Revista Musical Catalana. Núm. 156 Octubre 1997
Editorial: Raimon i Jaume Aragall / PANORAMA Tete Montoliu, el nostre jazzman. Alfredo Papo / Mikrokosmos: referents febles. Pere Artís / Del seu affm.: Alan Stivell. Jaume Comellas / Tangents: Sorpreses d'estiu. Jordi Maluquer / Festival de Peralada. L'encert en la línia de la programació. Jordi Maluquer / El Vendrell: un festival consolidat. Albert Solé / Festival de Torroella. L'edició més destacada de totes. Lluís Trullén / Ibercamera: solistes i conjunts de cambra importants... RRMC / Ligorio i Menor. El futur a les seves mans. RRMC / Ferran Sors o Sor? Un enigma de 139 anys resolt. Josep M. Mangado / TEMA La música més escoltada / Rendibilitat i operativitat de la música ambiental. Jordi Martínez / Quan la presència és, també, imposició sonora. Ferran Bach / MUSICALIA Lawrence Foste. Imatge de la nova OBC. Jaume Comellas / Abbado, Meyer, Scimone, Mullova, Giurana. Lluís Trullén / Estrena tardana de Lleonard Balada. F. Taverna-Bech / Amb motiu del centenari de Sebastià Gasch (1897-1997). Joaquim Vilà i Folch / SCHERZANDO Cesc / LLIBRES / DISCOS Compositors catalans actuals. Lluís Millet
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
BARCELONA Muntaner, 300, Xanfrà Laforja Tel 20081 00 CENTRE COMERCIAL GLORIES Avda . Diagonal, 200. local B228 Tel. 486 01 87 BARBERÀ DEL VALLÈS BARICENTRO ·Tel. 718 97 51 MADRID Hermosilla, 75 , Esq. Gral. Pardiñas Tel. 435 89 89 MADRID-2 LA VAGUADA · Tel. 730 48 82 SUMARI revista mnsieal eatalana EDITORIAL PANORAMA • Raimon i Jaume Aragall o 'l'Me Montoliu, el nostre jazzman pe r Alfredo Papo ~. i. • •• • •• •• • •• •• •• • • TEMA MUSICALIA &.awre.ce • ••••• SCHERZANDO LLIBRES DISCOS lllil.-rol~osmos: referents febles pe r Pere Artís Del seu uffm.: ¡ l [(m Stivell per Jaume Comellas Tangents: StJr¡Jreses d'estiu per Jordi Maluquer Festiual de Peralada. l, 'encert en/a. línia de programació per Jordi Maluquer El Vendrell: un festil!al consolidat pe r Albert Solé Fe31it'ctl cie Torroella. L ·edició més destaccrda ck totes per Uuís Trullén lbercamera: solistes i conjunts de cambra importants ... per RRMC Ligario i Menor. El futur a les seues mcms per RRMC F'crrntt Sors o Sor? Un enigma de 139 any.< re.~ olt per Josep M. Mangado La m1í.siro més escoltada Rendibilitat i operativitat de la música ambiental per Jordi Martínez: Quan la presència és, també. imposici{) sonora per Ferran Bach Lawren('e f'oster. Imatge de la nova OBC per Jaume ComeiJas Abbatlo. Meyer. Scimone. MuUova. Ciurona per Uuis Trullén Estrena tardatta de Lleonard Balada pe r F. Taverna· Bech Amb motiu del centenari de Sebastià Ca.sch (1897-1997) per Joaquim Vilà i Folch pe r Cesc Compositors catalans actuals per Uuís Millet • El ~e;· \)\)~ec:.· ~-<~o 9 o Primer Palau Cicle de Joves Intèrprets 11 Temporada 1997/98 Dimecres, 1 d'octubre de 1997, 19 h. Orquestra de Cambra del Reial Cercle Artistic Alfons Reverté Casas, director Salvador Sanchis, fagot Blai Soler, violi ~== Emili Blasco, piano Mozart: Concert per a fagot i orquestra, K. 191 Concert per a violi i orquestra, K. 219 Concert per a piano i orquestra, K. 271 Dimecres, 15 d'octubre de 1997, 19 h. Orquestra Simfònica del Vallès Albert Argudo, director Patrida de No, flauta Josep Sancho, clarinet Pablo Sainz, guitarra Mozart: Le nozze di Figaro (Obertura) Concert per a flauta, K. 285 e Weber: Concert per a clarinet núm. 1 Rodrigo: Concierto de Aranjuez Dimecres, 22 d'octubre de 1997 , 19 h. Dimecres, 8 d'octubre de 1997, 19 h. TRIO KRONOS Anna Colàs, violoncel Ana Menéndez, piano Mariona Vicens, piano Carles Pertegaz, clarinet José Mor, violoncel Jordi Torrent, piano Ester i Eulàlia Vela, duo de pianos Shostakòvitx: Sonata per a violoncel i piano Debussy: Sonata per a violoncel i piano Blancafort: EL parc d'atraccions Liszt: Après une Lecture de Dante Brahms: Trio en La menor, op. 114 Balsach: Gran copa especial Olaf-Sabater: Cinc sorpreses Milhaud: Scaramouche Venda de localitats • Palau de La Música Catalana Tel. 268 1O00 • Patrocina i organitza: EDITORIAL l recent acord del govern de Catalunya d'atorgar la Medalla d'Or d ' aquesta institució a Raimon i a Jaume Aragall, mereix una consideració atenta de tots els qui ens movem en l'àmbit dc la música i, especialment, de la 1nú ica catalana. D'antuvi el primer argument que apareix és el dc la idoneïtat d ' aqu estes di.s tincions, que esdevenen un acte de conseqüència i de sen sibilitat afinada per part dels qui ho han decidit. Hem de felicitar-nos, doncs, d 'aquesta decisió, que en honorar els seus destinataris ho fa també amb els seu s vah•dors, i entren en plena sintonia amb el deler afectiu de tota la ciutadania. La segona imatge que apareix de forma inevitable és la de la confluència en un mateix acord global de dos artistes musicals de característiques tan ilissemblants. En aquest sentit, també tot apareix prou clarament i diàfana com p er exigir una major· explicació. Els àmbits i els conceptes artístics i d 'actuació de Jaume At·agall i de Raimon només tenen en comú la poètica del so i de l'expressió oral, eminentment figun:~­ tiva i transcendent. A partir d' aquí, tot o pràcticament Lot és diferent. I ara cal anar p er parts. Amb aquesta distinció, Raimon r ep les conseqüències dc la -amb tota seguretat- trajectòria més important d 'aquest moviment i r eferència essencial que ba estat la Cançó. Una trajectòria basada en dos conceptes fonamentals: qualitat, rigor i exigència i fidelitat. Ambdós han estat peces que han caminat, i feliçment caminen, de forma absolutament foses en un tot d ' una enorme transcendènci a. L'alta qualitat d ' una munió de cançons , sempre pròpies encara que sovint deutores literàriament de figures cabdals de la poesia catalana, esdevindria un factor massa solitari a l'hora de fer-se mereixedor d'aquesta Medalla d'Or de la Generalitat si no hagués anat acompan yada per una actitud ètica pública carregada de fidelitat -valgui la insistència- a uns postulats i principis de profunda validesa. Per la seva part, Jaume Aragall és l'essèn cia d 'una capacitat per cr ear bellesa musical de la mà d 'un instrument privilegiat - fet reconegut de forma unànime-, i també d'una sensibilitat i d'un sentit de l'exquisidesa espressiva - també privilegiada-, en cara que menys unànimement ponderada del que m ereix. A més, Aragall ha tingut el do innat - com tot en ell- de saber connectar amb un cert sentiment popular; de transcendir una imatge de p er sona propera al poble; imatge en la qual ell s'ha sentit sempre còmode d'una manera natural. L'aurèola d 'afecte que l'envolta atorga a la seva p er sona un encant especial i l'ha fet sensible a l'afectivitat de tot el poble català, • Raim on I Jau me ¡;;;¡ e. = ·~ s g;' ~- 156 gall aimant o no de la lírica . En felicitar Aragall i Raimon, ens felicitem tots plegats amb aquesta doble distinció , en la qual succeeixen altres noms senyers, com han estat, sempre en el camp de música, Alícia de Larrocha, Victòria dels Àngels, Montserrat Caballé i Josep Carreras. 5 PANORAM A Tele Mon toliu , el nost re jazz man per ALFREDO PAPO 1 traspàs, fa un mes i escaig, de Tete Montoliu ba deixat un gr a n buit en el món del jazz, no solament del jazz català o espanyol, sinó també del jazz universal. Tete Montoliu ba estat un dels pocs jazzmen europeus que podia banejar-se amb els jazzmen negres nord-americans en peu d'igualtat. Encara recordo l'exclamació del gran trompeta Joe Newman, a qui Tete havia acompanyat fa uns quants anys a Terrassa: "Quin home. Quina imaginació, és un acompanyant incomparable!" Nascut a Barcelona el 28 de març de 1933, Te te era fill del músic professional Vicenç Montoliu, un saxofonista que havia tingut la seva pròpia orquestra, que havia tocat a la Banda Municipal, a l'Orquestra Municipal i a molts conjunts locals. Tete va començar a tocar el piano als quatre anys, i malgrat h aver nascut inviden t, va fer prO{:,'TeSSOS ràpids aJ piano, primer amb un professor particular i després al Conservatori Superior Municipal de Música de Barcelona. El seu pare volia que es dediqués a la música clàssica, p erò la seva mare, una gran d ona que vaig tenir el p laer de conèixer, era una gran afeccionada al jazz i li va fer escoltar discos de Duke Ellington i Fats Waller, la qual cosa va fer que s'inclinés pel j azz. Tete es va graduar al Conservatori el 1953 amh c¡ualificacions brillants. Durant els seus anys d'estudiant va començar a toca r amh orquestres semiprofessionals i sovint se'1 podia veur e participant a les sessions de E 156 6 IUI6 tarda d el Rigat, pujant a l'empostissat i tocant amb els conjunts estrangers que solien tocar a aquesta sala. Entre el 194·6 i 1947 el gt·an saxofonista negre americà Carlos "Donx" Byas va estar tocant força temps a Barcelona, primer amb l'orquestra comercial del francès Bernard Hilda, després amb l'espectacle Blanco y negro del Bolero, en companyia de la cantant Inez Cavanaugh, els ballarins Pous&Louic i el pianista belga Vicky Thunus. Tete va fer amistat amb Don Byas i aquest li va donar excel -lents consens per penetrar en el món del j azz. A més, Tete era un participant assidu a les jam sessions dominicals que organitzava el Hot Club al Bar Oasis del carrer de la Canuda. El ) 955 Te te va rebre una gran empen ta professiona l. Els dies 12 i l 3 de març d'aquell any el Hot Club va organitzar uns concerts al Cine Windsor amb el vibrafonista Lionel Hamplon i la seva gran orqu estra. Després del concert nocturn del dia 12, Lionel, q ue no es feia pregar per tocar, va consentir a participar amb alguns membres de la seva orquestra en una jam session que va tenir lloc després del final del concert , i a la qual van assisti r· uns quants afeccion ats. Van fer pujar Tele a l'escenari i hi va participar. Hampton va quedar encantat amb la p restació de Tete i la n it següent el va fer tocar en el con cert. L'èxit de Tele va ser apoteòsic. Mesos més tard, mentre tocava amb Lionel a Madrid, la RCA va enregistrar un disc amh la seva orquestra en el qual va prendre part Tete. Tot seguit, a Barcelona Tete es va unir al Quartet Be-Bop, amh el guitarrista Jordi Pérez, amh el q ual van aconseguir bons èxits. El 1958 va participar al Festival de Canes juntament amb Doug Watkins i Art Taylor. Aquesta va ser la seva primera actuació fora d'Espanya. En els anys següents també va actuar a San Remo (1959), Berlin (1961), Copenhaguen (1963) i a Molde (1964). En aquests anys va tocar molt sovint a Copenhaguen acompanyant músics de la categoria de Dexter· Gordon, Ben Webster, Lucky Thompson i Benny Golson. També va tenir 1'opor ttmitat de ser acompanyat força sovint pel gran contrabaixista danès Ilenning Orsted PE"dersen, con egut com NHOP. E l 1965 Tete va formar un grup regular amh el con trabaixista suís Er·ic Peter i el drumer ne~;re nord-americà Billy Brooks. Amb aquest grup va actuar diverses temporades al Jamboree, que en aquella època va ser el " temple" del jazz a Barcelona i on van actuar moltes cclchritats nord-amet·icanes i europees. El 1967, invitat per la CaJnbra dc Comerç espanyola a Nova York, Tete va tocar amb molt d'èxit i la seva cstnòa, que h avia dc du ra r uns qua nts dies, PANORAMA u- .r- D- ei en er n- d, sc .al te p, z, ns :S- m •r. ra :ls a ín a .]t a- Ie r, Tete Montoliu amb Joan Manuel Serrat durant la gravació de Banda sonora. D'un temps, d'un pals, on acompaya el cantat a la can'ó Tot 6s gris ol- U- es va perllongar durant tres me- ota sos . Allà va tenir ocasió d'actuar amb diverses llumeneres del jazz negr e, ent re d'aJtres Rich~u·d Davis i Elvis Joncs. El disc realitzat amb aquests músics encara no s'ha pubHcat. En els anys setanta i vuitanta Tcte va actuar a moltes ciutats europees: Belgrado, Pori, Munic, Londres i Brussel-lcs. El 1979 i 1980 va emprendre noves gires pels Estats Units amb un gran èxit. Entre els músics amb els cruals va tocar en aquests anys cal esmentar Johnny Griffm (saxo tenor), Slide Hampton ( tt·ombó), J oe Hender son, Ge01·gc Colemau i J erome Richa t·dson, els tt·es saxo tenor. Un dels músics a, m i- :l- cal )- a I- l- a .b te ;;, anili qui més li agradava tocar era el vibrafonista Bobby Hutch erson. Ultra les seves col·labor·acion s amb músics n ord-amet·ican s, Tete va manteniJ· durant aquests anys un trio fix amb el contrabaixista Horacio Fymer·o i el bateria Pcer Wyboris. El trio estava molt compen etrat i es pot dir que formava un conjunt musical sòlid , tot reaccionant els dos acompanyants d'una maner·a p erfecta a Jes insinuacions musicals dc Tcte. En els anys noranta Tete va continuar més o nwnys la mateixa tònica, actuant, ja fos anili el seu trio habitual, ja fos en col·laboració amb artistes for ans. Un aspec:lc molt interessant d c l'aportació dc Tele a la vid a musical jazzística va ser ta mbé la S(~Va eol·labor·ació amb cuntants. Va t~>nir l'avin entesa d'acompanya•· la seva primera muller-, l't>xquisida ca ntant cuba na Pilar Morales, i també Núria Ft>liu, Elia F lt•ta, J oan Manuel . errat i, sohn·tot, l'excel·lent cantant Ma yte Martin , amb qui va realitzeu· un disc magnífic titulat Free bol.eros, en el qual es combinaven dc manera magnifiru els bole•·os amb el jazz. Tctc cm·cgistrà una inf~mital dc- discos. Es poden esmentar, particulat·mcnt, Meditation , amh George Colcman (1977), The mu sic I like to plny ( l986). T'estimo tant (1996) i el ja esmentat Free boleros, amb Mayte Martín. Com a pianista , Tete va r·ehn· primer la influència d'Art Tatum i d esprés la d e John L ewis i Hor·are Silver, però aviat es va crear un estil per·sonal i moll inventiu . Com ja h em di t, a més de ser un gra n solista , va ser u n acompanya nt absolutament musical de gran categoria. Com a persona, Tete podia ser encantador , tenia una gran cuhura , malgrat la seva invidència, i em con sta que es feia passar al braille obres d'una con side~·abl e envergadura. Pcr·ò també podia ser superb i no gaire caritatiu amh altres músics. Els seus exabruptes sovint van ser força cruels, com el fet d c considenu· Tele Montoliu t]UC era l'nnic músic de jazz espanyol. També feia afu·macions q ue desp1·és els fets desmentien. Pc1· exemple, afir·mava que el jazz anterior al Be-Bop no li interessava en absolut, i jo recordo haver-lo vist saltar d 'admiració en un concert que va oferir Earl Hin es al PaJau. Però això són menudalles, explicables en u.u artis ta d e la seva ca tegoria que ha estat i és el millor músic de j azz que ha tingut Espa n ya, un dels més g1·ans músics europeu s de jazz i , per què no dir-ho, un gr a n músic, sense cap altre adjectiu. ~ = ·;:$ a e!' ~- 156 7 .,87 PANORAM A MIKROKOSMOS Referents febles Primera ç:¡uinzeno d'agost. A l'andano del metro de l'estació de Joanic, un nombre redu"1l d'usuaris esperem l'arribada del comboi. la calar és enganxosa i un no sap com defensar-se'n. Com sempre, els altaveus ens ob~uien amb uno musi9ueto de Fons; pel que sembla, una 'atenció" molt óen acceptada per la majoria dels qui usen aquells mi~ans de transport, segons que em fou reportat atentament en resposta a una protesta en relació amb el tema ... Com sempre, també, és inútil pretendre llegir... ; no hi haurà manero de continuar llegint aquell llibre que un té començat i que no pot deixar.. . lo marea sonora ambiental fo impossible qualsevol intent d'a"l11ament plausible ... Creix per moments la meva incomoditat: aquesta color.. . ; i el metro que no ve .. i aquesta musiqueta édulcorada e què no em puc desfer .. . De sobte, queqo garratibat per allò que sento... Es que m'he confós? ... O és que s'han tornat ximples? .. . No, no... ; no hi ho dubte... A un volum considerable, els altaveus escampen sonorament per l'estació uno cançó tradicional tranceso de tema nadalenc! Sense lletra, és clar... Però, ¿com puc evitar de pasor~a-hi inconscientment? Mentalment (i quina color ... ; com desi~o oro uno beguda refrescant...) em trobo o lo sobretaula familiar èle Nodal cantant nadales ... ; també aquesta d'aro, fora de lloc i de temps: "Els àngels allà o /o Glò- d· 156 ria/ /o novo conten amb goig/ i el ressò de les munlo(lyes/ espargeix son cant d'amor/ Gloria in excelsis Deo". (I quina xofosor, Déu meul. ..). I com s'hi robe1a l'orron·ador melòdic, en les esco(es sobre a o del Gloria... (I el metro que no ve ... ). I ora hi torna una altra vegada, com si anés per la segona estrofa . .. (I quina calda!. ..) Ara, ora sí! Prou! El metro ja és aquí!. .. Sense ser defensor a ultrança de les teories rousseounianes, un vol creure en la bondat natural de les persones. I pensa que, una acció esguerrada, és més Frúit de lo ignorància que no de Ja malvolença. Només així puc entendre la malifeta present. Perquè no em cap al cap que, deliberaaament, algú vu~ gUI incomodar uns ciutadans obligant-los o sentir una melodia nodofenca ~r bella que siguiJ), en ple mes d agost, en una andano ael metro ... Tanmateix, la pregunto és inevitable: ¿ton desguitarrats estem, tant s'han afeblit eiS referents que -qui hauria de poder fer-hcr no sap identificar uno melodia nadalenca"? l 8 ·188 Pere Artís Hespèrion XX, The King's Consort i I Musici, noms destacats de la temporad a d' Euroconce rt Robert King Emma Kirby n concer t a càrrec òc la Wiener Kannnerphilhannon ie dedicat monogràficament a Mozart inaugut·a el pròxim dia 27 d 'aque t mes la tretzena edició del cicle Ew·oconcert. u na edició en la qual aquesta iniciativa que dirigeix Antoni Sàbat man té tma gair ebé escmpolosa fidelita t al~ seus coneguts postulats estètics . Una vegada m és la música barroca h i ocupa un lloc preeminent, una vegada més tamhé el cicle es basa en el format camhrístic, u na vegada més s'ofer eixen p r opostes imaginatives i m·iginals de programes, i una vegad a més, finalmen t, el cicle compta amb d eu con ce•·t . als quals s'afegeixen dos de pr·evis, que tenen lloc a] Monestir de P edralbes, dedicats específicamen t als abonats. Anàvem a afegir-hi q ue una vegada més tamhé hi intet'Venia el conjunt I Musici , autèntica forma ció emblema del cicle, que enguany protagonitza n o un sinó dos dels con certs , circumstància justificada p lenament pel fel que hi intet·pretarà un aplec dc tanta transcendència com la integral dels dotze concerts que form en L'estro annonico d'Antonio Vivaldi. Altres conjunts importants són The King's Consort, Jlespèrion XX i London Baroque, que se situen a la part central d el cicle a mb sengles p r ogrames d 'un n otable i nteeès. T he King1s Consort -qua t·t concert-, ofel"i1·à el dia 12 de desembre una p roposta titulada "Un Nadal a Ven ècia", integrada per ob res de Gab rieli, Cuami, Gussago , Fi netti, Mon teverdi i Schütz . P er la seva part, H espèrion XX -sisè con cert-, el conjtmt que dirigeix Jot·di Sa vall i que comptar·à amb Mon tscn ·a t Figueras, Rolf Lislevand, Ariadna Savall i 1\'lichael Beluinger, i nterpretarà tm pt·ograma titulat " Lc Parnasse ouhliéc", amb obres dc Mar i.n Ma1·ais, Merula , Kapsh erger, R uiz de Ribayaz , José Marin i Ma•·tín i Colls. Finalm ent, London Baroque -setè concert-, amb Emma Kirb y, Mich ael Cb an ce i Cllar les MedJam , oferirà el prog¡·ama titulat " El combat amor ós" , integ•·at totalment per ob•·cs de G.F. Handel. Altres presències d estacades són les d 'Am ati Quartet, amb un progt·ama format p er obt·es de Haydn , Mozart i Beethoven ; I Sonatori de la Gioiosa Marca , conjun t que dirigeix C iu!Hano Carmignola , amh u n p•·ograma monogr àfic Vivaldi, compositor que d1aquesta manet·a es converteix en el gran protagonista del cicle. Esmentem a1Xl m ateix el Quartet de Corda de Venècia , amb la participació senyera del viola Bn111o Gi UI·anna i del violoncel·lil;ta Paul Szabo, en una de les escassíssimes escapades del cif'le al món r omàn tic, basat en un programa monogràfic dedicat a J ohannes Brahms. Una novetat inter essan t és la del d uo de piangs in tcg.-at per Fet·h an i Ferzen Onde.- en actuació a quatr e mans i a dos pianos, amb oh•·es de Mozart, Schubert, Ge.-shwin i Stravinsk y, de qui oferiran una suggestiva ver sió de U La consagració de la primavera . • PANORAMA Piano i be/ canto centren un nou cicle de concerts ri ut re els dies 24 de 1101•embre i 20 de desembre tindrà lloc n E nou cicle concertísBarcelona 1m ti<· promogut per dos prodnctors re.~idPnts Lluls Claret Gerard Claret ~n Els germans Claret i la Simfònica de Galícia clouen el Festival d'Andorra lllt ue Fi- .d- ~ r. :u- oh ·u- •a1 ·ona ll"- ·a- ·" ' , de .es Jll de I :a, no na or U n concer·t a ci\nec de l'Orquetra Simfònica de Galícia dirigida per· Edmon Colomer clou aquest dia 4 d'octubr·c la quinzena edició del Festival Jnt!'macional de M(rsica d'Andon ·a , que se celebra en l'esplèndid mar·e dc l'Auditol'i d'Ordino i que va néixer· sola els auspicis del guitalTistu Nat·ciso Yepes, recentment tn1spassat. Aquesta iniciativa , que dil'igeix Ccnrrd Claret, cnhruany ha esta integrada p er· q1ratr·c concerts, més dos dcrUcats a joves talents, ultt·a l'actuació dol ball!•t du Cd slina H oyos. Va ser inaugu r·at per I'Orquestt·a Nacional d1• Cambra d'Andorra sota la dir·ecció del seu titular, l'esmentat Gt•ranl Clat·ct, amb la col·labor·ació del Cor· Nacional dels Petits Cantor s d'Andorra que dir·igeix Cathcl'inc Meta yer·, amb un programa d'homenatge a Franz n- tel o- Ja es at e- ]a er a•S, ·t, w ie e- ki. • Josep Manuel Rio 1 premi Ciuta t de Mollet per a Cobla ta el a, Schubert. S'lti va inter·prctar· la ver·sió p er a orqucsLt·a de conta f!'ta p er Gustav )!Jahler· dc La mort i la donzella i la il1issa en Do major. El segon concet·t va consistir· en n n homenatge a Asto•· Piazzola. umh l'I Quintet Aruca i Elba Picó. Dr.spr·í-s va venir l'act11arió del Ballet dc C1·istina Hoyos aml> l'c•spcrtarlc Arsa y toma, al f1Uul va seguir el primer dels Jos conccr·ts de la Simfònica de GnJicia amh Edruou Colomet· al capdavant, aqut>st prugt·ama integr at per· l'ober·tur·a d 'W caça.dor .furtin, les Variacion.~ COII certants d'Albel'to Cinuslera i lu Cinquena de Beethoven. F inul uwut , el concert ja esmentat, amh els gel'mans Gerard i L luís Clarc·t en la interpretació del Doble concert pt>r a violí i violoncel dc J ohann<'S Brahms i la Cinqu ena de Txaikovs- Un jurat integrat per Josep Solà, Jesús Ventura, Jaume Cristou, Manuel Oltro i Jordi Molino, amb Jaume Bosch en qualitat de secretori, va decidir atorgar el premi de composició de música per o cobla -dotat amb 200.000 pessetes- del IV Cer· tomen Sardanista Ciutat de Mollet o Josep Manuel Rio Porejo per lo seva composició titulada El somriure d'Irene. El jurat també va valorar especialment el treball creatiu del compositor de l'obro Suite mediterrània. D'altra banda, el premi de composició de sardanes -dotat amb 100.000 pessetes-, el van compartir ex aequo Joan Josep Gutiér- rez lzquierdo, per la sardana Enrenou, i Santiago Escuro, per lo sardono A Sant Julià. Aquest certamen es va convocar per primera vegada l'any 1992 amb motiu del nomenamenl de Mollet com o Ciutat Pubilla de la Sardana. L'objectiu d'aquesta iniciativa, que s'adreça a compositors menors de 40 anys, és el foment de la composició de sardanes i música per a cobla mitjançant l'estímul als joves creadors. Enguany el certamen s'ha obert a composicions simfòniques per a cobla, lot ampliant l'abast de la convocatòria, fins aro limitada a sardanes. • n Fran ça, Ervin R. Vegi Paui-Amaud Péjouan. Amb el títol de Festival Picmo i B el canto, s 'amwcien wtes iutendcms mo ll esp ecifiques, que es ('O IICreturmr en la conce11trnció lt Bnrrelorw, en el curt espai dt> t<1mps i11di('(tt, de figu,res tcw desta ccrde.~ com el IJaix georgià Paulrt B11rdmladr::e -sens dubte el 110m tle més relleu que partid¡Ja Pn el cicle-, les sopranos italicm e.~ Knlia Ricciarelli i Cecilio, Gcrsdin i el r>elerit i il·lustre piaui~la hongarès Gyort,,'Y Sandor, que fa 11110 1111111ió d'anys q11e n o és present tt Barl·elona. També lri i11tervindron el pianista Eric lleidsieck i el dtta de j1alltes integrat per } ean-Pierre Rompal i Clmuli Arimany, que és p rPvist que ofereixin un progrrmw basat e11 grau pctrt en arranjaments de cluos d'òpera per o dues jlautes. Les seus dels concerts seran el Teatre Tívoli, on tindrà lloc el primer concert, amb l'actuació clp Pauta Burclmlcul:::e; el Palan de la MIÍsira Cntnlarw, que acollirà els recitnls de Cecília Gasditt i Katia Ricciorelli i clel duo RampaiArimany, i l 'auditori Jl7iJ,tertlutr, on lro farem Gyorgy Sa,udor i lleid.~i.e<'f,·, cd qual interpretarlt ctl llarg de v11it concerts la integral rlc les .32 sonates per a pinno de B eetlr ovell. Serà entre els dies 25 de novembre i 19 de desembre . Al mMeix temps, hom espera oferir Ires rec·itals al Saló de Cent de l 'Ajuntament de Barcelona, amb la i.ntervenció dels guanyadors dels co11cursos de Cant Pló.cido Domingo i ]uliém Gayorre. Com es pot t:enre, es tracta d 'utw proposta de característiques diferents al que é.s habilltal a casa 11ostnt, que inclolt al·licients específics 11otables -especialment en el camp de la lírica- i que caldrà veure com encaixarà en el conjunt de la ja clensa oferta musical barcelonina. Tcmmateix, els orgcmitzculors semblct que estan di~posMs a clotwr contiuuïtat a aqnesta iniciatimr, i en aquest sentit han a·vança.t conting uts de les ¡Jròxunes edicions, que resulteu, fins i tot, ent'ara més ambiciosos, i que inclouen les actuacions dels pianistes Zoltan Kocsis, Bnw.o-Leonardo Gelber i E11murmtel Ax, de la so¡Jrtmo Eva Marton i dels barítons J oan P ons, ]ose van Dam i Ruggero Raimondi. • PANORAM A Se celebrà el Congrés de Música a l'Escola i a les Escoles de Música r·ga nitzat pel ConseU Català de la Música i I'Associució Catalana d'Escoles do Música, els dies 3, 4 i 5 de juliol d'enguany se celebrà aquest Congrés, a la Universitat Ccntt·al de Barcelona. La iniciativa respon a la inquietud dels mestres i professor·s de música assistents al I Congrés dc Música de CatuJunya (feb rer de 1994). El Congrés d'ara, dedicat a la docència do la música, s'estructltrà en dues seccions: La música a l'escola, que abr·açava els ensenyaments musicals adreçats a les etapes Infantil , Primària i Secundària, i Les escoles cle música, en les quals els altunncs apt·enen la música d' una forma més específica. Dos grans blocs, per tant, cadascun dels quals amb continguts i modalitat particulars {en vivències, en possibilitat d'aprofundiment, etc.). Un i altre bloc foren també glossats i exposats en ponències conmnes d'un interès altament remarcable, en Ics quals foren esmentflts, entre altres, aspectes essencials com ara: el perquè i la finalitat de l'ensenyament musical, la R eforma Educativa, la música en la política cultural i educativa, la tan necessària formació continuada del professora t, la comparació del nostre sistema educatiu amb el d'altres països europeus. la relació entre escola de música i escola de règim general , la rincnJació i relació de la música amb les arts plàstiques i l'art dramàtic, etc. Les ponències dedicades u La música a l'escola destacaren la importància que pren la música a Secundària , amb la Reforma Educativa, la presa de consciència dels professors que els adolescents dels instituts tenen interessos musicals molt clifet·eots dels deixebles dc O VENC PIANOS Piano 3/4 de cuo BECHSTEIN de l'o ny 1911, en perfecte estat ...,...... Piano 1/2 cuo STEINWAY americà de l'any 1900, (2 potents del 1876) en perfecte estol INTERESSATS TRUCAR Al 20 1 16 32 Primàr·ia, Iu diversitat en sensibilitat i co neixements musiculs, les noves tecnologies aplicades a ]'ensenyamen t, el coneixement elnomusicolòt,ric, etc. Les sessions temàtiques sobt·e Les escoles de música presentaren un ventaU plural: el paper dels municipis en aquesta faceta. les metodologies i possibilitats de l'aprenentatge insu·umental, les característiques especials dels adults en les escoles de música i l'apr·enentatgc en grup, i el comen tari sobre algunes experiències concr·etes, entre les quals fou molt remarcable l'aportada sobre les orquestres i gmps instrumentals, eines decisives en la formació musical , especialment mitjançant la fot·mació d'orquestr·es integrades pels mateixos d eixrbles (un aspecte, aq uest, progressivament valorat; si ftns ara hom feia èmfasi en la importància del cultiu de la pràctica coral, també, ara, sortosament , s'insisteix cada cop més en la importància d'aquest vessant instrumental). Una tt·entena de comunicacions aportaren el complement valuosíssim a les ponències, amb una multiplicitat temàtica que posava a primer· terme los grans J>ossibilitats metodolòt,riques, culturals i socialüzadot·es de la música. Deliberadament he omès d'esmentar qualsevol n om dels intervinents (tant en ponències com en comunicacions); però sí que vull destacar, tant el rigor generalitzat dels continguts com l'inter ès amb què foren seguits pels assistents, els quals -en nombre aproximat de 300- te limoniaren la inquietud cultural, docent i discent, d 'un ampli sector social. El Congrés tingué també el contrapunt d'uns concerts, en el mar·c del. Paranimf: el Cor Vivaldi, el Cor de veus blanques de l'Arc i el Combo de l'Escola de Música, amb la col-Jaboració del Taller de Músics. Cal felicitar el Consell Català de la Música i l'Associació Catalana d'Escoles de Música per haver possibilitat aquestes jornades de reflexió i aprofundiment; perquè aquest Congrés ha estat ocasió propícia d'un trebaiJ sedós. Finalment, fem vots perquè ben aviat puguem disposar del _Llibre d'actes del Congr·és. e ~1. Angels Gaharró Actuació de Jordi Camell a les universitats mexicanes G ràcies o lo col·loboroció de l'Ambaixada Espanyola, el suport de lo Generalitat de Catalunya, l'Associació d'Intèrprets Espanyols (AIE) i del Casal Català i de l'Orfeó Català de Puebla (Mèxic), el conegut pianista Jordi Camell va efectuar, durant el passat mes de juliol, una gira per Mèxic, on, invitat per la UNAM (Universi· dad Nacional Autónomo de Méxi· co DF) i la BUAP (Benemérita Uni· versidad Autónoma de Puebla), impartí un curs sobre música catalana del segle XX, i hi oferí també uns recitals, els programes dels quals incloïen obres de Gerhard, Mompou, Albéniz, Granados i Falla. Els seus concerts van tenir un gran èxit, tant de crítica com de públic, fet que ha suscitat que Jordi Camell hagi estat invitat a actuar de nou en aquell país la propera temporada de concerts. e F.T.·B. Xavier Montsa lvatge fou homenatjat a Girona E l passat 11 de juliol el compositor Xavier Montsalvatge, nascut a Girorw, fou homenatjat a la seva ciutat nadiiW, en el qualli va ser lliurada la distinció Athenea, que atorga l'Ajuntament d'aquesta ciutat, per la seva aportació a lo vida cultuml i artística de Girona. L'acte es va completar amb un concert dedicat íntegrament a l'obra picmística del compositor, a càrrec d'Albert Guinovart, Hisako Hiseki, Ramon CoU i Canne Vilà. Aquest concert va ser enregistrat en clirecte i l'Ajuntament de Girona n'editarà un disc compacte. D'altra banda, els dies 10 i 11 de juliol va tenir lloc el Concurs de Picmo Xavier ~Jontsalvatge, adreçat a joves pianistes fins a 35 anys, dotat amh 1.000.000 de pessetes, amb un premi especial de 50.000 pessetes per al millor intèrpret cle música catalmra , que atorga la Societat Catalana eú? Compositors. El jurat, el van formar els intèrpret.s abans esmentats, sota la. presidència del mateix compositor i amb Ricard Oliver actttant d~ secretari. • PANORAMA MontsetTat Ríos, nova directora de la Coral Càrmina :le el Iu- : sI i Lèa- ot o- m !e :li M 1997-98, Jordi Casas Bayer dirigeix el Youth European Choir outscr•·nt Ríos és la nova directora, a partir d'aquest cm·s dc la Coral Càrmina, essent la p•·epnr ació del Rèquiem dc MoztH'l la seva primet·a tasca d'aquesta nova e tapn. Aquesta obra va set· interpretada els dics 23 i 24 del passat sctcmh N· um h l'OBC (la Cot·al Càt·m ina és el cor· co1la1Jot·ndo•· cic I'O•·qn esh·a) sota la clit·ecció de Cht·istophet· llogwood. Montsenal Ríos va estudjar gtútana i cant al conscr·vatot·i dc Tat·ragona, din~cció cot·al al couservatot·i dc Ginebt·a amb Mjchel C01·hoz i ctu·sos de direcció d'orquestra amb els mestr·cs Bodmcr i Scbelle a ltàJja i Ft·ança. Ha dirigit ruvet·sos grups corals i instrumentals a Tal'l'agona, Barcelona, Igualad a i Lió. • el 5 all9 del pas al mc~ dc• juliol el mest1·e Jordi Casa8 Bayc• r· - director de l'Orfeó Català i del Cot· dc> Cambra de] Palau dc Ja Mú:.iru Catalana- va dirigir un stage al c•11pdm nnt del Yooth Etll'opean Choir, oq;anitzat per Europa Cantat (Fedcnrl'ÏÓ Eur·opea de Joves Cors). Aquc•sta és la primera vegada que un rlit·ectcn· do l'uren mecüterrània assurneix Iu n~!:I)JOIII:lll hilital d'atp1esl cor·, for·mul en Uf)Ut'sln ocasió per· 42 rantair·es p1·ocedents dc· l4pa'isos cm·opeus. Les sessions dl' u·c>bull van lt•nit· Uoc dllt'antlO c:lies. a Vészpn•m (J Iemgriu), despt·és dels quals va St'b'uir· unn petita gira ~e conce1·ts per Jlongda, Eslovènia i Austria. en què van par·ticipar també r i pianista Jo~1·p Sur·inyac i la mezzosoprano Mugdu Pujol. El repertori. format per· obr·es dt• Schuherl. Bral1nts, Ros¡;ini i Co- D plund , incloïn també dos compositOl'S catalans: Xavier· Montsalvatgc (Piano de la Madorrna i Cuatro cancioni'S negras) i Sulvndor· Br·otons (Aigiies de la primavera, sobn• tcx1: dc Josep Carner). El concert celebrat u In ciutal austr·íaca dc Linz. que obria d fe~­ thaJ anual d'Europa Cantat, fou Pnrcgist•·at pc·r la segona cadena de In telt•visió alc>mauya (ZDF). • Jr ·a Del seu affm. u )- s- ~a '•a ·a '·n J- a () t. rt ·- 1 ·s '• 5 e li r e e x T S•·· Alan Stivell ll·lustre defensor de la músira uutòr tona lu·¡•tona Estim at amk: Segut·amcnt d sorprend rà adonar-se que, de cop i volta, se nAt' la intcrmrdiac;ió de cap esdeveniment que U atm·gui un protagonisme acusat específic, una puhlic·adfl catalana posi el seu nom a la Bum pública. Però més <l'una vegada, en el camp en què em moc. un hom pol esdevenir focus d'atenció per causes d'Bllò més inrs perades. I aquest és el seu cas. El motiu no és altre que l'escolta, per a mi en pdncipi sorpt•t•ncnt. ateses les circumstàncies, d'una músira se' a projectada dc munera gairebé anònima en un restaurant d'aque~l esplèndid i riquíssim -i no cm refereixo a la dimcnc;ió econòmica- país de Ja Bretanya on va nÉ'ixct· i ou ha desenrotllat la seva trajectòria artística. \<ruest local, situat a peu de la magnificient platja dc Saint Malo, va mantenir de forma continuada música seva durant l'hora llarga en què hi vaig r·omandr·e>. L'arpa ¡·èltica projectava intensament i amorosa el senti•· cultural d'un poble de coJtura minoritària, sobre la base d'aquest instrument autòcton que vostè ha vindicat lúcidament: i servintlo, ho ha fpt amb les nilllors essències de la música i, per extensió, dc hr cultura del seu país. Duvunt l'ag•·aïblc insistència a muntenir la seva música, i a lhora inquirt per assegurar el coneixement de l'uutol'ia, vaig obri~· un djàleg amb la responsable d'aqut'll restaurant, per altra part gens pe('tlliar· Jcs del punt dc vista més enllà de la seva funció bàsira "industTial" de caire turístic. L'esmentndn pe1·sona, una dona de mitjana edat, em va confil'l1tar la meva sospita sobre que vostè ho tingués tot a veure amb el fet ar·tístic en qüestió i això va perme- tt·e parlar tamhr de com era conegut a casa nostJ·a, espednlnwul d'c•nçà d¡•ls millors moments de la Cançó i posteriorment amb manifestacion s vinculades 11 la mÚHicu I radiC'ionnl i ètnica. En n~nexioruu· sobre aquesta vivència, confesso que \ltig sentir nnn cer·ta agr01· cl'imim. I aru li prego que em dilwulpi si l'utilizo una mica. Perquè immediatament' ajg constatar que a casa meva és en.ornwment difíc·il qut• rap local públic, del tipus que &igui i menys rn un àmhitturístic, pugui acceptar amb tota natur·alitat que ri -,c•u teló de fons sonor sigui música autòctona. Jmagim.tt·-mc què podria passar si ai.xò ¡;'c.,cJcvingué!. cm situa co un pla jmposbsible al llindar de l'absur d. Em refereixo a aquella música basada l'n in¡,trume>nts com la tenora. la gralla. l'nco•·dió diatònic... i els conjunts en els quals es produeb.t•n. Senyot· Alnn Stivc·U , o \Jan Cochevolou com es diu rpa lment, pet·mcli qur li f ari avinent una reflexió definitiva. De>s d'una cultura. mino1·itària com la seva. possc>iclot·a amb tola srguretat de recursos de diversa índole mi-s pocler·osos, no puc evitar tm cert ,¡entimrnt d'enveja. D't~n veja sana, per descomptat. Perqu~, pl'r dnnnmt dc lot, voa tc\ compta amb el privilegi de mourc's on un coutexl ambiental incontaminat dc continguts espuris a tot allò que sigui la dimeosi6 eu]tural, mé~; b'"C'nu'íua, a utèntica i quintaessenciada. Pdvilegi cnormt'rnent valuós, li ho puc ben assCb'llnu-, t-slimut amic. Dc.>l seu affm. Jaume ComeUas e PANORAMA TANGENTS 1 S anys del grup instrumental Vol ad Libiutum Sorpreses d'estiu 156 No arriba a ser allò de la dita -"quan menys t'ho esperes, salta la llebre"-, però a un nivell més sensible, gairebé. Sovint un assisteix a representacions i concerts on més o menys trobo el que esperava. Però sempre -i és lo sol de lo vida- salta la sorpresa, aquella realitat que trenco idees fetes i s'imposo en lo memòria. Aquest estiu vaig desplaçar-me diversos cops o Torroella de Montgrí -el festiva l s'ho val- i un d'ells per escoltar un recital d 'Emili Brugollo, un pianista amb un disc editat excel-lent i que havia sentit també, fo algun temps, com o col-loborador eficaç de Sergi A~ piste, tocant un Prokofiev admiroble. No em refiava, en canvi, d'uno port del programo que proposava: lo Fantasia bética de Manuel de Follo. li havia sentit, com o bis incongruent després del Concert de Blancafort, uno de les danses d'El sombrero de tres picos tocada de manera molt griso i sense la forço que hi donava, per exemple, el malaguanyat Orozco. Lo Fantasio bé/ica, escoltada sovint en versions molt àrides, castellanes, no prometia gran cosa després de les peces de Mompou, Granados, Zórote i Debussy que integraven lo resto del recital. Per alguna cosa, però, l'havia situat com o cloenda: mai no havia sentit tants colors diferents en aquesta obro, treballada conceptualment frase per frase, plena de vents musicals que canviaven sovint el paf. sotge. En vgig sortir emocionat i convençut. Es un pianista que té coses a dir i que pot fabricar un discurs nou sobre el jo conegut. Col no perdre-se'l. L'altra sorpresa va ser la d'uno nil de juliol barcelonina. Proposoven uno Schubertíoda, coordinodo per Albert Romaní al fortepiano, en lo qual quatre cantants Feien quartets, cors i, individualment, contaven alguns lieder. Un d'ells, el baríton Jordi Ricor!, ben conegut en fer de solista en moltíssims oratoris i col-loborodor regular de Lo Capella Reial, va abocar tot aquest bagatge contant tres conçons de Schubert com ningú. Aquest canvi de repertori va donar uno novo dimensió d'un contant molt musical. Col que lo tot just estrenada Associació Schubert el tingui en compte. Jordi Maluquer A mb motiu dels lJUÏnzc unys ( 19821997) de Iu fonnal"ió dt• l eonj uul , Vol ad Libilum o!Sio·cna c:1 con(•cr·t ¡•sccniflcal Del llibre dels canvis, umh olon•s dr Duvíd Padrós \'La SoJa de la Supo·!'mn Tlno·monia"'). AJexando·c Muo·Líncz ('" Dels cun'is'l. .lcsÍts Rod..ígucz-Picó (''lmat¡,w oli! Siatl Go"), John Cugr (" onuto p!'o" o dorineC i ·'Two''), Guho·i..L Bo·ll(•ir (rsu·enn) i.lor·di Rossinyol (..Liuno minvont''). La direcció escènica d¡• l't·spel'tndc 'a a cà rrec de Xa,•ier· Allwrlí, partiripont ell matei.x com a aNoo·. En aquest !'spcctndr confluei~1·n tn•ts constants de la trajectòria del gr·up iubtrtmlental. Recor·dem 'it. La ffet dPl pnrndís o l'òper·a de cambra Ln b~tf(l, obres en què Yol ad Lihitnm ha mantingut l'espai mu;sicaJ dins o.lt• rada ¡•s¡wrtucle. tot i vincular·-lo a Iu flansu. lc~ arts plàstiques . el teatre o el text. En aquest ens la font d'inspiració s'ha cereal en el llibr·c xinès I Txíng. El Teatre Molic ha estat tt·ial per Je¡; seves caraclcl'Ístiqucs tan esp ecials: tol i les Sl!\ Ctl dimensions 1·edu:ïdes. gaudeix tl'outa aco'ostica esplèndido, que hem pogu t constator en els rlivco·dos concel'ls i òpco·es de combra. Teatre Malle (c. Fusioa. 3 Bar·celonn). Del llibre dels canvis, 15 anys de Vol od Libitum. Xavier Esteve. flauta: Alhco·L Gumí, clorinet: Alba Roca, 'iolí: Elisabctta Renzi. ''iolooccl: Ramon Torrnmilaru.. pcr·cu.-sió: David Padrós, piano: Jordi Rossinyol. direcció musical. Actor i direc¿ió escènica. Xavico· •\Jbertí. 24. 25. 26. 29, 30, 31 d'octubo·e i 1 i 2 do• novembre a les 22 n.• 20 anys de Mètode Cos-Art a Barcelona E nguany es compleixen 20 an ys d e la inh·oducció de l Mi'tude Cos-Art, dc Iu m à de Iu peclagogu tu·geolina Yiya Díuz, q ue s'im purtt•ix u l'Escola de Tr·ebulls Corporals i Artístics d e Barcelona, qu o> din dirigeix .. Yiya Oíuz, tl eixeblu dc Fedora Aberruotm·y (de l'escola rle Cluurlio Arran), va portar el mètode n Bar!'t'looa l'any 1977 i el vu udnplur l!f'gons les necessi lals <fUC vu trolmr entre l'entramat musical i artís tic dc casa nostra. Aqnesl mètode e'! d!'Sf'nvolupa, bàsicumeot , entorn d'una idea i un fet que C!> rf':.UIIIC~, M'SOll~ Yiyn Díaz, en "la identidicació cospersona per canalitzar i"Pnergia cre(ldora ·•, aplicuda a la mfu.ica, la clansa i el Leal rc, i dirigidu a mú,.,ic!! i artistes, principaJment, i també a tot- Ioom, f'n la vessant de vida quotidiana. L'Escola ha fet el programa oficial d'erl u cació corporal per rus t•ou¡;er·votoris (apr ovat pet· l a Geuer alitot d e Catalunya) i que s'aplicarà en Iu novu Reforma Educativa segons la LOGSE. A l'Escola de Treballs Corpot·als i Artístics de Barcelona, a més a m•~s d'impartir el mètode aplicat u la vida profe<~sionaJ i quotidiana, Lru:nbé s'mlparteixen cursos de piano i assessorament d"aJtrcs inslru:meot.s i de fonoació del mètode (de fet, ja ha estat àmpliament difós per tot Catruunya gràcies a deixebles de Yiya Oía:t). P!'r a més informacíó obr e els curso!> eaJ adreçar-se a la mateixa escola: el i\lnrtí, 76, entrcsòl 2n. 08024 Barcelona. Tel. fax: 210.18.30. • CONVOCATÒRIES VI PREMI SGAE DE JAZZ. Convocat per la Societat GenPral d'Antors i Ecütors (SGAE) i la Funcútción Autc1r, h i poden participar tol., els t 'OIIIfUJ Sitors soci.s cie Itt SGAE, tret ricls membres de úr J unta Dir~:>ctivtt i autors guardonats eu altre.~ erlicicms, presentam rma sola obra úoèrlitu no iuft•rior a quatre minuts de duradn ni Sltpl•rior a v ui1. Les obres loan d 'ajtMiar-se " 1111 màxim de nou iwllrumcnts: tJimoo, lutLeria, baix, guitarra, saxo. trombó, trompew , siutetit:wdors i veu. Lc11 obres ha11 de presentar-se exclnsivumeut en format DAT e.,t(•reo acompaaynde.! de la partitura i les parts dds itMtruuwnls. S'atorgaran tres premi"'' doluls amb 1 .000.000, 600.000 i 300.000 pessetes. Les obres lllm de presentar-se abans del di(l 15 d'octrtbre. Per a més infomurció: SGAE Catalunya. Còrsega, 163-167. 08036 Barcelona. Tel.: 410.21.05. Fundoción Autor. Barbara de Brognnza, 7. 28004 ftlarlrirl. Tel.: (9 1) 503.68.00 {lnternet: hup: lhcum;.sgae.es). PANORAMA Cicle Joves & Clàssica de Joventuts Musicals n l pianista Raimon Garriga inicia el 4 d'octubre el cicle Jo ves & Clàssica que promou Joventuts ,l1usicals de Barcelona i que té com a objectiu la promoció de joves valors de la nuísica del país, ja sigui etl actuacions ,çofistes o formant conjunts de cambra. En total sPran vint-i-dos concert~. que tindran llac ul Casal del Metge a les v uit del vespre, al llarg deL~ mesos d'octubre, novembre i desembre i en el qual prendrà part un singnijicat.iu segnumt de joves intèrprets ctLI.alcws. ./wttamc>tH a.mb l'esmentat Raimon G(LITiga, hi intervindran el Duo Syrinx -jlauta i piano-; la pianista Katia Michel; el també pianista .Joaquín Romana; la soprarw Jl'Iaite Mer, acompanyada al piano per Uuís Rodríguez; el Trio les 3. el Duo Ciuliani; la pianista lnés Reguera: el duo format per E •st el es Li ix o- 'i .). oJ Jlí; o- a- J- Carles Pertega::. -clarinet- i Cecilia López. piano: la pianista Cristina Casale: el Lclmbé pianista Jcwic>r Merino; el duo fo rma t per Óscur .4 rgiielles -clarinet- i Aimar (111tinho -piano-; la pianista Isabel Fermíndez; el tenor I/elias Pardell, acompanyat al piano pet· Haimon Garriga; el duoformut pel clarinetista Isaac Rodrígne;; i In pianista Maria Dolors Castella; /u pianista Amw Comà; el Quartet 'l'alin; el pianista .Joan Miqu el lleruanchl;;; la pianista Elisabeth Caro; vl pianista Xa·vier Sagu,és: el trio .format p er Mateu Ferré -clarin Pt- . Marta Sedó -violoncel- i lmmo Sa ntacreu -piano-, i el piani.sUJ Àlex Ha mírez. També promogut per Jo t'entuts Musicals de Barcelona. m¡uest mes d'octubre es clourà el cicle Música XXI al CCCB, integral per wt total de si.s concerts dedicats CI mrísicn contemporanw i en el qual el mes de setembre van actuar el duo for mat per Jordi Cendra -jlauta- i lnés Rcguer·o -piano-, i el duo Ma tPII fo'f•rré -clnrinet- i Lali Solà -piaIlO. Aquest mes d'octubt·e, en concerts que sempre tenen lloc al Centre dt' Cultura ColltPmpodmia Barceloml el.~ di.~.~nbtes, hi intervindran el Quar/PI de Clarinets Chnlumerut, el duo .fontw.t per .Josep 111. Lluís - saxo- i lnrma Jorba - piano-; les germctnes Est/ter i Eulèi.lin Vda - piano a <t mans-, i finalment Itt pir111ista Pila.r López-Cat•rasco. Integren els programes destacats compositors europe us del segle .U: cie MnrtitHL a Bern.-;tt>in, passant pt>r Schonberg. Berg, Millraud. Lutoslnws/;i i l'arese, a compositors catalans actuals - Montsalva tgP, Mestres Qttadreuy, Brotons, Llanas. Guinjoan , Tllverna-Bech, Soler i Gon:tíle: de la Rubia. • Carta a l Direct or 2 a- :¡_ l- !ll la Ui 1- !l- 1- ~l •a ls .a 1. '": ~- 2- lS o ,_ ,_ !e 6 t- '· o Sr. Director: Respecte a la car·1a que el senyor Grisó, presidt·nt dc JJ MM dc Tortosa, en e l passa t naímer·o 155, d el mes dt• set~mbt·c, n •fet·c nt a les seves punlm1lit~~:ac ion s esmcnladns, volddu nfcbrir-hi els ucla1'imenls segiients . Senym· Gl'isó, f' n pl'imer lloc permeti'm feliC'itar·-lo pel' la seva decisió de mostra r púhlkament la seva indigrlació, cosa que compr·enc pe r-fccla mcnt alhora que cm dóna l'oportunitat de cmnpa r·tir·-la amb vostè, en comptes d'utilitzar ln seva posició per lTas puarla d'un lloc a un altre es mw1 yint una cosa tan evident rom injusta. Caldr·ia aclarÍ!· que en l'article e l t ema en q üestió no és t r·a c· l t~ t . ni nlOit m enys, ni la inte nc ic), d ' una manera exhaustiva, lu qual cosa <'S d eduei..x fins i tol amb l'omisAi6 nominal d 'algunes CO IIH il'lJII CS, rusu que 11 0 passa amb les q11t1 vosti:· pol al ·l uctir, precisa r11c>n l pe r· allò fle l'excepció que confirmu Iu r<'gla, amb Ulla extens ió del tPx t· proporcionalment s up cdor, <m ge n11r nl, al d e la r-esta. Per altra banda, voldr·ia puutuulitzar crue la manca d'exactitucl a Iu qual vostè es refereix, tul com a l fi nal d e la seva car u r r·s drdm•i,X c u '·una visió distorsionada", no és tal , sinó que es tracta d 'una nwnca d'informació . i precisament aquí él> on em sento solidaritzat a mh vostè, rn rs prinwr Ilo<· per· sentit--me d rccbut prr· la pora informac ió t·ebuda dc les foni !! consultades, vistos els fe ts, htnl n Iu sevu ciutat com a d 'ultr·cs rornnr·ques, fet que es t·dlecte l.x f•n el co11tingut d e l'a r ticle. En segon llur:, per have r cmtsat 1111 gr e uge, ent•ar·n q11 c s igu.i indirectament, tant u vostè rom a ls socis d e JJMM d c 'I'o r·tosa qur tan di brtHlllJe nt r ept·<·senta. Pf>tscr si e ls músi cs féssim qlrc lf'OIIl per estar més o r ganltza l:l!, ta l com h o est an els altres col·lectius, rn comptes d 'actuat· tan individualnwnt. e ns cstalviai'Íe m malen tesos com aquest. Joan Cad es Blanch i Anguera Col·lnborador dc CM- RMC PANORAMA CRÍTICA PANORAMA e R TIC A Xl Festival Internacional de Música Castell de Peralada treballar prou i si br l'is solistrs musculins, t•l tt'not· F1·a11cesr Ctu·rigosn i el baríton Esa Ruuttunt'n , van complir. !t·s durs cantants, lsabrl Monar, uno soprano de v~u prima i aguts forçats, i ilvia Tt·o, una mrzzo (excel·IC'nl Zt•t·Lina , per altJ·n bunflu } por beNbovrnjoua i foscn ell el contrast amh l'onlu<•st-ra, no van cstnr u l' ulçuda dc l'obrn. 1'encert de la linia de programació per JORDI MALUQUER i ha moltes maneres de seguir un fes lival. La millor, si un s'ho pot per·metre, és no perdre's res. La segona és fer un tria del que a 1111 li sembla més interessant. Jo he fet la meva i he optat per seguir el que representa un esforç més gran i, a la vegada. el que definei.x més la personalitat del festival: la producció pròpia i Ja tria d'espectacles musicals. He pensat, en canvi, que els recitals de primer es figures -és també una constant de P eralada- rarament dóna sorpreses i un sap exactament què va a veure i què li poden donar. A l' hora de triar, la col·lahoració entre l'Orquestra Simfònica dc Galícia amb I'Orfeón Donostiarra , ja encetada L'any passat amb el Rèqu.iem de Verdi , canviava enguany de funeral amb el Rèquiem alemany de Brahms . Si se segueix la tònica d"oferir rèquiems musicals, esp et·cm amb candeletes un dia o altre el de Dvorak, que és molt bonic i no es dóna tan sovint, o el de Lloyd Weber, del qual Núria Rial i Anna Moreno, esplèndides. ens van donar un tast en un bis despr·és d ' un recital de veus i orgue celebrat a l'església de Sant P ere, a Prada de Conflent. El més signiíicatiu de l 'edició d'enguany és que crec que Peralada ha encer·tat el to. Hi ha hagut produccions serioses, innovadores, iconoclastes, però totes han lingut el toc de lleugeresa que les feia aptes per· a un festival d'estiu que ha de permetre un somriure indulgent quan passa algun ünpre- H 156 16 496 vist 4!om en el Rapte, en què clos actors van haver de subjectar un decorat que havia sortit de la guia i queia- més que no pas la inclignació qrte un fet semblant suscitaria en un teab·e d'òpera amb pt·essupost - si el comparem amb el de Peralada- astronòmic. 'a pantera Imperial El rapte del Serrall La perla del festival va ser una producció pròpia , El rapte del Serrall, un songspiel de W. A. Mozart amb llibret de T. Stcphanie. Confiar la direcció escènica a Mario Gas, la musical a Genuady Rozhdestvensky i l'escenografia a Guillermo Pérez Vilalta donava , d'entrada, categoria i ambició a la proposta, però, curiosament, molts dels encerts d'aquesta producció van veuir de l'habilitat de l'equip en superar els diversos imprevistos que sorgiren. Així, l'atrafegat Mario Gas, en encarar la producció, va p ensar que en una obra en què el text parlat té tanta extensió com el cantat, en què l'argument, molt vist, no té gaire d'original, era una mica dur fer-la en alemany amb sobretitulació catalana. Va preferir que el text parlat fos en català , però es va trobar que els cantants contractats, excepte el baix Stefano Palatchi, no dominaven el nostre idioma. Va optar per doblar - i ho va fer amb, absoluta mestriaels cantants amb actor s. Molta de la gràcia va venir d'aquí -amb substitucions que eren veritables minuets- i va permetre Ull desdoblament a l 'escena ftnal que feia més justícia que el mateix final de l' obra sense obligar a can- El rapte del serrall viar-lo, com va passar amb La producció dc JeanClaude Auvray que ha recorregut mitja Europa. L'única traducció disponible era la de Joaquim P ena, de l'any 1928, prefabriana. Mario Gas es va trobar amb un altre encert. EI català literari de Pena donava un tÜstanciament i, a la vegada, una ir·onia, que ni fet exprés . Va set· tot un detaU de qualitat. Stefano Palatchi va estar molt musical en el seu rol i va ser l'intèrpret més destacat. Al país probablement s'haguessin pogut trobar veus a qui no els hauria calgut desdoblament perquè el nivell de la Constanza d 'Olga Makarina i el Belmonte de Robcrto Sacca eren fàcilment assolibles, tot i que el paper de la soprano és endimoniat i no apte per a veus no fetes, com era el cas. Milagt·os Poblador, que té una esclatant Reina de Ja Nit en el seu t·epertori i que va r eplicar molt bé la Grnllcrova en el seu paper de Lisa a la Sonombu.la hclliniana d'aquest hivem a la temporada del Liceu , en la Blanca (Biondc) no va donar el que calia. És un paper amb veu molt central, que la cantant no té prou treballada, malgrat que en els pocs aguts que hi ha pogués Unir-hi ]a seva facilitaL Correcte el Peret d 'Ernilio Sanchez i molt bé la nòmina d ' actors inte.,arada per Lluís Soler, Selim, i Joan Manuel Orfila , Rosa R enom, Albert Armengol, Lluïsa Castells i David Bagés, que doblaven els cantants. Rozhdestvensky va dur bé l'Orquestra de Cadaqués i, una mica sobrepassat per tanta innovació, va mirar de passar discretament. Correcta la prestació del cor Lieder Carnera que dirigeix Josep Vila. El vaixell fantasma Un altre esp ectacle dc notable interès va ser El vaixell fantasma de Richard Wagner, que ens va permetre de veure una producció -i, per tant, d 'intuir el que pot serdel F estiv al finland ès de Savonlinna. Si l' atot de la producció era el magnífic r epartiment amb què comptava, en canvi Ja part insòlita, innovadot·a , fou un cor molt vigorós, el del festival esmentat, que amb molta pràctica escènica va fer una festa dels mariners de l'acte ter cer, insuperable. El problema de Hildegardc Behrens i Simon Estes, absolutament creïbles en l'assumpció dels seus papers, encertant el to dramàtic, és que ja no estan en l 'estat vocal de quan eren indiscutibles, malgrat que encara aconsegueixen grans moments interpretatius. Matti Salminen va exuberar , passats els primers minuts, en q1Jalitat vocal i iuterpretativa. Va ennoblir, carr·eg!lnt-lo de raó, el paper de Daland, un pare que en no poques produccions sembla perseguir només la riquesa material. L'orquestra, molt recarregada d 'actuacions divet·ses, va estar discreta, molt ben quadrada per un jove expert com Vello Piihnt director musica l de l'Opera d ' E stònia i un habitual al Palais Garnier per dirigir el Ballet d e l'Op era de París. La Novena Simfonia L'endemà Ja mateixa orquestra, la de Cadaqués, i el mateix cot· vau intentar la Simfonia en Re menor, núm. 9, "Coral" op.l25 de Beethoven. El concet·t, que va començar molt bé amb la interpt·etació del Concert en Mi bemoll major, núm. 2. op. U dc Webet·, amb una Carles Santos a la pantera Imperial Slmon Estes excel·lent prestació com a solista de Joan-Enric Luna. va nauft·agar a la segona part en la coneguda obra beethoveniana. Divet·sos elemeuts es congriaren l'er donar un resoltat massa disct·et. En primer lloc el dit·ector, Sir Neville Maniner·, que dc concertino d ' un fcuttós gmp de cambra - l' Or·questra de la Saint-Mm·tin-in-the-Fields- ha anat escalant pet· la via de la praxi i de Jnetes més ambicioses amb notable èxit (l'any passat va clir·igit· amb molta scusihilitat un Rèquiem de Mozart), sem- bla que. cada vegada més amunt i seguint la llei de P eter, amb la Novena va arribar al seu nivell d'incompetència. Un primer temps indecís i vacil·lant -vaig tcnit· la sensació que en alguns moments els músics anaven perdutsva r·ccupcrar la quadratur a sense gaire esperit i en l' apoteosi iïnal es va trohar· que el Cor de Savoulirma , excel·lent en Wagnet·, no era tan adequat per a un concert simfònic. L'Or·questra -en pocs dies h irvia fet un Mozart i un Wagner- va fer la impressió que no havia pogut L'ex1dtuci6 flp l't'SJWetucle estival va ser Ln pnntern i.mperial, un musit:ul jnspirat en In músicu fit· Bach que Carlf•a unto!! va presentar rn In Reva versió per u gt·ull espuí (sembla que. ui Lliurr , aquest hivern se'n podr·ll veure una versió mr'l cumbríst:ica). L'espectador· desinformal que hi anés Psperant un conct>t"l Bud1 és possible que en sor·Lís ilidignat. E ls que anàvem a veure un "Carlc•s Su nlos" vam quedar admirats dc l' ús del dret i df' l' jnr·evés que el compositor fu tle Lc~­ mes bachiana i ueonscgucix q uc un u ltont i tres quarts (exce (J te u lgu 11 u pc'tita reitct·ació) , p lens dc música il·lustruda , pa ~:~­ sessin corn si res. Una mena dc monòdia r·eprtiliva dc Mary Davison uvisu de quiu matedul musical estan nodrides les d ifer ents escenes. Gairebé tota la pdmcra p art són variacions, fetes pel mateix San tos (i la rnujor part sonen a Bach auti'ntic) sobre un tema d'una fantasia i fu ga per u or·¡,'tH' L-ranscrites per LiszL a l pianoforte. La decoració, la violinista Olvido Lam~a tocant endimoniadanlent, la sensació d 'orgue quan Curies Santos i Inés Bon·lls toqueu en ona piunolu t t quatre mans, i la reverència del mateix Sanlos quan , agenollat, bt·aços en creu, toca dos pianos a l'hor·a, són els gt·ans encer ts. lli ha la diversió de veure l'cscena dels pianos-de-xoc, la PANORAMA CRÍTICA 156 pluja dc tecles a la fi d' un moment intens, quan el cot• ncabava d 'interpretar amh nnció una l'at·t, i qunn tots els mú& ; cs ballen i Laconcgrn un " llamenco bach". Pcn;onalment, en canvi , haur·ia donat més solemnitat i més importància (potset· a l'estil del Mo::;art nu , de lago P ericot) al despuUnmcnt davant de la músiCil J e Bach, resolL en l'obra guin·bé com 1ll1 acudit espe~·pèntic . Capítol a part mrl·ei.x també la presturió clcl tenor Antonj Comas. Amb la veu molt ben impostacla, canta sense fer vatit· i és a qui Li toca una dr les actuacions més difícils : cantar, acompanyantse cU mateix al clavecí en una plataforma que ¡,rit·a i, a partir· d' un cet't punt, quan gira a l'inrevés, toca i canta la mateixa peça com rebobinant, del final al p•·incipi. I també sona a Bach. La prestació del Cor Líeder Càmera va ser e timable. A la soprano. també Isabel ~fonar, amb p oc volum, no cr ec que li faci gens de bé forçar la veu amb el paper· que li va tocar. cic i es va voler suhratlhu· l'ambigüitat de h1 figuru dc rnàr·tir, segons d 'Annunzio fosa amb el mite d ' Adonis, que l'aboca a SC!' assagetat pels seus untirs companys de rrúlícia. Es va optar pet· començar amb r escena final, el Paradís, potser pet· impactar l'espectador o p er trem·c un possible enjòlit a l'aceió. Tamhé es va 1ransformar el text original, suposo que per qiiestions dc mercat, d'nou dualitat idiomàtica, fnmePSilalià, a una altra, castcUuitalià. Sant Sebastià, en la proposta escènica de la Fura dels Baus, està desdoblat per una figura que sona a molt postissa , la d ' un narrador, interpretat per Miguel Bosé, que hi afegeix encru·a un no u cUstanciament. L'italià cl'AJ Victor i Abraham Hurtado, bons actors , es tmnbé com artificial. o sempre s'cncet·ta i, enguany. La Fura no ha r·eeixit com es veu que ho va fer l'any passat amb 11 martiri cie sant SeiJastià No em vaig voler perdt·e l'espectacle TCfTescant dc veure un ballet b en clàssic interpretat p er una comp anyia correcta sense la mínima intenció d 'innovar la coreografia que j a fa més de cent cinquanta an ys va realitzar Mà l'ius P etipa. En v an fer· una versió polida, despullada , amb el vestuat·i tradicional fet amb bon gust, amb ducs bones estrelles soUstes, Marie H ybesova i Jiri Pokorn y, i un cos de ball disciplinat, a distància , però, d'un Ballet de Pa1·ís o àdhuc de l'actual BaUet de Cuba. Una mica d 'oasi entre tanta innovació. El fet important és que P eralada no aposta -<:om sí fa en els recitals- per valors segurs. Prova i s'arrisca. 1 això el convet·teix en UJI festival viu que va , com correspon, una mica més enllà del que segurament li demanaria la major p art del públic que lú concorr·c. L'espectacle més controvertit potser seria el que, després del r ecital de Jaume Aragall, va encetar el festival: El martiri de sant Sebastiit, una cantata escènica amb música de Claude Debussy sobre UJJ text de Gabt;ele d'Annunzio. Ni la música, en el seu moment orqliestrada p er· André Caplet, va assolir sota la direcció de Fredcrick Chaslin cap clima debussynià (cosa que sembla que sí que es donà en la seva estrena romana amb Georges Prêtre), ni la història de sant Sebastià va tenir prou inter ès com per ser seguida i, en canvi, va funcionar bé la il·lustració amb àmplies pt·ojcccions de vídeo sobre el fons de l'escena. Un ballet desafortunat -amb belles imatges, per ò, de foto fixa- s'integrà a l'cspecta- L'Atlitntida. Giselle Pope Romero Marriner i flomero al Festival cie Cadaqués OrqnE'stra de CadaquÍ's. Pcpe RomE'ro, guitarra. Sir ~cvillc Marriner. director. ''Obc·r·tura" del ballet Alphonse et U orrore de Ferran Sor. ConciPrto de -tranjue::;, de Rodrigo. Simfo nia del·Wou .llón". dc· Dv1>ní k. Cadaqués, 11 d'agost dc 1997. per LLUIS TRULLÉN L Orqu?stra de Caclaques va pt·otagonitzar dm·ant cinc dies unes actuacions que van pot·tarla a interpreta r partitures tan eclèctiques com poden ser la Simfonia Coral d1• Beethoven, L'holandès errant de Wagner, o lrs obres presentades a Cadaqués i que van set· intcr pt·etades un elia després u Bal'cclona. La fa cilitat d c l'orquestra per ennnotUar-se a un t·ep ertori o altre r esulta evident, i més en cara quan da vant seu h.i ba la batuta del prestigiós Su· Nevillc Marriner , d.irector del concert simfònic programat a Cadaqués. Aquesta forma ció int egrada per músics pc•·tanyents a diferents formucions angleses, i refor çada segons el programa per professor s de rOBC, va oferit·-nos ona b r illantíssima inter·pretació de la Simfonia del Nou. Món de D vorak; ona lectw·a r n què el so vellutat d c les cor·des permetia entrar en el ric lirisme del moviment lent de la "novena" , per· poc després transfor·rnarse en una maquiniu·ia perfecta , sota l'acompanyament d ' un metall maj estuós, d'unes fustes tran sparents en la dicció i d ' una percussió rotunda i majestuosa , en una secció capaç d ' assolit· sonorita ts t·otundes, vehements i desh ordatlts en el moviment final. Un Dvorúk plantejat per Man·i ne•· sola l'òptica r omàntica, sota un r esp ecte absolut envers el seu lirisme. en què r espectacularitat mai no va restar enters a la riquesa 1írica d 'una dc les ob1·es mestres del composi tor nacionalista . Prèviament l'orquestra s'havia endinsat en el món " I'Ossbúà" de 1"'Obcl'lura" del ballet Alphonse et Léonore de F ctTan Sor, c>n tma versió nitida en els crescendos, dúctil en la difu sió melòdica. brilla nt en els sens contrastos. i en el celeb èrrim Concierto de Aranjuez, ofert en el seu paper de solista per P cpe Romer o, un dels b'llita•·dstes que travessa un nou zenit interpretatiu dins la seva bl'illantíssima carTer a . Versió en què la profusió d ' ornamentacions, tútides quant a p untej at, esdevenia l'embolcall d'un veri table j oc d e sensacions en què pianissimi, l'anvis sobtats de color, LUHI tècnica depuraclíssima i un màxim coneixement rle tots els secrets que s'amaguen en la pat·titura p roporcionaven una lectut·a que, p er sobre de tot , va esdevenir emoti va gr àcies a aquesta sensibilitat poètica del més destacat guitm·rista de la nissaga dels Romero. PANORAMA CR Í TICA /El Vendrell: un festival consolidat XHI Festival lnt<'rnacionnl dc \lírsica Pau drell. Dcll2 d<' juliol al23 d'agost de 199ï. p e r ALBERT SOLÉ D <'S dc la data d ' inaugura c ió del Festival, el 12 de juliol, fin s a l darn:-r concer·t cclebrut el Jitl 23 d'agost, L'Audi to r·i Pun Casals, a Sant SalvHdnr (el VendreU), ha visi passar un total d'onze eoncer·ts m·gunitzats pe l Patwnat Munic·ipal dc I'Auditor·i segons els mateixos cl'itel'is i línies d 'actuació d els darn'r·s anys, i <¡UP han servit per· consolidar· un elltil concret de Festival que fa possible una afluència cuda vegada més nombrosa dc púhHc. alho r·a que s'ha arTibat a crear w1a a tmosf(•ra ]H'Òpia i úni<·a , tant ]Wl marc dPI mateix Audi tor·i Pau Casals com per l'ambient festiu i de bona relació que s ' h a estable rt entre els a ssis tents (no oblidem que l'afur·urnent rlul local és d e quatn·-euntcs loc alitats). Els intrqn·e ts i la música esct·ita per difct·cnts compositors catalans han estat pn>tagonis tl's en el Festival e n un desig cohet·ent que l'Auditor·i sigui una platafor·ma constant per· als músics dc casa nos tt·a, tant per· a aq uc·lls que ja ten€'n consolidada una ca n·era musira l internacional, com ('} lc not· Jaume Aragall, que va iniciar e l seu concert amb una lleuge ra nw~rn~:a que va vèncer al cap d.- poca estona d'estar· a l'escenari p€'r donar pas 11 un rc.-ita l inobUdablc , ja que és d'aquells músics quP ho donen tot, «flW està ~~o n ­ vençut rlel que fa i eonr ho fa , anibanl intensanwnt al públic que va r espondre entusiàslit·amPnt a la seva honestedat i hi estabü una hnnnonia que féu Ca~aL;. El \ •cn- possible un con cert ''iu. comw:Ucatiu, afech1Ós, valent pel repertori que va cantar i intens per l'pmoció que va d esencadenat· la seva magnífica ven. L'Auditori també compleix el desig q ue sigui un lloc on cJls joves músics, com e l Quartet Toldt·à, en Ull couccr·t d'homenatgi' al compositol' Manuel Blancafort (ofel'iren el Quartet Pedralbes i el Quartet en Do) trobin una irúTaesLructura fora d e Barcelona p er oferir el seu tr·rball, tt·cball molt dif,rnc i acrn·at, tot i que el dcsconci.xemc nt de les obres pt·r· part d el públic pugui repr·esentat· un cert inconvenient dc comunicació, motiu pel qual encara és més lloable el seu treball de r ecerca j dhrulgar.ió. En la línia d 'orques tra simfònica d e casa nostt·a, vam gaudir de la direcció d e J osep Pons al capdavant d e la Jove Or questra Simfònica de Catalunya, agrupació que constitueix una veritable eina d e treball pet· a molts joves músics que es trobe n pce pdmera vegada amb r experiència de teehallar amb una agntpació tan nombrosa, en un concet·t amb obr·es de Liszt. Debussy i Stra\"i:nsky. i e n conjunts d e cambra, vam tenir al concert inaugural l'Orquestra de Cambm Camer·ata XXL els quals va n fer uns dies d 'estada a l 'Auditori tt·eballant amb el violoncel·lista rus L conid Gorokhov, que va significat· llll veritable r ev ttlsiu pe r· als estudiants components de l'orquest r a1 els quals , durant e l concer·t, vau mostrar u nes ma¡;~úfiques possibilitats per a l 'esdevenidor. La Cobla Juvenil d e Bellpuig, entre altres obres. va oferir el Concert en Sol major per a violí i cobla . intt• t·pn•tat pd ,oU~ ta ~ t• t·gi \lpis tp, i t(He n la H'gada 'a t•onslituir· un brru hnuwnntgt' ui t•ompo.,itot· dt· l' obr·n. e l 'eruln•Lit•nc Agu-.tí Cohí Cnw. Pel t¡ ut• fn u soli i>l t'~ l'~>­ trangcrs, cul dt>.,laem· clos conc·et'th qn<' ~nn constituir· una aut(•ntica fili gruna 11111Hit·1tl: l'I 'T'riu Guarneri ( l vu n I lunski , piano; Cenek Ptwlik, 'iolí; Murck Jcr·i!·, vilmwc•l), nmh una p r·inwra (llll'l d<·clicnda a BcNhov!'n i Iu scgoun intl't'pretunl c•l 'l'rio Duml.-y. Ofl. 9 tl1• Dvoritk, va utTihar· a un uivPIJ altíssim cl'inli'I'JII'«'tnció amh I't>stn·tu c·ol·lnbonll'ió d 'un pt'rblit· cadu \'t•guclu més CbJ>l'f'ialitzu t 1'11 mús ica de camhi'U. _\i,.í mat<·i, , PI piunh,tu J oaquím Ac·húenJTo \a inieiat· el c·oncert amb la Fantasia sonata cm Do m enor h 47.5 dt• Mozur·t amb unu particulur· vc r·sió, molt r·rp«Hmcla , c·om s i [es un ex u nwn pro f u nd Ut' cada fra se, per c ~ontinuur amb e ls quatn· l..tavierstu che op. 119, el<· Brahms. obra t¡IH' va t•vidPu <·iar· nn monu' nl musiral inlc•ns i dol~: c n Iu <·urTc·r·u musicnl d 'aquPs t {;L'Ull pÍl1nis ta. Va L[Licinr Ju st·gouu JJHrt amb unu ohra dr.l !'atalò Xaviee Montsah utgt•, Berceuse (a hr nrenHkia d 'Òscar E~>p l à i t'b(Tilu ¡w r· a la mà t'St¡ u t• rTa solu), pet· continuar nm h tr'l'!! Prelu dis de Dc·hussy i arabor· amb Tango, d. AlhrnizGodo,\t.k}, i El illbu.icín i Nauarr·a dd mall'Ï' Alhéniz. L a Simfonieta dc Zilina. dir·igida prr Lros Svat·ovsky. a mrs d 'apor·tat· mú:.ica d t> l srn puís amb compo;;ito r·s c·om S m<'lana ("S rh r rzo" dl' In Simfonia Triomfnl ) i la Suilf>Txeca op. 39 dc Ovuník , intc rpl'(·tada amb lu passió i l'enwrió pr·òpics del ~ m(rsics eslovac•s, va n inlerpn•tar· d Concert per a violí en iHi menor op. 6·t, de Menrlelssohn , amb la col·laboració del solis tu d 'onze any!~ Dalibot· Kar- \U) , ~~ quaJ va sor·pt•t•ruln• PI públic per· la SP' a tl>t• nir·a i ofici, a m ~s del lògi«' t'nlusi usm~ que desperta ' cure un iHfanl fent música enmig t.l'nua ot·qut'!>lt·n "imfòniea. ) vo nnc Timoiann , violoncel, i lexander Pn•rlu , piuno (Duo dc SalzbtH·g), r ns van ofc·r·it· la integral dt• lrs Somrle~> dP Bmmhs, amb LUHI mugnífirn t>ntesn eni re ambdós sotis H·s, qur vun fc•r possible q ue él t nnccr·t en què PI viuloncel lenin 1111 prota gonis me d cstat·ut , tal com en <•adn edirió del F estival l' m-gtmització tÍ' cura que s igui , constituis un rx it, l'OlU Iu intet·pr·eta ció. al pe núltim roncert, clcl Concet·t.o Ar·monico, Ú1nc conCl't'l dedient Íntt'gramenl a la mÍII'oÏCa banoca. p e t· acabat· umh l'Or·qu eslra Pablo Surasa te. qu€' dcspr·é~o d ' inte r·pt·etar al començnlllPill de cada put·t I"'Oh e r·tura" d c Los esclnvos felices d 'ArTiaga , i l'"Ohertu r·a" d'El barber de Sevilla de Rossini, rrspcctivrunent, van acompanyar la SOfH'ano .J uliPllC Gulstian i el bar·íton Curlos Mar·lÍJl e n un seguit cl 'àr·ies d e Mozart, Donizelli i Rossini que van annr engrescant un p(rhlic c·adu vegada més lliur·nt i que. com en la majoda dc COIIC'C t'tS, omplia l'Auditori dc gom a gom. R a estat un Festival amb rtn niveiJ musical molt digne que. com cada any, no s ' ha Hrnitat a cercar· una sèrie d'acli,itats més per omplir r expenie n t. sinó que ha continuat e n la linia de compr·omís envers el r·ecot·d dc•l mestre Pau Casals, amb un Patronat Munjcipnl que és conscient de In seva r esponsabilitaL i cie l'eina cultural que té a les mans . Aea vindran els eonccr·ts d e tat·doe, i ju comencen a parlar del F estival de l'any proper, en Cllrè s'escaurà el vint-icinf¡uè aniver sari de hr mort del mestre . 19 PANORAMA PANORAMA CRITICA CRÍTICA XVIT Festival Internacional de Torroella de Montgrí L'edició més destacada de totes XVll F~stivaJ lntl'rnn~·ionul dc ~ús ica de Ton oella de Monl- gr·í. Del 28 de juny al 26 d'agobl de 199ï. per LLT. A ny rere any el Festival Inter nacional de M(rsica de Tonoella dc Montgrí va confirmant la srvu condició d'esdevenir un d els punts de t·efet·ència pet· als melòmans del nosu·c país. Festival multidisciplinari, sota la seva pluralitat ofereix concerts per a joves artistes, cicles decücats a la música del segle XX, una nova edició del Concm·s Jaume Aragall, el Festival i els cw·sos d'inter-pretació musica] i omple d e música la poblac-ió empordanesa durant els mesos d'estiu. Però aconseguir superar i, si més no. mantenir el nivell que edició rere edició s'assoleix, resulta summament complex; el cert és que al llarg de la vintena de concerts d'enguany, el Festival ha sabut configurar ]a que fins ara cal considerar com la més destacada edició dels seus disset anys d'història. El secret, el trebal1 minuciós del pt·esident del Festival, Josep Lloret, i del seu equip de Joventuts Musicals de Torroella, que Juro ofert al seu públic una selecció de concerts que a més de la qualitat indiscutible dels seus intèrprets, ban estat caracteritzats pel seu eclecticisme. R esulta complex dObLacar el més rellevant que ha succeït dins la present ed ició del Festival, però una sède de concerts han mar·cal decisivament aquesta nova tr ajectòria. El Cot· de Cambra del Palau sota Iu dü·ecció de Jordi Casas i el piano d'Àngel Solet· i Josep Surinyach ens van submergir en el romanticisme dels valsos amorosos dc Brabms, en una interpreta- ció caracteritzada pet· la seva elegància de ft·aseig, per rma bellíssima expressió, en què poesia i lirisme s1uni.Cicaven 1:ot recr eant un univers en què el p reciosisme dels seus matisos per·metia gaudir d'un Brahms profund. oníric i dotat del sentiment romàntic que cal transmetre en obres mestres del'escriptura vocal. Dies després la Jo ven Orquesta Nacional de E spaña sota la direcció de Joan Grimalt s'endins1wa en una interpt·etació plena de color, ritme i melodisme en el món sirnfònic de Manuel Blancafort i va oferir una versió portadora d'un alt poder descriptiu d'El rapte de les sabines i del Matí de festa a Puiggraciós. La JONDE travessa un moment mullical esplèndid. El treball acurat que realitza cadascuna de les seccions i lu dedicació i il-lusió amb Ja qual interpreten aquests joves instrumentistes van quedar palesos en una bt·iUant ''ersió de la sinúonia Tità de Gustav MaWer·. La lectura es va aprofundir en el romanticisme vienès que brolla pels seus temes, sota uns tempi plantejats u UJla velocitat que pcnuclia escoltar amb s umma nitidesa tant l'eclosió sonor·u crue es produeix en el dat·rer dels moviments, com hr delicada l~uuidesa dels temes del moviment pt·ecedent. Feli' reestrena d'una òpera de Sor Dos segles dcspr·és cp.tr l'òpera de FeJTan Sor ll Telemaco nell'isola di Calipso va ser estrenada a Barcelona. el Festival va oferir el passatges que s'han conscr- Ravi Shankar vat dc la composició després de la tasca musicològica portada a terme -enLJ·e d'altres investigadors- vel director d'orquestra Joan Lluís Moraleda, de l'economista Ernest Uucb i del monjo benedictí de l'Abadia de Montserrat parc Daniel Codina. La reestrena de la paL'titrn·a va tenir com a protagonistes la ·Montsalvat Sínfonietta, una ot·questr·a amb seu a Vilanova i la Geltrú, sota la direc-ció del seu fundador, J oan LlllÍs Moraleda. L'apartat vocal tenia com a pt·otagonistes principals la sop•·ano Yolanda A uyanct -Calipso-. el tenor Joan Cabero -'felemaco-, la soprano Rosa Mateu i el harílon Àngel Òdena. I...'escriptura de l'òpcn1, r·eaUtzada qttan Ferran Sor tenia dinou anys té un estil summament vin•·ulat amb el classicisme musiral de Haydn i Mozar·t. Basant-se en un argument inspirat en un dels pdmers llibres de I'Odi.ssea, en el qual Telemaco es veu obligat a fugir de l'illa després de trobar-se feliçment al costat de Calipso, i alhora enamorat de la nimfa Eucaris, Sot· construeix una òpera en què àries evocadores. moments d'una escriptura rica en ornamentacions, instant caracteritzats per les complexitats tècniques vocals -com el passatge d'Eucaris "Piú tranquiUa piír se n~­ na"- o moments an·aJH\ladors i temperamentals com l'ària de Ca1ipso "Cor·aggio, oddio" se surreeixc·n en una obra que té com a punt cabdal un extraorclinari i brillant concertant final en el qual prenen part els quatre personatges. Lt~ soprano Yolanda Auyanct va recrear Calipso amL vigor, dramatisme i r·il¡nesa d'expressió, amb un caut que no mostrava fissm·es al llarg de l'àmplia tessitura r eset·vada al seu personatge. Joan Cabero, tècnicament impecable, ''a can lat· un Telemaco amb elcgànria, tot r esolent amb abso- Juta solvència els constants esculls vocals. Rosa J\lfateu va incidit· a tJ:ansmetre sota una cant ple de ductilitat i riquesa de colors tot el dr·amatisme que Eosseïa Eucads, i Àngel Odena. amb l'exquisida cavatina "Mia dolce spennza'' va oferir·-nos una veritable t·xhiJ)irió d'expressió i sentiment, manifestada mitjançant el seu refi~1al limbre i el magnetisme del sou color· vocal. Achúcarro va of er ir un altre concert magistral El Festival va prosseguir amb un extroardinad recital del sempt·e magistral J oaquín Achírcarro. Una versió profunda , portadora d'una intensa força interiOt·, cl 1unu elegància absoluta, \'a cam cterizar el seu pas per la Fantasia i sonata en Do me11or de )[ozart. Les peccs de l'opus 119 dc a,·ahms ens van mo&trar· l'intèrpret ca- paç d'aconseguir amb el piano sonot'ilats simfònicrues sempre sota l'ò¡Jtica d' una encil:ladonr poesia lírica en l'expressió. La Berceuse a la memòria d'Òscar EspUt de Xavier Montsalvutgc - que Achúcarl'O va repetir íntl'grament despr·és de la seYa exitosa iulcrpr·etació- va p r ecedir· nua descriptiva versió dc passatg1•s de Goyescas clP Granados; elegant per la dolçot· crue va dcsgr·an:.u· al llarg de la versió d"'El amor y la muet·tc", i absolutament meravellosa per· Ja tècnica mos u·ada al llarg de la interpr·etació dc ' ·Rcquiebros", van precedit· una exhibició de tres dels Preludis del segon llibre de Claude Debussy, executats amb tm perfecte equilibri de so, tècni.C<t i musicalitat per· arribat· !li punt final amb els salts i les notes repetides que car·acteritzen els "focs d 'nrtifici". El pianjsmc atTabatador d'AcbúcatTO va emmarcar dos conce1·ts idènticament exu·aonJinal'is. Per un costat, l'actuació de Pere Ros, que acomptmyat a la tiorba per J uan Cur·los Ri vera, van evocar·-nos Amh serenitat, dolçOt·, jocs de contrastos i refinament In música pertanyent als segles XYll i .X"<'lll dc Schenk. Abel, Dollé i ot·ocomLe: per· un altre costat, la sempre ma.,a:isu·a1 serenor i majestuositat vocaJ pa lesa en les veus d'un cor· com és el Glinka de l.a Capella de Sant Petersbtu·g. El progr·ama del cor recolliu pàgines de la litúrgia or·todoxa i cançons tradicionals russes. Les veus pr·ofundcs dels seus baixos, la qualitat vocal de cadascuna dc Ics seccions i el color br·illant de les seves veus van ofet'ir-nos unes vrrsions que sens dubte van esdevenit· uu dels p1mt.s estel-lars clel Festival. Ravi Shankar va fer les deUcies del públic La músira antiga també va seguir· Lcninl el seu prot agonismc, i l'actuació del Ki11g's Consorl, i dd ja mílir contnlll'nor· .Tames Bowmnn , \all t rtlslladar-nos dins les delícies de lu mr'rsicu rlt·l prríode isabelÍ. i dt'l temps dc Pw·eell. La nnlurulitat del cant de Bowrnan, sà,•iament acompnrr) at pel llaü t de Lindlwrg, el violoncel dc Lc' y i l'orgue ]Josi Li u dc .I ames King, va dernostrur·-nos novament que la s~v u ven t-s capuç dc submer·gir·-sc sense [i!:!s ures en Iu 1essi 111ra de l'esborronadonr rrostàlbria de Music for a while de Prn·cell, i rn el cunt idf>nticamenl drlieat dt• la música dc Ca mpion, Ford o Farnaby. El programa no e1·n favoruble perquè Bowma n ens mostrés t•l seu art on Iu r·eali.tzació de les color·uttrr·cs, pP.l'Ò sí el talen t cxpr·cssiu q ue l'erigeix en el contra tenor per· antonomàsia d'aquests dan·ers anys. L'actuució srmpre esperada d e l'Orquestra de Cambra Franz Liszt de Budaprst sota la batuta de Janos Rolla, qttc va oferir-nos nua dc les mjllor·s intt•t·prctucions crue actua lm en t poden escolLar-se del Diuertiment per a cordes de 13artók, cxtrovertida , diàfana, perfecta en la rea lització rítmica, en un programa que lamb{o fr collia simfonies de H ayd n i Mendelssohn, juntament amb el programa que I'Abbeg Trio va dr,dit•tu· monogràficament u Pranz Schubert, vau constit uü· al tt·es fites d'un festival que va cloure amb In sempt·e esperada actunció dc JcanPien·e Rampa! i Claudi Arimany, arompanyats enguany per· Denis Evesql.te. La música d e Telemaon, Bach i Mozart va flu.ir en un programa en què os prod u'iu una perfe cta fusió entre vir·tuosisme i m usira li Lat, i cru e va corrobot·a r l'extraot·dinal'i moment que travessa Claudi Arimany -que JH'Òximamcnt oferirà una ¡,rira pet· Orient- i el talent d'un Jcan-Pier·re Rumpul 1) 111', nwlgr·at actll a r· amb unu forta afecl:ió gr·ipn I, vu dc· mostr u r el seu la ll'n t nmHic:ul L11nts t'ops llouls. Enguany l'I FPstivul va ofcl'ir dos c·otH·er·Ls que tPnicn un c•ait•t• t'~lll'Ciul. Pt>r' un costal, l'n<'l uarió del J acqtll'~ Loussit•t• Tr io, amb ll's mítiqru•~o aclaplacions badlinnt•s que Pl piatl.Ïsla frun1·c'-s hu portat ui món del juzz. Ft·uir del sen or·igirwl pns pd Concert it,olirl, t•n qnl' t•l seu jazz sc·mpr·t• mns u:a un r esp«'<'le absulut l'Hp n la música de l'autor· hunoc. i dc ln s<•va pur·tie11lur· visió de do!. rlt•ls conrcr·ts pertanyents a les Quatre estacions de Vivuldi, 'an pcrmelr·e ui púh lit• qm• ompliu la plaçu dc Iu vilu dc· TorroeUu gutrdi r· d'unn pct·fccta s imbiosí l'lllr't' juzz i mú sica butTOI'U ofl'r"lu pel rrútic trio .l ucq m•s Loussier. El srgon eom·ct·t a què ens ¡·cfcl"Íern La m bé va eslar mar·cat pet· l'èxit dlLrant ¡H·op de duc¡¡ hores del sitar dr Huvi hankar i de Iu seva filla de setze anys, Ano11shku, i l'ucompunyarnunl r·ílmic de la table d11 Biknrm Cosh, els quals van LnrslladAr- nos a un món en què la confluència tiri l'Olor dc Ics sed es, l'olor· dc l'encens i la s ubtil il·luminac:ió servien d1· marc· n una música basada rn la improvisació sobre dife r·eots r·agues, rn qui· les sonol'itats rliàfunes i mctal·litzadc¡¡ dels sons rlt•ls sitctrs conllu'iru c·n 11n món p le de màgia , magnetisme i virtuosisme, Iu qual cosa va fer les dl'líc·icb d'un públic que trn 1·op més va omplir la totaJitat de la plaça dt' la vila d c Torroella. En conjunt , doncs, el d'enguany ha estat un fes tival en qui· l'eclecticisme do Iu seva pt·ogramació s'hu vitH correspost per un ni vrll m·ustic de primer ot·ch·c i. consegüentment, ha obtingut un èxit ub!'olut d e públic en tots els concerts pt·ogramats. PANORAMA CR Juta sol vència els con stants esculls vocals. Rosa Mateu va incidir a u·ansmetrc sota una cant ple de ductilitat i ritruesa de colors tot el dnunHtisme que J?Osseïa Eucnds, i Àngel Odena, amb l'exquisida cavatina "Mia dolce spe¡·am":a" va ofct·ir-nos una veritable cxh.ihic·ió d'cxpt·essió i sentiment. manifestada nútjançant el seu rcfmat timbrr i el magnetisme del seu coiot· vocal. Achúcarro va oferir un altre concert magistral El Festival vn prosseguir amb un exu·oa t·d inarí recital del sempre magistt·al .J oaquín Achúcar-ro. Una vet·sió JII"Ofllndn, portadora d'una intcnsu força interior, d 'una elegànciu absoluta, va caractcrizar el seu pus pet· la Fn.nUJ.Sia i sonata en Do meuor dl' Mozart. Les peccs dc l'opus L19 dc Dt·ahms ens van ruostntr l'intèq)l"('t ca- paç d'aconsegui r amb el piano sonoritats simfòniques sempre sota l'òptica d'una encisadora poesia lirica en l 'expressió. La Berceuse a la memòria d'Òscar Esplà de Xavier Montsalvatge -que Acbúcarro va r epetit· íntegrament després de la seva exitosa interpretació- va precedir una descriptiva vt>rsió de passat ges de Goyescas rle Granados; elegant per la dolçor que vu dcsgra11ar al llat·g de la ve r·sió d"·El arno t· y la muerte", i absolutament m eravellosa per la tècnica mostrada al llarg de la interpretació de ' ·Requicb ros", va n precedir 1ma exhibició de tres dels Preludi.s del segon llihrc de Claude Debussy. executats amb un perfecte equilibd de so, tècnica i musicalitat p et· arribar al punt final amb els salts i les notes repetides que caractedtzen el!! ' ·focs d 'artifici". El pianisme arrabatadm· d'Acbúcarro va emmarcar dos concer ts idènticament extraordinaris. P er un costat, l'actuació de P ere Ros, crue acompanyat a la tiorba p er .Juan Carlos Rivera, van evocat·-nos amb serenítat, dolçor, jocs de contrastos i t·cfinament la música pertanyent als segles XVll i XVlll de Sch enk, Abel, Dollé i Norocombe; per un altre costat, la sempre magistral set·enor i majestuositat vocal palesa en les veus d'un cor com és el Glinka de la CapeUa de Sant Petcrsburg. El programa del cor recollia pàgines de la litíu·gia ortodoxa i cançons tradicionals russes. Les veus profundes dels seus baixos, la qualitat vocal de cadascuna de les seccions i el color brillant de les seves veus van oferir-nos unes versions que sens dubte va n esdevenir w1 dels punts estel-lars del Festival. Ravi Shankar va fer les delicies del públic La música antiga també va seguir tenint el sen TICA p t·otago ui, ml', i l'at·tuaeió del King's Cons01·1. i del ja mític contralt'tHH" .l umrs Bo" num , '11n lt·u;;lladar-oos dins h•¡, delícies de In mú ~i ra dd pc..íodt• isabt>lí i dcltt•mps de Put·ct>U. La nutur·nlital dt>l ca nt de Bowmun, si\viamenl ucornpunya t pd llaüt dt• Lindbc r·~, t'I violoncel de Lt~vy i l'oq; uc posi tiu d t• Jnmcs King, vn d cmos trnt·-no ~ novament que In sevu vt:u és rnpuç de s uhnuwgit·-ijo sense fi ss ures en la tcssitm·n dl' l't>sborronador u nos tàlgia de Music for rt white do Put·c<•U, i en el cant idènticamt>nl dr licut d(• la música de Campion , P01·d o Famaby. El pt·ograma no era fnvo t·abh• per·crul> Bowmun ens mostrés el seu at·t en lo rcnlitzució de les eolot·aturcs, prrò sí el talent exprcs in que l'cd gcLx en el contrate nor p er· an tonomàsin d'oquests datTet·s anys. L'uctllució st•mp rc csp r r·ada dr I'Orque>sl ra òe Cambra F'ranz Liszl dc Budupes t sola Iu bulu ta de Jnnos Holln , que va oferir- nos nnu dc les nriUors Ílllct·pt·ctacions que actua Iment poden escoltar-sc del Diuertime111 per et coreics d c 13art 6k, cxtrovet·tidu , di àfana, pt>r·fecta en la r ealització rítmica , en un progt·ama que ta mbé r·cc-ollia simfonies de Haydn i Mcndclssohn , juntament a mb el p r ograma que I'Abbeg Tdo va de>dicat· monogràficament a Franz Schubert, van <·ons tituir· nltt·es fites d'un fe s ti va l que va cloure amh la sempre csp Hadu a<·Luació dc J canPicrre Rampal i Cla udi AL"imany, acompanyats enguany JJCI" Denis Evcsq uc. Lu músicu Úl' Telemano , Bach i Moztu·L va flttir en un programa en qu!> es JJ I"Oduïu una pcr·fec:ta fus i6 entr·e virtuosis me i nrusinalital, i que va corrobonu· l'cxtraot·cüoul"i moment que truvt>ssn Cla udi Arimany - que pròximumt>nl ofrl"irà una gira pet· Ol"it>nt- i el talent d'nu Jcan-Picne R ampa ! que . malgr·at acamb una fot·ta afecció gripal. 'a d emos tt·a r· el seu talo•nt musical tan ts cops lloats. Enguany el F e th nl ,·a oferir dos concerts qut> tenien un caire esprcial. Pl't" un rostat, ]'aetuació del J acqurs Loussiet· Trio, a rnb les mítiques udapludons bachianes que t•l pianis ta fnmcès ha portal ~~~ món del j azz. Fntir· del seu original paa pel Concert italiii, en què el flt'u jazz scmpt·e mos tra un t·es prctc nbsolut c-np n Iu música dc l'autor ba n·oc, i tic la seva pat·ticulat" visió dc dos dels concer ts pct·tanyents a 1f's Qtwtre estacions d c Vivaldi , van pet·metr·e al públic que omplia la pla~a dc la vila de Torroella gaudir d'una pcrfl'cta simbiosi t>ntr:e jazz i música barroca oferta pel nútic trio Jacques Loubsier. E l segon concer t a què ens refedem també va estar marca t per l'èxit durant prop de dues hot·es del .~itar d e Raví Shankn t· i de la seva fiUa de setze anys, Anousbka, i l'acompanyament dtmic dc la table de Bikra m Gos h, els crua ls van trasllada r- uos a Llll ruún en què In conlluènc-ia d el color d<• h•s sedes, l'oloc de l'encens i la subtil il ·luminació sel·vien de ma r c a una música basada en la i.mpt·ovisació sobre diferents r·agues, en què les sonoritaLc; diàfanes i metal·litzadcs dels sons dels sitars confltiien en un món pl e cir màgia, magnetisme i vi rtuosisme, la qual cosa va fer les delícies d'un púbüc que un cop més va omplit· la tota]jtat de Iu plnçu de la v ila de Ton-oeJia. En conjunt, doncs, el d'enguan y ha estat un fes tiva l en cruè l'eclccticismc de la seva pr·ogrumaeió s'ha vis t concspost per un ni vell a r tístic dc primer ot·drc i, con següentment, ha obtingut un èxit absolut d e públic en tots els concerts pt·ogramats. I unr s- -~ .... e B;' iii" 156 PANORAMA CRiTICA Autenticitat a la. ScltuiJertíada de Vilabertran Chr·istuph Pn~gur·dií-n, t!'nor. Wolfram Rieger. piano. El viat- gi' d'ltivem. dr• Fr·onz Srhnhcrt. 22 d'agost de 1997. QuurtN Signnm. llor•imenl per a quartet de corda D. 703 . Qultr/1'1 D.Bi. QuartN D. 80 I, dl' Franz Schubert. 23 d'agost dt• 1997. Oluf fliir, buríton. Wolfram Rirgcr, piano. El canl del cigne. de Frunz S1•huhc•·t. 29 d'agost dc 1997. Orli Shuhum, piuno. 'l'res mamen/ .~ mu,çiccds. Sonntn D. 66-1'. Sonata. D. 9.59, dt• fo'¡ ·un?. Schubcr·t. 30 d'agost dc 1997. p er LL.T. I bil' e nt ft n tll·i del na ixemen 1 de Sch ubor·t h a supos ut un estúnul p er u Iu Sclmbcrtíadn de Vilaber·tn.n, que enguany ha nnibnt a Ja cinc¡uenn edició. Els quntre pr·imer·s concer·ts del cicle han tingut tres de&tucacüssims pr·otagooistes: el tenor Clu·istoph Pr·égardién. el baríton Olaf Bür· i el pianis ta c¡ue ha acompanyat aquestes dues pr·ivileg:iades ve us liedei'Ístiqucs en els cicles El viatge d 'hivern i El cant del cigne. Cal r eferir·-nos en primer lloc a l'emotiva recreació que Christoph Prégardién va oferir-nos del testament lied er·ístic del compositor vienès. Plantejat sota una òplica en què la soli tud del viatger, els records, la se•·enitat, el desengany amorós, soq,rit>n sota una interpr·etació plena d'intimisme i sentim ent, Préga rdién va oferit·-nos 11 n Vio tge çl'h iuern d'una intensa càn ega emocional. L'acurada línia vocal del seu cant. atenta a la difusió dels pianissimi, rotunda en els pa~:o~atges turbulents, umh una projec1·ió tüàfana del cant, ens va submergir en el món oníric r rrat per la poesia d e Müller i la música de Schubert. Versió d'una intensa càrrega romàotira. va ser un preàmbul idoni per al recital que dic., d esprés cos oferia Olaf Bor·, un dels cantan ts c¡ue du a terme en l'act ualitat t~na de les carrer es més brillants, essent reclamat tunt per cantar Bach, com Richard Strauss, i tant prr dkectors dc la categor·ia tic Canliner o de Sú· Georg Solti. Olaf Bür ens va ofer·ir· un Ca,nt del cigne StLmmament. expressiu i id ènticam ent f'moti u. E l seu color· de veu vellutat, la claredat en l'cnússió, la fucüitut en la realització dc dinàmiques, sempre estaven al scr·vei de l'obr·a, ser·vic.n p er· endinsar-nos en l'ar ravatador món d e Der Atlas, i en el lir·isme més r·e- E finat dc la bellissima Serenat.a. Bar diferencia va cl aramen t els tres blocs , amable en l'expressió en la interp retació dels textos de Seidl, vehement i apassionat en la poesia de Heine, i summament subtil i r efinat a l'hora de cantar la hellissima música qu e Schubert va escriure sobre poemes de ReUstab. Vilabertran va poder escoltar dues veus emblemàtiques per cantar obres mestres de Schubert: però calia un pianista qu e ajudés a transmetre aquest missatge. Wolfram Riger no va desenvolupar· mer ament la tasca de pianista acompan ya nt. El seu pianisme és d'un lirisme constant, la seva f'Xpressió r esulta sublim i la facilitat amb què fa brollar les frases del seus di ts suposen un suport idoni perqu è els cantants pub•uin desenvolupa r· la seva tasca amb la màxima facilitat. Màxima expressió poètica en aquestes dues interpr·etacions en què Prégardién i Biir van oferir veritables r·ecr eacions d'aquestes obres cabdals del r omanticisme poètic i musical. Per la seva banda. la Schubertíada també va oferir-nos en els últims dies d 'agost dues actuacions reservades a joves intèrprets. Per un costat l'actuació del Quariet Signum, que sens dubte té un futur més que prometedor, va oferir-nos unes r efi.nadíssimes intet·pretacions dels Quartets D. 87 i del D. 804. P er l'altre, l'actuació d'Orli Shaham, una pianista que basa les seves interpretacions eu la seva facilitat tècnica,,però a la c¡ual encara manca aquella maduresa que per·mct ar-rencar sonoritats sirblims d'obres tan belles com els Impromptus , els moments musicals o d'altr·es obres cabdals que va inclow·c en el programa, com la Sonata D. 664 i l'antològica D. 9.59. Marisa Marlins El lied català com a plataforma de veus ioves Grec 9ï. Ft·~th·•tlti 'EHiu dc Barcelona. Júlia Aroó. )1arta Fiol. Ro~u ~1atcu i Anna ~1orcno-Lasalle, sopranos : }1arisa ,\lnrtins, mrzzosoprano; Xn~;er Cumorera, baríton; Josep Ferrer, buh.; Carles Puig i 'l'rre;;a Rihas. piano. Manuel Rlnnrn fort . .Jost·p Ca!ianovul<. Robert Get·barò , Xavier Gols, J oaquim lloms i Eduunl Toldrà. Convent de Sant Agustí, 14 dr j ui iol de J99ï. PER F. TAVERNA·BECH c1· segona vega da e l Festival del "G •·cc" ha acollit ri c icle d c lierl cat a là, una Uoahle inif·iati va d'Anna Ricci amb la qual es pr·omou e l coneLxemrnl d els danct·s cent anys de la his tòl'ia lírica catalana. Així', des dels músics adscl'its a la R enaixença. p assa nt pels modern istes, e ls n acion alistes, e ls ava ntguardistes d els anys cinquanta i seixanta, s'arriba a la daner a pr·oducció dels nostres composito •·s actuals. To t aquest conjunt estètic nodrit, complex i fórçosame n t biga1-rat, es va c·on.i ugu1· en un ei cie d c tres COnCCl'tS d ' indubtable inte r ès m us icològic, ja qu e s u posava in tCl'fH'Ctnr, e n d efinitiva , u na vintena d 'autor·s, d ' in te neions i continguts molt di ve r sos p er mitjà d ' un cente nar dc pa•·titur·es -a lgunes aïllades, d 'altres integrad es en cicles lied c r·ís tics. Cet·- P tament, el projecte e ra ambiciós i, fins j tot, sabent com ÍlJJlcionen les qüestiollS cultm·als a casa nosh·a, did em que era agosa1·at. Coordinar programacions, obten.it· la col·laboració d'una sèri e d ' artistes per a la inte rpre tació i. sobr e tot, convèncer uns possibles patrorinadot·s. ha estat una fe ina e n la qual Anna Ricci h a abocat entusiasme i la dedicació d e moltíssimes hores e n un treball veritablement esforçat. Si es tenen en compte totes aquestes cons.idet·acions, bern de dir que la segona edició d el cicle Un Segle d e Lied Català ha si::,'llificat un pas endavant i que, almenys en el segon dels concer ts, e ls r es ultuts fan desitjar la seva continu.ïtat en futw·es edicions, j a C[Ue els artistes va11 oferir unes versions acurades d e les obres i els hem de r econèixer veritable ent us iasme p er dur a bon po•1 un treb all que no er~ , cc•·tament, fàcil. PANORAMA e R T I e A Retrollant•nos amiJ fa música de Manuel Valls Grec· 9ï, Festival d'Estiu el~ Barc·cloml. ;\larta Fiol. sop rano; Emili R oa~s. ll•nur; J o,ep Picr·e~. bai.'\; Bi~l11csqltida. rc<"itador. Vol ad Libitum, conjunt instr·umentaJ. Direcció mu,;ical: J onli H os~inyul ; dirt•c•ció c;cènira: Lluís oià. Cal 33-33 o el bon samarità dc Munu cl VaiJs (tc'\l i músira). Anna Rirci, can tant: Bicl \lc·~t) Uiclu , r·rcitador: Esther Gómez. Carmc OliveUn, EsH•c· i Eulllliu Vela, piano. Direcció escènica: Lluí., Solà. Esrc·nografia: Pep Bnr·cons. Teatr·e Adrià Gual. p e r F.T. •B. empre cntri!ltc•ix (.l:l'strencs !JOSllllll CS I tanmateix semhlo que la societat d'avui, quan es tracta de Lemes 111usicals, més quf• no c·onèixer· l'obra dels compositors vivt-nts . se sent atreta per la commemontció r>wJtual dc centenar·is, la revisió de textos antir&, l'exhumació dc vclle~> mú iques ... Manuc>l Valls, esrc·iptor-, compositor· i ct1tir va escriure l'any J969 Cal 33-33 o el bon samarità, miniòper·a de cambt·a inspirada en una inscripció que l'n un dels seus viatges lleb'Í en el mm· d ' un can ·cc· i 4' Ll la qual s'oferia un telèfon d'ajut als desespcratR. Ell mateix va escrim·c el text i sembla que tenia el projcc:te d 'estnmar-la en una sala barcelonina dedicada a la Nova Cru1 ~:ó ... Bash1nts dels seus amics tenien coneixement d' a(ruesta il·lusió rle Manuel VaUs, vcrò la pm·titura, rom ocorre en tants altres casos, va cspct·ar· en va de ser cstr·enada en vida del compositor. Així, gr·àC'ic aJs esfo rços d'A nna Hicci i d c Jordi Ro:.sinyol, avui s' ha pogut conèixer i escoltar aquesta pelita òpera de Manuel Valls . r n una vrrsió ¡>lausiblc, enra c·a que mancada d ' una certa dosi de la ironia que el compositor solia inroq>Ol'Ul' a la seva música . El mrlodisme sense ci r·cmnlocpús gr·amUJoqiicnts, pero sí d' adrnü·able simplic·itat cic Manuel Valls, com tamb r la seva predilecció per la viva coloració iustt·ruHcutal mitjançant uguts contrastos lÚlUH'ics constitueixen els pi'Íncipals ntractius d ' aquesta òper a realitzada amb nol!lble sentit cscènit•. Fins a cert punt Cal 333.3 o el bon samarità va gaudir d"un muntatge acut·at df• Lluís Solà i de S p ~ r·l ar l'eficaç treball de J ordi Rossinyol dil'igint Vol ad Lihitum, conj'r;mt que va posar de manifest el seu cxcel·.lent nivell tècnic . P er la se,•a pat·t, Marln .Fic>l ens va sorpt·end r·e molt positivament amb un cant comunicatiu i trns r c·mar·cables dots escènics. El baix Josep Pier es va manifestar la brillantor de les seves facultats vocals . que el situen com tm dels cantants m és sòlids del moment, mentre que el tenor Emili Rosés va contribuir al lluïment general de la r eprescntadó. com també ho va fer el r<>citador Bid l\lesquida. Quant a l"Acció Musical 1 per a Joan Miró del t à ndem Joan Brossa i J. M. Mestres Quadreny, pol considerar-se com l1ll treball original, en el crual música (suggestivament sonoritzada amb la intervenci.ó d ' un piano prt·cudit a vuit mans) i poesia (màgicament representada p el cant que emergia de la testa d' Anna Ricci, col·locada damr;mt d" una tauleta) des pleguen un joc escènic de caràcter espontani i de p oderosa fantasia onírica. Certament. només tu1a cantant com Anna Ricci. sempre motivada per tol el que significa una aportació als nous camins de r art musical, podia donar vida a Ull text líric com el creat per Brossa i Mestres, complex i de múltiples significacions. Ella, ajudada p elt·ccitador Biel Mcsquida i quatt·c impactants pianistes (les germanes E sthcr i Eulàlia Vela, Esther Gómez i Car·me Olivella), va atot·gar ct·eclibilitat a w1 espectacle h cn ideat, però que tanmateLx en certs moments dequeia per la insistència c'n formulis mes que s · acosta ven p edllosamenl a In monotonia i a Ja divagació. l'rista convoc,.tòria jazzlstica Grc·c· 97, Fc•sti\'ul ri'E~t iu dc• Hurc·dona. Oc·c¡nrsu·a S imfònic·u dc• Burn·lonu i 1udonnl tic Cntulmcyu. Ruy Brown, c·nutr nhuix; .lull\C'~ Mnr·r·i~o)ll. II'OIIIJII'Ill , tromhó , jliigeUIOJ'I ... c,·ody Talc•, pc•ro·u~HiÍI. l.nlu Sc·lcifr·in. dit·ct·rió i pinno. Tca tc·c· Cc·rc·. 29 dc• juliol dc 1997. p e r F.T.·B. opula ritzur· la nrú ~i ca. en el sentit dc· uouot·li r ic; atruc·tiw, suficients pc·n¡uè gt ran) i oit• nts, tw rnpn· és una urtivitat lloablr. Ct•rtament, la nostra or·t11rcstra nc·crssila un públic nmldt en quantitat i, d 'altr·a Lanua, diria que tam br inlere¡;;su C(IIC aqut•st uuclitori tingui un gc·au de for·mació i Sf'nsihilit nt l'lrvul. " Jazz cm•ets t he: Sym phon y" (el j azz es l't>l ~t c i o na amb la simfonia) poclr·iu éssrr lu nH:rHl dC' ronrr1·t per· desenvolupar unu polílicu rficuç dc' ca ptnci6 d'adeptes a Iu mus•ca simfònica i uixí ho h an entès i bo Irun p01·tat a la pr·àctica els r·c·ctor·s del nostre conjunt onruesll·aJ: i, certam ent. en pt•in<"ipi, no ens oposrnr n aquCJ>tn mena dc polít.ica, ~oempt·r que r s dugui a tcr rnr amb plantl'jameuls interessants o bé amb els mitjan~ nrrs idonis. Vcl'itablt- nH•nt, In srnsació dc la vetllada va ésser com una mena dc recerca dc temps pn!>Suts. Així es va palesa r en un estil rnusicaJ que rrt·o rda va Ics pel·lícules Bn tc·e Rcnlimcutaloide:; i còmiqu(•s dc Dany Kaye amb Vir·¡,rinia Mnyo, d 'Et~thl'r Williams amb llarTy Jnmrs i dc Ding Crosby del¡¡ un ys t¡uuranta, en la rE'intr rprctació jazzísticu dc Bach i de Mozart r·enlitzudu amb P més manca d'imaginació que dc costum i. espcc·iuJment, hi vam obset-vnr el posat tr·isl. absent de la majoria d els professors dc Ja nostra orqucstr·a. Aquest conjunt dc cit·r umstà ncies n o va superar d s aspectes positius del concert, com es posa''U dc manifest en l'aforament del Tea tr·e Grec, gairebé ocupat en la seva totalitat, o el fet d 'emocionm·-se amb la imponent actuació del trompetista .J ames Mot-rison en un solo de flügelhorn, vigorós en expressió i iJnpacta n t en virtuosisme. I és que, cu definitiva , ni Lalo Schifrin ens va entusiasmar oom a directot·. o pianista i arranjador, ni el gèljd contrabaixista guit·ebé limitat a tocar l'inte•·val de tònica donúnanl, ni Ray Brown amb el seu pet·cudir mecànic van demostrar aquella vitalitat comunicali.va tan pròpia dels veritables músics de jazz i que, precisament, era ben n ecessària per motivar tot lUl conjunt simfònic de forma ci6 clàssica. Trista reunió de] jazz amb la música his tòrica , clones, que ens va fer en yo rar la tt·obada entre les obres dc F alla i Mites Oavies, la peça Bach va a la ciutat de Benny Godmann i les interpretacions bachlanes i mozartinncs de Jacques Loussicr i dels Swingle Singer s. PANORAMA e R Bons au_guris per al món ae fa cobla Ct-.·c 97, F1·~ti\al d ' E~tin de Barcelona. Cobla Sant J ordiCinlul tic lhrc·c·lonu, Cobla Sabadi'IJ. Cobla ~Jediterrània i Cobln Prin ripul del Llobrt>got. Direcció: Jordi León i J esús \t•nturu. Oht·(·~ dt• diver·so!l autors. Plaça del Rei. 4. 11 i 25 dt' juliol dc I 997. per F. T.- B. A 156 mb la lloable intcm·ió d'~s~a~lit· una panonuruca el el fet musica I, el J+'~s ti va l d'Estiu de Bar·celoml va coonlinat· un cicle ck tres concerts dc música catalana en el tpud la cobla oficial dc la Ciutat de Barcelona vu obl'ir les pot·trs u la col· l ::~boració amb tt·es altres conjunts sa rdnnístics, com et·en la Cobla abadell , Ja Cobla MeditetTània i la Pr·incipaJ del Ll o breg~H. i amb J ot·di Ventura en qualitat de dir·f>ctot· convidat. Aque ta petita sèrie de concct·ts va ésser· totalment oportuna per posar en t·cllcu com la composició p er· a cobla té ple dret d'intervenir en l'activitat musical de la vida catalana i d'ésser· cs(·oltada fora d el contcxt que li és propi: la dansa . Massa vcgarlcs s'ha considet·at la cobla i els seus compositor·s com una pur a curiositat folklòrica. polset· perquè el conjunt està integrat per instruments ancorats en el passal i perquè els compositors s'han limitat a fer mú iques inscrites plenamrnt en la Lt·adició popular·. Tanmateix, no sempre la complexitat i la perfecció tècnica són sinònim d'art verita1>1e, més aviat aquest demana contenció, economia de mitjans i, sobretot, superar amb imaginació les mancan ces tècniques... [ aquest és precisament el pr·ohlema amb el quaJ s'enfronta el compositor dc s urdancs o de música pe1· a cobla: manifestar p ersonalitat amb uns elements melòdics, harmònics i contrapuntís tics llaq;ament culti vats i a la vegada assolir la bellesa sonora amb uns instruments no T I e A 1 'estrena d'Albert Uanas, al costat de Webern i ScltoniJerg Grc·r 97. Fcsth al d'Estiu de Barcelona. Barcelona 216. grup instr·urncntnl. Rosa Catlofoleh, actriu, i Xavier Albrrti, recitador. Di•·ccl'ió: Ernest Martínez-lzquir.rdo. Cinc peces op. JO d'Anton Wf'lwm, Or/u a Napoleó Bonaparte op. 41 d'Aroold Sc·hiinlwrg (text: Lortl Byron) i Dedins. defora. monòleg amb rnrÍ8ÍC:a d'Aibl'rl Llanas {text: Lluïsa Cuni[J é). Mercat de Ics Flors. J5 de juliol de 1997. per F.T.•B. i ns d o l'alt nivell de CO rTCCCÍÓ i una cet·ta fredor rxpositiva que tf' ndcix més a l'aspecte espectacu lar· t¡uc no pas a la vedtahle tensió ex1H·cssiva, el Bar celona 216, aquest cop format per una vintrna de músics i dil'igit pet· Ernest Martínez-lzquict·do. va ofer·ir· un progruma hen inter·cssant en el qual la música cabdal de Wcbern i Schonberg, veritables pioners dc les estètiques del nostt·e segle, es contrastavn amb l'obra •·eCI'ntíssima d'Albert Llanas, un dels rept·cscntan ts més destacats dc Ics rlarreres generacions dc compositors catalans. El JH'Ob'Htmu mostr·a va contrastos aguts cntt·c la música que mit"a vu al futur, com és la de Webern , runb la de Schonbc1·g, que malgrat el seu contingut revolucionari. sent una mena de nostàlgia pel passat r·omàntic, i amb la d'Albert Llanas, nodl'ida d'inquietuds pels nous tecnicisme creatius i dc Ics sonoJ'itats que des d'uns anys t>nçà pugnen per obriJ·-se camí dc la mà de l'electr·ònica en la música del nostre trmps; obra aquesta que en el fons sembla apunta t· ca p a un t·ctor n a la (JOètic;a sonora de !a vella polifonia , dels ritmes ancestrals i Hunhé del món jazzístio. En un cert sentit, el pi'Ogramu semblava descnvolupu-se per tres p ropostes d ive rgents per explicat· quines han estat les sendes seguides per· la mú- D Jordi León sempre dúctils. com també de capacitat limitada , i expressar lliurement tota mena de sentiments, impressions i ambients. Aquesta gamma d'intencionalitats, continguts i qualitats van posar-se de manifest en l'actuació -tant mdlvidual com col· lectiva- de les quatre cobles, i de manera m olt especial en les interpretacions de la Cobla Sant Jordi. Gràcies a elles i a l'excel ·lent 1abor del seu director, Jordi León, la música -veritable música!- de tota una sèd e de magnífics compositors com els Serra (pare i fill), Gat·reta, Pujol, Saderra. Bot·gunyó, Morera, Toldrà i, entre molts d'altres, Pèrez ;\.foya, va fer palesa la seva capacitat per trans-metre emocions a l'auditori i atorgar, més enllà de La sonoritat d'u11s instruments arcaics, magnificència simfònica aJs pentagrames. I parlant d'arcaismes, gràcies al treball de Xavier Boliart en ]a seva obra Pedres gòtiques, Ja cobla va posar de mamfcst la seva interessant capacitat com a mitjà pet· experimentar amb resultats notables en el terreny de la coloració tímbrica i en Ja consecució de noves sonoritats. sica en acruest segle: l'interès pels conceptes intervàlics (serialisme) , la necessitat d'intensificar la comlmicabilitat de la m{rsica amb I.Ula nova articulació melòdica (doderaJonisme) i l'afany d'ampliat· L'espectre sonor més enllà de les fronteres marcades pel lliure cromatisme, la tonalitat i la modalitat. amb l'ajut de la música electroacústica. Situat·-se en la persprctiva adequada per a la interpretació correcta dc cadascuna de les obr~s va ésser un pl'Ïmer problema que el Barcelona 216 i el sen director van haver de resoldre, i així bo van assolir en les diamantines i concises peccs dc Webern j en l'espectacular música de Llanas. Quant a l'Oda a Napoleó (pet· cert, donada a conèixer als barcelonins en els difíciJs anys cinquanta a Ja SaJa Gaspat· en un dels concct·ts que organitzava el Club 49). diríem que la versió va veur e's afectada pet· la inintel·ligibilitat del text. Sebonherg va resoldre aquest aspecte aplicant la tècnica del Sprechgesang (recitat cantat), pet·ò en la versió catalana no va assolir eJ resultat desitjat. Les causes poden imputarse a la dificultat d'adequar l'accentuació i la rima anglesa a la pròpia de la llengua catalana i, també, a l'excessiva dependència a la dicció l'Í.tmica, que deixava de banda l'entonació que exigeix la tècnica del Sprechgesang, en la qual es demana que l'intèrpret (t·ecitador o intèrpret), tot i no cantar PANORAMA CRÍTICA entoni aproximndamcnt l'afinació de les notes ... Yet·itablemcnl. la música de l'obt·a schonbrrgttiana és àl"ida i la seva complexitat no fa cilita precisament la captació del seu procés creatiu. En un eet·t senti I , l'atenc·ió que sol·lil·ita als Íllstt·umentistcs p et· no prrdt·e ri cut·s dc l'obra, va conslit uir un obstacle que no va penneh·e un vct·itablc diàleg entre els membres del conjunt i, p et· tant, cudinsat·se en l'cspcl"Íl dc l'obt·H. Ja hem dit que Dedins , defora d'Aiht•t·t Llanas (obra encàn·cc rlel Gt·ec 97, Festival d'Estiu de Barcelona) va destacar-se p er Iu seva càr-rega esp ectacular. Segons pat·aules de l'autor, la partittna ·'proposa un viatge interior per la nostra pròpia qiiotidianitat amb les seves frustracions i remíncies" . Concebuda en tt·es parts que es desenvolupen sense pauses, Ja música acompanya, més que no s'hi amalgama, un text beu estructurut que primer (l'ull) en s explica una situació que succeeix més enllà d'una finestra, després (la mà) ens situa en una sala d'espera d'un aeroport on sorolls i converses donen forma a un paisatge sonor i , finalment (la fronlct·a), ens moslt·a com tma situació pot tenir desenllaços difet·ents . Llanas. com a b on coneixedor de l'ingent malel"ial sonor que a vui se li ofct·eix al compositot·, utilitza amb genet·ositnt i una cet·ta absència de pt·ejudicis formals, una àmplia gamma de r ecursos pet· confegir una músicn de f'olorarions a tracti ves, com si es tt·actés tl'un mostt·ari , amh la qual cosa l'oient se sent captivat pel decu•·s d'una acció esrènica cntt·etin b'ltda , en la rrual , pet·ò, és difícil trohat· cohct·ència i justificació en el seu desen volupament. S 'lta esgotat la fórmula Grec-91. El jazz mi•·a )Iom pou. Bi¡,! EaN·mbh• Tullt•t· <le Teatre Grec. 8 de juliol dt• 1997, Hu) Churlt·~ & The Ray Cbades Orrheslra amb Tll!' Rnclt•llt'•· 16 tic• julilll Ò(' 1997. ~hí~ics. Ray Charles per ALBERT SUÑÉ mb motiu del desè anlversa ri de la mort del compositot· català Ft·ederic Mompou, el TaUet· de Músics organitzà un concert d'homenatge en clau de jazz. Nattu·alment, qualsevol compositor, clàssic o modern, pot ser transformat com per al"t d'encantament pel sedàs jazzistic. La cosa està a sabet· copsar la música del senyor en qüestió, entendre-la. i fer-ne partícip el públic des d'un altre ptisma. P er ò aquesta música ha de contenir p assatges familiars. És a dir. malgrat que les notes sonin d'una altra manera, s'han de saber trobar les inflexions originals, característiques. La idea del Taller de Músics et·a bona. P erò els r·esultats, globalment parlant, no ho van ser. In hagué p etits detalls demostratius que si el concet·t s'hagués muntat d'acord amb par àmetres difer ents, és a dir, si la música de Mompou hagttés estat intrepetada des de diferents ponts dc ,;sta, la riquesa de matisos hauria estat, A ahí mateix , més àmplia i, conqe¡,rürntnwnt, la pt·oposta més vn.-iuda i att·acti va. P erquè l'I que succeí és que gait·ehé tol el conccr·t sonà igual. Prr· la st•nzil hl raó lllle (•ls arranjadors encarrrga ts d e lrunsfm·mur la rnúsicu de Mompou en jazz van t•mpt·ur· el mateix estil. P et·ò el compositor umb pr·ou feines va twun: el nas . Ho diem p erquè allò podia havct· estat ttn conr 1•rt d e~ li c at a un altre m(tsir i ningú hi hauria POb'llt dir res. A més, pen em qu r les obt·rs de Mompou possccl,xen molt més lil"ismc, subtilesa. emoció. imagi11arió i drlicadcsa drl que t''l va ofer·ir des de l'esecnar·i. La hast' musical descansà en la Big Ensrmhle Taller dr Músic·s, que féu la seva feina amb pr·ofessionalitat i rigor. P cr·ò tingu é diferPIILS dirrctm·s . Que alhoru e r·en intèt·prets. I que fot·cn els cncan·egats dels ;uTt~nja­ mc•nts d!'ls diJet·enls tem es basals l'O la músi!'a de Mom pou. Havien d c sct· vuit i en van ser set. L'absent fou Tete Montoliu. L'excepció. quant a la formació i in- tc·rp t·etació dels temes. anà a càtTer del vibt·afonistu Ot·iol Bordas, aquest cop assegut davant la batri"Ïa i comandant un trio. Es limità a actoar com un trio de jazz a l'ús i ofei"Í un swing força correct(' i no gl'ns sorollós. Ln r esta , tol s pianistes, entrà dins l'ona d'uns atTanjaments que intenten s.-r moderns i que ja no ho són. Pet· massu sentits. Aleshor es , pet· què no cunviu r? O és que ja rstii tot exJilorat? l , si ho està, prr què no tomat· als m·ígens? El concert lluctuò des l'uvorriment total dc Jor·di Sabatés fins a la t·epetitiva "supermoden1itat" d 'Agustí Femandez. pus8ant per la grisor de Lluís Vidal , Antoni-Olaf Subatet·, Manel Camp i Joan-Albet·t Amargós. el més b t·illanl, però, en la seva proposta. D'altra banda , el concrt·t ofer·t p e•· Ray CharIes, la seva banda i The Raelettes. va ser fOt·ça cot·t·ecte en general. No hi vu passat· res d'extraordinat·i. El líder es manl-ingné en la seva ona energètica i arribà tranquil-lament al públic a través, pet·ò, d'una veu que ja no vosseeix tants matisos com ahans. La banda estigué correcta i The Raelettes també. P er·ò, com sempt·e acostuma a passar amb Ra y Charles, la seva actuació fou molt curta: una hora escassa. Per això els ot·gan.itzadors van muntar w1 concert teloner que anà a càrt·ec del grup del bluesman Ronnie Earl , que ofet·í una actuació desastrada i enormement avordda. Però l'avorrintcnt més gran anibà després, perquè l'escenari va haver d~ remodelar-se de dalt a baix p er incloure-hi Ray Chades i Ja seva gent. Això motivà una espera desesp erant i el fet que -amb el concert ja en mat-xa- dtu·ant més d e vint minuts no se sentís el piano del líder, mentre l'or cruestra semblava una olla de grills a causa de les deficiències del so. ¡;;¡ ¡¡o -~ 5I ~' ¡;j" 156 PANORAM A lberc amer a: solist es i coniu nts de camb ra impo rtant s com a imatg e d'una línia conso lidad a per RRMC l cicle lbercament d ' aquf'sta temporada arnsa d c forma molt perceptible la consolida<'iÓ d 'una línia d ' actuació que dia a elia apareix més clara no sols en els fets dc l' oferta concreta , sinó també en les intencions explícitament mani festades pels sens dirigent , el germans Jo ep i Francesc Prat. Es tracta de l'establiment d"unes pr·oposLes centrades en la música dt• cambra o, més ben dit, la gran música de cambra no entesa t'O el sentit quantitatiu, sinó en el qualitatiu basat en formacions de gran prestigi, i també en l' atenció a solistes de nivelJ privilegiat, especialment instrumentals. Això comporta , inevitablement. que el gran formal, sense ser negligit. passi a ocupat· tm lloc meny p rotagonista. La freda refet·ència dels guarísmes situa en un pla de comprensió elemental el <rue s'acaba d'exposar: del conjunt de quinze concer ts que compt·èn el cicle. deu con·esponen al apartats preponderants que s'acaben d'exposar, quatre al gran format i un dat·.rer a una orquestra de cambra. Això sibrnifica, en certa mancra, resituar el cicle Ibercamera en el conjunt de l'oferta barcelonina , crue en aquest moment manifesta , per una pad, proN~s­ sos de cla t·ificació dels grans cicles n·adi cionals i , per l'altra , la irrupció de noves propostes, el futur de les quals resulta clificil de pronosticar. L'aposta d ' Iber eamera, tanmateix, no és fruit de cap mena de gir radical, tal com s'ha E 156 Anne•Sophi e MuHer apuntat abans. Com h an deixat clar els seus responsable . és el resultat d'una reflexió i també d ' uns indicis que el mateix mercat sembla imposar i qu e es caracteritzaria per la revaloració de la música cambrística, darxerament massa apartada del protagonisme en la nostt·a vida musical. Situar aquesta parcel-la en el nivell crue proposa el cicle, significa, d ' una banda, atendre aquesta exigència que feli çment sembla imposar el públic, segons arguments indicats pels seus responsables, i d e r altra omplir un buit existent en el nostt·e món musical i d ' aqtresta manera r eeqt•llibrar el conjunt do l' o- ferta musical barcelonina. La pre ència del pianista Alfred Brcndel i del Trio Beaux Arts o del Quartet AJban Berg -per situ ar els dos eixos esmentats al p r incipi- constitueixen referències significatives i destacades del conjunt de la prog¡·amació. En l'apartat dc recitals, el piano esd evé protagonista d estaca t., amb l'actuació a més d e l'esmentat Brendel - un dels n oms més gra11s del moment-, de Dezso Ranki i de Zoltan Kocsis. També cal fer esment del jove pianista AJexander Melnikov, que va debutar a Ibercamera la temporada passada amb Nenes Berlinc•· Kammerorchester. PANORAMA U n al tre nom cie gr a n pes és el dc la voliuis ta alema nya AnnaSophje Muller, una dc l es figures de mé t·cJJeu del moment, que actuuà acompanyad a al pian o p et· Lamber t Orlàs . A p art, cal destaca r· el dob le concert que ofedrà la violoncPl· Hsta russa Natàlia G utman , un nom ben con egut i es tima t a casa n ostt·a , que in t.e•·pt·etarà la inte¡.,rral de les sonates per a yjolonccl de J .S . Bach. Un d ' acrueUs reptes irren unc-iables p er al s ¡:,r rans vir tuosos d eJ violoncel. P el qu e fn u conju nts de c~un­ b ra, un cop esmenta ts el Trio Beaux Arts i el Quartet Alban Berg - n oms q ue no d emanen pondct·ació-, compl<'la l a parcel-la el Quartet KC'ller, que comp ta rà a mb el gran refor ç de la p ianista barcelonina Alícia de Larroch a , p rotagonista del Quintet per a piano i corda en Fa menor de J . Brah ms. El recent traspàs de l'il·lustre Sir Georg Solti deixa el cicle sense una de les figures cie més t·elleu i sense w 1 dels seus esquers més conspicus. Havia de dirigir l'Orquestt·a TonhaUc de Zuric, una de les més p restigioses de Stiissa. Caldrà esperat· que el seu substitut també sigui un artista d 'importància semblant com ho és el director Alfre d Bre ndel italià Riccru·do Muti, de qui resta r ecent l a memòria de la SI'Va mcmorahle actu ació aJ davant de l' Orq uestt·a Simfònica cid Gran Teatl.'e del Liceu. La seva presència al cicle ll)ercamera es prodtLirà de la mà de l a Baycrisd 1e RtUtdflrnl< Sinfonierorch cster ; sens dubte, la formació simfònica de més envergadura crue apor ta el cicle. La p resèn cia tle l ' OrqucstTH i el Cor de l 'Òpera Kirov, f'o nna- c·ió q ue lidera alet·y G<•r gi<'Y, amb el qual està vi,·ült un sig.nilï<·a tiu p rocés de revitaÜLzac•ió . const itu<'ix una altra referèn cia n •ntarc·ablc. O fe rirà w1 progt·am a molt a tt·actiu, dedicat to talment a St ra vinsky, am b la vers ió d e l'òp er a El r·ossinyol i rl1• L'ocell de foc. L'ap a r ta t simfònic es c·omp leta am]) un concert tamb é el <• cons iderable relleu , e!'lp ccia lmcn t per l' a<'tmlci6 rle la pia nista pot·tugnesa Ma ria .Joao Pires, q n<' int eq)l'eta rà el Con cert per rt pia no núm. 9 en Mi bemoll K. 27 1 "] eunelr.omme" de Mozm·t amb l'Or questra Filha rmònir a d e Montpeller dil'igida pel seu titula r, Friedmann L ayer. L'a<'t uació del p restigiós conjunt I Solis ti Vent'ti. que dil·igt'ix Cla udio Scimone, en tm concert ded icat a compositor · bmTor:> italians -esp ecialita t destacad a d 'H qu est conju ut-, an·odon t'ix l'ofl't· ta . Una oferta que compta , en una d imensió fo r mal mol t diferent, a mh l'apèndix d ' un concrt'L extraordina t·i en el qual c·R pretén fu s ionar món càssiC' i fl amenc. lli intervindran Samat·t·uco, Carles T1·ep at , J oaquí n G t·illo, Duquende i Jmw Ma nuel Caií iza res, umb clirecció ~u· tís ti ­ ca d 'fsidro Muñoz . mi!Jij~~~~sL~~~cmífJkniD CI Sant Fancesc de Paulo. 2 - 08003 Barc<•lono Butlleta de d omiciliació bancàr ia Senyor•. cl• ngrnirtiqueambcñrrec al meu compte/Uibreta atcn¡;uin els I'Cbuuquccl•pr.•"·ntarñ CO~SOHCI DEL PALAU DEL<\ )fÚS ICA CATA· LA ~A. pel pnflament do• la me"• •ub•cripció a "CATALUNYA}fÚSlCA/HEVIST,\ \!US ICAI. CATM.ANA" Dígit control N• Agència N1 Entitat ~· Cmnplr ~ DDDD DDDD DO DDDDDDDDDD Titular _ _ _ _ _ _ _ _ __ _ _uanc/Caixa - - -- - - - - - - - " s r n d u _ _ __ _ _ _ _ _ __ _.::; Ad ro•çu ugrnt in Cal omplir t(~~ datltJI l'Or rN·t o ment oblació - -- -- - - - - - - Signutu ru Butlleta dc subscr ipció Noon i cognnm• - - -- - - - -- - -- -- - - -- - - - - - Professió - - - - - - - - -- Cnrrcr TclHon - - - - - -- - - - - Pohlnci6 - - - - -- - - -- - -- - Dto. - -- -- - - Provhwin - - -- - - - - -- - - - Faré efectiu l'import miljun~anl Ot•Mitjo ;;uh,.crlurt•'m u purtir ciri número O O taló bancari adjunt. amh In <IUOW anual <le 4.200 ptes. O >rme• rrnl dr 2.350 O O domi('i liari6 boncòrin. Ptr n Buh~cripcions a l~estrang<-r~ eonsuJte.u el preu. PANORAMA Tretze ioves intèrprets participen a la segona edició del cicle El Primer Palau Alguns dels participants a la 2a edició del cicle El Primer Palau. A dalt, d'esquerra a dreta: Jordi Torrent, Eulàlia Vela, Sr. Fèlix Mlllet (president d e la Fundació OC·PMC) i Emili Blasco. A bal:x, d'esquerra a dreta: Anna Colàs, Mariona Vicens, Esthe r Vela I Patricla de No A qu esta segona edició del cicle de concerts El Primer Pala u, que organitza i pa trocin a la F tmdació Orfeó Català-Palau de la Música Catalana, acull l'actuació de tretze joves intèt·prets, repartit. en quatre concerts que se celebrat·an els quatre primers dimeues d'aquest mes d'octubre al Palau de la Música Catalana. En el primer concet·t (dia l ) debutaran Salvador Sanchís (fagot), Blai Soler (violi) i Emili Blasco (piano), que interpretar an -amb l'Orquestra dc Cambra del Reial Cercle Artístic sota la direcció d'Alfo ns Revcrté Casas- tres concet·ts de Mozart, respectivament: per a fa- got i orquestra (K. 191) per a violí i orquestra. (K. 219), i per a piano i orquestra (K. 271). En el segon concert (di a 8) actuaran la violoncel·lista Anna Colàs (acom panyada al piano per An a Menéndez), interpretant les Sonates per a violoncel i piano de Shostakòvitx i de Debussy, i la pianista Mariona Vicens intet·pretarà El parc d'atraccions dc Blancafort i Après une lecture de Dante de Liszt. En la tcreera cita (dia 15), amb l'Orquestra Simfònica del Vallès (OSV) sota la direcció d'Albet·t At·guclo, participaran Patrícia de No (flauta), Josep Sancho (clarinel) i Pahlo Sanz (guitarra), i oferiran, respecti- vament, el Concert per aflauta, K. 285 e de Mozat·t, el Concert per a clarinet núm.. 1 dc Webct· i el Concierto de A ranjuez de Rodrigo. Final ment, en el da t-ret· co ncet·t (dia 22) debutarà a l Palau el Tt·io Kronos -fot·mat p er Carles Pertegaz, clarinet; José Mor, violoncel; i Jot·di Torr·cnt, piano- amb el Trio en La menor, op. 114 de B t·ah ms, i el duo de pi a nos fo•·mat per Estet· i E ulàlia Vela amb Gran copa especial de Balsach , Cinc sorpreses d'Olaf-Saba ter i Scaramouche de Milhaud. Tots els concerts són a les set del vespre i el pre n únic dc l'entt·ada és de 600 pessetes. PANORAMA Guanyadors de la primera edició del cicle E l P r imer Palau Daniel Ligorio i José Menor El futur a les seves mans p e r RRMC J està Lo t u punt per a engegar la segona temporada del cicle El Primer Palau, la iniciativa de la Fundació Od'eó Català-Palau de la Música Catalana q ue dóna l'opo•·tunüat als joves intè rprets de debutar· al Palau. Aquest cicle p r·emia, segons el criter·i d'tm jurat, els intèr-prets que més han destacat. L'any passat van ser p•·cmiats. ex-aequo, els joves pianistes Danit.> l Ligorio i .José Menor {el violoncel·lista Arnau Tomàs va obtenir·-hi on ac·cèssit). Ambdós ens expliquen, despt·és de la seva experiència en aquest ciclt> i de tot un curs <~ l tnment positiu , la seva visió d ' allò que els afecta r·especle dc la seva can·era a partir d 'w1a sèrie de temes . P r imer de tot, però, coneguem-los una mica . a Daniel Ligorio Va néixet· a Martoee iJ 1\ my 1975. Va set· Premi d'Honor del Conservatori Supc l"ior Municipal de Barcelona, on va se1· deixeble de Miquel Farré. Ha estat guardonat a diversos concursos, com els de Vilaft·anca i Manresa, i al Ma sià i Mat"ia Canals, i va ser primer premi al Concurs Permanent de Joventuts Musicals d'Espanya. També va ser seleccionat p et· rcprcsf•nta•· EspaJ1ya al concert de la UER ( 1988). Ha estat ])ecat pel Mjnisteri de Cultura. l'Associació Sofía Puche i també va obtenir· la beca PatTamon. Actua lment està estudiant al Royal College of Music: dc Londres (sota el mestratge de Yonty Solomon), on el cut·s passat acabà el postgrau amb la nota més alta, rebent també cüfet·ents p r·cmis. Aquest estiu passat ha inter¡wt'lal el Concert per a piano en R e mctjor de T:Iaydn al Festival dc G•·anada . t .¡ i Danie l Llgor io José Menor Va n éixer a Sabadell l'a ny 1977. E s tà cUJ·san t cl 10è dc piuno al Consenatori Su periot· Municipal de Barcelona amb M. J esús Crespo. Ha rebut també t'I mestratge, cntr·e d 'altres, dc LLLiz de Moura , Aquillrs tl cllt' Vigne, Pete•· E ic hc r i J oaquín Achúcarro. Ha es tat b'Uard o nat a diver·sos concm·sos naciona ls i internacionals, com els de Vilafranca, B er ga, World Piano Cornpelition de Cincinn a ti (1991 i 1992), Mat·ia Canal , Coll(·ur·s P ermanent de Joventuts :Wusicals d ' Espanya i pt·imcr ¡H·c·mi al Ricard Viñes de Lleida l'an y passat. Aquest es tiu passa t ha participat, com a solista amb Iu Joven Orquesta Narionul cie España , als festivals de Cranada To·rroella de Montgrí. Els concursos -Daniel Ligorio: Crec que els concursos són importantíssims. malgrat que és la cosa menys musical que et p~tguis trobar. Però José Menor són una via directa perquè lo gent et conegui. -José Me uor: Guanya1· un premi és important. Però elfet cl 'ltttut>r-ne g nanyat un no vol dir que n' hagis de g uanyar sempre. Però sí, reconec qu-e són una bona uia per començar una carrera. Les oportunitats de tocar -D.L.: Crec qu-e lzi lza oportunitats. Però quan veus les que n 'hi ha a altres llocs com Londres, que és el que conec, veus qu.e n'hi ha cinc vegades més, encara que també hi ha més oferta. de músics. -J.M.: Jo només conec el que hi Ira aquí i crec que sí, que d 'oporwnitats, n'hi lza , malg rat qu.e no pots accedir a ls grans cicles... Però una. mica és el que Ir a dit el Daniel abans, aquí /r i ha bons miÍ.sics, p erò a fora 11 'hi Ir a més . -D.L.: Sí, és difícil trobar solistes espanyols cds grans cicles musicals. De vegades tinc la sensació que es busca en la figura estran- PANORA MA gera una especte d'aval. i són estrangers. sembla que sonarà millor i segur que un d 'aquí ho fa rel molt mil/.()r. - ). M. : Sí. se Li dóna més importèmcia a l'estranger. tot i que aquí tenim solistes molt bons. La manera de tocar 156 -D.L.: Sóc un pianista més temperamental que no pas purista. -./ .M. : Jo també vaig al mett temperament.. . Però més que temperament prefereixo parlar de personalitat. Als concursos. per exemple, no entendré mai com es pot comparar una persotw amb una altra, perquè crec que no hi ha ni puristes ni temperamentals, només hi ha personalitat. -D.L.: A mi m'hauria agradat fer més música de cambra, però de moment només em dedico al piano. - ].M.: Jo em sento temptat per tot. Fins i tot componc. Ara mateix les circumstàncies em porten a ser solista, però m'agrada molt fer música de cambra. Al Con serl'a tori no és que no afa·t:oreixi practicar la música de cambra ... l-li Ir a deu curso.~ de piano i se snposa que en un principi has de dedicar-te al concertisme. Però jo sóc nuísic i m'agrada tot. Potser d 'aquí uns anys tocaré la bateria! (Riu.) -D.L. : Jo em sento com ell, però de moment només sóc pianista. El pi~no t 'abso rbeix tantes hores del dia que no puc dedicarme a altres disciplines, si és que em vttll dedicar per al que m 'estic preparant. Les influèncie s -D.L.: El tema dels discos compactes amb les interpretacions de les grans figures crec que tendeix a degradar el que és el concert en vitt. Les gravncions són fa lses, hi ha truc. La gent pren com a punt de referència els discos i a l'hora del concert en directe es posen UllS nivells difícils de superar. - ] .M. : Sí, eL~ compactes són perfectes i, per tant, falsos. No són cap referència. Per un altre cantó, crec que no s 'ha de tenir un mite. sinó que s'han d'admira.r tots els pianistes. Vaja, jo m 'identifico amb tots. -D. L : Malgrat que sembli una mica pedant, crec que has de tenir mitificat el pianista que vols ser lli mateix. Jo vull nrribar a ser el pianista que jo c1·ec que pnc ser, no un 1tshkenazy, posem per cas. - ] .M.: Hi estic totalment d'acord. -D.L.: 1 parlant d 'Ashkenazy, ell té tota la meva admiració. Sempre ho dóna tot al cent per cent. Només per això ja val la pena. Sensacion s - ] .M.: Mai no he tingut problemes amb els amics pel fet de dedicar-me a la música clàssica, però, en general, sí que et veuen cotn una cosa rara. -D.L.: Crec que primer som persones i després músics. Som gent normal. Per exemple, jo no rebutjo la mustca moderna. Penso que és una música més immediata, el plaer que dóna és immedi.at. La clàssica és més duradora .. . Però bé, si em dónes ttna entrada per veure Michael Jackson, hi vaig sense pensar-m'ho! -].M. : Jo també! No sé per què ens han de considerar anormcds! La familia - } .M. : Dins l'entorn familiar em considero un germà més, vull dir que no sóc especial i no rebo un tracte diferenciat pel fet de dedicar-me al piltno. -D.L. : Jo, el mateix. Potser la iaia ... (l'iu). Saps que la família et dóna suport, però ILO intenta posar massa respon sabilitat sobre teu,. Això podria angoixar-te, perqu.è si hi ha, un fracàs, el cop és més fort. En el concert, no ·veig que el pianista projecti cap al públic. sinó cap amunt. ;lleshores , el jl>t qne hi sigui o no la teva famaia, tant é.~. Però sí que reconforta saber que són allà. Això dóna raliu. El futur -D.L.: Algú em va dir una vegada: no et preocupis, tu estudia que tot et vindrà rodat. I crec que té una certa raó, perquè un concert et porta a un altre. lt 'udones qu.e comences et sa.les petites i vas passant més a.munt. Si tens la gran sort de deixar bon gust de boca, et van trucant. És com twa bola de neu... Puc dir que tinc moltíssima sort. Ara lra.ig d'intentar obrir-me camí a Londres. És nwlt important que la gent et vagi coneixent, fer soroll... No és que tot sigui molt .fàcil. Diguem que no sóc pessimista. No ho veig tan complicat. - ].M.: No crec qu.e el meu fittur sigui fàcil. Crec que se l'ha de guanyar w1 mateix. Jo vaig treballant i ja veurem qnè en surt. A ra no ho veig fàcil. - D.L.: Jo no ho veig fàcil o difícil. Jo crec, com en José , que el futur se l'ha de guanyctr un mateix. I són hores. -].M.: Sí, hores i sort, perquè no tol són hores ... -D.L.: No sé com em veig d'aqní a 15 anys. Aquesta és la pregunta del milió de dòlars! i\'o ho sé. Jo aspiro a poder viure dignament del qu.e faig, i sentir-me realitzat. -J.M.: Exacte. Jo també! Sóc conscient del que tinc i del que em falta. Jo vaig fent. De moment no em deprimeixo. - D.L.: Potser d 'aquí a uns anys serem catedràtics en algtm conservatori. Però la satisfa.cció que dóna fer un bon concert , fent la versió que tu vols, és de les coses més increïbles que pot fer u.na persona. -].M.: Jo no aspiro a una meta determinada. A mi no m'importaria acabar sent catedràtic. Però ara mateix voldria f er concerts. Mai se sap com acabaràs. Amb aquestes breus pinzellades hem pog1JL tenil-, ni que sig1.ti fugaç, una visió del que pensen aquests joves pianistes. Podem dir que l'optimisme és un dels factor s que més els caracteritza. I això, en certa manera, és bo. Perquè una can-er a sense presses però sense pauses és una fórmula més que acceptable. •I I CATALUNYA MÚSICA Programació mes d' octubre DIU.UNS, 6 D'OCIU· BRE DE 1997 07.00 L'OBI-.RTl'R\ \lú•ira pt·r runwn~ar ;-) tliu. Rt•;·uU d'ohn•• hrt•u• pn••t•ntndt•, ¡u·r Joan \i"''· lndou lmtllt'Lin• infm·mntiu• i a¡:t·nrlr• rnusit-ak 09.00 BUTLLETÍ DE l\OTÍCIES r 09.011 SELECCIÓ m : NOVETATS Prt·,l'nluo·iñ olt· ),., úhinwN nowlnlll rli,cn¡:l'idi<¡uo·~ upm·o•guoles nJ mi'I'C'III . F,,pui )IUli'CWinul )11'1' DiM'o' CmHt~II<Í. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- CU:S 10.08 CA I'SA OE Ml.SI CA D\ORAII.: Cont'l'riJtt'r' a piano. 11p. i'l:·l. Hurlolf l•lr·ku•ny. OrCiueslrn Sirufc'onit•a tlt· St. Loui-. Dir: Wahc·r· Su••kind. (37m). 11 •\ \ D \: Qunrlt'l olc· o·onla op. 6-1 n. 5. Hub. Tll:63 "L'n]o,n". Quartt'l Fc,trtit·s. (21m). BEET110\- E:\: Cantata pd nunwno•m•nl dt• IA·npold 11. '\mlim• Dt•· nizr. Jumt'• Doin~. Rohl'rl Gil'rhu·h. Cor• i Orqrw•lrn Philharmonia '\o;·ionnl tlt• Crurò' i a. Dir.: .l<•un-Paul P;·nirr. (2Sm). \1\-\1.01: Triu t·n Sol m. R\ lO:l. CnnH'ruta !lo• Colònia. (10m). SPOHR: Cunl'crt po•r n clurirwt i OI'(JUt'hh'n n. I \\oO 20. Knr·l Li'isll'r·. Ql'(llll''trn Simfolnicu d;• Iu Rudio <lt• Stullgurt. Dir.: Rufut>l Frühbt•t·k de Burgos. (27m). BOCCIIf<:HI'II: Sunalu pt•r· u vinlout·<·l i coulinu G 11.. Hirhnrcl Lt·<tl'r i Ouvid \Vatl,in, violon!'o'ls. (I lm). TELEMANN: Suito· ,,..,. u lluutu J .. bct•, corda i hnix ;·untinu l'fi In 111. Mil'lrulu J>¡otri. ,\t•adt•m) uf St. Mur·tin-in-tlw-Fit•Jd,, Dir.: lona Brmm. (26m). 13.00 MÜICA DEL SEGLE X,'\. Joi.J[ \T'\ \T{ RI\ 'i: Simfon.iu n. 2 "La rnmpann''. Orqm••tru Filharmònit-u d' \rmi-niu. Dir.: Lo( 13m). Tjl'kntnnrinn. ri, 1\.a\FT: Con<•t•rl J)('r n piuno i Ol't)llf',lra. '\lona Golnbt•k. Orqnc•L!'U Simfè>nicn d' \lahumu. Dir.: Puul l'olivniek. (Hm). SCH0NBEHG: Otlu u "\upoll'ó lluonapurt•·· op. I t. Qunrtrt LoSolli'. (16m). DAETW\LER: Com·o·rtprr u trumpu tiPis Alps i Ol'l)tlt'str·u. Jmo:¡,o•f Molnur. Or·qut'hlru Filhunnè>nit-u E>lnHto·u. Dir-.: Ur& Sthrwidt•r. (22m). VI LLA- LOBOS: Cot' tlu lt·t•. cor ama hil••. Corydun S iu~•· o·, i Or·CJtH'Nirn. Dir.: Mutthcw llest. (5m). 15.0 0 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENI)A MllSI<:AL 15.13 CAJ>SA DE M(SICA '\10ZART: Ctm<·t"rt po·r n , iolí i orqu61ra n. 1, K\' 218. Saint Paul Cha.mht'r OIThi',lro. Suli-tn i dir!'Ctor: Pincha~ Zukt•rman. (2-Im). REL'\ECKE: Simfonia n. 1. op. -;'9. Orquc,tro Filharmè>nica R¡onnnn Dir.: .\Jfrt'd \'i-alter·. (28m). RUIEAl : .. Aha ri,.. o "Le, Borèade>". Stúll•. Orque-tra tlcl •· X\IIL Dir: Fr·ur" Brü~b'l'n. (34m). SCIIl:\1 \l'i"': Sonutn per a pinnn op. 22. Yolkt'r Ban6eld. (17m). STEFF\1\1: Porto l'alma inct'ncrita, duel. Ho.sona Bf'rtini. Cluudio Cadna. Arcad.ia. Dir.: Attilio <:r<·mon ..~i. ('i'm). ABEL: Simfonia op. li, n. -1, en Do l\1. The Hanover· Band. Dir.: ,\nl· hony llalstracl. (13m). liANZI: Qu.inlt'l de \'t'ni op. 68 n. 2. Quirllo't Albet·t Schwt'it.Lrt·. (23m). WAGENAAR: Saiil i David, poema bimfi\nir op. 2-1. Or·· fllli'Rira Ro)al Conrerl{!.l'bouw. Dir.: RicTurdo Cbailly. ( 12m). 18.00 GRt\J~S ~TEGRtU.S CA:\TATES DE BACH "'\un i•t da, llcil und d.ie KrafC (Hru, at¡uí la •alvnrió i la forçn), rontaln BWY 50. Pt'tib Cantor" dt• 'lt'na. Concentu' mu•iru, tlt' \'i¡ona. Dir.: ~ikolaus llarnoncourt. (4m). "Jaurhzt't Gott in ullt>n Landen·· (Cant!'u Déu n tot• d." rt'ialmes). cantat;r B\V\ 51. Emma Ki.rkby. Soliste.s Borro{'R Angll'- 'os. Dir.: John Elliol Gardinl'r. (16m). "Fal~rlll' Wo•lt, clir lnlu il'h nidll" ~Jón tra:idor, no t•onfio rn tu). canlatu B\v"\ 52. Scppi Kronwittt'r, sopr·ano. Cor clt> nens de llannovf'r. Lemr· har·dt-Consorl. Dir·.: cu,IU\ Lconhanlt. (17m). ·•ScWag<· doch , gewünschte Stuude" (Sona. lwra dc•sitjada), cantata B\V\ 53. Shirlcy Lmc, mezzo-soprano. Tht• Amor Arli> Buroc¡ur Orchc•lra. (7m). 19.00 AL'\Lo\i~AC Lu eopai destinat a nocar i rl'viure ..Js frl5 més repre,;cntatiu' del pas-al musit·al. Grti!Í i >'Pl<"rció d'ÀJex Robles. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 1 AGE!\"D .\ :'tfL'SICAL 20.13 CATALL-:\'YA .UÍ:SICA: RECl'LL DE 10 Al\'YS D'HISTÒRU Re,i•ió deb progrnmes. espai~ i c•onrerL• més significatius. "A la maurra dr .... JAL'l\1E P.\.HIS· SA'' 22.00 AGENDA l\JUSI CAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT enl't'gistrat per Catalunya Músit·a el d.ia 13 d<" juliol dc 1991 a Iu Plaça Major ÒP Torroella dr }lontgñ. Xl Ft'sthal Internacional dc 1\Júsica. ;lf07...\RT: Apollo et H~·o!'inthus. Soli,lc• \OCals. Collegirun Aureum. Oir.: Franz-Josef :\fairr. (7lm). 23.30 Mlf.Tl lt\ 15.00 Bl TLLETÍ DE 1\0TÍ- '\lú•it·u ¡u•r ut·uhar ..J tÜu. I'rt•· •t'ntm·io> u o·àrn"<' ¡)' \Jrn·ol Cr•la- CIES I )"· O1.00 REI'ERTOIU Ol·: '\IT DIMARTS, 7 D'OCIU· BRI DE 1997 07.00 L'OREHTt H.\ ~lüsit•u pt•r <'nono·n~nr ¡•) olin. Ro•t•ull d'nhr·r•, hr•t•u• pn•,t•u tutl••• per Joan \'iH•s. lnl'ltlll hutllt•tim, i.nfnnnutiu;,¡ i U~l~nrl('"' mu~trul~. 09.00 IH"I'LI.I~TÍ DE NOTÍCIES 09.08 SEI.F.C(~ IÚ I)J-: NOVE- TATS Pr·,•,¡•nlnl'i6 olt• ~~~ tiltonws nu\1•· tli.,·u¡:r·ilfit¡ut•• upun•¡cuolt·~ ui mcrrat. E•pni JOUtrul'inut ¡wr Di•t•us Cu,lt'lln. llll>l 10.00 In TLI.ETÍ DF \OTÍCI ~:S 10.08 C,\l'S.\ OE m~:SIC.\ G.\f)F.: ~irnfnnin n. I, op. !!11. !;rnfonio•ttn trE,tlll'nlm. Drr. '\. Júni. (2 1m). PliHCELI.: Bunclm·a ur Tlw Briti•h llr•ruim•. Paul Elliou, \lan B, rt•, i Pt•t<·r Bumht•r tt•rwr,. Tl;,. \c·utlt•m\ of .\ndrnt 'tn•11·. Oir ' Chr·i:. (26m). llu~"'"'lll. luplwr 1\l.ll \) D\ : Oin-rtinwnto l'"~' u 2 ,·iolin,, \Íulu 1 lonh t•nntinu. P 93. Sub:lnu·¡:t•r· llnfmu•ik. Oir.: Brunnt•r. {21m). \\olf~tm¡: llll\1J\1EL: Cour.·o·t pt•r u piano i nnJU<'Rh'll cop. 85. IJuuu Pruin· pop1'8Cil. Novn On¡no•stno Filhurnoè>nit•n olt· Iu llritli<r E•lcn ut'a. Oir.: \lo"•tuulo•r Huhbur·i . (32m). GUEH.\1.,: l'uMot·ullt·s "" 7" tcmu. llnpkin•con Smitlr. ¡:uilnrrn hon·uo·n . (I :lm). h.OZELL CII: Simfnniut•n ~olm. P.l:5. Ort)Ul''lnr tlt· Cumlll'u dt• l'ru¡¡u. Lilrnr llltm:íc•t•k. (2:im). HEI "\EC:l\.E: !'t·,u·t olt· "'ni "Jl· :!71. 'lnnfro•d hlio•r, tronrpu. Quintl'l dr \t·nt do• In l·ïlhumuln.io·u do• Bt•rlín. (21m). 13.()() 'rmtE:\ Th I.ÍRIC:S l.u zupalt·ritu. Mnríu dt"l Curuwn Gton71Ílt·t. Ju-rfin:t Mt•rtt'''''· .\ntmrio BlunC'u,, Hi rartlo '\1uñi7:. Julio Cotunru Cor Cuntor" dt• \tatlritl. Onlu<••Lru Sinf(mit·n. Dir.: \1nrron Buo•n· din. (16m). St. II n \'\: F:J, Gonolnlt•r·~. t''\h'Urlt••. Solisto•• •oral,, Cor• cid F..,,i,·ul dc• Glyrull'hnurrw. Orqut••tr·u Pr·o \rtl'. Dir.: \lulo·nlm S:tt·go•nt. (Hm). Tif.l LI NI: Do~ fnognwnt>~ tl~ ''Nrt~·urn". Murlu Collas. i!:lw Sti¡:nnni. On¡ut·•tr·a dt• la R.\1. Dir·.: 'T\rlin StoJ"ufiu. (23m). GERSII" IN: Hlut· Mouclo}. <'o1wrn ja1rr. t•n un nr•tt•. \m)· Bur· ton. Grt•¡:or) l lnpkiJr~. \\ illiam Shorp. •\rthur '~'norllt•y. Jrunit' .1. Offc•nharh. Connmliu. Dtr.: :' 1nrin \l•up. (23m). ALO~SO: AGE~DA \ll SIC~\L 15.13 CAPSA DE :u(~IC\ SIBf.Lil'S: Simfuuin n. I up. :w. On¡m·•tru SinúúniC'a dt• Bu..ton. Dir.: Culin Da'i'. (38m) . TF.LE:\L\1\'\: Conrt'rt pt'r a tn•• trumJII'tt·• i dth obO<''· t'li Ht• :\1. '\lnrk Bl'mlt'll. "iduwl llarri•on. \icholru- ThnmJb<)JI. l'nul Guu.Iwiu. Lorruirw \\ood. Tht• En¡¡li~oll Concert. Dir.: Trr'\01' Pinnm·k. (10m). DTT'n; HSDOitF: Quurll•t olt· eurdu n. I. Qutu·l!•t Frouz So•hubt·r·t. (16m). l:IEETHO\'EN: E¡:;mont, mr'o>ic·n int'idf'ntal Op. 81. Bit·¡çit Nil••on, bOprunn. Oro¡ut•~>trn Plril lwrmoniu. Dir.: Ott<J hlPmJW· ro•r. (17m). LU!.L\: Lt•~> plai•ir" rlt• lïllt· Pno·hnntéf', rnml·<liu-bulll'l {t•xtnu·t,.,). Snli"h'~ \'ot·uls. Vb :\lu•i<·icn• tlu l.ouvrt•. Uir: \1urt• \linko"'ki. (Rm). ).JSZT: Tu•o,o, hum•nto t> trionfu. Powmn •irnfònir. OrquP<>IrU dt• Iu C:t·\Htndhau' ;I,. Ú'pz~. Dir.: h.urt \lrNrr. (21m). H:\YD:\: Simfo niu "B". t•n Si b .\J l n 108¡. Philh¡rrrnoniu Hung-.:trirn. Dir.: \ntnl Dornú. (13m). !:\CHl Bl.' RT: Soontu pt·r u pinnu, D 959. \ft-h ~ n Tan. pianofortt•. (3:!rn). 18.00 GRt\l\S 11\TEGR.ALS C.\J\íT\TES OE BACH "Wicl<•r•t.•h" docb der Sünde", ( R~­ ,i-u•ix al pt·rnt). c•nntatn B\\ \S-1. .lumt•< Bowman, c·untr·u-11•nor. Th•· Kin¡¡'s Con~ort. Oir·.: R. 1\.ing. (14m). " ) eh armer \1t•n!of·h ic•h Siintlcukrwt·ht", (J>nLro• dt> mi. servidor dt•l ¡11'· rut), tunlato BWV 55. Kurt Et)lriluz. tt·nor·. Cor dc rwnR tiP llunoover. Lt·onhartlt-Con,orl. Dir.: Gusto\ LcuohardL (13m). "kh will tit'n Kr~utz•talo ¡;t'l'Uf' LJ·u~~n" ( O~ hun g:rnl Hrll purtnr lo c•rcu). cantata B\VV 56. Dil'trio·h Fi~rher-Di~kuu. Curi OrqUt·•tro Bach d<• l\1utúr. Dir.: Kurl Rirhtt'r. (22m). 19.00 GRAI"S IJiíTÈRPRETS P\lL B.\DL'R.\-SKOD.\ '\10ZART: Sonata p<'r a pianufortt• h.\ :!S.l (1\.v 205b¡. (25m). SA LIERJ: Cont·ert pPr a pianoforlr i orquN<Irn. l'n Si h :\1. 1 SoJi,ti \eneti. Dir.: Clautlio Scimom·. {2·1m). 20.00 BIJTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA J\fl'SlCAL 20.10 PERFD..S Rilimon Colomt•r conv<!r.a umh un compositor al voltant d1• Iu oe,•u ohru. "ESPECIAL FREDERIC M01\1POU" Co"' idut: CARMEBRtWO 22.00 AGENDA )lt:SlCAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS <.O~CERT l'nrl'gi.•trat p<'r Cutnlunyn .\t ú-ka d tÜa 13 dt' jan) 1 dt' 1997, al Palau de In Música Catalana. HOMEN\TGE A \T DE SÉVEIUC-125è ANIVERSARI DEL NA IXEMI~NT. Obres de SEVÉRAC. GAHHETA, CASALS i llOMS. Maria Cnnne Olivt'rt'l! i Tf'resn Garrigosa. soprano. Sergi Cuencn, baríton. ]ost'p \1aria Conangla, piano. Polifònit'a dt· PuigReig. Orquestra Simfònica del Vuli~H. Dir.: Jordi Moro. (83m). of:oo 23.30 NOCTURN Mú•ica pt'r acabar ~I dio. Prco;entut•ió a càrrec d'Alfred Cclaya. 01.00 REPERTORI DE NIT DIMECRES, 8 D'GcrU· BRI DE 1997 07.00 l10BERTURA M1í~it·a per començar l'I dia. RecuJJ d'obres breus prt•sentndes per Joan Vives. Inclou butlletins informutiUB i ngende~ musicals. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES B.i' 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Prt»<entnci6 de le- últim~ novetall\ di.~cogràfiquco aparegudes al mercat. E._"Pai paln><"inat per Dü.cos Castelló. 156 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES ~ !E = = lai a ;:¡· 10.08 CAPSA DE ~t(SICA GLLCK: Don Joan o Lc Festin de Pit>rre. ballet. Soli•tc, Barrocs Anglesos. Dir.: John Eliot Gardiner. (44m). BUXTEHUDE: Gt>n Himmel zu dt>m Vater mein. Creta de Reyght.>re. Rirercar Consort. {Sm). BRJTTE."\: Quatrt' interlndis marins de Peter Grime><, op. 33a. OrtJue¡;tra Simfilnica de Bournemoutb. Dir.: Riel1nrd Hickox. (17m). HAYDN: Quartet dl" corda op. 17 n. 2, Hob. IIJ:26. Quartet Fe!>tttie•. (24m). RBlSKl·KORSAKO\: Concert per a trombó i orqut-stra. Chri.stian J.indberg. Topiola Sinfonieuo. Dir.: Osmo Vünskü. (10m). J.Ch.BACH: La calnmito de cuori, obt•rtura. The Hanover Baud. Dir.: Antbony Halstead. {6m). R.STRAUSS: El burg~.s gentilhome, ~uite op. 60. Chantal Juillt•t, \;oli. Rol! Bertseh, piano. Sinfouietta de Montreal. Dir.: Chorles Dutoit. (37m). H.·\..'~DEL: Com•ert per a orgue i orquestra n. 1 (Edició Arnold). Ton ~oopman. Tbc Amsterdam Baroquc Orcb«>st•·a. ( llm). 2 13.00 MÚSICA VOCAL FINZI: Intimntions of [mmortality, oda pt'r a tenor, cor mixt i or· quC><tra op. 29. Pbilip Lnndridge. Cor Filharmònic d«> LiverpooL On¡uestrn Filhurmònira Royal Liverpool. Dir.: Riclutrd Hickox. (16m). ZEI.ENKA: Litaniae LauretOJllle. ZWV 152. 1\unr} Argenta. \tidiael ChanN'. Christoph Pnlgardien. Gordnn Juncs. Cor de Cambra de St11llgurt. Ortrueslrn Barroca Taft•l.musik. Oir.: FriNicr Bcrnius. (27m). GRJEG: Sis ranQOnS. op. 2;). Hnkan Ha¡,oe-gard, baríton. Worrt•n Jones, piano. (14m). DURÓN: El impos· fiible moyor en amor lc venze Amor, sar.-ucln bun·no•u. Mru·ta Almajnuo. soprano. Al Ayre Espuñol. Dir.: Eduardu López Banzo. (9m). HOLST: 2 .\1otrts. op. ·13. Cor CBSO. Dir: Simon Hai"~'Y· (10m). 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCI ES l AGENDA MUSICAL 15. J 3 CAPSA DE MtsiCA LACH"'ER: Simfonia n. 1. op. 32. OrtiUI'stra Shnfòni<'a de SinI:,'U(JUr. Dir.: Choo Hoey. (33m). SCHICKHARDT: ConN·rt en re m. Ricercar Consort. (9m). PAC .\.NIN I: Quartet dl.' corda o. 1. Salvotore Accardo. Syhie Gazeou. \Jfon,;o Gb ...din. Rocro Filippini. (19m). LULLY: Mi~ere­ rc, motet. Donna Brown, soprano. Cuillemettc Lanrcns, mezzohoprano. Howard Crook, tcoor. Hené Lamy. tenor. Peter Kooy. haiA. Cor~ i OrquN>tro de la Chopf'llr Royale. Dir: Philippe Ht•rrcweghe. {23m). BOCCHERIN1: Simfonia op. 21 n. 4. G l96. Drutsebe Knmmerakade· tuic 'il'us~. Dir.: Johannes Goritdci (Sm). CRUSELL: Concert per o clarinet n. 2, op. 5. llokan ROhl'ngt·en. Orqm·•tra Simfònica de la Ràdio Suecu. Dir.: Okko Knrnu. (24m). BRU fiNS: Preludi en Sol M. per u orgut•. Bernard Foccroulll". (9m). CLAZUI\0\': w estacioru., ballet op. 67. Orqllestra de la Su1ssc Romunti!". Dir.: Ernct~t Am.ermet. (36m). I 8.00 GRANS 11\TEGRALS CA\I \TES DE BACH ~selig ist der 1\fann" (Feliç aqueU home qui.' ~uporta la tcmptnció), conlata BWV 57. Nen Holisto delti Petits Cantors de Viena. Paul E'1>'Wood, contralt. Kurt EquiIUJ~, tenor. Ruud van dl'r Met!r, baix. Cor de nens dt' Bnd Tolz. Conct'ntub Muoicus d.. Viena. Dir.: Nikolnus Ilamoncourt. (23m). "Aeb Gott, w:it• manches Ht•rzeleid" (Déu meu, 4uina allirt·i6). canta to B\VV 58. Seppi Krun ..itter. Paul E,,wood, con· tratcnor. Kurt Equiluz, tenor. Ruud van der Meer, boix. Cor de rwns dc Bad Tülz. Concentus Mu•icus de Viena. Dir.: Nikoluu~ Hornon..-ourl. (12m). "Wer mich litbet. der wird mt'in Wort halll•o" (Si al,aú m•e<Otima, guardarà lo meva paraulo), contota BWV 59. Nen solitito del Petits C>lniOrH de Viena. Poui ERii'~o­ od, contralt. Kurt Ec¡uiluz, te- nor. Ruud van dt•r Mt'er, baix. Cor de nens de Bad T¡;lz. Con· ct•ntuR Musicus dt• Vit·na. Dir.: Nikoluus Harnoncourt. (12m). 19.00 NOUS INTÈRt>ltETS MOL\S: Encontn·~. Grup Tabal. pcrcussion~. (10m). \TLLALOBOS: Scgunda Sonata Fantn~ia. Enregi¡;trament ft•l per Catalunya Música. Anna Bagct, violí. Aníbal BañuduH, piano. (19m). BRAHMS: Ncut' Licbcslit>der op. 65. Enrc•gi¡;trom~nt fel pc•r Catalun)a ~lú,ica. Grup Li!"dt'rkranz. (21m). 20. 13 1\tENDELSSOllN: 150 ANYS Simf<mia n. 2, "Lohgesang'' (''Cant dl.' lloança"). M. Price, •oprano. S. Burge", soprano. S. JenNUl'm. trtaor. Cor Filharmònic de Londrt••. OrquesIra Filharmònica de Londres. Dir.: Riccardo Chuill). (72m). Sonata per a orgue op. 65 n. 2. PetPr Hurford. (10m). Concert pt•r u pillno n. 1. op. 25. Cn>rien Kat..aris. Orqul'!<tra rlc la Cewunrlhou& de Lcipzig. Dir: Kurt Musut·. (19m). 22.00 AGENDA \fUSICAL 22.05 ELS :\'OSTRES CONCERTS CONCERT enre¡;istrat ¡wr Cutulunya Música cl dia 28 de juny de 1997 a l'Esglèoio Pan·oquial dt• Torroella de Montgrí. XVli FESffiAL ~'TERNACIO:'\AL DE "ÚSICA DE TORROELLA Dt. MONTGRÍ. GUANYADORS DEL IV CONCURS INTERNAClONAL OE CANT "JA lJ\fE ARAGALL". Obres de VERDf , BIZET. SOHOZ.\.BAL, ~1\SSE;'.¡ET i ~fOZ-\RT, t>ntre d'altrrs. Gonn)ador~ dPl IV Conrors lntcrna<"ionul cie Cant ".laumt• Aragall". (7lm). 23.30 NOCTURN per acabar t'I rho. Pre5t'nlacitÍ a càrrec d ·,\Jfr~d Cela) a. !\lú·i~a 01.00 REPERTOJU DE NlT DUOUS, 9 D'GcrUBRE DE 1997 07.00 L'OBERTUitA Mú•ic•o per començar el diu. Recull d'obres breuti pn•st'ntades Jlt'r Joan Vives. I m•lou hutlll'tins informatius i agende• musicab. 09.00 BtiTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Prl.',entac·ió de IP.s últim~:~ novetat!! discogràfiques aparegudes al mf'reat. Espai patrocinat per Di.<.co~ Castelló. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE lUtStCA RUBf'íSTEIN: Concl'rt per a piano i orquesu·u n. -1 en re m, op. 70. Alexand~r Pnll'y, piano. Ot·qucsll'IJ Sinúònit•n dc l'Estat. Ok: lgot· Golovr·hin. (38m). MOZART: Siuúoniu n. 20. KV 133. Tbe A<"adem) of Ancient \ Ju,ir. Dir.: Jaop Scbrüder. (28m). BLAVET: Sunntu SI"Condn. Bnrtbold K11ijkt·n. Wiclnnd Kuijken. Uobert Kohnen. (llm). GAZZ.\NIGA: Stabat ~1utt•r per a ,;olil'trs, <"Or mixt, orqul"stra i orgul'. Cnppella ~fu­ ~if·ale de la Catt•drnl de Verona. Dir.: Alberto Tur<'o. (32m). GRANADOS: Mudri¡;ul per u violoncel i piano. Membres del Piano Trio Salzbu•·g. (6m). ROSSl"<l: Sonata a quall'(' n . .J. Mat->imo .Mercelli. flauto. Giovunni Picciati. durinrt. Lucn Reverberi. fagot. Swfano Pigna· tdli, trompa. (14m). l"AURE: Concc>rt per a ";oiJ i orquestra. Rodolfo Bonucci. Orque,tra Fi· lnnnè•ui<"a de In t'iu tot de )fèxic. Oir.: Enriqnt• Bótiz. (16m). JIAYDN: Simfouiu n. 26 "Lamí'ntatione". Tbc J::n@sh Con••••rt. Dir.: Trf'vm· Pinnoc:k. (14m). 13.00 )fÚSICA Al\TIGA C.\LLTIER: La Rrthori4ue des Dieux, Suite n. 12. llopkinson Smith, llaüt. (24m). CH.ARPf:NTIER: Les quatre estac•ions, H. 335-338. motets. Françoise SemeUuz i 'IJoétui Rimr, ..opranos. LI' Podement dt· l\lusiqlle. Dir.: l\lurtin ee~­ tc•r. (28m). REUSNER: Suite ¡wr u llaüt en Re l\1. Konrad Jun~bíinel. (16m). LÓBO: M.is.•a pro dt>functis. The SixtCt'n. Dir.: Ha,rry Christophl'r•. (21m). MUSICA DE LA CORT DE DOM DINIS: Tre• c;unt.iga~ d'a· mor. Puul Rillier, veu i direcció. Morg;riet TindemunN. viella. ThC'atrt' ofVoit:'es. (17m). 15.00 BLTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA l\fLSICAL 15.13 CAPSA DE l\1ÚSICA TXAIKOVSKJ: Simfonia n. 5, op. M. Orquestra Simfònica de Xirngo. Dir.: Gt>of11 Solti. (-16m). C.Ph.E.BACB: Son11ta pe_r a pionoforte, violí i violontt•l, Wq 90 n. 3. Trio 1790. (15m). FALLA: La Atlàntidn. prillcg. OrlJUCMtra Simfònica de RTVE. Dar.: Antoni Ros l\larhà. (12m). HAJ'iDEL: Hnvt' mercy upon mc•, \nthcm Chando' n. 3. Lynne Dnwson. soprano. Jan Pnrtl'idge, tenor. Cor i Orc1uestra The Sixt<>en. Dir.: ll orry Chri;Jtoplwrs. (20m). Oï OY: Sauge-flcurir. op. 21. Orquf'~tra Filharmònica d'E.•tra~bourg. Dir.: Tlwodor Gusclilhau!'r. (17m). BOISMORTIER: Sona ta per a Cugot i baix contitm n. I Dunny Bond. fagot. Ricltte von der 'lrcr, 'iolonrd. Hobt•rt Kohnen , dovecí. (im). GERSIIWT'l': Giri Craz). Oht>rturu. Tbe PJ"inct>"' Tlll'utt'r On·hc.'tra. Oir: John \lcGlinn. (6m). BRAJD1S: Trio amb piano n. I , op. 8 . Tnmús \ ÚsÚr) . Thomn• Brandi,. Ouomur Borwitzk). (3ïm) . 18.00 GRANS rNTEGRAl.S C.\NTATES DE BACil " O E~<oigk~it, tlu Domwwcwt" (Oh t•tet·nitnt. purauln t·Nnlllnnt). ~antntn BWV 60. Paul Esswood, contrnt~nor. 1\urt Equiluz , lt'nor. Ruuol van Ul'l' Met•t·, buix. Cor de nens de l:.lud Ttib:. Conceutus Musicus tlt• Vit•nu. Dir.: Nikoluus llnmonrout·t. (16m). "Nuo kornm , dt•r Ht•id!'n lldlund" (Vine, ~nlvadot· tkls infi61. llelt•n dels), cantata Donath. Adalbert Kruu~. Wolfgang Sdtont-. Giif'hingt•t· Kunto· rei Stutlgnrt. CoUe¡:;iunt Badt. Dir.: Helmut Rillin¡:. ( l9m). ··~un komm , dt·r llt'idt•n Htoiland" (Vine, 'nhudor dt·l~ infidel•), cuntuta B'\\'V 62. Pl'ler Jelo• it.s, ;,opr·nno. Paul Esswood, contralt. Kurt Equiluz, tenor. Ruud van dt'r \ft•<'r, bai'<. Cor dc nens de Bad To~ . Concentug mu•i('us d(' \'ien n. Oir. : Nikolaus Harnonrourt. (19m). nwv 19.00 PENTAGRAMA Prob'Tamo dc divul~ació rnu~i­ col. Guió i rrolitzarió: Pt•rc Burés i Àlex Rohlt'ij. 20.00 BUTLLETÍ OE NOTÍerES I AGENDA MUSICAL 20.13 "A LA MANEflA DE...." Un convidnt ens proposa i c·om!•nto Iu nuí~icu que li u¡,rradu. Guió i ¡wesrntnrió dt• Joan Vivt•s. Product·ió dr Dolor• Bu;,qur~. 22.00 AGEI\DA MUSICAL 22.05 ELS NOSTilES CONCEilTS CONCERT enrcgihtrat pt-r Catalunya \fú•i('n el dia 3 tle juliol de 1990 o I'Esgl~~io Pn rrn<¡uinl d'Ordino. 8è FESTI\AL INSCHUTERNACION\L. M-\.~: Quintl'l amb piano, op. 44. BRAHMS: Quintt'l nntl>¡Jiuno, op. 34. Trio dt> Hunl'lonn. Cario do MarLini, ,;olí. .forge SuLil, violo. (C>8rn). 23.30 NOCTURN Mtísicn pt•r ucubur c•l diu. Prt•sentaci6 o còrr·t•t· ci'Alfrl'tl Celuyu. 0 1.00 REPERTOJU DE NIT per Joan 'vi ve>-. Inclou butUetins informatius i agendes muoicols . 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE NOYETATS Prt••ent:wió de les úllime~ nO\t'tals dbcogràfique¡; aparcgudrs al mt'rcat. Espai patrociunt p!'r Discos Castelló. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE MÚSICA RAMEAU: Anacrcont, ballet en un n<:ttJ. Rcné Schirrcr, batíton. Agnf.s Mt'Jlon. sopruno. .Till Feldmun, sopt·ano. Oominicpte V'18se. contralt. Micbel Laplénie. tt·nor. L :s Arts Florissanl8. Dir.: William Chri.o;lie. (45m). L.MOZART: Simfonia en Fa, F 2. Orquc·.tra dc Cambra Eslovaca. Oir.: Bohdan Warchol. (16m). SCJJU\1ANN: Concert pl'r a piano i orquestra op. 54. Danil'l Barcnboim. Philharmonia Orcbestra. Oir.: Dietrich FischerDie;,kau. (32m) . FORQL'ER.\Y: Suite per a •iola de gambo i continu n . 5, en dom (peces dc \'ÍOIa). Sigiswald Kuijken i Wicland Kuijkcn, violo dc gamba. Gusla,· Leonhardt, clavirèmhal. (25m). ROSSINl: L'Italiana in Algeri, obertura. Orquestro dc la Royal Opern House, Covent Gardt•n. Dir.: Cario Rizzi. (Sm). REJCHA: Fub'ltes per u piano op. 36, n. 13 a 18. Tmt Wirtz. (23m). NAPOLETANO: J\1ieco con Calascione e Cuosmo. Cuppdlo ddla Pictà dc' Tut·chini. Dit·.: Antonio Floriu. (11m). 13.00 MÚSICS DE CATALU- NYA RAVEL: Vulsos nobles i sentimental s. Adolf Pla , piano. (16m) . MARA1S: Suite d'un goüt étranger. Jordi Savall, baix de ,;oia. Ton Koopman, da,·eci. Hopkin~on Smith, guitarra barroca. (48m). MOXfSAL\ATGE: Concertino 1 + 13. Orqu estra Nacional de Cambra d'Andorra. Oir.: Gerard Claret. (12m). ALBÉ1\'IZ I ENESCO: Rup~òdiu espanyola per a piano i orqnMitra. Rosa Torres-Pardo. Orquestra Simfònica de Tenerife. Dir.: Víctor Pahlo Phez. (15m). SOLER: 1\fablei.'-Lieder (1992). Virgínia Parramon, soprano. Orquestra de Cnrnbru del Teatre Lüure. Dir. Josep Pons. (17m). 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 1 AGENDA MUSICAl, 22.00 \GE\ DAm SIC \1. 22.05 CO'\CFRT " 1<\.GI'\<\.RI Guicí i >t'il'l'l'iÓ: \(,., Rohlt•, . 23.30 '\OCTlR'\ !\l(tsirn ¡wr uruhur c•l din . p,..._ ot•ntu<·ió u c•àrrt'<' d ' \lfn•d Ct•lo Ja. 01.00 REPERTOIU DE l\IT DISSABtE, 11 D'OC.. TUBRE DE 1997 07.00 L'O n mn'UHA 1\hí~icn pt•r· t•unu·n~·ur· c•l tlin. Rl•cull d'oht't'R ht'!·u~ pn•¡,¡·ntutlt•K pt•r Pilnt· Suhic·r). 09.00 BUTLLETÍ OE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 09.13 J\IÍISICA PEH A CO- BLA GIL: "L'ngn• rlt•l tt•rrt•t·'', "El l'UntÍ dt•lu t•ovu", •ru·chnw~. Cobla Mont¡,'Tins. (9m ). 11..\\'\llT: \mor dt' nin~tll , vu!H. Dl't-t•spt•rndo, holt•ro Cnhlu \1t•ditt'rrà nio. Dir. : Jonh l..<·on. (7m). GLOSSES PO PL. I. \liS CAT\Lll\ES: I.'lwr¡•u Rit•ru. El mariner. Rumón Plo. tt'nuru. Cobla Barr..Iono. (8m ). B \LL DE GI T.~~ES: \al•-jotn, Lo Quudri Uu. Cob Iu Prinl'ipul dl' In Ri·bal . Dir.: Fronc<'s!' Cn••ú. (im). JOSEP SERRA: Ln giirulolu. omt•rirnnn. El intrr:pitlo. puM duhle. Cobla Sant .lurdi. Dir.: Jordi I.Rírn. (6111). PAULfS: Cuiourdc•nca, Rlll'dunu. CoiJIU Sc•lvutunll. Dir.: Mut·tirir'l Femi. {5nt). 10.00 AGENI)A MUSICAL 10.05 I'EN'li \CHM1A Ht•petieit1 d••l pmgl'llmn ¡·m~s ..I dijou8. 11.00 EL DIA DE L'OIENT Pro¡,'l·umut·i6 rc·nlil7ndu n purtir clt> lr•q p<'tkion• <fUl' c·l~ nn•trt·~ oienl~ hun ft·t ol cnntc••tudor dt> Catalunya :\hí~i!'n, wl. 202 :i5 35. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES J AGEN'DA Mt.:SICAL 20.13 L'Àl OIOVJSlJAL Un pro¡:rumu d' \J,., Gorinu . 22.00 AGENDA i\RSICAL 22.05 GRA!'tiS OBilES BACH: Vnriol'ionK Golrlbt•q;, BWV 988. Tutiuno Niktolni!'vu , piano. (80nt) . 23.30 NOCTUHN Músi<-n l)t'r nruhor· t•l díu. Pr·rscntució o càrt·r·c d'Alft·,.cJ Cc•lu- yo. 01.00 REJ>ERTORI DE NIT DIVENDRES, 1 O D'OC· TUBRE DE 1997 07.00 L'OBERTUitA \1úsicu per començar !'I diu. R!'cull d'obrrs hrt'll!\ ¡m•J«•ntorlt'~ 15.13 EL OIA DE L'OIENT Programació realitzada u partir dr lrs peticions que els nostres oients han fet ol contestador M Cotolunya Mú!!Íco, td. 202 35 35. DIUMENGE, 12 D'OC.. TUBRE DE 1997 07.00 L'OBERTUitA Mú,iC'a pt•r runwnçur t-1 dia. Rt•- rull d 'obre" brt'ns prc.,t•ntntlt•s ¡x·t· Pilar Subirà. 09.00 BUTLLETÍ DE '\OTÍCIES I \GEI'\OA Ml'SI CAL 09.13 MÍ;SICA REUGI OSA EYBLEH: Rèquiem en do rn. Burburn Schlit'k. lboldt' \••enlwintt'r. Harry ~an Bt•t·ne. IJarry van der Kump. ,\l•fl'lder Vol..alenq!'mblf'. Steíntor Borork Bremcn. Oir.: Wolf¡:ung II..Jbirh. (52m). A.BRITTEN': Wc•dding Anthcm. The SL,tcc•n. Dir. : llun·) Clu'Ílltophers. (9m). MOZART: Mi$su brevi~, h. V 140, " PaHtol'lllmt•ssc". Tlc•lcn Dunoth. Anueue 1\Iru•kt•rt. llw<' ll l'ilmonn. Andt·t'ns Schmidt. Col' i Onpu'Ht·a Simfònil'u do Iu Jt¡)tJio tle Lt>.ipzig. Dir.: llc•rlll'rt Kl·gel. (18m). HASSLER: Vutcr un sc•r im Himmelrrich. Conjunt vtwol Europt'u de La Chapelle Royolc. Dit·.: Pbilippe Jlc•n·c''''(.:be. (21m). 11.00 1'RANSlllSSIÓ EN Dl RECTE DE LA l\llSSA CO!'\VEI\TL'AL DES DEL !\lONESTIR DE l10NTSERRAT 12.30 AGE!\DA l\IUSI CAL 12.35 APEIUTIU i\1USICAL 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍC IES 15.08 "A LA l\lANERA DE...." Repetició del programa o>ml>s t'I dijoua al vespre. 17.30 TEMPORADA O'ÒP EHA DE CATALUNYA MÚSICA GLINKA: Rmlan i Lurlmilu, òpera l'U cint· actes. Mikhnil Kit. A non NeLt•ehko. Vludimir O¡,'llovit•nko. Larissa Diarlkovn. Cors i Orquf'stra dd Teatre Kirov. Oir·.: Vnkry Gt'rgii'Y. (202m) . 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA liUSI CAL 20.40 SELECCIÓ DE JAZZ Prop;rumu dt>dicat a la mú•ica dl' jan amb guió d'Albert \lallofré. 22.10 AGENDA MUSICAL 22.15 LA l\JÚSICA A DEBAT Programa n l'entorn dr temes mu&icals dïnterè.•, reaützat amb la col·lahoració dd Con~ell Cntalit de la Músit•a. 23.30 NOCTURN Músiru per acabar el clin. Pr!'sentuci6 o càrrec dc Mn t·ó .Tané. O1.00 REPERTOIU DE NIT DILLUNS, 13 D'OCIU• BRE DE 1997 07.00 L'OBERTURA Mú~ico per com!'nçat· el dia. Recull tl'obres brctb pn>sentadPR pt'r Joan Vïves. lnclou butUetins informatius i agendes mwieuls. 3 09.00 Bl 1'n,LETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SF.LECCrÚ OE 1\0\ ETATS Pn·•t<nluc·icí tlt> ¡,., tíltinw• noHtat' tli,<·n~rúfït¡ttt'' upurt'J..'lHit'~ nJ tm•rt·nt. E,pni putr·oC'inat pPr Di•ro' Cu,tt•llé>. 10.00 Bt:TLLETÍ DE NOTÍCIES 156 10.08 CAP SA DE \fÚSICA GOUNOD: Simfonin n. I. Orqut'Hira del Cupitoli dP Tolo~o. Dir·.: Mi!'IH'I PlnMMnn. (28m). II AYOI\ : Si~ rninn<'l• llob. IX:lli (7 u 12). Cnpr•ltu Tstropnlitnnu. Oir.: l'l'te••· C:uth. (15m). NlELSEN: Hymnu• All1m·is, op. 12. lnga Nit'l~cn. Poui Elming. Arm• Ellm>~. Per Il o¡ t>r. Jorgen Ditli'HI'n. Cot' dc• noi~ dt• Copcnho¡;ut•n. Cor i Ort¡m•,trn Sinúòttio·u dt•ln Hoolio Nocional Dnn~>­ MI. Dir.: Lc·if s..~··r-tum. (21m). \ 1\ALO I: Com·t'rt pc·r a \loloncel i on¡ut.,.tro. H\ 106. Ofro Horno}. Orc¡uo•,tru tll' Cumbru de Torouln. Dir.: Paul Hobin'on. (10m). SCHU\t \XX: Fonta,it·-tiit'kc· p<'r a oboè d'amor i piano. op. 7:i. Dou¡da' Boyd. \faria Jooo Pirt•,, (12m). Pl:'G\ •\.\ 1: Oht•rturo n. 3. F:n•<'mhlt> L'A,t.W. (19nt), BR·\H\fS: \oriariuru. i fuga •uhre un IC'ma dr. ll undel. op. 2 ~ (orqut••tradó dc Ruhhra). Orqtw,tro de Cle\(•lnnd. Dir.: \lotlímir \.•hkcnazy. (29m) DF.LALANOE: Confitebor T-.J¡i Domin;•. S 56. Soli,to•• voeolb. Les ArlA FloriHRnnts. Dir.: \ViUium Chri .. tie. (26m). 13.00 )flJSIC.\ DEL SEGLE xx HONEGGER: Simf1mia n. l. Orquestt·a F'ilhannòuic•u Txeca. Dir.: hírla• Nl'untann. (23m). MAUPJERO: Quurtt't dt> corda n. l "Ri•pt'lti t• ~trarnbotti"'. Quartet dl' rurdo Orpht·u,, (21m). Hf\DE\UTII: Conct'rt per a <·lorint•l i ort¡ut"-tru. Ct>llrgp P iPtt'r•on. Ort(UI'•tra dl'l Conrc•rtgl•hou-.. Dir.: Kiril 1\:~>n­ dra,hin. (22ml. \IESSl.\E:\: Scpt ho'tkuï. Pct<'r UonohOt'. piano. Conjunt dt \t'Ol Holondi\s. Dir.: Ht•inhert de U>l>u,.. (20m). \\ ESTLAKE: Antart·tica, "uit(• per a guitarra i ort¡ul'str·a. John Williamk. Orque•tro Sirnfi111icn de Londres. Dir.: Puul Dunil'l. (22m). J 5.00 .BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 4 15.13 CAI'SA DE MÚSICA PO'rfEH: Si mfonia n. LO. Ort¡ue;;tt·a olt• Comhra \1iltnn Ke} nl'"· Dir.: llil ory Dnvau Wf'tton. (28m) MOZART: Trio per a piano. c·lurim·t i villlnnrt>l, KV 198 "Kegelqtutt''. Emunuel \x. Richard Stoltzrnon. Yu-Yo :\la. (21m). \R\E: Con<·ert ¡wr o or- gue en Sol :\l. Thc• PariP) or In"' truments. Solista i director: PauJ ~icholson. (12m). DOXlZETTI: La Bella Prigionil'ra. duet d' .\mina i Everurdo. Susanna Ri!!UccL Paolo PeUPgrini. Romano France.chclto. Orquestra dc camllrn de l'.\,s(){'Ía<'ÏÓ In Canto de T<'rni.Dir.: Fabio \1rw~tri . (19m). \1\ \LDI: Concert per a fagot i orqut>stru n. 33. RY 470. Daniel Smith. Orquc;otra de Cambra \nt:lt••a . Dir.: Philip Lcdger. (10m). SlBEUUS: Quartet de corda en la m. Soplmtirated l~adieo. (35m). VRANTCKY: Simfonia op. 52. Orquestra dc Camhr:u de Pra¡;o. Dit·.: Bobumil Gregor·. (3~m). 18.00 GRANS INTEGRAL<; CAi\'TATES DE BACH "Ch,;st¡,n, iitzt'l diE'Sen Ta;;". (Crio;tian~. graven aque.st dia). BWY 63. Peter Jelo,rits. soprano. Paul E.-swood. contralt. Kurt Equíluz. tl'nor. Ruud mn der )feer. baix. Cor de nens dc Bad Tolz. Cunccntus musiru,. de Yit'llil. Oir.: \ikolau• Harnoncourt. (29m). "Sehet, -.elch eine Licbc bat un' der Yater ent>igPC ~tireu quina prova d'amor cos ho donat el Parc). <'Bntata B\\\ 6-t. Pel<'r Jelosit.o. soprano. Paul Eo,wood, contralt. Kurt Equíluz. lt>nor. Ruud •·an der Meer. baix. Cor dc nens de Bad Tolz. Conrt>nlu' rnusicus dc Viena. Dir.: Nikolou~ Hun10ncourt. (20m). 19.00 AUlANAC Un espai destinat a evocur i rcviurl' f'ls fets més reprl'sentatius del passal musical. Guió i sd<'crió d'Àll'x Robles. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGE~DA l\IUSICAL 20.13 CATALWiYA :UÍ:SICA: RECL'LL DE 10 ANYS D 'HISTÒRIA Re,;biÓ dels programe,;. e•pail; i concert• mé;,i¡;nifi<'atius. \ftSIC.A HISPA.\ A D' ORGLE {Segles X\'1-XX). Enregi_stromenl fet per Catalunya l\túsica els dic.; 18 i 19 de maig de 1992 u To1am i Barcelona. l\Iode-;t )loreno, orgue. (65m). 22.00 AGE:'\'DA .m :SICAL 22.05 ELS !\:OSTRES CONCERTS COXCEHT enregistrat per Catalunya )ffu,;cu el dia 12 d'ot'tubre de 1990 a la Plaça del S<>lllt• Barcelona. Ciclr .IU7.z a lo Pinça dcl Sol. Obre& dc N.VIDAL, SABATER. LL.SABATEH, AMARGÓS i DURAN. Big-Ba nd de l'Associació fil' Músic• dc.• Jazz de Catalunya. (63m). 23.30 NOCTl il tN Música pt>r acabar el tlio. Pre•entació a càrrPc d'Alfred C!'laya. Ol .00 REPERTOJU DE NIT DIMARTS, 14 D'OCIV· BRE DE 1997 Oï.OO J:OBERTl RA \lú,it"u ¡wr· t"nnH·nçur el din. Rct•ull d'obri'' brt•u, prl'st•ntade, pl'r Jnun \h·"'· ln!'lou butlletins infurrnutiu, i a¡wnrles rnu,iruh. 09.00 IJl"TLI.I:.'TÍ D E NOTÍC IES 09.08 SELE<:CIÓ DE NOVET\TS PrPHt'nln;·i;) dt• lt•H últjuwo novetats di,t·o~r·tàfïqut•s npnr~gudes al men·ut. Espni patr01·ina1 pet· DiM·o~ Cn~1t·Uó. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE ~tLSI CA FIBICil: La Rmnnnça d<' la Primn•t>ra. up. 23. 'i. 'lormo•·n, soprano. ~- Pru-o. baix. Cor de Iu Ràdio dt• Pra¡:a. Orqut'stra Simfolnit·n d~ Iu Ràdio de Pru.g a. Dir.: Franti-t•k \ 'ajnar. (15m). \LBI\0:\1: Cnnt•;·rt pl'r a trom¡wtu. lrt'' uhol-,, fu~ot i rontinu. Tlll' Kin¡:'• Con-ort. Dir.: Hnlwrt Nil!(. (9rn). \10ZART: Cont·c•rt ¡wr o piu no t orqu..,tra n. 2l. 1\.\- t91. Philhormonia On•he!<Lru. SoliJ<ta i tÜrl'<'tor: \'Jorlímir \•hkt•nuzy. (32rn). 11.\YD\: Quurtt•t tlt• t•urdo op. 50 n . 3, Hnb. lli : lli "Prm.ià''. Quurtt'l Nunws. (25m). R.STR\USS: L:nu •ida cl'heroi. Orqu;•,tr·u dc Cll'vf'luntl . Dir.: Lorin Muuz¡•l. {·~3m). BO.MAN: Suitt• t'li Ht• \1, Po•titu MtÍHicu dt• Drottnin¡;lwlm. Orr[UI'~lrn fie Combru dt·l \1uwu 'lul'ional. E•llwnlm. Dir.: Claudi' Gí-nrta''· (21rn). \.SOLER: Sonutu pc·r·n rlnw<'Í n. 61. Uoh van \s¡wren. (15m). 13.00 '10\IE:\TS LÍRICS \ll.!SSORGS~l: On<'• c·~rf'nt'' (8ori• (,Oflunn• r Lo Khonmlx.ina). SoiÍ,II',. Cor i Orque,tra tlt•l Tt·utn• Bol~ui dr )lo;t'ou. Dir.: ..\ndrt·i Tc·hi•tiakm, (23m). HECIT,\1. fit• rnmancl', dc ~ar­ •ut•lu. Ju-ep Carrrro-. On¡Ut'•tra Òt't'ontbru Ant:lt••o. Dir.: Antoni Ro• \tarhò. {27ru). '\fESSAGEH: \íornnique. t·~troctr•. Camill;· '\1araunt•. \1ortha \.nl(l'lici. Mklll'l Ruux. "'adinr HPnunx. Cloude Dt•vos. Freda Betti. \irnÍ' Ooniat. Cor~ Huyruond Saint Paul. Orc¡ut••tra dl' l'A,sociut·i.S olt• Cunt'l'rl~ Lnmor!'ux. Dir.: .Julr·~ G t't'Hhicr. (46m). VERD I: "FaHIIn il Do~t· ad Amelin Gri nrnldi?'', duel dr Simon Rot'l'llrtPgrtt. lluna Tokody, 6oproun. Juun PonH, baríton. Or·t¡ut'KII'U dr I'Ò¡wru llon¡;ore~u. Dir.: Erviu l.ukÚcK. (13m). 15.00 BnLLETÍ DE NOTÍCU:..'l I AGE!\DA Ml'S ICAL 15.13 CAPSA DE MÚSICA D\ ORAK: Daru.es t';ohn ~ op. 72. Royo1 Philhannonic Orrb~,­ tra. Dir.: Anto1 Dorati. (35m). CILUA_\1: Duo per a flauto i !(U.Ïtarra. WoO. \likud Hda~­ "''Uo. Jukka Sa•ijoki. (22m). BERllOZ: Le Cinq )fai, cant •ob re Iu mort dt> rEmperu;lor l'iopoii'Ó. Lit'uwe Yis•er. Cor i Orquestra Simfònica de lo Ràtlio Holandesa. Dir.: .Jcan )~o urnet. (12m). BEETHOVEN: So· nata per a piano n. 3, up. 2 u. 3. \ladímlr Ashkcnuzy. (27m). GLCCK: Seruimmis. ballet pantornima. Tafclmw;ik. Oio·.: Bruno WPil. (20m). PERCOLES!: Concert p<'r a violí i orquc.~lt·u rn Si b :\1.. Daniel Cuillrt·. Ensemble Stndivaria. Dir.: Poui CoUeaux. (13m). '\1. FIAYDt'.: Quintet de corda. P 105. L'Archihudelli. (31m). 18.00 GRANS INTEGRALS CA.\TATES DE R\CH '·Sie -.e rd en aus Saba alie koltliDPD" (Yindrun tot~ d.., de Sabò". canlata BWY 65. 1\.urt Equiluz. Ruud 'ander )J('('r. Cor de nen. d(' Bod Tolz. Concenltb mu.•ic•u• dc Viena. Dir.: 1\:ikolau• Harnont'OUrL (l'im). ''Erfreul eucb. ihr Hcrzen ·• (Aiegreu-Yo>. roN). cantata BW\ 66. Paul E-.-wood. 1\.urt Equüuz. )lax 'on Egmond. Cor de neus de llaunover. Colle¡,'Íum Vocole. Leoohardt-Consort. Dir.: Gustm· Lronhardt. (31m). 19.00 GRANS INTÈRPRETS PAUL BADURA-SKODA BEETHOVEN: Triple concert, op. 56. Frnnjosef Mai<'r, ••iolí. Annt•r Bl}smu, •'Ïoloncel. CoUcgium Aureum. (35m). '\IOZA RT: Variacions "Ah. vous dirui-jr, 'faman'' ~'V 265. (12m). H AYDX: Fantru.ia pt>r a pianofortC', H ob. :X.\TI:4. (6m). 20.00 BL'TLL.ETÍ DE 1\0TÍCI ES I AGE.XDA Jll'SICAL 1 a I ~ I I 'I o (' 8 ( ( (i 20.10 PERFILS Hoimon Colomer ronv!'r-a amb un compo,itor nJ voltant dt' la •e•a obra. --.ESPECIAL FHEDERI C \fO\IPOL-· Con•idnt: CARJ1E BRAVO Jl h q L 22.00 AGENDA JlLSICAL 22.05 ELS !\OSTRES CONCERTS CONCEHT cnrcgisl1·ut per Catalunya .Mú&;ca PI dia ll dl' juny el!' 1997 a l'Auilitori Enric Granodos dc Lleida, clins Iu Temporada de Concec·ts dc l' Au<Ütori. MONOGRÀFIC BACfl. BACH: Conrerl per a violi, oboè i ot·questru, BWV 1060. Cantata n. 4, BWV 4. Suite n. 1 rn Do l\1, BWV 1066. Motet. BWV 225. Núria Rial, soprano. Jordi Gonziíltoz, tenor. Paul Vnn der Lin· den, oboè. MaricttP Holtrop. v (' 1 ( li ,;olí. Cur c.lt• Cumhro dt•l Pulou dt' la ~lú,ic·a Catulann. SarabuLx' dt• Ha redona. Cont·t•rto' 91 On¡uc,tm Barroc·u d' \m•terdum. Oir.: Jurdi Cn•n,. (70m). 23.30 :'\OCTl RN \Jú,irn pu a<·ahnr t·l din. Prt>'t'ntm•ió a ràrn·c \lfn·•l Ct·luyu. er O1.00 REPERTOH I DE NIT DIMECRES, 15 D'OC· 1UBRE DE 1997 07.00 L'OBF.HTUHA M(•sirn prt· •·onu·n~nr· el diu. Rtl¡·ull d'obn•• lwt•u• fll'í'Hf•nlndt•s per Joan Vi ve~. Int·lou lmtll••tins informatius i agt•n•h•s nlltsi••ah. 09.00 BUTLLETÍ DE !liOTÍCIES 09.08 SELECCIÓ OE NOVETATS Pre"•ntal'ió dc• lt·' tíltinws nuwtuls CÜSt'O!,'l'Òfiqm•, UJIUI'I'b'lllll'" ui met·t·ut. Espai pulrocinat pt•r Oi.•ro' Ca,tdló. 10.00 Bt:'fLLETÍ DE '\OTÍClES 10.08 C.\J'SA DE " (SICA ELG \R: Com·ert1wr n ,;oií, op. 61. Kyoko Tokt'ZII\\11. Orqut•!lll'a Sinúònku de Iu Rudio d<' Bavit>rn. Dir.: Colin Duvi~;. (SOm). 1\iOZART: MiM~u lougu, K\ 262. Regina Schudcl. UUu Ct·•u•ncwoltl. Pf'l¡•t· l\1uus. Rt•rthold Posscmt'yct·. Cm· dt• Cambra RJAS. Sinfonit•tla JUi\S Berlín. Dir.: Uwt• GronnRtny. (29m). TAUS IG: El vaixt'l l funtu•mo, op. L Riun dl' Wnnl, piano. (9m). lli\NDEL: Cmwt•t·to ~t·os­ ~o op. 3 n. ciiJ. TIJI' llt-uudrnbtu¡; Consot·t. Dit'.: Ru) Goodmun. (12m). BER'íSTEil\: Don>~'~ •irnfòuiques ri~ ''Wt••t Sidt• Story". Or!IUI'~tru Simfònic u tle San FranriaNl. Dir.: S. Ozawa. (21m). ROSSI'\T: Sonuta P<'r a rordu n. 1. I Soli,ti huliani. (l·~m). C.ST\MITZ: Cnn~•·rt prr n l'laritll't i orqur,tra en .\li b .\1. Bohu•la\ Zuhra<lnik. Or'IUI'~tra dt• C.umbrn dl" Praga. Dir.: Frnnli,t•k Vujnur. (25m). 13.00 ~IÚSIGA VOCAL HAYDJ\: MiH•a tlt• Iu crPnt•icí, lloh. Xli. li: 13 "St•hüpfungmcs· ~t'". April Cantc•lo. llt•f¡•n Watt.s. Hohert Tt•ur. For1ws RohinNon. Stt•plwn Clt'uhut·y, or~u<•. Cm· tiPI St. John's CoUt•gc·, Cumhridgl'. Aeudt•my of St. Mur·tin-inth~-Fir•l dH. Dit-.: (;¡•ot·go Gucst. (46m). H.STHAUSS: Rt·t·ntnnoLiedt·r, ofl. 68. Editn Gntbc,tova, soprano. Or·t¡tw•tt·u Simfònit•a de Londr~"· Dit'.: MirluH'I TiJson Thumo•. {25m). BUJI.TEllUDE: "Nuu dunkt•t ullt~ Gotl". Cuntatn Bn'<W\ 79. SoLï... tcs vocal•. Cor tlt• nt•n• clt• llrulllover. The \mstcrtlum Bat'OCJUI' Orchcslra. Dir: Ton 1\.oopman. (14m). TA\EIEY: Cunçons •Qhrt' pot' me~ de Jakm Polon'k). op. 27 (•egon llihrP). Cor de Cambra de rln.~titut dt' Je, ari< \"oronezh. Dir.: Olt•g Shep!'l. (18m). ROl~: Fera ~o­ Iii, mudrigal. The Consort of 'h••irkt•. Di.r.: Anthon) Rooley. (5m). 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA 1\n.;SICAL 15. 13 CAPSA DE MÚSICA RUBINSTEIN: Sinúonia n. 2, op. 42 "Oreà". Orquestra Siml'òn.ica Estatal Russa. Dir.: 1!1ot· Golov<'hin. (47m). TELEMANN: Sonata MPtòdita en R(• M, op. 13. Frans Brüggen, (Jaula. Anner B}lsma, violoncel. Gu~tuv Leonbard. cla,·icPrnhal. (lOm). STICH-PUNTO: Concert per a trompa i orquestra n. 7. "\1udimira Klaonka-Bouchalovñ. Orr¡ue.,tra de Camhru dc Praga. Di.r.: Franti."!'k Yajnar. (15m). FIDICH: La t•a.iguda d' \rkona. obertura op. 60. Orquc>tru Simfònica de Praga. Dir.: Yladinúr Yalek. (13m). \.SC.\RL\TTI; Dobaldo (' Ni&o, cantata. Conjunt Gradi>a. (12m). BUS0:\1: Turanclot, Suite op. 41. Orquestra Filharmònic·a de la S cala. Dir.: lUcra rd o \luti. (24m). W.F.BACH: Simfonia en re m. Ars Redivi"Vn EnA!'ml>lc. Dir.: l'>filnn Munclinger. ( lOm). TXAlKOVSK.I: Souatn per a piano n. l. Viktoria Postnikova. (27m). 18.00 GIIANS I NTEGRAJ.S CANTATES DE BACI·! "li alt im Gcdiichlnis .lesum Chril!t" (Tin~ues present Jesucrist), cantata BWV 6ï. Paul Esswood. Kurt Equiluz. Max vun Egmond. Cor d•• nens dc Hannowr. CoUrgium Voralc. Leouhardt-Con,orl. Di.r.: Gusta\ Leoohardt. (13m). "AI~o hat Gott ml' W'clt gelicht" (Tant m estimar Déu el món), t·untata BVí'Y 68. Peter J<'Jo,iL;;. Ruud van der :\[eer. Cor de nl'u• dc Bad Tiilz. Concentus mu•icu• d!' \i('na. Di.r.: Nikoluu.,; Harnont·ourt. (16m). ~Lob.. den Ht'rrn. mein!' Secle~ (Beneeix jahvé. ànima me\'lt). cantata BWV 69 a. W'úhelm Wiedl. Paul Esswood. Knrt Equiluz. Ruud van der Meer. Cor de nt'DB dr Bad Ti.il11.. Conccntus Muoicu~ de Vif'na. Dir.: Nikolaus Harnoncolll·t. (20m). l 9.00 NOUS Il'ITÈRPRETS GOUNOD: Petita Sinúouiu. Tramuntana. Dir.: Enric Roco. (21m). LISZT: Sonata pet· a piuno c•u oi m. Jo~f Menor. (31m). 20.13 MEN O ELSSOHN: 150 A~'YS Caprircio brillant, pl'r a piano i orquestra, op. 22. :\1ichad Pon- Li. Or<llll'•lru Simftinku el•• Bt•r· hn. Dit·.: \nU..t•r Sduui,Jt-(.;,•ru•nhnth. (llml. 1·1 ••Hnni .t'una uit d'•••tiu, np. 21 i up. ni. Chri•tint' Scbiifc•t· i ln~:t•l~t~r¡( llan7, >opranu,. Cm· tl•• l1um•• i Or'J"f''tru <11'1 Ft••th al Bad1 ci'Ut·•·gon. Dir.: llc•lnmth Hilling. (60rn). Quntr•· lil'tlt-r pt•t· n lluu trt• "'"' <l'huuw. op. 75. Dit· Sin¡!phonikt•t·. ( lOm). Hmnunt'c'' •f'll>·l' pnruult'~. llihrt• I up. 19. Luhu Edlinu, piunu. (lllm). 22.00 AGEI\DA MUSICAL 22.05 ELS NOSTl!ES COl\CEHTS CONCEIIT t•nt···~stt·ut lll't' Cntuhutyu Mú~it•ut•l clin 19tl•• mnig dl' 1!197 ni Suló th•ltill!•llclo•l Mu'ru d'IJiRtÒtrin dt• fa ( :iulul tlt• Blll·n•lonu. \\i- FESTI\AL Dl~ MÚS ICA i\NTIG1\. handt•l: Cunct'rto ¡.'1'0"'0• np. 6, 11. I. BACil: :-i im foni u n. 3, B\\ \ 182. Conrt•rt pt•t· n ,¡.., •·lu\t''• B\\'.\ l06l. Cun•·t•rt pt•t· u trt'' claws. B\\ \ lOM. Humiku Ilorada. \1u·du llc•t'tuíntlc•z. \llwrt Romattí, da\t'<'Í. Or<Jill''ll'a Ba· tTOt'U !lt• S••nllu. Dir.: Burr) Sar¡:rnt. (57tu). 23.30 l\OCTl JtN \lú,icu pt·r at·ahur ri diu. Pn·'entnció a rñrrt'l' el' \lfrr•l <.duyu. 0 1.00 HEPERTOHI DE NIT DUOUS, 16 D'OCIU· BRE DE 1997 07.00 IJOilE fiTllHA Músi••o l~<' t' t•unwnçur· ¡•feliu. Hct•ull tl'ohn·H hn•u.~ pr·t'HI'IItnclc•• ppr· .)non Vivt·~. l nc·loll ltutlll'lins informutins i n¡tt•tnlt·~ llliiHÍI'nl•. 09.00 BliTU .ETÍ DE NOTÍ- CIES 09.08 SELECCIÓ UE ~0\'E­ TATS Prc,•enlnci{> de Jt,_ últimc•, nu\1'tnt• di"•o¡:ràli<fU''' upurt'¡.'lnlt•• al mcn·ut. E,pui pulr!K'inut pl'r Di,co- cu~IPII<'l. 10.00 nvn.u;rí uE '\OTÍ- C IES 10.08 CAPS.\ OE ' l l:SICA DEBLSS't: lrnutgt·• pt·r u or· qut•¡,tra. Orqut·~tru l'imfc'mint de Londl'l'•· Dir.: \mire~ l'rt•vin. (:Hm). 1\.Ulll..Al: Quurt1·1 pt•r u llnutt's. op. 103. Tokt• Lund Chr·i~tinnsc•n. llt•tu;k Svitzt•r. Olt• Birgt•r· Pl'tll't'M•n. Hl'nl Lm·ricn. (22m). LISí':!': Cum·t•rt lll't' u piunu i Ot'lflll'~lt·n n. I. Mirhrl Bhoff. Ot·qu<'Htnt do Iu Gcwnndfnlu' dt• Leip1ig. Dir.: Knrt MuHm·. (18m). CALDI\R \: So natu u tt·e• op. 1 n. 5. 11 St•ntino.-io mll<i~nl••· (8m). STEN II AMMAR: Sniifrhl, op. 5. llh·ikn \hl~u. Gunvor "'il~•nn. Cihla Zu1· kri"'on. Per Enuk,•tm. Cor drl Com·t'rl llull i Or-quc•tra Simfi'lnicu tl<• Güteltorg. Di.r.: ~t't'llit' Jlini. (21m). J...REBS: Ct,rwt•rt pern f'la,;rèmhol. obtw, t•onlu í t·tmtinu. Ht:in7 Holli¡tt·r. Cnml'rutu Bt•rn. Dir.: Alcxumll'r vun \'íïjnkuop. (21m). 0\ OR .\h.: Dimitri, obf'rlura. OrtJUf'•tt·u FilhnmlÒnit·n E,Jo, acu rlt' 1\.w.í•·•·· Dir.: Ruh .. rt Stnnl..onk}. (l:lru). ILAYDN: Quurll'l dt' cordu op. 5-l n. 2. GniJric•li Stl'in¡: Quorti'l. (20m). 13.00 MÚSICA ANTIGA L\ HISS I Ml: Dives o;, Mutu~ (lli•- tul'in ilis). C)l'!ltut·i. Slwilu At·u••t t·ong. Evo Csopò. Ni!lt'l Hogl't'H. !un Purtridgt•. 'K.ut·L Widuwr. 1\fntthins H!ill1•. Coujunt meal cie la Seholu Cunln1'11111 Bn~iliensiB. Lintle-Consort. Dir.: llnnM Mnrtin Lindt•. (36m). HEBEL: L1• Tumhi'UU c.lt• M. de l.ully. Le~ l\lu~il·ien~ du Lm,•n•. Dir.: 1\fun· ~linkow~ki. (llim). l\1 \I{ \ZZOLJ: Per iJ Ciorno di n,•,urr.,ttionr. Cantu~ r.ulln. llir.: lxnm·ad Junghiind. (17m). B \KFARK: ·l P~"<'....,_ per o llaüt. Daml'l Bl'nkti. (15m). DOi\1: Cançons <uhr<' pOI'ntP• dr Hon•ord. En•emhlr Clrment Janí'quiu. Dit·.: Duminique Vissc. (l:im). FROBERGER: Suite• t•n t·c m. ·\nnl' Rohet·l, cla,·ceí. (9m). 1 5.00 BUTU.ETÍ DE NOTÍCIES J AGENDA MlJSICAL J 5. I 3 CAPSA DE ~J ÚSI CA l\1AHTUCCI : Conr<"rl per a piuno op. 66, l'n ijj b m . .lt•fft·r·y Swnnn. Ot·qurstra Filltarmòni<·u tl~ Mon ll>l'ifrt·. Dit·.: l\1u8•ÏJ11o Ot· Bet·nut·t. ( 110m). HANDEL: Mf'lllr'l' iJ lnllo e 'in furor<', r~nn­ tuta. Moria-Cristina Kieht·. soJH'Uno. Conjunt U Tcotro Armonic·n. Dir·.: Alessanclro de Murc·hi. (9m). L.MOZART: Simfonia tia eonwra per a trompa i rordo. Ill'rman Jeurnsen. CQnccrto Rottet'tlurn. Dir.: Ileinz Frit•><t•n. (Um). PROKOFIEV: Tín!'nt h.ij~. ~uitl' dr lu prl.ücula. Orquestra Simfi'1nica )faly dl' .\1o•t•ou. Dir.: \'ladímir Ponkin. (21m). CHARPE.\"riER: Sonatu a •uit, H. 548. London Bat·oque. Dir.: Churll'~ \fedluru. (16m). J. \.BENDA: Sinúonia n. 5. Orquestra de Cumhra Salwri. Dir.: Tamas Pru. (12m). VOLK;\1·\~: Quartet de corda n. 2, op. 111·. Quartl'l dt• corda Mannhdm. (25m). SALLEIU: Concl'rl p!'r a llau tu, oboè i orqul'stru en Do M. Anrèlc Nicult~t, fluuta. I ll'inz Holliget·, ohoè. Academy of St. Martin-in-the-Fielcls. Dir: N!'ville Mart'Ínet'. (19m). 18.00 GRANS INT EGRALS CANTATES DE .BACIT ''Lohc den Herrn, meine Seele" (Bent'cix Johvf, àtúma meva). cantuta BW\ 69 h. Wilhelm Wk'fll. Paul 5 F."wt><>tl. ~urt f.t¡\Jilu~. Cor tiP m•n• tlt• Outl THI1. Cunt·t>nll" '1usirus de \wno . Oir.: '\ikolau~ Harnnnt·ourt . (li m). •·Wut·ht>t! l:wlt't! ilt•h•t! \\ucht>t!" (Vt'UIPu! Pn•gtlt'u! Esti¡.'lwu prt·purut.. t•n tol mcmu•nl), rnntntn BW\ 70. Wilht•lrn Wit•tll. Paul E-.wood. Kurt Equilu1. Huud van tler )1o·e•·· Cor dc• m•ns dc· Bud Tcilz. Com•o•ntu' Mt.-it•us rlt• \'i~oa. Dir.: Nikolou• llurnon¡·ourt. (22 m). "Gott iijt mt•in Konig'' (D~u ,:~ t>lnwu rri), rontota BWV 71. Willwlm Wictll. Puul Ebswontl. Kurt Ettuiluz. Lit•uwt• VisM•r. Co•· d~ nt•n8 dc Uod Tob: . Conco•ntus Mu~icuN olt~ Vicrut. Dir.: Niknluus I hu·nnnt•uurt. (18m). 19.00 PENTAG~tA Pro¡.rrumu d<' clivulgució mu~i­ rul. Guió i n•ulilznrió: Ptwe Burf.~ i \tex Rohlt's. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCiES 1 AGE~DA 1\tLSlCAL ¡;;¡ so = ·:a E:;' ¡;;¡· 156 20.13 ".\ LA :\tANERA DE....•· Un curi\ i dot t'ns prupu-n i comento lo mú•icu que li o¡.rrada. Guió i prl'>ot'ntaríó dc- J oan \'i- H.-. Prudurció dl' Dolor; Bu•- qul't~. 22.00 AGENDA 'R'SICAL 22.05 ELS ~OSTRES CONCERTS CONCERT t•nrt'~'trat per Catalunya Múoit·o cltlio 5 dl' maig de l99:i o l' \uditun Eduard Toldr1ò dt•l ConM·rvutCJJ'Ï Superior Muniripal de Músiro de Barcelona. "A PREOERIC MOIVlPOU". Oom de TWERNA-BECII , CEU\'ELLÓ. CAPDEVJLJ\. GU JNJO.I\'\. BENGUEUEL, BALADA, S.-\.RD.t RODRJGuEZ PICÓ, f'n trt' d"oltres. Oivt'rso~ (121m). intèrpri'LS. 23.30 l\OCTLRN 1\tti.•,ica per acabar t'I dia. Pn-sentarió a rà~ d'.\Jfrt>d Ct'layn. 01.00 REPERTORI DE ~lT DIVENDRES, 17 D'OC.. 1UBRE DE 1997 07.00 L'OBERTtJRA Mú•ico pf'r romt·n~ar t'I elia. Re¡•uJI d 'obreti brell'i pre.entades pt'r Joan Vi\1,.. lm·lou butlletins informatius i agc•nfiN> mu•iraiR. 09.00 Bl'TLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Prr~entn1·i6 cie les 1íltimes novetats di!lt'o¡;rulilllll'" aporeb'lldl'.s ol nwn·ut. E•pai putrodnut pt•r Di~cos Co.•tt•Uó. 6 10.00 Bt;TLLETi UE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE ~t(SICA XOST\K0\1T>.: Suitl' dt> Jnn n. 2. Reial Orquc~tro del Concertgebouw. Oir.: Riccardo Chailly. (25m). TRAETTA: Llt>tanii's a quatre veu~. Sofut¡o< vocab. Cor Polifònic Farne<iano de Piarenza. Ensemblc Giovani11' Ambrm<iano. Dir.: !talo Lo 't'tJ•re. (25m). SPOBR: Quintet de corda op. 33 n. 2 '"Grande Quintello". L'Archibudelli & Smithsonian Cbamber Play('rs. (30m). WAGENSEIL: Simfonia WV 421. Orquestra el(' Cnmh1·a Salieri. Dir.: Tamús Pru. (Sm). BACil: Suite anglesa n. 6, BWV 811. Wolfgang Rübsam, piano. (28m). SCHUMANN: Simfonia n. 3, op. 97 ' ·Renana". Orquestro Filharmònica Renana. Dir.: Kurt Redel. (33m). ZELENK.\.: Sonata per a dos oboès i fogot amh baix continu , n. 5. Ensemble Zefiro. (16m). 13.00 :\fÚSICS DE CATALU'\'YA SEGARRA; Sah·e Gernúnnn.•. Gregori Estrada, orgue. Eocola- 09.00 BIJTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGEt\OA '\tlJSICAL 09. 13 :u(:SJCA PER A COBLA CO\tÍ'\ : Suite per a (H'ffu.-ió i robla. Ft·rran Arn•cngol, percu~­ tra. Ignacio Rodes. Orquestra de Cambra An~esa. Dir.: Edmon Colomer. (28m). GERHARD: L'iofantament mcro\'ellós de Schahrazada, op. 1. Benita Valente, soprano. Tan Crune. piano. (31 m). PLA: Conrerl per a dues flautes i orquestro de rorda. en Re M. Claudi Arimany. .Tean-Pierre Rampnl , boliJ;ta i dírer tor. Orques tra dc Cambra Frnnz Liszt. (J 5 m). MOZART: Sonata per a piano. KV 279. Alícia de Larrol.'ba. t 15m) DEL PUERTO: Invernal. Orquestra d e Cambra del Tea tri.' Lliure. Dír.: Josep Pons. (8m). 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍaES I AGENDA MGSICAL 15.13 EL DIA DE L"OIE!\1 Programació realitzada a parllr de les peticion" t¡uc.> els noo;tre" oi!'nl< han fet al eonte-tador de Catalunya Música. tel. 202 35 35. ll.OO TRANSMISSIÓ EN OlRECTE DE LA MISSA CONVENTUAL DES DEL MONESTIR DE l\101\'TSERJlA'f 10.00 AGENDA 1\fUSICAL 12.30 AGENDA ~IUSJ CAL 10.05 PEl'òTAGilAMA 12.35 APERITIU 1\JUSICAL Ut•pt•tkió dc•l pro¡,'Tama emès el ,lijou~. 11.00 EL DIA DE L' OIENT Programa1·i6 r ealitzada a partir de 11'• pt•lit·ion, qur els no~trcs oit'nts hon fet al rontco;todor de Catalunya 'lú,ico, tel. 202 35 35. 20.00 BLTLLETÍ DE '\OTÍCIES I AGENIH m :SJCAL 20.13 L'ÀUDI0\1SLAL Ln prop-ama d" >\1ex Corinn. 22.00 AGENDA \JUSICAL 22.05 GRANS OBRES DISSAB'IE, 1 8 D'OC· 1UBRE DE 1997 07.00 L'OBERTURA Música per comen~ar el dia. RccuU d" obres brt>us pre8entade, pc-r Pilar Snbirà. dijous al \espre. 17.30 TE~IPOR-\DA D' ÒPERA DE CATALt:i'iYA :\IÍ:SICA GR.\lJ.\: Cleopatra e Cesare. òpera en tres actes. Janet William;;. Iris Yermíllion. Lynne Dawson. Robert Gnmbill. Cor de Cambra RlAS. Concc>rto Koln. Dir.: Uené Jucobs. (198m). 22.10 AGENDA MUSICAL Mú•ic·n ¡wr a«•uhar ri elia. Pre~~uhwió o còrret• d' \Jfn•d Celo) O. OLOO REPERTORI DE l\lT DIUMENGE, 19 D'OC.. 1UBRE DE 1997 07.00 L'OBERTURA .\ fú•irn pt·r rnmençnr el dia. Rt>.-ull d'nhrc, brt'u' pre'>t•ntnde.. per Pilar Suhirò. 09.13 ~tL:SICA RELIGIOSA OLOO REPERTORI DE NJT 15.08 "A LA MANERA DE....•· llepetirió del programa emès d 23.30 NOCTURN 22.05 CONCERT DIAGINAR1 .\túsica per ac-ubar el diu. Pr«~ &entació a càrrec d' AJfrrò C!'luya. aES 20.45 SELECCIÓ DE JAZZ Programa dedicat a In mttsica de jazz amb guió d 'Aibt'rl Mnllofrt'. 09.00 Bt;TLLETÍ DE NOTÍCIES I AGEI\OA \tLSICAL 23.30 NOCTURN 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- \ERO l : R<·quiem. EliJlltheth Srhwnrzkupf. Chrilito Ludwig. l\icoloi Gt•ddo. Nkolni Ghiaurov. Cnr i Orquestro Pltilhnnnonia. Dir.: Cario Mn.-iu Giuüni. (87m). 22.00 AGEl'DA llt'SICAL Guió i selecció: Àll.'x Robles. les Vaine;; occupatious dt>s gen~ du Siècle. quart càntic e,; pi ritual de Jcan Racine. Agnè. :\tl'llon. Sandrine Piau. B enott Thivel. L!.s Talens Lyriques. Oir.: Christopbe Rousset. (12m). VAUGHAi'J WTLLIAMS: Praver to tlw Father of Heawn. The Finzí Singers . Harry Bicket, orgut•. Dir.: Paul Spicer. (Sm). ~ió. Cobla juvrníl dl' Brllpuig. Dir.: Jo•<'P l\1. Bernat. (18m). TOLDR \:La fageda d 'en Jorò à. Puig nruló,, ~ordancs. Cobla San t J ordi. Oir.: J orili Lccin. {10m). MOR\LED.\: 'li•'llnt lo Blanc, pOt•ma rnvallt'r!'SC' per a cohln. Cnbln Monlf,'Tins. (15m). SAl)ERHA: Vulst'jnut (va ls). Cobla Priucipul dc La 13ishal. Dir.: Fnmt·t·~c· Cn~8ti (2m). nia de ~fonl5erraL Dir.: I reneu St>garra. (8m). GLThJOA;'l: Concert per a guitarra i orqu~ Viena. Orquestra Filhnrmòniru dt> Viena. Dir.: R erbert von Karajan. (26m). COLL.\SSE: Sur li \ND EL: " Thr ways of Zion do mourn", untlwrn fiínt>brt• per a Iu Hc•ino Carolina, lfWV 264 . Miekt• Vfln dt•r SluiK. Grahnm PuHht•t·. Hor•·y von Bcrnt: . Hurry van der Knmp. Alsft'lòer Vokalt•nijo•mhl«·. Orque81J'u Barr·ocn clt' Hrt'nwn . Oir.: Wolfgong lh·lbi1·h. (•Um). FESTA: Mo¡,,'nilït·at ho>ptimi toni. Conjunt llu••lgo~. Oir.: Paul Von Nc-.el. ( 13m). IIRUCKNER: Te Deum. J onet Perry. flelgn Milllt'r-Molinari. Gosta Winht·rgh. Alexand~r \faltu.Cor Singn•rt'in de 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 1 AGENDA MUSICAL 22.15 LA llÚSICA A DEBAT Programa a l'entorn tle teme' rnusicols d'ioterès, realitzat amb la col-labornció del Con,ell Català de la Músira. 23.30 NOCTURN Música per acabar el dia. Prl'srntació a càrrec de Maró Jané. 01.00 REPERTORI DE MT DILLUNS, 20 D'OCIU· BRE DE 1997 07.00 L'OBERTURA MÚJ;Íco per comença r el dia. R cctdl d'obres breus presrntades per Joan Vives. lndou butlletins informotins i agend¡,s musit'uls. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCiliS 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Preseutoció dc ]es últim1•s novetats discogràfiques aparegud~s ol mercat. Espaí patrocinat pt'r Discos Castell6. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCiES r I 10.08 CAPSA DE \IÚSICA DVORAK: La ftlo~a d'or, poema <imfònk op. 109. Ort¡w•,tru Filhonnònka Txeca. Oir.: Bohnmil Gregor. (26m). ZELEi'iKA: Mi.~­ >u en Re. Junu Jonú~o•IÍ. 'farie Jllrñzovú. Vlatlimir Doh•zal. Peter Mikulu5. Cor Filharmònic Txt•c. Orqul'"tru Filharmònica Txec u. Dir.: Jiri Brluhlúvl'k. (32m). BRUCII: Romun<;u 1wr a violí i on111Pstru, op. 42. Snh·uton• Accanlo. Orquf'~Lt·u dl' la Gcwundhuus dr Lcipzi~. Dir.: Kurt Musur. (12m). CAMB IN I: Quinll•l tiCl vt·ut op. 4 n. 2. Quintl'tArnold. (18m). RAKHMANINOV: L'iUa dd~ mort~. pnl'rna simfònic op. 29. Orquestro Filharmònica dc• Bt•rlín. Dir·.: L. )1auzt:l. (20m). llAYDN: Simfonia n. 99. On¡ue<otl'll Rt•ial Concertgrbouw. Dir.: Nikoluus llurnonrour·t. (28m). MARAIS: Suite pt'r u viola de gambo i rlnvet'Í n. 4. N. Harnon!'ourt. 11. Tachezi. (21m). 13.00 1\IÚSICA DEL SEGLE xx '1.-\.RTINU: Com•t•rlino pt>r a piano i orqul'slra. Emil Leichner. Orquo:~trn Filharmònira Txec n. Dir.: Jirí Bt>lohlúvek. (22m}. CORECKI: Alredy lt ls Du,k, •ruartct tll' t•or·do n. l, op. 62. Quarlf'l 1-..ronnR. (14m). THEODORAKIS: Simfonia n. 7, "De la prinruvt•ra·•. SollRtcs vot·al~. Cor Ac·adrmic de Lt'tòniu. Cor d'Estat tlt• Kaunus, Lituànio. OrtiUI'Hll'll Filhurmlmicu dc Mobt'ClU. Dir.: Dimitri Kíluicnko. (SSm). I'HOKOFIEV: L'anc•¡,'lJCl Uc-ig, op. 18. Pt•nolope Wulm~lc>y-Cinrk, sopl'llnO. ThtNew Lomlou On·ht,•tra. Dir·.: Ronald C01-p. (19m). 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 15.13 CAPSA DE l\IÜSICA SCHUMANI\: Trio nmh piano n. 3, op. 110. Jt>an Hubenu. Hcnri Mt'rckel. Paul Tortclit'r. (24m). CHERUBINT: ll Ciulio Sahino. (Ob!'rtura de l'òpera). Orqu~stru Simfònicn dt• Iu Filhormònit•a dt• Bnrau. Dir.: Silvano Frontolini. (13m). MEHUL: Simfonia n. 2. Lt'•MuHit•it•o, du Louvre. Dir.: Murc 1\finkowtiki. (24m). MOZART: Div¡•rtim!'nto "ZwciH• Lodronh;cht> Nachtmusik", KV 287. Orque~u·u Filhormbniru dc> 81'r·lín. Dir.: Ht'rLrrt von Knrnjon. (38m). HANDEJ,: Sonnln prr a Ou u tu dt• ht!t' i cluvicèmbul t•n sol m, op. J n. 2, JIWV 360. Mi<'hnlo Pt•u·i. Kt•ith .J nrrrll. (7m). E LCAH: Thc Wund uf Youth, tiUÍlt' u. 2 op. lh. Orqu¡•titrn dc• l'Ulster. Dir.: Il. Thomson. (18m). D.SCAHLATTI: BeU a Ho&u Adorn tu. Nt•lln Anfu~o. soprano. Jnnll'~ Gray, rlavei'Í. (12m). RUBINSTErN: Mú.iro dt' Ballt"l de l'òpera Feramor.. Orque;,tra Ftlhannònit'l! Ehlovuco. Dir.: Micbacl Hal:ísz. (20m). 18.00 CRANS I:\'TECRALS CAJ'\TATES DE BACH -Alie• nur noch Gottes Willt"o'' (Qui' tot eJi faci només s~>gons lo 'ohmtal dc Déu). cantata B\\'\' 72. Wtlhelm WiedJ. Paul Eoswood. Hnud ,·an dcr Meer. Cor dl' nens de Bad Tolz. Cooceotus ~fuKiru• de Viena. Dir.: Nikolau' Harnoncourl. (17m). "Hcrr, wic du willt, so scbicks Init tnir'' (Senyor, lri ho voleu, poden purifiCitr-me), cantata BWV 73. Jiir¡¡ Er·h•r. Poui Esswood. Kurt Equiluz. Max van Egmood. Cor dt• nens dl! Hmmover. CoUegium Vocule. Leonhardt-Consort. Dir.: Gustav Leoohardt. (15m). "Wer mich liebet, dc:r wird mcin Wort hulten'' (Si al¡¡ú m'e~timu. f_'Uardarà Ja meva paraula), cantata BWV 74. Jorg Eder. Paul Esswood. Kurt Equiluz. Mox van Egmond. Cor de nens de Hannover. CoUegium Yocule de Cant. leonhardt-Consort. Dir.: Custav Leonhardt. (21m). 19.00 AL.\IANAC Un espai destinat a evocar i re,;ore el~ fets més repreo;entatiUR del paosat music.al. Guió i sclt'cdó d'Àiex Robles. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 20.13 CATALUNYA "MÚSICA: RECULL DE 10 ANYS D'HIST ÒRIA Revisió dels programes, espais i conrt>rts més significa li us. 22.00 AGENDA MUSICAL 22.05 T EMPORADA DE L'O BC CONCERT enregistrat per Cotalunva Música el din 18 d'octubre d~ 1997 u1 Palau de la llú.tca Catalana de Barcelona. BALIDA: 1\o-re;;. BEETHOVEN: E,"lllont, op. 84. músira d'escena. Mingo Ràfols. narrador. Solista vocal. Cor Nacional d'Espanya. Orque.-tra Simfònica de Barcelona i nacional de Cntalnnya. 23.30 NOCTURN Música per acabar el dia. Presentació a càrrec d'Alfred Celnya. Ol .00 REPERTORI DE NIT DIMARI'S, 21 D'OCIU• BRE DE 1997 07.00 L'OBERTURA Música per començar el dia. Rerull d'obres breus ¡>resentades pt•r Joan \Ives. Inclou butllelinH informoliu~ i agt"odes musicals. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 Sf:LECCIÓ OE NOVF.TATS Pn•,eutul'ió dt' Jr, últime- novrtat• tli•co¡,'t'àCitlu••, apart•¡:udh ui mt•rcul. E•pru ¡Joti'UI·inat ¡><'r DiM·oo; Cu•tt•lló. 10.00 BUTLLETÍ DE l\OTÍCIES 10.08 CAI'S \ m: 'i( :srCA BR..\II\ 1S: St•rt•nntu pt•r o nrquc·~t•·u n. 1. op. 11. Onl'"~'trn Sinlfònku dt• "Ï••na. Dir.: Gnry Bt·rtirú. (44m). BOCCII F.R INI: Quintl'l pt•r· u t•onln i ~uilorr·n n. 7. e '~51. llirhurd Sa\ irtu. Qtuw let A1·uu·iu. (:!lm). StnELIUS: Pd.lc•cH i Mt·lí•omlu, op. 46. Or·queslru .Filhurmilnirn dc• BHiín. Dir.: Il. \on Knl'ltjun. {32m). MlLll:\UO: St•nr·umnudw. •uill· per· o tlo~ piunoa. J\1. Lour·tle• i Uuí~ Pí-rt•:t Molino. (11m). UCCELLLNf: "A ria Quinto"." \ria Drt:ima Quintu". " \ ria 01'dmu Quortu''. Tlw \rroclioo Al'udt'tn). Oir.: l'iirholo• \lcCt•gun. (llm). SCUUBEHT: Tunlum Ergo, D. 962. Lm·io Popp, •opruno. Bri(61le FM•hat"ntll'r, contralt. P¡•tfr Sl'hn•it>r, tenor. Dirtrirh Fi•cht•r-Die-kuu, bariton. Cor i Or<lut••tru dt• lo Ròdio de Ba•irru. Dir: Wolf¡:nnll Sowollioch. (-1m). DEIM\l.ANDE: Tercer t•opriri (de la Dotzena Stúle, SimfoniP~ ¡H:I¡; ~opurs dt'l Rei). Orttut•Mtra dt• Cambra .Jean-Frnnçuib Poillur·cl. Oir.: Jt-un-FronçoiA Poillurd. (15m). PHOKOFI EV: Sonuto per o fiuutu i ¡>iuno up. 94. .ltnnifcr Stinton. Srott Mi tchrll. (23m). 13.00 MOMENTS LÍJUCS BJZET: Ojumilrh, u¡wru t·òmicu t•o un neu•. Luciu Popp. Fr·unc·o Boni~olli. ]t•ou-Philippe LaConi. .Jarqut>s Pi neu u. Cor dc• In Rtitlio de Baviera. Orqueslrn dr la Ràdio dt• Munit•. Dir.: Lumberto Gardrlli. (65m). LUI'i \: El niño juruo. Ann Moria Iriurtr. Lina Huurt('. "anud \usen•i. Cerardo Moureul. Jnuquín PortiUo. Rafael Campos. Cor Conto,., de 'fadrid. Orquestra Sinfòniro. Dir.: Ataulfo Argenta. (15m). 15.00 8li1UETÍ DE NOTÍCIES I ACEl\ DA ~fL'SICAL 15.13 CAPSA DE \tÚSICA SCRlABJN: Simfonia n. 2, op. 29. Gran Orqut•Mro Simfònicn de lo RT\ dt· l'URSS. Dir·.: V. FcdosReh•. (14m). BEHWALD: Trio umh piano n. l. llonn Prunyi. Andr·IÍK KisH. CHubn Onrzuy. (19m). BACil: Suite pt>r o orquestro n. 3, BWV 1068. Acndcmy of St. 1\fortin-in-tbcFiddM. Dir.: Nt•villc Mor·rinrr·. (21m). VIEUXTEM'PS: Concert per u violí i urqucHtrn n. 5. op. :n. Jn•cba llcifetz. Novu Orq~•cstru Simfbnka de Londres. Oir.: i\1alt-olm Sart:t•nt. (18m). PURCELL: Tht• ~umm!'r'o ab- 54'11!'1' nnronl."erni'J "e beor. !'oo~ó de ht'll\'Íngudo per a Chorlt's Il. Soli,tes vocab. Tht• Kin11's Con>ort. Oir.: Robl'rl 1\.ing. (18m). SLBELIUS: JA•, O.:t•òoidl's, op. 73. P()('ma •imfltnit·. Orquc&lra Filharmòni!'u dl' 1\lo•cou. Oir.: \us"ili Sinnïski. (9m). MOMPOU: Fêlc$ lointuio~s. l\hquel ForrP. piano. (10m). FOERSTER: Primavera i dc;ilg. poema ~imfòuic op. 93. Orqut'.stro Simfònica de Praga. Dir.: Vó.-lav Smt•tócek. (18m). 18 .00 CRANS INTEGllAL.S CANTATES DE BACH "Dit• Elt•ntlen ~oUen essen" (El¡¡ lmmils en menjaran fins u sU(•iur~ ~e), t•antato BWV 75. Murkn• Kll'in. Puul EHswood. Adolbt•rt Kruus. Max van E11mood. Cor dl' nenR de Hannover. Collegium Vot·ult'. Lconhardt-Conbort. Oir.: CU$tov Leonhurth. (33m). "Dit' Himmel ~rzühlen dit• Ehr~ Gotte;¡" (El ~..,¡ parla de la ¡;lòria de Déu), cantata BWV 76. Wilh.,lm Wiedl. Paul Esswood. Jo..urt Equiluz. Rund .:m dt•r 1\tet>r. Cor de nens de Bad Tülz. Con<'entu• mu•it'u~ de Vil'on. Dir.: Nikolaus Harnon('onrl. (30m). 19 .00 CRANS INTÈR PRETS PAUL BADURA-SKODA MOZART: Quartet de cordo, KV 499. Quartet Fcstclics. (34m). BEETHOVEN: Sonuta per a pinno n. l, op. 2 n. l. (20m). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES l AGENDA l\JUSlCAL 20.10 PERFILS Raimon Colomer conversa amb un compooütor u1 voltant de In seva obra. "ESPECIAL FREDERIC MOMPOU'' Convidat: CARME BRAVO 22.00 AGENDA MUSICAL 22.05 ELS NOSTRES COI\CERTS CONCERT enregistrat per Cotolunyn 1\fú.sic.a el dia 23 d'abril dl' 1997 u In Busílica dr Sonia María del \1ar, dl! BarceloNa. J\fÚSlCA DEL ROMAN'rlCISM:E PER A COR I PIANO. Obres de FAURÉ, SCHUMANN, SCHUBERT, Sl llMIZU, COSE'ITO, OLTRA, entre d'ultres. Guillem Morú, piuoo. Coral Sant J ordi. Dir.: Xuvier SunM. (70m). 23.30 NOCTURN \fúska per acabar eJ dia. Prcseotauió a càrrec d'Alfred Celoya. 0 1.00 REP ERT ORI DE NIT 7 DIMECRES, 22 D'OC. TUBRE DE 1997 Oï .00 L'ORERTLR \ '\lu·i•·u pt'r •·um.. nçnr t'I tlia . HI'•· ull d'nlm•• lon·u• pn•·•·ntadt•• ¡wr Junn \ÏH''· lnt•luu lmtllt·tin, informutiu~ i u;,:Ntdt•~o; Jnu ... it·ulo.,. 09.00 1WfU .ETÍ DE ~OTÍ­ CIE.'i 09.118 SELECCIÚ I>E NOVE- TATS Pt·t•,••nl:wicí <lo• les últim<'~ nn\'1'<li••·ogr·òfi<¡ut•" upur·c·¡¡udes ui ntt'rt•nt. EH¡wi flltlr·ot·inul pt•r OiR<·os f:usll•ll<Í. lnl~ 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 156 10.08 CAI'SA (}E :ll trSICA LFh.EU: Sq1un E,tudi Simfònic ( llarul<•t, Ofi'liu) Orc¡u••,lt·n Fil hurmònit·u ri<• Lit·jn. Oir.: Piern• Bnrthulnnl!'e. (20m). Pl-G:\ \\1: Quu.-to•t n. 3. Eno;t•mhle l.'A•tr~··· (22m ). Rnlf: \L: \nï•. •uitt• uro¡u ... trnl. Ort¡ut·~­ tra Barnwu Phila.-monin. Oir.: \icholn• \f~G•·~-tnn. (:i?m). BlZET: \a•·in<·inn• •·r<omòti<¡<ll'•. '-•·tr.ok. (l3m). <;C.HU\1.\:\'\: Sunfoniu n. •1. op. 120. Orr¡ut>-Lra dt'l Conn•r¡:rlu1uw. Oir.: B('roard Huitink. (30m¡. D \~­ ZI · Quartet p••r a fognl i trio el .. conta op. 40 n. I. :\lnuro :\fonguat. G¡ginn \lat·•tr'Í . .\ntrmit:ttn \njo•. \lfn•tlo Ri1•eardi. (22m). (I \ \ DEL: Conrt'rl per a arpa i orr¡tw•lrn 1lt• c·nmltra, op. 1 n. 6. Su~ollliU 1\.liuc·huroHI. Soliiji~K UI' Sufin. Oir: Emil Tnhakov. (16m). J 3.00 MÚSICA YOCAL MOZ. \HT: \ t''JII'ru•· ~ool••nnr• d,, ~onfe•~orc•. K \ 339. Jonn RndgPr~. Eli•uiJI'th wm \lngnu~. Jo~ ..r Pmt•rhkn. l..i•7lií Po~ar. Cor \rnold Srhunhl'rg. ( :horal•choln d!'r \\Ït'nrr HofliUr;:kupellt'. Ctllll't'nlu• :'\lu•icu' dP y¡,._ na. Dir.: \tkc•lau• Hurnonrourt. (32m). S( Hl!:\L\\:.'i: L'a· mor i Iu 'idu d'uno clona. op. ·!2. Terc-o Bt·r<~an7o. nwuo-uprano. Ricurclo Rt•<¡u ..jo. piano. !25m). G.\Ll PP I: .\rripc alp··-tri nd 'allt·m. Ollllt·t. Chard Lc-m·. 11 Seminnrio mu•iral!'. (20m). ELC.AR: Grl'nt i, tht' Lord. op. 6i. Cor tlt•l Trini!) CoUc¡:t· d¡· lumbritlgt•. Dir.: Riehard \tnrlow. (10m). \'1 OLF: ltali•·ni•c·ht•• Li<·tlt•dmch. prinll'ra pari. Dietd•·h Fi,cht•t·-Dit•Nkuu, luu·ítttn. lrm¡:nrd Sl'l'fried, soprunu. l~dk \\t•o·ho, piano. (22m). I !l.OO Bt JTU.ETÍ DE l'óOTfClES I AGJ<:NOA MUSICAL 8 15. UJ CAI'SA DE Ml'SICA SUK: Prn¡:u. pMmn •imfrinic. op. 26. Ort¡u•••II'U F'ilharmònit•a Txeca. l>ir.: l.ilmr p, .•.,J,.. (23m). TELE\!.\'\': Suite> (Obertura) en RP ::\1. T\\\ 55:D6. Sarah Cunnin¡:ham. viola dc gamhu. On•he~Lra of Lht' Ag.. of Enli~h­ tenml'nt. Dir.: :'\[onica Hu¡q¡t'll. !21m). Pl,CCI'\1: Suor An¡rt>licn. interme7.zo. On¡tw,tra 1-ïlhannònico de Berlín. Dir.: Herbl'rt vou 1\.arajan. (5m). WEBER: Concert per a c·lnrim·t i orque~trn n. 2, op. i ·l. Eduard Bnmner. Ort¡uo•,tra Sinúòoi<-a dc Bnrnber¡;. Dir.: Ull'g Ca<•tani. (20m). IIAYDN: Quartt't dc rorrla op. 50 n. 5, Hnh. 1Il:.J8 .. PrusAià'~'. Quartet l\orno~. (22m). CORE LLl: Conc••rto g.·osso op. 6 n. 2. Onruebtr·a tlt• CanÚ)I·a St. Pau]. Dir.: Clu·i.~­ toplwr Ho¡.<wood. (9m). RICIITER: Simfonia cn Sol :'\1. Orquestra dc Cambra Eslovnrn. Oio·: Bohdan Warchal. (l·lm). T\...-UKO\'SKJ: Les t•stacions. op. 37 h. \~tktoria Pootnikova. piano. (.J3m). 18.00 GR..\KS L'TEGRALS CA.\'TATES DE B-\CH kDu ,oUt GoLL deinen Herre.Il. Liebt-o!" (Estima d Sen~or. el h•u Drut. c·anLntn BW\' 77. Dt'tlef BraL-chkl'. Paul E•,·wood. Adnlhert Krau... Max 'an Egmoud. Cor dr ueru; de Haonowr. Collt'¡:ium vorale dl' Ganl. Leoobardt-Consort. Dir.: GusLa\' Lt'oohardt. llim). "Je.u. der du mt>inl' Seelr·• (Je~ú-. tu que la meva ànima ... ), cantata B\\1\ 78. Ingrid Scbnutbü,en. soprano. Charles Brett, contnolt. Howard Crook, tenor. Pett•r 1\.ool, haix. Cor i Orquestra de In ChapcUe Royalt>. Dir.: Philippr He· newrght'. (23m). "'Gott, drr H•·rr. ist Sonn uud Srhlid" (Jah,-¡:, prot~ció nostra i r~rut), cantata BWY 79. Detlcf Brat.rhke. Paul Es•wood. Kurt Ec¡uiluz. :\!a.'C van EJ!lnond. Cor de nea-< de Hannover. CoU!'¡:ium •oral<' de Gant. lRonhardt-Cou;.ort. Dir.: Gu~tav Leonhnrdt. (16m). 19.00 ~OlS 1.: \"fÈRPRETS BELLDíl: "Oh! quantr volte". ària ell Capuleti e \fontercbi i "Qui la voce", ària d'I PuriLnni. .\faria Jo•~ )loreno. soprano. Helena Ba~o. piano. (14m!. BRAIDIS: Trio an1b piano o. 1. op. 8. Trio ~ovaJi,. (36m). 20.13 :\fEl\'DELSSOHl\: 150 Ai'\'YS Quartet amb piano. op. 3. Cn•·ln Lc"; Minzi. Trio de corda de Xi<·agn. (39m). Simfonia n. 3. op. 56 "E"<cocesa". On1uestra Simfònica ell' la Ràdio de Bavieo·u. Dir.: Colin Dads. (40m). Snnata pl'r a piano o¡J. 106. FrPderic Chiu, piano. (20m). 22.00 AGENDA l\fUSICAL 22.05 ELS l'íOSTRES CONCERTS CU\CEHT t•nn·gi•trat p<'r· Cutnlun}n '\lú•ira ••I diu I I tll' juny dc 1997. al Pulnu <lc- lo \Iú-it·a Catalan••· L\ l-' EST\ DE L'.-\l.U DE m ' SIC\ TH -\IHClO'\ \L I POPt L \H. Obrr• dr \IORALED \, \ 1~\Tl'lt\. C \SELUS. TR\VJUO\ \I.. l'ntl't' d'ultn'"· Proft·.-or. i \Jumnt'' dt! r \ula ¡~,. M•í•i•·a Trutlirinnal i Popnlnr. (7·1m). 23.30 J\OCTLRN \1t'i•i<·n pt•t· ac·abnr ,.¡ dia. Pr('"••nla<•i•í n dirrt•r d' \lfn•d Cl'luyu . 01.00 HEI'EHTORf DE J\IT DUOUS, 23 D'OCIV· BRE DE 1997 07.00 I.'OBEHTUIL\ \lti•Íl'U pc•t· t•nmcnc;ur el dia. Rerull d'ohn•• hri'U' pn•hf•ntadr., pt'r Joan \h••s. l ndou builll'tins inforrnat;u, i u¡:t•otll'' llllL.;il'nl~. 09.00 BUTLLETÍ DE 1\0TÍC IF..S 09.08 SEI ECCIÚ DE 'OVET.\TS Prt>•t'nlarió dt' ¡,., úiLinw. no• 1'tab di••·n¡.'l·àfiqut•, apnrt'¡.'lult•, al m•·rrnt. E-pai patroc·inat per Di,.,u, Ca,t<·llcí. 10.00 RL TLLETÍ (}E NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE ~ll'SICA B.-\CH: Til¡:<'. llnt·h~tcr. ml'ittf' Sümh·m. pur:irm~i dt'l Stahnt Matt'r tlt• J>,.,·¡:nl<·,i. Kathlt•nn Cn••••llu. Glnl'HI Bunditdli. Or•lu••,trn Filhurmònicu lllru·dúg¡ona. Dir.: Fuhin 1\lnr;,tri. (39m}. CHUSELL: Cnnct•rtunh· l'li Si b M lll'r u •·lurin,•t. tromopa i fogui. Kjl'll- lngt' Sto•ven'"""· har Ol•c•n. Knut S¡;n,lt••old. Orc¡tll'•tno Sirnfimi•·n <lt· la Ràdio Su•••·n. Dir.: Okko 1\.omu. !211m) BE ETilO\ E:\: Sirnfnniu u. 8. np . CJ3. Or<¡Ut•,Lrn Rt'voluI'Ïonària i Itomàntiça. Dir.: Jobu Eliot Gnrdin<·r. (:llmJ. IIEI:"iiCHE:\: Cunr·•·rto grt1••o (Cout'l'l'I"" Dre-clt'n). S. 2:1I. :\lu,it•a \ntiqua dt• Colioma. Dir.: Rc·inhartl Gnt'llf'l. (7m). \IOZ\RT: Oi\l•rtiml'nto 11 \l'ni. 1\. \' lf>li . Conjunt dl' \l'lli dt' I'Orc¡uc•,tra Filhamo<mit·o dt• Bt·rlin. (12mJ. BORODI\f: Trw nmh piano (innrahut). Triu de l\1o,t·ou. (22m). GIL LI\ \I: Gran ohl'rlurn, op. ()1. Ruphno·lln Smit•. gui tur•·a. ( lOm}. GOL0 \1 \HK: Snkuutula, nlwrtou·¡t up. 13. Huyul Phllluu·muni<· Orc·lwstt·n. llir.: Yomlnni Bull. (J8m). p•·•· 13.00 MÚSICA ANTIGA PALESTHIJ', \: Lu Vt•rg•·· \kn•lt·miu. Dir.: Fr:an~·nise La~•t•r·re. (25m). FltESC.OB \LOI: -\rir mu•il'ul••, n. 10 n 19 (•t•g<m llihr<'). Cnnt<•rltl ltnliunu. Dir.: Riualdo Ale.,andrini. ¡22m). LOC \TEW: Conrerto gro-~o op. i n. 6 ..ll pian lo d'Ao·ianua". Concerto Koln. (18m). C..\1\tPRA: Deu~ no•tcr refu!.!ium. SoJi,te5 voral~. Cor i Orquc•lra Lt' Concert Spirituel. Dir.: Hrn~ ~iquN. (22m). JARZEBSKI: Trt•s Conrerti a Ires veu~. Cup¡>Piln Arcis Yarso,;en•i'. Dir.: :\tarl'k Se,.·en. (Hm). VON BL'iGE:'í: Re.x nostt'r promplu• f',<t, rt'sponsori. Sct¡uentin. Dir.: Barbara Thornton. (6m). 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 15.13 CAPSA DE ~JÚSICA AULlN: Miistt>r Oluf. Rda! Or· <¡uPslra Sueca. Dir.: E ri Klus. (30m). i\lARTINI: Concert "" Sol :\f per a flauta, corda i baix rontinu. \las>'Ímo :'\1ercrlli. Orque.>Lra dc Cambra B••nl'dPtlo MorceUo. (19m). PlJRCELL: lnca><um, Leshia. Rl'né .JaroiJ,. coutrateuor. Wirland Kuijkrn. •'iola dP gnmha. :h.onrad Junghaucl. tiorba. 19m). LACH\ER: \onet en Fa :\1. Consortium CJa.,icum. (40m). D\ ORAK: El meu paí;;. obertura op. 62. Orf]lJe,tra Simfònica d<• Lnndre,. Dir.: \\ïtoltl Ro\\'ÏI'ki. (lOm). KRACS: Concert J>Cr a violí i orquf'<'tro ""Do :\I (s<"gona •t>n-ió). Edith Peincmann. Orqur•Lra dc Cambra de Stuttgarl. Dir.: )fartio Sieghart. (27m). STRAVINSKl: Danses conceo1ants per a orffU!'.Stra de cambra. On¡uro;tra de Cambra Anglesa. Dir.: Ak '<ander Gihson. (21m). 18.00 GRANS INTEGRALS CAJ\'TATES DE BACH'·Ein fe;· l<' Bur¡: ist unser Gott" (El nm,tre D~u f.s un castí'U int>'<pugnahle). canLntn B'WY 80. Etlitb \lathi •. Trudf'lieFc S<'hmitlt. P..ter Schreier. Dil'tri~h Fis('h<·rDi ..-kau. Cor i Orquestra Bach de \lunic. Dir.: Karl Ril'htf'r. (26m). "Je-u.• •rhlaft. \\Oli -oU irh hofit>n?" lJ<'•Ú• donn. r¡uè pm· t."'pera.-?¡. cantata B~'\' 81. Wilhelm Wiffil. Paul E''"ood. Kurt Er¡uiluz. Ruud van tll'r ~~~r. Cor de nen• dt' Bati Tolz. Petit.;; l'antor' de Yirna. Ctlnrentuo; mu~kus de \leoa. Dir.: l'iikolon, Hornoncourt. (16m). 19.00 PE~'TAGRMlA Programa dl' tlivulgaci6 mu•i•·al. Guió i realització: Pere Borés i .\1..:.. Rubles. 20.00 BUTLLETÍ DE l\OTÍClES I AGENDA MUSICAL 20.13 DE...." "A LA 1\lANERA Un ronvidnt l'ns propu8U i t'omento la moísica <¡ue li agrudo. Guió i pres<'ntarió df' Joan Vi•e•. Produ!X'it) de Dolor~ Bu•<¡neLJ;. 22.00 AGE"'IDA :\1t.,SICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS í.O'JCERT t•m·t·¡.'Ístrat pl·r Cutalun) u \lo'"iru t•l dia 3 dr ft•br·t•r de 1988 ol Ct•ntrt' Cuhurol de Iu Coixa dl' Pt•n•ions. \lli F,•,thal dt.> Músi~u Rmnànticu. ME:'i DELSSOHN: Sonnta ¡wr n rlurinet i piurw. Trin amb piano op. ..19. BRAH\1S: Trio amb clarinrt np. lli. Joan Enrit· Lluna, dur·inN. Anna Caho, violí. Nidtola~ Robertq, vi<¡loncd. Sully ll<•al, piu no. (78m). 23.30 NOCTU R N ~lt'r>oit·u (11'1' llf•ahur t•l tliu. Pn·srnla<·i6 u ''àrr·<•c d'Alfr(•d Ccluyn. 01.00 REPEHTOIU DE NIT DIVENDRES, 24 D'OC· TUBRE DE 1997 07.00 L'OBERTUHA '\Jú,irn prr· C'OIIII'nçur e•( diu. ll<'I'UÜ d'obre.; brC"n• pr.,•entudeh pt·r Joan \iws. lndou hu tllNinM informatiu' i ugtomlr, mu,irals. (15m). SUBIRACHS: Cant.; del rPtorn . .!\faria Dolors Aldt>a. •o· prono. ?lfontM•rrat :11artorl'll, rontralt. Josep Benet. tt>nor. Rafel Subirachs, baríton. Jordi Ricart, baix. Piano i direcció: Rafel Subirachs. (26m). ROSENMÜLLER: Simfonia n. -1. Ht>>pèrion X.X. Dir.: Jordi Savall. (8m). BEETHOVEN: Cont'rrt pt•r u piano i orque.,tra n. I, op. 15. Alicia de Larrochn. Orquestra Sinrfèmica de la Riidi() dt• Berlin. Oir.: R. Chailly. (35m). OLTRA: Suite primerenca. Quintet de Vent Solistt's de Bun·elona. (7m). DEBUSSY: Sonata per n violí i piano. Frunc•ÍJicu Mendoza. Xavier Ronüs. (14m). 15.00 BUTLLETÍ DE NOTi CIES I AGENDA MUSI CAL 15. 13 EL DL\ D E L'OIENT Programació realitzada a partir de le" pt>tidons que el~ no•lJ·t>, oirnts han fet aJ contestndor dc Catalunya .!\lúhlca, tel. 202 35 35. 20.00 Bl TU ETÍ DE 1\0TÍCI ES I AGE~O.\ ' Tl SICAL 20.13 L'Àl 010\ ISl \ 1. lm programo 11' \¡,., C.nrinn. 22.00 \ GEI'Ii D.\ m SIC \L 22.05 GHA"\S OlntE..._ Yl\ \LDI: So•ro•nutn u Trt•. H\ 690. P!'l)a Cri¡:orO\u, ~opranu. \1!1rjnr·ir VOnrt•, MIJH'UIIO. h.m·t Spunit•r, lt•nur. Cl¡•nu•m•ir Consot·t. Dir.: Ho•u(l Cll'mt•ru•i•·· (92m). 23.30 NOCTl1UN 07.00 L'OBERTll lt \ lltú•ic·a ¡wr l'tllllt'n~nr t•l elia. Ht• cull d 'ohrr• br1•ns prt''t•ntudt•, (H'r Pilar Suhirà. 09.00 RUTI.I.ETÍ UE ~OTÍ­ 09. I :l ;u (SICA lt Et.I C IOSA 09.08 SELECCIÓ DE NOVE- 23.30 NOCT L'Ri\" Múhica per acubar el dia. Pn•SC'ntació a càrrec d'Alfred Cclayu. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- COR'II--LIUS: Stubat :\l att'r. po•r n h<lliSII'•• t'Ol' i Ur't(UP,II'U. Soli•h's ~ocu!-. Cm· i Ot·quo••ll·u Rl'¡.'Íonul cic Currn!'>l Pruvt'IIÇilAips-Co, tu Bluvu. Dir.: \tio·hd Piqm·mnl. (13m). J \N \CEK: Mis~o l'I\ Mi h. Solistt•s vm·ul~ i in.s tr·urnt•ntah•. Cor· dc Convillt> i Cnius Colll'gt·. Cnnrhl'id¡¡¡•, Dir.: (20m). Wt·hhcr'. Gt•offr·<'y HOFFMANN: MiH<' r'l'r't' JH'r u sulislt•s, t'Ol' i tn't(III'Ntr·n. Kl'iMztinu Laki. lliltlt•gunl Luurit·h. Gwt•nololyn Killt'lwt·"'· Aido Baldin. Nikulnus llillrht'llnol. Cur i Or!JUl'Rll'll Simftmi1·u dt• Iu !{¡)clio dc C()ltmio. Dir.: llolunol Bntlt•r. CIES I AGEKDA .!\IUSICAL (39m). 09. 13 :11.ÚSICA P ER A COBLA COMÍ'i: RipoU, XI segles tl'- 11.00 T RANSMISSIÓ EN Dl RECTE DE LA '\USS.\ CONVENTUAL DES D EL 'U O~ES­ T IR DE '\fOYI'SEHRAT 10.08 CAPSA DE MÚSICA ELGAR: Scvt'm Suitr, op 87 11. Or·qru•strn Simfèmit-u de Londrt>s. Dir·.: Hichnt'Cl llkkox. (18m) ZELENKA: Cuprkrio per· a orqnc•trn n. ~. Z 185. Orque~­ lra rlt• Cumhru de Prugu. (21m). BOCCHERl'JJ: Quintl'l urnh guitarra n. :i. G 11ï. Jnkob Lindhrrg. Cnnjunt Barroc dt• Drottningholrn. (26m). j \1\.\.CEI\: Ln Pc·tilu Guim•n a•tuta. Suitt• llr<Jllt''trul. Onllll''tra Fillumn(micn dc vit• nu. Dir.: Charb Markrr"Ta,. (19m). D.SC,\.R1. \TIJ: S10bot \lnll'r, u tiPu veus i hni' ronlinu. Elisnhl'th Hermuns. Jnn \on Elbacker. njunt \'Ot'ru Curr·¡•nth•. Soliste• in~Lrnmentol~. Dir.: Erik Van Nt·"·l. (26m). "f'''S LIYECEI\: Simfonia l'n Fn. Orquestra de Cumlmr tJ¡· Pr·ugu. (12m). SCHUMANN: Quur·l!·t tlt• t•or· du, Op. 4 1 n. 3. Quurtt!t Mt•los (30m). SU:J\AS: Com·rr·t prr· n dnvit·t\nrhal i t•t~r·cl u . .Júnos s... bcslyt~n. Or·qucstru dt• Cumhr·11 Fronz Li~1.1. Dir.: .l únos RoUu. (8m). c.. 13.00 ~rí:SJ CS DE CATALU1\'YA C \SS.\OÓ: Suite (•n r<· rn, pl'r u violoru·t·l •ol. 1\l arçnl Ct>rwro. 07.00 L'O BERTURA Música per començar el din. Rl'· culi d'obre~ breus prcsentudr8 ¡wr Pilar Suhirà. història. Cobla }lediterrània. Dir.: Josep '1. Bernat. (Sm). BOUART: Poema d'estiu, pern <"ohla. Cobla )lontgrins. (15m). GIL: "Horta de Sant Joan". ·'EJs Porxats cid meu poble''. sardant>s. Cobla .Montgrim. (10m). PRENAFETA: Variacions i fuga sobre un tema popular. Cobla ~lonlgrins. (9m). SANTIAGO: Pes;¡ebrcs i sardanes. Cobla Ciutat de Girona. (Sm). 10.00 AGENDA MUSI CAL 10.05 l'ENTAGRA!)'IA R<"pl.'tició delJ>rOgl'ama cmèl! el dijous. 11.00 EL DIA DE L'OIENT Progt·amurió realitzada a partir de les peticions que els nostres oients han fd al conll'.>tndor de Catalunya 1\fú•ic·n, tel. 202 35 35. NOCTUR.l~ MríHira ¡wr twahor el diu. Pn·st'lltarió n riir·r·t.>c tle 1\lnr6 .Janr. 01.00 R EI'EilTOfU DE NIT Moí~it•n po•r I'OIIll'nçar· el diu. Rt•o·rdl cl'obn•" Ln•us pr!'R<•ntutlrs ¡wr Juun ViHs. Inclou hn1lll'tins informatius i ag~ncles mmiruls . Guió i Fc>lecció: ..\Jex Rohl!'~. DISSABTE, 25 D'OC. TUBRE DE 1997 23.30 DIUMENGE, 26 D'OC· TUBRE DE 1997 22.05 COI\ CERT OIAGINAJU 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- Pro¡.:rumo a l't•ntom dr tern••, rnu•irnls tlïntere•, renlitzut umh Iu col·lahm·ució <lel Con•ell Cn talà de la Mú!<Ï('Il. 07.00 L'OB ERTUHA CIES CI ES 22.15 LA lUÚSICA .\ D EB.\T 0 1.00 REP EHTO Rl DE NIT 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- 0 1 .00 REPERTORI D E NIT 22.10 AGE:\'DA MtSI CAL DILLUNS, 27 D'OCTU· BRE DE 1997 CIES I \GEI\DA '\H 'SICAL Prc~Pntaci6 dr I<'" tíltimt'" novetllts tlisrogrufiqurA upot·t•gudc, al mrrrot. Espai putrnrinat pt•r· Di~cos Cnstell6. Pr·o¡.'l'amll dedirot o lo mu!;irn cle juu nmb !l'tió d'.Aibcrt .!\fnUufr(o. Moísit·u pt•r· IH·uhur ,,¡ diu. Pr•t•· so•nllll'i6 u o·rl o·r••r ¡(' \lfn•ol Cdu yu. 22.00 \ GEN DA Mt;SICAL TATS 20.25 SELECCIÓ DE JAU. 12.30 AGENDA '\1 LSJC\L 12.35 APERIT ll, '\l t:SICAL 15.00 BlJT LLETÍ DE NOTÍCI ES 15.08 "A LA \tANER A DE .... '' llt•petit·ió tlt•l progr·¡uuu .,m~M d dijous ui H&prr. 17.30 TE~1POilADA D 'ÒP ERA DE CATALUNYA MÚSICA RAMEAU: llippolyte c:t Al'irit,, Lrugèdin lídt·o t•n f'irw uc·tt·H i un pròleg. Mark Putl nwn·. ArlllcMnriu P11nzut·rllu. Lm·ruint• Html. Luurcnt Nuouri. Eiriun J nmeR. Les t\rtR FloriHRants. Dir.: \Villium Clu-istit•. (183m). 20.00 B UT LLI!.'TÍ D E NOTÍCIES I AGEND A MUSICAL 09.00 BUTLLET Í DE NOTÍC IES 09.08 SELECCIÓ DE l\OVETATS Prr,entarió de JL-., últimes nO\o'· tall' di,rogròCiciUI'S apar¡•gude., ol mo•n·ut. E8pai patrocinat per J)j,.ros Cnstt'Uó. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE MÚSICA DVORAK: Sim.f()nio n. 2, up. ·t. On1ut'stra Filhunnòniru dc Berlín. Dir·.: Hnfael Kubelik. (S· hn). COHELLl: Concerto b'l'mso op. 6 n. 10. Cuntilt'na. Oir.: Atiriun Shephct·d. (14m). CH OP IN: Conrrrt per a pinno í orquestra n. 1, op. 11, I!TI mi m. C lnu!lin t\rTuu. Orc¡urstra Filhor,nònica el!' Lomlres. Dir.: IWnhn l nbol. (4·2m). DOPPLEH: Potpour·ri: ·•JJ harhierc di Siviglin" per u dut•s Oau te... Robert Aitken. Pc>r Oien. (10m). ELGAR: .Eti<·t·nes dc les tt•rrl's alt~ ba'i'ort•<e,, op. 2ï. Cor de l'Orque<tra Simfònica de Bournemoulh i The Bournt'mouth Sinfoniettu. Dir: ~or­ man drl Mar. (23m). SALIERI: Simfonia t'O Si h l\[ "La temppq. ta di more". I Solisti Yeneti. Dir: Cloudio Scimonc. {llm). FALLA: Serenata audalusu. Aüt.¡n dt• Larrocho. piano. (6m). 13.00 MÚSICA D E L SEGLE xx XOSTAKOVITX: Simforúu n. J 5. Orqurstr·u Filhnnnònito flt' Lcmdres. Oir.: Bernard H ailink. (46m). BARBE R: Melodies pusatger es. op. 27. Tbomag El ampsnn, bol'Íton. John Bro"'Ding, piano. (10m). K<\.BELAC: Vuit invent•ions. op. 45. Les Percussionb de Strusbourg. (22m). COPLA.ND: Hear Yel Hear Ye!, ballet en un aelc. London Sinforuettu. Dir.: Oliver Knw;;:;cn. (32m). 9 15.00 BUT LLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA :\IUSICAL 15.13 CAPSA OE ~IÚSICA T.>v\IKOVSK!: Simfonia n. 6, op. H"Pnthklc''. Philhnrmonia Orrlw•tru. Dir.: Rircurdo \luti. (4íro). :\tOZ.\HT: Mi3SU lm·•i~. KV 65. lleien Donoth. Annl'lll' Murkt•rl. L-.1• l lt•ilmann. •\ nòreos Schmidt. Cor i Orque~Lra Simft)niru cio• In Riulio dc• Leipzig. Dir.: llrrlwrt Krgl'l. (15m). CHOPIN: Sonutn per u violoncd i piuuo. op. 65. Ofrn Hurnoy. CyiJrit•n KatRccriK. (28m). FRESCOBALDJ: Tt·c•R "Cuuzncú" ull!truml'ntul•. 11 Tcutro aUu Moda. (9m). MOLIQUF.: Conc:o•rL per cc flau ta i orclurstra en rem. Alnin Murion. Orcltii'Klru Filhurmònicu dc la CjutaL cie Niço. Dir. Mnximiano Vnldí-H. (21m). KJl.\TXATU IUAl\: Guyuneh, 4 movimt>nts del Ballt't. Orquestra NurionaJ E."•ort••o. Dir.: Neeme Jiirvi. (12m). DEBlíSSY: Imatper o orqut».tro n. 2 "lberia". Orqu!'~tro SiJnfònica de Londre~. Dir.: Claudio Abbado. (19m). DE ROSSI: Simfonia de "li SarriliPio di \bramo". Bay Art"a Womt'n·~ Philharmonic. Dir.: Joaoo faUetla. ('im). ll"" 18.00 CRANS 11\IECRALS 156 CANT\TES DE B\CH "lc:h halw genu¡( (:'\o em falta reos), cantata DW\ 82. \fax van E¡;moncl, baix. Rict•rcur Con•ort. (22m). "Erfrrutt' Zeil im neurn Bunde" (Tt'rnp' joio..o~ dt• la nova alian~a). cantata BWV 83. Solistu dels Pt>tit~ cantors de Viena. Paul Eshwood. Kurl Equiluz. Ruud van der Met>r. Max van Ep:mond. Cor de nens de Bad Tlilz. Choru~ \ Ïenncnsis. Conctntu~ mu.,iru .. dt• Vil'na. Dir.: Nikolauij Harncmconrt. (20m). 19.00 AL.\IANAC Un espai de,tinat a t•vocar i reviure els ft'ts méi> reprt"-t'ntatiu, del pab'<at mu,ir.al. Guió i •elerció d'Àlex Roblc'b. 20.00 BUTLLETÍ DE ~Ori­ CI ES l AGENDA JILSICAL 20. 13 CATALUNYA :\I ÚSICA: RECULL DE lO ANYS D'- HISTÒRlA Revisió rh•l• programt•s, e¡¡pajs i concerts més ~tignificatius. CONCERT t•nrc•gi!.trat per Cnlolunya Mú•iru el dia 9 dt' maig de l989 a Iu Capella d'' In Congregació. Ohn•H de PUJ OL, VILA, OHTIZ, CABEZON. FRESCOBAJ,O I, DE SELMA, l llJME, FARNAUY, MARAJS, COUPE.R IN i BACil. Sergi Cosaclemunt, violo d'orc~. AIJ)N'l Romaní, davJr¿.rnhnl. (70m). 10 22.00 AGEN DA MUSICAL 22.05 T E.\IPO R ADA DE L'O BC CO'iCERT enrt'¡;i.strut pt>r Catahroya .\lúsica el dia 25 d'octubrt' de 199ï aJ Palau de la :\[ú.•ic:a Catalana de Barcelona. SCEJl'BERT: Simfonia n. 1, D 82 . .\fENDELSSO~: Concert per a violí op. 61. BRAIDIS: SUofonia n. 2. op. ï3. 'ïktoria Mullova. Orque~Lra Sinúònica de Barcelona i Nacional dl' Catahmya. Dir.: Lawrence Fosh•r. 23.30 NOCTURN Música per ar.abar el dia. P resentac·ió a càrrec d'Alfred Cclaya. 0 1 .00 RE P ERTO RI DE NIT DIMARTS, 28 D'OCTU· 8RE DE 1997 07.00 L'OBERTURA Música per comen~ar d rua. Recull d'obres breus prest'nta.Je,. per Joan Vives. Inclou butlletins informatius i agendes mu<>ir.ak 09.00 BL'TLLETÍ DE ~Ori­ CIES 09.08 SELECCIÓ DE '\'OVETATS Pre<eotació de les últimes oo•elats di.-cogràfique¡¡ aparegudr• aJ mercat. Espai patrocinat per Disco~ Ca.•teUó. 10.00 BL'TLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE MÚSI CA CAMP RA: 1\fesse des morts (Rèqillem). Judith Nelson. Dinah Harris. Jeao-Claode Orliat•. Wynford Evans. Stepheo Roberts. Solistes iostrwnt'ntols. Cor .\lontevenli. Soliste,• Barroc,; Anglesos. Dir.: John Eliot Cardmer. (52m). BOTTESINI: Fantasia n. 2 soh~ La Sonnamhula de Belliru. lllario Rieciuti. contrabaix. Luigi Zanardi. piano. (9m). CIL\ï\A: El princep Kholm.•ki. Orquestra Simfònica de l'URSS. Dir.: E. s,·etlanov. (21m). DUSSEK: ConCt'rt per a piano i orquestra en Re l'tl. Jan ::\ovotny. Orque.;1:ra de Cambra de Parduhice. Dir.: Libor Pel'l'k. (21m). CIXASTERA: Sonata op 47. Edoardo Feroó.ndez, guitarr-a. (15m). HANDEL: )1úllico per als reials focs artificial~. Tbe Academy of Ancieot MIL.rrr. Dir: Christophcr Hogwood. (22.mJ. BOCCHERINI: Conct'rt pl'r :e violoncel i orqueslr:c en Si b à-1, C. 482. Yo-Yo Ma. Orqut•stra de Cambra Saint Paul. Du·.: Pinchas Zukl'rmao. (20m). 13.00 1\'IO~IENTS LÍRICS VERDI: Stiffelio, òper:c t>n tres aclr.s. J\fario dell\lonaco. Àn¡teles Culin. Giulio Fioravnnti. An¡;elo MarciÚJinru. JO!>hua Hccht. Cor i Orquestra dirigit~ per Oli,;ero De F:chritüs. (105m). 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA " CSICAL 15.13 CAPS \ OE '\JÚSICA SIBELfUS: Suitr dl' Ll-mminkilinro, op. 22. Onrue-LrD Simfònica dc> Goteborg. Dir.: ~C't·nu• Jiini. (·19m). H \NOEl: Sonuto pl'r a dos obot~, i baix rontinu n. 2 H\VV 381. Uurkhnrtl Gloc>l7.nt'r i ln¡;o Coritzki, oboi•. Waltcr Ht'iuz 81'rn~tein, rlllVC't'Í. Sil'gfril'cl Pank, ••iola da gamba. Acbim Bl•yt•r. \iolone. (JOrn). CASELLA: Sc•arlnttiuna. Sait(' per u piano i pl"liln m"t¡ur~trn. Marua Tanzini. Ort¡u('~to·n Simfònica dc Iu Ràdin clll Bt·r·lín. Oir.: C. AJbrt't'ht. (21!rn). RH/1 IIMS: Sinúonia n. 3, up. 90. Orquf'BII'll Filharmc)nku dP Berlín. Dir.: Hcrbert \'On h..arnjan. (:~1m). VILLALOBOS: Cirunclos, n. 9 o 12. Robcrto Szidon. piano. (9m). .M.lL\1DN: Srquentio nd fNtum S.P. .\u~u·tiru. Cor de noies i Orque-Ira Fillumn(rrut•a C)ür. Dir.: \likló• Szabó. (7m). D \'\ZI: Quintet dt• vt>nt op. 56 n. 1. Quintet d!' \t'ni dr la Filhnrmòruca de Bt•rlín. (16m). 18.00 CRAl\S f.\TECRALS C\.'\TATFS DE B\CH "lrh bin H'rgDÜI(t mil mdnt'm Clücke" (Es tir rontt'nt amb lo mc' o felicitat). ran tato BW\ 84. \'rilbelm Wit'dl. Cor dl' nl'n" tle Bad Tülz. Conct'nllu• \tu•icu~ dt' Viena. Dir.: .1 \ikolau• llnrnonrourt. (14m). "!eh hin t'in ~'lltt'r flirt" (Jo SÓ!' el bon pastor), ronlnta BWV 85. ~'ilh~lcn Wiccll. Poni Easwood . .1\url E<1uilu:r.. Ruud van dt•r M~t>r. Cor dc n~nR cic• Bad Ti:ilz. Conrt•ntu~ MusÍ<'lll! dc Vit•na. Dir.: Nikolous llnrnoncourt. (15cn). "Wohrlich, wahrlirh , irh 'll!;P t•urh'' (En vt'rilat, en ._,•ritol u~ hn dic), cantata BW\ 86. Wilhrlm \\ït'tll. PanJ E•~wootl. Kur1 Equiluz. Ruud van drr MN"r. Cor tle nl'n' cie Bnd Ti:ilz. Coorrntu• .\fu•ic·u~ dt' \it'no. Dir.: [\ikolnu' Hnrnonrourt. (13m). 19.00 CIWXS 11\IÈRPRETS P\UL ll\DUR \.SKOD\ HAYD:'II: Sonata per a pinnofortl' n . 31. Hob. '{\1:-1ó. (24m). SC!fl.,'BERT: Sonata ¡wr a piano n. :i. D 159 (Cinl' hla\il'r•tiic•kc>). (23m). 20.00 BUTLLETl DE NOTÍCIES I AGENDA 1\fUSlCAL 20.1 O l'ERFILS Huirncm Ccrlomrr t•nnvrr•n nmb un compoKitor ol voltant Òl' lo Rc·vu oiJru. "ES P EC IAL FREDElUC MOMPOU" Convidnt: CARME BHAVO 22.00 AGENDA MUS ICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT rnrrw,trut [H'r Cu- tnlunya Música d dia 7 dc juny de l99ï als Escolapi.• de Diputació. dc Barcelona. Obre.. de OURUFLÉ. POULE:\C. HJ~DE­ ~fiTH. GRAU i BRAIIMS. GwUem )farú i Bernat Vlvanco~. piano. Cor ~fadrigal. Dir.: Mireia Barrera. (58m). 23.30 NOCTI.iRN Música per acabar el rua. Presentació a càrn>c d'Alfred Cdaya. 01.00 REPERTORI DE NIT DIMECRES, 29 D'OC· 1\IBRE DE 1 997 07.00 VOBERTURA Música per començar el dia. Rc·cull d'obres breus presentades per Joan Vives. Inclou butUetins informatiU$ i agenclrs mu•icals. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECOÓ DE NOVE- TATS Pre..-entació de les últime.. novetat.' discogràfiques aparepld~, al mercat. Espai patrocinat prr Oi.o.eos Castelló. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- CIES 10.08 CAPSA DE ~ltSICA BERLIOZ: Harold a ltàliu. op. 16. l'I. Inuri. •1ola. Orquestra Simfònica de Londres. Dir.: C. Davis. (42m). GRANADOS: E•cenes romàntiques. Alida de Lanocha, piano. (24m). TELEMAI'o'N: Concert per a flauta cio bc>C, flotcta travessera. ('orna i baix continu en mi m. M:W!ica Antiqua de Colònia. Dir.: RPinhnrd Coebel. (13m}. DONlZETTI: Música dc baUet de La Faverrita. Philharmonia Orchcslra. Dir.: Antonio de Almejdo. (18m). SCHL'BERT: Quartet dr corda n. 5. D 68. Quartet .\felo>. (14m). MOZART: SiJnfonia n. ·U, ¡,:v 551 ~Júpiter". Orque,Lra del Concertgehou-., Am•lerdorn. Oir.: :'liiknlau.s Harnoo· court. (42m). JOPLI:\': Bethune Katia i )1arielle Labt.que. (im). 13.00 ~fÍ'SICA VOCAL HANDEL: Lt"t God arise, Anthem Chandos n. 11. Lynne Dowl!On, soprano. Ian Partridge, tenor. Cor i Orque»lra The Sixteen. Dir.: Harry Christopherb. (21m). WAGNER: Wcseodonr. Kirsteo Flagstad. On1ue.o;tro filharmònica de Viena. Dir.: Hans Knappertsbuscb. (20m). PROVENZALE: Cionto il fatal di. Cuppella deDa Pietà de'Turchini. Dir.: Antonio Floria. (9m). DURUFLE: Rèquiem, op. 9 (wrsió orque~tral) Jf'nnifl'r Larmore. Thomas Hampson. Ambrosian Sioger'!'. Philhunnonia Orchestra. Dir.: Mich1•l Legranò. (38m). ALBERT: Cinr ronçons. CantuR Cüllu. Dir.: Konrad Junghünel. {20m). 15.00 B{;ïLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 15. 13 CAPSA DE Ml:SICA TXAIKO\'SKI: Conr4'rt per a piano u. l. op. 23. Mort.hu Argrrich. Orque•t.ro Simft\nir·a dt• la Ràd io <ll' Bnvir•ru. Dit·.: Kirill Knmlroshin. (32m). BEETHOVEN: Sonu tu n. 21, op. 53 "Wuldslt•i n o Alhncln". Emil Cni lrlR, piano. (23m). D' INI>Y: Simfonia solwc una c•nnçó mun tanyencn n . 1, up. 25. Mit·ht'l Blnl'k, piuno. OrqtH'Stru Sinúònirn dr Brl'llu . Dir·: Pc•tn Mung. (26m). VIVALD f: Cont~•·t¡wr u ¡,•uitarra i viola d 'nmor, RV 540. Eduardo Fr•t•núndc•z. Norbert Blunw. Orquc~t.ru dc Cumhr·a Anglesn. Oir.: C. Mulcolm. (Hm). JANACEK: Dun&cs Laciancs. Orqut>stra Filharmònica de Rollerdum. Dir: .lnmt•<, ConJou. (23m). CR \\.JI\: Trio &onuta en •ol m. Collcgium Mu~icum 90. Dir.: Simon Standagc. (10m). FJELD: Conct•rt per a piano i on¡ut•strn n. 7. J ohn 0'Conor. Nova Orquc•,t.rn de Carnbru Irlandesa. Dir.: Janob Fiir•t. (30m). 18.00 GRANS ll\ïEGRALS CANTATES DE BACH "Bisb{'r haht iltr nichts gchetcu in mrincm Nomen" (Fins ot·n no lwu dt>mannt res t•n nom meu), runtnta BWV 87. Paul ERswood. Kurt Equiluz. Huud vttn dt•r Met·r. Cclr clt• nt•ns ric• llaci Tiilz. Conrcnt.us Mus itus dtl Vil'nn. Dir.: Nikolutls Hornonco urt . (17m). "Siclw, idt will viPI Fischcr aussrnden" (VN uquí que US envia rÍ' U Ullh<'lll' moltto pt>bCIIdorR), cuntuta BWV 81!. \Vilhclm Wit"dl. Paul Esswood. Kurt Equiluz. Max van Egmond. Cor de nl'ns dt> ll nnnovrr. Colle¡,:iun1 Leonhurdt -Conbort. VOt·nlt·. Dir.: Gu~tuv Lronhnrdt. (19m). "Wn& ROll ich auR dir muchen, Ephrnim?" (Corn t'hauria de trat'tnr, Efraïm?). cantata B"''V 89. WiUtelm Wicdl. Paul ERswood. Max vun E¡tmood. Cor dt• nenK de lfnnnm•er. Collegium Leonhordt- ConROI'l. vocole. Dir.: Cu•t.av LRonhurrlt. (13m). 19-00 NOUS INTÈRPHETS SC IIUIJERT: Trio n. l, t•n Si M. Trio Florl'~tun. (Sm). ClULIANI: Couc·t•rlpt'r u ¡,r uirurrn i o•·qucRirn op. :JO. Juumt• Tot'rent. Orc¡ucstru dc C nmhru del ConHervutod S upnin r· dt• Música dt•l Lict•u . Dir.: Jutunc• Fr·nncesc·. (30m) . .PUEYO: Simfonia Barrot•n. OrtiUCRtr·a rle Cambr•n dc Viln-Srru. Dir.: Evt•lio Tit•l<·s. (15m). u 20.13 MENDELSSOIIN: J50 ANYS Elif'q, orntnri . Alu;,tair Milt·•· Helen Donat.b. Jnrd \On 1\e,. Donnld George. Ken;tin Klein. Cor :\IDR dc Lcipzig. Orque,trn Filharmònica d-lsrae-1. Dir.: Kurt ~1nsur. (llOm). 22.00 AGENDA :\ILSICAL 22.05 ELS ~OSTRES CONCERTS CONCERT enregistrat per Catalunya Música el dia 13 dt" maig dc 1997. al Saló del Tinell del museu d'Història de la Ciu tul de Barcelona. XXè FESTIVAL DE MÚSICA ANTIGA. " Música dc Narlnl dc l ' Edat Mitjana". EnHt'rnble Micrologus. (61m). 23.30 NOCTURN Música per acabar el dia. Prest·nlarió a cà rrec cl'Alfn:d Cel ayn. 01.00 REPERTORI DE NIT DUOUS, 30 D' OCIU· BRE DE 1997 07.00 L'OBERTURA Mú~ica per començar el dia. Recull d'obres breus presentades per J oan Vives. Inclou butlletins informatius i agendes musicals. 09.00 BloïLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Presentació de les últimes novet.nts discogràfiques aparegudes al mercat. Espai patrocinat. per Discos Castelló. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE MÚSICA CATALAN!: Missa per a solistes. cor i orquestra. Solistes vocals. Capella Santa Cecília de la Catedral de Lucra. Orque.strn Urico simfònica del Teatre del Giglio de Lucca. Dir.: Gianfran('o Co!!mi. (39m). FAURE: Tema i Variacions per a piano, op. 73. P aul Crossley. piano. (17m) . MEHUL: Simfonia o. 1. Les )fusicieos du Louvre. Dir.: :\1orr 1\linkowski. (26m). PACHELBEL: Canoo. Orquestra de Cambra de Stuttgart. Dir: Karl Miinchinger. (5m). RESPICffi: La Boutique Fantasque, selecció del ballet. Haydn Philbannonia. Dir.: Ezio Rojntti. (30m). W.F.BACH: Duet per a nauta i ohoè n. 6. Wolfgang Sc hulz. llan sjor¡¡ Scbellenhcrgl"r. (Sm). VlLLA-LOBOS: BachiancR brasileres n. 4. Royal PltiU1armonic Orcbest.ra. Dir.: Enrique Bñtiz. (19m). MOMPOU: PaiMutgeH. piano. Mompou , Frederic (12m). 13.00 MÚSICA ANTIGA BANCIUERl: Ln pazzia senile. SocieLñ Cameristicu di Lugnno. Dir.: Edwin Loehrer. {32m). SEL!\t\ I SAL\H:R OE: Quutn· "Cunzuni". Znrahnndn. (15m). C.\ L RROY: Te Dl'um. En,cmblc Metnmorpho~t·~ tlt• Pnrk Dir.: !\laurirt> Bourhon. (20m). ~IARE ZlO: Tr"" madrigal• o 5 '~'"" Conct•rto \'ocolr. Dir. Rl'nt~ Jncobs. (19m). 0.\NSES !TALl \~ES. Thl' Broud,idt• Bund. Dir.: J rrt'fll) Borlo"'. ( llm). MOUTON: Qui& duhit otulis no~tris. Ens!'mbl~ .Mt>tnmorpho· st•s dt> PnrÍH. Oir.: Muu rict• Bourbon . (llm). Programo de divulgació muoicul. Cui6 i rl'nlitzarió: Pere• Buré.• i Àll'x Roblt>S. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA ~lUSlCAL 20.13 " A LA l\lANERA DE.... " Un ronviclnt cru; propo~n i romt•nta In mÚMit·a <¡U{' li agrada. ClúÓ i prcst>nlnció de Joan Vives. J>rodui'CÍÓ dt• Dolors Busquets. 22.00 AGENDA MUSICAL 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIF..S I AGENDA ~lliSICAL 15.13 CAPSA DE MÚSICA STENHAMMAH : " La cantó", cu utatu . lwn Sore n~on . Annt• S11fic• ""'' Ottl't·. Stt.fun Dultlbcrg. Pcr-,\rnt' WuhJ¡:r~n. Co r de lo Ruclio Sut>ru. Cor· de Cnm bro dt• I'At·nrlrmiu clt' Mtí~ic·o d'E~Iucolm. Onltri'Niru Sitnfònicn dl' In Ròclio Suct·n. Dir.: Ht•rbert BlomRtc•dt. {36m). CEH\AJ" 'TES: Stül!• dt• dur"''~ i rt•trnt•. Ceorgt•s Rnbol. piuno. (23m). H\YON: Sinúouia n. 85, '-La reina •·. Orque~tro Simfòoit·n dc Bumberg. Dir.: J o~eph Kt•ilhl'rth. (19m). CORELLI: Sonall'~ n Tri', op. I n. I, 3 i 7. Mt,mbrrs dc Tlw English Concert. (18m). ACU1\DO: Fundungo. CurleH Tn•put, guitarra. (Sm). F.BENDA: Crmc,t•rt per u nauta r•n lAt M. AndriÍB Adorjón. Ensemhlo Ars Rediviva de Praga. Dir.: Milun Munclinger. (19m). BEHNlmS: FuntaHin Espanyolu. Royol Livr rpool PhilDir.: hurmonir O•·thrstnt. Bar·ry WordHwot·th. (!lm). MORENO TORHOBA: Sonut.inu . JuJjon Bri'Unt, g-uito rru. (13m). 18.00 CRANS INTEGRALS CANTATES DE BACH ''Es rt•isset rut·h l'iu ~ch r·ct·klich Endt•" {U~,., un finulterrihlt•), ran tato BWV 90. Puul E~owood. Kurl Equiluz. '\fax van Egmond. Cor de nen• de Hannover. Colll'gium Leonhardt-Conbort. \ocole. Dir.: Gustav Lt•oohordt. (12m). '·Celohct seist du , J t>su Chdst'' (Uout sigut"s, Jt•,urrist), ranlntn B\lt\ 91. Detlt!f Brnt.schkt·, ¡,opraoo. Poui E•~wood, ('Ontrnlt. Kurl Equilu:r., tenor. !'tlux van Egmond, hnix. Cor dc nen• de HnnnOH'I'. Colll'{.oitmt Vo!'alt• de Cant. LRonhnnlt-Constll't. Dir.: Gu$tav LA•onhnnlt. (18m). " lch hab in Colles ll~rz nnd Sinn" (Tinc· r•l <·or i ¡•J ptmHunu•nt umb Déu), t'ltntntu BWV 92. Dctlef Brutsl'hkc, Htlprnno. PuuJ E Hswood, rontrnlt. Kurt Et¡uiluz, tenor. Mux von Egmond, boix. Cor dt> nt'n~ de> Hnnnovc•r. Collegium Vornlr dr Cant. Leoohardt-Con•ort. Dir.: Cu~tuv Leoohardt. {29m). 19.00 PENTAGRAMA 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT cnrcgi;¡trut pt•r Cutaltmyo Mcí~icn PI tlin 15 d ' agost de 19!12 o l'Església .Pnnoquinl de Torroella de Montgrí. X li FESTIVA t. INTERNACIONAL DE MúSICA. Obres d" TALLIS, TAVEHNER. LODO i GUERREHO. Thc Tallis Scbolnr~. Dir.: PNrr Pbillips. (78m). 23.30 NOCI'URN l\1Wrica per acabar ri din. Prest'nlució o càrrt-c d 'Alfred Celo) O. 01.00 REPERTORI DE NIT 31 DIVENDRES, D' OCIUBRE DE 1997 07.00 L'OBERTU RA MÚ8ica per començar el din . Recull d'obres breus presco l!ldcs pt'r Joan Vives. Inclou butlletins infor:mnt.ius i ugeodcs rnusicnls. 09.00 BUT LLETÍ DE NOTÍCiES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Presentació dc les últimc's novet.nts discogròfique.s opart'gudcs ol mercat. Espai patrocinat per Oi.llCos Ca~1.elló. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE J\IÚSICA R.STRAUSS: Simfonia en fa m , op. 12. Orquestra F'rlharmònica E•lovarn. Dir.: Michnel Hal!Úcz. (48m). TARTINI: Concert per o trompeta en Re M . Jean- Luc Dossé. Els filhannònics de Bolonya. Dir.: Angelo Ephrikian. {llm). GRIEG: Quartet de cordo. op. 27. Quartet J ean SibrJjus. {34m ). BACH: "Komm, J esu , komm" (Vin~. J esús, vine), motet BWV 229. Thc Sixteeo. Oir.: Harry Cbristophers. (9m). BRAHMS: VariurionR ~o­ bru unu canç6 hongaresa, op. 21 n. 2. Mortin Jooes , piano. (7rn). WALTl lER: Suite n. 12, d "'Hortulus chcl:ieus". François Feruaodez, violi. fficl'rcar Consort . (Sm). RESPICHI: Vitrall~ d'e~glésin. Philharmonin Orl'hcl!1tra. Dir.: C. Simon. (26m). RIMSKI-KORSAKOV: Conrrrt per u durÍilt'l i or.¡ut•slra ¡fp >í'lll. 5oli•u•, dt· l'l RSS. Orqm·•tru tlt•l \lini•tt•ri dt· Dcfrn'in dc l'l RSS. (im). TELE\l \.\'i: Trio Souutu t•n \fi. Ht•rr) lfn)· wurcl Con•urt. (8m). 13.00 ~J(SJCS DE C.\T\LlNYA = ...= .::: a B;' ¡;¡· 1 56 RODOREO \: \ 'irolui. Grt•gori Eslrodu, ori(Ut'. E•t·oluniu dc \1nnHl'rrul. Dir.: lr·t·nt>u St•gn rru. (3m). ORTIZ: Rt•t·crcnda~ sohrl' tt•nun·•· .Junli Suvull. baix ¡I~ viola. (15m). BACil: Cnrwnl pt•l' o quult't' piano~ i t•orda, U\VV 1065. Lt>orwru Milu. ¡\¡,., Ar·teU!(U. llt•r·nut DrlI!•Jl. Pt•dro Curhoné. OrqneHLI'o Àrticn d~ Cuml,ru d'Alnsku. Oir.: Gord un \Vr-igllt. (12m). VALLS: "Es un noblt•, 'UI(I'Udo fu·mnmt•rllo'', cunlulu. 1\l Ayr·r E~poñol. Dir.: Eduordo Lópl'Z Bunzo. t8rn¡. S.\lNZ DE L \ 1\L\Z.\,E.: Soñnntlo cnminob. Evnt·udón rriullu. Àll'\. Garrabé. guitarra. ( lllm). C~:HE­ ROLS: \1i.-o rro dt>functi-. GuiUPntl'lll' l..aurl'n•. •oprnno. Curn•ndr. Dir.: Erik "an '\r>el. (38mJ, BR.\11\IS: Yuriacion.• "'hr1· un h•mu original. op. 21 o. 1. Jo,~p Colom, piano. (19m ). 15.00 BtJTLLETÍ DE "iOTÍCIES J AGE'\DA .U l:SICAL yn. 01.00 REPERTORl DE l\1T DISSABTE, 1 DE NO.. 23.30 '\O<..ït \fú,u-n pt•r nt•ubur el flia. Pn•bi'Dlat•ití a t•àrn•r. tl' \Jírl'd Cela- 07.00 L'OBERTuRA 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- DIUMENGE, 2 DE NO· YEMBRE DE 1997 CIES I AGENDA l\ltiSICAL 09.13 MÚSICA PER A COBLA SERRA: El Curn!'stohes. Cobla ''La Principal de la Bishul". (27m). \'ll.r\DESAU: "Festeig'', "Aquell rossinyol". sardane~. La Principal de Iu Bisbal. (7rn). :\10RALEDA: Retaule llallorquí., glosa per a cobla j timbals. Cobla Els ~Jootgriru¡. (llm). 10.00 AGE~DA JIDSICAL 10.05 PE\'TAGRA.)IA Repetició del programa emi-s t'i dijous. 11.00 EL DIA DE L'OIE.~'T Programació realitzada o partir dl' lt's pt'ticions que els oo;Lre• oieob han fet al conL!'stador dc Catalunya '\fúsica. tel. 202 35 35. 20.00 Bl..iTLLETÍ DE NOTÍ- 22.05 GRANS OBRES NOCTliR;~ yu. 01.00 REPERTORI DE NIT 22.00 AGENDA MUSICAL 23.30 R~ \fúsicu pt'r començar el din. Rl'coll d'obres breus pre."eotndl'' per Pilar Suhirà. 22.00 AGENDA l\1USICAL l\fú,.icu pl'r at·abnr d din. Pre- Lisl'iwr \Ju,ikHrein dl' Dii"t'ldorf. Ort¡m•,trn Simfònit-a de la Hàtlio dl' Bt•rlín. Uir.: Rict·ardo Chnill) . (101m). YEMBRE DE 1997 15.13 EL DIA DE L'OIE~'T Pro¡,Taruarití n•nlitzoda u partir· dt• lt•s pelit·ion• llU!' l'I• no,an•s oients han fel al cuntt••tudor de Catalunya i\tú,it·a. tt·l. 202 35 35. 22.05 CO-;CERT f\1AGil\ \RI Guió i ~t·ll't'CÍÚ: \J .." Roblt>< . 12 l-l'ntnció a càrrec d'Alfrt>d Celn- ClES I AGENDA ;\HJSICAL 20. 13 L'ÀUDJOVISUAL Un pro¡,Tama d'..\]ex Gorina. SCHONBERG: Gurrl'lieder·. Siegfrird Jerusalem. Sosan Dunn. Brigitle Faosbnender. Hermunu Becht. Peter llonge. Hans Hotter. Cor de la Catedral de St. Hedwigs de Berün. Sliid- 07.00 L'OBERTl RA 1\líi•it·a ¡wr t'Otut·n~nr t•l dia. Recull d'ubt·t's bt·t•us pt·cs<'ntades pt•r Pilur Suhit·tl. 09.00 Bl ri'LLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 09. 1:1 "ÚSICA RELIGIOSA PURCELL: Lord. whut ¡, Mnn?. Z 192. Jill Ff'ldrnon, .oprano. Du\ill \1orum·y. orgue. (6m). SCifl U l \ '<: Hrquicm für \ligoon. op. 98 b. \nflrey \liehnrl. Lilia Biúmt't·lw F:i•ingcr. Eli•ahi'Lh Siht•irn. Su•anna Tei-t'ira. \farku' St·hat'fft•r. \lit·hnl'l Bmdard. Cort Onlut•,arn dt'la Fundat·ió Gulh.,nkian tll' Lisbna. Dir.; \lirbt•l Corbo~:. (12m). CHERUBH\1: .he Maria per u <oprnoo, t•orn anglt~• i orque•lrn. K. Rymart'Z) k , 'oprano. Cor i Ort¡ut>~lrn Filhannònil'a de Sant Poui. Dir.: Sihano Fronlalini. {Sm). .J. Ch.B\CH: Glòria t•n Sol M. Edith Wicn•. Gahrit>le St·hn·nl'kenhat·b. Adulb~rt Kruus. Ern¡,l Ccrold St'111·nmm. Cnr rlt> Cnmbra RIAS. Sinfunit'ltu RJJ\S flt·rlíu. Dir.: Uwe Gr·unostuy. ('14m). VlLL. \ LOBOS: llt•ndita Snlll'doria. Cory<lun Singt·r~ i Or·c¡ue,. lru. Dir·.: Muuhrw Br·a. (llm). M.PliCCI'\l: \lu¡..'IÜlil'at pt·r u KoliMt·•. t'lli' i orqut•slrn. \to urizio Fru•oni, Lt•nor. Enl'it·o l'ien- t·i. hmor. )faurizio Di Beoedetto. baix. Cappella ;\Ju,icall' de Santa Cecília de Ja Catedral dl' Lucca. Orquestra Lírico Simfònica del Teatre dt'l Giglio dt• Lurca. Dir.: Gianfrnoco Co•rni. (22m). 11.00 TRA...,S:\USSIÓ EN DlRECTE DE LA ,111SSA CONVENTIJAL DES DEL :\fONESTIR DE }fONTSERRAT 12.30 AGENDA l\IUSICAL 12.35 APEIUTIU :\1USICAL 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 15.08 "A LA MANEi v\ DE... .'' Rcpetiriú del programa em~~ l'I dijous al vespre. 17.30 TEMPORADA D'ÒPERA DE CATALUl\1:~ 'fÍ'SICA DO'\:lZETT[; Maria di Robau, Òpt'ra en tres actes. Edita Grubero,·a. Octa,;o Arhnlo. Ettort· Kim. L'lrika Precht. Wicn!'r Konzcrtchor. Orquc;.tra Simfònica de la Ràdio de \'iena. Dir.: Elio Boncompll{mi. (115m). 20.00 BL'TLLETÍ DE "'0TÍClES I AGEl'IDA )JUSICAL 20.10 SELECCIÓ DE JU:Z Programa dedicat a In mú•ica dr jazz amb guió d'Aibertl\faJJofrÍ'. 22.10 AGEI'I'DA :WUSICAL 22.15 LA liÚSICA A DEBAT Pt·ograrna u l'entorn tll' Lemes mui!Ícals d'interès, realitzaL lllllh la col-laboradó dd Consl'll Català de la Música. 23.30 NOCTl.illN Músira per acabar l'I dia. Prl'Hentació a càrrec de :\faró Jnnf. 01.00 REPERTORI DE NIT frtttUèn<i••• •I~ Cotalunya '1ú,lea t"'r romarque• (FM). Boi• Ebrr, \lonr.i:\ i Ril,.ro <l'Ebre: 102.5. Trrro Alta: 97.:!. Priorat: 92.2. Alt Cump, Baix Camp, Bai• Prnrdh, Conro •h• Barh•·ru i Tnrru~unÍ'• 105..1. Rai< Prno>tlr.: 105.9. Carrljru<!, 1'\ogurra. Pla d'llr~rll. Sr1orra. S,·~rià i l'r~rll: 91.9 . Corrar: 91.9. Alt Peuet!<·•· \noia. l.lo~•·• 1 Rr·rsurdò: 102.4 Jloh 1.1"1"'1!·11 · Rurrrlon<'• . \a llos Oeei.trntal i Vall<• Oriental: 101.5. \1arr•m~: % . 11101.5. o,ono : 1011.5. Sol<Hnò.,.: 8'1, 7. Giro ut• i Pla de I'E.tuny: 96. 7. La Sriva: %. 71118.7. Bol' Emtmrtlo: 87.11/'16.7. \Jt Empordà i R.,.•dló: 90.8/87.6193.7/%.7. Garrouu: <)j I. Hiaoollf..: 100.51105.8. Cr nlonya: 88. ~- \lt lir~rU: 88.6. Palla ro Ju••à 1 Pallar. Sob<rà : 88.1i. \al d ' \n~n: ~.11/101.2. CONCERTS 19 h Palau 20 h Auditori Winterümr 2 OCTUBRE 20 h Auditori Winterthur Da,id Bnllt•stt•ros, \ioli. Muntwla :11ilani. \Ïolí. Andrt>as Sü~H mayr, 'iol u. Erit• .h.uontrr, 'iola. 'I tirin Cuh o. 'ioloncd. BecthoHn, Mozurt. 3 OCTUBRE 20 h Auditori Winterthur 22 h Palau DolorH Chiruh, ohnr . .lnHc·p Fustet·, clarinl't. SU, ia Coric:t•Jij, fngot. Dh•tt·it•h llentntm, lrumpn. l~rk Knontz, viola. Albt•rl Guino vart, piano. Mnzm·t, Bt•t•thm·ett. Samnnwo. Dm(l tt'IIUt', Cllflte. Cnrlt·~ Trepul, guitnrru clàsijkn. Jonquin Gdllo, bnilt•. Oit-. urlístie: lsich·o Muñoz. (lbet·eunwt·u). 21 h Paluu 1 OCTUBRE 4 OCTUBRE Orqul'slrn cic Cumhra lid Rt>iul Ct'rdt> \rtístk. Sah nd or S:mcbí:,. fagot. nin i Snlt•r, 'ioli. Emili Hla~t·o, piano. :\lozarl. (El Primer Pnlau). Quartt•ttlt· Cm·dn Attt·mi •. Hn,urio lh·rnanrlt·z. violí. Aua Gulñn. violí. Susannt• :\ln¡:nusscm, 'iola. 'Jurin Cah·o, violoncd. \ lozarl. OBC. Angt•l Jc•nít~ Gm"C"Ía, 'ioli. Allwrt Guinovm·t, piano. Dit•.: Cht·istoplwr ll ngwo()ll. \1nzurt. (FI'Hli,al Mozart). --------------------------------------- ---5 OCTUBRE 19 h Teatre del Cercle (Grària) Qunrtt•l \t•t•ntlc·rniu. \ngt·l Solt•r, piano. Bru hms. Ovnruk. 6 OCTUBRE 21 h Auditori Winterthur Trio Jc" de Vit•uu. St•huht•t·t. Mt"nclt·l~~olm, Brahms. (As~oriuc·ió Franz Srhubt•rt). 8 OCTUBRE 19 h Palau Mariona \it•t•ns, piano. '\nnn CollÍ!!. 'iolom·cl. Ana \len~ndrz, piano. <;ho~tukò~itx, Drhu~~y. Blanl'afort. Liszl. (El Prinwr Palau). 9 OCTUBRE 21 h Saló del Tinell El Cahrc·ro. vt•u. Put•o tlt•l Gu~tor. toque. Daniel Girauuo, gui tarra. Enric~ut' Trllc·ría, lumdoneó. Paco Peüa. contrabaix. Sur (tango i jonc/o). (li Festival tlt• M1í•ique;, dPl ~f6n). ---------------------------------------------- --10 OCTUBRE 21 h Palau OBC. 1\1. Lluï'u '\1untaclu, soprano. Dalmau Gonzruez. tenor. Buríton u clc·tt·rminar. Oit·.: Edrnon Colomer. Sarsuela. Brl'lÓn, Serruno. Vi\ e~, Chuví, 1\lot·cno T01·roba, Mat·tínez Valls. 11 OCTUBRE 19 h 22 h Palau Centre Cultural Fundació '·Ja Caixa" OBC. Surbuelu. (St·goml uudidó). Huncopino. cunte. Fl.'t"nondo Mot·t>uo. tor¡ uf!. Nit de flamenc. (11 Festh•al dr Mtí~iqut·H dc·l Món). 1 2 OCTUBRE 20 h Centre Cultural Fundaeió '·Ja Caixa•· Tavugna. Cants dell\16n). 14 OCTUBRE 21 h Palau Bl'rlim•r Philhurmonikt•r (patrocinacla p1•r Dcutsche Bank). Dil·.: Claudio ;\lthurlo. BruhmH, Srhuhrrt. (Palau 100. Concert palrncinul pt•r Ct•utntlllispuno). 1 5 OCTUBRE 19 h Palau 20 h Catedral Ort¡uestt·a Sirnfònil·n dt•l \ ullès. Patrieia de l'i o. flauta. J<¡~c·p Sant'hu. c•luritwt. Pablo Sanz, ~itarra. Dir.: AJbt>rt Ar¡,"'ldo. Mozart, \\c•bcr. Rodrit'O· (El Primer Palau). Vf'ra Srhf'rr. t•ontralt. \nclr<'a~ Boltz, orgu¡•. Monteverdi, Purrdl. Bruhm~. \ll'nd~J~,ohn, Brc,;. (L'orgue de la Catf'dral dl' Barcf'lonu. Euruccmrf'rl). 17 OCTUBRE 21 h Saló del Tinell Rt'da Douruaz. runt i mandol. El-Iladj .h..balfa, teclat, zorna. Abdcnour Ojcmui, banjo. \1auricc Seiem. vioü. Dahmanc Kltalfa, darobukku (pt•rrus.ió). Farirl Khaznagji. tamborí. Akli Bouzt>kri. pc•rcus,ió ¡)('ra zornu. Cant Chaabi d'Algèria. (11 Festival de 1\fú,iqut'h dt•l \1•ín). 18 OCTUBRE 19 h Paia o 19 h 21 h Casa Golfcr;chs Centre Cultw·al Fundaci6 '·Ja Caixa., OBC. 'linl(o Ràfnl~, narrador. Cor Nacional d'Espanya. Soprano a d1•tt•rmiunr. Bulada, Bel'lhovf'n. Quartt•t dt• dat·inrts Chalurnf'au. Mozart, Dubois, Gershwin, Joplin. Tenors dc Bitti. Cants de Sardenya. (TI Festival dc Músiques dt:l Món). 19 OCTUBRE 11 h 20 h Palau Saló del Tinell 20 OCTUBRE 21 h Palau 21 OCTUBRE polifònic.~ de Còrsego. (li Festival de M t1siquc~ OBC. Cot· Nac·ionnl !l'Espanyo. (Sf'gon n audició). Eusl'mblt• Gamuk11. f>tm:u~sió de la Costa d 'Ivori. (ll Festival tlc MúsitJUt't. rlt•ll\lt'm). 21 h 1 Solio.ti \eneti. Dir.: Clnudio Srimone. Vivald:i, Marcello, Tarlini. (lbt•t·t•umt•ra). Monestir dc Pedralbes Sirinu (conjunt dt• mú~ic·a medi!', al). (Euroconcert). 21 h Monestir de Pedralbes Sirinu (conjunt dl' mú~ica mt•dicval). (Euroconcf'rt). CONCERTS 22 OCTUBRE 19 h Palau Ester i Eulàlia Vela. duo dt> pianos. Trio Kronos (clarint>t, violoncrl i piano). Balsach, Olaf-Sahutt'r, Milhaud, Brnhms. (El Primer Palau). 23 OCTUBRE 21 h Palau 21 h Saló del Tinell lndianapolis Syrnphony Orchcstn1. Sabine Meycr, clat·int•l. Dit·.: Raymond Leppard. Mahler. Coplund. Txaikovski. (Palau 100). Amina Alaoui, ven. Henri Agtwl, b'Uitarres i tamborí. Bijan Cht·mirani, tomhak (percussió). Cunl .,efnrdita i araboandalús. (li Ft•stival de :\iúsiques dt>l Món). 24 OCTUBR.E 21 h Palau OBC. Viktoria l\fullova, violí. Dir.: Lnwrence Foster. Schubert, '1endclssohn, Brahms. 25 OCTUBRE 19 h 19 h Palau Casa Golferichs 20 h Saló de Cent 21 h Saló del Tim•U OBC. (Segona audició). Trio Agora. Quim Ollé, flauta. Dolors Almirall, oboè. Ot-iol Camprodon, clarinet. Cobla Sant JorcH-Ciutat dt• But"f"t'lona. Dit·.: Jordi León. (75è aniversari Agrupació Cultural Folklòrica Barcelona). Shivkumar Shanna, santour. Ruhul Sharma, santour. Shuufut Ahmed Khan, tahla. Cbrístian L·cloux, tampura. Els misticisme del santour. (ll Fe.stival dc Mú~iqueH del Món). 11 h 20 h Palau Centre Cultural Fundació '·Ja Caixo" 22 h Palau 21 h Palau 21 h Auditori Winterthur 280CTUBRE 21 , 30 h Palau Xl}, Festival Internacional de Jazz de Barcelona. 290CTUBRE 21,30 h Palau XIX Festival Jnternarional de Jazz de Barcelona. 300CTUBRE 21 h Saló del Tinell Ciora Ft>idman, clarinets. :\nthony Fu.langa, contrabaix. Jost•ph Basar. guitarrra. Brad Coller·, tahla i percussions. L'ànima d<'l kle:mer. (li Festival de M(tHiqlu•s del Món). 31 OCTUBRE 21 h Palau OBC. Doris Soffel, contralt. Coral Càrmina. Coral Infantil tic l'Escola Pia Balmt>s. Cor L'Esquerrellinc. Cor Vivaldi. Dir.: Eliabn lnbal. Simfonia 11Úm. 3 dc '\lahlcr. 1 NOVEMBRE 19 h Palau OBC. Coral Càrmina i altn·~. {Sl•gona audició). 2 NOVEMBRE 11h Palau OBC. Coral Càrmina i altre~. {Trn·era audició). 3 NOVEMBRE 21 h Palau Quartet de Corda de Venrcia. Bruno Giuranna. "iola. Paul S:r.ubo, violoncel. Brahms. (Euroconcert). 260CTUBRE 27 OCTUBRE ~ ... = .e 5I f'!' ;¡· 156 OBC. (Tercera audició). B!'atriz da Concciçao, wu. António Rocba. veu. )fanuf'l \l ende~. guitarra portugne~a. Jo~Í' Antonio. viola. La malenconio del fado. (li Festival de i\1úsiqut>R d<'l '\tóu). Agrupació Sardanista. L'ld!'ul dl' Clavé de les Roquett>s. Conct>rt de sardanes i dansa. Wient>r Kammt:rphill1armonh,. Kurt Azcsbcrger i Clwistiun Buuer, tenors. Angel Odt•na, baix. Capella de Música dl· Santu Maria del Mar (dir.: Lluís Vilomnjó). Dir.: Claudius Traunfelluet·. lnte¡;ral de la músiea maçònica de Mozart. (Euroconct>rt). Qunrtrt Casals. Josep R. Sund10, clarinet. ~fozart. Brahms. ( \8~ociarió Franz Schnb!'rt). Cor Vivaldi. Conjunt instrumental. Arnau Farré, orgut>. Jl aydn, Casals, .'\1endelssohn. (Tardoral t!'orguc al Pen!'dès). 14 18 OCTUBRE 21 h Paper de Músira 5 OCTUBRE 19 h Auditori E. Granados Orqu!'stra Simfònica de Galícia. Gern r d Clar et., violí. Lluis Claret, violoncel. Dir.: Edmon Colomer. Brahms, Txaikovski. {VIl Festival de Música Enrir Granados). 8 OCTUBRE 20 h Auditori E. Granado~ Trio Coup!'rin. Telemann, Froberger. .'\1orel. Vivaldi. (\1ú~iru Oberta). Miquel Pujadó, veu. Ramon E~caJé, piano. Marcel Casella~, rontrabai."<. Toni Rocosa. clarint>l, saxo i tenora. Quici Sam~ó, batt>riu. NúuoLs i clarianes. CONCERTS 10 OCTUBRE 21 h Auditori E. Granados l'hi' Chambt>r \ lm•i1• Cumpnn). Patri<'ia Rozario. soprano. Joan Enrit· Lluna, t·lurinl't. \lark Troop, piano. Falla. Granado~. SC'huh<'rl, St·humunn. (\ U Fl'~tivul de 1\fúsi<"a Enric Grnnndo¡,). 15 OCTUBRE 20 h \uditori E. Granados Carlt's Pon~ i \ltt•.,, guitarra. Dnfaut, Corb('lta, Sci.'"as. Burh. (.'tfú~ica Obl'rla). 19 OCTUBRE 19 h Auditori E. Granados Dimitri Ba~hkirm. piano. Bach, B1•t•thown. Brahms. (VII Ft>sti' al dc \lú~ira Enrir Granados). 22 OCTUBRE 20 h Auditori E. Granados c\nnu Gomu. piuuo. Mozart, Brahm~. Rachmaninoff. (MúMira Ohcrta). 26 OCTUBRE 19 h Auditori E. Granados Filhunnuniu dt• Cumhra ut' Barct•lona. Cor Lit'der Camera. Co•· dl:' Cambra dt• l' \uditori Enric Granados. RosaM. Tamarit, tiOpruno. Pau Borda~;, luwíton. Di1·.: Ernest .Mar tínez l zquierdo. Rl>quiem dc Fuun~. (Vll F<'~ tivalcl¡• Mú~iru Enric G•·unados). 29 OCTUBRE 20 h Auditol'Ï E. C•·anados Carolinu Mt•ler Gm·du, Hnxo. Pcd•·o Pnnlo Bnñen•s, piam). C huilleux, Tclu·•·¡•pnitw, i''rnnçui~. Duhois, Rnl'ff, Ibcrt, RihaH. (Música Obertu). 3 OCTUBRE 21,30 h La Faràndula Orqur~tru Simfònit•a 1lt·l VnJiè,, Jnuml' Torrent, guitarra. Dir.: Salvador Brotons. Borgunyó, Sl'rra, Crrvt'li<Í, Dvorak. (Concert presl'ntació de Snlmdor Brotoru.). 8 OCTUBRE 21 ,30 h La Faràndula Orque~tra Simfimic·n el!•I \ulli'~. Dir.: Salvador Brotons. Concert lOt- aniwrHuri. 29 OCTUBRE 21 h La Faràndula Anna Bolf'lln, de Doniutti. ( \M~O<'Ïa<'ió Amics de l'Òpera de Sabadell). 31 OCTUBRE 21 h La Faràndula Anna BoiMa, dt• Doni:r!'tti. (As•ociació ~es dc> l'Òpera de Sabadrlll. 2 NOVEMBRE 18 h La Far àndula tmw Bol('na, tic• Donizrtti. (ARsociació Amics de l'Òpera 1lc Subadcll). 5 OCTUBRE 12 h Auditori Pau Casals SoJvador Martínez, fluuta. Davirl Ballesleros, violí. ErniJi Brugalla, piano. Murtinu, Mozart , Mysliv<·cck, C.P.E. Bach. 11 OCTUBRE 22 h Auditori Pau Caijals Jazz Quintt•t VuJ¡'.nc·io. 19 OCTUBRE 12 h Auditori Pau Casals Ban·doua Flaui!·K. Gah•·il'lli, BÏI·d, Barbt>r, Brotons. 26 OCTUBRE 12 h Auditori Pau Casals Àa~;l'r Relat~. flauta. Jordi .Masó, piuno. Montsalvatge, Brotons, Gerhard. 5 OCTUBRE 21 , 30 h L'Atlàntida Orquestra SimfòniC'a dl'l \allès. Dir.: Salvador Brotoo;,. Serra, Pucbelhl'l. BernMtcin. Dvorak. 4 OCTUBRE 21 h Església Cor Jov<' rle I'Orfró Catalu (patrocinat per Fundación Coca-Cola España). Dir.: Conxita Carda. 15 PANORAMA Ferran Sors o Sor? Un enigma de 1 39 anys resolt pe r JOSEP M. MANGADO ARTIGA$ es que Ba ltasar Saldoni' (1807-1894·) va donar a conèixet· l'any 1868 la i nscr ipció de baptisme del ¡:,'uita r rista j compositot· català Ferran Sor (1778-1839), en la qual apareix com "Sot·s", en contraposició a la maner·a com signava, només '·Sor·", la grafia veritable dels seus cognoms . L'at·br·e genealògic i les vicissitud dels seus avantpassats han esta t un mister i fin s avui dia. Fa temps que So1· hauria mer escut tma in vestigació apr·ofundida i seriosa sobre aquestes qüestions, però la cr eença gener al que no lú havia més dades sobre la scva fam ília , j el passat, qne a vcgatl es guarda els seus secr ets massa amagats, han ~úa­ vorit aq uests 139 an ys de mistet"is. El cn'ixcnt in tcr·ès d'aquests darrer·s anys sob r·t> la fi{,rtn·a de Sor a la premsa, tot repetint els mateixos tòpi<'s de sempre sobt·e la seva signatur·a i fanúlia. m'han empè a escr iure aquest article, que resu meix les meves investigacions àmplia men t desplegades en el meu llihrc, encar·a inèdit (esper o qu e no sigui pas in secula. seculorum) " Els guitarristes del segle r (Sor, Bro<'à , Viñas, Bosch , Ferrer-, Costa , Mas, etc.)" . Fins ar a hi ha hagu t mol tes polèmiq ues sobre la forma del seu cognom: si era Sor·s, Sort , Sor ts i , darreramen t , fins s'especulava sobr·e la possibilitat q ue hagué estat Soht-. Però el cognom autèntic d c Fenan Sot· és senzill ament " or" . com ell i el seu gennà l'escr ivien , sense la Investigació D L'autor de l ' article al costat d'un indicador de carretera a la re gió f rancesa originària de la familia Sor "s'' final, ni " t" , ni " ts" , etc. La hipòtesi més es tcsu soht't' la grafia del cognom d eia q ue In forma or iginal er·a "Son;", p e n) arran de la seva forçad a expatriació a París, 1"11 set· c·o nsirler at un afrancesat, va deixa r d' usar la "s.. final. atès que a ls francesos els costava de pron unciar-ho. Això té una ccr·ta gràcia. si pensem que els seus a vantpassats eren fra nct'so:., tul com veur em. El primer a publica r un document d e la família or va St't\ com h em dit, Saldoni. EJ st>gon va ser Brian J effcry,2 que va donat· a con è~er· el d el casament dels pares de Sor, i el del ba teig del seu ger mà Carles . RI ter cer a par·lar-ne ha estat Er nest Lluch , 3 q ue ha dona t a conèixer el de) bateig del pa r c i les noces dels avis del compo itor. i eocer·tadament va deduir que el cognom d evia se•· simplemen t Sm·, d'uns avan tpassats no ca talans. En total veiem que t'ls dot:urnt' nls eonC'guts fins ~u· a són eÍ.lH' . Per· r·NiacttH" aquest article h f' treballat a mb aquests cinc i amh d iver·sos dels yjn t-t-su; docume nts nous descober ts sobt·e In fa mília Sor·, d urant els meus s N an} ¡, d'in, esligac·ió sob r·e t'ls guiLa l'l'i:.LeR ca talans del egle X f\c, La meva in VC'S ligació obrt> or· va començar a Parí el 7 d e dt'semln·e de 1990. AIJUell d ia 'a sorti r· u n sol esplf.ndid , Ïlmsua l en aquesta èp oca d e l'any. A les JO del matí vajg enfila t· ca p al Cementiri de Mon tma r tt·e, on enca r a es co nser va La tomba del guit a rrista i compositot· ca ta là. Rcflt·xionant davant de la seva tíl tim a lla r· sobre els ava tat·s dl' la seva vida , i t·elleginl la biogr afia escrila per J effer y, vaig dcridi1· de començar a cer·ca t· dad es sobre la seva família i els S('U S anys a la Ciutat Comtal. A la Bat·celona d el segle XVII[ i anter·ior hi ha Uinatges indept>ndf'nts de totes aquestes for·me de cognoms esmeutats a bans, p m·al·lels al del nostr·e ressenya t. EI que embla p robable· 4ue va esdevenir-se en alguns documt'nts de la família or· fou, senzillament, q ue en p ronu ncia r el seu cogn om , l'escri và de Lorn va afegir cada vegada i segons com l'en tenia Les lletres extt·es esmentades . Per ucla l"i_r· aq uesta situació, l' única solució va ser seguit· les di vm·ses genealogies de tots aq uests cognoms, fin s a tro}Jal· el de la familia del nostre compositor. Aquest gr an esforç ha esta t recompensat amh l'escatimen t df' fin itiu de l'origen de Ja familia Sor. PANORAMA Conclusió 32 512 Els primers avantpassats de F. or que coneixem vi' •ien al poblet fr·ancè dc Gajan, a 2 km d<' L. Lizier (conegut per la catedral i el seu Festival Llternacional de Música), i a 4 km de St. Girons, ca pital de la r egió de Couserans, a l'cst del Departament tlc l'Ariège. 1 Allà va néixer el 1687-88 Bernat Sor Darbàs5 (besa vi rlel compositor), fill de P ere i Margarida. Curiosanwnt, quan vaig visitar aq uesta regió vaig descobrir un topònim que ens con fu~ma la grafia del nom "Sor·• com a oriünd dc la regió. A uns 16 km de Gajan i a 2 km de CastiUon-En-Cou crans, hi ha el bosc i la vil c.> ta de '· or " . El llogarret és conegut hi tòricament perquè al final d el segle ~n, hi passejava a cava ll Ma rguerite de Valois, p rimcr·a muller del r ei de França Enric TV. Segons el mateix B ernat Sor, el 1702 es va traslladar a P erpinyà , on va r esidir 9 an ys i hi va estudiar engin yer·ia. El 1711 arriba a l Principat i s 1instal·la tres anys a Girona, fins que el 1714 ve a Barcelona. En aquest periple geogràfic, veiem que els an ys del seu trasllat a Girona i Barcelona s'ajusten perfectament a dos moments rellevants de la hi tòria de Catalunya, emmarcats per la Guerra de Successió (1700-1715) . La primet·a data coincideix amh l'any de la presa de Girona (25 .1.1711) per part de les tropes france es de Felip V. comandades pel duc de oailles. La segona data coincideix amh el setge a Barcelona, que acabà 1'11 de setembre de 1914. Berna t ens d iu , exactament: " ... en lo any 1711 vingue en Girona ahont estiguefins lo Siti de Barcelona y despres vingue en dit Siti de Barcelona ahont ha estat fins vuy y habita de present en St. Marti de Provensals". No saLem quina r elació va tenir amb els esdeveniments, però Tomba de Fe"an Sor al cementiri de Montmartre, a Paris en ser enginyer, i més endavant en el document de n oces~> d el seu fill J oan-Baptista. apareix com a " Geometr·icb de S. Maj estad'"; tot fa pensar que devia acompanyar les tropes francesc . Bernat es casarà7 al voltant del 22 d'agost de 1724 amb Maria Gracia Palomet·as, de Sa n t Vicenç d e Montah.• L'arxiu d'aquesta ciutat va ser· destruït durant la nostr a guen·a civil. No sabem el nom dels p ares de la núvia , atès que en l'acta del casament va presentar una carta del rector de la seva parròquia. La carta que havia d'ana r adjunta al document d e casa ment ha d esaparegut. De moment, Sant Vicenç de Montalt, a 35 km de Barcelona i a 8 km de Mataró se'n s presenta com la ciutat catalana més antiga en la genealogia del compositor i guitarrista. D'aquesta unió naixeran un fill i una filla , que se sàpiga. El fill, Joan-Baptista (avi del compositor), naixerà a Sant Marti de Provençals entr·e 1725-27. La filla " Lluïsa , Maria Rosa, Gertrudis" naixerà a Sant Martí del Clot, on vi vien aleshores. Dels d os només es conserva la fe de baptisme de la filla , batejada el 16 d e desemhre de 1728 a la catedral de Barcelo na.~ E ls padrins seran familiars de la mare, la seva tia Maria Rosa Palomeras d e Rovira ,10 natural de Palafolls (t 1736) víd ua dc Francesc Mor era (t23/30 .4 . 1724) i Gaspar Misser Palomer as (1699-1772), els dos de Sant Vicen~ de Montalt. La família Palomeras a l'edat mitjana era una d e les més importants de la baronia de Palafolls. El Mas Palomeras, massia fortificada actualment abandonada i en p er ill de r uïna, està documentada d es de 1288 i p ertany, actualment, al terme municipal d e Malgrat de Mar. Aquesta vila se'ns presenta com la població catalana més antiga a la genealogia del compositor i guitarrista. El 8 de desemhr·e de 1746, a l'església del P i es casar an" Joan-Baptista Sor i Josepha Bargihant Serrano, fill de Madrid. Abans de les noces la núvia vivia al carrer12 de " Por tafcrri a per Casa Aitona". Despr és del casament. el j ove matrinloni s'establirà amh la mare de la núvia al carrer1l d el "Carmen per Llatzer". Tindran un fill anomenat J oan (pa re del compositor), batejat a la catedral el 18 de gener de 1755. De la mar e de Ferran Sor tenim poques dades, però suficien ts per aclarir djve1·sos malen tesos, com els cognoms, j a que el primer apareix com "Muntada, Muntadas o Montadas" en alguns documen ts, i el segon era desconegut fins avui . El seu fill Carles dóna com a cognom de sa mare "Monta- PANORAMA das'· en lln docu ment signat pet· ell. 11 E L nom sencer d e la mare és Tsah cl Montadas de Ser·rat. Un altt·e malen tès és el nom de l'avi ma tern ; fin s ar a es creia , i així ha esta t publicat, q ue es d eia Cada lt, pe•·ò de fet és E uda ld. 15 Els pat·es del guita l'l'ista , Joan i l sauel, es va n casar entre el18-2 l d 'oci u b re de 1776 a l'església d el 'Pi, i tind •·an - que se sàp iga- dos fi lls. El guitutTisl u i compositor Ferrau Sor, batojat a la catedral, el 14 dc febrer de 1778 , i el seu ger mà Cad es el 5 d 'agost de 1785. Nou mesos abans d e néixer Fenan Sor, la seva besàvia Maria Gracia Palomeras mor 16 el 5 de maig dc 1777 al Cal'r·er d el "Ca rmen a l lado de la tah erna Casa Rosés". E n fina litzar la Guerra d 'Independència (1808-181 3), Fen-an h aur à d't"xpa tt·iar-se en ser considerat un afr an cesat; el seu ger mà Cades el seguit·à el 1818 (segon s q ue comenta ell mateix) i s'estableix a París, fins a l'any 1820, i se'n va a viure amb el seu ger mà , resident a Lond res , des del 1815. Al final del 1821 Carles es trasll ada a Madrid, fins al desembr e d e 1822 en què retorna a Bat·celona , per residir a la parròqui a del P i, en la q11al ocupa u n càrrec d c comissat·i de policia . L'estada a Londres de Cades coincidir·à amh l a dedicatòt·ia que li farà el seu germà de la seva obra més cont·guda , les Variacions sobre una ària de "La flauta màg ica" de Mozart op. 9, publicada a Londr es p el voltant d el mes de mat·ç de 1821. Cades So•· es casar à 11 en tre el 22-28 d'octubre de 1826 amb Mal'ia d els Dolors Àlvarez Muñoz, de Ba•·celon a , filla de Ma ri à , compl ador principal d e les duanes de Catalun ya , i Isab el. No sabem si tind•·an descendència , pen) en ]'actual guia telefònica de Ba t·celon a ap areix un cognom Sor. En l'expedient dc ma trimoni a pat·eix La seva signatura dues vegades, com a "Carlos Sor", quatre anys de prés dc la seva tornada de P arís, tot con fi r mant q¡te el eu co~;nom tenia aq m•sta gt·a:fia. De totes les signa tm·es q¡te tenim dels ge•·man s ot·, en diversos documents, semp•·c fi•·men seLLZillamen t '·Sot·' '. Note s l. Saldo ni , Boltasa•·. Diccionul'io Riog rófico-Bibliog rúfico de Efrmérid<•s df• Músicos Espuñoles. Mu ílt·id , 1868. 2 . .)e(fe•·y, Bl'iu n . fi'r m a nclo Sor, Cumpuser and Guitnrrist (nc•w St'(•ond Prlitio ns). Lo ndres, 1994. INSTITUT JOAN LLONG UERES PEDAGOGIA MUSICAL RITMICA DALCROZE 3. " Catalun ya Músicu- H t• \'i ~tu Musit-nl Catalan a", j uli ol-ugos t 1997, p ò¡:. 6-9. 4 . Agrucixo a Daniclc Pan d UJ n l tlo• St. Lizicr tota In informn(· ió •1u e t•m '' n fol'ní t· sobre la t·egió. 5. Arxiu Diocesà de Ba n ·<·lon u. Li h1·o Licencius de ;\la txim onio núm. 25, u n ) Programació per anens I adolescents de 3 a15 anys Aparllr del dia 2 de setembre queda oberta la inscripció del curs 97/98, per als cursos de Rítmica, Uenguatge musical i insltument, Teatre, Dansa lliure i Jazz. 1723-25, fol. 278. 6. Arxi u Dioce~à dt> Bu rTt'lo nu. l .. ib•·o Licencias de ;\Jatrimonio nú m . 3 1. any lï44-50. fol. 306. Ar xi u Cuu•dl'lll d1· Barcelona. Llibr·c Llicc~n t·ic•s Espohn llf'~ núm. 136, a ny 1 7ol6~18, fol. 35. Arx iu P arr oquia l de l 'E sglésia rlt~ Sanin ~l u riu del Pi de Barcelona. Matr·imoni, dcscmbr·e 1746. 7. Veg. n ola 5. 8. Agraeixo a l'hislol'iudor· Antoui Huc: h i E stehan, autor del ll i bn~ S(ml, Vicenç do Montalt (narració h ist,òrica) . Suul Vicen ç de Montalt. 1984,, les sevcb r fJspOS· tes a Ics meves p J'Cbi'J.IIllcs. 9 . Arxiu Catedral d1• 13arrf'lon u. Llihr·4' Baptismes núm. 18, a n y 1725-29, ful. :niJ. 10. Agraeixo a J oan Misser de ¡\i-menli ~­ res (Fr·ança), a ctual desceude nl Ú11•ll u, la seva carta contestant lt•" mevrs pr·cguntes sobre la família P aJoml' r·as. Programació per a aduts CURSOSDE FORMACIÓ PERMANENTDEL PROFESSORAT Anuals: • Formació Musical en el Mètode Dalcroze •Formació Musical en el Mètode Wlllems •Improvisació al plano •Tècnica de la veu Intensius 1r. trimestre: •La flauta a l'escola 10/11 d'oclubre de 1997, 16/17 de gener i 24/25 d'abril de1998 Responsable: Lys vila 11. Veg. nota 6. •El Mètode Or ff en la música dels Beatles i el Rock en general 17/ 18 d'octubre i 21/22 de novembre de 1997 Professor: Cartes Bernús 12. Arxiu P arroc¡túal d e I 'Egll'~iu rlc Santa ) la ría del P i de But·cclonn. Comunió Pasc ual, anys 1744-45-46. •Formació vocal i Uenguatge musical del7 al 9 de novembre de 1997 Professor: Comeliu Madru 13. Arx:iu P a r•·oquial de I'Eglt·~iu de Santa María del Pi dl' Ba rr l'lona. Com unió P asc ual , anys d el 1747 ul l757. •Microcosmos de Béla Bartóck Curs d'alàfisi i interpretació pianística del14 al16 de novembre de 1997 Professors: Carles Guinovart Ma. del Carme Poch 14. Arxiu Diocesà d e llal'rclonn. Exp cdient es dc Matr imanio, año 1826, f¡•brer . Arxiu Catedral de Barcelona. Llibre Llicencias E s pos a lles n ú m. 182. un y 1826-27, fo!. 23. 15. Ar·xiu P urroquin l de I'Eglt•siu dc· Santa M uda del Pi dc Bu•·cc lou n. Llibre Obits núm. l62, uny 179 l -1809, l'nJ. SB. Bor-rodo Obits a n y 1793, l'o l. s/n. 16. At·xiu P anoquial d e I'C:glc~iu dc Sa nta Maria d el Pi dc B a rcelonn . Llibr·c Obits núm. 16J , an y 1774-90, fol. 16 1. Bor o·ado Obits an y 1777. fol. ~/n . 17. Veg. n o ta 14 . CURSOSRECONEGUTS PEL DEPARTAMENTD'ENSENYAMENT DELA GENERAUTAT DE CATALUNYA INFORMACIÓ: Sèneca, 22 • Barcelona 08006 Tel: 217 18 94 • Fax: 41614 48 Dimarts i dijous, de 9 a 12 h. (matins) Totes les tardes de 2/4 de 5 a les 8 h. PANORAM A CONSERVATORIS DE CATALUNYA Conser vatori Profes sional de Música Isaac Albéni z de Girona per JOSEP PASCUAL ui e.stcl al davant d'una entrlal com aquesta 110 pot estar mai satisfet i m enys amb la feina que resta per fer ( .. .). Però no es pot malar tot el que és gras: cal anar a poc a poc i fiO parar. " Així manifesta la se ' a inq·uiet ud (no exempta d 'au lO('I'Ítica) el srn) or Miquel Stmyc•· i Bovm·, act ua l director del Conser vatori Professional de Mí•sica Isaac Albéniz de Girona, centre de grau el emental i mitjà. fundat l'any 19<12 i pel qual ha n passa t directot·s •·ecordats com Francesc Civil o J osep Viacler. Situat al carrer de la Cort Reial número 7 i amh un p•·essupos t dc> 150 milions de pessetes l 'an y. acull 797 alumnc> oficials 1 720 lliures sota ('] mestratge de 17 professo rs titul ats, que ofereixen el dipl.oma elemental i el títol de pr·ofessor. Tot i que Ja proporció d'alumnes que accedeixen als niveJ1 superior::. t>::.tà entre el 2.5 i el Q 3% del tota l dels que eomencen als s is anys a l'Escola dc M ús ica, el di re(' tot· ho té elm·: "Em sembla correcte, perquè implica que en els g raus baixos hi ha molta gent ( democratització de la, música) i a.ls alts, poca (preparctció, e~;pecialització: competència, en definitiva). Crec que, en canvi, és més preocupant el nombre d'alunmes que comença el gmu mitjà i no l'acaba o el dels que acaben el grau superior sense t.enir -en el fons- una preparació tècnica su:ficien t per enfrontar-se a la vida real, ja sigui fent classes, tocant, component o dirigint.·· Per· tant, es mostt·a sovint crític amb ·'Les d(ficultats de tipus organitzat i 11 i financer, les condicions de treball del professorat, l'edifici que ens fa de seu, la visió de la pedagogia que tots tenim ... '·. TamlJé discrepa de les caractel'Ísti c¡ ues de la Legislació a n terior (el Pla del 66) , l'excessiva compa t·timcn tac ió del eoneixem ent en "assignatures... l'obsessió p els títols i diplomes i del qne el dit·ector anomena '·cui- FUNDAC I Ó CAIXA DE SABADELL Xa r xa de Música C làss ica a Catalunya CAtXA DE SA BA DE LL. per mitjà de l'Agència dc Patrocini i Mecenatge de la Generalitat de Catalunya. s'ba incorporat com a patrocinador de la Xarxa de Ml1sica Clàssica a Catalunya. Sota la presidència de l'Honorable Joan Maria Pujals i Vallvé. conseller de Cultura. el conveni rou signat pel Sr. Manuel Grau i Gasulla. president de la Fundació Caixa de Sabade ll i pel Sr. Esteve Costajussà i Relat. president de Joventuts Musicals de Catalunya. rasses Ctcadèmiques que portem a sobre". Creu que cal actuar amb una cet·ta urgèn cia pet· evitat· qu<' manqtu "intensitat i amor vers la vida de l'artista, la curiositat vers la cultura i la música que qualse-v ol persona creativa ha de tenir com u aliment bàsic de cada dia". l això creu que. a part de la lògica implicació que el Conservatori ha de tenit· <'n la vida cuJtut·al fe nt concerts, a ndicions o conf<'•·ències on calgui, s'ha de b uscar fom e ntant que les diverses instituc ions entrin al Conserva tori, pe•· l'nt·iquir-lo. fer propostes ... Com altres directors (potser tots?) troba a faltar més dedicació en ti'C l'alumnat de gr au mitjà, tol i ser conscient de Ja dificultat q ue un jove té a l'hora de compaginar els seu s e tudi mu icals amb el batxillerat o la unive•·sitat. Així doncs, creu que manca inquietud entre els alumnPS pet· crear fo r 111ac·ious d'una manC'J'a espontània, t>nse dubte, pet· una "qüestió d'ambient general, d'atmosfera educativa, d'intercanvi cultnral i de sensibilitats que cal fomentar i on potser no arribem: les circumstàncies externes de~fa vorables ens guanyen el pols ... ", sentem·ia. U n quartet d e flautes, LLD altre dc saxòfon s i un altre de clat·ine ts, una Ot'tjuestra de camb1·a i diversos grups més o menys estables reprcscn t.cn una mic-a d'aire fresc. A més de la no gens menystenible quantitat de cantail'es de coral o instrumentis tes de cobla fo •·mals al centre, l'empenta que suposa cada a ny la Setmana Cu ltural, durant la qual se supr imei:<cn les cJasst•s, una mmúó d'activítats donen compte d'lm conservatori que encara el fu t ur amb r ea lisme ¡wrò també amb esperança. TEM A I Tema que oferim avui no és d'aquells que en principi atreguin l'atenció d'una manera acusada. A I 'hora de plantejar-nos-el, érem hen conscients d'aquesta realitat. I per tant, des de la perspectiva de l'objectiu irrenunciable propi de Ja nostra responsabilitat, el servei al lector, teníem dubtes sobre si calia o no afrontar-lo. A la fi, ens vam decidir per posar a l'abast del lector aquest món, per tma raó que esdevé primària ment important. Aquesta música, la música ambiental, és la que, malgrat el seu anonimat, és més present en l'existència quotidiana de tot ciutadà. És un context sonot· que l' acompanya, involuntàriament però realment, al llarg de pràcticament totes les hores de la seva activitat cívica, ja sigui professional o de relació social. I aquí podríem entrar en digressions sobre si escoltar és assumir continguts, o sobre els nivells de participació activa que comporta la presència, o la gairebé omnipresència d'aquesta música. Sigui com sigui, la realitat és que es tracta de la música o de la tipologia d'existència i vida musical més majoritària. Aquest fet n'avala i en justifica eJ tractament en aquest Tema. E Tanmateix, la nattu·alesa indefinible del fenomen de la música ambiental, el seu procés de desent·otllament i d'implicació social constitueixen terrenys tan difícilment e~pli cables com evidents. ExpJicat· aquC'sta reaJjtat, aquest procés, aquPsL Lot alhora real i indefinil1le, en el qual es congrien components rl'una subtilesa ga in">h~ imperceptible, ha estat l'escnH més important a superar. En aqu<'sl sf'nliL, el Tema recolza en dos poJs eahdals. El que correspon a la r·eflexió sobr e el q m• podríem anomenar ideari o -com es diu convencionalment"filosofia", i el que entra de manera més decidida en la dimen sió operativa i real. Dos pols que permeten una apt·oximació creiem que explícita i completa a una realitat que cada dia assoleix més protagonisme a les nostres existències. Saber per què resulta interessant per als qui ho promouen que hi hagi música en determinats àmbits professiona]s, en espais de relació o ftmciona]s de diversa índole; esbrinar l'operativitat i eficàcia d'aquesta presència, els diferents matisos que ha de tenir aquesta mateixa presència en funció d'objectius específics . .. Tot plegat configut·a un tot que decididament resu1ta d'un interès inqüestionable. 156 TEM A Ren dibi litat i ope rati vita t de la mús ica amb ient al per JORDI MARYINEZ T ¡¡;¡¡¡ ¡¡;;- -= .~ 5! B;' ¡;j' 156 reballar en una olïcina o en Lma fàbrica, comprar en una botiga o en uns grans magatzems, estudiar, dinar en un restaLu'ant, allotjar-nos en un h otel o viatjar amb av10 són actrvtlats usuals que poden tenir més d'un denominador comú. Un element, però, sempre hi intervé en major· o menor mesura malgrat ser el menys valora t: la música ambiental. Amb el pas del temps, i gaü·cbé sense adonar-nosen. s'ha consolid at com un additiu caracteristic de la vida quotidiana. La nostra ment s'ha acostumat a percebre-la tan sistemàticame nt en una sèrie d'indrets, que si hi fos suprim ida durant una estona ens n'estr·anyal"iem i, potser. ens trobaríem inròmodes. La música té la capacitat d'estimular-no s i dl' relaxar-nos, d'excitar-nos i de fer-nos t·efiexionar, i d'això només som conscients en comptades ocasions. Perquè podria arribar a imaginat· que vostè acaba d'escollir uns pantalons o un llibre o que és un empleat eficient gràcies. en bona part, als efectes d'Lm fil musical que sent però no escolta. No estem parlant de publicitat subl.iminal ni de manipulació laboral. Es tracta. no obstant això, d'un factor que moltes empreses pr·ocuren tenir molt en compte. Potser alguna vegada en s hem plantejat després de sortir d'un centre comerrial quins han estat els arguments que ens han dut a comprar un o més productes. I ens convencem a nosaltres mateixos basant-nos en el criteri de la necessitat, tot i que més d'un cop, més sovint del que ens imaginem, hi ha intervingut la persuasió de la publicitat o, simplement, la sati!.facció d'un caprici. Completament nor~nal. Però és cert també que no anem per costum més enllà d'aquests raonaments. Si ho féssim, podríem entra r a valorar tècniques de màrqueLing que remarquen la imatge i les prestacions d'un article determinat (gràcies a colors, formes i presentacions), però posiblement aquí ho deixaríem estar. Anem encara una mica més lluny. Quan entrem en qualsevol comer ç, podem valorar·-ne conscientment o inconscientme nt diversos factor·s: espaj, decoració temperatura ... i Ja música que ens hi acompanya etèl'iament. A la majoria de llocs on bi ha les relacions humanes proljfera cada cop més i és per això que ja ha entt·at dins la nostr a con cepció del món quf> ens envolta. Conclu- si(>: no hi posem gaire atenció, però alhora la necessitem. EJs depm·tamenls de màrqueting de les principals firmes comercials ho saben i ho inclouen dins de les seves estr a tègies dirigides al consum : La música al.s nostres centres no es posa perquè sí, sinó c¡ue s'ha estudiat acuradament. A través seu, que seria com un coixí, vehiculem una sèrie de missatges publicitaris de les nostres campanyes de promoció. La programació de la nostra música ambiental no està, dissenyada aleatòriament. Respon a uns criteris de màrqueting que tampoc no obliden altres aspectes. corn poden ser els visuals de/ producte. L'ús del~ mÚSica 1W és el detall més important a l'hora de vendre, però tampoc el qu~ menys, düL el cap dc premsa d'El Corte Inglés, Jordi Romaoyac, que addueix raons comprensibles per no aprofundir en els detalls de les tàctiques que, basant-se parcialment en la música. empra en Ja seva emp•·esa amb el fi d'atreure el client cap ~o~ les caixes registt·adores. Però per a Lot hi ha una explicació i, en aquest cas. no pol ser més lògica. S'han fet alguns estudis sobre la psicologi.a de les vendes i, en tots, sempre es repeteix la mateixa dinlunica: quan hi ha poca gent en un centre comercial, z~ música és tranquil-la i, a més. s'intenta que sigui coneguda. Sï.nt•ita el potencial consumidor que passegi, que re.flexioni; en definitiva, que es trobi com a. casa. És molt possible que d'aquesta .forma arribi a fer el que s'anomena compra emocion~l. Si, pel contrari, hi ha una gran acumulació de gent, corn en època de rebaixes, la música s'apuja de volum i esdevé més ràpida, més excitant. Es vol fomentar la compra ràpida, en ser difícil la reflexió. Per una altra banda, també es busca que la gent es mogui, que es vagi buidant progressivame nt el local, explica Jaume Almenara, professor de Psicologia de la Comtmicació a la Universitat de Barcelona. Tan lògic com desconegut pet· a la majoria de cUents de qualsevol centre comercial. Obrir els ulls i després la caixa q d s d a D e e q tl d l' o s l' q b 1l tJ fi u d ¡J n La hipòtesi del despet·tamcnt és un concepte dins de la psicologia industt·ial que es basa en la relació entre estimulació auditiva i activitat humana. En un principi. es va intentar provar en el món del treball i, d esprés, en el comercial. Com que la música és un factor extem que es pot controlar pel s l' a li TEM A empreses tl·uct<•n tlt• <lt•tt•rllu· qtúns són els additius que han increnwntat lt•s 'eudes. Hem constnt1t u n me•·cat dc lliure compctèn<'ia molt dur. on queden poques fómlllii'S sect·ctcs per des' elar i, p«'t' això. els factors subliminals poden se t· decisius a l'hora de marcar diferi-n1•ics. Roberlo Ochoa, delegat n Catalu n)a d'llilo Musil•ul, reconci.x. però. que encara hi ha moltc•s empreses, 110 obstant això, que quan contractell el nostre seruei, no s'adonen dels benefi<'is que els pot reportar la música. Es fixen potser en el fer que la. gent es mou més i compra, però quttn de debò Iu vuloren és qu.an no la tenen. I pel que Ja ct.ls consnmidors, el sector que més la té en compte són els jubilats, qne se senten força acompanyars. l Música laboral que fa a intt>nsitat, variarió i significat, es pot considerar com un "dcspt>t'tador potencial". En aquest sentit, cal rsmt>ntat· l'estudi de 1966 dels investigadors Smith i Curnow en dos grans supermercats als Estats Units. Van ft>r variar la intensitat de la música de fons p t>r veut·e l'efecte en la conducta de eompt·a i van descobrir que, efectivament, els clients estavt>n molt menys temps dins del centre quan la música rra més sorollosa, però, per contt·a, no van advertir canvis significatius en les vendes totals o Pn la sa tisfacció obtinguda pels clients. Normalment , si l'empresa està moh interessada a conèixer els efectes de la música ambiental en la seva clientela, el que s'acostuma a fer és r·ecórrer a l'agènl'ia d<' publicitat per encarregar-li una enquesta dircNa al ('Onsumidor després que aquest hagi comprat i sen tit una música determinada. Disposar dc música ambiental en tma botiga és lLU fet que .cada cop es valora amb més importància. La mateixa experiència de petits propietaris esdevé fonamental per explicar certs comportaments socials i treut·c'n un rendiment econòmic, tal com comenta Mariano Castellblan. professo1· de Creativitat Publicitària a la Facultat de Ciències de la Comunicació de la Universitat Autònoma de Barcelona: És una qüestió de creativitat i no de manipulació, com e11 principi es podria pensar. Es tracta. de llegir els desitjos del consumidor i satisfer-los. Conec el ens d'una amiga. que té una. botiga. important a Barcelona. Em va explicar que els dies de pluja., sempre carrega.ts de malenconia., posava m.úsica cle .lu.lio lglesias i venia moltíssim més. De totes maneres, no sempre s'atribueix a la música ambiental el valot· del paper que té en la mecànica mercantil. La tendència q uan som en època de recessió del consum no es basa a invertir esforços a ru1alitzar les conseqü ències positives que pot aportar. Ara bé, si es dóna una situació contrària, les Can viem eonsurn per· rPndiment. Ens trobem a· la feina. En l'aetnalitut, pràcticament nom é~; a les oficines es té contt·actal un canal de música ambit>ntal. I segons les dues empt·cses distribuïdores a Catalunya, Hilo Musi<·al i Musicam, la demanda no es fa ¡wnruè l'empresat·i cregui qu e d'aquesta man••ra augmenla t·à la pmductivital dels seus empleats. sinó 4ue han esta t aqut>sts qui l'han sol·licitat. És una cit·curnstii ncia t{tlf' Roherto Ochoa, d'Hilo Musical, vold ria veure canviada per raons -evidentment- conw•·cials, i lamenta que moltes empreses no hc1gin descobert el,s beneficis de la nu1sica a les o}i.cinPs, Ja que recolzen en estu.dis psicològics en què ens bas(>m, per oferir el nostre prodncte. Algunes no en són conscients, perquè en la sevn opinió distreu més qne altra cosa. En Ja indústria , la iJnplantació de la música va cada cop més a la baixa per diversos factors. Els bàsics pod rien ser la crisi creixent d el sectot· (amb una r etaUada int>vitahle de despeses), la disminució de tasques manuals en cadena (cada cop més robotitzades) i . finalment, la poca credibilitat que, a ulls de l'empresari, té la r elació música-augment de Ja productivitat, demostrada amb poca contundència per un bon nornhre d 'investigacions psicològiques. En tota activitat, hi ha unes condicions de treball en qu~ la fatiga i l'avon·iment són enemics que cal combatre i clements pt·ou estuòiats per la psicologia industr·ial, que diferencia clarament els treballs manuals i repetitius dels in tel·lectuals. P er als prim«>rs , cal nna música ambiental ritnúca i vocal, que motiva el Lt·cballador i incrementa la seva moral, si bó la majoria d'estudis han demostrat tan sols lleos miUoros dt•l seu •·cndiment. Per als segons, on es requereix més capacitat de concentració i d'atenció, és prefet·ible no tenü· estímuls extei·ns c¡uc poden en torpir la feina i, en cas d'existir, han dt' qncdur l'n segon pla. Eu aquest cas, els psicòlc~;.rs aconsellen composicions orquestrals. TEM A . TEM A Prevenció més que no producció 156 El professo•· Ramon Ballesteros. de la Universitat Autònoma de Barcelona. deixava clar en el seu Jlib•·e Psicologia aplicada a l'empresa (1982), una sèric de •·c<'omanacions per combatre amh música Iu monotonia a la indústria. Pet· començar, no s'ha d'utilitza•· t'n treballs sor·ollosos, ja que aleshores lu intensitat dc la músiea hauria de ser alta, fet quf' augmcuta•·ia el nivell d'agressió acústica. En st"gon llor , C'S reeomaJ1a que ]'emissió no sigui ininlerrornpucla, per no fer--la fatigosa. L'experiència aconsella qnc es posi en períodes de 20 a 30 minuts u mig mutí i a mitja tarda, moments en què la corba de fatiga comença a pujar. Per acabar, aconsella que la música, pr·eferiblement melòdica, r esti en ltn segon pla, per no interferir en el treball i t[Ue es vari! al màxim possible tots els dies. Antoni Carreras. director dc Musicam. certifica aquests dos (rltims punts i destaca que no donem el mateix volum Lot el dia: a primera hora del matí i abans i després del dinar és fort. Alll.arg del matí i de la tarda va baixant i cap al vespre torna a pujar tot just aba11$ de l'hora de plegar. El que es pretén, a part d'endolcir l'ambient, és contrarrestar l'evolució de la fatiga que s'observa en els empleats. Utilitzem ritmes molt hornogen.í,s per tal que ningú no s'adormi ni s'exciti. Ara mateix, encara trobem empreses que utilitzen la música ambiental en les seves naus de producció, tot i que amb matisos pel que fa als motius d'utilització, segons qne explica Jaume Fernaudez, director comercial de Musicam: Els objectius que es persegueixen ara mateix no són tant augmentar la productivitat en les cadenes de muntatge, sinó evitar la proliferació de walkmans, petits aparells de ràdio, que la gent escolti notícies o partits cie futbol, la qual cosa pot provocar una reducció del rendiment de l'obrer, un augment del ri$C d'acridents laborals, manca de concentració general, etc. Com a exemples propers i contemporanis de l'ús de música ambiental en la indústria podem esmentar els següents: AMP Espanyola (dedicada a la fabricació de components de telecomunicacions), La Família (Pasta alimentària) o Industrial Aragonès (tèxtil). Es precisament aquest últim sector industrial on hi ha més demanda de música d'ambient, per dos motius concrets: els obrers hi són més acostumats i el nivell aeústi.c en què es mouen és més baix. Inicis poc aclaridors 38 518 La música associad a al treball es remunta als temps més remots, però a les indústries es podria fixar en la dècada dels quaranta; els seus efectes t>S van mesurar per primer cop seriosament en Lms estudis duts a terme als Estats Units una mica més lar·d, amb els Cfl.lals es pretenia trobar la relació entre l'aplicació i la millora en la productivitat a les factories. Un dels estudis més reconeguts dins del camp de la psicologia industrial és el de l'investigador Williarrl A. Kerr, que data de 1954. Lu músiea esclata com a fenomen social d'aquesta època i al llarg dels seixanta, període en què ultt·apassa els recintes lúcücs i es converteix en un mitjà fadlitadot· de moltes tasques. L'experiment es va fer· en tt·es fàhricrues on hi havia treball en cadena i on habitualment se sentia música. Le~ conclusions de Kerr van ser diferents en tots eHs malgrat tenir algun punt en comú: en la pr·imera (una indústria de manipulació de llauna) va observar un lleu augment de la producció, però una disminució de la qualitat amh música variada; en la segona (una fàbrica de tractament de cristalls de quars), ]a prodncció en quantitat va st'r major amb música alegre, però la qualitat més deficient que amb Ja variada o la romàntica; en la tercera (fabdcació de bulbs de ràcüo), la producció i la qualitat van davallar els rues amh valsos i música hawaiana, però van pujar els dles amh hit para.de (èxits del moment) i dies amb marxes i polques. L'any 1974,, en un altre estudi en el matei.x camp, Smith (un altre investigador) va concloure que era probable que Ja música produís el seu principal efecte directe quan la capacitat de l'individu pet· Ct'nlrar la seva atenció no està absorbida pel seu treball. En aquestes circumstàncies, st>mbla que la música dirigeix l'atenció no canalitzada des\Íant-la de meditacions, converses o activitats allunyades de la feina. En el cas de Catalunya, el boom de la música laboral va arribar a mitjan dècada dels seixanta , coinci<li nt amh l'expansió industrial del país. Al principi els empresaris es van mostrar reacis a implantar-la, perquè no veien en la música orqnestruda que oferíem un estímul per als seus treballadors. Vam haver de crear un canal vocalitzat, que va tenir millor acceptació per adaptar-se al treball físic i rutinari i millorar-ne cLixí la productivitat, recorda Jaume Fernaudez, de Musicam, firma que va néixer en aquell època amb t>l nom de Música Funcional. la principal activitat de la qual era l'ambientació de les indóstl'ies, un concepte acabat d'arribar dels Estats Units. Donada la procedència del gruix d'immigrants incorporats a l'efervescent procés industrial, s'entén que a les hores més crítiques de la jornada laboral (les pdmeres del torn de nit i del matí) es programés fins i tot música típicament espanyola. Atencions abans que res Com és obvi, no solament predominen els interessos crematístics o productius per utilitzar la música ambien taL sinó que en molts casos tambf t's pretén projectar lLna determinada imatge alb clients i minimitzar un possible soroll de fous dt>sagr at.lablc. Aquest és on criteri que comparteix An- toni CatTt'nls, director de Musicam, que tumbr opina que, pd contrari, també cal recordar el si(eTI(•i i la sensació de buit que podem teu;,· e11 entrar en w1 lloc on gairebé no hi ha ningú. És w1 cas aplicable no tan sol$ en una botiga. sinó, per exemple, en un restaurant. afirma. I, ~s clar, lnmbé en un hotel. Qui subscriu aquest reportnge ho ha pogut comprovar in situ i no solament al Vl'StÍ hui, si nó també als ascensors. El nun tle> l'hott·h·ria és, efectivament, e] qrte més demana el fil mu sical, juntament amb la banca i les entitats d't•stu lvi ("Ja Caixa" i Ca ja de Madrid en scrit>n dos bo nH t~xcmples). En Lots dos secto•·s, la c01·tesiu amh t•l c lit~ nl t'S valora més que 110 pas la seva pN·nuuH'ncia a 11cstahlimt>nt. Ahans lwm fet rcfet·ència a l'aplica1·ió dt• la mlÍsica com a antídot pe1· anuJ·lar la st-nsaeió dt· huit i d'incf'rtesa que ens pt·ovoca (') Ailcnci. En uqm•sl c..-itt••·i es basa la companyia Iheria. entt·c d'ultres, pr•· incloure fil musical dins els seus avion!i. t'I mitjà de transport més segm· segons totes le>s t•stadístiques, però que més pors atàviqut's tompot·tn encara. Ho explica Francisco Rodrígut>z, rap dc• Planificació i Serveis: Es tracta de relaxar el passatger en els moments en què l'avió pot produir nerviosi.sme. és a dir, en l'enlairament i en l'aterratge. Utilitzem generalment música clàssica que no tingui ni. molts agttts ni molts greus, molt uniforme. Es tracta d'evita.r el que vu passar ww vegada, quan les nostres hostesses van retirar una composició en la qual se serll-ien uns violins massa estridents. La prova que Iberia té cura d'aquest aspecte, la dóna el fet que l'encru-rega a ~na empresa dc Duhlin, especialitzada a crear programes musirals pt'r als avions. I si tornem del cel a la terra, t>starf'm m(•s o menys dish·ets al metro, que com tota empr·esa de serveis que genera una espera, es pr·eocupa dt' miligat·la impaciència dels seus usuaris omplin! l'ambient de les andanes amb música, esquitxada d 'avisos, ahò sí, no sempre agradables. Potser (ruan arribem a casa ens tocat·à estudiat· per al proper· examen. N'hi ha que pref<••·t•ixt'H sentit·-se acompanyats per una suau música dt> fons per poder assimilar millor tols els com·<•ptea CJUC els esperen en apunts o llibres. Per a Jaume Almenara, professor de P sicologia de la Comunicació, tot depèn de l'atenció de cadascú. Uns la tenen dèbil i no admeten cap estimul exterior, mentre qne d'altres ho poden fer i d'ctqlLesta manera diuen que compensen l'angoixa de l'estudi a.rnb el re lax que els proporciona la música. Realment és així, però el que no saben és que el seu retuliment és inferior. D<•sprés recordem-nos de no culpu la música si ens van mal dades. TEM A Qu an la pre sèn cia és, tam bé, imp osi ci6 son ora per FERRAN BACH a lústòria de la música ambiental encara per escriure. Aquesta val"ietat de la música eontemporà nia, coneguda també com a música de fons, ha est at menyspreada per crític.s i estucliosos. Mentre noves seleccions de 1es millors obres clàssiques o romàn tiques arriben als quioscs, els especialistes continu en sense ocuparse de la música ambiental. Què s'amaga danere el seu silenci? L'origen de la música ambiental é.s difícil de prt>cisar. Al final dels seixanta, pt·incipi dels setanta -al nosLrt> país uns anys més tard f(UC als Estats Units- va començar la seva expansió. Dc segtúda es va con,·ertir en un símbol de modernitat i va aparèixe·r en els ambients més in esperats: les consultes endiplomad es dels dentistes, els ascensors de luxe emmoqueta ts, les galeries comet·cials de terres polits i, finahnent, els autobusos privatitzats . L'èxü d'aquesta varietat musical s'ex-plica per diversos motius. En primer lloc. per la seva capacitat d'adaptació . La música de fons s'ha adaptat a ambients que no tenien t·es a veut·e amb la música. Fa uns anys enrere, es podia seure en una sala d'espera, pujar a un tercer pis. mirar aparadors o agafar l'autobús, en silenci o conversant. Ara ja no. En segon lloc, pt-t· la seva capacitat d'assimilació. La música de fons ha assimilat els grans con-ents de la història de la música tot mantenint la seva identitat. Qualsevol oient sense formació sap distingir la música ambiental de la resta dc varietats. A la vegada, tothom lú reconeix el seu gènere predilecte. Finalment, l'èxit ve donat també per la capacitat de crear un nou públic f(UC ha superat en nombre els seb'l.Údors de tots els altres gèneres junts. Un públic propi, fidel i interclassis ta, sovint anomenat "oients passiu;,". Així, doncs, adaptació, identitat i púhHc són les dau s d'acruest fenomen que cdtics i musicòlegs n o haurien de passar per alt. Entrar a l'era de la música ambiental haurà estat més fàcil f[UC sortir-ne i en molts casos ja no podem fl'r mat·xa enrere. E n efecte, la música ambiental s'ha ad aptat tant a la vida dc cada dia que costa trobar un espai públic on no sigui present. Fins i tot s'ha convertit en una L = ~' i3. 156 40 520 t'Stà part fonamen tal dels edifi!"is, com la il·luminació o la calrfacció. Els usuaris h i estan tan acostumats que només hi pensen quan s'espatlla. Llavors se senten privats dels avantatges del progrés i els reclamt>n amb més fet·mesa que mai: les necessitats creadt>s passen a la categoria cie d:rets inalienables . Qui podia imagiJlar que la mnsica ambiental seria una reivindicació laboral tan bàsica com treballar amb bona llum o sense passar fred? A més, la identitat de Ja música de fons és tan assimilador a que ha modi ficat el gust i els coshuns d'aquf':st segle. E l seu estil inconfusible plau tolhom i t'acompany a mentre esperes el metro o fas alguns encàrrecs. Ja no cal alterar el programa del d ia per anar a comprar entrades, ni córrer per no pt>rdre's l'obt>rtura. Qualsevol moment és bo per escoltar-la. O, si més no, per sentir-la . Per últim, el públic de música ambiental creix a un r itme tan accclN·at que deixa en ridícul els esforços institucionals per dotar el país d'auditoris. Les estratègies de captació d'oients són impecables. No cal fer-te'n soci ni te'n pots donar de })aixa. A l <~s estacions de metr o, com dèiem , tothom la pot sentir· per mitjà de la megafonia centralitzad a. Als tr!'ns de rodalia, el volum de la música augmenta atnb la velocitat, en una h annon.ia perfecta . Alguns passatgers recalcitran ts se'n q ueixen. Però ningú no es fa responsable de les decisions delegades a la tecnologia. TEM A Qui pot negar, doncs, que hi ha ha més oients passius a les estacions o, fins i tot, als aeroports que no pas públic a Les sales de concerts? Quan s'accepti aquesta realitat, veurem canvis radicals. Potser desapareixeran les temporades estables, o bé es consolidaran nous gèner es, com ara la música aet·onàutica, i s'hi dedicaran emissores de ràdio, pr·emis ¡Jet· a joves compositors i màsters patrocinats als conservatm·is. Els drets de 1• oient passiu: cap a un apartheid musical? En plena era dellleut·e i l'entreteuiment, l'autèntic secret de la música ambiental consisteix en la simplicitat del seu objectiu: distreure. Distreure els pacients del mal de queixal, distreure els llogaters del risc que caigui l'ascensor, distreure els consumidors de l'augment dels preus i els turistes dels perills de volar. I tot allò destinat a no fer pensar·, tard o d'hora s'imposa. L'objectiu dc la música ambiental és, doncs, molt lloable, però els seus efectes s'haurien de començar a avaluat·. A hores d'ara, allò que està en joc són els dr()ts dc l'oient passiu. ¿Setà massa tard quan la població mundial s'adoni que està amenaçada? ¿Ca lclt·à que uns experts nord-americans publiquin un infor·me sobre les mutacions de l'oïda humana? ¿Serem a temps de fundar un banc català de donants de trompes d'Eustaqui? O no reaccionarem fms que algun comerciant espavilat posi a la vend a aparells de fil musical no experimentats amb animals dc laboratori? Més en concret, la qiieslió és si es 1·econeixerà el dret de l'oient passiu a no haver d'esco1ta1· música . Quan el corrent d'opinió en defensa d 1acruests dtets sigtti imparable, com rcaccionat'an les autoritats? ¿Veurem l'aparic,ió de senyals de prohibit escoll at· músif'a dc fons? ¿,Tindrem sales espe<'ials als restaurants? Pet· cert, ¿,coincidit·an amb les sales pet· a fumadot·s i no fumadors, o en seran una subdivisió? Davant de tanta incertesa, la música ambiental esdevé un tema polèmic i controvertit. Ara s'entén que cl'Ítics i estudiosos no s'hi hagin volgut embolicar. L'ohjef'tivitat acadèmica no s'adiu amb les actituds rei .. indicatives. A més, tothom sap que la defensa dels drets individuals no guanya teneny en allò <JUC éR realment important. L'avenç en el respecte als fumadors passius, per exemple, fa trencar de 1·iure la indústria de l'automòbil. Com si el sist!'ma s'aniveU~s, els canvis més celebrats a pelita escala çoincidf'ixen amb els canvis més insignificants a gran escala. Mentt·estant, al carrer, la batalla pels drets individuals pot arribar a l'enfrontament i a la segt·egació. ¿Haurem d'engega •· una Cllmpanyu a favor de l'apartheid musical o continuarem sen t víctimes resignades de la violència acústica? Sembla que no hi ha res a fer. Aquest mes tampor uo t1·obarcm els fascicles de la gran història de la música ambiental a totes les llibreries i quioscs. MUSICA LIA RETRAT Lawr ence Foste r Ima tge de la nov a OBC El pròxim 18 d'octubre Lawrence Foster dirigirà el primer programa de la que és realment la seva també primera temporada amb plena assumpció del càrrec de titular de I'OBC. L'anterior no es pot considerar així, ja que de fet no va ser plenament elaborada per ell i, per tant, pot qualificar-se en certa mesura de transició o de traspàs de poders. L'entrevista que oferim tot seguit s'inscriu, doncs, dins d'aquesta imatge de portal definit d'una nova etapa per a la formació catalana -anava a escrure "barcelonina", però ara no és exactament així-, que, com acostuma a succeir 156 en circumstàncies semblants, s'obre alhora falaguera i expectant. No és fàcil per al periodista aconseguir aportar gaires coses noves sobre la figura del director nord-americà per mitjà d'una entrevista, atès com s'ha prodigat darrerament en els mitjans de comunicació locals. Aquesta circumstància segurament revela alguna cosa del seu tarannà, encara que també hi pot haver quelcom de política d'imatge forçada institucionalment. Sigui com sigui, hom intentarà la no gens fàcil tasca d'anar més enllà de la cosa ja coneguda. ' D p e r JAUME COMELLAS però prefereixo seguir les meves pròpies opini-ons. Vull deixar clar que mai no he estat pressionat. Volem una bona orquestra, està clar. Però jo no vull caure en declaracions pretensioses. Crec que l 'Orquestra millorarà, així lro espero, en el sentit estilístic. Però, compte, ara com ara l'OBC és una bona orquestra. No he agafat una orquestra amb problemes greus. Es clar -afegeix- que m 'agradaria, que fos la millor d'Espanya . Es el desig de tot director. No serà demà que assoleixi el nivell d 'una Concertgebouw o d'una London Symphony. Això cal dir-lw. Sense tren car el discurs, aquí entrada, el senyo•· F o ter indica que la seva presència aJ capdavant de 1'0BC és per allò tan sabut que darrer·e d"tma actuació com a invitat va venir la crida formal de f.-r-se cà rrec de la titularitat, tot •·emar cant que "se'm va dir que era el desig de l'orquestra". 1 encantaL amb l'O BC i amb la ciutnt". I que "amb l'Ajuntament he trobat una relació satisfactòria i he pensat que amb l'orquestra puc fer música". Afirma que no li van mat·car afegeix despré · que "estic objectius con crc•ts més enllà de "continuar miUorant l 'orquestra, de f er un conjunt cle prim.era classe. Interpretar els compositors catalans i fer una programació amb allure", (po- 42 522 sem-hi "grapa"). La conversa, naturalment, es desenrotlla en francès i alhot·a en un horari poc còmode. ja que l'hora del dinar s'acosta i , a més, hi ha algú que l'espera pet· tractar d ' algun detall t·esp ectc del concert següent. Intento ultra- l 1 1 I ( ( 1 introdueix un arh'tunent que consider o d ' tm interès enorme. passar el que ser ia un àmbit elementa l de pre t:ntació de circrunstàncies pet· inqtúrir, més a fons, si coneix les urgències històr;ques dt' l' Orquestra . . - Estic molt al corrent de la història més propera de l'OBC, però no m'hi deixo influir ni nega.tivament ni positivament. En prescindeixo. Bé, en prenc nota, -Caldran molts anys fins a tenir una veritable escola a Espanya on els millors solistes d 'orquestra siguin professors als conservatoris i ting uin oportunitat cle f er conèixer els seus coneixements. Com voleu que els joves puguin prendre nota de la tradició interpret.ativa si els professors de q~tè disposen no són et les millors orquestres ? No és possible. 1i 1i 1 l 9 r e ~ L e MUSICALIA RETRAT a a à lt ]- ]- II n 1- J s r .t :t ,. i I refet·ma el eu ar gument. cepto que pugui ser una aprepertori clàssic alemany. Per -Els solistes de les grans orciació p ersonal. això enguany -t'S refereix a la questres de París són els millor;s - Quins a pecte tècnic crE-u l<'mporada anterior-. hem fet professors del Conservatori. Es que mereixen més atenció? ww programació de simfonies molt negatÍLt que això no s'esde- Només cal treballar més, de llaydn. I l"any vinent es vingui aquí. No hi ha cap poble com totes les orquestres. el reprogramaran les si-s primeres tan dotat per a la nnísica com pertori clà-ssic. Cal treballar simfonies cle Schubert que es l'espanyol. Almenys pel troben a l'àmbit dels esque he vist a Barcel.ona. pecialistes de cambra. El pzíblic és formidable. No estic pas decidit a Conversar amb el senyor Lawrence Fester per a Qnan hi ha ta.nt d e pzícedir aqnest repertori mi no ha resultat un afer absolutament còmode, a l blic, segttr qtte hi ha marge de les circumstàncies, elles mateixes objecals especialistes d'ortivament incòmodes, com són una hora quasi ingent capaç d 'in terquestra de cambra. tempestiva, una visita que esperava la fi de la conp,·eta.r bé. lli ha solis- Què en pensa, dc' l versa i la fatiga pròpia d'una tot just finida sessió tes magnífics. Si potòpic q11t1 Ja co•·d a és llarga d'assaig. Fonamentalment és així perquè un guessin f er classes seria l' apat·tat m(~s feble de hom té la sensació gue practica deliberadament la un gran bé per als joves I ' 01·qucstra? d iglòssia, o un doble llenguatge. I que a més, ho músics. -No hi estic d 'acord; fa d'una manera natural i gairebé inconscient. En aquest sentit, per una banda, hi ha el músic Atès que l'historial de tota l"orquestra és molt que, posseïdor d'un historial de la importància inLawrence Fosler és borm. La diferència trínseca del seu, confirma el mateix amb l'exposid. enveq~adura i transamb d 'altres és que no ció de criteris savis, d'una validesa inqüestionable cendència considcr·able, lw tocat prou el rep ercom queda ben palès a l'entrevista. Per l'altra, i sense ànim d 'ofendre tori clàssic, que cifavocrec que hi ha l'home ninstitucional" que dóna la rOrquestt·a en abstt·acreix la cohesió de la sensació que parla al dictat d'un guió preestablert, te, li pregunto com és o prefabricat, segurament que només per ell, però corda. Però amb w1 amb alguna probabilitat en col-laboració o alliçoque un músic amb el seu bon treball i una bona nament molt concrets, que aboca un discurs perprestigi pugui trobar tria de repertori. lct manentment rialler, que a vegades frega o assoleix atrac tiu d ' a ssumir la ticorda aquí és molt l'excés i fins i tot la contradicció. Costa de creure tularitat d e l' OBC. bona. 1 a més, estic molt que el músic rigorós que és, posseïdor de la tra-Miri, jo 110 hartria orgullós d e tenir Àngel jectòria que l'acompanya, pugui estar tan ostentoacceptat pas la titulari) eSILS García com n sament convençut del "món feliç" que "ven", en el qual tot allò en què es mou -orquestra, ajudants, tat de l'OBC si hagués concertino. És un dels ambient, polítics, públic...- és amb tota rotunditat cregut que això suposamillors d 'Europa. Cal el millor entre el millor. I sobretot costa de creure ·va donar nn pas enrere comprendre que la CO I"quan el traeix un rictus estrany de tensió interna al rnett historial. Pe1· a da la integren uns múgue sura subtilment i que provoca un clima d'indemi és una orqttestra sics que han de desfinible incomoditat, valgui la redundància, molt seriosa i ctmb espeprendre's de la seua Per això a un li resulta gratificant sobretot el lleu segon en què és capaç de deixar anar una rialla rança en el futur. Una individnalitat per fonespontània i justificada en reconèixer amb ironia orquestra que es troba dre 's a rnb el col·lectitL. fina i de bona llei que ell no es veu amb cor d' aren una ciutat que la sosEn el vent les individuaranjar els problemes de Catalunya que porten té. Això és molt imporlitats poden destacar arrossegant-se 400 anys. Una petita i no sap com tant. Hi ha una conjunmés . I a més, a Espareconfortant illa en el mar obert d'un discurs que tura que és molt nya no hi ha escola d e s'ensuma uno mico o un quelcom prefabricat. corda. Vénen d'arreu i Qui sap si a lo fi només és qüestió d'ofici ben posztma, que anirna. après de navegant en les aigües gairebé sempre Això no és pas anar encal homogeneïtz ar. És convulses i corregades de corrents de diferents rere. Hi !ut diferents això el que fa falta. No quadrants -artístics, administratius, polítics, labohifalta talent. I a més, elements qw; ca l tenir rals, professionals...- en què s'ho de moure qui en compte. Es que té la l 'acrística del Palau no assumeix lo responsabilitat plena d'uno formació mateixa qualitat que la afavoreix la corda. simfònica. Ofici que exigeix no sols el domini de de Hou ston on he estat Però cal que també el lo mà dreta, que suporto lo botvto, sinó o vegades especialment el de lo "mà esquerro", que sovint ho v uit anys i que és ,de les ·v ent sigui homogeni. de fer front o càrregues de complexitat molt supe· millors del món? Es que Cal arranjar això de rior. Sigui com sigui, que sigui per a bé. 1~0 té potencial? Això sí. les escoles difere nts. Es que es pot; compara,r Al meu predeces.sor, la ·vida musical amb la, Franz-Pa.ul Decker, que Haydn, Bach, Moza,rt i també és un m1tsic excel-lent, n o li de IlmLston? Sí, és millor la cl'a,Mendelssohn. Ara està molt quí, i el públic hi està més inteagradava massa el repertori avesada a interpretar Mahler i rlà.ssic. Ha fet , per exemple, ressat. I espero que l 'OBC anirà Brttckner. Aqttesta és una febleen aquesta direcció. Sense ser grans interpretacions de Mahler, però per a l 'orquestra no és el sa que no és només pròpia de xovinista puc dir que de totes n1illor. l'OBC, sinó de totes les orquesles orquestres d 'Espanya que he - 1 en el camp de la gestió adtres que no toquen gaire el reescoltat, és la millor. Però ac- 43 5!?3 MUSI CALIA RETRAT 'I 44 5U ministrativa, creu que també calen canvis? - Els grans problemes de gestió deriven de la complicació administrativa per causa de les relacions institucionals. Jo vinc de Montecarlo on no hi havia problemes, ja que el príncep em va permetre tot el que jo volia fer durant quinze anys. ) o he estat en una monarquia i aquí hi ha dernocràcia. Bé, he estudiat la història de Catalunya i conec els problemes del país, que vénen de més de 400 anys. I no seré jo qui els resolgui. I en di r· això ha rigut amb una bona dosi de relaxament, per afegir-hi tot seguit: -El que trobo és que a lots els estaments, ja sigui Ajuntament o Generalitat, hi ha una gran estimació per l'Orquestra. Els polítics joves estimen realment l'Orquestra i això em fa estar m-Olt esperançat. En certa mesura l'entrevista ha acabat aquí. O almenys la part amb tota seguretat més inter essant per als seguidors de l' Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya. A partir d'aqtú comença una "altra" conversa. La conversa no amb el titular de l'OBC, sinó amb t'I músic Lawrence Foster. Una part que, tanmateix, ser veix per descobrir aspectes poc coneguts d'aquest artista, que, com ha demostrat ja, sembla que aconseguirà que el seu pas per l'OBC deixi petja. La primera pt·egunta és gairebé tòpica. Li demano que em dibrui com s'esdevé director i com n'ha esdevingut ell. - Li explicaré el meu procés. De molt jove vaig co1nençar a estudiar piano, però no atenent la música clàssica. Tot de cop m'adono que un molt bon amic amb qui jugava als escacs quan tenia 12 anys li agra,da la, tnLÍsica clàssica. I jo em dic: "Si a ell li agrada, no deu ser pas dolenta." I quan vaig escoltar el primer concert vaig quedar trasbalsat, i em vaig dir: "Això és el que vull fer." I ben aviat vaig decidir deixar el piano per diri- gir. Amb 19 anys d'edat ja era, director musical del Ballet de Santa Fe. -La seva ha estat una formació plenament americana? -No clel tot, perquè a Los Angeles, on residia, hi havia ffwlts músics immigrants europeus. Gran part de la millor tradició europea en els anys de la tneva formació es trobava a Los Angeles, no a Europa. Tots els grans mú-Sics van haver d'emigrar. El meu professor de piarw havi~ estat deixeble d'Arthur Schnabel. Hi havia Bruno I:Valter, Has/ut 1-Jeifetz (jo tocawt el pi~­ TW per als seus alumnes de violí), Stravinsky, SchOnberg, Thomas Mann, Arthur Rubinstein, Otto Klemperer. Crec que l 'ambient de/.s a.nys vint a Viena era semblant al de Los Angeles dels anys cinquanta. -Dirigir és, sobretot, una qüestió de dignitat i de sensibilitat del director, en el sentit de no acceptar renunciar a uns mínims qualitatius? -Això és el que intettto, però j n 1 o r e n n 8 l 1 e a r Jl A a !e 1- t- :s ó a .s ;z a :- ., MUSICALIA RETRAT elements. Al concert tu ets l'únic responsable. És diferent. però a la fi, en el pla estètic és la mateixa cosa, en el sentit que fas una cosa mitjançant la qual comuniques i que té un sentit artístic. -Fe-nt música hom pot servit· una ca usa, una ideologia? L-rence Foster amb Daniel Barenboim dissortadament no sempre ho h-e pogut aconseguir. Però ho intento sempre. No és qü-estift que un accepti el que surt. Es qiiestió de decidir si un ha d'admetre el nivell que hom assoleix. -Amb totes les orquestres es pot fer tot? -No hi ha res que no es puts'!i fer amb aquesta orquestra. Es una orquestra de nivell que ho pot fer tot. No accepto que no ho pu.guifer tot. Però és evident que no faré tm cicle que sàpiga que no pot fer. No estic d'acord amb això que amb un bon ambient de treball es pot fer tot. L'únic problema aquí és que jo no sóc un geni com Celibidache. Però això és un altre problema; aquest és el meu problema. En realitat la nostra pregunta no es referia a l'OBC, sinó que tenia una dimensió genèrica. La resposta la remata tot fent un el ogi d'un col·lega seu estimat: -Per a mi en aquests moments el m.illor director és Daniel Barenboim; és el músic més gran del moment. Com a artista, l'ideal és eU. I també Simon Rattle és un gran músic. .- -Vostè dirigeix n'lgulannent concerts simfònics i òpera. Fins a quin punt són dos mons diferents des del punt de vista de la praxi de direcció? ò -Sí, són dos mons diferents. A l'òpera cal ser més objectiu. a .- e Hi ha els problemes d'organitzaóó tècnica: l'escena, l'orquestra, la dramattírgia. És molt complicat des d'aquest punt de vista. Però alhora té l'avantatge que comparteixes les responsabilitats amb altres -Crec que sí. A mi m'agrada par·ticipar en la societat. 1 és més, crec qne la miísica és ww bona eina per posar en e·uidència les idees morals i socials. Per exemple, el dar·rer concert que he .fet era. dedicat a l'esperança, a la solidaritat, contra el ra.cisme, pels apestats de la nostra època, pels que han contret la sida. Per l'ecologia, per la degradació de la naturalesa. i s'interpreten obres que afrontin aquests temes, es poden posar en qüestió. Això és el que penso. A mi m'agrada molt la història i la política. Tot m'interessa molt. 1 m 'agrada creure que en el pla social i humà amb la música es pot ser útil als altres homes. CICLE BRAHMS Ramon Coll Miquel Farré 2 recitals piano sol 1 recital piano a 4 mans CASAL DEL METGE Via Laietana, 32 Barcelona Dies 23 i 30 d'octubre i 6 de novembre de 1997, a les 21 h. Venda d'entrades els mateixos dies del concert ~ = ~ e ~' ¡;¡· 156 MUSI CALIA PRE-CRITICA El luxe de la Filharmònica de Berlín amb Abbado Pnlfm 100. Orquestro Fillwrmònico de Berlín. Cltwdio Abbodo. director. Simfouin núm. 3 de BralmllS. Simf01ún uúna. 9 ••Ja G r a n" de Schubert. Polou de In Música Ca talana. 14 d 'ortubre ¡ .. ci f rle 1997 (21 h) . r a el 10 de maig de 1992. L'Or questr a Filharmònica de Berlín sota la direcció de Daniel B:u·enboim havia ofert al Cran Tea tre d el Liceu un concert matinal jutegrat pel Concert per a piano núm. 1 de Beethoven -amh el mateix director com a soHstai la Simfonia nzím. 7 també del compositor de Bonn. La nit anterior els mateixos intèrprets ha vien r ea litzat dues prodigioses in tel·pretacions de la Simfonia "Incompleta" de Schubert i de la transcendental Simfonia nú:m. 9 d'Anton Bruckner. El r ecord de l'actuació de la Filharmònica de Berlín, per a tots aquel1s que van poder gaudjr d c l'esdeveni ment, resulta del lo t inesborrable. La perfecció tècnica, l'acurat traç de le seves cordes, la diafanüat d e les fu stes, la maj e tuositat d el metall, i aquella saviesa musical amb la qual cadascun dels professor s de l'orquestra transmetia el seu missatge omplia d 'unes sonoritats màgiques l 'en yorat Liceu. Palau 100 havia programat un concert de la Filharmònica de Berlin a Barcelona , d espr és de nombrosos anys d'absència. La primera actuació de l'Or questra a la nostra ciutat va produir-se l'any 1901, essent dirigida en aquella ocasió en un concert celebrat al Teatt·e Novetats per la batuta ci'Arthur Nilósch. L'any 1908 Richard Strauss dirigí novament l'orquestra en un concert que E ,...,. e. e. = ~ E3 Bi' ;;.1. 156 tingué ale hor e com a seu el Palau de la Mú ica Catalana. No va ser fin s a la dècada dels anys quat·anta que l'orquestra r etot·nà a la nostra ciutat. L'any 1941 Karl Bohm oferia un nou concert amb la Filharmòruca al Palau i un any després Ja mítica batuta d e Clemens Kraus dirigia Ja formació berlinesa en un nou concert al Liceu. Van haver de transcórrer vint-i-cinc anys fins que Hcrber l. von Karajan oferís al públic barceloní un non concet·t de la Filharmònica al Palau. Els mateixos intèt·prets tomarien a Barcelona els a nys 1972 i 1975, en dos concerts celebrats, r espectivament, al Liceu i al Palau. La temporada Palau 100 pot·tarà pet· segona vegada ilins Ja seva història la mítica Filhnmònica d e B erlín a Barcelona , en el concert que inaugurarà la seva VIT temporada al Palau. Sota la direcció d e Claudio Abbado, l'ot·cruestra ens ofer irà La Simfonia núm. 3 dc Bt·ahms i la Simfonia " la Gran" de Franz Schubert, obres cabdals dins la tra<ÜC'ió romàn tica de dos autors de qu i enguany es commemora el cenlenaJ"i de la mort i el biccntcnat·i del naixement, respecti vam en t. És pt·ou coneguda la història d'aq-uesta orquestra fundada l'an y 1882. Noms míties com els de Franz Wüllner, Karl Klindworth o Hans von Bülow van marcar les primert' dècades d'una formació fubarmònica que posteriorment va tenir com a titulars Richat·d Strauss, ArthUI· Nikisch , Furlwanglet·, Bor cha rd, Celihid ache, Karajan i, fimtlment, Claudio Ahbado . Després de la mort de Wilbelm Fur·twang1er (1954), els músics de l'orquestra escullen com a titular H erbert von Karajan. Karajan va esdeverur director d'orquestra permanent i dir ector artístic, fins a l'any 1989, quan tres mesos abans d e la seva mort -mes d e juliol- deixa definitivament els seus càrrecs. Va ser aleshores quan el mític clirector milanès Claudio Abbado, nascut l'any 1933, va esdevenir el 8 d 'octubt·e de 1989 el quinzè dit·ector principal de la Filhat·mònica, tot assumint els cànecs de dit·ector permanent i director musical d e l'orquestra. La VII temporada Palau 100 obre la seva temporada amb una de les formacions mítiques del panorama mundial, amb un esdeveniment que , tal com succeeix en cadascun dels concer ts ofe1·ts p er la Filhat·mònica, es converteix en r·ecot·d inoblidable per a tots aqueUs qui tenen l'oportuni tat d 'e coltat·-]o. e Lluís Trullén MUSICALIA PRE·CRITICA Barroc italià vist per Claudio Scimone l b~rcnmera. I SolUti Vt>neti. Clnudio Scimonc, flirt>ctor. Hraldi, Mn rullo, Tartini. Palau dt> la ,l (,ísira Catalana. 20 d'octubre (/,. 199ï (2 1 11). és de 4.000 concerts, més de 300 enregistraments discogt·àfics, actuacions a més de 50 JHlÏsos -amb permH nent ¡.n·csènr-ia al Festival de Sal zl.lur·g des <le 1965-, interpr·etacions d 'integrals com poden er les de les partitures impreses en vida de Vivald i. a\ alen la tt·ajectòria d 'u n del conjunts més prestigiosos en Ics versions d e la mús ica italiana del xnu. I Solisli Veneti va ésser fundat a Pàdua per Cla udio Scimone l'any 1959. L'exq uisida d ir·ecció de Scimone -format amb Dmitr·i MitropouJos i Franco Fer·ra r a, sempre ha tingut corn a complemen t una tasca musicolò¡:,rica p r imor dia l. L'en registrament d'obrci> que havien quedat pt·àcticamen t inèdites fin s al moment , com poden ser títols operístics rosstmans com Mosé in Egitto. Zelmira, Ermione, Maometlo li , s'ba vist complementat arn]} el d 'obre d e Mar·cello, Galupi. AJhinoni. o Tar·Lini, de qui Scimone va realitzar la revisió i edició de la seva obra, tot permetent el 1·edescobriment d c partitures d 'aquest compositor que, com Scimone, va néixer a Pàdua. Aquest conjunt d e cordes italià que ba actual en nombroses ocasions dins la temporada Ihercamera - l'última l'any 1995en s ofer·i rà u n programa dedicat a obres de Tartini, Mar·ceUo i Vivaldi en un concert que obri rà la XIV edicto de l'esmentat cicle de concerts . e LI. T. M fOTO• s.aociC Sabine M eyer amb Raymond Leppard Palau 100. Orquestra Simfònica d'l ndirw],poli.,. Sabinl' Meyer, clarinet. Raymond Ú!fJpard, director. Adagicllo dc la Simfonia núm. 5 de llfahll'r. Concert per a clarin r t de Copúwd. Simfonia núm. 4 d(• T:mikovs/;i. Palau de la MlÍsicn Catr1lww. 2.~ d'octubre de 1997 (21 lr). 1 segon programa de la temporada de Pal.au 100 ens pt·esenta una de les personalitats més cèlebres del món de la intct·pretació. Raymond Leppard va neiXer l'any 1927. Aquest director d'orquestra i clavicembal·lista britànic ha esdevingut un dels mà.xims expon ents en la t·ecuperació de la música del ban·oc. Edicions de títols emblemàtics de Montevet·di -com La incoronazione di Popea, ll ritorno d'Ulise in Patria o L'Or:feo-, interpretacions al clavecí d'obres dels autors fi·an cesos, de música de Bach, esdeven en un llegat de •·eferència dins la seva dilatada trujectòda. P et·ò el seu presh¡:,'l no només queda centt·at en les paradigmàtiques interpretacions de música dels segles VlJ i xvm. E Leppard ha dirigit, entre d'altres, l'Orquestl·a Ft·anz Liszt de Budapest, l'Ot·questra Philharmonia, l'Orquestra Filharmònica de Londres, Ja Simfònica de Londres ... , com també l'Or quest•·a Simfònjca d'Iudianapolis, amb qui ha enregistrat entre d'altt·es obres w1a meravellosa vet·sió de la Simfonia Antartica de Vaughan Williams, tot abastant un repertori d'una gran amplitud. Meravelloses intupretacions d'obres pertanyents al repertori de Mozart. Schubert, Küffner, Bmb.ms, tamitz. Weber. Schumann.... han consagrat la figura d e Sahine Meyer, solista del Concert per a clarinet de Copland, programat dins aquest concert. Meyer va saltar a un pt·imer pla quan va esdevenir la segona dona , després de la violinista Madeleine Caruzzo, u formar part de l'Orquestr a Filharmònica de Berlin. Meyer va formar part duntnt una temporada de la mítica formació alemanya. Meyer retorna al Palau sota la direcció d'un mestre mític com és Raymond Lcppard. e Ll.T. êJ so = -~ 9 ~' ~· 156 MUSI CALIA PRE·CRITICA Bruno Guirana en quartet Eurocon cert. Quartet de Corda de Venècia. Bruna Giurana , viola. Paul S:mbo, Ylioloncel. Quartel en si bemoll op. 67 de Bra.hm.!. Sextet op. 18 de Bralmu. Palau de la Música Catalana. 3 de notJembre de 1997 (21 h). a temporada Euroconcert inclou dins el seu segon programa dedicat monogràficament a obres de Brahms, l 'actuació del Quartet de Corda de Venècia, que actuarà al costat de dos noms mítics de la interpretació musical. P er un costat el de Bruno Giurana , el reconegut violista, un dels fundadors d'I Musici i que h a desenvolupat una carrera com a solista que l'ha p ortat a actuar sota la direcció de personalitats de l'entitat de Karajan, Ab bado, Barhirolli, Celihidach e, Giulini o Muti. Titular de la càtedra internacional de viola de la R oyal Academy of Londres, professor de la Hoch schule der Kunste d e B erlin, ha desenvolupat centenars de concer ts arreu del món, j Lma sèrie d'enregish·aments ja mítics com poden ser el de Ja Simfonia concertant de Mozart amb Szeryng, els Quartets amb piano de Mozart amh els Beaux Arts Trio els Trios de Beethoven al costa t de Mutter i R ostropòvitx. Juntament amh Paul Szabo -el prestigiós violoncel·lista hongarès, deixeble de KodaJy, guardonat all946 al concurs intern acional de Ginebra, amh una carrera artística íntimament lligad a al nom d e Pau Casals , essent aclamat a les darrer es cinc dècades als més prestigiosos escenaris del món- i el Quartet de corda dc Ven ècia -que amh deu anys d 'història j a s'ha guanyat una dimensió musical reconeguda internacionalment-, seran els intèrp rets del Sextet op. IB de Brahms, després que el Quartet dediqui monogràficament la primera part del concert al Quartet en Si bemoll op.67, p ertanyent també al compositor germànic. Aquest programa ja va ésser ofert per aquests intèrprets a Vicenza a inicis d'any, amb un èxit absolut, que eaJ esperar que es repetixi en el concert programat per Euroconcert. e U. T. L Viktoria Mullova toca el concert de Mendelssohn OBC. V'&ktoria MuUova, vioü. Lowrence Foster, director. Simfonia núm. 1 de Schubert. Concert per a ,..¡oiJ op. 6-<J. de Mendeusohn. Simfonia núm. 2 tk Bru/uns. Palau tk la Música Cotaúuw. 24, 25 i 26 d'octubre de 1997 (21 h, 19 hi 11 h, respectivonwnt). 156 48 528 res compositors com són Sch ubert, Mendelssohn i Brahms reben enguany una sèrie d 'homenatges en commemor ació del bicenlen al'Í del naixement, cent cinqu antenari de la mort i centen ari de la mort, respectivament. L'OBC sota la direcció de Foster , dedica aquest programa a tres dels màxims expon ents de la música romàntica i per fer-h o compta rà a mb una d e les grans revelacions del món violi rústic dels darrer s anys . VIktoria Mullova saltava a la fama quan l'any 1980 obtenia el primer premi del Concurs Sibelius d'H èlsinki. Desp rés de Ja seva formació portad a a terme T a l'E scola Central de Música d e Moscou, Mullova obtenia l'any 1982 la prestigiosa med a lla d'or del Concurs Txaikovski. A pa rtir d 'aquest moment iniciava una carrer a violinística imparable que l'ha porta t a actuar amb les més prestigioses formacions simfòniques i als festivals més destacats. A tall d 'exemp le, en la present temporada té previstes actuacions amb la Filharmònica de Munic i la d e Los Angeles , Concertgebouw d'Amsterdam , Orquestra de París . . . Portadora d'un lirisme oníri ci d'u na tècnica prodigiosa , Mulloya ha afrontat un sens fi d 'obres, des dels barroc fins a la m úsica d el segle XX . Creadora r ecentment del conjunt Mullova Cbamher Ensemhle -amb el qual j a ba ofert con certs als P aïsos Baixos i Alem anya-, Mullova, posseeix un brillant ca tà leg discogràfic i els seus enregistram ents del Concert p er a v iolí de Mendelssohn -obra que interpretar à al P alausota direcció d e Marriner , d el Concert d e Brahms a l costat d e la Filharmònica de B erlín , essent dirigida per Abbado , o dels Concerts d e Siheüus i Tx aikovski, amb Scigi Ozawa i la Simfònica d e Boston , esd evenen punts culminants d'una llarguíssima llista d 'enregistraments d 'una viol inista qu e posseeix un fo tur musical extr aordinari. e LI. T. p e B P• te SÈ CI r[, ci p; C< CA j n~ UI le I'C m cJ¡ MUSICALIA PRE - CRITICA Aaron Copland, un compositor emblemàtic dels EUA per F. T. - B. i ns In ¡,'l·an divet·sitat d'estt>tiC(l tc:s compositi,•cs que, dc's dels inkis d'aquest segle ¡¡'hun desenvolupat als EUA, Au r·on Copland. nascut pt·ecisam(lnt l'uny 1900 a ew Yor·k i mort el 1990, r·t·prt·~o· nlu la Lúún més idcntilieada unrh c•lnNtclnasic·iijme com·eat per· Stnrvinsky o bé compositors coln CnseUa, UI'ÏllNt , Prokofiev, ett·. S'Jut dit que In seva música és Iu que• millor· l't'presenta l'americà mitjà , nNpN~tt' polser difícil de eopsur i que tunmatt•ix ens il·lustra molt c.xac tumt•nt l 'e~ til cie la seva música i Iu sittrn r n t'I lloe qur ocupa dins d!'L pnnorumu c·ompositiu nord-americà. els f'Xtrem~ del q ual poden venir represt•ntnts, pc r· unu banda , pe t· l'audàcia i In vm'lll'iÓ dl' trencar motlles d'un I ,·es o h(· d'un Cage, i , per altra banda, per· Iu disriplina que gairebé <·ontinua sota el mortlt'Ps dc Iu tooa1itat, com ho poden rt•prcsentar Vigil Thomsoo, Gershwiu, Borbt•r i donc•·amcnt Bcrns tein. E fc·cti vamc·nt, Copland, amb una proclu•·ció molt extensa. que pràcticu mt'nt s'est{•n per tuls el gèneres musieu ls -ch·s dc l'òpera a la música dc eamht·u-, pu•·tieipa en paJ:t en l'esperit iconoclàstic dels avantguardistes, com Iomb{: en la voluntat d'utililzar c·l folklor·c nord-americà com a basc eh• la seva obra i d'aquesta manera c•vilar· la dependència de les tradidons eul'opces, les qua1s , tot i respN•tunt-l('s, intenta revitalitzar-les. Obres com Rodeo, Sa loon Mexico, el Concert per a piano i orquestra o bé l'I NottPI per a rorda ens palesen les quulitnts d f' l'obra de Copland: una personalitat sonora ben marcada , el sentit formal sòlidament estruc turat i, sobretot, la seva mane ra brillant dc traetar l'orquestra. El Concert per a clarinet i corda va ésser ('be riL el ] 948; pe rtany, doncs, a] període dc la maduresa del compositor. qua n ja ha aglutina t en un Lot coherent totes aqucUes tendències a les quuls lwm fel referència en el paràgr·af anterior. La coloració, l'a ura poèticu i el sentit plàs tic de l'obra van inspi r·a r el coreògraf Gcot·ge Balanrhi nc pet· f01·-uc LUl ballet crue porta el norn d' El clarinet màgic, que es destaca pe •· Iu seva aclmirable coreografia. D Estrena tardana d'un Iris simfonicocoral de Lleonard Balada per F. TAVERNA·BECH e om a introducció a Nores, obra q ue estr·enarà l'Or·qucstra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya, el seu autor·, Lleonard Balada , manifesta: " Per als qui no creiem en el més enllà , només són possibles dues reaccions davant la mort d'wt ésser estimat.: acceptar o bé protestar. Vaig optar per la segona de les posicions, a.rran de la mort de la meva. ma.re després cl'una mala.ltia espa.rllosa. No-res és el producte d'ccquesta reacció, a.l mateix temps que intenta trobar una. sèrie de respostes a preguntes incontestables filosòficament." A causa d'aquesta tris ta circumstància csdcvinguda e l 197 1, Balada va plantejar- e l'objectiu d'esct·iut·c una cantata. 1 en unes converses sobre e l seu pr·opòsit amb l'escriptor francès Jean Paris. aquest es va ofe r·it· a escl'iure'n el text. U na pr·imera versió dc l'obra va ésser acabada el 1974 i va guanyar el Pre mi Ciutat de Ban:clona; tanmateix, la partitura ha estat revisada en cüve rses ocasions. No-res - tt·agifonia per a nanaclor, cor , orquestnl i sons clec·troacústics- està con<:chuda en dues parts. En Ja pi'Ïrncr·a descr·.iu i dóna cons tància del fet dc la mort, com es ]n·csenln en tots e ls éssers vivents i eu llurs accio ns. E l text, p er r·eflectir la univcr·sulitut rl c la mort, utilitza cihrcions de dife r·cnts poetes, i també nombr·oscs parles d'arreu del món. Per la seva banda , la música partic ipa en la cons tatació de Ja mort, no solament amb el seu sentit tràgic implícit, sinó tamb(• amb la seva visió metafísica. Lu impressió d'acabame nt, nutJançant l'orquestra i e ls rec ursos elct·troucústics és absoluta. ALxí, elf' m!'nts extramusicals, com trencadisses dc vidres, cruiximents d'arbres, nombrosos animals amb e ls seus s or·oiJs innats, juntament amb sonorituts purament musicals contribueixf'n a b·ausmetre aques ta visió d'acabame nt extrem, el qual assoleix la seva màxima emoti vita t dr·amà ti<·u quan Balada hi utilitza algunes dt• les frases pronunciades p et· Iu seva mare poc abans de mot·ir. AJ iïnul d'aquesta part. tots els i nt~r·pr·f'tS romaneu totalment immòbils en posicions esp ontànies, com si es tr·aytés d'una escultura gegantina ... Es la fi de tot. El text de la segona part és creació exclusiva del poeta J ean Paris i està escrit en anglès, si bé n 'és prevista la traducció sistemàtica a la llengua del lloc on s'inte rpreti. EL seu contingut, ja sense adelitaments extramusira ls, pot resumir-se com e l cdt de fe rma protesta envers els " tabús" qui' JH'Ctenen ocnltar-nos la r·ealital im·xorahle de la mort. Així b o manifesten els ver sos que es r ecite n cap a l'arabument de la cantata: " Res no quedarà, tan sols Ja mar com lUlO pedra , ni una mala herba, ni una pt' lXina des d'ou recomençar!" Orquestra Simfònicu dt• Barcelona i Nacional de Catnlamyu i Cor Nncional d'Espanya. Mingo Ròfols, narrndor. Lawrcnce Foster, dircct>it'i. Balucia i Beetho,•en. Palau de Iu i\-lúsicu Calalanu. 18 i 19 d 'oduLrt.> dt.> 1997 (19 hi 11 h, r cspet>li\ameut). (•alau 100. lndianapolis Symph ony Orchcstrn. Snbine Meyer, clarinet. Raymond Leppard, director. l\tnhlt•r, Copland. Txaikovski. Palau de la MW.ica Catalana. 23 d'octubre de 1997 (21 h ). 49 529 MUSICALIA Qüestionari Proust XAVIER TURULL Violinista , pedagog i compositor, la Mrísica , en majúscules, ha estat la fita de toles les a<.·tiuitaLs professionals de Xavier Turu/1. Després d'una notabiP carrera. de concertista, ha fonnat una generació de joves lliolinis/es del nostre país, o més d 'assolir l.a direcci-Ó del Conservatori Superior Mnnicipnl de MIÍsica de Barcelona. l en cara , darret'lun ent, lw inlensifi<"<tl la sevft dedicació a la composició amh aporlctcions sensibles, fJersonnls i valuoses al pcttrimoni de /.a nostra tmí.~ica. 156 50 530 1- El principal tret del meu caràcter? - L'entusiasme. 2- La qualitat que prefereixo en un home? - El crite t·i i el rigor. 3- La qualitat que preferei~o en una dona? - La sinceritat i la bellesa. 4- AUò que més m'estimo en els amics? - El reconeixement. 5- E l meu principal defecte? - El rluble . 6- La meva ocupació pt·eferida? - F er música. 7- El meu somni de benestar? - N'he tingut tants! 8- Quina fóra la meva pitjor desgràcia? - Quedar-me sord. 9- Què voldria set·'? - Un bon músic. 10- On desitjaria viure? - En un poble prop del mar. 11- Quin color prefereixo? - El blau-verd del mar en 1111 dia de sol. 12- Quina flor prefet·eixo? - Les flors d'ametller, pel seu presagi. 13- Quin ocell prefereixo? - Els agapot·Iús. 14- Els meus autors preferits en prosa? - Els autot·s de la meva adolescència. 15- Els poetes preferits? - Riba, Sagarra, Martí i Pol, Leveroni, Salvat-Papasseit i molts d 'altres. 16- Els herois de ficció? - Tintín i Astèrix. l 7- Les m eves .heroïnes de ficció favorites? - Les fades i les bruixes. 18- Els meus compositors favorits? - Tots els que tenen el do del sense appeal. 19- Els pintors predilectes? - Els de casa nostra: Rusiñol, Casas, Cuixart, Nonell, Stm yer... 20- Els meus herois de la vida reaJ? - Galileu , Pasteur, Mm·tin Luther King.. . 21- Les meves heroïnes històriques? - Les grans dones politiques de l'edat mitjana. 22- E ls noms que p1·efereixo? - Els de dues sü ·labes. 23- Què detesto més que t·es? -Que no t'escoltin. 24- Quins caràcters històrics menyspreo més? - Els dictadors. 25- Quin fet militar admiro més? -Cap. 26- Quina reforma admiro més? - Seria la humanització de la humanitat. 27- Quins dons naturals vold t·ia tenir? - La facili tat de paraula. 28- Com m'agradaria morir? -No m'agradaria morir. 29- Estat present del meu esperit? -Serenitat. 30- Fets que m'inspiren més indulgència? - Les febleses. 31- El meu lema? - Procru·ar no fer mal a ningú voluntàriament, perquè amb e l que se sol fer sense volet· ja n'hi ha prou. ////_ __ OPERA A CATALUNYA ' 1111 AMICS DE L•OPERA DE SABADELL® ' 111/W XVI FESTIVAL D'ÒPERA DE SABADELL X CICLE D'ÒPERA A CATALUNYA i LS- TEMPORADA 1997-1998 ~----- -----~ ANNA BOLENA TOSCA Gaetano Donizetti Gíacomo Puccíní Direcció d'escena, escenografia i vestuari: STEFANO PODA Direcció musical: FEDERICO GARCÍA VIGIL Direcció d'escena, escenografia I vestuari: PERE FRANCESCH Direcció musical: MIQUEL ORTEGA • SABADELL, Teatre La Faràndula Dimecres 4 i divendres 6, a les nou del vespre Diumenge 8, a les sis de la tarda ll, • SABADELL, Teatre La Faràndula Dimecres 29 i divendres 31 d'octubre, a les nou del vespre Diumenge 2 de novembre, a les sis de la tarda :la • REUS, Teatre Fortuny Dimarts 4 de novembre, a les nou del vespre .ò- • GIRONA, Teatre Municipal Dijous 6 de novembre, a dos quarts de deu del vespre ti- • SANT CUGAT DEL VALLÈS, Centre Cultural Dissabte 8 de novembre, a les deu del vespre .e- a- lo si- ? CONCERT EXTRAORDINARI ro ro de EN COMMEMORACIÓ DEL 15è ANIVERSARI DELS AMICS DE L.:ÒPERA DE SABADELL I EL 1Oè DEL CICLE D'ÒPERA A CATALUNYA Director d'orquestra: JAVIER PÉREZ BATISTA • SABADELL, Teatre Municipal La Faràndula Divendres 12 de desembre de 1997, a dos quarts de deu del vespre Diumenge 14 desembre de 1997, a les deu del vespre • GIRONA, Teatre Municipal Dijous 12, a dos quarts de deu del vespre • SANT CUGAT DEL VALLÈS, Centre Cultural Dissabte 14, a les deu del vespre COSÍ FAN TUTTE Wolfgang Amadeus Mozart JAUME ARAGALL .es • REUS, Teatre Fortuny Dimarts 10, a les nou del vespre Direcció d'escena : PAU MONTERDE Disseny vestuari : RAMON B. IVARS Direcció musical: ALBERT ARGUDO • SABADELL, Teatre La Faràndula Dimecres 27 i divendres 29 de maig, a les nou del vespre Diumenge 31 de maig, a les sis de la tarda Dissabte 30 de maig, a les nou del vespre (Funció a càrrec dels cantants del curs de l'ESCOLA D'ÒPERA DE SABADELL) • REUS, Teatre Fortuny Dimarts 2 de juny, a les nou del vespre • GIRONA, Teatre Municipal Dijous 4 de juny, a dos quarts de deu del vespre • SANT CUGAT DEL VALLÈS, Centre Cultural Dissabte 6 de juny, a les deu del vespre ~s- COR DELS AMICS DE L'ÒPERA DE SABADELL ORQUESTRA SIMFÒNICA DEL VALLÈS ' tes Producció i organització: ASSOCIACIÓ D'AMICS DE L'ÒPERA DE SABADELL a uè • Presidenta i Directora General: Mlrna Lacambra Plaça Sant Roc, 2.2, 2n, 1a • 08201 SABADELL Tel. (93) 725 67 34 • Fax (93) 727 53 21 • ~Òpera a internet amb "la Sum¡n- WWW. amics-opera-sabadell.es MUSICALIA AUDITORIS DE CATALUNYA - - - -- - -- - - -- - -- - - Auditori Pau Casals del Vendrell Nom: AuditOt·i Pau Cas als . Adreça: Via Palful'iana. s/n. Tel. 977/68 34 68. 43700 El Vendrell (Sant Salvatlor). Arquitecte: Jo rd i Bonet i Armengol. d'imwguració: 1981 Any (dies 6, 7 i 13 de juny) amb la intet·venció d'intèt-prets de la Mieczysl aw de categoria Horszowski, E ugen Is tomin, Gonçal Comellas, Aureli Vila , Marçal Cervera, Cer·ard Claret i Josep M. E scrihano. Cost de construcció: 40 milions . Propietat: municipal. Gestió: PatronaL Municipal de l'Auditot·i Pau Casals. Aforcunent: 404 localitats. Capacitat d'ubicació d'intèrprets: fins a 60; ampliable fins a 110, mitjançant l'allargament de ]'escenat·i amb ]a supressió de dues ftle de butaques. Fu,ciolllrlitat Üo polivalència: a mé dC' l'activitat normal de signe musical, l'Audito- ri acull actes de la significació mé diversa (sessions litcràr·ies, enregis trament de discos, esde veniments acadèmics, etc.) Temporades estables: des del 1991, s 'hi fa una temporada contiJluada , composta d'un nomht·e de concerts comp•·ès entre 50 i 70; amb una mitjana d 'assis tèn cia d'un centenar d e pe rsones . Pressupost de funcionament orditwri: 24 milions d e pes eLes, l'any 1997. per RRMC 156 52 .532 J uli Grandia és gen ' tlt de l'Auditori Pau Casals del Vendrell des del 1991. Nascut a Sant Fl'tlitós de Bages ell951 , és diplomat l'U Treball Sociali ba fet cut·sos de Postgrau en Gestió i Polítiques Culturals. És, també, fundador i col·laborador de '·Faig, Revista Literària" . Recentment Uuny de 1996) ha assunút la direcció del Museu Deu Font del Vf'ndrell. Amb una amabilita t exqtúsida, ens amplia les dades estadístiques antet·iors. - L'Auditori, ¿manté algun Lipus de co1·1aboraci6 amh d'altres ot·galútzacions similat·s? -Efectivament. tenim ILM contuctes regulars i intensos amb els festivals de música de Torroella de Montgrí i de Llívia, amb ]]MM de Barcelona, amb l'Associació Sofia Puche i umb la Camerata XXI; i amb diversos consolats. - Òbviament, el l'estival anual (dd qual enguany s'ha cel(•hrat Ja dissetena edició) protagonitza una part central de l'activitat de l'Auditori. Quin n'és el pressupost? Quins, els crite l'is de muntatge? Quin , el tipus de públic que hi assis teix? - El pressupost d 'aquest any ha estat de gairebé 13 milions de pessetes, del.~ quals un 40% p1·ovenen de la venda d'abonaments i locaütat.s. Bàsicament, a l'horu cl'organitzur el Festival, amb una gestió presidida per l'optimització dels recursos disponibles. se cerca l'equilibri entre l'interès i la qualitat dels intèrprets, en el marc d 'una notòrict vctrietat estètica i estilística. Quant al públic, a part del cle condició tran sitòriu ( no hem d'o blidar la característica turística de la zona), prové essencialment del Vendrell i de la seva comarca (lct quul, cal dir-ho, hem treballat amb una cura especial) . - P et· al funcionament normal de I'Audit01·i, hi ha a lgun tipus de s u port institucional? - Sí. Especiulment, cle l'Ajuntamelit del Vendrell (13.000.000 de pessetes anuals), de la. Diputació de Tarrag ona (2 .300.000 de ptes.) i, amb xifres menors, de k.t Generalitat de Catahutya (1 .200.000) i d 'altres entitats ( 900.000) . - Quins foren els desigs dc compliment immediat? - Ui ... ! Primordialment, acotl.~e­ guir un lfWjor interès per pa.rt de/.5 mitjan~ de comunicació, potenciar fet projecció comarcal, captar recursos del sector privat (patrocinadors, sponsors .. .) i, per sobre de tot , continuar il·lu.siotwdamellt, cornfms ara, al servei de la música. MUSICALIA BALLET Amb motiu del centena ri de Sebasti à Gasch ( 1897-1 980) per .JOAQUIM VILÀ I FOLCH 1 dia 9 d 1octubre es compleixen eM t a n.ys del naixemen t de Sebastià Gasch. E l proper 9 de desembre se1n compleixen disset de la seva morl. ingú com eU no ha escrit sobn• dansa alnostt·e país. Ni de dansa, ni de circ, ni de varietats, ni d e cabarets, ni de cafès concert. .. EH i Alfons Puig són l es úniques persones que han sabut parlar amb autoritat del fet coreogràfic a rasa nostt·a. Sebastià Gasc·h no solament n 1ha fet la ct·ònica notarial i fidel, sinó que hi ba refle~:ionat, n'ha dibuixat conceples i teories, i , fins i tot, l 1ha historiat. I no content encara d 1això, ha burxat en els replecs més ocults del nostre teixit soci al en una ·~ecerca apassionada d e les manifestacions cot·cogr àfi ques més primàries . Ra sabu t fer la radiografia d e la dansa des de la volada dels Ballets Russos i de la dansa del Liceu fins a 11expressió espontània del mig del carrer , de la taverna dc ban·i, de l 1antre més b t·u t i fosc del districte cinquè. Gasch ha sabut explicar la filigrana artística altament elaborada sorgida d el cr eador que trebaUa el mil·Ümetre de cada gest i de cada moviment. i el cop de geni, intuïtiu , sobtat, gairebé salvatge, nascut com a expr essió genuïna i íntima d 1una emoció, d 1un sentiment, de la necessitat vital de manifes tarse de l a p ersona més anònima del submón urbà. Sebastià Gasch s 1entusiasma q uan transcriu les explicacions d 1un il·lusionat Joan Miró que acaba d 1estrenar a Montccarlo els ]eux d'enfants , sobre música d e Georges Bizet, amb cor eogt·a- E _e L- !e :ó -) 1- !!- Is g- 1.- le t, l. fia de Léonide Massinc , en la r·eapadció dels BaJieLs Russos que Borís Kochno S1esforçava a refe't· després dc la mo1·t se Serge Diaghilew, el sen principal motor·; p erò Gasc h , tumhr s 1eotusiasma amb la malícia, la picat·dia , d espreocupada i ingènua, d e l'Eulàlia Mary al Royal Concert; amb les meravelles que feien els taJons dC' Goyita H errero; amh les 11 dislocae\ions 11 dels ma]ucs de 11Elsie Byron o amb les 11 torsions dc dit 11 d c l.a Bella Dorita al Pompcia. P erò aqueUa C'apacitat d 1extasiar·-se en els detalls aparentment més insignificants (el <libuix de l 1etiqueta d 1una ampolla; el so rítmic que Vicente Escudcro sabia marcar amb les ungles; la cara del haJJad Woizikovski veient ballar flamenc al Bar· del Manquet del Portal dc Santa Madrona); aquella gràcia i naturalitat en les explicacions (la ballada de sardanes a BeUatcr·ra dedicada a Léonide Massine; l 1excursió p els locals n octurns a la recer ca de ballarines principiants, amb temperament; qualsevol actuació sense història com la del Trio Lujan al Bar Cafè Royalty); aquella exigència en els raonaments í la manera de r elaciona1· les coses més inversemblants (la condemna del fandanguillo davant el cante grande; 11estr·uctura d'una dansa ballada per· Joan Magrinyà, amb l'anàlisi acurada de cada moment; les diferèn cies entre la manera de ballar el flamenc i la sanlana .... ); tot aquest immens ven talJ , entr e la crònica viscuda i l'apr·ofundiment intel·1ectual, no ha tingut continuadors, n o ha creat escola. Gasch, ja en els anys trenta, ens certificava l'agonia dels cafès concert, però fin s ara , les actua- cious dc p ocli'S, cantants i h ulladors, han continuat en bars i tavernes, en locrLis diferents, allernatius; al Ra va l d 1m·a (ui 11 xinoU, o al Distrirtc V dc Gascb ) aquestes manifestacions no han deixul mai d 1cxis tir; el fl amenc més ptu· c¡¡ pot trobar· sense dificultat , no al Bar· clt•l "fanquet, sinó a Jl ll ospitalet, a Corm•llà ... ; el g(>m•rc teatral dc lt•s 11 revistes11 continua ft>nt ser vir doncs 11dc façana 11 només vàlid(•s per veure-les 11cn fotogt·afïu11; tol contilma cxjstint , amb un1•s ultr·cs f01·mes . en uns altr·c¡¡ llocl:i, amb unes aJtres pet·sones, amb u us altres ambients ... p erò no hi ha ningú que ens ho expliqui de la manera clar·a i didàctic·u d<' Gasch , sense les ampul·lositals pof> liques de bu txaqu~la d 1ar·milla, o el fals cosmopolitisme de revista il·lus truda dels c:omental'istes actuals. Gasch no ha ct·eat escola, per·ò la r·eedició dels seus llibt·es - introbables-. la publicació or·denada i cdtica d els seus nombrosíssims ur·ticles escampats per· diaris i •·cvistes, la t·ealització d 1estudis -com c]s ja iniciats per Joau M. Minguet Batllori, 11home que sap més de Sebastià Gaschsohre la s<>va obra í el seu p ensament podrien esd evenir, sense cap mena de dullte, els materials bàsics per a una nova cl'Ítica catalana dc dansa . Ens cal. Ens cal una nova generació de 11ba1Jetòmans11, a l'estil de Sebastià Gasd1 i d 1Alfons Puig, que estudiïn, analitzü1 i bas teixin les teories dc l a d~m sa ca talana , des de la recuperació i t·econstrucció de l a més tradidonal a les noVJssm1cs aportacions dc les coreografies més contemporànies. Sel'ia bo que, t'n el centenari del n aixement de cbastià Gascb , les proposlf'S o•·iginessin resultats. SCHERZ:ANDO -...= = ¡;¡;:; .:;;; a g;' ¡¡· 156 ..... =. ::5 ..... ¡;¡;:; J a = ~- ~ ~ ....~ / ~. I ). rosa malla tamar I festival , VIDIIIIIIICIPIIII ll'eatJallealabenameall: lli. 1913) 22 33 20 LLIBRES AVIÑOA, Xo•6a Manuel Blancafort Cul·lt'<'riú "Com¡)()llilol"l! Ca- talan"'. niam. 7. Coedirió dt>l Uepartamrnl de Cultura dt• la Gent•rulitat d!' Catalunya i Etlidon.~ Pmu, SA. Ban·dona. fdm·rde 1997. e 156 56 536 oincidint tunh la commcmor·ació del cent<·nari del naixement dd romposilor ,Manuel Bluncafot·t (la Gan·igu, 12 d'agost de 1897Bar·cclonu, 8 dc genet· de 1987). el Departament de Cuhun1 dl' Iu Generalitat de Catalunya li ha dedicat el srtè \•ohtm de la col·lecció '"Compositor·s Catalans''. Com els anterior· exemplars d'aquesta col·lecció de monografies sobre compositor·s catalans, l'edició d'acurat dissen) i r·ralitzada en aque¡,ta ocasió pet· Edicions Pr·oa, està clividida en quatt·c parts, en les quals, Xo é Aviñoa. únic autoa-, ofer·ei.x un documentat f'Stlrdi sobre la vida i l'obra de Manuel Blancafoa·t, compositor· que a] costat de Robert Gerhard, Eduard Toldrà i Frederic Mompou , constitueixen la segona (la pa·imera la formen Granados i Albéniz) de les gener acions de creadors musicals que donen a la nostra música una fesomja personal i no epigonal dels model postTomànties que impe•·aven al principi del segle a ca a nostra. Conlf·àriament al que ct·a costum en aqlH'Sla sèl'ie d 'e tudis editats per la Generalità1, aquesta vegada s'ha confiat a un sol autor· la visió biog~·àfica, estètica i _analítica, com també la realització dc l'apèndix doru mcntaJ sobre el composito•:, aspecte que potser· confereix més unüat litcnh·ia a l'esc•·it. Ara bé, caldria prcguJJtar·-se sí el ll iba·e, tol i essent una eina per apropa•·-nos i endisar-nos en el món d'aqurst músic que va ns oli•· en un temps ressonància internacional, no manifesta una certa manca de veritable i:nfot·mació a l'hora de tractat· i analitzar les tècniques creatives de Blancafort o bé d'explicar-nos la seva evolució estètica , la qual. pn•·t:int dels postulats de l'escola postimpt·essionlsta francesa, va ardhar· a sintetizar el concepte mediler·rani i català amb aquells altres que provenien de la tt·adició simfònica europea. Certament, i ho reconeixem, aques t és un aspecte que difícilment pot interessat· al gran púhlie i, en canvi, una anàlisi d'acruest tipus pot ésser motiu d'un assrug més tècnic i especialitzat que no pas un llibre com aquest, destinat a acostar un compositor escassament conegut pel gran públic. Objectiu que la prosa àgil i documentada de Xosé Aviñoa complei_x a bastament. Amb tot, abans de cloure aquest comentari, voldríem adreçar una pregunta a la Generalitat: quina raó hi ha perquè no s'edjtin unes separates amb les traduccions al castellà i a l'anglès de cada volum dc la col·lecció de "Compositors Catalans"? No seria una manera eficaç dc promoure l'obra d'uns compositors més enllà de les nostt·es fronteres? e F.T. - B. RADIGALES, Jaume: .I,.,........ musical , . Joan Maragall Fundarió Joan )faragall. Editorial Claret. Barcelona, 1995 ("A en Clavé'") i 1906 ('"Pr·e ente de primavent "), tol passant pet· '·Wagne•· fuea·a d e Alemania" (1899}, ··La música y el al ma·· (1901), '·Dues cartes a Felip Pcdrell" (1903}, "Al canltlires de Terrassa'' (1904) 1 "E l da·ama musical de Mozart", "La sonata de Beethoven" . "Enhorabona", "Música amb màc[U.ina" i "La sa rdana y el géner o chico" (1905). Cet·tamrnt, aquestes no són pas totes les r eferències en què Maragall féu patf'nt la seva pa!lsió per· la música: per·ò sí que són textos prou •·eveladors de l'amplitud de mia·cs del poeta i del coneixement d' allò dc què parlava, amb un enfocament crue supera i tr·anscendeix la pura immediatesa i que pulesa la formació musical de qu~ rra pos~eïdor. El treball introductod de Jaume Radigales situa Ja figuro de J oan Mat·agall en el context històric, tot de.o;t.ncant-ne l'ideari musical. la col-laboració eficient (com a truductoa· i com a creador) amb els músics del país, i les seves prcfer·ències expressives i es1·ètiq1aes. Utilitat: aquest podria ser el mot eseair nl a aquest quadern. Molts en vold.ríE·m. com aquC'st, referent¡, a la trmàtica que li escau i centrats en altres figures. e A. ROSELLÓ, Jo•epa: Invitació a la mú•lca Columna. Burt•t·luna, 1996. H eus ací un quadern que cal destacar per la funcionalitat que pretén, que assoleLx. Es tt·acta de l'aplec de divet·sos textos de J oan Maragall referits a la música, precedits d'un breu estudi introductori dc Jaume RadigaJes. Són set, els textos maragallians transcrits, publicats entre els anys 1898 T ransmct•·e de forma vlanct·a i en tenedora t·ls !!Oncixcments contrastats per l'cxpet·ièucia, i fet·-ho idòniament al plantc:jament inicial: heus ací un dels gr·uns rr:pt1:¡; de lo musicografia. Josepa RoscUó l'ha vençut, aquest J•f'plc. r plenament, perquè la seva llar·ga eX"Jif'· l"iència do<·enl (35 anys rom a cup del Seminaa·i dc Música n l'lnotitul MarlÍ Frunquès de Tut·ragona), conu·apLLntada amb una activa dedicació al món musical (cofundadoa·u dc Joventuts Musicals a Tat·ragona i ca·eadoru i directora del Cor AJ.JcJu.ia) li ban fornit el bagatge neccssal'Ï per reeixir en la comesu. Oportunitat. Amb aqueht mot qualifica l'obra Olga Xi•·inacs, al pròleg. Certament, és així. Pea·què un int c•·ès ca·eixent pel fet musical no pot s uplir sovint la manca d'eines que el fonamentin. Aquest llihre és una eina bàsica, una autèntica "invitació ala música" per podct·la conèixer· i estimat·. Amb aquestu "invitació" el lcctot· és menat l,'l'adunlrnent per un recor-re,"llt esu·uctut·at en tres grans blocs: "Amlicions comentades" (en LUlo amplitud estètica que va dcl barroc a la música moderna), "La música: art i ciència'' (reeixida exposició de les nocions fonamentals del llenguatge musical) i '·Orígens i evolució de la música a Oceideut'' (succinta referència a la història bàsica de la música occidental); uns annexos utilissims (biografies d'autor·s i glossari de temes musicaLs) completen el treball. Gosaríem d'afinuar que un dels trets bàsics delllibt·e és la claredat expositivu , ni servei d'una indeclinable volwJtat pedagògica. A cada pàgina, el lector hi end1•vina el fruit assaonat d'nua experiència viscuda i compcartida. Aquella claredat es fa rspeciaJment patent en el segon bloc. "La música: art i (·iència'', explanat amb una economia dc m.itjan~o del tot adient i amb una precisió idònia en les defmirions. Igualment encertada. en la seva brevetat. és l'exposició històrica de la tea·cera part. bé que. de cara a futures edicions. em permeto dc fer notar uns errors fàcils de resoldre: Iu referència al Rèqui€m a~many de Brahm~ (pàg. 180) i el nom del compositor J osep Rodor·eda (pàg. 185). "Tant de bo que aquest Uibre ajudi algú no solament n entendre millor la música sinó també a estimar-la"; umb aquests mots Josepa Roselló fmcL'< Ja seva "Presentació''. Tingui per cca·t l'autora qu e així s'esdevindrà en qui s'endinsi en Les pà¡,oincs d'aqurst voiLI111, per al qunl voJddcm una àmpl.ia difusió. e P.A. DISCOS REPORTATGE Compositors catalans actuals da al de ~a- •ra )f· •er ~st (i. l t, per LLUIS MILLET ·ès no ca na vi- ~ l'- el ·nt ·at lioa lc! t), a'' on. i ::ia Sl- os rs s) JC t·e al ola 1a ea. s- •n J- oJt ió i- a ó b ó e l· ll n ues produccions de In Fundació Mtísica Cont emporània i dc Ja Sodeta t Gener·al d'Autot'S i Editors, realitzades per Audiovisuals dc Sanià, constitueixen nna opor tuna targeta dc visita tlcls compositors rep resen La Ls, pertan yents a diver ses gener ac-ions, sense que aquest fet d etermini de manera clara les r espectives opcions estètiques. Òbviament, les cinc obres seleccionades presenten un interès diver s, tot i que eaJ tenir prudència a emetre j udicis categòrics a les dan'eries d 'un segle en què tants mites ban caigut i les velles avantguardes, com a model absolut, h an esdevin{,rut acadèmics abans de ser raonablemen t assimil ades p el públic. I tampoc no voldriem fer consideracions històricrucs en un moment de tt·ansició i d e canvi, pr·òdig en r·f>gt·essions, tt·angr essions i mestissatg.,s, la influència dels quals en la configuració de la música de l'imminent segle XXl és en cat·a dificil de p t·on osticat·. En tot cas, amb les lògiques diferèn cies de pt·ocediment i de sensibilitat, els cinc compositors presents en aquests CD comparteixen la confiança en la capacitat comunicativa dels valor·s privatius del llen guatge musical i no es deixen enlluernar pels cants de sit·ena dels novíssims exotismes. El més jove d 'eUs, Miquel Roger (Ba rcelona, 1954) , pt·esenta Ull voluntari6s exer·cici d'escriptuea (Peça per a percussió, piano i orqnestra), en què els instruments concertants (amb una molt bona prestació d'Assumpta Coma i Ignasi Vila) són tnctats amb un tacte impecable, D ilUQUEL ROGER: Peça pPr a percussió. piano i orquesf ra. JOAN GUINJOAN: 1lb origine. JORDI CERVELLÓ: Vers l'infinit. Orquestra Simfònieu dc Barcelona j Narional dt' C<ltalunya. Josep Pons, dit·cclm·. \n- sense demagògies vulgar s; potser tt·ansmet tllla lleu impressió dc monocromia, accentuada, en lt's seccions de majOt' dt'nsitut orquestt·al, pet' una instnuncn tació com1Jacta i encara poc destríada. Ab origine d e J oa n Guinj oan (Riudoms. 1931), una laboriosa especulació sob1·e valot·s sonors i formals, és una partitura impo•·tant en el catàleg del composito•· i respon a plantejaments musicals usuals en els anys en què fou estrenada (1974-). Malgrat la diversitat dels materials, no es tracta d'un mostrari informa l sinó d'un tot rigorosament coheren t i lúcid. Una audició atenta i experta poc copsat·-hi aquestes qualitats , però, a més, l'obra S«'dueix també per la va t·.ietal del discm·s i la plasticitat del llenguatge orqu estTal, sovint molt imaginatiu. Sens dubte, mereixeria lm lloc en el r epertori habitual dels con certs simfònics. Vers l'infinit de Jorcli Cervelló (Barcelona, 1935) és m 1 poema diovi¡;nals Jt• ~ arrià. 25.] 581. ALBERT SARDÀ: Xaloc. JOSEP SOLER: Pietà i enterrullll' nt. Or·qut·stm Simfònica dt> Bnn·donu i l\acional de Catalunya. J osrp Pons, dit·eclor. AudiU\ isuuls de Sarrià, 25.1 582 simfònic de r emota inspiració lite.ràt·ia que respon a lUla estètica dcciclidamenl postromàntica. En aquest sentit, l'.inttwès de l'obra és en gran part tributari de les afiJlitats musicals del públic. D'altra banda, la substancial extensió de la composició , si bé permet de definir adientment la idea poètica en què es basa. li conferei.x, potser, una certa sensacw r eiter·ativa, malgt'at la plausible at·ticulació de les idees musicals que la configuren. Albert Sar·dà (Barcelona, 1943) pertany -com Miquel Roget·- a l'escola de Josep Soler, amb el qual comparteix el segon CD dc la sèl'ie. Xaloc -que forma pat·t d'una mena de catàleg de ven ls on el qual el compositor sem}}la h aver tt·ohat un autèntic ftló musical- és, per sobre de tot, twa obra hàbil i desimbolta , que explota amh gran efectivitat el contrast entre lirisme i agt·essivital, amb un sentit precís de l'oportunitat, la varietat i l'equilibri. 57 DISCOS 58 538 Finalment, un "poema p er a ot·queslra" dc Josep Soler (Vilafranca del Penedès, 1935), Pietà i enterrament, una vegada més, fa palès el tarannà del compositor. En efecte, l'obra és plena de figu res musicals, harmonies i associacions cares a Soler, a q ui no es pot negar un fort component pet·sonal i un singular do comunicatiu. É s una tensa meditació de tempre neomahLerià i ll'ansmet u na imatge sonora de rodonesa, motivada per la maduresa del Uenguatge orquestral . De la morositat del discm·s -en ur1a obra de p1·op d e tres quarts d'bot·a de duradaes pot desp r endt·e una certa sensació d e monotonia , però cal r espectar aquesta opció expositiva del compositor, que ha escoUit aquest clinta parsimoniós i obsessiu per expressar la seva idea. De la labor de Josep Pous al capdavant de l'OBC, només se'n poden dir lloances. S'ha enfrontat a un repertori complex, divers i poc habitual amb un domiIU exhaustiu de l'ofici i la seguretat d'w1 especialista i ha aconseguit de l'orquestra barcelonina un nivell dignament homologable amb les exigències actuals , amb el concurs d'una excel·lent -i també per sonalpresa de so, a cura de Pere CasuUeres. P er acabar, ens agradaria remarcar l'interès obj ectiu i l'oportun itat d'aquests enregistraments, al marge del seu incentiu comercial i del r essò molt r elatiu que possiblement han tingut en els nostres mitjans de comunicació. I bé caldria que aquesta sèrie , promoguda per la Fundació Música Contemporània, tingués contimiítat, oberta també a altres àmbits estètics i segments generacionals . En tot cas, les modestes opinions expressades tenen el rerefon s d'una actitud decididament positiva davant d 'aquestes inicia tives discogràfiques . MOZART: llequiem, K. 6~6; Kyrie, K. 34 I Rubens, Markert, Bostridge, Mjillt·r- Brachmann. La Cbapelle Royale. CoUegiuru Vocale. Orches tre des Champs Elysées. Philippe Herreweghe, director. Harmonia ~fundi Franc(•, 901620. na nova vet·sió del Reqniem de Mozart, que es justifica p er la condició d'ob•·a emblemàtica d'aquest inacabftl testament musical mozar tiu , sempt·e susceptible de descobrir·-hi nous aspectes. Cm·iosamen t, Hen·eweghe adopta per a aquest ent·cgistnnnent la versió primitiva de Süssmayer, versió normativa i tradicional de l'obra. La discussió sobt·e aq uesta opció és, en rigor, fot·ça supèrflua , ja que la substància musical de l'obt·a (de la qual, malgrat totes Ics conjechlres, cal r eivindicar la patel'llitat mozartiana) roman fonamentalment idèntica. Una altra qüestió és l'enfocament de la lectura mozat·tiana del ci-leb1·e directot·, amb els seus col·labot·adot·s habituals (La Cbapelle R oyale, el Collegium Vocale i l'Orquestra dels Camps Elisis), que garantci.xcn una solvència tècnica fora de lola discussió. Herrewegbe no ens proposa un Requiem patètic i greu , però la seva con cepció de l'obra n o és de cap ma- U nera superficial. Els cors, excel· lents i equilibr ats, mai no forcen la sonor·i tat i ad opteu una ru:ticulació uèt·Ü¡ i transparent. Els fugats del " Req uiem aeternam", "Curo sao to spir itu" i "Qua m olim" no són feixucs i cruadrats. El "Dies i:t·ae" té una p lasticitat remarcable, de Ja mateixa man e'ra que el "Rex tremend ae" i el "Confutatis", on, tanmateLx, els tocs apocaüptics del metall són espectncuJat·s i gairebé efectistes. Per ò el més genuí d'aquesta versió són p recisament els passatges més futim s i iutel'Ïot·s, el ''Voca me cum b eneclictis". alguns fragments del "Lacrim osa". la pregàl'Ïa de l'"Hostias et p t·eces". dits amb una simplicitat i un r ecolliment esborr onador. En suma, una obra d'aquesta significació, mereix ser escoltada des dc múJtiples punts de vista , per seleccionar la "ver sió de capçalera" d'acord amb les afinitats de cada melòman. 1 la versió present repL·cscnla una opció valuosa, interessant i p er ·sonal. e LI. M. BACH: Motets RlAS-Kammet·ch<lr, Akoc.lcmi(• nia Mundi Ft·ance, 90 l589. E rur Altt· Muaik Bo:t·lln. ls Sis Motets de Johan n Sebastian Bach, tot i no figura•· en els primers llocs del r ànquing de p opularitat entre Ics obres del Cantor de Sant Tomàs de Lcipzig i malgrat la seva condició d'obres circumstancials, compten entre les músiques més profundes, fascinants i car acterístiques del compositot·. El veïnatge de trets a r caics i moderns, la presèn cia de l'element polifònic en l 'estat més pur -i en el grau més aJt de virtuosisme- i una inoïda identificació amb l'esperit més prflgon del text - per mitj à de les eines més genu'ines del Llengua tge musical de l'època-, totes aqueste8 qualitats - i moltes més- concorren p er fonamentar l'atractiu il'l'esistiblc d'aquesta parcel·la d e la nn1sica bachiana. La present versió es beneficia, d'entrada, de l'enorme virtuosisme col·lectiu i individual dels membt·cs René Jacobs, director. Harmo- del Cor de Cambra de la RIAS de Berlín, lllla agrupació formada després de la Segona Guerra Mundial que ha mantingut el rang d'un dels conjllllts més p erfectes del seu gèner e. Al seu torn , Jacobs els comunica els impulsos del seu singulru· temper amflol, de manera especia] en els fragments més "motòd cs", com , entre d'al tres, el vital cor iJúcial de Singet den Herrn ein neues Lied, que gairebé podria ser un allegro de concer t instrumental; i - potser per què cal dei.x ar-hi lllla empremta p el'SOnal?- al m ateix t emps, intensifica la sensació de varietat i del caràcter es· p ecífic de cada motet explotant diverses possibilitats de " r egistració", amb passatges sense participació instrumental, intervencions solístiq ues (amb especialistes de prestigi acreditat), a lternança cor gran-cor p etit, etc. En resum , un Bach de disseny. e LI. M . ts O· d e·i- , I .S· ael es ael :l O- " ,la Ü- g- :le c- aòta r- le s- a] :ls e- !a els n- 'I.- le nlè o- la .s- J.- ., s-' es 'CAIXA DE·TERRASSA . j- t, y. :m~llll~9a::í rillf l! ~ 0erl8ram=rt d9 Ca•alun¡a !l=JyJI!:;JJI!aH! !)~ .!J!.lJ!!.JftJ