digital abonen la tesi que I'AC-3 potser haurà de compartir amb alb•unes manrues la seva supremacia: am1J el MPEG-2, un sistema de compressió digital q11e p ennet una qualitat de reproducció força destacable. Thomson, per exemple, ha confiat en el MPEG-2, el seu pdmer aparell DVD, presentat a Mudt•id 1•l passat mes de març. Suports i incògnites 42 ·162 El DVD, lcnint rn compte l 'acord entre els princ·ívals fabricants d'electrònica. es dirigirà al gran púhlie des d'un bon principi i es posarà a la venda amh un ¡weu atractiu: unes 125.000 pessetes. Cada disr d'aq-uest format podria costar entre 3.000 i 4.000 plcs. Són dos arguments de pes a rhora d. aSSt'f:,'111'at·-se una bona comercialització. en la qual cal tenir cn c-ompte la relació qualitatpreu, que en aquest cas és excel·lent. Un altt·c> detaJl que c-omporta més possibilitats d'hil al Dvl) és el compromís de grans estudis cinematogràfic!-~ nor-tl-amt'dcans, com Warner Bros, Metro Goldwin Mayct-_ Columbia Pictures o Polygram dc Uançar· cinquanta títols al mercat i disposar d'una llista de cent abans que acabi l'any 1997. Pet·ò els professionals, tot i ser conscients d'Hquest.s esfor·ços, f~entt·en els seus dubtes en el fet de saber si hi haurà prou quantitat i varietal d e tliscotl al mercat per satisfet· la possible demanda dels con¡¡umidors. Així pensa Caselles: "Les multitwcionals hauran de treure una gran col·lecció, si no voleu que el DVD se'ls mori només néixer. 1 ara mateix, això és tota una incògnita a Eu- TEM A OVD n•specte cl<'llaserdisc és la comoditat d'ús, per les se\ es dimensions. semblants a les d'un CD. Aqut~st ropa, tot i que a França ja n'hi ha catorze." L'<'sct·ptirismc dels professionals en alta fidelital augmenHr després d ' una demostració de DVD. Els res ultats són cxccl·lents, però cal tenit· en compte true els fahricants han dut a terme una prova amb una pel· lkula exquisidament elaborada tant en vídeo com en àudio. I ~s aguí on es planteja el gran interrogant: e] compromís de qualitat que s'ha mostJ·at als pt·ofessionals. amanit amb un alt grau dc màrqueting. com és lògic, tindrà continuïtat en l'l'dici6 posleriot· dels discos? Enric Domènech subseriu aquesta incertesa: "Voldré veure, quan una persona compri un disc DVD, si es trobarà amb un formal en àudio i vídeo tan perfecte com el que hem vi.st nosaltres." Ningú no dubta de les possihlitats que ha presentat el DVD en Lots els aspectes. Per contra, i cen tra nt-nos en l'àudio, Enric Domènech, tol i rcc:onèixt'r l'excel·lent reproducció del formal DVD, atlvcrleix que "els aparells d'aquest sistema sera.n molt simples i no es podran comparar mai amb un Marc Le'Vinson, que té models de fins a 5 milions de pessetes, o un Spectrall, marques estrella en el camp del CD. És evident que per bé que soni l.tn DVD, 1w podrà tenir una qualitat SLLperior, perquè no disposarà de bones fonts d'alimentació, el nivell de cablejat intern serà de baixa qualitat i el filtre digital també. Hem d'esperar r.ut mínim de tres anys per valorar les possibilita.ts reals del DVD." Coexistència pacífica La ÍITttpeió del DVD ha suposat una petita esgat·rifança enlte els incondicionals del laserrusc, un fot·mat amb una bona implantació al mercat espanyol i, de fet, amb tma vida comercial no gaire llarga (uns d<'tt anys aproximadament). El laserdisc té guanyada tma bona quota de mercat i a hores d'ara sembla que coexistirà amb força tranquil·litat amb el DVD, ja que té una col·leeció a rE&tat et.panyol d'uns mil títols ala venda (30.000 als Estats Uuils). Tanmateix, per bé que la imatge que ofereix t'] DVD no supera clarament la del lasenlit.c, sí que és així p el que fa el so, segon s els especialistes. "Cal tenir en compte que el laserdisc utilitza la reproducció analògica d'àudio, mentre qrw el OVD, sigui quin sigui elfornw.t que s'adopti a Eu ro pa , tin.rlrà qualitat digital, i això li donurc'i nn wvnntatge. De tota manera, l 'amenaça per cd laserdisc sembla que de moment no és gaire jòrta. Ve moment, cal saber quin futur pot teni1· el DVD'', expHca Xavier Caselles, del depar·tament tèeni c de Werner. un dels millors centres d ' Ili-Fi dc 13arC'dona. Un dels avantatges fonamentals, a més. que t~ el factor·, unit a la gran capacitat d<· memòr·ia del DVD. porten Em·ic Domènech a St'r la,atiu i dat·: "Si compares el laserdi.sc amb aquest 11ou sistema, és mort. Elfet de poder veure una pel·lícula amb una gran qualitat emprant unfonnal similar al CD. és temptador. Ara bé, caldrà veure quin desenvolupament tindrà el DVD i si serc'i ctcceptat pels consumidors. Si no hi ha con-sems enl re les multinacionals per potenciar-lo, no triom' " .f .ara. [ si s 'intueix aquesta possible mnenaça dPl DVO ve•·s el luserc liae, la situació esdevé totalment L•·anquil·lilzadora per als seguidors majodtads cl<'l CD, un format popular al qual resta encara molt eamí rwl davant. És clar, a més, que estem ¡..wdant d'un nou sistema com el DVD, que s'ba pensat per ul denominat home cinema (cinema a casa) i no pas com a format d'àudio exclusivament, tot i <ruc> reH no és descartable en el món on vivim. Dc fet, ehs aparells dr DVD sóu capaços de repr·oduir CD musicals. La tendència dels consumidor mitjà espanyol es basa en una poca sensibilitat a les novetats quc> la tecnologia va creant any rere any, fet que seria imp ensable. p er exemple, en el món de la informàtica . Enl'ic Domènech té molt pt·esent aquest punl: ''Dignes- fi ara, al client, imaginant que el DVD fos certament el snccessor real del CD, qu.e ha d 'adaptar-se a un nou sistema, si potser fa. quatre o ci.n c anys que s 'ha comprat un equip de reproducció." l~ ls gran oblidats en tota aquesta història, tractant-sc potst-r dels nens prodi,gi en el camp del so tligital, són el DAT i e] minidisc, dos formats fl'ultíssima quaUtat, tant en reproducció com e11 gravació, que viuen en tm cert anonimat, en ser més relacionats amb eL món professional -molt més cL DAT- que no pas amb l'àmbit domèstic. Xavier Cast>lles, de Werner. té clar que '·no podia tenir mai èxit comercial sent tan perfecte i alhora tan car'', mentre que Enric Domènech creu que "el DAT no ha funcionat entre el gran públic perquè a part de se1· costós. també ho és l 'equip d'amplificació i les caixes que caldria que l'acompanyessin per tal de treure ·n tot el suc. Estem parlant, en conjunt, d'unes 700.000 o 800.000 pessetes. Elfabrirant japonès et pregunta quants en vendràs d'aquests i. tu li dius que el 0,75% del mercat. Qneda au tomàtica.ment descartat, perquè act. ual~ ment s'estan venent minicadenes per 100.000 pessetes." Potsl:'t· C'aldrà esperar al canvi de segle pet· comprovat· si r ealm<'nt ens trobem davant d'un fenomen amb possÜ)ilitats d'esdevenir el gr·an dominador- del mer('at audiovisual o si el DVD només ham·à se•·vit coto a simple graó cap a sistemes eu<'at'a més perfectes d e reproducció dibri.tal. 155 TEM A Anant a buscar l'últim crit per MARTA PORTER es de fa an)S els equips d'alta fid.elitat han evolucionat fins a límits insospitables. Des t'tels anys setan ta fins ar a el casset s'ha afermat en el mercat, els discos de vinil s' han vist substitU:.l s pel disc compacte, l'estèr·co ba esdevingut quadrifonia i han sor tit nous sistemes de reproducció musical que no hau acabat de quallar per incompatibilitats de format. Paral·lelament, es poden trobar també equips de música pet· molt pocs diners a qualsevol botiga. És el que Joan Manurl Bono, assessor en equips de música, en diu "Hi-Fi basura.". "Ara es venen molts portàtils, hi ha una demanda molt gran del que anomenem «Hi-Fi basura». Hi lw un tipus de públic al quctl no li interessa la qualitat de la música. simplement. escoltar música.'' Per a Bono aquest públic no té res a veure amb els afeccionats a la música o als aparells. que t>l que realment volen és tenir un bon equip de música i que sorti bé. Segons Bono, hi ba dos tip us de públic, en aquest sector , "des de la gent. qu.e es gasta dos milions en un aparell que és l'última novetat, simplement perquè «cal tenir-lo:.. i clesprés et demanen que els el munti.s i el facis funcionar perquè ells no en tenen ni idea, i els que conserven el.s seus aparells de fa vint anys perquè encara sonen molt bé i es fan canviar algun component o peça per millorar-lo. Aquests sí que hi entenen i són uns gran.s aficiorwts, tant a la música com als aparells reproductors.,. Segons Bono, és cer t que els aparells, en música, han evol ucionat molt, tant, que actualment l'orella humana no és capaç dc captar tot el que et pot donar un apat·ell. '"Si l'aparell dóna de l'l al JO, nosaltres només som capaços de sentir fins al 5. •• Això ha comportat que aquells a qui agrada la música optin per canviar alguns dels componen ts del seu aparell , ja siguin altaveus o ~uuna peça in terna, per acon segui r u na molt bona qualitat de so sense haver-se de gastar massa diners. "L'ús, segons B ono, i també un ambient carregat p el tabac, sobretot de pipa, fa que el.s aparells s 'espatllin. Però si són bons, no cal canviar-lo sencer, arranjant-l.o n'hi ha prou." I aquesta és ¡·opció que p r enen molts aficionats. Altres usuaris són més amics dels aparells que D ~ ~ = ~ E3 ¡:;;' §f 155 de la música en si. Aixil fa q ue la seva il-lusió sigui buscar el perfeccionisme en els mateixos aparells. "Potser després els utilitzaran poc, però per a ells és una gran satisfacció tenir, per exemple, un cable d'unió entre l"equip i els altaveus que és el miflor que hi ha al mercat, però que el metro costa 200.000 pessetes." Segons Bono, en aparells reproductors de música ja s 'ha tocat sostre. "Quan ja està tot inventat, el p roblema qu.e es genera és el de l'estabilitat comercial. Per exemple. després d'inventar-se la quadrifonia, que és un sistema magnífic, es genera el problema d'on col-Joques els altaveus. Ningú no viu en una casa que tingui espais dedicats únicament a la música. Això fa que quan tu arribes a casa d'algú que ha comprat un equip amb quatre altaveus, els primers que posen el crit al cel són el decorador o les senyores, que hi tenen molt a dir. Això fa que un molt bon sistema, no tingui utt mercat massa gran. El mateix passa amb aparells que es venen més pel seu disseny que per la seva qualitat, tot i que és cert que la qualitat és molt bona. Són aparell.s que et condicionen tota la decoració del saló en funció del que hagis triat i alhora són molt complicats de fer funcionar i d'in.stal·lar." Un altre dels problemes amb què es troben molts compradors és la incompatibilitat d,alguMs marques pel sistema de gravació que fa n servir. "Fa anys, EM J V(,t trenre un sistema molt bo, però després J ve en va treure un de perfecte, però necessitava el seu descodificador. Posteriorment Pioneer en va treure un altre que només canviant una clau et donava accés a tot . ., Sigui com sit:,rtti. trobar-se amb aquests p roblemes fa desdir-se mol ts possibles comprad01·s. TEM A Joan Manuel Bono, que actualment treballa per compte propi, havia estat el tècnic principal de la casa Vidosa. EU va inventar un aparell que aconseguia fer sonar diferents combinacions de _marques d'Hi-Fi només pitjant un botó, de manera que e] client sabia com sonaria un plat d'una casa combinat amb un tunplificador d'una altra i un sintonitzador i casset també d'una marca diferent. Per al tècrúc, aquesta és la manera més bona de treballar i comprar. Una bona cadena ha d'estar formada pels millors elements de cada marca, i no hi ha cap marca que sigtú lu millor en CD, cassets, amplificadors, etc. r alhora. cal que també els components d'unió entre els diferents elements siguin bons. Segons Bono. en vint-i-cinc anys la tècnica ba evolucionat molt. de manera que "el preu. s'ha abaixat. però la qualitat també. Als anys setanta hi havia molta manipulació, de manera que si s 'espatlla va un a peça, es podia substituir. Ara, en fer-se tot en integrats s 'estalvien molt d'espai i s'abarateixen costos, però si s'espatlla una peça en concr·et s 'ha de canviar tot l 'integrat i, sovint, no se'n fan recanvis, la qual cosa vol dir camviar l'aparell sencer." Amb aquesta nova moda més barata de comprar els aparcOF! inlef,'l·a ts, la gent h a perdut l 'hàbit d'anar a hmlt·a•· la millor marca per aJ millor component. "Tot i que és veritat que els aficionats de debò continuen fent-ho. Els surt més car, però obtenen els millors resultats." A ni\eU eduC'utiu, Bono compara la marca Ma- cintosh amb el Rolls Royce d e l'alta fidelitat. "Cada component se'n pot anar cap al mig müió de pessetes." Per això també cal tenir un cert nivell econòmic. "Existeix, per exemple, un plat de la marca Thorens que té tres braços i cadascun pot dur d~ferents càpsttles en funció de si es necessita una agtLlla més fina o no, i que també es graduen en funció del pes. Cada càpsula pot costar al voltant de les 70 o 80.000 pessetes i tot l'aparell se'n pot anar als 4 milions aproximadament. No tothom s 'ho pot permetre." I és que Bono assegura que amb un bon plat de tracció per corretja , una bona càpsula i uns bons altaveus, un disc dt' vinil amb enregistrament digital pot sonar· més ric que un disc compacte. "Ha de ser un CD molt bo, perquè soni igual. I aquests lectors de CD han de tenir una presa de fibra òptica per ser acoblats a l'amplificador, i molts amplificadors rw tenen aquesta entrada òptica digitaL" Bono explica qne les últimes novetats que han de sorti r· aJ mercat són un disc amb les característiques dels de vinil però amb so de disc compacte. "El disc de vinil es llegirà sense tenir cap contacte amb l'agulla. Per als aficionats a la música això és fantàstic, perquè podrem escoltar gravacions ele fa molts anys enrere que no s 'han reeditat, amb ww qulLlitat de so molt millor que la d'ara." Una altra dc les novt>tats que es pr·eveu és que la fir·ma Pion<'t'r tr<'gui al mercat el DVD, un disc compartc dl:' vídeo que amb un sol aparell permell·à enregistrar i r cproduit· tant imatges com so. 155 MUSI CALIA RETRAT Pedro Lavirgen L'antítesi del divo Retirat de l'escena, actiu en la pedagogia, Pedro Lavirgen manté la memòria viva d'una carrera important en la lírica internacional i d'una peripècia vital significativa. per MELENA BAVO uin reperpot·i ba conreat al llarg de la seva carrer·a? - llefet un repertori terrible. El tnés fort que pugui canLar un tenor. Des de tot el que denominen gènere heroic, per exemple Aida, Trovador o Ernani, fins al netament dramàtic, com I Pagliaci o Cavalleria Rust:icana, i sobretot Otello i Samson i Dal·li1a. Jo he viscut pràcticament amb qtuLtre òperes de Verdi i alguna altra, com Carmen. I ''jo he viscut" és una manera. de parlar entre nosaltres els cantants. Tinc un repertori d'nnes quaranta òperes, unes vint sarsueles (encara que només n 'he cantat tres: Doña Francisquita, Boh emios i Luisa Ferna.n da) i altres obres. -Vostè se sent continuador o precursor d'alguna escola de cant? -No, ni precursor ni continuador. Jo no crec en això de les escoles de cant i ho dic rotundament. Només crec en un mecanisme tècnic per cantar amb una bona impostació, amb una bona emissió que sigui fàcil i que a un el faci resistent. És a dir, en una òpera com ara I Vespri Siciliani ... , tan llarga, no hi ha cap escola. Allà només s'hi vai una bona tècnica d'emissió, una resLHèncía i un saber dosijiccu· l'esforç de principi a fi i ja, està. En una altra cosa, no hi crec. -On s'aprèn a cantar, doncs? -S 'aprèn a cantar... enlloc. La Mare Natura o Déu, per als que som creients, et donen el ta- Q 155 46 466 lent i la veu, i ja has nascut ensenyat! Però s'ha de fer un m~tís important. Neixes amb tots els ingredients per cantar: la veu, el talent, la sensibilitat, el sentit musical (ritme, afinaci~ .. .). Tot això ho tens, però ho tens desordenat; és com una mena de trencaclosques, dit una mica exageradament. Llavors arriba el mestre, el ''bon" mestre, i aquestes qualitats les ordena racionalment, i ja cantes. Això és el que s 'aprèn, a ordenar les virtuts amb què ja. neixes, però el cantant neix, ho dic rotundament. - I a vostè qui li va posar en ordre tots aquests talen ts na turals? -Jo, després d'anar de la Seca a la Meca, uns mesos aquí i allà, vaig recalar en la persona que em 'Va entendre i va entendre les meves condicions, Miguel Barrosa. És una gran responsabilitat em.etre judicis sobre un cantant, tant positivament com negativament. A vegades s 'emeten Judicis sobre algú de manera n.egativa, i en canvi sí qu.e té qualitats, però una mica amagades. Altres vegades un s 'enlluerna per alguna condició que destaca, com ara una bona veu, però resulta que en manquen d'altres igual de fonamentals, i per molt que s'empri molt de temps, és inútil el remei; com ara en el cas de la manca de bona orella, la falta de capacitat d'afinació, la falta de sensibilitat o la falta de sentit del ritme. En els anys setenta Pedro Lavírgen estava en ple rendiment professional. En aquell moment la generació d'estrelles de la lírica espanyola començava a despuntar. "Sí, en aquell moment ja es deia: aquest serà una estrella." -Com s'aconsegueix ser una estrella? -Aquesta és una gran pregu11ta. El fet de ser estrella en qualsevol cosa, però cenyint-nos en el nostre àmbit del cant, en moltes ocasions no té res a veure amb els valors musicals reals de l'individu.. Com ho diria, jo, Ull s 'ha de "saber fer" estrella, Tenir una personalitat p rou procliu a l 'estrellat per arribar-hi. Després ha de "saber vendre 's", dit en llenguatge col·loquial. Ha de tenir l'ambició de ser-ho i sacrificar moltíssimes coses, com ara la tranquil·litat. MUSICALIA RETRAT r¡, s e 'l ò ;;;¡ iS' = = "¡;;¡ ), l ae; ... e 'l 1 ¡;¡· 155 -Llavors, l'estr·ella es fa, n o s'hi neix? -Sí, I a més, necessites que t'ajudin a fe r-te. O sigui, que si tu ets tan intel·ligent o tan cunbiciós -i empro aqttest terme d'una manera positiva, legítima- i saps escollir la persona que et pugui ajudar, tu ets el divo. 1 gairebé sempre és merescudament. I trobo que aquesta ambició és perfectament vàlida i legítima. Un es preocupa d'agafar uns assessors d'imatge, d'agafar algú que el faci sortir als periòdics, a la televisió i a les revistes contínuament. Això s'ha de saber fer, i saber també sacrificar molt per arribar-hi. Pedro Lavirgen coneix molt repertori. La seva tasca com a mestre també L'ha ajudat a ampliar els seus coneixemen ts en haver de mun ta r obres a molts estudiants. E ns explica que ([Uan a un mestre li ve un noi que ha dc cantar una obra, l'essencial és saber comun ica r-li bé l'estil, la dinàmica dc tota la · composició, posar els tempi ben ajustats i, sobr·etot, conèi.xer molt l a t r adició. -Vostè, quina tessitu ra té? -Jo he cantat òperes en escenari, aquí al mateix Liceu, en do natural. ] o he estat tenor d'arribar fins al do, però et faré una matisació, perquè tampoc vull que ningú que llegeixi això i que em conegui bé, em cregui un presumit. ] o tenia el do en determinades circumstàncies i determinades obres, però per exemple un do en la famosa Pira del Trobatol·, qu~ és una cosa valenta i que s~ha de fer descarnadament sol, doncs en aquest número jo feia com Franco Corelli i baixava mig to. Però ta.mbé recordo una vegada a Budapest que em va preguntar si jo cantava en to original la Pira i jo vaig contestar que mig to baix. Però l'orquestra només disposava de les partitures a to o bé wt to ba.ix. Jo, en aqueU moment, tenia uns trenta-vuit anys i em va fer vergonya cantar-la un to sencer avall. Si amb aquella edat ha- gués fet això, m'hauria avergonyit de mi mateix. A més, el gerent em va dir que tenien l'orquest,ra afinada per a cantants, la qu.al cosa vol dir que el diapasó est.à una mica més baix que per a concert simfònic. I ha estat /'(mica vegada a la meva vida que vaig cantar la Pira en el to original. En canvi, en Norma jo feia el do natural, que és un do molt difícil de donar, i també en Tura ndot. Però en determinades obres, com la que he explicat. confesso que no m'hi atrevia, que no m'hi arriscava. -Què tf pet· a vostè l'àmbient del teatre? -L'ambient del teatre és meravellós, és el món en què nosaltres ens desenvolupem; és com l'aigua, per al peix. Ara, si comences a furgar-hi, a vegades et tmbes amb cada un que no vull ni qualifLCa,r-lo. Hi ha dues COSPS que importen a aquestes persones: els diners i el poder. Perquè la fama o la glòria i els diners et donen el poder, fins a 47 MUSICALIA RETRAT l'extrem d'escollir els teus companys en una obrn o imposar en tal com a mestre o en tal altre com a director d'escena; i per això PS mMa i es lluita com una fera sense compassió. Una vegada a/giÍ em va preguntar: és veritat que la música apaivaga les feres? Li vaig contestar que les més grans que m'he trobat a Út vida han estat dint,re de In professió. Així que 11 0 amu nseix, 110. Però l'ambient dels assajos, de les fu nciolls, és mernvellós. -Què en prnsa, dels concursos? 2t = a=¡::.¡: 3 ~' §' 155 -Opino terriblement malament dels concursos, i sóc tma mica traïdor. parlant així, perquè a mi m'hi conviden cada any a dos o tres. però ho passo molt malament i vegades tinc fins i tot problemes. Problemes perquè jo sóc una persona molt sincera i si penso que es comet una injtLSIÍcia amb una determinada persona. em trenco l'ànima, em barallo amb tot el jurat, i organitzo uns ·'sidrals" que tremola la Terra!, i ... ja no em tornen a cridar mai més, allà! ha, ha. ha ... La veritat, i parlant seriosa ment, em semblen molt negatius . Diré una cosa, i és que jo he fet una carrera important de ga.irebé quaranta anys. i en canvi, mai. mai no em vaig presentar a un sol concurs, ni a un. Jo he tingut testimoni que es cometen injustícies. M'he quedat molt sorprès. molt, de veure cantants als jurats, persones que han estat cantants, i després convertir-se en éssers molt cruels amb el.s nois que fan w1 concurs . .'Vo, aquest no passa. no, això. En fi. 1 es passa malament . Almenys jo, Pedro f_,avirgen, ho passo molt malament. Hi wLig perquè m'apassiona sentir La gent jove i perquè sempre és agradable viure l'ambient del cant. -Alguna vegada ha tingut por a l 'escen ari.? 48 -Calculo que hauré cantant unes 1 ..500 funcions en la meva vida i. què et diré, doncs he tingut por en .. . 1.500 ha, ha .. . -De gana? -No. El que neix amb vocació de cantant, sempre té ganes de cantar i cantar sempre és per a ell ficar-se en la situació espiritual d'ell mateix. Cantar! És el nostre hàbitat natural. Pero sí ha succeït a vegades que entres amb una gran preocupació et l'escenari, perquè no et trobes bé i et resulta incòmode cantar, perquè has de superar una situació física dolenta, com és una bronquitis o una faringitis. I no parlo de laringitis, perquè amb això no cantes. vaja. ni per despertar-te, ha. ha. Doncs aquell dia de bona gana no cantaries. Però la desgana per a mi no existeix. -Un compt·onús s'ha de complir per damunt de tot? -Sí. Excepte en alguna situació molt especial. Jo només vaig cometre un pecat d'rtquest tipus, i ho confesso. Resulta que jo ja havia cantat Cat·men al Covent Carden amb molt d 'èxit, l'any 75. Tres anys després em van p roposar tornar-hi amb Norma, juntament. amb Montserrat Caballé, i el p rojecte, no ca.l dir-ho, em resultava molt atractiu i apassionant. Però ... jo renia un compromís prèviament adquirit i vaig Lluitar molt amb la meva consczencia, amb el sentit del deure i de la professionalitat, però em vaig assessorar. Quèfaig? "No ho dubtis. tu vés a Londres a cantar.., Llavors vaig enviar un certificat mèdic fals on jo tenia el meu compromís i vaig rebre una carta de contesta en els termes que ets pots imaginar i amenaçantme de portar-me als tribunals i jo què sé. Eren cinc fu.ncions de T Vespri Siciliani de Verdi, i bé, em va remoure la consciència rnolt temps . Però després es ve' acollar amb l'èxit que vaig tenir amb la Not·ma, ha, ha, ha ... És l'única "mala acció" que he comès en la. meva carrera, l"única. Ho vaig passar malament de debò Lluitant amb mi mateix. només ho sé jo! I això que lothom em deia: no ho dubtis, que això és el parenostre de cada dia entre els cantants; sempre es deixa una cosa quan interessa més una altra. Tu imagina·, que t'ofereixen el teu debut a la Scala. i tens un compromís a les Almedreríes de Priego, amb tols els meus respectes per les Almendreríes . Què passa, que no aniries a la Scala? Doncs és clar, que ho faries ! Després d'aquesta experiència, una altra vegada em trobava cantant a Viena, on tenia quaranta dies de permanència amb una sèrie d'obres distintes. i vaig rebre un telegrama dientme que em posés en marxa i anés a Nova York a cantar Aida amb Montserrat. Tenia com vuit funcions al Metropolitan amb ,W. Caballé! Si el Teatre de Viena em donava el seu consentiment, jo podiafer-lw, però sempre tindria el risc que després m'ho tinguessin en compte. Vaig demanar consell una altra vegada, i em van aconsellar que no ho fes, perquè segttrament tn'haguessin clonat el permís, però les conseqüències no se sabien . Llavors ja no em vaig molestar ni tan sols a demanar el permís. Vaig dir "No, no, el meu deure é.s ser aquí, i complir el meu contracte. Tel Metropoli. ./". l" tan ... que, 1uJarem . . MUSICALIA PRE-CRÍTICA Festival Mozart amb Hogwood re t1 le , ~. .a 'U tr ' .s te í- r, l- te 'a ·e s't ~s ts 1- l- L- a a S, ta it .b l- l- ~s 5, z- Rcqu.icm de 'Wozart. l laria josé Ma.rtos, soprano; Lola Casariego, mezzosoprano; Francesc Garrigosa , tenor; Grzegurz Rozyecl.-i, baix; Coral Càrmina. Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya. Director: Cltri.t;topher Hogwood. Palau de la Mtí.~ica Catala.na. 23 i 24 de setembre de 1997 (21 i 19h). ------ Concet·L pet· u tnnnpu núm. 4·. Concert per a piano i ot·questra núm. 20. Simfonia n tím. 38. David B. Tlwmpson. trompa; Alba Ventura. piano. Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya. Director: Christopher H.ogwood. Palau de la lllúsica Catalana. 26 de setembre de 1997 (21 /t ). Concert per a flauta núm. 1. Concet·t per a piano i orquestra núm. 23. Simfonia núm. 40. lfagdalena Martínez, flauta; Albert Atenelle, piano. Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya. Director: Christopher llogwood. Palau de la Música Cnt.alana. BO de setemlm• de 7997 (2lh). Concert per u violr núm. 5. Concert vet· a piaJlO i On(nestt·a núm. 21. Sunfonia núm. IJ.l. Angel ./estí~ Ca rcú1, ·violí; Albert Guirwuart ,' piluw. Orqttestra Simfonu·a cJp Rarc(•lona i Nacional de Catalunya. Dir: Clrristoplter flogwood. Palau de la Música. Catalana. 4 d'octubre de 1997 (19h). E stà p•·evist que prèviament a l'inici dc cada temporada de l'Orquestra Simfònica dc Barcelona i Nacional dc Catalunya (OBC) s'ofereixin una sèrie de concerts que tindran com a màxims protagonistes les obres dels autors més emblemàtics del panorama musical. Coinciclint amb les festes dc la l\1ct·cè, fins al dia 4· d'octub•·c el director b1-itànic Christophe•· Hogwood scl'i1 el màxim ¡u·otngonisLa d'aquest Festival Mozat.-t, dil'iginl UJJ total dl' t (IUttl·c Jli'Ogt·umes umh dues intCt'Jlrctacions del Requiem , dedicats monog•·àl1cmnen t al compositot· que h u donat nom al Festival. A més del Requiem, <ruc sct·à interpretat els d ies 23 i 24 dc setembre, Hogwood diri!,•it·à concerts els dies 26 (Concert per a. trompa Kv. 495, Concert per a piano nlÍm. 20 i Simfonia Praga, amb David T b om pson i Alba Ventura com a solistes), dia 30 (Concert per a flauta núnt. 1, Concert per a piano núm. 23 i Simfonia. núm. 4•0 , amb Albert Atenelle i Magdalena Martínez) i el dia 4 d'octubre (Concert per a violí núm. 5, Concert per a piano mím. 21 i Simfonia mím. 41 amb Augel Jesús García i Albert GuiJlOVart, com a solistes invitats). Certament, la figura de Dogwood, prou coneguda entre els amants de la música regida sola criteris històrics, pot co.ruriderarse com un dels plillts de rcfct·ència obligat per conèixer mc•·aveDoses interpretacions de l'ob•·a del compositor salzburguès. La carrera musical del d irector britànic Christopher Hogwood, nascu t a Nottingham el 10 de setembre de 1941, va començar com a clavicemhallista al costat del dissortut David Munrow, oferint recita ls dc fl auta i clavecí dedicats ul •·eperlori ante1·ior als inicis del xvm. Hogwood, que havia estai deixeble de Puyana i Lconhardt, i que paral·lelament n la música va t·ealilzar estudis clàssics, tot obtenint el titol de bat- I'OBC xillcr l'any 1964· en el CoUegc P('mbrokc dc Cambridge, a poc a poc va guanyar-se tm Doc enh·c els inlèr prctcs dedicats a la m úsica an tiga. Per ò el sull defmitiu vn arrib a•· l'ím y 1973 en fundar l'ara m ític conjun t Academ y of Aucient Music. Concerts at·reu d el món, e m·egish·am cn ts <liscog¡·nfics mcm o•·ahles, com In integral simfònica de Mozat·t realitzada cnlt·c 1978 i 1982 o In de Beeth oven, efectuad a entr e 1985 i 1989, a les q ue anys després caldt·in af'egi1· les in tegr als dels conce1·ts pe•· a pian o i orquestra dedicades a ambdós compositors, situaven Hogwood i el seu conjtmt en un lloc capdavanter en la interpretació realitzad a amb instrwueuts originals. La car rera de Hogwood , p('t·ò, no s'h a cen yit e.xclusivament a l' Aí'ade~ny of Ancieut Music. Director musical de l' Orquestro de Cambra de Sant Paul l'any 1988, director artístic dc In Boston's Hacndel & Ll nydn Society, director associat de In Beethoven Academie d'Amrct·s, director artístic d e Ja Nalional Sym r,hony O r chestra dels festivals d'estiu de Waslúugton DC.. . esdevenen càr •·ecs id ènticament vinculats a l a seva figm·a. La seva tasca com a in tèrpr et i m usicòleg, d e la qual cal desLa('ar com a refet·èocia obligada la hiografia que va dedicar a Iliindel, l'ha portat a ser doctor h onorari per la Universitat dc Keelc, a tenir la càtedra internacional de la Royal Academy of l\tusic i del Kings College de Londres, a més de ser me mbre de les fac ul tats de J esus i Pem.broke de Cambridge. A més de les obres simfòniques o concertants dels períodes barroc i clàssic, Hogwood ha mostrat idèntic int.erès en el cnmp operístic, en el qual va dclmLnr l'an y 1983 du-igi:nt Don Giova.rmi a Saint Louis . Té una cxtt·aordinàt·ia interpretació de La Clem.en.za di Tito amb Ccciliu Bru·toli com a pr otagonista, de The lndia n Queen o Dido i Eneas de Pm·ceU, enregish·uments d 'à•·ies de Hiindel amb Kiri te Kauawa. e Lluís Trullén 49 MUSICALIA PRE·CRÍTICA Estrena del Concerto-fantasia de Jordi Cervelló Jaume Torrent per F. TAVERNA·BECH 155 mb el nom ben s uggestiu de 1..-a sist>na nil i te nint com a base motívica i temàtica una a ntiga i dt>licios a melodia jueva, .J onli Cervelló ha compos i un concerl fantasia per a gu:itaiTa i OI"CJIICSI1"8. Segons pn•·atlles de l'autor. la melodia que iufonna l"obra. la hi va doua•· a con èi~e r el seu amic Jordi w.. gensberg, la qual va captivar-lo per ducs à mplies idees te màtiques que es complrme nten de manera ba rmon ioiia, com també pel •eu caràct(•¡· eminc>ntmt'nt popuJar. Ca¡·àctc•· que. prr altra banda. Jj suggerí un desenvolupament simfòruc de tipus conce rtant en el qual les ca •·actci"Í~tiques dt' la guitarr a. tant en e l seu as pecte harmònic. com en A Yiya Díaz 20 anys del Mètode •Cos-Art• a Barcelona Prevenció de les Tecnopaties del Músic Rehabilitacions Esco/;r de p/;rno eles del Mètode eCos-Art• ESCOLA DE TREBALLS CORPORAlS I ARTISTICS DE BARCELONA Carrer Martl96, cnlr. 2a. Tels.: 210 18 30 • 894 83 79 08024 • Barcelona 50 Jordi Ce rve lló el melòdic j úmbr·i1· "'hi adt•qua"en idòniament. L" obra està e;.,tructurada e n un sol mo,;ment, rn què la melodia i algun" de ls motius que lu intcgn•n COlliititueixen e l fH"ÍDCi paJ rllHtf"riaJ temàtic. el qual passarà prr tJh.er sos estats animirs: drs ÒPI ('an t de licat i auhtil de la guit~IIT!l i d<·ls instruments dc ven t , lïns uls distints tutti orques trals que <'h produeixen al Ua•·g del ''concert fantasia·' . En la part de Ja guitarm , hi són freqüents dibuixos do r à piclc¡; nott•s en forma d ' aconts arprgiatt,¡, com també una divp•·silal rl' uralwscb. Una idea dc can'•ctet· omiH"in i misteriós en temps lent amh ri quul .,'inicia !"obra i un altre cl ' amahlt• expres'iiÓ i de certa in c;i ~ tè nc ia rítmi1·a form!'o un altre grup temat1c, que ('stableix un joc de contrasts amb el tema principal. Per la seva banda. Jaume 'forn~nt. guitarrista que r estrenarà i a qui ha estat dedicada l'obra. manifes ta que el treball dc Cer velló té int!'rès pel que significa com a sugge riment d ·altres camins pels qual-, és possible desenvolupar noves capadtnts de la guitaiTa, tant en ri f [U I' es rcfp¡·e ix aJ vessan t expressiu com en l'exclus ivament virtuosí~­ lÏC' o Ürt[Uf'stra Simfònica del Vnllio.; . .Tuume Tot·t·c·ut. guiwrra. Dirc<·cic): Sal\ udur Bt·otous . Boq;uny<Í, Sc:-n·o, Cc•rvc:-Uó. Dvoriik. T!'atrc La Faràndula de Sabadell. 3d" octnbn· U<' 1997 (21.30 h). MUSI CALIA AUDITORIS DE CATALUNYA---- -- - - - - - - - - - - - Centre Cultural Sant Cugat -Nom: TeatJ·e Auditol"i del Centre Cultural Sant Cugat del Vallès. -Adreça.: Plaça del Centre Cultural, s/n. Sant Cugat del Vallès. Tel. 589. 12. 68. -Arquitectes: Ramon Ar·tigues i Codó i Ramon Sanabria i Boix. -Any rl'inaugurar:ió: 25 de noventln·e dc 1993 , amb un r·ecital cle Victòl"ia dels Àngels, amb Albert Guinovurt i Iu J ove ÜtlJUCStra de Sa nt Cugat. -Cost de cOirstmcció: 1.620 milions. -Propi.etat: mu.nicipal. -Gestió: Patronal del Centre Cultural. -Aforament: 800 persones. -Escenari: té 20 x 20 metres i la boca és de 9,5 metres. Hi cup perfectament una orquestra simfònica . -Funcionalitat ilo poli·valènci.a.: a més de les vetllades musicals i òpera, el Teatre Au.ditor·i fa temporades de teatre, dansa i ultres manifestacions cuJtm·als. -Temporades estables: unes tres rcpr·csentacions d'òpera. cicle d 'or questra, més les r epresentacions J 'cscoles de música de Sant Cugat. Uns 13 concerts per tcmpornJ a. -PrPssupost: del total del pressupost, que és dc 235 núlions, calculem fJTIC un 40 % és pe1· al teatre, l' altro 40% per· a la música i ol 20% restant per a dansa i circ; pet· tant, per a la música sola, uns 94 mili{)ns l' any. per MONTSERRAT PUIG T Je cl r- a Lité g- ls a- el in s- i om Seix , que és el ge- rent o director artístic del Ccntt·e Cultural, es va forjat· a la Conselleria de Cultm·a de la Generalitat durant l'etapa del conseller Ferrer i va ser un dels homes que van impulsar el naixemen t de l'Orquestra Simfònica del Vallès. -Quins avantatges té set· el gerent del Teatre Auditori? -Que és Ull ediftei notL amb tots els avantatges de la tecnologia. Per exempl-e, l 'escenctri està equipat amb una campana acústica, recolzada en dos plafons de fusta, escamotejables a ·voluntat en funció de les necessitats de reverberació pròpies dels diferents espectacles. -Amb q uines entitats musicals té algun tipus de col·laboració? -Amb els Amics de l'Òpera de Sabadell cada temporada a.qu.í es representen els seu.s títols, però podríem dir que també són molt bones amb l'Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya, que ja han vingut ha enregistrar els seus cornpact.es; aquesta funcil> d'estudi d'enregistrament és molt interessant, dirigits per Alexander Rahbari (Ot.ello i Falstajj' de Verd i), amb Edmond Colomer (La Cantata de R. Gerbard), i amb , Lawrence Fostct·, el Concert per a violí de Béla Bartók. -Com condiciona l' aspect~ econòmic la programació musical? -Jo tinc el compromís amb l 'Ajuntament de Sant Cugat de rendibilitzar al màxim el Teatre Auditori; per tant, això m'obliga a fer coproduccions de teatre, a donar també acolliment a les manifestacions de les escoles de música d.e Sant Cugat i a llogar el teatre com a plató de televisió i estudi d'enregistrament discogràfic. Hem d 'anar fent equilibris, però mantenint el nivell i esperant que de mica en mica el pzíblic ens vagi coneixent., tot i que dels nostres espectadors un 30% són de fo ra de Sant Cugat., la qual cosa signiflCa qu.e identifiquen el complex del Centre Cultural, amb el Conservatori Victòria dels Àngels, la Biblioteca i les quatre sales de cinema com wt espai de lleure, i aquí el Teatre Auditori juga el seu paper de portar bons intèrprets i programació variada perquè sigui ben atractiva. -Tenen subvencions? -No, tot el pes és municipal, però sí que tenim imitadors de fora de Catalunya que ens criden perquè ds expliquem com funciona el Teatre Auditori. .o ~U) ~z o =~e MUSI CALIA BALL ET Nausiea De Na us ica a Pe sombr a: 155 sob re lím its i llib ert ats per JOAQUIM VILÀ I FOLCH o deia Agustí Ros, director d'Endans a , coordinad or de la proposta: ··Dansateatre no és un nou invent, producte d'una pretesa nwd.ernitat. ]afa nwlt de temps que eLs dos llenguatg es comparte ixen fronteres ." El mateix títol Dansateatre sembla voler marcar gèner·es, marcar aquestes fron teres que ni haurien d 'existir, ni ens les haudem d ' imaginar. A l'bora de ct·ear un espectacle , les fronteres no poden existir: el cr eador no pot tenir cap mena de limitació formal , sinó les que ell mateix s'imposi en el procés creati u. El cinema ho va entendre perfectam ent i d es de l' adveniment del sonor va integrar llenguatges pt·etesame nt diferents : fotografia , música , paraula ... En teatre, la música hi és convencio nalment absent i, si n 'hi ba , li donem el nom d' òpera, o el de musical ... Sempre he H p ensat que aquesta mena d 'estratificaci ó, de voler d efinir minuciosam ent els calaixets de l'armari de la cul tm·a va en contra de la cultura mateix . Sovint. p erò. aquesta necessita t de classificació esdevé només un pt·oblema de paraules : digueu-li Teatre, digueu-li Espectacle ... L'essència del concepte "subjecte que s'expressa : públic", o com vulgueu dir-ho, hauria de ser sempre el més ampli possible. El Centre Dramàtic de la Generalitat de Catalunya va proposar a les acaballes de la temporada que ara tanquem el Cicle Dansatea tre amb dos espectacles: Nausi.ca , un treball d 'Artur Trias i Maria Rovira a partir del poema homònim de Joan Maragall (15-25 d e maig), i Pesombra , d e Magda Puyo i Marta Carrasco a partir d e l'obra poètica d e Salvat Papasseit (5-15 d e juny) . No hi ha dubte que, justament , allò que és més interessan t és la proposta conjunta d els dos espectacles, ja que cada un s 'hi acosta de manera molt diferent, amb angles dc visió creativa completam ent oposats. I és aquesta duplicitat el que ha enl'iquit la proposta. A Nausica diferenciem completament la dansa i el teatre. Hi ha un guió previ que guarda per al teatre els elements més nar·ratius -el procés argumental- i per a la dansa els elements més expressius -exposició de sensa cion s, d e sentimen ts ... Ara toca teatre, ara toca dansa, ara toca mim (que, si primfilem. també l' hi hauríem de posar)... Són , claramen t, elements diferenciats que se succeeixe n. Són Dansa-Te atre o bé Teatre-Da nsa. Ara parlem , a·ra ballem, ara tornem a parlar... i per juxtaposició hom va creant la història. És -i perdoneu la comparança- com una sarsuela , ar·a parlem, ara cantem. L'evidència d ' aquesta juxtaposició no dóna a l' obra el Ouir adeq uat i la pr·oposta avança a salts. Hi ha , a més, els problemes formals dt'ri- • MUSICALIA BALLET vats d" aquesta altemança, el més greu dels q uals és el de Ja respit·ació, els aparatosos esbufcr.s despr és de les parts ballades. La diversitat de p t·ocedènries musicals -cap del país, pet· cert- contribueix, també, a la dispersió . El més sorpt·enen t del cas és la presència en l'equip creatiu de Maria Rovira , una ballari na coreògrafa q ue ja ha pa rticipat més d'una vegada en nquest tip us de propostes i q ue, per tan t, ba via de ser plenamen t conscient de les condicions, necessitats i servituds de les estratègies dTamatúrgiques. La dramatúrgia és, per cert, una paraula i un concepte absen t en ri programa de mà del cicle; hom ha optat per un concepte com el d' adaptació dramàtica , completament aigualit. A Pesombra el criteri ha estat explícitament unificador. Aquí sí que no podem parlar de Dansa-Tea tt·e o dc Teatr e-Dansa . La proposta és única i tot func iona per-fectamen t travat. Hi h a un únic concepte: el que deriva de la poesia de Salvat Papasseit. J tots els mater ials, tots els clements escènics, totes les a.rts presents, la pat·aula, el moviment, la música, la plàstica es troben tan íntimament entreteix;ts que són del tot indestriables. F ins i tot es fa indestriable la mateixa selecció antològica i l'espectador queda sorprès de l'extt·aordinari aeoblamen t que s'aconsegueix a mh temes tan dispars com el Si jo fos pescador , Les formigu,es, La meva amiga com un vaixell blanc o Tot l'enyor de demà. Possiblemen t , els creadors de Pesombra no s'han plantejat en cap momen t si feien teatre o dansa tea- L'esperit de l'obra de Salvat Papasseit s'integra perfectament en l'espectacle tre; l'espectacle, la unió íntima i total dels elements emprats comu nica de manera plena i sense entreban cs el motiu dc la proposta. Magda Pnyo i Marta Carrasco, amh la música plena i convincent, altament suggeridora de Joan AJavedra, amb el sorprenent joc escenogràfic de Ramon Simó, el vestuari de Maria Araujo i la il ·lu minaci.ó de Jordi P lanas d onen una resposta única i perfectamen t acoblada. L'escenografia proposa contínuament coreografie ; el ves- tuari és, en més d ' una ocasió, protagonista directe del joc cor eogr àfie - el q ual tr ansmet, u més, el sen tit de poemes de Salvat qu e no rul ni que es proDimciïn-, no hi hu diferencia ció entre actor·s i ballarins i tots excel·leixen en la seva comesa. Dues cares, doncs. d e la mateixa moneda. Dues visions diferents, oposades, sorgides a par·tir de la mateixa motivació. Dues maneres d'entendre l'espectacl e~, el fet teatr·al . El Centr e Dramàtic de la Generalita t de Cata lu nya , cn la seva pr oposta, ha desvetllat el joc creatiu d e dos gr ups d e t-reball ben difer en ts. Si la temàtica hagués estat canviada -Nausica per a Pu yo-CarTusco; Pesombra per a Trias- Rovir·a- ben segur que els resultats dc cada grup s'assemblarien als que ara cad ascú ha obtingut. L'experiència p osa sobre la taula <'I risc del treball de Domènec Reixach: pt·omou , in tiga, posa els elements n ecessaris a l' abast dels ct·eadors. Els r esultats ja són figues d ' un altre paner: la llih('rtal artística dóna totes les opcions. A partir d els mateixos límü s i de les mateixes llibertats, els p r oductes són sobre la taula. La r eflexió de tota la proposta ens fa anar molt lluny. Gràcies, Domènec . ooíRllllí~~A!~E!LL~~g~üflnm CI Sant Fancesc de Paula, 2 - 08003 Bar celona Butlleta de domiciliació ban cària Srnyol"8. els agrairé que amb càrr~ ui nu• u compte/llibreta atenguin els rrbull que ri> prC>~rntarà CONSORCI DEL PALAU DE LA MÚSICA CATALA ·A. pel pagament de la meva subsrrip~ió u "CATALUNYA MÚSICA/REVISTA \1USICAL CATAJ..A."'IA'" ;'\,.Compte Dígit tontrol N" Agència N" Entitat 0000 0000 DO ODOOOOOOOD Titular - - - - -- - - - - - B o nc/Caixa - -- - - - - - - - a¡gèncio - - - - - - - -Si¡çnntu•·n >obloció - - - - - - - - - - Adreço agència -- Cul ""'fJÜr les dade. corrccrmnertt Butlleta de suhsc•·ipció Nom i cognoms - - -- - - - - - - - -- -- - - - - - - - Professió - - -- - - - -- - Telèfon - - -- - - - - -- Currer Poblorió - - - - -- - - - - - - - Dte. - -- - - - Pro,(ncia - - - - -- - - - - -- Fo~ efectiu lïmport mitjonçnnt Oe&iljo sub ..cñure~m a partir tlf"l núm!"ru O O I oló hanrarí adjunl. umb In quota anunl de 4.200 pt~o. O O domitilioriú bancària. Per a suh,;.,riprions o l'~·lrant~er. consulLeu el preu. semestral de 2.350 O 155 1 lO! CI' I an na rrj de pa ah pe. pe da r·is d': uq iv gi I CO l pa lla rno trc er! l' l no trr ani del cic VHf pre gul l'O l nr·t tlu (n( vuc f Ol· fon tra va 17! DISCOS BOCCHERINI: Slmfonle• opu• 37( número• I, 3 4 A<'udrmiu 1\'lonliH Rr~nli;¡ (orquc~lru harroc·u) Dir. Luigi Manbricwuvallo OPUS J 11 OPS 30-168 I ronsiclerublc bombardeig d'aniversaris dc compositors, parGcularrnent accentuats Pn els últims anys dcs¡n·és del bicentenari rnozartià cl1991, bar·rejat arnb la consolidació del rnet·cat del disc compacte. ha tingut un balanç altament positiu, sobr·etol pel retrobament drl repet·tori ja no només oblidat, silló, fins i tol, inèdit. Un dels grans bPncficiaris de la seva cPiebraf'ió d'aniver·sari ha estat aquell insigne compositor i violoncel·lista italià Luigi Bocchel'ini (l 7<13- 1805), contempo1·ani sovint comparat musícalmtmt amb llaydn i <ruc va passar· In major pat·t de la seva vida treballant a Espanya. El bencfic·i d 'acruesta celebració en concret ha estat, i està essent, la renovació i reproposta inler·pretativa del por material enrcgistt·at amb anterioritat, en els temps del disc de vinil, al costat de J' apariciÓ dc DOV<'S gravarions amb reprrtori profundament clcsconrgut, principalment dc cambr·a. Aquesta proposta que ara ens ocupa està formada per les tres simfonies (números 1, 3 i 4,) conservades de les qtwlJ'C que formaven el rec:ull dc simfonies per u gnw or·queslra op. 37. Bocchcl'ini Ics va escriu re en el pt!r·íoòe 1786-87, quan dil'igia l'o1·- E questra d 'uns 16 mustcs patt·ocinada per la familia Benavente-Osuna. mecenes rivals en el món cultural i arLístic madrileny dc l'època dels ducs d'Alba. Aquesta família s'havia envoltat d'una mena de cenacle d'homes de lletres i artistes, entre els quals tarnbé hi havia el pintor Goya. La versió que ens ofereix PAcadernia Montis Regalis ve marcada pel sege U de l'expressivitat, el c;ontt·ast, la qualitat expressiva. És una versió que r eivindica , una vegada més, la climensió expressiva d'tm compositor que ha patit durant molt temps, com Haydn i Mozart en el seu moment, un tt·actament musical excessi\'amcnt epidèrmic mal suggerit per una valoració poc aprofundida de superficialitat. Una lectura, la que ens presenten, viva, dinàmica i inter essant. .. ; p er tant, recornauahle. Afegim-hi que aquest jove grup, PAcademja Montis Regalis, que pren el seu nom de l'antiga vila italiana propera a Torí, (Hl assaja durant sis mesos l'any, fa el seu u·eball de ronjunt conduït per batutes de pt·cstigi convidades, com Sigiswald Ktújken, Ton Koopman, R eillhard Gocbel, Enricco Gatti, Jor·cli Savall o Chiara Banchiní. El seu t·epertori sc centra en la música dels segles XVII i x-vru. e Joan Vives GERHARD: L'infantament meravellós de Scllarazada HOMS: Ocells pe,.,ufs {!<aht'l Aragón, soprano. Angd Sulrr, piano. Lu Mà dt• Guido 2022 E I cicle de ~an?ons per a veu 1 p1ano Uinfantament mera.vellós dc Scharazada és la primcr·a obra de Robert Ger·hard. La va compondre entre els anys 1916 i 1917, just quan l~omcnça­ va a fm·mar·-se amb PedreU, està dedicada a la soprano Con~iH1 Badia, que l'estrenava c·l 1918. i posa mú ira a dotze 't•r·sos de J . l\1. López- Picó plens de sensualitat. L'arcessibiJitat discogràfica H la producdó dc Gcrhar·d es va normalitzant, ja que l'únic cnr·egistr·umcut catalogat, el d<• la sopr·uno Benita Valf'nte, cru introbable. La compostetO , umh una durada globa l qtw ultrapassa llaq;ament Iu mitja hora, té un cair·c estròfic i es ca•·actcl'itzu per rcxtraordinàl'ia drnsitat harmònica Lonnl, el seu apassionament i l'altissima exigència vocal. El piano té una comesa embolcalladoJ·a <1ue tcndeh a t·csoldre la tensió acumulada pel ca nt. Admira r c>sforç dc la sopnno I sabel A1·agón, deixebla de Conxüa Badia, que lluita amb la dicció (li costen els sons nt>utres i les consonants Gnals ... ), la tessitu ra extenuant, el fnseig en l'agut, la pr·ojecció de la veu, l'afinació i el control del vibrat. Al marge dels resultats, la seva pugna runb les dificultats constitueix ttna autèntica lliçó de cant. Però cal t·ctrcure-li que uniformitza les cançons per Ja via d'una excessiva tensió expressiva. Àngel Soler li ofereix un rotund embolcall sonor que l'esperona, tol fa cilitant-li la tasca. Completament diferents resulten els Ocells perduts de Joaquill1 Roms, tan vinculat a Gerhar·d. Cor·responen a l'any 1940 (tot i que recuperen quatre melodies anteriors) i rmpren textos de Tagore. El contrast amb l'exuber ància del cirle d ' un Ger'hanl dc poc més de vint anys és molt evident, ja qut' h i ha una concisió en cada cançó i en el mateix concepte global quc> LJ·asllada el p es des d e la melodia a l'hannonia. En conseqüència, el teclat r·<'sulta molt més intencionat. com si n ·ostentés el pr otagonisme. ón deu peccs bt·eus amb un toc d'impromptu i la prestació d'babel Aragón t·esulta convincent. l'ío cal dir la d'r\ngcl Soler, entestat, com sernpn~ . en l'ampliació del repertori. e X. Casanovas-Danés lLORENÇ IIALSAGI: Gran copa especial. VIsions flroleMfU... Roatló. •"-•• tl'ultra•ar. 1Wo per a conlea. Música-Màgica Orquestra Simlònica de Barcelona i Nacional de Catalunya (Dir. : J .L. Moraleda i r. Karabxetsky). Ensemble 2E-2l\f (Dir.: P. Mefuno). Duo Pérez-Molina. Trio ii Cordes de Paris. 155 Grup Música XXI (Dir.: M. Ga~pii). Col·lecció Ars Harmonica AH021 (La l\rà de Guido). A quest enregistrame nt satisfarà els nombrosos admiradors dc Llorenç Balsach, tants com persones que han escoltat algtma de les seves obres en una sala de concerts. La seva música carregada d 'ironia i amenitat no deixa indifer ent. però cal dir que aquest humor i aquesta narrativitat s'afegeixen a un perspicaç sentit de la forma i a la capacitat de vehicular les idees a través d e la instrwneutació i un ús plaent , però en absolut confor·mista , de la tonalitat. L'íwica pega és que es tracta d'enregistraments en cürecte n o pensats per al disc. La mancança tècnica és particularment perceptible en la sonoritat dc l'OCB, després OBC. 55 475 DISCOS El ¡wogruma presenta obt·t•s orquestrals i dr cambt·a. Entt·e lc·;, primeres, la clivet·tidíssima Cran copa especial (OCB. 1980, J.L. )1ot·uJecla) i Ics rstupr ndes I isions grotesques (OBC, ] 99·1, I. Kunlbxctsky), ducs obr·•·s plcnrs d' rnrís qur clefincixr n pCt'fl'C'tament J' estil cti•·cc·tc i Iu romunirutivital drl c·omposito•· sabadellenc. Vém·n u continuació el Rondó per u b'l'U (l de carnLl'a (EnsPmblc 2E-2M, 1983, P. Mcfuno) i Iu samba i Iu bmWL-noua flds Ritmes d'ultnmtm· pt•r u Juo dc piano (J 99 1, gct·ma ns Pérez Molin u). Tumhi\ l'impm·tant 7ho ¡.¡er fi cordes (1992, 1\·io à Cnl'clell d • Pruís). que és un encàn't'C cic• I'AjtUlt<unent de SuLndcll, i Iu Mú.~icn-Màgica (t.runl.i- de 199'2, Grup Música I, \1. Gaspà) roncebucla per· acompanya r una actuarió ciri mag Ilausson, r n què lt>s pc>r·cussions tenen un paper drtrr·minant. e X.C.-0. 155 Meyerbeer , per ò li va donat· carta de naturalesa Mendelssolm p er encàrr ec seu en compondr·e els estupends Kon::;ertstiicke tripartits, catalogats com a op. 113 i 114, que figu ren en el programa. El complementen el cèlebre Trio patètic de Clinka , en què el corno cli basetto substitueix el fagot original, l'Adagio op. 23 del match: B aenna rm, l'Adagio op. 10 de Henrik Klein (1756-1832) i, cl' uJlll forma molt opor·tuna , la música de continuïtat q"ut el txec Jaroslav Mas tnJir· va comp ondre al principi dels anys quaranta p er enllaçar els clos Trios de Mendelssohn. per tal d 'interpretar-los en circumstàncies en què el compositor· estava ve tat p els nazi ·. Les versions del Tl'io Werther són brillants i p otencien constantment (i hen servits per la captació tècnica) la rotundita t sonora d'aquests instruments de fusta. L'integren Queralt Roca al clarinet, Albert Cwní al corno cli basetto i Eulàlia Valls en w1 piano amatent i couscient de la tasca de suport que sc li assigna eu aquest tipus de fol'mació. e X.C.-0. Mú•lca romàntica per a clarinet, corno dlbaseHo I lllano f>brt'M dt> Mt•ndi'I•Mobn. !\laMtalir, Kl ... in, Glinku Bat'rman. Trio Wertht•r. La Mà dt• Guitlo 2019. quest cnr·rgistrament enamorarà el qui fnu:ixen del sens ualisme drl c:lar·inel, potenciat en uqu<~St.a for·mació pel corno de basPtto, ffU C és w1 clarinet contralt en Fa (més gt·cu, per tant, que el eladnet habitual). Fascinava Mozut·t, i Brahms el definia com "l'i11stnwrent que més s'assembla. a la ·ueu. lwma IW., a mig camí. entre el fag ot i el v ioloncel" . El triCI per a clal'inet, como cli basetto i p iano va ser un invent de lleinrich Bat' t'tnann (17841847). amir dl' Wcbet· i A 56 J76 In lctu ocull (Música ••panyol• del segle XVIII Los MIÍI!ico,; de Alteza Dir. LUÏJ! Aotonio Gonzúlt"z ,\rt¡~ Gea~;ter 41 10121 S AU ón molts els ell'men LS que fan d ' una p r·oposta discob'Tàfica nn objecte d 'atractiu. Des dc l'excel·lència d ' una intct·pretació a l' atractiva clisb·ibució de la seva pOt·tad a, passant pet· la b ellesa de les partitures o, fins i tot, la coherència interna del r·epertori inclòs. Sota el títol genèric dc / 11 ictu oculi, el conjunt voral instrumental aragonès ue música antiga Los M tÍsicos de s u Altcza ens pr·oposcn una selecció dr rcpe r·tor·i espanyol del segle XVII format principalmt•nt per villancicos i letanias dc compositors com Cnr·los Patiño (16001675), Fnuwisco Navart'O (1634-1650), .)oseph Ruiz Sumanicgo (1653-1670), .Juan S ergés (1637-1780), hum P érez Roldan (16041672) i un pat·cll do peccs anònimes. Cal esmentar la inclusió , a tall cl'intet·medjs ins tnrmcntals, dc tr·es obr·es del r·ecull de peces del compositor napolità Andn•a Falconiet·o. La seva inclusió en aquest enr egis trament pot quedar justifirada doblement per la gran manca de rcpct·tori genuïnament espanyol d'aqursta èp oca i pel fet que Falconicro va t~·rhallar a l ser·vei de la fa mília del virr·ci espanyol de àpols, fet que queda r efl rclit en una bona colla dc peces del eu t·ccuJI en què els títols són originalment r 11 castellà . La inter·secció J e totes les obt·rs del pr·esent enregisti'Umcnt és prccis1rment lu seva l'<•rnàticu al· lusiva a difcr·cnts aspectes del pas cl1•l temps: la va nitat clels béns L<•rrenaJs, la fugacitat dc la vida, el desenga ny, la ccr·tcsH de la mort i la inrHtesa del moment i el llor on aquesta ens espera , Iu vida com a firc·ió i el món com a Leatr·e on r r ep r·escnta ... , tot tòpics dc la literatura del Barror espanyol. Los Musi cos de s u AJteza en fan una lectura atractiva i molt expressiva, plenament situada Pn la línia de lf•s interpr·etacions am b cr·itcris his tòrics. És, pet· tant, totalment jus tificat l'ap el·latiu d "'int er·cssan t" d 'aq uest enrc¡,ristramcn t , en c:l qual r·•·tr·obrm, amb vida nova, algunes dc! Ics moltíssimes JHII'Lilur:cs encara ohlirladcs i cnterT11dcs en at·xius i biblioteques d e tota la geografia espanyola. P artitun~s que ens mostren el més que sensible att·actiu del rcpertol'i penins ular del segle XVll, encara lluny de les impt·cgnaeions italianitzades que man·arien el xvrn. e J.V.B. Danses romàntiques Obres de Schumann, Dvor ak, Grieg i Moszkowski. Piano Duet (Marina Rodriguez Brià i Joan Josep Guti~rrez). Col·leçció t\:J'l\ i\rmòni<'a. AH020 La Mà dt> Guido es possibilitats específiques del piano u quatre mans. ri programa escollit i les característiques de la interpretació fan d' aqut·M compacte u11a delicia. D 'entrada, el programa està bastit sobr e les Danses nonregues op. 35 de Gr·ie.g (en el que és la versió original), l'oblidat Ball clïnfants, una obra dc 1853 que r ecupera l'esperit de les Escenes d 'in.fa11ts , més complex del que scmblu p et· al pianista dc la part dreta del teclat. i les Dallses espanyoles op. 12 dd polonès Moritz Moszkows· ki (1854-1925), que són la típica espanyolada ·'Je saló" amb aires de jota em· peltada de ritmrs del seu país i que diver·siñcrucn la imatge que d'ell es té com a compositor d'estudU.. El complement el posen dues Danses eslaves dr D vo t'ak, uua masurca i una furiant. Música pensada per al piano a quatrr mans, doncs, i no tt·anscripcions per a ús domrs· tic de diletants . L'elogi que ]J UC fer de l~ joves Mat·ina Rodr·Íb'liCZ Brià i Joan Josep Gutiér· t·ez és que l'enregistrament palesa la seva espoli· ta11eïtat aUa. breve. La vivor rítmica pol semblar una mica efectista en G-rieg, pet·ò és un valor positiu que eaJ s umar a In destt·esa tècnica i a un C\i· dent bon gus t. e X.C.-0. L lli A ( dc mi qu dr· ne¡ pa de lli E l'o ho hi S ap. nis flO' eni -al sc' SeL me pet seg Utri i nio ú'c eh! <lc< b'lli ny¡ DISCOS Ira Columna Música, nou segell discogràfic ms ca- L I I~ ki. r.- r· •a. pe- :> a el caerest ma .ses ;eg ïgi'in- 353 de nés bla art ::m- del w¡;.. la 'de 1 :m· seu da na ;en de ) i en- tre US· ès· Iels JC1. ér;ra- 1)11• La lar en Ior 1 la :\'Í· o. PAUL HINDEMITH: Music for viola (voi.3J Jïola Sonata in f'n op. 11 (1919), riola Sonntn op. 25 núm. .J. (1922), riola .'ionnln ( 19:39), .ll«•ditntion (1939) [:lf'r u ,;oio i piuno i Tr(IUl'nnulfik ( 1936) rwr n ,·iola i ('ordu. Paul Corks!'. 1 iola. J ordi \'ilaprin) ,;, pi uno. i Philu•·monia Ort·hrstru. Dir·t•rt•i6 \fart) n Bruhhin~. AS\' Digital CD OCA 978 C et·tamcut, rcconfo•·ta Ja revulornci6 que s 'està pa·oduint. de l'olm:¡ de Paul Tlindcmith, composito•· alemany que compta amh un noda·it cutàlrg d'ob r es, conei.wclor exhaustiu dc Ics particularitats individuals de la majoria dels instruments qu e configut·rn l'orquestra moderna i, alhora, impulsor dc nous sistemes compositius q ue, apartant-se del d odccafonisme schonberguià, proposaven camins pea· seguir· enUà del cromatisme tonal -als interessats rn ••I tema se'ls suggereix l'uniilisi del seu Ludu.s 1'ona1is, nna mena de "clavcrí hen tcmpet·at" tt·usllndut, però, al segle XX. Així, he111 do suluda •· amb vc•·itaulo alegri n la i.niciativa cl'ASV Digital d'cnregisu·at• In inlf!grul de l'obra d e Hindcmith dedicada u la viola, ja sigui com a solo, acompnnyada pel piano o bé do- nant la r èplica a l'orquestra de corda o bé a la sinúònica. I, reconf01·ta especialment que en aquest projecte discogràfic , hi participin dos músics ben nostres. com són el pianista J ordi Vilaprinyó i el violista nord ame l'i e à Paul Cortese, d'uns anys ençà fincat a Catalunya . La interpretació de les tres Sonates, tant pel que fa a Cortese com a Vilaprinyó, formant un brillant i compenetrat duo cambl'Íslic, és captivadora , com també ho és la collaho r·ació de l'orquestra britàni ca Philarmonia, ben cl.irigida per Martyn Brabbins en la Miísica fúnebre. Ver·itablement, Cortese, amb el s uport puntual i col·loquial d e Jordi V:a.laprinyó, manifesta la plena identificació amb el món sonor tan especial del compositor, que, a més de directo•·, també era violista del Quartet Amar. Mentre que el so noble i vigorós de C01·tese contribnei.x a exaltar el ca ràcter èpic de la música hindemitiana. JguaJment, com ja sembla una tradició dels anglesos, l'enregistramen t del CD r esulta compl etamont satisfactori. D esitgem que no es faci esperar l'apal'ició de la resta dels CD hindemitians en el nosll·e mercat discogràfic. e F. Taverna-Bech a coneguda cditm·a bibliogràfica Coltmwa acaba dc llança •· al lll('t·ca t el seu pt·opi segell discogt·àfic. Es tt·ncta d ' una iniciativa que p r r tén inserit· unes considea·ubles dosi& d ' innovació en L'àmbit de la producció cliscogràlïca basada •·n la dilatada i feliç cxpcl'Ïènriu de l'<u:thritalmat·e. En aquest s•·ntit , 1111 dels dos màxims responsables t.le l'esmentada cd it ol'illl, l'editor i poeta Alex Susanna, va rnanifcstJu· dc forma explícita que Stlbien que el cüscogr àfic és un sector difícil., i que pt·ocm·arien utiülzar la seva ex¡H1rirnciu en d camp hih.liogràt'ic i que, ptw tant, ]H'clcnjtm tl'aslhuhu· al món del disc el seu bagatge de profcssionalit:wció f' n el camp dC'I lUhre. També va asst:myalar que es tractava d ' obrit· ctl nals altematius a l'edició i p•·ojcc!'ió discogn1fira. Columna Música ohl'(1 la seva producció a tots els estils mus icals ~ no ser·à, pe•· t~1nt, un segell cspcciaJitzat en ttn tipus dt> música i. t•n uqurst sentit, cal fer esment d'una doble di recció at·tístira, sibrnificada en les .figures d'E nric Ferre pel que fa a l"upurtat de música clàssica i de Jaume Escalu prl que fn a pop. rock, cançó i noves tendències. De fet. el lot de primrt·s cnrcgistl·aments amb què acaba de sortir al mr1·rat t·es ulta b en explícit. En el camp clàssic, bi figu1·a uu CD a !'àn·ec de la jove pianista brasiler a Dagma•· Mu ñiz, intcg•·a t per obres de Ginestera, Piazzola, Villa-Lobos, Moisé Molciro i Leo Brouwea·. En el camp dc Iu música popuhu., hi figuren els quatre en regist•·aments c¡uc completen aquest grup d e sortida. En primer lloc, un que se centt·a en la figura del vclenl tot ten ·pny del piano Lu cky Curi., acturult en soUtar·i o formant tr·io 11 mb r is conegu ts jazzistes Peer Wiboris i Horuc:io Fume•·o. Bl títol és Deixa 't seduir. P ep Picas os mou c·n l'àmbit rlr la cançó amb m1 CD titulat Plou, am.or sem¡Hf! qttf! véns ... hasa t eu poemes d 'ÀJex Susanna i que compta amb la inestimable aportació del pianista manresà Mnnurl Camp com a a n anjad or productor lll'lÍstic. Agom és el títol del CD interpretat pel grup Vox Populi , disc en bona mesura inqualificable, basat en mrlodies i temes populars d'aiTeu del món. Finalment, apareix un CD intct'))retat per un conjunt cucam en fase pa·cpr·ofcssional, Al·s Tunae. L'equip humà d'aqurst nou s<·geU el completen Miquel Alzucta, amb ÀJcx Susan na, t•reaclor i peça cabdal de l'Editor·ial Columna, Tom Seiz. excap del sea·vei de Música de la Cener·alitat dt> Cuta lunya i actuahnent director de l'auditori de ant Cugat -marc on s' han fet tots els enregistr aments-, i J oan Vives, músic d'ampli espectre qu(' ba des tacat rn ri ramp del teau·e musical. La distrilm<'iÓ sc•·¡j a càn ·ec cl'Audivis. Columna Música neix amb una g•·an mnbició , com h o demostra el fet qlle el pl'Ímet· any pl'(~té n produ.ir gairebé una trentena de CD. Com a p•·ojel:lcs més inmecliats lú ha els que se centren en el cuntaulOI' En•·io H cm aez, Albert Rodríguez, Víctot· Valls, un disc dedicat a l'obra de Manuel Blancafort, un doblt• CD dedicat a Mompou i Albéniz, amb la solll'ano Olga St'ITa, un disr litttlat Capità Ca.ta lu.nya, d rdirat u la mainada i una rol·lccció de jazz, en coedició am b t•l Tallrr dc Mi'¡sira, previst amb una vintl'na cir dis¡·os. e RRl\1C 155 DISCOS REPORTATGE Proiecc ió interna cional de dos compos itors catalan s - per LLUÍS MILLET 1 marge d!' la coincidència geogràfica (fins a la guerra civil) i genenlciona1 , Manuel Blancafor·t i Robert Gerbard repr·esen ten dos enquach-aments estètics subshrnciaLnent rliJerents, un fet qut reflecteix la .-ica pluralitat dc la músic-u catalana dc la primer·a meitat del segle, a causa també dels od gcns genealògics d'ambdues personalitats. Recentment, Blanr afort i Grt·hard ban estat notícia per· la publicació dc rlues produccion;, rlh<'ogràfiques i mportants (l'obra completa per a piano sol de Blancafort i el primer enregistrament comt•t·c·ial de l'òp er·a La DueñCL de Gerhard ) cdüades pels segells Mandala i Chandos i distribuïdes per Harmonia Mw1di. que constitueixen uns docwnents sonors importan t~ L al matei.x temps. tenen asse0rurada una prid legiada distribució internacion al. L. extensa obra pi aní tica de Blancafort r epresE'nta pot er el r educte més genuí de la seva inspiració i posseeix una dim r nsió piani.stica i poètica remarcable i pet·sonal. d ' abast supedm· i de notable envergadm·a. Si la con siderem com un corpus unitat·i, hi podem detectar. també . una evolució tempor al or gànica p erò p er ceptible. crue ça de les es ceoe pictòriq ue;. d ·El parc d ·atraccions, r epresentatives del substrat aniliiental d ·una ~poca concr eta , a la superior vertebració dels Tres consejos a Tttrina. pas~ ant per la confidència dels Cants íntims o pel lluminós n eoclassicisme, molt p ersonal j gens estereotipat. de la deliciosa Sonatina antiga. I bé cald~·ia desmentir uns cert tòpics. com el del nacionalisme o dE' la influència francesa. tendèncic , o ind icis. a m mits i supera ts per· una personalitat pròpia de notable dimen<.ió, que es distú1geix també, posem per cas. de la del seu coetani i entran yable amic Freder;c Mompon. Em·egisn·amcot tèeniea mrnt p et·fecte, que ens j)ermet altra vegada clc constatat· la superior dimensió pianística d'Antoni Besses, tant en raspecte tècnic i musical com en la comprensió el" una oh1·a que per la seva extensió i multipücitat requereix un esforç con iderable. El seu A 58 ti8 MANUEL BLANCAFORT: l ntPgral di! l'obm pr._r a piano. Anlo nj Beb~es. piano. Album de 3 CD. MAi~DAL\ 4874/4a76. ROBERT GERJIARD: w Dueña. Rir-hard \lnn Allan , Adrian Clar- joc instrumenta l mostra n ervi sen se duresa . temp<'rament i sensibilitat. A més. cal agr·air-Ü la se,•a disponibilita t per divulgar un compositor nostre que. malgrat la seva categoria. és en cara molt parcialment cone.:,"llt. Un altJ·e món s'oht·e amb Th e Duenna dr Rolw rt Gerhard. òpe.-a basada en la coneguda peça de Sheridan del 1765 - que també temptà Prokofiev-. l' acció de la qual és situada a Ja rvilla del segle X \'TII. Diver se;, circ umstàncies concorren en la música que emruat·ca aquesta ambientació: una c·rt'ta servitud al p aper tòpic drl compositot· ibèric e>düa t a Ja Gran Bretanya de la postguen·a (l'obr·a d ata del 1947) i rber èn cia }J!'dr·elliana; p erò també una fundó de pont entt·e l' obra del compositor, tant clotat i inquiet , de la Catalunya uouccn tista i el dc les grans produc·cions posteriot·s als an y;, l'inquanta . De fet, The Duenna és una obra de síntesi entre certes al·lusion'i folklòriques o històriqu e i di'.'er¡;o;, llenguatges i tècniques musicals moderns, tots ells articula ts en tma super;ot· cohcrèm·ia dramàtica i mW>il·al , amb un ofici i una imaginació que, en aquest ten·eny concret, no admet comparació n~s pecte dels eomposilclrs catalans de la gener ació de Ger·hanl. Per ò The DuennCL, al capdavall. no és tma obrahennètica . j a qut' en virtut del p oder de comunicació d "una música sà,.;ament conlra;.tada, ••ls di~còfils p oden seguir amb un interi·s absolut el decurs d' u- qu e, ussana h Glamille. Clain• Powcll . 1\eili Archer. Ann Taylor, Erk Robcr ls, Paul Wade. Cor de I"Opet·a ortb. Englisb Nonlwm Philarmonia. Antoni Ros Mn~·h i1. dirt•rtor. 2 CD. CHAN DOS 9520. na acció dE' prop de dues hore~ . !>l'n'e el complement de r escena. Incomprensiblement. dcs pré~ d" u· JH'S r·etr·ansmission s r acl iofònique¡, a Ja BBC i d" alguna '' ersió com·rt·tant. T he Duenna no conegué el privilegi d ' una pr·odueció escènic· a fin s a rany 1992 , a Madrid i al Liceu har· ccloní, en memorables r epr·psrntudons dirigides per Antoni Ros Mar·hà, dire<·tor també d 'at[LICSI!l p rimera discogràfica i at·tífrx intlisc·utihle del revival de r òpcra dr Gerhard. El director català, que ha porlat també The Duen na a dh erso~ teatres del Regne Unit, ha :Ni· milat profundallleot l'obra i n"ofrr cix u n a vet·s ió a ut èntic·a mcnt t•xcepeional, se.:,ourament en un ¡(¡•Ja m illor s tr·rhaUs d e la seva nowhle carr·cra. La col·laboració de la compa nyia de l' Opera Norlh , amb l't•xc·rl ·lt•nt Northern Philh a rm onia. apor·t a aqu ella imp ecable pt·ofes~io­ nalitat pròpia de les millor agnrpaciom. britàniqu es. i l'el<'nt' vot·al tran ~me t aquella saludable ¡,en ~arió cl"equip, indisp ensable p er a la inter pretació d"una obra d c les l'ar·ar· tt· rístiqucs d ' aquesta òpera de Cerharcl , tot i que, en el pla individuul. no supera globaLnent el rcpartirm•nt dt• l'estrena bat·celonina. En resum, un indiscutihlt· triomr d 'Antoni Ros Marbà , en una Òpt·ru del segle XX d ' aniliientació espa nyola i text anglès, que podem situar a un nivell equiparalJle a 1.-s més cmhlt•rnàtiqu r de Benjarnin Br·iw•n. Conc ® GRAN TEATRE DEL LICEU Concert Jochen Kowalski Gener 1998 Palau de la Música cert Final del Concurs ''F. Viñas'' Gener 1998 Palau de la Múska Die Walküre Richard Wagner Febrer 1998 Palau de la Música Concert María Bayo Febrer 1998 Palau de la Música La damnation de Faust Hector Berlïoz Febrer/Març 1998 ;; a nt, e¡,ri li ar- t a- Gaetano Donizetti Març 1998 en versió concert Hildega rd Bchrens, Alessandro Marc, Eva Randova, Jyrki Niskancn, Robert Hale, Matthias Hollc, Eva Stci nsky, Wendy Hoffmann i altres. Orquestra Simfònica del Gran Tea tre del Liceu Director musical: Pinchas Stcinberg concert Obres de Bellini, Rossini, Gounod, Bizet, etc. Director d'orquestra: Paolo Carignani en versió concert Alain Fondary, Dennis O'Neill, Françoise Pollet, Manuel Lanza. Director musical: Marc Piollet en versió concert Dolora Zajick, Josep Bros, Carlos Alvarez, Srefano Palatchi, Milagros Poblador i altres. Director musical: Rjchard Bonynge Palau de la Música Concert L. Orgonasova i A. Murray Març 1998 concert Concert Fina l del XXXV Concurs Internacional de Cant nfrancesc Viñas" Director d'orquestra: Javier Pérez Batista Palau de la Música La Favorita u- concert Obres de Gluck 1 Wagner Director d'orquestro: Günther Neuhold concert Obres de Haendel i Mozart Director d'orquestra: Frédéric Chnslin Palau de la Música tos ; ta !is- L'elisir d'amare de ha Gaetano Donizetti er;si- fr- :nt els :.~1e Abril1998 Teatre Victòria levgueni Onieguin P1otr I. Txaikovski Maig 1998 Teatre Victòria m- òpera • Josep Bros/Juan Lomba, Leontina Vaduva/NN, Àngel Òdena/ Zeljko Luèié, Rolando Panerni/Enric Serra i altres. Director mu~ical: Stefano Rnnzani Director d'escena: Ma ri o Gas Nova producció: Gran Teatre del Liceu òpera Wojciech Drabowicz, Solveig Kringelbom, Evan Bowers, ltxaro Mentxaka, Konstantin Gorny, Viorica Cortez, Rita Gon; Eduard Girnénez i altres. Director musical: Alexander Anissimov Director d'escena: Peter Konwitschny Nova producció: Gran Teatre del Liceu/Òpera de Leipzig ~x­ ia. i oJa- ~al Giselle Adolphe Adam Juny 1998 ballet Ballet de Zuric Coreografia: Heinz Spoerli Director d'orquestra: Davor Kmjnk Teatre Victòria ::ió in- lC- Variacions Goldberg ~ r­ Johann Sebastian Bach al, ·nt mf :ra ro:a m- Juny 1998 ballet Ballet de Zuric Coreografia: Heinz Spoerli Pianista: Alexey Botvinov Teatre Victòria Orquestra Simfònica i Cor del Gran Teatre del Liceu VENDA D'ABONAMENTS VENDA DE LOCALITATS A portir del 20 d'octubre d~ 1997 A ponir de 1'1 de desembre de 1997