Revista Musical Catalana. Núm. 158 Desembre 1997
Editorial: El caòtic món del disc / PANORAMA Conxita Badia, veu i personalitats excepcionals. Montserrat Albet / La vivència del mestratge. Mònica Pagès / Mikrokosmos: Record de mossèn Pere Ribot. Pere Artís / Tangents: Plusquamperfet. Jord Maluquer / Del seu affm.: Manuel Blancafort. Jaume Comellas / Joan Pons recrea Falstaff... Àlex Colàs / Cicle lied al Palau. RRMC / Cicle Concerts Simfònics al Palau. RRMC / La Simfònica de Balears compleix 50 anys. Carles Moll i Marquès / Perfecció, distància i magnificència. F. Taverna-Bech / Aplaudiment a Sabine Meyer. Xavier Casanovas-Danès / Aplec de joves al Palau. F. Taverna-Bech i Xavier Casanovas-Danès / Cervelló i Torrent, units en una estrena. Jordi Maluquer / TEMA Redescobrir Donizetti / Donizetti i l'època. Ramon Pla i Arxé / Donizetti, un músic de la veu. Pau Nadal / MUSICALIA Christopher Hogwood. Un master class sobre interpretació mozartiana. Carme Martínez / Claret, King, Rilling. Lluís Trullén / Exhumació de l'oratori La nit de Nadal de Joan lamote de Grignon. F. Taverna-Bech / SCHERZANDO Cesc / Llibres / Discos
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
Vent ico Informàtica mus Partitures BARCELONA Muntaner. 300, Xanfrà Laforja Tel. 200 81 CENTRE COMERCIAL GLORIES Avda. Diagonal, 200, local 8228 Tel 486 01 87 BARBERÀ DEL VALLÈS BARICENTRO- Tel. 718 97 51 oo MADRID Hermosilla, 75, Esq. Gral. Pardiñas Tel. 435 89 89 MADRID-2 LA VAGUADA - Tel. 730 48 82 SUMARI revista musieal eatalana EDITORIAL PANORAMA •o • • •• • • • • •• •• • • • • G TEMA SCHERZANDO LLIBRES DISCOS Conxitfr Badia, ueu. i personalüat~s excl'pcionol$ per Montserrat Albet /..o l'ir,èncin del mestratse per Mònica Pagès Mih·roknsmos: Record de mossèn Pere Ribot per Pere Artís •rangPn t.~: Plusqua mperfet pe r Jordi Maluquer Drl.!ett affm.: MlmuelBLanccrfort per Jaume Comellas Joan P01l& t·ccrea Folstoff... per Àlex Colàs Cicle L.ietl al Palau per RRMC Cicle Concl'rts Simfònics al Palau pe r RRMC Lo Simfònica de Balears compleix 50 anys per Carles Moll i Marquès Perfecció, distància i mognifiCència. per F. Tave rna·Bech llplaudiment a Sabin-e Meyer per X. Casanovas•Danès Aplec de joves al Pa/cm pe r F.T.·B. i X.C.·D. • Cervelló i Torrent, units en una estrena per J.M.B. • Redl'scobrir Doni::etti G MUSICALIA EL caòtic món del disc • Doni::etti i l'època per Ramon Pla i Arxé Doni::etti, un mrísic de la veu pe r Pau Nadal Clrristopher llogwood. Ur• master class sobre interpretació mozortiana per Carme Martínez Claret, King, Rilling per Lluís Trullén Exlw , wció de l'oratori. La nit de Nadal de Joan Lamote de Grignon per F. Taverna·Bech perCesc 3 603 NOVETAT! L'ESPLENDORÓS BARROC V!VALDI • Bl1\TIJ-nJDJ: • J, S. UAU I • liRl!IINS HANDEL. ROEHM • TELEMA:'<N • ~UIIl U1 MONTSERRAT TORRENT Orgue JOSEP JULIÀ Oboè UNA VISIÓ INÈDITA DE L'ESPLENDORÓS BARROC VlVALDI, BUXTEHUDE, BACH, BRUHNS, BOEHM, HANDEL, TELEMANN, PURCELL Distribució: harmonia mlllldi ibèrica s.a. Avda. Pla del Vent. 24 08970 SANT JOAN DESPÏ (Barcelona) Tel. (93) 373 10 58 Fax (93) 373 67 64 Un segell de qualitat promogut per Amb Iu col.laboraci6 de EUROCONCERT 'll1J6rl13o®U AJUNTAMENT DE CABRERA DE MAR EDITORIAL n el curs de la r ecent visi ta a Barcelona del director britànic Raymond Leppard en e] cicle Palau 100 a l capdavant de la Simfònica d'Inclianapolis , aquest músic va dir, entre d ' altres coses : "Actualment és molt fàcil gravar un disc; tothom ho fa. Fli ha massa discos de música clàssica en el mercat; la indústria discogràfica és un g ran caos i les grans compctnyies només semblen interessades a recolzar els tres te1wrs i propostes d 'aquest estil." Les paraules de Leppard conviden a la r eflexió. Partint de l'autoritat innegable dc qui les ha pronunciat, hom hi observa un diagnòstic molt sintètic i alhora afinat sobre tma de les realitats més importants dc la indústria musical. E l disc s'ha revelat', sobretot en els darrers anys, com una eina d ' una enorme eficàcia dinamitzadora de la projecció de la música a tots els àml>its socials. Negar-ho és n egar l'evidència. P erò tanmateix aquesta posició de privilegi pot ser , també, la causa d 'una crisi com la que anuncia i denuncia Leppard. Una crisi que tindria en l'abús que s'ha fet d'aquesta eina, la seva principal raó. P er mitjà del disc s'han projectat figures, s'han encimbellat, de forma més o menys natural o més o menys forçada, determinades trajectòries. El disc també ha servit per atiar no sols el gran col·leccionisme d 'aquest producte, sinó també l 'activitat concertística , grà cies a la capacitat projectora i promocionaclora de figures i, si ~ cal, "figuretes" . El disc, encara, ha afavorit també la tasca el' emissores radiofòniques especi alitzades. En una gran mesura, amb el disc es pot establir una con cr eta semblança tot parafrasejant un aforisme segons el qual "qui no té disc no existeix 1nusicalment". A això es refereix implícitament Leppard. A això i a força més. També a una paràlisi d 'idees creatives per part de molts productors, als quals un a època de vaques grasses, engreixades per aparells mercadològics poderosos, sembla haver bloquej a t el sentit del seu ofici i així, actuahnent, excepte en el cas de segells de projecció no principal, estan nodrint el mercat, més del compte, de productes d'un interès secundari, de reposicions antigues, de noves ver sions d 'obres cabdals i super con egucles d'un interès escàs i estan jugant de forma molt clara la carta del valor segur i no del risc i de la descoberta. Junt amb això proliferen una munió de discos de fabricació gaireb é personal, que intenten aprofitar el rebuf d 'una situació, que tanmateix j a no és la que era, i que, per tant , ja no garanteix que l'edició d 'un CD reporti r endibilitats assegurades. Donar r esposta a aquest caos tan evident esdevé un repte que la indústria del disc ha de tenir com a primordial. La forma en que això s'haurà de pr oduir apareix, però, molt complicada. El caòtic mon del disc PANORAMA Conxita Badia, veu i personalitat excepcionals per MONTSERRAT ALBET crsonalilat singular en la interpretació musical conlcmpOt·ània, Conxita Bacüa nasqué el 14 de novembre cle 1897 a Barcelona , on morí el2 de maig de 1975. La seva formació musical fou precoç i òlida. Et·a filla d'una fanúlia de la petita b u rgesia barceloni na. El seu pare fou escultor i s'havia especiali tzat en imatges r eligioses. El seu primer mestre, admirat del talent de la nena, aconscUà que continués els estudis musicals a l'Acadèmia Granados, una de les més prestigioses de la ciutat, on Conxita cursà solfeig amb Mas i Serracant i piano amb Molinari. Als d eu anys debutà públicament en el Jockey Club, on interpretà ext1:actes d 'òperes i cançons. Poc despt·és cantà de manera tan extraordinària la Cançó de Solveig d 'E. Grieg, que el crític musical Joaquim P ena, fundado r de l' Associació Wagneriana i traductor d e Wagner· al català, va decidir que Conxita fos una de les tres noies flors, de Parsifal, que Pena organitzà amb motiu del centenari del naixement de Wagner. Així , Conxita el 27 de maig de 1913 interpr·età quan tenia quinze anys fragments de ParsiJal al Palau d e la Música Catala na , a Barcelona , ja que p er qüestions de drets aquesta òpera no podia encara ser representada escènicament fora de BayrcuLh . Més tar·d al llarg de la seva carrera Conxita Badia cantà altres composicions de Wagner, com "La mor·t d ' Isolda" de Tristany i Lsolda i les Cançons de Matilde ·wesendonck. Fou una extr·aordinària intèrpret wagneriana, la qual cosa s' ha dit poc sovint. P ,;.¡ so = = ~ = e;' :;;r 158 6 Aquest mateix any 1913 fou descoberta per Em·ic Gr·anados, que assistí personalment al seu examen final de solfeig. E l jm·at li concedí el premi d ' honor " a la suficiència m usical en solfeig, teoria i lectura" . L'endemà Granados cridà Con.xita i li féu cantar per primera vegada les seves Amatorias, dues d e les quals foren dedicades a ella: Gracia mía i Llorad corazón que teneis razón! L'estrena se celebrà a la ala Granados de ravinguda del Tibidabo que el Dr. Andreu havia fet construir en honor dE'I músic. Granados acompanyà Conxita al piano i a parlir d'aquest moment el compositor dirigí p er sonalment la forma ció musical de Conxita, la qual cosa fou decisiva, també en la interpretació pianística. Quina brran pianista fou Conxi ta Badia! Les paraules de Wilhelm Kempff són eloqüents : "Son tan gran pianista com excel·lent cantant. " Així, sempre que Gr·anados volia escoltar per pr·üner·a vegada les seves pròpies cr·eacions o quan li interessava q ue aquestes fossin conegudes per una determinada personalitat. enviava un missatge a la casa dels Badia i deia: "Vine tu i les cançons. " Per indicació de Granados, Conxita Badia estudià ranl amb Rosa Culmell , cantant d 'origen francodanès, esposa del compositor Nin i Castellanos i marc del també compositor J oaquim Nin Culmell , a qui Conxita ensen yà les primeres nocions d e piano i d el qual anys més tard seria una fidel i estimada i ntèrpret. Amb Rosa Culmell , Conxita amplià el seu r epertori i aviaL celebrà concerts públics; el primer a la institució pedagògica barcelonina La Dona q ue Tr·eballa , invitada per· Ja composito- ra Na rcisa Freixas, que escriví a l'àlbum de les seves cançons : "A Conxita Badia, que dintre els seus setze anys ha condensat tot l'art musical que s 'ha fet des qu.e el món és món." El 1915 Conxita cantà ja les Tonadillas de Granados i acompanyada pel mateix compositor interpretà Elegia eterna amb textos d ' Apel-les Mestres, dibuixant, poeta i músic que escdví en un d els reculls de les seves cançons: "Cantades per tu les meves cançons fins semblen boniques I Cantades per tu les meves cançons fins sense merèixerho reben ovaci~ns." Després de la dramàtica mort de Granados el 1916, Conxita Badia col-laborà en concerts per enaltit· la memòria del seu mestre a Lió , Barcelona i Madrid. I això ho féu durant tola la seva vida. Fou una apòstol de la música de Granados com a can tant, com a pianista, com a professora i accedí - tot i que l'òper·a no era el seu gènere habitual- a representar María del Carmen, dirigida per Joan Lamote de Grignon, a] Cran Teatre d el Liceu amb motiu del XXè aniversari de l'embarcament de Granados a Barcelona per anat· a Nova York a estrenar· Goyescas. Des de la seva joventut Conxita Badia suscità amb el seu art el desig d e crear noves obres a joves compositors. Quan Robert Cerhard, que tenia poc més de vint anys, compongué la música d c la serie de 12 lieder titulada L'infantament meravellós de Scherazada dm-ant el bienni 19161917, dedicà a la cantant aquest conjllnt de poemes de Josep M. Lòpez Picó que foll es tt·ena t alP a laude ]a Música Catalana. En la primer·a pàgina , Gerhard escr·iví: "Aquestes són les vostres cançons, Conxi ta; perquè les heu es- PANORAM A Conxlta Badia amb Manuel timat tant, més que ningtí, i n'heu fet el cant vivent de la meva joventut. "Ell918 Gerhardescriví música pet· a tres poemes d<~ l breviarid'amot·deJ osep Carnet", El verger de les galanies (19) 1): Cançó d'un doble amor, CcL11ÇÓ d'un dolç amor i Excelsior; les compongué pensant en la veu i la manera de ca ntar de Conxi ta Badia. L'any 1932 Conxita i el seu maritRicar dAgustí.i RobertGerhard i la seva muller Poldi anar en a Viena a est renar-hi en el Festival de la SIMC les Sis cançons populars catalanes de Robert Gerha1·d, en la versió per a veu i orquestra d'Anton Webern . Dcspt·és del concert Gerbard escriví a Pau Casals: "Un crític de BerÜn ha escrit de la nostra Conxita.; és una de les veus més belles, una de les artistes més belles qtte mai hagi escolta.t (. .. ). Ha estat ella veritablement l'ànima del Festival. No s'han cansat de repetir-ho els Webern, Alban Berg, Cuido Adler, Ansermet, Prunières, Alois Haba., Dent i tota la plana ntajor dels delegats internacional.s. " En la dècada dels vint Conx ita intervingué en la versió de concert de La Celestina i del poema líric El comte Arnau de Felip Pcdrell , que escriví: "El teu cant regenera, perquè quan me mires tot cantant sento sadollar dintre mort pit tot mon ésser." El 1927 Conxita estren à l'oratori La nit de Nadal dc J oa n Lamolc dc Grignon , c¡uc digué, entusiasmat : "Si mai Jesús us hagués sentit cantar la Cançó de Maria.. volclria tornar a ésser in fant i torna,. a passar el calvari per tal de sentir-se bressat al so inefable de la vostra veu. •• 'J'amh é Em·ir MOL·et·a, Amadc·u Vives, com Mompou i el p ian ista de Falla lleidatà de fama internacional Ricard Viñes es posaren d 'acot·d que Conxita Badia era la miUor liedel"ista que segons ells mai havien sen tit. Per resumit· allò qu e significà en els p t·imers anys trenta l'art de Conxita Badia , s'ha d'esmen tar la d edicatòt-ia del tenor Fran rcsc Viñas en L'art del cant (1932): "A la. més perfecta. liederista que jo hagi escoltat mai. Al sentir-la un es pregunta si els àngels cantarien amb tan ta perfecció." L'abril de 1932 Conxita can tà a Bar·celona les Quatre cançons d 'A rnold Schonbcrg i aquest escd ví en la partitut'fl: "La raó que hagi trobat tan extraordinària la vostra interpretació és perc¡uè sabeLL cantar melodi.es. I pensar que per a poder-les sentir he hagut de venir de tan Uu.ny!" Especialment rica fou l'amistat amb Pau Casals, amb qui Conxita i la seva família compartien durant l'estiu la platja de Sant Salvador, on alternaven el de cans i l'amistat i on, com a cuhninació, juntament amb altres pcr·sonalitats musicals, els dos interpretaven música de cambra. Intensa fou l'activitat realitzada per la gran soprano amb l'Orquestra Pau Casals i amb l'Associacw Obret·a de Concet·ts; oratoris i obres sacres de Bach , Haydn i Mozurt, com també composicions d t· Beethoven , Wagn c•· i d'autor·s contemporanis. El nov<>mhr·c d e 1935 eant à Conxitn en <'l marc d 'Assoeiucions Íntimes cie Música " du Cumera" se I cançons es er i Les per Casa ls, que l'acompan yà al pi ano. Anys més tard Casals t'scTiví amb motiu dc la interpt·ctnció de la seva c·ançó La nova Solveig, a mb text de Ventur·a Cussol: "Tot cdlò c¡rte he escrit per a veu de soprà, ha estat pensant en tLt. Tot , doncs, et pertany." Alhora Conxita Badia es complaïa a clir: " La meva respiració i el meu ca ut és l 'arquet de Pau Casals." Especia l a t.-nció mereix l'amistat ft·u terna l amb Manuc•l cio Falla, iniciadn l'any 1915 n llut·celona i que fou continuada a Iu dècada dels vint, dru·ant la qual cantà el Trujam{w i algunes Canciones populares espc11iolas del compositor andalús. Durant els v ui t anys q ue Conxita Badia i la seva família varen r·esid ir a l'Argentina , la col-laboració amb Falla i l'amistat foren encara més ín times, com demostra la segü ent dedica tòria d'un retrat del mÍisio: "A ConxiLa. Badia de Ag ustí pensando en stt canto admirable al que tanto debo. Su amigo de verclad. Manuel de Falla." Conxita Badia convertí aquest període en l'eix centt·al dc lu vida cultural argentina i foren molts els compositors c¡ue ]j dedicar en obres, entre d'altres Alberto Ginastcra, Juan José Castro, l'argentina-catalan a Montserrat Campmany, Cad os Cuastavino i Julil'm Bautista, com també h o féu el brasiler Heilor Villa-Lobos amb Dinga Donga. Bons testimonis d'aquesta època i del seu art és el d ' Alber·to Ginastera: "Conxi ta Badia simboliza una gran época del arte corntemporú.neo y de la. vida musical argentina", i també Juan José Castro palesa dc manera exacta allò que he sentit sovint dir a altres músics: "Conxita Badia c¡ue adivina lo que el m.úsico ha p ensaclo y hastct lo que no ha pensado. " PANORAMA ¡;;¡ ¡;;o = = ~ = z:;' ¡;;¡· 158 8 608 L'etapa amet·irana acabà el 1946 quan Conxita i Ja seva família tomar·en a Catalunya i Ja sopr·ano s'incorporà a la vida ciutadana amb l'estrena el14 de nOV<'mbr·e de 1947 de La rosa als llavis, text dc Salvat-Papasseit i música d 'Eduar·d Toldr·à. Aq uesta obr·a havia guanyat el 1936 el P r·emi Albéniz convocat pel Gover·n de Catalunya i concedit per un juntl presidit per Pau Casa ls. Toldrà d edicà aquesta col·lccció a Conxita Baelia i, fidel a La seva dedicatòria , no volgué estrenar-la fins que ella tom és a Barcelona , cosa que féu deu a nys més tard. El púbJic de l' Orquestra Municipal va rebre la reaparició de Conxita al Palau de la Música Catalana amb una ovació e tusiasta , posat dempeus. Amh motiu dels vin t anys de la publicació d<' Vint cançon$, de Tomàs Garcés. Conxita tingué l'oportunitat l'any 1948 de cantar pdvadament i públicament obres d<' diferents compositors sobre aquests textos: Manuel Bla ncafort , arcís Bonet, Rosseml Llates, J oan Llongueras, J oan Manén, Lhús M. MiUet, Frederic Mompou, Xavier Montsa lvatge, Francesc Pujol, J oaquim Serra , Eduard Toldrà. Manuel Valls i Joaquim Za:macois. També durant la dècada dels cinquanta Conxita col·laborà en la labot· de resi t~n cia patrioticom usical de J o ep Bartomeu, en El Jardí del Taronger . actual Centre de Documentació Musical dc la Generalitat de Catalunya. com en donen testimoni disset programes que van des del febrer de 1950 fms al mateix mes de 1959. E ls seus últims anys foren especialment de ma{,risteri a Bt·ussel·les, u Ri o de J aneiro, al Mozartetun de Sulzbu rg, Música en Cornpostel·la a Santiago i, naturalment, a Barcelona. E l seu art únic despertà en els seus d eixebles un profund amor a la música , que ella comunicà d e ma nera generosa i total. 1 .. A Santiago de Compostelola. Entre d'altres hi ha Frederic Mompou i Alida de Larrocha Diversos homenatges a Conxita Badia olt., han estOL el, act<·~ d'homenatge entorn de In figura de la soprano ca talana Conxita Badia. Entre el~ mé~ r ecents, i amh motiu del et'ntenar·i del ~f'u naixement, en d¡;stnquem u·r~. Eu lll·imer lloc, el del passat 7 d'octullrt', al Palau Güell d e Bm·celonn. on Ctu·los Manso -pianista i pintor· ur·gcntí, deixeble i biògraf dc la sopnmo- vu pn·seutar un disc compart o omb grtl\'11cu ntunt cions inèdites du la enregistradrs dunmt la sevn rs tada a Buenos Air·os. Al[\rcst aNc va inclou· re unes imatges de l'rntJ·e,,i.,tu t'nll·e el composito•· argentí Cuastnviuo i Conxila Badia purlunl dr• Manuel de Falla. En segon llor, de~toqurm r•l que va tenir lloc el pasl'at 18 dr> novemb re al Teutr·o Colc)n dc· Bueooo Aires. L.altre acte deJ.tarat é~ el t (UC va tenir lloc a l'Arr·bivo \lunuel dr Falla de Granada, enlTe el2l rle març i e] 24 de maig passau.. Aquc't homenatge en forma d'expo'<ir-ió: ·'Concbita Badia (1897-1975). Canción del Arte·', organitzada amb la cnl·laborurió de la Catl'dra Manuel ric Falla de la Uni ver·si ta t dc Granada, vu mosll·a r· Iu vida i la LJ:ajertòriu pr·ofessional de la ¡¡opr lmO i la seva vin c:ultwi6 a la del compositor gra nadí Manuel de l~a lln. Vu ohr-ir· aqu est homcnat¡w, ui Cc•ntt·o Cultural Manuel cie Falla de la ciutat anda lusa, una co nfcd·nr-ia c·oncerl a càrrec de .T ost'p M. Aimrud tl e Lasar·te i In ~o­ prano Isabel Aragón. deixcblu M de Conxita, Badia. acompanyada al piano per Angel oler. El concet·t Ya inc:loun: obres del repertori habitual dl' Comà ta Badia. amb peces de Granados, Cuastavi.no, Ginastera, OvaUe, P edrcll, ToldTà, l\1ompou. Cerhru·d, Montsalvatge i Falla. També dl'staqucm altres h omcnat¡¡es més pt·etèl"its, com el que vn organit.zur· l' Escola Nacional de Música dr• Mrx:ic, 1rmh r·ecitals, conccr·ts i conferèneies entorn de la seva figm·a, i un c·nncert o cà rrec dels seu s deixebles mexicans, entre ells Lupe CampoH. TanrbtÍ l'a<'le organitza t per· l'Ajuntament de Sant Pol dc Mar i l'ls Arnies dr les Arts amh una reeixida e" posició dedicada a la soprano ca talana. amb la participació d'Oriol ~tartorell. J osep }faria Ainaud de ~a~artc, la soprano I sabel Aragón i \ngel Soler. i la presentació d'un rompacte amb ¡;ravucions inèdites. T també el sengle homenatgi' al Teatro Col6n dt> Buenos Aire~, t·epaosant exhau.sti\ ament la vida humana i artística dc la cantant i acollint una mostt·a completa de les ob rrs que ella cantava i les obr·es dc com· positors argentins a ella dedicadt:s, tot commemorant el seu traspàs. Finalment, i coincidint amb la data c•xacta del seu .naixement, el J4 de novemhro passat, al Palau de la Gener·alitat de Catalunya, en un uctt: orga nitzat per l' fnslitut Català de la Dona, es va presentar uru1 biografia sobre Conx:ila Badia escrita per· la periodista i violinista. col·lahoradot·a d. aquesta publicaci6, Mònica Pagès Sant acana. • PANORAMA La vivènc ia del mestra tge per MÒNICA PAGÈS .. a commemoració del centenari del naixement de Conxi ta Badia no només set·veix per •·eviure la figura d ' una dt~ les pdncipals liederistes dc la històt·ia musical, sinó tambf per recordar la refet·ència que va cons tituir per a molts dC'Is cantants que omplen el panorama üric d el nos tre pais. Cott.xita Badia va ser una gran intèrprrt i una excel·lent mestra, sobretot pel fet de saber transmett·e el tes timoni mrecte de tola una etapa d ' or de la cult111·a catalana com va ser el tombant dc segle. La seva carrera artística i humana, en termes gent'rals, aglutina els compositors i els intèrprets que han construït la mtísica culta dels nostres temps. La seva vivència r ecorre gairebé tot un segle de la mà de Palla , Gerhard, Casals, Toldrà , entre :molts d'altres, i de manet·a par·ticularment especial , d e la mà d e Granados, el seu pare musical. A banda de la seva àmplia i fru ctuosa carrera concertística , Conxita Badia va desenvolupar una tasca mo1t importa n t en l'ensenyament del cant. Tot i q ue dut·ant els anys que va passar a I ' Argentina ja va tenit· diverses deixebles, va ser sobretot a partir d els anys cinq uanta , novament a Catalunya. que al Conservatori Municipal de Barcelona i p er mitjà d els cu•·sos Música en Compos tcl·la va pod er dur· a terme una tusca docent molt intensa. Les seves classes van cons tituir un ot·acle per a tota formació musical qu e volgués aprofundir sobr<'lot en la música espanyola escrita en aquest últim segle. També la seva coneixen ça d els aul or s s ud- L Amb Montserrat Caballé americans, l 'obra dels quals va cüfondre àm pliament tant al nostre país com arreu d ' Europa, Ja vau convertir en un puntal del rep e•·tori líric p er als cantants novells . Els seus en senyaments no es t·<'dttïen a transmetre els matisos i les puntuacions que havia an at h eretant d e cada autor. sinó que ab astava tot el p es de la seva personalitat. Conxita Badia era una artista d ' una afabiJitat fa scinant. que traJ1Sffi(1Liu t' li r ada cosa que feia , esp ecialment en el tr acte amb els altr·es . "Sempre era tuta lliçó", recot·den el p ianista Manel Garda Morante i la cantant Myriam Alió , ambdós deixebles i col·laboradors dc Conxita B adia . "Sempre explica va que només entrant a la cuina de Granados ja s'aprenia mrísica , i amb ella passa·ua el ma teix. La. seva experiència de la música era tan vital que impactava moltíssim el qui l'escoltava, fos en una classe o en un concert. ,. \ banda de les nombrosc& 'cgades que va acompanyar· IC's SCYl' deixebles. Manel Gar·cía Morantc va tt>ni1· l'ocasió dc tocar amb ella utH'S cançons nadalenques i di' crs('S ohn's dc Joaquim Nin-Cu hn.-11 pn UIH'S gr avacion s que va fc1· RTVK O' altt·a banda, l a mc·zzosop •·ano Myriam Alió va dt•ixat· bona cons tància dE' In sc•va rela ció amb Conxita Bad ia !' n d duo qut> van enregis t1·ar prt· u un d iRC sohn· compositors :.udUllll' t'icuns. ·' La primera vegclCla que la vaig SPntir va ser al Conservatori clel Liceu cantant les Tonadi llus acotnpanyada pel mestre Pere Vallribera, i les cant a va amb un sentirnen L tau L'ital que semblava que fo s la primera vPgada, cosa que em va impressionar molt í~sim ". assen yala Gar·cía Morante, "sempre tenies la sensació que Pll f eia u na experiència present. Quan parlal)a de tots els graus mestres que havia conegut, sobretot quan parlava. de Grcwaclos . et transmetia les mil i uno anècdot es que tenic¡ com si les estig ués revivint, amb la mateixa inten.sitat que si es troctés del present. :\'o et parla va de ning ú com si ja formés part del passat, sinó que et f eia arribar a.c¡uella persona d 'tuta manera tau viv a que t 'emocioriCwa." "Estava sempre disposada a mostrar la criatura que portav a dins, conser vava intacta la capacitat de sorprendres i de sentir les coses amb aquella puresa dels infa nts, però sense p erdre mai l 'autoritat que et tran smPtia la seva persona " . recorda la sopt·a110 Myri am Alió. ·'La seva manera de cantar traspassava la dimensió física: era molt exuberant i p enetrant alhora. La se ua passió p er la mús ica era total .. , Mont crra t )[artorell també va forma t· part del cercle de dei- .... ;;J ¡;;;- ·~ a é;' ~· 158 PANORAMA ¡;¡ so ...ao= ~ fil' s¡· 158 10 xebles dc Conxita Badia. La primera vegada que la va escoltar va ser en l'estrena de La rosa al.s llavi..s d 'Eduard Toldrà, al Palau de la Música , ell4 de novembt·e d e l'any 1947, el mateix dia que Conxita Badia celebrava els seus cinquanta anys. "Va ser un concert que recordaré tota la vida per l'emotivitat de la. seva interpreta.ció. " Amb ella va poder treballar molta obra espanyola, però recorda molt especialment la manera com va estudiar amb eUa les cançons de Falla. "Era molt rigorosa amb la partitura. No permetia que no es cantés exactament cada indicació que estigués escrita a l'obra. Seguia el que estava compost al peu. de la lletra, meticulosament, tal com ho havia ui.scut al costat de Falla. No permetia cap m~na de llicència., perquè per a ella era molt important tran.smetre perfectament el que uolia el compositor, sobretot en el cas de Falla, tan minuciós amb les seves obres. Això podia semblar una contradicció , coneixent la manera tan esplèndida i apassionada que tenia de cantar Conxi.ta Badia., i sobretot si tenim en compte les interpretacions que es feien a la seva època, menys rigoroses que les d'ara. P erò amb ella vaig aprendre a trobar la possibilitat d 'expressar la vi..sió pròpia de l'obra mantenint-se absolutament fidel a l'autor. Tenia una mu.sicalitat innata extraordinària i una capacitat fascinant per meravellar-se de les coses. Era mtísica d~ cap a peu.s, cosa tan difícil de trobar en el món del cant, tan avesat moltes vegades al pur lluïment de la veu. A més a. més, era una pia.ni..stafabulosa i això li donava ltna dimensió poc corrent. La seva coneixença et feia entendre d 'una manera profunda tota una època de la nostra cultura. Era com un mite de la nostra història mu.sical." "Tenia una personalitat tan generosa, es donava d'una manera tan forta i espontàni-a al.s altres, que també es tran.smetia en la seva manera de cantar", remarca la reconeguda cantan t Carmen Bustamante. La seva relació amb Conx.ita Badia se situa en els últims anys de la vida de la cantant, poc temps abans de la seva mort, i un cop més hi arriba per la referència obligada que constituïa dc l'obra de Granados, arran de la prepat·ació de 1'obra Goyescas. "Encara que no vaig fer la carrera amb ella, sempre m'havia donat suport, sempre que ens havíem trobat m'animava moltíssim. El seu lligat, el seu fraseig era únic. Amb ella vaig treballaT· moltes obres, ara no sabria concretar quines, perquè uan ser moltíssimes; anava a casa seva un cop per setmana i sempre em deia «què vols que cantem auui, nena?,. , amb aquella afectuositat tan pròpia d'ella, i llavors semblava que s 'aturés el rellotge. Tenia una manera de cantar que commovia, que sortia d~l més profund d'ella mateixa, i això era el més excepcional que tenia.. Era una d~lícia. sentir-li cantar, per exemple, els autors sud-american.s; de cada peça, en feia. una autèntica obra d'art. De fet, cada compositor prenia una dim~n.si.ó molt personal en la seva interpretació, sempre marcada per aquest sentiment generós i de lliurar-se als altres." El tenor Ferran Gimeno i la seva esposa, la soprano Isabel Aragón, van dur a terme gairebé tota la seva formació musical al costat de Conxita Badia. Ferran Gimeno va estudiar tota la carrera amb ella i això li va permetre poder mantenir una relació molt estreta amb la canta tri u fins al dia de la seva mort. "Vaig començar a treballar mnb ella des del primer any que es va incorporar al Conservatori Municipal de Barcelona i pràcticament diria que fins que va morir, perquè evidentment després d'acabar la carrera no vaig perdre mai el contacte amb ella; anava a casa seva i repassàvem o treballàvem qualse- PANORAMA vol peça que en aquell moment m'interessésfer amb ella. Va ser gràcies a Conxita Badia que vaig acon.seguir una beca per poder estudiar al Mozarteum de Salzburg. Sempre feia tot el que podia pels seu.s deixebles, sempre trobava la manera d 'accentuar allò que feien millor, sempre ressaltava allò més positiu, sense oblidar, però, tot el que s 'havia de corregir. Tenia una man.e ra de fer les coses i de parlar tan afectuosa, tan amanyagadora, que es feia estimar moltíssim. Per a nosaltres ha estat una persona importantíssima, en la nostra vida." La soprano granadina Isabel Aragón va conèixer Conxita Badia de ben joveneta gràcies a la televisió. "Vaig quedar tan fascinada per la seva personalitat que immediatament vaig decidir d'anar a estudiar cant a Barce[{)na amb ella. Jo era molt jove com. perquè els meus pares em deixessin marxar tota sola i per això ella va voler que em qu~dés a uiure a casa seva durant les temporades que estudiava amb ella. Tenia una personalitat excepcional; una vitalitat fora del que és corrent. Jo la vaig conèixer els últirns anys de la seva vida., però mantenia una força i una humanitat úniques. Em feia. cl-asses al Conservatori i a casa seva., i tam bé vaig arribar a anaT· amb ella als cursos de Santiago de Compostel·la. Sempre ·volia que els alumnes donessin el mill.or d'ells tnateixos i sempre els acompanyava al pia.no, era una pia.nista excel·lent!" Fct·ran Gimeno subratlla el fet que "el seu coneixement del repertori, tant l'operístic com dellied era amplíssim, amb ella es podia treballar qualsevol compositor, qualsevol peça, tenia una capacitat de treball impressionant. t 'obligaua a treballar moltíssim, i cada obra li suposaua el descobriment de tot un ventall de matisos diferents de sentir la rmísica. Donava molta importància a la mu.sicalitat i a la dicció, a la manera de comunicar l'obra, a~ transmetre-la; cada paraula, cada nota tenia el seu valor, fins i tot frases que aparentment podia. semblar que no eren tan important:s com d'altres dins d'una mateixa obra. Era molt perfeccionista. l moltes ·uegades, quan estic fent classes, m'adono que remarco o que insisteixo en coses que ella també feia i de les quals jo llavors no era tan con.scient com ara." El fet de poder viure a ca a seva va fet· que Isabel Aragón pogués observar de ben a p t·op la dimensió més quotidiana dc Conxita Badia. "Ho abastaua tot. Tot li agradava ben fet, des de les cl4sses fins a la cuina, on també gaudia molt preparantse els seus plats . El f et d'estar a casa seva em va p ermetre conèixer totes l~s grans figures del món mnsica.l d'aquell moment: Mompou., Montsalvatge, Rosa Sabater, Alíci(L de Larrocha, també .Joan Alavedra, que l'anava a veure molt so·ui11t, sobretot quan va estar escriuint la seva biografia Conxita Badia: una vida d'artista. Es creaven sessions úniques, tardes històriques per al.s qui teníem el pri-uilegi de poder uiure-ho de prop. Es podia. estar hores i hores cantant i toca11t el piano, per a ell-a la música ho era tot; la nuísica i la família, que era l'altra cosa més important en la seua v ida. Sempre es va mostrar absolutament abocada en cos i ànima al sen a.r t i a la gent que estimava. Va ser una persona importa.ntíssima en la di·uulgació de la música i en [,e, recuperació de rnoltíssinut obra qu.e sense el sen ensenyament no hauria arribat a /.es noves generacions." Conxita Badia també es tt·oba present en la car-ret·a dc Montser·rat Caballé, concretament en els seus inicis, quan la família Ber·trand li va demanar que escoltés l'excepcional veu d 'aquella noia que tot just començava a créixer en l'art del cant. Bona mostra del mestratge que va suposat· Conxita Badia per a la mundialment famosa soprano és l'escrit que Caballé va fer e] 1988 en record seu: "Només amb vocació podia compensar-te i , encara, que la tingui, m 'ha sem.blat sempre que era poca cosa davant del t·eu record, de les hores uiscudes al costat de les teves ensenyançes, de les hores passades al costat de la teua dolça ànima, qu~ em va en.senyar a estimar la música." PANORAMA - Audenis Quatre generacions al servei del piano per MONTSERRAT PUIG A 158 12 612 les sa les de con cer ts de p •·esti~i tenen el costum dc tenil• en estoc dos o tres pianos de concer t. Així, t·uda p ianis ta que ha d ' actuat· té la possibüilat de triar amb q uin inst rument farà el recital. Aquests pianos ca l r enovat·-los moll sovint, cada cinc o sis anys, perquè no és el mateix un piano dc concert que un piano d'estudi o familiar. El 3 dc de embt·e, al Palau de la l\Júsic·a Catal ana (amb una actuació a càrrec de Josep Colom i C<umen Deleito, en el cicle Palau 100) s'estrena. oficialment, un piano, un Steinway & Sous de cua , u n piano per a conce•·t. Procedcbc: d'Ilambut·g, on aquesta Cir mu té la fàbt·i ca a Em·opa, rep t·esentada a la P cuÍJlsula }Jer la casa l luzcn de Mad~·íd . El món dels ins tt·uments musica ls és molt especialitzat, sotmès als vaivens dels temps. Qui ha fet possible que el nou Steínway a1-ribi al Palau de la Música ba e ·tat Josep Audenis i Ma joan, crue té la delegació catalana de l'es mentada casa Hazen. Am]) dl h em .. olgu t con versar sobre aquest món desconegut per al b'ra n públic i sobre le persones que vetllen pel fun cionament perfccte dels instruments musica ls, entre eUs el piano , que d<'slac a , d'entrada , p er damu n t ch·ls al t res . - Vos tè és la tet·cera generació q ue es dedica ~~ la venda i posada a pun t d e p ianos. Com van comença r l'ofici en els seus avaJ1lp assats? - El men avi, Pere A udenis i Domènech , treballava a la fàbrica Chassaigne-Frères de pianos , (J Bnrcelona. d'on vu arri- bar a ser encarregat. Era l 'any 1890 i per aquella època hi lw via a Barcelona catm·ze .fàbriques. Per ta.nt, era. una ciutat capdavantera en la construcció de pianos. El 11um pare, d'ofici afinador, es va establir pel seu compte l'any 1928, al carrer de Balmes, 176, CL l 'cLntiga Casa Tubau Germans, constructora de pianos. Era més un taller que una botiga. S 'hi reparaven pianos i , fins i tot , se'n va constntir algun exemplar, com el piano i l'harmònium presentats a la Firu de Mostres de l'any 1943. Jo em vaig trobar molt jove al capdavant del negoci per la mort del meu pare. Tenia 18 anys i estudiava peritatge elèctric, encara que ja havia .fet d 'aprenent en l 'ofici del pare. Anys més tard vaig amplinr l'activitctt comercial amb la ·v enda de totCL me1La d 'instruments i col·laborant en eL~ cursets de mestres per a la introducció de la música a les escoles. Vaig ser un dels primers importadors de flautes de bec Moeck. Eren els anys seixanta i era el moment en què començava a introduir-se l'ensenyament de la música a les escoles. Després ens vam traslladar al carrer de València i vam diversificar la feina per oferir tots els serveis que podem , per exemple, la venda a~ tots els accessoris, que són importantíssim.s per als instruments de vent i de corda. - Des de l'època del seu avi i del seu pat·e , què diria que ha canviat en l'ofici d ' afi nador? - Abans hi havia més especialistes: els qui treballa·ven la .fusta, els tablors, que feien les tapes harmòniques; els encordadors, els egalisadors. els finisors, etc. Totes aquestes tasques ara les fa I ww sola persona . Fixem-nos que part de la terminologia ve del francès , per tant, jo penso que els francesos van contribtLir a introduir l'ofici al nostre país. He assistit a algunes reunions europees de mestres afinadors i he copsat que en alguns països aquest ofici té un reconeixement social que aquí no té. Jo, amb els anys, em. sento nwlt orgullós del meu ofici d 'afinador. - D' on han sortit les últimes fornades d ' afinadors preparats? - Després d.e la guerra. civil van tancar la majoria de fàbriques de pianos, entre les quals C/w.ssaigne i Cussó. Els últims pianos Cussó es van construir al taller de Lluís Camps, a Gràcia, on ·van fer l'aprenentatge molts afinadors joves de l'actualitat. Les dependències actuals d e la botiga Andenis són amples. modernes i espaioses . Els inst r-umen ts de metall i fus ta reposen att·actins a les vitrines. Al fon s, una gran sala acuU l'exposició de pial10s : verticals, de cua i de mitja cua. N'bi ha de luxosos i de soh ris ... Però aquesta és només la p rim era planta. Al soterrani és on batega l ' activitat. Clients de totes les edats, dones i homes demanen partittu·es a la Ma •·ia Prat i l a Ma1·ia Isabel, esposa i LïUa de Josep Audenis. "Aquesta és la secció de la casCL on tenim un diàleg constant amb el públic", ens comenta Maria Isabel r PANORAMA unes cator-ze fàbriques de pianos. ara no u 'hi !ta cap. Hi !ta moltPs botigues dedicades a la venda d 'instruments. Per tant, la diferència és que ara tto som productors, sinó distribuïdors del.~ pianos que importem. - Què significa p e r a vosl~ vendre un piano de cua Steinway? És el mateix que vendre nn altre inst.rumeut? - No, és clar que no. De pia- l nos vertica.ls, en pots vendre durant tor l 'any, mentre que wt r En aquesta pàgina i a l'anterior, Josep Audenls amb els seus fills Maria Isabel i Josep Auden.is. "Actualment tenim trenta-dos mil títols d'obres musicals classificats i a punt per ser venuts. Tenim clients que vénen de València que es pa-Ssen el dia aquí a baix buscant partitures. D'altres vénen de Saragossa... Porta molta feina, però ent.re la mare i jo ho fem molt de g ust . La mare va a les fires intenwcionals, i ens satisfà molt poder atendre, per exemple, wt cctteclràúc del Conservatori o qualsevol músic jove que fins ara no havia trobat aquella partitura que busca va." Tot això e ns ho explica amb sa tis facció i plenament intcgt·ada a una fe ina que cxjgcix moltes hores. J osep Auclenis i Prat és un jove que s 'interessa per tot aiJò que és nou , indocnt-lú lnterne t , pct·qut'- pot aj uda t·-lo en el seu ofici. Té estudis musicals i ba completat la seva formació a l' estt·angt>r. - C•·cu que actualment es pot parla t· rle vocació, en aquesta vrofessió? - En el meu cas jo no diria "·v ocació" ... , però ja puges des de pet.it sent.int prtrlar de pianos. Res¡úres tm ambient concret. Per tcwt, diria que més que una vocació és una situació que te la trobes i et dius: per què Il O COillinua r? - Concretament. dc què t'en- carregues? - De l'afinació de pianos i de tot l'apartat d'instruments. juntament amb el meu pare. - Com s'aprèn a lrac-ta t· aquests mobles tan va luosos com són els pianos de C'O IH"et·t? -Primer he après amb el meu pare i després vaig f er algunes estades de treball a fàbrir¡ues alemanyes com Euterpe i Schimmel. Recordo que (L la casa /Enterpe vaig ser tot un mes din.s una cabina insonoritzada afinant. Penso que després valores la utilitat d'aquests cursets intensius . També he fet el de Steimvay. Però no sóc l 'únic. També hi ha anat en Joaquim Salamanca. que és l'afinador del Palau de la Música, i, per tant, la persona que tinddL cura del nou piano Steinway del Palau. Tant ell com jo tenim diplomes que acrediten que hem fets aquestes estades i que estem. autoritzats per tenir cura d'aquests pianos de concert, perquè estiguin en condicions òptimes i els concertistes en pug uin trew·e tot el partit possible. - Sembla que lorna u haverhi força estudiants de música . S'ha n otat això r esp ec te a l ' increment en la venda d ' ins truments? - Sí. Però si diem que a final de segle hi havia a Barcelona piano de concert esdevé un fet especia I. Romànticament pur/ant, saps qne un piano de ena és un instrument destinat a virIl/Osos i perquè l'escolti molta gent. És d'aquelles satisfaccions que et fem sentir content de fer aquest ofici, tot i que lCL seva posada a punt és d"una gran responsabilitat. Hem conver sat amb quatre per ones: Josep Audenis, Maria Prat i Maria Isabel i Josep Audl'nis Prat , sobre els instruments i la Üter alura musical ; amb qu a tre per son es que esdevPncn u n a mena d ' ajudants de cambt·a pe rquè els músics ho I inbrujn tot a p unt. El 3 d e desembre, en el cide P a lau 100 , el pJ:imer intèrpr·c t que posa r à les mans damunt el tcelat blanc i negt·e d ' aquest nou Stcinway serà Josep Colom, que amb Carmen Deleito, ofet"iran un programa a quatt·e m a n s i a dos pianos amb obres dc Brahms . El piano ens parlar à amb rúnic lle nguatge qut> coneix, el d el seu so, i aleshores sahrcm si li agrada a4uesta nova casa. Amb motiu de la inauguració del nou piano S te inway del Palau d e la Música CalaJana, Aude1ús, concessionari de la fir ma Steinway & Sons a Barcelona, presenta d e l 10 al 15 d e desembre una exposició d e pianos d'aquesta f'it·ma en la qual es poden provar e ls diferents models i a profitar tma oferta especial. PANORAMA 200 aniversari del naixement de H. E. Steinway Fer el millor piano possible per TERESA MARTINE% L 158 a ft·asc " Fer el millor piano possible" és i ha estat des d c fa més de 140 anys la [ilosofia i la raó de ser d'una de les empreses de fabl'i cació dc pianos més importants del món: Steinway & Sons. Par·lat· dels pianos Steinway és com padar dels violins Str·adivarius. Es h·acta d'uns instruments d 'altíssima qualitat a tots els niveUs, ja siguin de cua (aquest a rticle es referirà als pianos dc cua quan es parli d'una manera genèt;ca), mitja cua o verticals, d ' un producte que avui dia combina la tecnologia amb un alt pcr·cen tatge (el 80%) de pura artesania. I és que no hi ha clos Steinway i ~:,ruaJs . Cada piano té el seu espe~·it , únic i i rre!Jeli ble . El Sistema Steinway 14 61<1 Des de l' any 1853. any en què es fu11clà l'empre a Steinway & Sons a Nova York. fins avui, s'han escampat pel món més d e mig milió de pianos Steinway. I també des de l' an) 1853 aquesta empresa ha r evolucionat la construcció de pianos amh més de cent patents; els seus dissenys bàsics han marcat la pauta actuaJ en la construcció de pianos de cua i verticals . Així, 1'Steinwa.y System mar·ca la pauta: ús de materials i elements que <Úavorcixin el so, trebalJa r· Ja fu sta sota tensió i fer totes les unions amb elements de fusta. Els Stcinway només estan fets amb fustes massisses, seleccionades amb cur·a per experts, taUades a mida i emmagatzemades - per assecar·-les i fer-les ma- Henry E. Stelnway durar- durant uns dos anys. La mateixa cu~·a es té amb els altr·es materials: ferro, feltre, cola i cuir. La constmcció d c l'instrument pot trigar ben bé un any. P er tant, el temps que un sol Steinway necessita p<'t' sor·Lir· d e fàbrica són gair ebé tr·es anys. T ècnicament, i a grans trets, les parts d ' un Steinway tenen les següents característiques. La taula hannònica (patent núm. 2051633 , 18.8.1936): la caixa d e ressonància està coostrtiida segons e] principi d 'una membran a que afavoreix la propagació de les vibracions per tota Ja caixa gràcies al seu aprimamen t esp ecial cap a]s ex trems. El pont (patent núm. 2337 10 , 26 .10. 1880): és de làmines ver·ticals encolades p er Lt·ansmetrc el procés de vibració de Ja millor· man era possible. La meciiuica (patent núm. 93647, 10.8.1869): transmet la p ulsació individual en el teclat directament a les cordes i pràcticament sense fa) - sejar, per això és essencial el bastidor mecànic amb els tubs far·cits de fusta. Així, el pianista pol dosificar .i conh·olar la pulsació. La planxa de fi.mdició (patent n~. 127383, 28.5. 1872): recolza sobre tacs de fus ta , sense tocar la taula harmònica i és lleugerament bombada; també absorbeix les for·ces de tracció de les cordes, que arriben fins a 20 tones. La caixa (patent núm. 314742, 31.3. 1885): les caixes interior i exterior es form en en un procés que inclou fins a divuit capes de fusLa endurida amh veta horitzontal; gr·àcies al pi'ocediment especial d e torcejat, sense calor ni humitat, l'estabilització p ennanent està garantida. El claviller (patent níun. 3091 L49, 25.5.1963): té sis capes de fu sta dura encolades amb les vetes alternades en un angle de 45°; així es gar·anteix un afinat més dtu·ador·. L 'escala dúplex (patent núm. 126848, 14.5.1872): element inventat per Steinway, consisteix en el següent: a més a més de la corda colpejada, també sonen les parts del davant i d el darrere de la corda amb una oscil·lació lliure, fet que dóna més riquesa de tons concomitants. Totes aquestes característiques de les més de mil peces que configuren els Steinway, en fan uns pianos amb àmplies gammes d c 1·egistr es, aptes pet· a qualsevol estil musical. El naixement d'un mite Mite i realitat no són termes a ntagònics en aquest cas . Heinrich Engelhat·d Steinweg va néi- I r PANORAMA tcinwt>g. molt perfeccionista i estricte, va començar una can ·era q ue molt aviat va ser t·econeguda - només tr·es a nys després del primer piano- a l'cxhÜlició dc Braunschweig, on va guanyar una medalla . L'any 1850, als 53 anys, Hein r ich E. Stt'inwcg i la S<'Va fa núlia a tTibaven a Nova York des d ' Hamburg. Així començà el mite. I Steinway & Sons r Jleinrich E. Stcinwcg va am el'ica nitzar el seu nom amb la intenció d ' inLegn11·-se plena ment u la societat novaiorq uesa. El elia 5 df• març d e l'a ny 1853 H cm·y E. Stci nway fu ndava , al n(unet·o 82 df' Walker Street, Stein way & Sons. La producció de pianos va començar amb el n úmer o 483. Molt aviat, en una exhibició al Crystal Palace de ova York, va guanyar una medaJl a d 'o r· per· la gran q ualitat de so i la cla redat del lo dels seus instru ments. Així, un s perfeccionistes a lemanys constructors d e pia nos van destacar-se de to ls els altt·es fabricants. E l nom Stcinway er a en boca d e tothom. El creixemen t fo u impa r able. Només sis anys més tar·d , a Steinway & Sons eren capaços de fah d ca t· i vendre 500 pianos l'any. L'any 1860 es va constr uir una nova fàbrica en tre els car r·er·s 52 i 53 de la ci utat (actualment Pat'k Avenue), amb una plantilla d e 350 treballad ors. I tot això sense deixar d ' innovar, investigar i millorar el seu pt·oclucte. L'any 1875 es construeix la filial a Londres . L'any 1880 apareix la fàbrica de la Schanzenstr asse d ' Hambut·g, destinada a abastir la creixent demanda a Europa. L'any 1903 es va construit· el piano n úmero 100.000, q ue fou regalat a la Casa B la nca. En tr e l'any 1923 i 1928 es constr ui l'actual [àbrica dc Rondenbarg a RamburgBabrenfcld. Tota aquesta expansió ja va set· obra dels fill s, hereus de Heru·y E. Steinway. El fundador va morir el febret· de 1871, a r edat d e 73 anys . De dlcacl6 artes ana per a cada plano Stelnway xer el 22 de febrer de 1797 a Wolfshagen, un poble de les mun tanyes llarz , a Alemanya. Fou el dotzè tlll d ' un guar dabosc, Heitu·ich Zachar ias Steinweg i de la seva primera esposa Rosine Elisah<'th. Als 15 anys el jove Ileinrich va perdr·e tota la seva fa.mi1ia. La seva afició per la música j a era palesa des de ben jovenet. Desp r·és de ser vir a l'exèr cit (va guanyar una medalla a la batal1 a de Watedoo, el 1815), va començar a treballar al t aller d ' un constr uctor d ' orgues a Cosia~·, molt a prop de Seesen. Aviat, l'any 1820, va instal ·lar-se pel seu compte a Seesen. Cinc an ys més tanl es casa amb Julianne Thiemen. Al cap de nou mesos neix el primer· dels seus deu fills. De professió mestre fuster i fabricant dc pianos , a la cui na dc casa seva va construir el primer piuno , lm Tafelklavier. Era l' any 1836 i aquest piano va ser· el p r·imer dels 482 que va fabrica r a Alemanya abans de fer les Amèr·iq ues . Hi treballava tota la famíli a , en la construcció de pianos. PANORAMA El segon Plano de la Casa Blanca, el núm. 300.000, amb àligues d'or que el subiecten La tradició continua 158 16 616 Més de miJ trebalJadors a ova York i Hambw·g contin uen la tradició i la precisió dels pianos Stcinway de cua i vet·ticals, que -com hem dit- contenen més d e mil peces diferents. Les dues fàLriqucs prot.l.ueixen cada any uns 3.000 pianos de cu a i 600 verticals . Des d e ova Yot·k s 'abasteix tot el continent amcr·icà, i des d'Hamburg la resta d el món . Com que a ambdues fàbt'ique se segueix el mateix sistema de numeració, se sap que uns 53ï.OOO Steinway han estat construïts des d'aquell pr·imcr que va néixer en una cu ina de Sec en. Fa dos anys Steinway & Sons va fu sionar-se amb l'empresa Selmer (clarinets, fl autes, fl autins, trompetes, cornetes, trombons, saxòfon s i oboès). Amh un total dc 2 .000 treballadors i un volum de vendes dc 250 núlions d~ dòlat·s, aquest grup empl·esa•·iaJ esdevé el major productor d ' instruments musicals als Estats Units, amb un ampli ventaU de produc·ció: des dels instnrments dc metall, fusta, corda fins als de per·cussió. Altr·es companyies form en part del grup empresar·ial Steinway & Sons: Ludwig & Musscr (inslmments de per cu sió), Glacscl (violins, violes, violoncels i contrabaixos) i Vincent Bach, Signet i Bundy (les tres produc>ixt-n instruments de vent-fusta). Sota la denomiltació moderna Stcinway Musical lnstrum<'nts. Inc., les accions dc la companyia c·otitzen, d es de l'any passa t, a la borsa de Nova York. P er celebrat· el 200 anivcrsal'i del naixement de I rem·y E. Steinway s'ha r epr·odu:il aqu<'ll primer piano de Scescn i es pot contemplat· al Meteopolitan Museum of Art d e Nova York. Instruments com a obres d'art Molts Steinway poden s<'r - i de fet ho só n- vcJ"it abJes ob1·es d 'art. Set·ia llat·g parlat· només dels que poden destaca1·-se més . Malgrat tot, n' hem escollit t¡uatre. El primer és el piano que l' any 1912 es va co.nslrui1· Jl<'l' a l'a mbaixada xinesa de P at·ís. La caixa de l'instrument, d<: fu sta dc caoba, està gntvada , pintada i vernissada amb laca i cromats, i esd evé un magnific exemple dc l'art xinès d e fin al del segle XIX. El p iano número 300.000, regalat l'any 1938 al president not·damericà Franklin D. Roosevelt, el famós White House Piano, e tà muntat sobre tres àligues d 'or. El tercer que destaquem és el que l'any 1971 va llintar Salvador Dalí per en càrrec de l'editor Pien·e Argillet. La pintu1·a, a l'intet·ior de la tapa de la caixa, es titula Mozart Angel i ha estat exhibit a dü"er ents ciutats del món. Finahne·n t, destaquem el piano que popularment és con egut corn el "Colorao", un instrument únic i íntimament lligat a la vida musical espanyola. El Colorao, sobrenom motivat pel color especial de la seva fusta de palissandre. va arribar a Espanya r any 1923 des d"Rambm·g, amb el númer o 220.058, amb destinació Madrid per ser utilitzat per Los Artistas de Steinway, per a tots aquells artistes i entitats que poguessin sol-licitar-lo. El 1932 va passar a mans dc la familia Hazen amh la ma teixa finalitat -actualment l'empresa Hazen és la r epresentant oficial dels pianos Steinwa y a l'Estat espanyol. El Colorao va patir fí:sicame.nt els efectes do les guetTes civil espanyola i la segona mundial. La difjcttltat pet· importar peces en va fer dillcil la t·eparació i això va provocar que molts pianistes es tJ·obessin en situacions complicades per· aquest motiu. L. any 1992 va set· restattrat definitivament i actu alment es pot veure a la col·lecció de pianos de la Fundación H azen Hossesehrueders, amb gairebé un cen ten a r de piano& extr·aordinaris de diferents man¡ues. El Colorao, en els seus tr·enta anys de vida musical, va ser tocat per més de cinquanta pian istes, entre els quals Alícia de Larrocha i l 'enyorada Rosa Sab ater. Pe r últim , només cal afegir que centenars de pianistes i músics (i no m1ísics!) dc tot el món, i dc tots els estils musicals, han manifestat p(tblicament la seva preferència per un piano Steinway, des d e llicbard Wagner fin s a Elton John. I r PANORAMA MIKROKOSMOS Record de mossèn Pere Ribot I rr Lo mort de mossèn Pere Ribot, el dio 24 d'agost d'enguany, posà en relleu públicoment-<le formo efímera, tanmateix- lo vida i l'obro d'un sacerdot exemplar, un líric d'olta volado i un patriota de soco-rel. L'espai de llibertat creat per mossèn Pere Ribo t o Riells del M ontseny propicià encontres dels responsables d'àmbits múltiples que, ol seu recer, posaren les bo ses d'inicia tives plurals o hi organitzaren manifestacions d'un relleu toro del comú. I solo el designi del recobrament cultural i cívic en uno època incerta, mossèn Pere tingué també reiterats contactes amb el món musical. En reporto alguns. lo lenta represa de l'activitat coral o lo nostra postguerra havia tingut uno de les primeres manifestacions massives públiques el 1956, orron del romiatge dels orfeons o Montserrat. Des d'aleshores, Fèlix Millet i Moristony maldà per crear un organisme que aglutinés tants esforços dispersos. I fou justament o Riells del Montseny on tingué lloc, el 1957, lo primera reunió per o lo constitució d'un projecte associatiu que desembocaria tres anys després en lo creació del Secretariat dels Orfeons de Catalunya, precedent de l'actual Moviment Coral Català. El mateix 1957 s'iniciaren també o Riells uns "Concerts de Primavera", que culminaren ellS de juny de 1961. Aquest dia, ols boscos de ca n Merlet, l'Orquestra de Cambra Solistes de Bor· celona que dirigia Domènec Pansa interpretà obres de Respighl, Bach, Mozart, Grieg i Enric Casals· o lo segono port, sota l'epígraf "Et cantor del Montseny i els nostres músics", tingué lloc l'estreno -per lo mezzosoprano A nna Ricci- d'un breu cicle de cançons sobre textos de mossèn Pere, musicats per diversos compositors: X. Montsalvotge (Paisatge del Montseny), LI.M. Milret (Esglesiola del Montseny), R. Lomofe de Grignon (Vent del Montseny), M. Blancafort (L'aire del Montseny) i E. Toldrà (Aquarel-lo del Montseny). No puc deixar d'esmentar, tom poc, lo fondo vinculació de mossèn Pere amb l'entorn de l'Orfeó, toni del fomiliar del mestre Uuís M. Millet, com del Cor, del qual assumí durant uno desena d'anys funcions de consiliari, en les sortides peninsulars i o l'estranger. Arro n de l'estreno europea d'El Pessebre, qui subscriu no podrà oblidar mai lo unció amb què mossèn Pere celebrà l'Eucaristia o lo Basílica de Sant Francesc d'Assís, ni El cant dels ocells interpretat ol violoncel per Pau Casals ol moment de l'elevació ... "Sort que Déu és un bon homei ... " L'aparent boutade amb què sovint mossèn Pere resumia un comentari o les febleses humanes haurà ti ngut un ~le acompliment... I segur oue Aquell 'bon home" ho acollit ol seu sl el socardot, poeto i patriota -tot d'uno peçamossèn Pere Ribot. Pere Artís Jesús Rodriguez-Picó Estrenes de diferents compositors catalans E Recitals i master c/ass de Miquel Farré a Boston I ¡Jicwisto U>rrnssell(' Mittu el E Farré va ser con vidat n•centm ent oferir rlos recitals I compositor Xavier· B<·n¡;u<•r·<·l va estr:emu· el passn t 14 d<> t>ctemhre la Missa Spirellsis a Iu t'iu tul alemanya dt> Speyer. L'ohrn lw estat un encàncc de la c·att'dral d 'aqu esta ciutat. A r<'~> lrena. hi van assistir més de deu mil pt•r·son<'s. També e l passat setembre. i dins el marc del Congrés lnl~ r·nucio n al el<> Saxòfon celebr·at a Val~ncia. <'s vn estrenar Seplwrad, olll'a per· u saxòfon. sopr·ano i guitarra ¡m·purada. dc Cru-les Guinova rl. P er la s«>va banda. el pu s~u l novembre. el gt·up ins trum r. ntal Vc>l ad Libitum va cstr·cnat· 1<·s obr es Keoús de D avid P adr·ós i Im atge de Sinu Go de Jesú s R oth·í¡,'tlcz-Pitf, t•n un concert que p o rt ò p er· títol /Je/ Uibre dels Canvis. D 'alt-r·a bamla, el pa st~n l O!'lubn• l'Orquestra de RTVE va inttll·prntar l'ohr·a Derivations ci 'Aibcr· t Llanas, obr·a guanyadoru de la dn r-rer·a edició del Premi Reina Sofia. • a i umr mu:;t<•r clnss a la citant norcl-nmerictwn de Boston. El., recitals vcm tenir lloc ol Museu Fine Arts i a la Dunster übrory de Harvard, amb wr programa comp ost d'obres d'autors espan yol.~ i Brahm.~ . Els destinataris de la mos te r closs t•on ser els alumnes del consen•atori de New Engfoud. Aquests recitals van obtenir "" èxit m olt important i de.~tacot. Tant és així, que el pianista tornarri l 'an y vine11t n renlit::mr 11na gira fle concerts a diversos punts dels Estats Units. D 'altra banda, Miquel FarrP va intervenir el passat oct11bre a la sèrif' de tres concert,s dedicats a Hrolrms j11ntameut amb /{amon Coll. El.~ dos int.èrprets rn u actuar junt s en el dnrrer recital amb w1 ¡Jrograma de piano a qua tre mans. El.~ concerts valL t.enir llo c al Casal ril•l Metge de Barcelona. • Història del clavicordi al Museu de la Música El Conserva tori de Liceu pt·esenta un disc compacte F i ns a aquest 21 de desembre es pot veure al Museu de la Música, a Barcelona, un mostra sobre l'evolució del clavicordi -un instrument molt arrelat a la nostra tradició musical des del segle XIV, senzill, de gran musicalitat i antecessor d'altres instruments, com el clavicèmbal i el piano- per mitjà d'u· na important documentació iconogràfica i arnb escrits de l'època. la mostra es complementa amb tres clavicordis orig inals propietat del Museu. D'altra banda, aquesta mostra va acollir el passat octubre la conferència de Nelly Van Ree Bernard, Evolució del clavicordi en set passos (títol de la mostra), especialista en música ibèrica del segle XVI i investigadora d'instruments antics. • I Consen·oto r·i del Liceu vo pr·eE !'en tor el passat novembre el eompacle que conté la gravació en di~c: directe dc la gala lírica -del pas:mt 29 d 'abril- que ' 'a organitzar per f<'Sit'jnr el 160è aniversari del centre. A l'aelc, que va tenir Doc als m ugotzcms El Corte lnglés. hi van W'!>Í!'itir nlt,"UnS dels cantan ts que vun inlcrV<'IlcÍI' a ]a gala, en tr·c els quuls Jonrne Ar·agoll, Jonn P ons i ~lanuc>l Anscn si. Om·unt Iu presentació també c•s vn domtr u conèixer In cr cnció tld Concurs d<' Cant Mnnuel Aosensi ttue or·gnnilz<'tr i pull·ocinen els esm entats m agatzems. El m uteLx dia dC' ln presenluc-ió del disc compnt'll' lambé es vo o fc r·ir ru1 sopar d'homenatge ol baríton 1\1rumcl Au~ensi, o rgnnitzat per lu FWidnció Corr.~cr•vol ori del Liceu, nmh motiu del 50è anh·erslll'i de l seu debut al Gr·an Tcntre del Liceu. • CATALUNYA MÚSICA, SEMPRE EN CONCERT. ..I . PANORAMA Montserrat Torrent va obrir el Cicle de Música Antiga a Badalona n concet·t a càrrec de l'organista bat·celonina MootsetTot TOJ·t·cnt va obrir el passat 6 dc novembt·e el titulat Primer· Cicle dl' Música Antiga. promogut per l'Ajuntament de Badalona. Aquest concert va tenir Uoc a r església de ~ Santa Maria. L" orgatústa va intcr·pt·ctat· obres de Sweelinck, Buxtchude, Telemann i Bach. El segon concert va ccl<·bnu·-se o la Divina Pr·ovidència i vu ser n di t·rcc del Trio U11da MaL"is, f01·mat pet· J oan Vives, Eduard Murtínez i J01·di Comellas, que va ofcl'ir un pt·ogt·ama integrat p<'r' obr·es de Fr·ancesco Mancini. Bcroardo Stor·ace, Tobias Hume. Cf'b!lrt' egt·i, Mar·in Marais i Pignolet de Monteeluir. E l tercet· concert va tenir lloc a la Ct·ipta de Sant .Tose11 «.> I dia 20 tlc novcrnbre i va ser a càtTI'<~ del Tl'io l.n Canto amb u11 programa intcgr·at Josep Carreras, condecorat a França I t.onor cnlltlà J osep Cn•·•·o•·tu\ E vu r·el11·c el passat octubr·c Iu Cr eu dc Cavaller de In Legió U I r Nou espai de dansa a Barcelona A parlir del passat 17 d 'octubre la ciutat de Barcelona compta amb un nou esperi dedicat a la dansa i amb rma programació contitllrada ji1LS al proper mPs de maig, els divendre$ a leli 22 lt. Es ltacta de l'Auditori de lel! Cort.~ ((•arrer de Masferrer, 33-3.S, telèfons: 291.64.63 i 291.64.62). Així, sota la proposta Dansa a les Corts, aquest projecLP /ur estat impulsat pel Districte d 'aquest barri barceloní amb la col·laboració de l'Institut de Cultura i l'Associació de Professionals de la Dansa de Catolunya. Dansa a les Corts preven la cessió gratuïta de l'esfmi a compcmyies q1w 110 disposin dP local propi i la prO(:,'I'ama.ció d'espectacles de clcmsa en cides trimestrals durant tot l'cmy. Aquest auditori, que va entrar en flmcionrunent fa ull any i mig, també estit clisponible per als assajos dels grups que hi actuen durant el dia. Els passats octubre i IIOtlembre van adnar-l!i les companyies Arsis, Let Companyia, Compcwyia de Dansct A·velina Argiielles, Grup clt' Dansa Sunhai i Color Dansa Es¡m11yola. Aquest clesembre hi octrre fl La Companyia, amb el mutltatge Nit clàssica: Cop¡)('lia, C iselle, Don Quijote .. . i Alm a Mare, amb el muntatge Alma. El preu de les entrades és de 600 p essetes. • per obres de Pu •·<·<'ll, Blow, Handel, Kapshe•·ger, Monh'' "'·di i Luigi Rossi. E l Tl'io ]n Canto és format per la soprano All'xandrina Polo, ]a mezzosoprano Mu•·gal'ida Lladó i el tiorba Fc nan Quit·nga . Finalment , <·I qua•·t concer· t, que va tenir Uoc Als Pad•·cs, va set· a càrrec del duo for·ma t pet· Em·ico Gatti, violí ban·oc, i Jan Willem .Tansen, clavPCÍ. El JH·ogr·ama qut> va ofer·ir acruc~ta formació estava integrat per obres d<' Tarc¡uinio Memia, F•·an<'esco Rognoni, Gio]amo Frescobal<li, Antonio Pandolfi, Francesco M. Vrt·acini i Johan Sebastian Bach. • Secció de música catalana contemporània al Conserva tori Municipal de Barcelona ràcies a la idea i als esforços G de M. Roso Ribos, compositora i professora de piano del Conservatori Superior Municipal de Música de Barcelona, la música pianística dels nostres creadors té un espai exclusiu a la biblioteca d'aquest centre. Aquesta iniciativa, que indubtablement contribuirà a lo difusió de la producció musical dels compositors catalans, se centro, de moment, en obres de piano, editades o no. La secció, anomenada Piano Català Contemporani, s'ha classificat de manera que orienti sobre el nivell tècnic de coda obra tant a estudiants com a professors. Malgrat estor en uno fase inicial, el recull d'obres ja ha assolit uno xifra que supero les 300 partitures, d' estètiques i nivells de dificultat ben diversos, pertanyents o gairebé un centenar de compositors, la majoria de les quals han estat cedides per ells mateixos i per les editores. Igualment, ja s'han organitzat algunes audicions d'alumnes per donar a conèixer les obres d'aquest fons. L'arxiu està obert al públic. De les partitures no editades és possible obtenir-ne la corresponent fotocòpia. Respecte a les editades, només n'està permesa la consulta. La nova secció ja s'està ampliant amb obres de música de camoro . • d'Bono•·, un d els màxin1s gu111·d ons que uto •·ga el goven1 francès, pel seu tu· t i Iu Heva d edicació u una causa humanitària per mitjà d e la bCVu fuuda<'iÓ dedicad a a la lhúta coul•·a In leucèmia. Josep Carr erus, que va r chr·e el gum·dó d c m an;, tlel p t·esiclent clt>l Consc•ll Constitucional de l govcm fnuu·i'>H, Uoland D mnas, va anm 1~ ciat• CJIW I:!CI'lt d tll!! pritnCI'S lll'IÍI!h .ltl que nchtat·un a] nou Gr·an Tcnll·e dt>l Liceu dc Bm·cclona del! (ll'~tl tk la sevu inaugtu·ució. • L'OC E, de gira p er Mèxic I Orquestra de Cambra de l'Em· L pordà (OCEJ, que dirigeix Carles Coll, va realitzar entre el 27 d'octubre i el 6 de novembre passats una gira per Mèxic, concreto· ment a lo reg ió del Yucatón i a lo ca_pitol del país, convidats per l'Orfeó Català de Mèxic, el Gobierno del Yucatón i l'Instituta Cultural de Mérida. Lo gira, de sis concerts, va consistir en lo interpretació d'obres del repertori internacional i de compositors catalans, com jo és habitual en la formació, com Vivaldi, Les guolre estacions; Montsalvatge, Tres postals il-luminades¡ Txaikovski, Serenata per a coraes; Narcís Bonet, Tramuntana; Serveis, Souvenir de Spa; Delfí Colomé, Scherzo over Beethoven, i Pau Casals, El cant dels ocells. Van actuar-hi com a solistes els membres de I'OCE José Luis Chan i François Ragot. Aquesta gira, la primera per terres americanes, ha comptat amb el suport i la col-laboració de diverses institucions P,úbliques catalanes i es· totals i d'Hidrolèctrica de l'Empordà, empresa que patrocina I' OCE. • Un jove compositor fincat a Barcelona guanya el Premi Reina Sotia l compositor Francisco José E il-lartín ]aime, malagueny de 26 anys i finca/ a Barcel-Ona. VCI ser el guanyador de la 15a edició del Premi Heina Sofia de composició musical -dota.t arnb 2.500.000 de pessete.s- amb un concert per a piano. a partir d'un tema dodecafònic. de vint minuts de clttrada. El jurat d'aquest premi, al qtwl t•an concórrer 47 obres més, estava format per Clau.dio Prieto. Francisco Cana, Carlos Cru: dp Castro, 11lberto Uamas i Miguel Angel Coria. L'obra guanyadora serà estrenada d'aquí a un any. • ~ ~ .... E3 ~' ¡;;¡· 158 PANORAMA TANGENTS Plusquamperfet 158 En sortir d'uno representació d'òpera precisament no gaire reeixida, un espectador no gaire afeccionat em preguntava: "Què és el que li trobeu, a l'òpera?" -l'òpera és la recerca de l'absolut. Només és reeixida quan és bona i tot funciona: l'orquestra és ben dirigida, el cor és de qualitat, tots els cantants, del poper principal al comprimari més modest, ho fan bé, lo direcció d'escena ajudo o comunicar l'esperit -que sol onor acompanyat amb bastant de lletra- del compositor. Això fo que lo major port de les vegades un surti amb sentiments borrejats, lot gaudint d'un contant que ho ha fet bé i lamentant lo port que no ho estol prou o l'alçada. Hi ha molts ofeccionols, que jo en diria fragmentaris, que duen l'òpera que van o veure ol cop i gaudeixen només quan en una ària determinada un contant -i sol ser amb veu potent i apassionada, les finors no "venen"-ho fo exactament com ells recorden. "Així, cerqueu uno perfecció formal", em vo respondre sense -em vo semblar-haver-me copsat del tot. Tot seguit, però, vaig pensar que l'antiga filosofia ens deia que formo i essència vénen a ser el mateix. Si era així, hi eslava d'acord. Després, mentre tornava o casa anava pensant en quantes representacions hovio Irobot oquesto perfecció total. No gaires, però Déu n'hi do. Per il·lustror-ho n'esmento algunes de les vistes ol liceu en l'etapa del Consorci, des de lo temporada 81-82: Capriccío (Mund.Schoof-Reinhardtl991 ), L'Orfeo (Sovoii-Deflo-Orlondi 1993), Mathis derMa/er (MundFriedrich-Sykoro 1994), }enufa (Neumonn-Gos-Gronde 1990), Elektra (Mund-Esperf.Frigerio 1990), Pique Dome (Ermmler-DeAo-Orlondi 1992), DieMeistersingervon Nümberg (Mund-Riber-Mestres Cabanes 1989), Lulu (Cerho-Weber 1987), La clemenza di Tito (Mund-Patané 1988), Tosca (Gondolfi-FoggioniBenois 1985), The Turn of the Sc~ew (Pons-Hompe 1996) ... Es qüestió de pensar que el pròxim títol serà un com aquests, digne d'ingressar en el palouet d'or privilegiat de la memòria. l'esperança és també el moloret dels afeccionats o l'òpera. Jordi Moluquer 20 620 Nou cicle de jazz a l' Hivernacle rran de l'excel·lent acollida que l'estiu pa.ssat ua tenir el cicle )a::.::. A a l'Hiuernacle, organüzat per Pures i }ardin.s de l'Ajuntament de Barcelona i dedicnt al ja::.::. tradicional, aquest desembre comença un nou cicle que acabarà el proper abril. Aia·í, amb la voluntat de complementa.r l'oferta estiuenca i de satisfer la demanada del públic, cada dimecres a les 22,30 h (excepte la setmana de Nadal i cie Cap d'Any, que serà els dimarts ) /ins a les 23,45 h, a l'Hivernacle clel Parc cie la Citttadella (amb calefacció), diferents mú.sics ja consagrau din.ç el panorama jazzístic barceloní oferiran un ampli ventall dels diferents estils, des del dixielancl a la mrísiccL brasilera passant pel jaz::. clcl.ssic, el jazz fussion, el jazz moclerrr . el latin jaz::. , el blues i el be-bop. Els grups i intèrprets previstos per aquest desembre i el proper ge· ner són: Aiguaviva Quartet (jazz cl.àssic). Mikel Anclue::.a Quartet (jaz::: 11wdern i hat·d-bop). Crooue Fanlasy (jazz fussion i blues), Acefino de Paula Quartet (mtísica brasilera), Hot Snappers ( dixielancl), Riqui Snbatés Blues Quartet (blues), Rino Di.'l:i Ba nd ( dixielancl) i Víctor de Diego Quartet (ja::.z mod.ern, hard-bop). Les entrades tenen un preu de 500 pessetes (sense consumició). • Premi ex-aequo, per segon any, a l cicle El Primer Palau L a pianista Mariona Vicens i el clarinetista Josep Sancho van ser els guanyadors ex-aequo del P t·euu El Primer Palau -premi que s ' atorga al participant més destacat del cicle El Primer Palau, que or ganitza la Fun dació Orfeó Catal à-Palau de la Música Catalana, enguany en .la seva segona edició-, amb una dotació de 100.000 pessetes pm· a cada un d 'ells. També van t·eb t·e una Menció Honorífica la violoncel ·lista Anna Colàs i el Tdo K•·onos, format per Carles Pertegaz, José Mor i Jordi Torrent. El jurat d'aquesta segona edició del cicle, en el qnal van debutar tretze joves intèrprets al Palau de la Música el passat octubre, va ser format per Alher·t Atenelle, J ordi CcrveUó , Joan-Uuis Mo1·aleda, Cades Trepat i Lluís Millet. El lliurament dels prenús i les mencions, com també dels diplomes dc participació al cicle d e la resta d'intèrprets, va tenir lloc el passat 20 de novembre en el transcurs de la Festa de la Música, al Palau de la Música. • CONVOCATÒRIES CONCURSOS INTERNACIONALS D'INTERPRETACIÓ DE CLAVICÈMBAL I DE PIANO. Dins el marc del 35è Festival de Música Antiga de Bruges (Bèlgica), que se celebrarà entre el 24 de juliol i el 8 d'agost de 1998 en aquesta ciutat, es convoquen la 12a edició del Concurs de Clavicèmbal i lo 6o edició del Concurs de Piano. Hi poden participar tots els intèrprets d'aquests instruments nascuts després del 31 de desembre de 1965. S'atorgaran premis per valor d'un milió de francs belgues, essent els primers premis de 150.000 francs belgues per al Concurs de Clavicèmbal i de 100.000 francs belgues per ol Concurs de Piano. El jurat d'ambdós concursos estarà format per Fronçoise lengellé, Wolfgang Brunner, Jesper Christensen, Johan Huys, Gustav Leonhardt, Davitt Moroney i Ludger Rémy. lo dota límit d'inscripció és el dia 15 d'abril de 1998. Per a més informació: Festival van Vloanderen Brugge 1998. Sekretariat Festival. Mansionstraat 30. 8000 Brugge. Belgium. Tel. : +50/33.22.83. Fax: +50/34.52.04. CONCURS INTERNACIONAL DE GUITARRA CLÀSSICA. Convocat per l'associació Printemps de la Guitare, la sisena edició d'aquest concm·s, de cm·àcter bie nnal, tindrà Uoc a Wa.lcourt-Namur (Bèlgica) entre els dies 21 de setembre i 2 d'octubre de 1998. lli poden participar Lots els solistes de guitarra amb un límit d 'edat d e 32 mtys (nascuts a partir del 30 de setembre de 1966). S'atorgaran lO premis, des de 200.000 a 10.000 fran cs belgues, més dos premis especials de 20.000 i 15.000 francs bel,oues. Els quatre primers prem.iats participaran en dos concerts que se celebraran a Cbarleroi i Namur entre els d ies 5 i 1 1 d ' octubre de 1998. Els membres ,del jurat ser·an , R ené Bartoli, Osca¡· Caceres, Alvaro Company, Alexandea· Frauchl, Josep Henríquez, Rafael l t un i i R a pbaella Suúts. La d ata Hmit d'inscl'ipció és el rua 30 de j uny d c 1998. P er a més informació: P l"internps d e la Guitar e, a.s. b.l. P lace du Cbef-Lieu, 9. 6040 Char·leroi J umel. Belgiwn. TeL: +3217 1 - 35.04.48. Fax: +32/7 1 35.53.20. I r PANORAMA Carta al director T Sr·. Dir·cctor I , Sóc l 1;1 Mon tse C a pa n ·ós T atj é, s n bscr·iptOI·a n ú m. 1440. J tr de u fe r un any q ue r·e bo l a vos tra revis ta a cusu. Es tic sa tisfe ta amb els con tinguts i els Lemes que s' hi tracte n. R esulten intcr·cssnn ts r is monogràfics mu~cnls i les c i'Ítiques dels co ncerts que se cclebr·en a ensu nostra. Trobo molt positiu que es pote nciïn e ls j o ves intèrprets . Tot i a ix ò, m' udrcço n vos tè amb l a intenc ió de fe r-li un s ngge •·iment. J o sóc uun estudiant d c suxt)- fon. Semp re ce r c-o en Iu vos tra revis ta guc rcu l'I~ m ~, g r·uns s n-xo fo niH l<'~ dl' IIH el m6n. Fon •n quatr·c dies amb un ntu jJ!'Ïl p rognrrnu Jt• conn •r·ts i l't:mft·n' ll(·it·ll ui voh out cl 'tu ¡u¡•st ins tru nwn t. C n·<· c¡ ut• t~H 1111 tll' lt' pr·o 11 im portan t pt•t·cpt i\ 11o' u pm·li u In " Hcvis tn Musioul C nt nluu n" . No t•tuln diu r•s fu 1111 co ngrés nHIIHiin l d ' uqut•slcl! r•ut·tw ll't'Íijliq ucs. .\ b..í rlom·s. m'a¡,.,·udai'Ïu r¡nc 4'~ lill· gnl'•sin •'n ¡·ompl i', 11 011 miqu r to . ••I• su'\ofoniMc,. \¡ll'olit o per salucla r·-ICI i uuim ur·-lo u t•o ntinu a r· tn:b nllaut p t• r· ni món per si u·obo al gun tt•mn r·cluc io na t amb aqnes t ins u·unwnt i no n' hi trobo mai. R econec que en st• r· u n ins tr·nrncnt r·elativamen t mocl cnr , u o té tnn llr hi~t ÒI'Í u ni música csc l'itu <·om, pt•r· l' xo rnple. el piano . Però s'estil t'OIIlJHHII' nt rnoltn música contemponinia per· n sn,bfon. Cr·cc que ser·ia int er·essnul incloure en In progra mació d e Cutalu nyn Música al¡,'llm's obr·es pe r· a snxo. Apr ofito l'avirwntt·sn pe r· informar·-lo que entre t•ls dics 27 i 30 d c ~ctcmbr·e s'efec tuà a Vuli'twiu 1':\ I Congrés Mundial d el S a)o.òfon. Fo u unn cita molt importan t. pe r u t o t ~ d~ ~n:~.ofonis tcs . Vin - de Iu mrí~it•n . 1\foni Rt' Cn¡Jn n 6s Tntj 1~ Sa nl¡>ellur· Del sen afün. S•·· Man11el lllaneafort H·Justrc• compositor català, t'U l'avirw ntc•su dl'! eeuteual'i dt'l Estimat amic: No voldria pertorbar la pa u d<' q uè gaudeix en el lloc indefinible d els e legi t~> o n es troba amb tota st.>gu re tal. U na pau que imagino q ue en els da r rer s ml'· sos ha estat estroncad a sovintej adament, a tès el protagonis me que ha viscut, en el nostJ·e món rasan t, com a con seqüència d ' hnvc•r-Sl' comple rt engua ny el c:entenari del se u naixement. Una d e les dan·e res vPgaJ cs en q1rè s'ba produït això va ser el dia 23 d 'octubre en Ull ac te ins titucionaJ e n el qual es va posat· fi , formalme nt, a aques t a ny fo r ça dens en protago nisme pt1blic sen. Sobre tot si considerem el mPs avia t dis cre t que va tenir a l Ua rg de p a rts dilatades dc Iu ocva carrera creatha. I s obre això m'agrada ria conversa r amb vos tè, t' n una imaginària cornuni<·ació <'n tre el s n ostres mons ... , tan dis ta nts, q ue fins i tot els mons truosame nt accelera ts avenços tc.· cnolò¡,ri<'s no albiren possibilitats de posar solució al te ma. Cosa que, segons com es miri, no deixa dt~ r esulta r u·anqu.il ·litzadot·. P enso, estima t ami~ , que vostè pe rsonifica de manr t·a molt clara l'ete nta i in·usolta cüalèctica de l'ofici de cr eador. De creatlot· gt•nuí i a11tèntic com h a estat vostè i com he m tingut oportunita t de r a tificar dt• num era ple na e n el molt gratifican t reviscola men t elf' la pr esència de la seva obra als nostres p rogrames que ha afavorit la commt•mot·ació esmentada abans. I fem vots que l'e nvelad a ro nt.i nuï i que. p er tant, el gaudi de la seva cr eativitat csdevinguj un fet na tm·al i no excepcion al com ha esta t massa fin s a ra. El seu an hel a t·tístic genuí va topa r , e n un dia j a llunyà, amb la dura i crua r·c1tlita t del p rinwm v iuere da vant del crual s' han estu vella t h~s tò rica mcn t ta nts i tants col·legues seus dt·l gr·emi de la ct·c¡wi6 - no s ols musicaL Vos tè va pode r constatat· c r·u¡¡ mont - i també la seva esposa, q m· en l Lwa cxcel ·lent violinista- que el legítim dret a pr·ocr·ear· i man te nir una fa milia -en el seu cas, a mrs. nombrosa- es devenia un afer imp ossible arnh el solitari aixopluc materia l de l'exer cici de la seva voració més genuïna. I va baver· d'opta r p er la sccund urització en benefici d ' un quefer professional no c r·eatiu , en el sentit a rtísitic, per ò s í s ubsiste ncialment rnés re ndi ble . J a sé qu e no és un consol , p er ò vos tè no ha esta t el primer ni ser à (.1} darr·et· protagonis ta d 'oqueRt tipus d ' històl'ia. Exemples com el seu són e n realitat més definitoris cruo no pas excepcions. I aq<r1 no puc evitar t>lr·cconlntor·i d' una convers a que vaig tenir· te mps e nr·t>n ' a mb un indus trial podeeós que es d olia que gr àriri! a l seu esfo rç e n el camp de l'economia p rod ucti' a, ¡,.,·iicics als i mpo:otos que gener ava, podien man tc nit·-sc una munió dïnicia tivrs culturals es tdctarnent dcfit•ità ries en termes ele- S!' ll rr ui\l'mrn t ment nhnrnt cronòm ie~ i. pt•r· t''\ tt•ns i6. l'ls !it' us ¡wotugonistes. I et. lamt' ntuva. to nr ht{. <'n un tÜsPun tan tò pic com implacablt• dr·~ dt• Iu ,..,, a lògica, <JUt' r•ll a rTiS('ava capita l, q ue no do n uia Ics hores q ue \OJia , que els insp ectot·s !I 'H is!'ncla no li 'n perdona' e n ni una i fJU C bancs i (•n i'\t'H tl ' r·Ht ulvi el lrac ta v('ll urrrh u rut invt.rJneefrblc vonwit ut t'I'IJllÏ~>iti vn . Hr('onec qui" entr·r l'111lmr d ' a r·gumcntRque vu a prll'htr' i d to ini}Jer a tiu nmh t¡ul- els uboca va - lo La n pmpi tlf•ls membee¡; del gremi- , t•n ¡.w indpi valg resLHr a tuï t i im·apaç de respondn·-hi Ut' munt>rn acÜf'nt. Pen¡u(• "" ci fons el seu e t·a un t.ipus d ' idenl'i alTeJa t q ue, s i mí-~ no, tenia el mèr·it de se r· domi na nt. I aq uest e m sembla q tll' t-~ r•l f<·t nwd ul-Jar d c· Iu qiicstió. Hi ha una Jí niu dt• ¡wns anwo t q ue t•s JWnl e n els or·ígens dc la hi¡,;tr) ria dt· la humanitat. que• lr u <'l!tabler t un or drt> d e pl'iol'itnls q ne en capçulc:rr dt· mane r·a destacada eh, vu lurs qui' afc(' te n la dimPn~o~ i ó ma te r·ial sobn• els que e·¡; n oft•r·r·Lxcn als de l'o~>perit. Ta nma tdx, de te n ninudl•H (•pcH¡lr<·s, dete rmina ts nronrcnts his tòt·ics cxccp('io na iA i pr·ivilcgiats , dete nnirrad es s ocie tats en èp OlJlii'S <'Oilt'l'ctes, ha n acon8cguit matisar i ponder·a r aquesta r·culü a t - fi ns i tot s uhsta nr ialmcnt- i n ·Nu·, d·u quc•s ta ma nera, rden\ neie;; aïJia rles d ' una pleultud t•x t ruord inàl'ia. Des d· aquest contc·.... t . la st.>\ll per·ipècia, o. si cm ]lCrmct , el seu drama pe r·somtl, t'm serve Lx aquí p('l' posar· a debat aques t a'-pec te i p r·egun lar-me. umh tola la intensitat que nw rch Iu q iies ti6. fins a quin p unt no és possible , ('11 el nos tr·t• àm bit, ni que sigu in Pilla especifi ca del n u~ tr·e JlllÍS , e ndegar d<' forma cunve nçuda , profund a i a utè ntica , 1111 l'llfo r·ç dc t. llh· versió i de 1·eecruilihd cl· un n r·enüt a t que, n o cul ~Pr un gc11i de la diagnosi, es til pr·ofund a rncnt de~;co m· pensada . Sóc c·onl'cícn l, Pstirna t. a mic, que no de rmr· no poc. En tot cas, lu ut opia ma i no és impossiblc. I sobr·etot mai n o és t'E'nunciublc d 'ant uvi. I p<'r rle-.('Omptat. no és C \ i tan t Iu ¡•onsirll•r·ació del tcmn, .,inó lot el contra ri. que s'aj uda t·à a ussolit·-la. I e n aques t sen tit, la mento qm· n r acte esmentat la sc' a frgura fos objeNe d' un ll·actament més formal i pt>rifèric que no p r ofu nd i q ue , un a vcgad n mé, r' n a q uest lipus dc man ifesht<·inns, es ft's més ]Jer·ccpliblc l'afany de eomplit· el 1.1·àmit que el d'es tar a l' alçària de les circ um stà ncies. Aruh el cos ben fi' L u aquesta t·eali ta t que du n tnl a n ys vu sofdr arulJ r csignuci6 elegant i djscr t>la, fel q ue no L' impedí d e cr·car• 11na obra substa nciobn i Lïm; i tot à mplia . <"I fel li lra urà me rescut, n 'es tic ,.;cgur. un a generosa i alhot·u ser ena indulgència. Del seu affm. J a ume Come Oa,., e PANORAMA Joan Pons recrea Fafstaff a la Scala 1 7 anys després del seu gran èxit pe r ALIX coLAs (eoiTcsponsal) l passa t 7 do novembre el baríton menot·quí J oa n Pons va tornar a t·ecrear el personatge de Falstaf(' a la Scala de Milà, j ust 17 anys després que aquesta inlct·pretació, també a la Scala, marqués un abans i un despt·és molt definit en la seva carrer·a professional. Basant-sc en la mateixa p roposta dramatúrgica de Giorgio Strbeler·, amb vest uari de Franca Squarciapino i e cen ografia d 'Ezio Friget·io, J oan Pons ha tornat a d emostr at· que ]a seva ver·sió del darrer personatge creat per Verdi - i p robablement el més recix it- , ara com ara continua essent insuperable . Dies abans de la represen tació, Ja p t·emsa es va fe r ressò de .l 'efemèr·ide i en unes declar acions fc tt>s a ' ·li Giorno", Pons r emarcava la importàn cia que va tenir per a la seva trajectòria la inter pretació el dia 7 d e desembre dc 1980 de l'òpera de Ver·di. que li va ervir per projectar-lo als teatres oper ístics més importants del món. fins a convert ir-se en un dels dos o tr es bat·ítons d el reper tori italofra ncès mé estimats. Pons va recordat· el treball intens d e preparació que va fer amb Strh eler·, treball que segons assenyalà li va servi r no sols pet" a aquesta òpera, sinó també per a altres òperes i per a altres versions del mateix per-sonatge. Joan Pons va set· j un tamen t amb el di rector a1·tístic de la Scala, Riccat·do Muti, el gran tr iomfadot· de la vetllada. La unanimita t de Ics crítiques fou poc menys que absoluta . JÜ"<Í, " U Giornale" , que titula Muti i E 22 622 • Joan Pons e n el pape r d e FalstaH Joan Pons redescobreixen el veritable Falstaff. assenyala: " Des del primer compàs Joan Pons deixa cl~r que la seva versió falstaffwna ocupa un lloc eni re les grandioses, pel qu.efa al tintbre capaç i amb cos com pel que respecta a la penetració psicològica del personatge: a ell es deu l'accent particula.nnent vibrant i indignat del monòleg de l'honor." Per la seva pat·t, " La Be puhblica" esmen ta en avantítol: Pons, gran protagonista de l'òpera de Verdi e" la Sca la , m<'ntre que el títol és : Fa/staff amb Muti graciós i modern. En <'I comentari es refert>ix a Pons indi- cant que "el magnífic darrer protagonista uerdià pot ésser el millor intèrpret imaginable; en el gest i en el cant, en l 'accent i en La sagaç introspecció espiritual. Poques interpretacions donen tanta joia com la que continua eixamplant aquest Fal$taff .. '' En la seva crítica , " U Giorno" e n padar de Joan Pons indiea que "encara canta la tendra seducció senil de Falstaff amb twa ven que, reduït el v olum i la potència, es manté atenta i en línia Jins i tot en les dificultCLts. L'atenció de Muti en el .fra.seig l'ha tonificat i Pons va ser el més aplaudit de tots." També el treball ·de direcció PANORAMA de Riccar do Mu ti és destaca t de ma ner a unànime, mentre q ue prl qtLe fa a la r esta de repartime nt , es 1·emar ca mo1t p ositivamen t el deb u t del tenor sudamer icà J uan Diego F lór-cz en el paper de F enton, entt·e un con j un t d e veus del qual també emcr·geixen Elisabcth ~o rbe rg­ Sch ultz , N ancy Gustafson i Ber - nadette Manca di Nissa . Verdi fa que s' aiornin les obres de reforma de la Scala El pr-oj ecte d e r·efor·ma d <>l teatt·e de la Scala tindr à un r·t>ta r-d sobt·e el calendari pr·evist. Ben altramen t del qu e s'havia a mmciat a mb l uxe informa tiu (vegeu CM/RMC del mes de ma ig 96). La Scala ven_rà el ca n vi dc cen túria sense que les importants ob res de r eforma h agin començat. D'aquesta ma ner·a podrà celebrar el centen ar-i de la mort de Giusep pe Vet·di. q ue s'escau el 2001 , amb tola la pompa que un esdevenim ent d ' aquesta magnitu d mer:eix al sancta sa.nctorwn milanès . Serà l' any següent qu an comenci, c.loncs, la vasta r eforma p r·cvista del teatre op erístic més emblemà tic d ' Itàlia . Ta nma t(•ix, t'S proctLra t·à aprofitar- algun bu it temporal p et· iniciar ta ques p rep aratòr ies. Com és sabut, mentre d ur·i la r eforma d el teatre, la virla operística m ilanesa s ' in sta l·larà al nou teatre que s'integra cl ins el p rojec te Bicoca , q ue f's rlcvi ndr.·à J ' aquesta maner a un espai substitutor i i p t·ovision.aJ d urant el p er íode de temp de l'ob ligat ~xiti , segons que j a và rem infor ma t· en l'esmentat article . Creació d'una escola de cant per al repertori italià E n un altre ordre de coses, el teatr e milan ès ha cr·eat w1a acadèmia d e cant de tinada a joves cantants perquè puguin p er fecciona t· la seva tècnica. L'inten dent cl t> la Scala , Cario Fon tana , h a fet u nes manifestacions en el sen ti t qu e en aquests moments la demand a de veus su pera r oft>t·ta , fet que segons ell justifica uquesta ini ciativa. P er la seva part , Rircardo Muti. en declaracions r t'collides per " La Repubblica "', rema rca que molts can tan ts dc fo ra d ' llàlia i també ilaHans mostt·cn u na gravíssima deseu ra nça de les lleis del fr aseig en el n·pcrtori italià. Muti h a assenyalat. tamhé -referint-se a l a n c ac ió d ' una escola-, que ct·cu q ue aq uesta és una obligació mora l de la Scala ·'perquè crec que aquest teatre pot donar una nova sava a una escola italiana de can t. No penso que hagi d 'existir un sol estil interpreta.tiu , però entre tantes maneres possibles de cantor bé, n'hi ha unes de vàlides i d 'altres totalment negatives . Ningú no posseeix la verita t - insisteix Muti- , p erò a la base d 'aquesta acadèmia hi Ira un intent de recuperar el .sentit de la noblesa m.u.sical en el si del repertori italià. Tanmat.eix, hi lra tnolts cantants que, en nom d 'un fantasmal «jo ho sento aix í», estrafan el sentit dramàtic cie la f rase musical. " Tot seguit es pregu nta què p assar ia si això s'esdevingués interpretan t Schubcr·t o Chop in. Es p er això que la ScaJa h a obert nna acadèmia de cant p er preparat· j oves intèt·prets p er mitj à de cur·sos a mb u na durada biennal , q ue va començar l a seva activitat el passa t mes d e novembr·e. El r u_rs comença amb cator zt' j ovt's canta nts entt·e 21 i 29 anys, la meita t d els quals són italian s. El programa d 'estudis ha estat coordinat per Giovanna Ca nE' I i i és pr·evist q ue hi inter vinguin figur·cs tan imp ortants corn Luigi Alva , Cad o Bergonzi, Sesto Bruscan tini, Magda Olivt't·o, Hcr·m an n Prey, Renata Scotto , Elisahelh Schwarzkopf, Ren ata Teb aldi, Giulietta Simiona llo, Mirclla F r eni, Leyla Gencer· i Christa Lu dwig. On¡ucstres Juveni ls Cen tre d'Educació Musical O r q u e s tra cle Cord a Ot·ques lra de Vent Or ques tra Simfònica director: Alfons Reverté Solistes : Mn. Lluïsa Bcltt•¡m Auun Cm·•·o Nm·cís Llo ngu e t·ns Ct·istinn Mo n tuiJ lnuun Sutttacr·cu Eulàlia Solà Am i. Iu c·ol·la honwió clt>ls G l'llps cie Cum hn t: Sexte t de fl autes Q u:wtcl cic cla.-ine ls Qnat·tct de saxo s Q u (u·tet d e g uila tTcs Q ninte l d c vent Auditori E.Toldrà Oc·nc·, 110 21 h. 28 ut·lltht·t•: Ot·qucstr n de Co t·dn N ft•lu·t•r: Ot·qucslra Simfò ui cn 24 m u r~ : Ot·c¡uesll·a de Vcut l'lii'I'ÒIIIlia ticSfa. 1\111111 Hivnclc•nc:yc-n, 3 2 1,3011. 1L 1111\'l'lllhn• : Orq ues tra dc Ve nt 20 ¡;l'm'l': Grup de Cam hrn 18 rnu rç: Orquesll·a de Co t·da t•arròt¡uia tic La BOIIIIIIO\'ll Pl.,¡,. ut Bununovu, 12 2 1,30 h. 23 cl t'sc·mhre: OrqucsiJ·a Simfòuit-n l'niau de la ~hísica Cafalanu St. Fc·nm·c·sc d t: Puulu, 2 17 lt. 23 mu ig: Orque.otrn Simfònica i Co r Jove de I'Ot·fe ó Cnlnlà DI AULA C.,ntc·c ci'Ecllll·ucit>~fusit·ul ,.¡ Bullt••(<'l\ 45 • B:u·co·ltmn To·!. 211.47.91 PANORAMA Peter Schreler Barbara Bonney Mariana Llpovsek Ruth .Ziesak Thomas Alien I Schreier, Bonney, Lipovsek, Ziesak i Alien r• al cicle Lied al Palau p e r RRMC recilal a càrrec de la mezzo¡;o¡JL·ano Marjana Lipov ek va obrir el passat 22 de novembre Ltna nova edició. la segona, del cicle Lied al Palau, que enguany p romou i pa tt·ocina la Fundación Caja dc Madrid amb la col ·labora<'ÏÓ de la Fu ndació Or·feó Català-Palau de la Música Catalana. Com a L'edició anterior, aquest eicle fa una proposta en La qual s'ofcreix el lieder·isme en el niveU màx.im dE' la seva expressió interpreta tiva. Al llarg dels cinc recitals destïhu·an, respectivament, f,'Ta n figure del liederisme intemacional. En aquesta ocasió. i juntament amb quatre- noms reconegudis!>ims, cal r·emar-car la inclusió el" un nou \al or, la bOprano alemanya Ruth Ziesak, una jove cantan t que en aque ls moments constitueix una de les artistes lír iques emergents més destacades. Ma•·jaml Lipovsek és una cantant de prestigi reconegut. El seu recital va teni r com a pianista acompanyan t Anthony Spiri i va oferir un ¡u·ograma dedicat a lieder d(l Fntnz Sch ubcr·t -el compositor m~s inte~·p retat del c icl~·-, Alban Bcrg i Johannes U 158 Br·a h ms . 24 621 El segon recital tindr·à lloc el 27 de gener i el protagonísta serà el vctcr·à i il· lustt·e tenor aleman y P<'te•· Sch•·eier·. Figura polifacètica, dat-rt'rament força involucrat en el camp de la direcció. la seva trajectòria rom a üederista el situa entre els especialistes més destacats fie la ~>eva generació. In terpretarà el bt'Liíssim cicle Winterreise de ch ubert, acompanya t nl piano per Wal ter Olbet·tz . El t ercer concer t St>rà a càrrec de l'esmen tada R uth Ziesnk, LUla can tan t de t•·en ta-q uatrc anys que va començar la cm..-era J)r ofessional fa ta n sols nou a11ys i que ben avial va dc~s tacar de maner a molt contu nt.len t, sobretot d'ençà del seu debut al Festival de Salzhurg amb la interpretació del paper de Pamina de La flauta màgica de Mozat·L, sota la batuta del r·ec·entn1<'nt traspassat Gco•·g Solti. Aquest paper va ser com una car·ta de presentació que la 'a llançar al gran món inten 1acional. Ha cantat als principals tcatt·c·s d'òp era europeus: Bet·Lín , Viena, la Bastilla, i ba estat dirigida , entre d'altt·E's, pe.- Bemard Haitink, Dolmanyi i Janowski. També s 'h a dedicat intc•nsamen t allied i en aquest senti t cal fer esment del dit:u; titu lat Das italianische liederbuclt, <'11 tre d'al tt·es enregistramc•n ts imp c> • ·~ tants. El p rogra ma 4u e oferirà el 7 de mar·ç compta aUtb d ues parts ben cli{erenciudc•s. Lu primera l'ocupen els Ueder nnch Texten von j. W. Goethe dc Franz Schuber t i la segona està integrada totalmen t per c•an\·ons d'Ilugo Wolf. L'acompa nyarà ui piano Helmuth Deu tsch. Un altre al-lleient destacat del cicle és la presència de la soprano nord-americana Barbara Bonney, una artista consagrada internacionalment i molt escassamen t coneguda a casa nostra. És també una extraor dinària especialista en el lied. Artista de g•·an prestigi, h a estat dirigida pet· Abbado, Pinnock, Harooncou rl, Gardiner, Previn, etc . i ha fet lieder juntament amb Vladimir Ashkenazy. Actuarà el L9 d'abril. El cicle el clou rà el 29 d'abül el bat·íton Th omas Allen, un a•·tista conegut a casa nostra, amb un llarg historial, tant en el camp dellied com en el de l'òpera. Ha actuat als escenar is més r·ellevants del món - ja siguin oped stics o concertístics- i ha estat protagonista d ' esdeveniments d ' un extraordinari r elle u i interès. Guardonat l' any 1986 amb el Premi Lawrence Olivier per la seva interpreta~ió de Doctor Faustus, d e Bus oni, és també Comanador de l 'Imperi Britànic. Actuarà acompanya t al piano per Malcom Ma r tineau i el p t·ograma estarà dedicat a Robert Sch umann , de qui interpretarà Dichterliebe, a Hugo Wolf, de q ui oferir à Da.s ltalianisches liederbuch i, finalme n t, a Richar d Str a uss, a mb rru atre cle les seves Deu cançons . Cal fer esment dels p r·eus de les loca litats, força assequibles: la més cara , 3.500 pessetes: la nH~S ba•·ata , 1.500 pessf'tcs. PANORAMA ~· La Simfònica del Vallès protagonitza el cicle Concerts Simfònics al Palau ~ r per RRMC n total dc quatt·e COll certs configuren la programació de la segona edició del cicle Concerts Simfònics a l Palau que p rotagonitza I'On¡ues tra Simfònica del Vallès. Com en la primer a edic·ió, aquests con certs ten en lloc• en session s de cüssabte al matí, a les 12 hal Palau de la Música Catalana, a B arcelona , els dies 29 dc n ovembr·e, 20 de desembre, 24 de gener de 1998 i 9 dc maig. Amh aquest cicle, l'esme ntada for·mació sim fònica trenca e] seu habitual marc de pr·ojecció comarca l per entrar ben directament en el món barcelotú. 1, a més, ho fa amb una ofer·ta dc ca u cter·ístiques variades i a]hor·a ben atractives. Així, el primer con cert es va ded icar' n homenatjat· tres fïgures dc la música dc les qu als enguany s'ban commemorat sengles aniver·saris. Es tt·acta d el català Manuel Blancafort, l'austríac Fr·anz Schubert i l'alemany Joh annes Bt·ahms; nn programa enorm<'ment atr actiu i d'un inter·ès indiscutible. La direcció va ser a càrrec de Jordi Mor·a , fins a la temporada anterior titulat· d 'aquesta orques tra. E l segon con cc•rt col'l'espon a un model que c:om més va té més predicament i que C'S localit za d ' una manera molL especifi ca a les festes nudal(•nqucs. 1~1 seu títol Valsos i danses ho diu tot, i s'hi ofereix u u rcp ertor·i e n el qual juntam ent a mh pat·tilur·es molt agraïdes d c Rossini , Offenbach i Dclihcs, hi clominen els b ells i t an eonl'gut s va lsos d c Joh <m n Strauss. Lu dit·ecc•ió serà a càtTec df' Su lvador· Br·ot<ms, ac- U Laszlo Heltay Hlsako Hiseki tual titular de Ja f omtarió. N<• cal rebutja¡· tampoc la incor-poració d e components lúdics que acos tumen a ser molt bon r·chuts pel públic. El tercer concert torna ul qn c poclt'Íem anomenar serietat i l'igor musical de la mà dc dos compositors tan dis tants geogr·àfi.cament com -en cf'rts aspectes- formalmen t p r·òxi ms. Ens t·eferim al català E nric G r anados i al nòt·dic Edward Gt·icg. Del primer s · ofer·ir·à el C{)]Wgu t intermedi d e l'òpera Goyesca..~ i pera d'Alemanya i Itàlia, que compt arà amb la presèn cia de l'Orfeó Català (que patrocina Ja Fundació Caixa Penedès) i que i 11 leL'lH'Clarà esplèndids CO I'S d ' Òpera , com El ca,çador Jurt,i u d e Cud M. von \Veb er:, Tannhèiu ser ("Cor dc pelegrins"), Madama Butterfly ("Cm·al a boca closa'') i, fin alm('nt. el més populal'itzat dc>ls cor·s opedstics, el "Va pensict·o" de 'abucco de Verdi. Enmig, i inter·calant- 'hi, ober·Lure · d 'òpe n~s com L'empresari teatral el<• Mozart, la "i)-farxa n npt•ial" de Lohengrin. el preludi d'Els mestres cantaires, l'obet·luru de Guillem Tell i l 'obct·tur·a cle La Tra viata. Un autèntic r egal per a lc oïdes. La direcció Se' n) a càn ·ec de l'htmgarobt·itànie Lazlo Ilc]tay, un expt' rtíssim especialista en el repertori simfonicocor·a I. Els preus cle l es locaJüaLs són dc ca r·àcter popular-, amb els mrs cars a 2 .500 pessetes, i 3.500 pessetes al darrer conCt' t·t, menn·e que els més bat·uts osril·lC'n entre les 800 i les 1.500 p<'SSC:'L C'S. Cinc peces sobre temes populars espanyols, i del segon d Concert en La menor p er a piono i orquestra i una selecció dc Peer Gynt. La p a r·t soü sta serà a càt·rec de la piani sta japonesa fin cada a casa n ostt·a Hisa ko) lisclti. Es tt·acla d ' nn p rograma el' un con siderable a tracliu per· la dquesa m elòdi<'a i tanlhé per· la categor·ia intrín seea d t• la m (tsica que s'hi oferi t·à. Clatu·à el cicle un conccr·t dc· característiques poc habituals fora delrnat·c OJWrístic . .Ens r·pferim al titulat Preludi$ i cors cl'ò- PANORAMA La Simfònica de Balears compleix 50 anys per CARLES MOLL I MARQUÈS E 158 I nivell de la vida mu sical a MalJorca és prou satisfac tor i comparan t-lo amh altres cou t radcs dc d emogra fi a similar. P a lma, com a capital, concen LL·a, òb viament, el p et·centatge més gt·an df' l 'activita t melòmana , p t>rÒ a la "Part Forana" (nom amb el t{llal es defilleix aqtú tol el q ue no és la capital) també s'ha despertat amb for~a. Eu canvi, t>l q ue e:, fa aqtÚ no t r anscendeix f01·a de l'illa, exceptuant potser· els EncontTes de Compositor.;. En compte<; de fe-r una llis ta més o manco exhau tiva de les d ifet·ents facelt>S de r activitat mu icaJ, que eria il-lustrativa però potser també avorrida, em con centrat·é avui en l 'Orquestra Simfònica de Balea rs '·Ciutat de Palma" . Aquest nom tan llarg (encar a que no ta n t com la denominació actual de I" OrquestTa de Barcelona) exigia u na simplifi cació, i per això els c.rue l'estimem l'a nomenem Sa Simfònica. La seva història ja és un poc ll aq;a: aeaba de cmnplir cinquan ta anys, plens dc dificultats, q ue h an estat superades gràcies a lïdealisme dels músics i la fidelita t del púbüc. Fou creada rany 1947 com a Orquestra Simfònica de ~fall01·ca. dep end ent d el Cc•·cle d e Belles Arts i sostinguda única ment amb les quotes dels socis. que anibaren als clos mil. El twu primer· director va se•· el co1·eà Ek:itay Alm, taml>é tomposilor, d eixebl e de Richa •·d Stra uss. Més tard en forE'n r esponsables les batutes del nord-amt•Jicà Anthony Mon;s i el valencià Gerard P érez-Busq uic•-. En crisi per manca dc fi nançament, l 'assumí ]' Aj un ta nH'rlt dc Palma amb el nom d ' On¡ucslru Simfònica Ciutat de Palma , i confiant-nc La direcció al també va lencià Juli Ribelles, que didgia igualmen t la Ba nda Municipal. En amhdós casos la majoria dc músics exet·- cien altres profession s i la seva respon sabilita t de ded icació a l'orquestra er a molt limitada. Amb l ' arribada de l'a utonomia, i escoltant la demanda unàn ime del públic i dels experts, tres institucions d ecidiren dc fer un esfor ç econònúc p er con vet·tir-la en or q uestt·a pt·ofessional. E l Govem Baiem·, el Consell de Mallor ca i l'Aj un tament dc Palma ueat·en la Fundació Públ ica de Balears per a la Música. que de moment té com a principal funció la de gestionar el conj un t simfònic. Conset·vant apr·oximadament un 30% dels músics anteriors, les oposicions d onar en com a resultat una orquc tra ben cosmopoli ta , on es t roben representades scLze n acionalitats. L'aparta t dc direcció no fou gaire aforhmat. Despr·és de is anys amb el director Ltús Remartínez (període en el qual el 60% dels músics, i no precisamen t els pitjors, varen buscar feina en alt res orquestres), els h·es anys amb el francès Philippe Bender s uposar•Jn u na millora en l'asp ecte tècnic. Aquest any hom ha en comanat la bat uta a Sal vador B rotons i el resu ltat dels dos prim c•·s concerts és altament esperançador: <•ls músics fan més música , l't>quilibd entre les cordes ha mi llorat moltíssim i el contacte humà <'ntrc director i músics ha cr ea t un bon clima de treball. E l fet de l'existència de l'orquestn ha possibilitat Ja cr·eació de dues orquestres de cambra , els Solis tes d e Mallo•·ca i la Camerata de Sa Nos tt·a (d ependent de la Caixa d 'Estalvis dc Ba lears Sa Nos tra), i d c difc•·cn ts conjWJts de cambr a. E ls r esponsables del conjunt simfònic han prognuuat moh<~s obres de compositors mallor·qujns (To...-andell , Sampe•·, T homàs, Mas Porcel, Muthcu , Alís , Artigues, Ensenyat, Julià) i han consider·at com un acte dc servei important de clon ar oportunitat de presentat·-Hc en públic a molts d' artistes j oves mallorq ui ns. J oan Company, Agustí Aguiló i Carles Ponseti en l a ilir·ecció, i una llis ta que es f aria llarguíssima de solistes de piano, can t. gtútarra, violi i d'instrumentis tes d e la mateixa orquestra. La seva activitat no es r edueix al cicle de catorze concerts de temporada a l'Auditòrium. També col-labora cada any en els Encontres de Compositors, en alguns festivals d 'estiu, en la temporada d'òpet·a del Teatre Prillcipal i realitza diversos concerts fora d ' abonament i alguna audició p er a escolars. A més d'actuacions a Menorca i E ivissa ha sortit a Banelon a, Andorra i P et·pinyà. Ar tis tes catalans han col-l aborat sovint amb Sa Simfònica. Ja l'any 1949 fou es trenada aquí J·òpera Nuredduna del par·e Massana , basada en La deixa del geni g rec de Costa i Llobera. i més tard La vaca cega de Narcís Bonet. En els Encontres de Compositors, l'orquestra h a interpretat obres de Montsalva tge, Homs . Ben et Casablancas, Balsach , MestresQu arlren y, Balada, Solet·, Gttillj oan , Xavier Carbonell i potser algun altre. El passat mes d 'octubr·e l'Orfeó Català ens oferí m1a vibrant versió dels Carmina Burana. Pich Santasusanna, Ros Marbà i els Salvadors Mas i Brotons en l' apartat de din:lcrió , així com també Alicia de Larrocha , J osep Colom, E ulàlia Soler, J\lliquel Farré, Lhús Cla•·eL, J aume Ar agall i Ann a Ricci entre els soüs tes h an deixat constància entre nosaltr es del magnífic rovell d e la música catalana. PANORAMA CRÍTICA Perfecció, distància i magnificència Palau 100. OrquesLt·a li'ilhunru)niro dc Bf.'t•ün. Dit·ccci6: Clautlio Ah bado. SimfonhJ núm. a dn J. Brahnu; i Simfonia ruím. 9, "lo Gro n" d<· F. Srhub,·t·L. Polou de Ja l\'fúsicu Cutoluno. H d'octuht·e de 1997. per F. TAVERNA·BECH E l Palau s· omplí dc gom a gom. Poder escoltat· en viu l'Or·q uPStr·u Filharmònica dc Bet·lín ct·a un privilegi del qual no sempre es pol gaudit-. És, sen se discarssió, un dels conjunts de trajectòria més impressionant , tant per la seva impliració en la història de la música , com per l' alta qualitat que ha mantigut al llar·g dels anys . Nulur·nlmerlt, un altre dels nl·lic.iell ts el constituïa la pr·csèn cia de Claudio AJJbudo, el seu director titular, per ofel'ir la intct·pt·ctació de les simforúcs Tercera de Brahms i Novena, "la Gran" de Schubert. Cet·tamenl, la centúda simfònica berlinesa continua sent un conjunt d 'admir·a blc perfecció. L'equilibri entre les diverses famílies instrumentals que el fot·men té una qualitat extr·aordinària, tant pel que fa a l'encaix de la sonoritat com per la transpa r·èn cia tímbrica qur s'assolcLx en l'emissió del discur·s musical -pt·ecís al màxim en la gradació del matís com també en la puntuació i Patac dc Ics fru scs. En definitiva , Pn escoltat· i vetu·e com toquen els músics bet·ünesos es pet·cep com cadascun rralilza la seva feina amb l'esperit d'un veritable so)i¡;Ht, però sense sobrrpasBat·-sc mai del que e.x--igrix l'!'sperit de la disciplina col·lccti va. Tot això dóna com a rcs1rl ta t tm a lect u r·n dl' Ics obres que impn•ssiona per la seva magnifi cència en la ductililul i potència del so, en l' agilitat drl fraseig i. cntt·c uiIres virtuts, la riquesa dc•l matÍ!! colorista. tant en cu- pacitat per al contrast com en la diferenciació dt" ll'xtures de la sonol'ilal simfònica. Tanmateix, rH~ ues tes qualitats que, fin a n oer·t 1nmt, dcp<·1wn dc qüestions que afecten l'I vessant estrictament tècnic, adquireixen la seva significació artística per la pt·ofunda express10 que impt'Ïmeixcn als textos. ja quf' rada tm dels components de la FHhal'lnÒni('a cic• Bcdín és collSrient cie com Ja música és pt·imor·dialment un Uenb'liatgc que comunica emocions, sensacions i impt·essions. Rea lment. s'ba de r·econPixer que amb una ot·questra d'aquesta quaUtal, són possibles una extensa gamma d ' intet·pr·etacions i ajustat·-lcs exactament a la idea sonor·a dc qui la dir·igeix'i . I tnm bé cul posa r· en ¡·ell eu que amb un niveU semblant, excepcional, el conjunt alemany posseeix un " estàndard interpt·etatiu'' que li pennet salvar sense problemes i amb èxit noloi'Í qualsevol dificultat produïda p er fa ctors externs, com poden ser el cansament d ' una gira , Iu manca de temps p P.r urlnp tur-sc a les cn ructol'ist iq u es de la sala o h{> altres causes o incidències que ara no vénen al cas. P er la seva banda, Claudio Abhado ha estat r·croncgut com un dels dit'Cclor·s amb més p ct·sonnlitllt del moment i les seves iutCI·pretaciotJs destaquen pet• la te nsió expr essiva i el conlt·ol t¡ue el clircclot· cxecrccLx sobre tols el¡¡ pat·àmetres musicals . Méti que porta i, per tant. indinat 11 la ralltasia. ~hba ­ do l-s el rlirf'ctor equànimP que Sf' situa davant dr la La Filharmònica de Berlin I Abbado donaren la talla partitut'a amb tma l'igot·osa actitud analítica per r·rssaltar-ne amb vel'itabl<• pcr·spectiva allò que és t!SRència del discur·s i adequar· els altres elements al que exigeix el conductor· rle l' obra. Diñcilmrnt, doncs, Al1bado pol impac:lar· l'atulitot· amb una Jectur·a visceral i arruvaludamcnt apassionada, eonr tampoc dc caràctt•r fantasiós, sinó que més aviat el suggestionarà pet· l'elegància d e la dicció i un cdecticisme que. sens(' deixat· dc posseir l'emoció nf'ccssà l'i a, ens permet assabo,·ir sense dific ultat s l'I drsrnvoluparnent a t·quiLPCI Ònic de J' obra. En resttm, no dc1ixà d' impressionar-nos fot·Lument la ser ena b ellesa que mosLt·à la Simfonia en Fa major de Brahms, exposada amb diàfana. mcmot•able i espectacular mag- m nifieència sonora , però el SC'It curs líric sempre rus HI arribar quelcom mufiru t del seu accent humunístir. Quant a la Sinrfonia en Do major rrrím. 9 cic Schubet·t, a causa dc Iu srva concepció cklicu, t•n que' t>ls Lemes són lluq¡;anw ut .i gen iaJ ment r oi I<'r·nts d111·ant els sens quutt·e movimf'nts, es va incón·ct· en un cct·L meennicismc expositiu, el qual hi no desfigurava la línin de tensions i distensiom dl' la construcció schuhrr tia na, sí feia min vu r )u seva intencionalitat expressiva i l'alè vital qtu· munifcsta la seva música. Tot i així, el concet·t vu ésset· rn!'morable i el príblil' l'arollí amb una ovnl'ió pol se¡· no entusim,tu JH't·ò a Í manifestant r admiració c¡uc van suscitar l'ls músics alemanys i d dirN' Ior ÍhtÜà. PANORAMA CRÍTICA Interessant concert flamencocatalà Collegium l n'< lrumentalc Brugcnse. Gents ~Iad.I·igalkoor (dirt>ct•ió: Johan Duijck) i Coral Cantiga (direcció: Josep Prats). i Catlwrinr \andt•H•Ide i Hilde Copp~, soprrulo&: Salvador Parron, tenor; Pau Bot·das. ball.. Director: LaszJo Hehay. ,l/ma de la mú.~icfJ (t~xl dc Fra) Lui;, de León) de J. Duijck -esll·r tHt i ML~sa en Do menfJr. K. 42ï de Moza rt. Palau de la ;\1úsit•u Cutalann. l de novemln·e de 1997. r f per F. T.-B. Brillant versió cie la Tercera Simfonia cie Maltler On¡m•,tro !:iimfi>niro tic> Ba redona i :\aciooal de CataJun) a. ComJs Cà t·minu. Infantil. tlt' rE:,colo Pia Balme... L"Esquelledur i Cor \ iHtlcii-IPSI dt• Barrelooa. Dom Soffel. mt>zzo~o­ praoo. OirN·ció: Eliahu Inbal. Palau dl" ]a ~IW.ica Catalana. l dl' no,Pmlm:- dl" 199ï. 158 per F. T. -B. es qun;,i dues hores c.l'nudirió que suposa la lectura. així com la prolixitat d'cxprrssions í caràctct·s c.lrl eontrastant discu•·s qut• dóna forma a la Tercera Simfonia mahlcriana. van ¡,uposar una veritable prova de foc per a r orqu estr·a i les coral;;. TanmateLx cal reconèLxer que l'è,.it els va acompanyar rn donar efi raç respo:.ta a1 que e'igia Eliahu Jnbal per vertebrar una interpretarió viva i multícolor dc Ja mú.,ica de Mahler. p tmt 'Ï\ ència del seu existir Sl'mprí' scn!'ible a tot el lfllí' l'envollava. ja fos&in idees, paisatges o sentiments. Potsí'r per aquesta raó la seva música passa srnse solució dc continuïtat i nmb apar ents íocohl'rèncics dc l'nxrlamac-ió p lf·heia a l'expressió més elevada, i en aquest LJ·ànsit ens cot·Jw~n Iu hdlt•sa en estat pm-, tal r·om ho va assolir en la int<·rpr<'l:wió altament ('>.JWCS!IiVII la lllf'ZZO- L soprano Doris Soffel, a la qual els grups cor·als van donar una excel·lent rèplica . Igualment, Eliahu Lnbal va contribuir a aques t moment poètic amb acurats detalls orquestr·a ls. Com en altres passatges d" aquesta extensa par-titura mahleriana. va creat· mons sonors angoixosa¡, i tràgics anlb la col·laboraeió puntual i emotiva de r orquestra. P erdre el fil del Uarg desenvolupament d·aquesta obra pot r esultar fàcil i cal haver-se aprofundit absolutament en el seu text, tan heterogeni en intencions i idees, per evitar caure en una tradurció altisonant i efectista. No va ésser· aquest el cas d.Eliahu lnbal, que• en tol moment va coott·olar el caràcter i la tensió JWr infondre sentit i poclet· comunicatiu al discurs i arribar a un final apoteòsic i de gran força emotiva , el qual va provocar· r cn tusiasmc dels melòmans que ompüen el Palau. e omptant amb la col.lahor·ació d 'in;;titucions i entitats tant catalanes com flamenques, Tarr·agona. \'i<- i Bat·eelooa ( dt•sprés l'S fa •·a n tres audicions més a Bèlgica) han acollit un conr<>rl força inlt•t·cssunt , j a q11e alhora que s·estJ·enava mundial nwnt una olwa simfonicocontl d'un a utot· flamrnr, Johan Ouijck, ha constituït també el pl"inwr d"unn sèric d'interc-anvis que ha iniciat el Gents Madrigaalkoor amb cors tt· ultr es puïsos. El concert , o més d e r estt·ena ci'Alma de la música dc Duijck, ofet·ia raudic·ió de la Missa en Do menor, h. 427 dc "lozurt. Pt·ograma atractiu. doncs, en el qual el Cor "\fadrigal de Cant i la Coral Cantiga drls Lluï:>os de Gràcia ac-tuaven agermanats al costat dd grup ot·que&tral Collcgium lnslmnwntalt• Bt·ugrnse i un quartt'l de solistes vocals, sota la dirrt·ció de Laszlo Heltay, urlista ben conegut d el nostt·e mó n cora l i del púhlit· catalii. Ce~-tamrn t , Jolum Ouijck és composit.ot· do pct·sonalitat ¡•rJè,•ticu i, per tant, sPnse pt·ejudids a fet· ús de pt·oct•d imenlh ct·eutius de vat·iada pt·oecdència, i f' ncara qur tots dis estan elllpat'l'nlats amb la tradició estètica del neoimpressionisme i dl"l neoclassicisme. a vegades fan trontollar la desitjable uni tat formal del discurs musical. La seva obra, d·excel ·lent factura en el vessant coral i manifestant un bon domini de la paleta orquestt·al. va destacar pel fantasiós d esenvolupament que aplica en el tractament del text, ja que establei..x una mena de flux en onades o anelles que avançant i t•ctroccdint va incorporant pt·ogressivament les paraules al marge del seu sentit literari. Igualment. eL vessa nt líric de l'obra de Djuick evidencià aspectes molt positius. tant en Ja construcció de la melodia com en el seu tractament harmònic . La partitu t·a, dedicada a Laszlo Hcltay. va beneficiar-se d'una excel-lent versió. tanl per part del conjunt instmm cntal com també dc la Coral Cantiga, que actuà en un nivell elevat de q ualitat, versió que eL públic acollí amb Llargs aplaudiments . Acolüda semblant va m erèixer la plausible versió de la Missa en Do menor dc Mozat·t, en la qnaJ cal assenyalar· la col·labot·ació del quartet vocal soÜsta en unes intervencion~> no exemptes de dificultats que els cantants van supet·ar· amb la debruda corn·cció. PANORAMA CR .. Aplaudiment a Sabine Meyer Palau 100. Or·qucstra Simfònica d'Indianapolis. Sabine .\1e)t't'. dm·inl'l. Dir·.: Ru)mond leppard. Txaikovski • .\lahler. Copland. Pnl au de Iu Mú,ica Catalana. 23 d'octubre de 1997. TICA Sira Hernandez, un nom que cal tenir en compte Clii,,it·, u l' \ll•m•u. Sit·a llt•r·núndez. pian o. Searlalli. llurh. Chopin i \llwni7. \tt>m·u Bnr·('l•lon~,. 25 d'ot·tuhre 1997. ne per X.C.-D. iru I lt•r·núnclez, clipltlllllldn u Tod, hu pel'ft't'<'ionnt rstutlih amb Miquel Far·n~. l~ ulàliu Solt- i Alítia de Lut't'O('hu. Lu Ht' VIl manera dr <·nnstr·ni•· dnes pÀgim·s ri' lúlJrill puh·su l't'mpr·pml!t ppr·somtlí!!~imu d'Aliciu, <'11 t•lr·itmt', Iu p r'ClH~ n­ cia ri c In 11ut l'Hq lll'tTll i t'li t'I toc· eSJH'r·itós molt per·ceptihlt• t'li t'ls nl'uiHtnwnt!l. El prugramu ( t>ru·l·gi~;­ Lrat t'l1 C'OIIIJHit'lt') t' IH'Ild!'na trcJ-. SonCile.~ dc eurlalli. tol Pn llaçant amh oportunitat d'estil In ter·l'er·a (la 1.·. 13-L. lO rmbadalidu d'ahslraeeions, bellíssima r 11 t'I M'li embolcall <'n Sol mrnor·) amb la magna Partitu 111Ím. I dC' Bach. El Btt<•h kupientís- S per X.CASANOVAS-DANÈS S cgona convoraLÒI'ia del cicle Palau 100 pet· certificar l'excd-ltincia d'una clarinetis ta i el •·esultat clc Ja tascu -dru anysd ' un dir·ector· solvent i totterreny com és Huymond Leppard amb UJta orquestnt mne•·icamt de segona fila , tascu que se'ns proposa com a model de coherència i do polcn1·ia litul. Per ò si Sahine Mcyrr astontva des de la pr·itnera n ola, atJuest no ern el cas d'ot·ques tra i clit·cctoro, qur oferireu un "Aclagictto '' dc la Cinquena Simfonia de Mahler <'ntès com l' intct·medi d'una òpera vcl'ista -en·or de li'Ïu i d'accents inter·pr·etatiu - i una Quarta de Txaikovski l'Oncebuda de numer·a efectis ta. A molts llot•s ho deuen trobar· gat·t·utibant, per·ò uquí és lícit consirlrr·ar-ho d ' una ingènua i sor·pt·cnrnl s upedïrial'Ïlut . Leppar·rl s'eucastcllu en la li.tcmlital dc la purtituru umb plantejaments qucl Jtc> vnn gair·r més enllà dd R c:ontt·astos soblats, dt'l màxim c-sclal souot· i d'un vir·tuosismc or·c('ttcs trul qu<' només va sc1· cHtegòl'ie <'n el durTt'l' moviment. Aplaudimt'nt a Mcye r pet· tomar (no ho feia des de l'uny 1989) amb un concet·t infreqüent, el cl'A31'on Copland, escrit l'any 1948 í estrenat pd seu dedicatori, Benny Goodman. És una obra dc taJJ neorlàssic en dos moviments que comença per una cadenciosa cançó de bressol amanida am], tocs jazzís tics i acaba amb tma descarada ínstal·lacíó e11 r i més pur estil mexicanista del compositor. És u_n concert extenuant pet·què l'orques tra força el clarinet a sonat· amb un escreix de potència. Meyer dosifica 1nolt bé un fia to que li permet frases llargrússimes sense minva eu la qualitat sonora. Cal destacar Ja solidesa rítmica, la permanent tensió expressiva i la limvidesa dels atacs en els t·egiStl'CS problemàtics. En contrapartida, el registr:e greu 110 és especialment opulent í al~;uncs frases ct·cc q11e podr·ien sonar més meloses en el temps knt, encara que faci de mal dir. Només els dos Preludi.~ de Gershwin eucadenats com nna suite a taU dc propina la consagral'Ït>n com lUla dels clat•inetistes més brilJants. vet·sàtils i resistent (!) del mom en t. sim de Su·a és un ro~ mo., en què s 'opera la integració dc> contraris. L n st'\ u ÜJtia va trnir rnomrnls d'una puresa ex(·epcional, i problrmrs putllltals en passatges d 'una gran densitat hcu•mònica res no lenit•n a vcut·c amb la tèc:uicu. Em va con vi'nert• e l HUII Chopin r·uhatíssim i ar¡wgiadísRittt, senyorívol dr fm·ma i dc tat·anu à rvocndor. l~n aqut'sla Ot'nl'li6 Lt·eia magistr·alment ¡wolït - prr Ja via d'al·Jjar-les- tll' la \ e tu stesa tic lïn,;Lrumcnt amb la conseqiiPn1·iu d'un plus d ' inlimil:!mc. La Gymnopedie ntÍm. ,'J de ali<· t·ebla\ a r i clau d ·aquesta òptima impre~­ sió en demostr·ar· com lïntèr·prel copsa la sucntlitat continguda en aquesta peça , hr·evíssima i, alhora. profunda. Joaquim Bonal, una carrera ben enfocada nib!lt'ni1ÍBÍt·u Ft'~livul tlc 'l'unlcw-97. Joao¡cúru llonul, piunu. Sdtumuuu i Mumpuu, E~1111i Blanc· de Burcelona. 11 d'n('lubt·l• d e 1997. per X.C.•D. mc~ tl'octuhre Buredoun t•srlotovn d~ tUÚ"ÍCn nnah uno oferta nis horris true clcptu.suvu l'I~ cnnlnut<; lrndicionnl• . .\lcí•ien u Crirein, n Iu Ribcru, totlmru, eu llo<·8 iu~ò­ lir s. en COO\OI:'n tòries ¡:rut uilrs, breu~, múhipll''l, fent conOun~¡n u lo j!enl jO\(', Beu' Íll(lllcln ¡.oturnl•ió. que cal o¡rrnir ul~ orgaui17udors . Junq niou Bonul ~~~ un pinrill;tu 11ur ~ • fabr·icnnl un u corrr' rn ¡,ètlicln i lranquil·ln I'OIIll'n~udu forc;u tm·o l i que cotUJ}u~iuu nmh Iu IH'tlugo¡,.;o. Amb eMittcli~ ampliatH n J>uc·ís, \'U lii'OU~l'l(UÍI' IJIII' ('8 11!\l'lc\\ hó tl't•ll nrrun d'un clcl8 enyo o·uts com·c•o·ts u l'll ospilitl dl'. Suut Puu. Eu UfJtii'~Lu o<'n~ió vn inrea·Jirelur Ics lmp rt•~.•iolls ÍlliÍ11ws cie Mompou i le~ EscN>es d·in[lllll& dc Schunounn. I, u nu~~ d'nuu musiculi rnr <JIH' provoco l't•mpulin immedinln dc l'oie n!, Bo nul 'u demo;.trur E I "''¡' quo exerceix un con trol hllul sohrc Iu cupncit ul dc coucculrució, perquè, eu estar situat el piano de Iu gulerin d'ctrt on tocnvu priccLicamcot so hrc lo vorera. en tot n1o•nenl 'n lt• .. nir ,;ourutto convcrti ls en públic ocOl'ionaJ l'omentnnl n dos poms d'eU 11mprc,·i;;t t'J>- pecrucle. Dc .\lorupou \'U t ocnr l'Op. 1 com u legítim deutor d c Iu inOuènl'in ehopiniunn, umb un estil que recorduvu Iu joviaJilut que Rosa SaJ>aJer apli1·ovu al compositor. A conti nunció !'~premia a con,.ciènciu In ~ñ r­ rc¡:n nnrrolh•n del t·eeull do• SchunuUJn. Bouul té uno muncru tranquil·ht i nalcoratlí:;slmu dt' tocnr d pinno. Foml'nln Iu nnrnttivitnt i el melòdic tant rono pOh!nciu ht rl eusilnl llllrmònic n. Tunt dP m bo npBt¡ui aquestes cnrnclei'Í>~­ Iiques u In mth;ea conJempor tllliu, ran mancado de , .aJedors i tan sobrada d'inl~rprrL• que hi ,·euen un mer seguit d ' efcl'tes al seu sc>rvt'i. PANORAMA CRÍTICA Aplec de Joves al I Virtuosisme concertístic El Primer Palau . Concet·t núm. 2: Anna Colàs, 'ioloncel. Ana ~l rnt~rulcz, piano. Ma r·ioon \'icens, piano. Concet·t núm. 3: Putrídu dc o, fluuta. Josep Sancho, clarinet. Pahlo Sainz. ¡,'nitfu·ra. Onltw;,LJ·a SiUJfònica del Vallès. Dir.: Albert \rguclo. ;llozar·t, Weber-, Liszl, Debussy, ShostakòviLx, Rodrigo. P:tlau dl· la Mtísira Catalana. 8 i 15 d'octubre de 1997. per X.C.-D. n aqut>sta segona ed ició del cide El Pr·imer· Pal11u han deslacat pn•cisamcnt af[lrcsts doiS concer·ts perquè s ' hi van escoltar· els dos guanyadors dd concur·s in11er·enl a la comocatòl'ia. En el pl'Ïm<'r va centrar poderosmuent l'atenció la madur·esa dc la jove pianista gironina Mt11·iona Yiccns. Ha guan)at dhcrsos concurso¡, i es 'a prcl>enlar· amb elr·erull Arc d'atraccions d c Blancafort i en Aprés rwe lPcture cie Dante, qut' va dt'fcnsar· amh pianismes ahsolutamenl adequats o les rur·acterístiqucs tan diferent s dc les obres, Blancafort a mig ca oú rntr·c Debussy i Mompou. És scgni'Íssima i resulta impossible a l'edat de vint anys tocar· millot· aquest Liszl tan impr·cssionanl. El CJU C' hi manca d'amar·gor· ja vindrà. Un e.>.cel·lenl p.-imer· pr·emi. Molt bon paper· va fer· la violoncel·lista barcelonina Anna Colàs. for·mada a r Escola Reina olia i. artualment, a Bat.ilra amb han .\1onighctti. Va demostrar que la immensa Sonata per (L violoncel i piano de Shostakòvitx encura li ve gran i que no co nv~ ni seu ar·quct més r·efinat que potent. Els sarcasmc11 dc l'ohr·a , sobretot Iu immediatesa del seu expr·cssionismr -q1.d la hi Vtl acon~:~cllar?- van quedar inl·rlits. Moll miUor va CKL!U' en la Sonata de Dehussy pCI'tftrè l'elabor·ació més tr·ebalJada del fr·asl'ig convé al seu tarannà d'intèrpret. L'a- E Mariona VIcens, guanyadora ex-aequo del PJoemi El Primer Palau Trio de corda i duo pianístic El Primt•r Palau. Trio Krono. (C. P ertegaz. violí: Jo~é ;\Ior. violonrl'l. i Jordi Torrent. piano) i Eulàlia i Ester Yela (duo d1• piuno~ ). Brahm~. Bal~arh , Olaf-Sabater i ~Iilhaud. Palau de Ja Mú,iru Catalana. 22 d'octubre de 1997. 158 F. T.-B. i ens atenim a les S ducs sessions del ciclo El Prinwr· Paluu a què hem assistit, pod(•nt dir· de manet'a global que actualment tenim un<·s j oves generacions de músics d 'estimable nivell , les t¡uals, a mcsura que s 'idt>ntifiquin profu nc.lamenL amb el r epertori, poden contl'ibuir· a l'interès i la brillantor de Ics nostres temporades d<' concer·ts. Vel'itablenwnt, són severs en Ja lectura dc la partitun i la seva tasca evidencia l'afun y per assumir en pr·ofunditat ri contingut dc l<'s obres. Amb Lot, n vf'gadrR aquesta actitud dc r·espccte vers els pt>ntagr·amcA és la causa que a la interpretació li manqui aquell esperit vivencial. lfUC és 1•! q ne, en definitiva , utor·ga validesa a l'obra musical. Fins a cert !JUnt, Ja ver·sió del Trio en La menor, op. 114 dc Br<rhms ''a eslar ben conccbud11 pel Trio Kronos, tant en fr·a seig, com en joc de contrastos i tempi, per bé que, a la música , hi va mancar· una certa dosi de poder comunicatiu en estar dominada pet· una actitud excessivament vigilant per evitar possibles descontrols. L'actuació d'Eulàlia i Ester Vela va tenir més vitalitat. Potser les obr es de Balsach. 01af-Sabatet· i )1ilhaud. a causa de tenir com a principal motivació el rutuosisme instrumental i el sentit propi del divertimento. van conu·ibuir a aconseguir un clima més comunicatiu. Identificades amb l'esperit de les obres i amb una tècnica pianística de pi'Ïmer ordre. les ger·manes Vela van donar vida a la música desenfadada dc la imagi.nativa Gran copa especial de Llorenç Balsach , a l'estil jazzístic de les Cinc sorpreses d'Antoni Olaf-Sabater i a la rutilant policromia sonora de Scaramouche de Milbaud. companyant Ana Menéndez li va fer de suport r·ítmic en la pl'Ïmcwa obra i de coixi sonor suficient en la segona . El tercer illa el protagon.ista absolut -i gu;w yador- va ser el clarinetista de les Cases (Tal'l'agona) Josep Sancbo. Va conYet·tir el Concert nrím. 1 de 'Vcber. amb serena valoració de tots els riscos. en uns focs d. artifici. à''id de demostrar unes esplèndides condicions i una cnor·me fruïció musical. La iolpressió que ca nsa la seva rotunditat recorda la d'tm guardonat dc l'any passat. el violoncel·lista Arnau Tomas. A Sancho, actual deixeble del gt·an Joan-Enx:ic Lluna , l'espera un futur brillantíssim, pct·què hi ha pors artistes joves que provoquin taula empatia en el plÍhlic. Patrícia de No és una flauti sta dotada d ' una exquisida musicalitat, per·ò el Concert nrím. 1 de Mozart reclama un punch que encara no té. Adaptava cautelosament el temps a la seva conveniència i es va mostrar condicionada per una escrupolositat excessiva per la litct·alitat dc ]a partitura que tenia davant. I massa nervis els del guitarrista logronyès Pablo Sainz, que haut·ia causat millor impressió si no hagués debutat en solitar·i i ni més ni menys que amb el Concierto de Aranjuez de Rodrigo. Un Albert Ar¡,•uxlo arnalent en els acompanyaments i una OSV desimbolta i en molt bona forma van col·laborar en aquest concer·t. ... r CATALUNYA MÚSICA Programació mes de desembre al ' DIU.UNS, 1 DE DESEMBRE DE 1997 07.00 L'OBERTURA \1\asica per tomt·n~or l'I dia. Re~ d' obrt·s breu' prr-t•nhult's per Jc>un Vivt·•· lm·lcm butllt•LiJh informa tim i !l¡(~nrlrH musirul•. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES ,., r 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Prcst•nta~•ifJ el•· h·H íaltimcR nnw·tats discognlfiqut•H upnn'brttdt•H ui ml't'cat. Espui ptHa·c¡¡·inut p~r DÏ!it·oa Cu•tt·llít. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE MÚSICA BERWALD: Simfnnin Cnprit..,osn (n. 2). On¡tlt'Stru Simfèmit•u de Cotlaenhur¡~. Dir.: N. Jar,i. (28m). SCHOBERT: Trio ¡wr n pianoforw, violí i vinlnnt•t•l. Op. :\."\ J n. 1. Lm·in110 Sgriui, pinnofortt•. Chiaru Buawhini, ~;oií. Philipp Boshm·h. 'iultmc·t•l. (15m). HANDEL: O he juyful in tlw Lord. Antlat•m Chundns n. }. Lptne Dnwson, sopronu. I ma Pnrtridgc, tt•nor. Midanrl Ct'(lrg, hui:\. Cor i Ort(UI"•Ira Tlw Sixlt't•n. Dir.: llun-y Clu;.,toplll'n.. (20m). J .f.STRAUSS: \qunrt'lh·n, Vu!R op. 258. Orl(lll'•tru Filhurmònic:n dl' Vicmu. Dir.: Clnudio \hluulo. (Bm). BOCCIIEJUNI: Simfuniu op. 12 u. I. Nt•W Philhurm1lllÍII Or·cbektrú. Dir·.: Hnyrnnnrl ],¡•¡>purcl. (25m). BEETIIOVEN: Conl't'rt pt•r· u violí, op. 61. hzhuk Pel'lmun. Or<¡tw~trn Filhtu·mèlnic:u dc Bc•a·lín. Dir.: Duni<•l Bua~·n­ boim. (4'1m). !!OCEl{: Pt•r n Liliana. Ruth UuiH, piuno. ( lOm). BLBER: Sonul:l n. 5. l~irlit•iniwn Sacm-Profanum. Cantilena. Dir.: Adriun Slwpho•rd. (lOm). 13.00 MÚSICA DEL SEGLE xx POULENC: Figuri' hnmnine, cantulu pt•a· u dohlt• t•or mi't u cap1wUa. En~t·mblt· ml'ul dt• Prnvenr~•. Dir.: llt•lt•nt• Cu). (17m). XOSTAKO\ JT\.: Conl'ert ¡wr a piano, trmnprtn i •·ordu n. I, ol'· 35. Honulll Brauligum. Pctt·r MuiiMt•ur~. Rt'inl OrCJIW81 ra cl!'l Conrrrtgt•houw. Dir.: Wc•rurdo Chuilly. (22m). CHAVEZ: Simfonin lnrlin. Nt•w Yoa·k Stnclium Symplwny Ordwstt·u. Dir.: CarloK Cluívt·1.. (llm). SERIO: Nut·tur·n (Quartt\l dc• c·onln 11. a). Quurtt•tAlhun Jler¡¡. (23m). BAHTOK: Mítsirn per 11 cnnla, ¡wrt·u~ki6 i t·ult·~ta. On¡ucata·u ric r·nl'flu Anglt•Mtt. Dir: Yt•hutli J\1rnuhin. (27m). l 5.00 RUTLLE'I'Í DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 1;).13 CAPSA DE 1\fÚSICA UAYDN: Simfuniu n. 31. \c·u- clt'my of Ancient Mu,Jc. Dir.: Chri,topher Hogwood. {24m). ELGAR: TheBlackKnight. simfonia per a cor i orquestro, op 25. Liverpool Philharmonic Choir. Ro)·al Liverpool Philhnrmonic Orche.•h'll. Dir.: Cbtu'lc, CrO\!'s. (36m). SCH.'UELZER: Ballctto o ·~ en Sol :\f. '·E-cola cl'~sga·ima''. ;\fusica Antiquu dc Colònia. Dir.: Rein11ard Gochel. (9rn). CllOPIN: Souat.u ¡x•r n piano op. 35 (marxa fúnebre). .John Bingham, piano. (25m). BALAKIREV: Obet·tum S(>brt' tt·c• !l'mes russos. The Philharrnunia. Oir.: levgpny Svetlunov. (9m). CASTELNUOVO-TEDESCO: Concert per u ¡;uiturrn n. 1, op. 99. Kazuhito Yamushiln. Orqul!l>tra Filharmònica de Londres. Dir.: Leonaa·cl Slutk.in. (19m). DANZI: Quintet rle \Cnt op. 68 n. I. Quint~L dc vent At·adi-mia. (17m). CO PLAND: Billy the Kid, suite de haU!'t. Orquestra Simfònica de LondrcJ<. Dir.: Atu'on Copland. (20m). I 8.00 G~S LYfEGRALS C,t\TATES DE BACH "Arh Ilerr, mich annen Sündt'r'' (Oh, Srn)Or,jo. pobre pecador). rantalli BWV 135. René Jncohs. )fnriu.~ van Altena. Max van Egmond. Cor dt' nens de Hannover. CoUe¡,<ium Vocalc. Lconhurdt-Cousort. Dir.: Gustuv Ú'onhordt. (14m). "Erfor~che mirh, Gott, und erfahrc mt'in Hrrz" (Déu meu, penetreu els meus ReCrl'tS, per couèixt•a· ri mt'u cor), cantata 8\VV 136. Alun Bcr¡,<ius. Paul Esswood. Kurt E•Juiluz. Robert HoU. \VniWr Ht,ldwcin. Cor de nens du Bacl Tolz. Concentus Music us de Viena. Dit·.: Nikolnus Hurnon('ow·t. (17m). "Lohe den Herren, den miichtig~n Konig der Ehren" (LLoeu el Senyor, el potlerós rei de la glòria), cantata BWV 13í. Alao Bergius. Paul E>Swood. Kurt Equiluz. Robert UoU. Albert Hurtinger. Cor dc nens de Bod Tolz. Concenlus l\lusicuo de Viena. Dir.: Nikolau; Rarnnncourt. (14m). 19.00 AUIA.~AC Un e'pai de.>oti.nat o evocar i re,· iure el' fets més rcprc.>s<'nlatius clo•l passat mtbical. Guió i sclet'dó tl'A.Iex Robles. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA i\fUSfCAL 20. 13 CATALUNYA MÚSICA: RECULL DE 10 ANYS D 'J11STÒRIA RevL~ió dels pt'Ob'I'Untes, espais i conc!'t'ls més significatius. PENTAGRAMA: "ESPECIAL NAD.\L" (199~) 22.00 AGENDA MUSICAL 22.05 L'OSC TEMPORADA DE CO'\CEHT o•oro·¡.•htrat per Cn talun}a i\lu•iro t•l tliu 211 dr noH"mbrt• de IIJ<J'j' ui Pnlou tir la i\l(t<icu Cutulunu dt• Bun·l'lnn11. SCHUBERT: Simfunin n. 3, O 200. BE:\J \ '11'\: Fonlu•in rumiintio·u pt•r u vinil • 'wlo. CRJEG: Prt•r G)nt, •uitt• n. l i n. 2. •\111:11'1 Jt••ú> Gua·¡•íu, 'iolí. Enrique Sunlíugo, 'iol u. Or<llll'•lra Simfònira d(• Bur·c•t•lona i nuC'innul cic Cntulnnyu. Oia·.: .1 un'i¡•hi ll irokumi. 23.30 NOCTlJJtN Mt.~ic·u pt•r tlt'uhor o•l clio. Pr••st•nluriít u t'Ut'l't'C' d'Aif"''' C•·lu yu. O L.OO JUWEit'l'OIU DE NIT DIMARI'S, 2 DE DE· SEMBRE DE 1997 07.00 l.'OBEilTUIV\ Músi•·u (H'r t•on~t•nçnr· ~I diu. ltt•t·ull d'nbt'l'' hrt'Uh prt'M'IIIUde< per J ouu \'he". lnt·lou hutllt•tin• infurmntiu• 1 ugt•ntlt'" mu•ienk 09.00 llt:TLLF.Tf DE NOTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE OVETATS Prt••entut•ití d1• h•s íthimt•s novetat>, di•t'o¡,...-Ufiqurs npurl'¡,'lult•• ui mt•n•at. Espuí putro¡·innl pt•r DÏtl<·o• Cu•tc•lló. 10.00 BUTLLETÍ DE 1\0TÍCIES 10.08 CAJ>SA OE ~1ÚSICA VAUGII AN \VIJ.LIAMS: Simfonia Antàr·tit·u. ~m·mu llua·a·tJWt'N, HOJH'RIIIl. Cur Fhilhur·narlnk dt• Lon•lr·es. OtCJIH'lllrn Fillttu•mt)ni!'u cir l.o11dr¡•s. Dir.: Adrinn Doult. (12m). BOCCHE HINI: Simfnniu op. 12 n. 6, G 508. DPulht'hr h.umnwr·uknJc•mit• Nl'lrHs. Dir.: Johunnt•s Goritzki. (23m). F·\URE: Trio op. 120 (vrr.ifJ pt•r u t•lurint•t, viulonc¡•l i piuno). Patrit·k Colwn. Pusrol \lora~'Ut~. Christnpht• Coin. (20m). TX \111.0\'SKl: Romeu i Julicta, fontu•io ubcrtua·u. Or· qm•stra Simfòniru de Torí tlt' In Il\1. Dir.: ~t·rgiu (¡•lil•itlu¡·he. (25m). BROU\\ ~:R. Tt·nrt•• populnrs ruhans. Pltilippt• l..<'maij,T~. ¡,'llitarro. (im). CEMJNIA. NI: El ho>t' (•nrnntal. Ort¡urstro Burroru ltolinna. Dir.: Uyo Tcrakado. (31m). RODRIGO: So nuto u l'c•spnnyolu. Murc· Jt•nnBt•rnurd. (,'Uilnrra. (CJm). 13.00 MOMENTS LÍRICS LOEWE: Brigutluon, rnnsic·ul. (Sclt•cl'ió) Brt•nt But'l't'l. H<'bt•¡·ru Lukt>r. .lml y Kayc. ,Jolm Murk Ainolry. Frunk J\litltlll'musM. Amht·osian Cltm·uR. London Sinfonit•llo. Dir.: John 1\lt•Ciinn. (29m). 0\'0R '\lx: El Rei i t'I t•urboawr, òpt·ru c•òmirn l'li lrt'" tl('ll''o. R~!nÍ' 1\n·!'k. Viktnr Koci. Duli11or Jt•cllit•ku. Drnhnmiru Dnobkovà. Cor i On¡ut',ta·u dcl Teatrt> '\toriona.l dr Pro¡¡u. Dia·.: J o•t•f Cboloupku. (iOm). 15.00 BUTLLETÍ DE l\OTÍCIES l AGE~DA :m ;SIC.\L 15.13 CAPSA DE l\IÚSICA TlJBlN: Suite dd ballet ll..rutt. On¡ut••t ra Sintfònico de Bombt·r~. Dir.: 'lecml' Joni. (24m). BEETHO\ EN: Si' 'oriul'ionN pt'r a piano, op. 3•1. Hu clolf Burhl>inder. (15m). HANDEL: Cunt•c•rt pern urpa op. •1 n. 6. U. lloll4¡'t•r. Tht• English Cono'l'rl. Oir.: Trevm· P innoc·k. (Hm). MAHLER: Simfouiu n . 1. Ot·cr•w~tl'n Filhua·mònico tl'lHI'!It'l. Dia·.: Zuhin M<'htu. (S hn). DONIZETTI: Tea·esu e Giunfulcloni. Zt·ha,·o Gal. mezzo-sopruno. Br·uc·e Brewt'r, ltmor. Jo•ff Cohcn, piano. (30m). M.[L\YDN: Oivrrtirncnto l'U Mi h M 1wr 11 ,·iola, violonct>l i t•onlruhnix. Sulzburger Hnfmusik. Dir.: Wulf¡,'llng Bnanner. (15m). FU\.: Sonntu ii 4. l\1uoit•ali,clte Compogney. (8m). 18.00 GRA."'IS 11\'TEGRALS C.\..'\T \TES DE 8.\CH "\\urum helriilt•t du dich. mein Ht'r7?" ( Pt'r l}lJi- t' entÏ>streixr•,., o•nr nwn?}, canlalo BWY 138. \Jan B~rgius. Stefan Rampf. Po ui E.•swood . .h.nrt Eqniluz. Hobt•rl HoU. Cor de nen~ de Bad T!ilz. Content us Musicus dt' \ ic•nn. Dir.: Nikolaus llnruom•om·t. (18m). "Wohl dem. dcr Fich uuf sc•in<·n Gott" (Fdiç uqueU qur• s'c•n \'11 umh el bi'U Déu), runtulu B\VV 139. Alan Bcr¡,.;us. Paul Esswood. Kurt Er¡uiluz. Robt•r·l Holl. Cor dc nens d., Bod TQI~. Ccmt·entllH Musicus de Vil'tut. Dir.: Nikolaus Hnrnoncourl. (J9m). "Wuchet nuf. ruft uns tlit· Stimmp'' (Desperteu-\os, t'nd t'l'iria lo veu), contato BW\ 140. Alan Bt'rb<ius. Kurt Equilu:t.. Thomos Hnmp~on. Cur de nc·n~ de Bad Tolz. Concent\~< '1u•il-u~ dc \ïena. Dir.: l'iikoluu.• Unr nonconrt. (28m). 19.00 GRANS INTÈRPRETS SVIATOSLAV RICHTER ll\K.IBL\..~0\': ConCt>rt p<•r o piano i orquestra n. 2, op. 18. S\>;atm.lav Richter. Orquestro Filhnrmònica dc Voi"'Ò~.¡I), Dir.: Stani~law Wislorki. (35rn). SCHUBERT: Quatre Liedet-, O 715, D 832. D 772 i D 565. Dit~ tricb FLo,rhei:'-Oit·~kau, ha1iton. S\ iu toRla' Richter, piono. (lOrnl. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA l\JlTSICAL 20.10 P ERFILS Raimon Colomet· converso nmb un rompo,itor al voltnnt dt' lo ~e,·a obra. 22.00 AGENDA !\IL'SICAL 22.05 El.S NOSTRES CO~­ CEilTS 1 CONCEHT t>nregi•trut pt•r Cntnlunyo 1\fú>ri('a t'I 1lin li d'abril dt• l99ï ol Tt•ntre "Lo Fnràndulu" d~ Snhudt>ll. LISZT: llomlet. MART['\ l : Conrert per a ,·iolonrrl i urc¡ut•,tra. BEETHOVE:'i: Simfuniu n. S. op. 67. Romon Bo)t'r, 'iolonrrl. Ort¡ur.,tn• Simfiinit•a tlt•l Vollh. Dir.: Sulvudor Br·utonN. (76m). 23.30 NOCTUitN Mthiru ¡wr nl'nhu•· t·l diu. Pre•enlllt'ÍÍI a ¡·urrl'!" d'Alfrt'd Celoyo. 01.00 IC EPERTORI DE NIT DIMECRES, 3 DE DE· SEMBRE DE 1997 07.00 L'OBERTUICA Mllsit·u ¡ll'r Ct)ltlt'nt;nr l'I diu. Rerull d'ohr~~ breu' pre•~>ntudt>~ per Juun Vivt',, lnrluu hutiiPtin~ inforrnutiu• i ogt•ndc• musicals. 09.00 ln.: rLLETÍ DE 1\0TÍ- CrES ¡;;¡ ¡¡;¡¡- = •J!¡! a Bl' g¡· 158 2 09.08 SELECCIÓ OE ~OVE­ TATS Prt>•t-ntot"Í(I de lt>• últimc~ no\ etnt• tli•eu¡tròfiqut>, opart•gudt» ol mt•r•·ot. E'pai patrodnot ¡wr Di•c<" Co.u·llíl. 10.00 BUTLLETÍ OE XOTÍCIES 10.08 CAPSA OE .\IÚSICA DELIUS: Pari>., lo cançó d'uno ¡,...-un ciutot. Or•¡Uf••lrn Simfòni!'U clt• Buurnrmouth. Dir.: Richurtl llirkox. (21m). BmER: Sono tu "Ln Pu"torl'llu". Romanc~cu. (Sm). S•\INT-SAENS: Frugmcnt tic t'!lllt'l'rt per o urpo i orqtwdtru, op. 151. Cotht'nn~ Mirhrl. Or<¡ut••tro dt> Ràdio Lu0\.l'mlnarg. Dir.: Lc1uiij de Fromrot. (1:~m). CILEA: Cor i ballet de l'üpt>ru Adriuna Lt-cou,·rer. Cnr Norionol dt• BnJt:ària "Svl'loslov Obl't'nl'to• -. Orque5tra Filhanminiro dt• SofiB. Oir.: Ct•orgí Roh.-v. (im). 8\CH: Cont"t'rl pt'r a flautB, \Ïtllí. clavtxoí, rordn i baix rontinu "1'riplt' Com·••rt". B\\ \' 104-1. The En¡tli-h Concert. Oir.: Tl't'\Or Pinnlll'k. (22m). SCHIDl.\_"i:\: Krei&leriana, op. 16. Karl Engt>!, piano. (36m¡. SATIE: Paradr. bollt•L. "iova Or<¡u.-•tra dl' Londre~. Oir.: Ronold Corp. (15m). ELG.\R: Quortrt d" rurtla, op. 83. ChiJingirian l:itring Quartet. (30m). SCHEIDT: Suite rwr 11 10 instruml'nl>t de \'l'lli. Germon Brn•k. Dir.: Enriqur Cr1·~po. (10m). 13.00 ,\ !ÚSICA VOCAL CURIDT: 2 conçon• cn•tellan(lli. Tcre"u B.-rgunzu. FHi~ Lavilla. (6m). BELUNI: Lo Sonnnmbuln, l'ltlrO!'ti'R. :\1arif'IJO 0t'via. Lu¡·a Cunonil'i. AJI',•ondro \rrrllll·ri. Cor dc la Ciutol de Como. Orqul'dtra Sunfòniro de Piartn- za. Dir.: Marctillo Vïotti. (5lm). PURCELL: ~fúsira pt'l funeral de la Reina ~lory. Soli<te• vocals. Cor del King'• Con•ort. Cor dd ;"\~ Collt'g¡". Oxford. The King's Consort. Oir.: Robert King. (21m). R.STRAt;SS: Quatrr últims lieder. Frlirit} Loll. ~oprano. Orquestra Nocional Escorcsu. Dir.: ~l'eme Jiirvi. (21m). BRITTEN: Himne o Sontu Cccilia, op. 27. King's CoDt•gl' Choir, Cambridge. (10m). 15.00 BUTLLETÍ OE NOTÍCI ES I ACEl\" DA MUSICAL 15 .13 CAPSA OE MÚSICA STANFOR O: Serenata (Nom•t) eo Fn M, op. 95. Capricorn. (29m). HÀNDEL: Tbc Cods u'Begging Snitl' (Arranjumeut d" Bel'cham). Royal Philltannooir Orchestra. Dir.: Yehudi 1\leoulún. (20m). COPLt\1\1>: Fout· piano blue:.. Mi('hel Lcgruml. (6m). CHAUSSON: Chnosoo P~rpétuelle. op. 37. Je"yt' Norman. soprano. Michcl Dalherto. piuoo. Ronald Pottersoo, 'ioli. Salvotore Sanoolone. 'iolí. jpao-Pierre Pigerre, Yiola. Lone A.od!'rsoo. \"Íoloort'i. (7m). ftU'DI'i: Trio p~r o du!', OautPs i ,;oloncel Hob. I\':2 "Loodre>'. Barthold Kuijkeo. Marc Han tai'. Wieland Kuijken. ('im). RAKH.\1..\..'~lNOV: Simfonia n. 3, op. 44. Orqul'otra Filharmònica de Berlin. Oir.: Lorin Manzel. (36m). CHOPIN: Dos \Woo, op. 34. Mi.khail Pletnev, piano. (llm). BRAHMS: Sextet de corda op. 36. Qu11rtet dc corda AJb~rni. (40m). 18.00 GRANS INTEGRALS CANTATES OE BACil "Lolw den Hcrrn. meiot: St:ele". raolata BWV 143. Evu c~apò. Adalbert KraU5. Wolfgang Schüm•. Frookfurter Kantorei. Bucb-Collegium Stull~rt. Dir.: H('lmuth Rilling. (13m). ~Nimm. wa• dein ist, und ge he hin·-(Pren el t¡ul' és ku i vé:.-te'n}. cantata BWY 144. ·W¡;ar Pfeiffer. Paul &,,,.nod. Kun Equiluz. Cor dt> nens d" Hannover. Collegium Vocale. IA>Onhardt-Con!>Ort. Dir.: Gu~­ la\' Leoohardt- n3m). -¡eh Jpbfo, mein Herze, zu deinem Er¡:otzen- {Vll'c, cor meu,!'n el teu delit), cantala BWV 14S. C.Cuccllro. }f.Gcorg. A.Knms. A.Sl'hmidt. R.Friedrich. Gachingl'r Kantorei Stuttgarl. Würllcmbergisches Kamm!'ror<'he~ttr Heilhronn. Bach-Ensemble. Dk: Helmut Rilling. (10m). "Wir Mmsen durch vit•l TriihHal" (P e r moltes tribuJocionH hem d'entrar al Regne de Déu), can lata BWV 146. Alan Bcrgius. Paul Esswood. Kurt Equilnz. Tbomos Hamp;;oo. Cor de nens de Bad Tülz. Conrentll5 Mu!!Ï••us de Viena. Dir..; 'likolous Harnoncourt. (38m). 19.00 NOUS INTÈRPRETS h00 \L): Sonata p<'r o violon cel ~ui, op. 8. \rnou Tomà•. (31m). 20.00 BlTI.LETÍ OE NOTÍCIES I ACEl\ DA :\Q'SICAL 20.13 ~t ENOELSSOHN: 150 AI\YS S Jj!'tler. \ícturio ciPis \ngel,;, 'opruno. Dio:trit-h Fh.t•ht•r-Oit'bkau, baríton. Gt'ralcl Moort•, piano. (10m). Cnprit•t·io i Fuga ¡wr u quurtt•t th• rurdn. Quurtt't Artis dt• Virnn. {I lm). Homnnres ¡,~n~t' pur·rwles, llihr<' VI op. 67. Luhu Etllinu. piano. (15m). Simfonüa¡wr o ~ordnn. 6. Collcgium l n~tr·urrwntolt• Brugt•nsc. Dir.: Putr·itk Pt•irr. (13m). Do. Salms up. 78 (n.2). Cor dd Nnj!'s Cullt'j!l'. Cumbridgt•. Dir.: Stt•phen Cl.. obur). (4m). Sonata pt'r u or¡,'lll' op. 65 n. 6. Pl'tt•r Hurfortl. (I lm). Sn lm ·12 op. 12. Soli•ll'' ~·ocuk Lu Chu¡x•lll' RoyuJr. Collt'¡!ium \()('all'. En"<'mhlt' Ord11'•trul tlt• Pari,, Oir· Philippt.• llt•rrt'""llht'. (25m). 22.00 AGEI\0\ \fi SICAL 22.05 ELS '\OSTRES COI\"CERTS CO~CERT rnregi•trol J>l'r CatuJun~ a '\fú·iru t•l di o I dl' juliol d1• 1997 uJ Tt'aln• 1\tlriò Gual de Harrrlnna. FESTIT\L D'ESTIL CREC 97. ÒPERES DE CAMllll\. \'\LLS: Col 33-33 o el bnn Mtmnrità. MRSTRES QUADHEI\Y: \t,¡·iú mu,icul l pt't"ll Juun Mirú . .lúlin Arnó. ~o­ JH'IIno. Eaulli Rohés, t••uor. I¡¡unHi Cumpu, boix. Anna Hkti, nwzzoHopruno. Hit•l Mesquicla, n•citador. E•trr G6m<'7., Curmc Oli,ellu, E~tht•r Vt•lo i Eulòlío Vela, piano. Gnap Instrumental Vol oti Libitmn. Oir.: .Jordi Roo;sinyul. (S'im). 23.30 NOCTUM 'lu•it·u JH'r ot·ahor ri dio. Prl''l'ntat'ÏÓ u càrr•·r d'Alfud Ct·loya. 01.00 REPERTORI OE l'iiT DUOUS, 4 DE DESEM· BRE DE 1997 07.00 L'OBERTLRA 1\fú•íru ¡wr •·nmt•nçur ••I tlio. Rt•rull cl'obr<•• hrru~ prt·~!'ntadc. pt'r Joan Vi ve,. l ndon hutlletins informatiu• i ug••ntlt•s mu~oiruls. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Prch<'ntuci6 dc lr" úJtinH'b novetats diR•·ogrufi<¡ut•ij upuregutit•s al lll!'rt•ot. E~pni putr()(·innl per Dilii'O~ cu~t··ll(). 10.00 ll liTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA OE MÚSICA TXATKOVSKI: Serenata per orquestra de corda, Op. 48. Nt'w Amt'rican Chamher Orcht'stra. (29m). RAMEAU: lo comertcnclo. Soliste.;, Cor i Orqut'stra d<• la Capella Reial de Patis. Dir.: P. Herrcweghe. (21m). CASTELi.'illOVO-TEOESCO: 10 peces ~obre "Platero y yo··. Andrés Scgo\'Ía. guitarra. (38m). WEBER: Quintet amb rlurinet, op. 3>1. Melos Ensemble. (24m). MOZART: 12 Variacions sobre ''AJ1, vons dirai-je Maman", KV 26S. Rolf-Dieter Arens, piono. (9m). ARRIACA: Nada y murho, m·tet per a corda, ¡,'lütarra i trompn. Orquestra Simfònir·u dc Bilbao. Dir.: .Jesús Lópcz Cubub. (9m). BARBER: Conr('('t p!'r u violí i orquestra. op. 14. Hu Kun. Orquestra de corda anglesn. Oir.: Wimam Boughton. (23m). BRUCKt'\ER: Pnnge lingua, motel. Conjunt VocuJ FiJhamaonia Stutt¡;arL Dic.: llans Zanotelli. (4m). 13.00 :u(;SICA Al'iTIGA Fontosil.'s n. 4, 5, 6 i 7. Hespèrion XX. (22m). \ ~Ò'IIT\1: Cormino Bura na (Cormioa Lu..,orum). Clt•mrorir Consort. Dir.: Ren~ Cleml'nl'Íc. (19m). El'ICINA: Una ~añosu porña. Hespèrioo XX. Dir.: Jordi Savall. ('ïm). SUSATO: Dnn~'<'~ drl rennixemt>nl. New Londoo Consort. Dir.: Philip Pirkett. (24m). LE ROUX: Stútc per a dos clavecins n. 5. William Christic. Arthur Haos. (17m). MONTEVERDl: Lam<·nt d'Ariadna. Cullegium Vocall· de Colòniu. Dir.: Wolfgang Frornme. (15m). f JE~Kn'iS: 15.00 BtrrLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA lUUSICAL 15.13 CAPSA DE ~fÚSICA XOSTAKOVITX: Simfoniu u. 14. J. Varady, •oprano. D. Fisrher-Dieskau, baríton. Ort¡urstra del Coucert,"l'bou,...\tmtrrdam. Dir.: Bl'rnard Haitínk. (50m). SCHL~l.\.'\":\: Nowllrttl'>o n. í i 8, op. 21. IKarl Eop;Pl, piano. (17m). WALOTElJFEL: E>panya. vals op. 236. Orquestro Filharmònica E•lovara ell' Kosi!'!'. Dir.: Alfrt'd Walter. (6m). C.Ph.E. BACH: Sonuto JWr a flauta. violí i baix continu, H 570. Les Adicu.x. (13m). MENDELSSOHN - HENSEL: Nut·htrt'igen. Cor J\fodrigal de HdrMberg. Oir.: Geruld Kt·gdmann. (6m). VJVAJ"DJ: Concert pe•· n guitat-ra i orquestro, RV 42S, (arr.: José dl' Azpiazu). Làozlo Szendrl'y-Kurpcr. Orquestra de Cambra llongan•Ru. Oir.: Vtlmos Tatrui. (15rn). TURINA: Mujere~ I'Rpañolas (!Writ• 1), op. 17; Tres retratos. Antonio Sorin, piano. (20m). MOZART: Quintet dt' cordo, KV I r 515. r" I f En~cmhlt• 415. (33m). 1 8.00 CRANS INTEGRALS CAl\l'ATES DE RACII '" llrr-.t und ~funcl und Tot und Lebt'n". (El cor. lo hot·o, l'uccicí i Iu vida). Cantata BW\ 1-17. Conjunt Bach. Dir.: Hclmut Rilling. (31m) "Brin{l<'l dt•m Ht•rrn Ehrt· sl'incs J\arnt'n~" (Portt•u ol Senyo•· In glòria dt•l st•u nom). ranLata BWV I•J.8. 1\llan Bcq;iu~. Stcfon Rom pf. So(jkiO drl t•or de nens dc Butl Tülz. Puul Esswood. Kurt Et¡uilu7.. Thomos llumpson. Cor d•· D!'ns 1lt• Buc! Tolz. Com·t·ntu~ Muai••ns do Vi~­ nu. Dir.: NikolouH llul'lloncourt. (llim). 19 .00 P ENTACilAMA Pl'llgnunu d1• tHvul¡;ul'icí musicol. Guió i rt•ulitzucit): Pt•t·c Burés i Àlcx Robl!'s. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA í\IUSICAL 20.13 "A LA 1\fANERA DE...." Un c-onvidat en~ propo~n i romenta In músit·u CfUI' li ngrurln. Guió i prt">t'ntoció dc Joun Vives. Produc·dó clt• Dolor~ Busqueta. 22.00 AGENDA :\n;SICAL 22.05 EL.S NOSTRES CONCERTS CONCERT enrr¡;i~trnt p!'r Cutalu n yn M úsicn eJ <li u S dc M!· t1•mhrc• dt• 1997 nIu BuNíliru de Montsemtt. CONCimTS D'ESTIU. UOMANCBS SEFA RDrTES: M~lodit•s unc)uimcs i Textos dds seglrs Xlii-}..VJ. I•:nst'mhlc· Erccntns de Vi1•nn. (52rn). 23.30 NOCTURN Músirn pc•t· ut•nltur c•l <lia, Prescntudó u rñrrt•c d'Alfred Cdu- r ya. 01.00 REPERTORI DE NJT DIVENDRES, 5 DE DE· SEMBRE DE 1997 07.00 L'OBERTURA Mú.it'o per romt'nçor el dia. RI' cull d'obri'B brru~ prr•entnde~ per Joan Vi,·es. Inclou butlletins informutiuH i a¡wnclc•s mn•irok Dir.: Horiu Andreescu. (29m). DRAID1S: Uapsòrua per a contralt. op. 53. Anne Sofie von Otter, mezzo-soprano. Cor ,\rnold Scbonberg. Orqut"stra Filhnnnònica de Viena. Dir.: Jn mes Levine. (13m). BOCCHERrNI: Concert per a violoncel i orque.•tra en Si b M, C 482. Ofru Harnoy. 1 Solisti Vt"Dcti. Dir.: Clouruo Scimone. (20m). BIZET: La Jolie Filie de Perth, Suitt'. Orquestra Filhurmònic•n dc la Ciutat de Mè:<ic. Dir.: Enric¡uc Dúti7.. (13m). P IAZZOLLA: lfu tòria del Tango. P nlrick. Callois, flauta . Coruu S1illsc:bm·, guitarra. (20m). TELEMANN: Suite per n Clnutn dc htw, en lo m. Peter H oltalag. The Pnrley oílnstruments. Dir.: Roy Goodman. (30m). DVORAK: Danses eslaves, op. 46. Orqurstra Simfònica de In Ràdio dt~ Boviera. Dir.: Rafuel Kuhelik. (35m). l 3.00 MÚSICS OE CATALUNYA MOZART: Sonata per a piano, K\ 331. Alícia de Larrorhn. (22m). FALLA: Con<•erl per a rlovicèmhal, Clauta. obof>, dorinet, violí i violoncel. IJuis Vidal. Orquestra de Cambra Teatre Lliurt>. Dir.: Josep Pons. (14m). DVORAK: Concert per u violoncel i orquestra. op. 104. Gaspar Cnssodó. Orquestra Filhm·mònicn dr Berlín. Dir.: Hans S.:hrnidt-]sserstedt. (37m). MONTSALVATGE: Tres divertiments, versió per a dos piano~. M. Lourdes i Lluís Pérez Molina. (6m). CARCÍA LORCA: Cuuçons espanyoles anligtres. Cincsa Ortega. cuntuorn. Orqm:stra de Cambra Teutre Lliure. Dir.: Josep Pons. {26m). 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA i\fUSICAL 15.13 EL DL'\ DE L' OIENT Programació realitzada a partir de les peúcions que els nobtrt"S oients han fet al conte.~tador de Cntalllllya Mthica, tel. 202 35 35. 20.00 BUTLLETÍ OE NOTÍCIES I ACEJ,"'DA ~JUSICAL 09.00 BUTLLETÍ DE "OTÍCIES 20.10 EL DIA DE L'OIENT Continuació del programa. 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Pt·••st•ntnció dP Ics úJtimrs novt•111 UI tURcogrii fit) U('$ upnr·e¡.¡·mlc·A ui mcwcu t. Espai putrocinu t pet· DiscoR CuKtc·lló. 22.00 AGENDA 1\IUSICAL 22.05 CONCERT IMAGINARI Guió i selecció: Àle..x Roblt:'s. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 23.30 NOCT URN Mt'tsicn per acubar rl din. Prl'st>nturió a t·itrt·rr d'Alfred Cclnya. 10.08 CAPSA I> E MÚSICA 01 .00 REPERTORI DE NIT ENESCO: Suite Ol'fJlH'~traln. 3, op. 27 "Villajlt>Oi~c". Ort¡ul'•lrn d.. la Ràdio Nul'ionol Honumt>•n. DISSAB1E, 6 DE DE· SEMBRE DE 1997 07.00 L'OBERTlJIU 1\fít•ira pt'r t·omt'n~or ••lclíu. Ret'ull d'ohre• brt•n• (lrt"<entad•·., p«'r Pilur Suhirà. 09.00 Bl 'TLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA '\tUSICAL 09.13 MÚSICA P Eit A COBLA PA ULLÍ: Jow~ Ut-on•. Cobla La Principal d' \msh•rtlom. (.Sm). LLUNELL: E~tt·IM dl' Nodal. Cob Iu Ciutut tic• Gironn. (Sm). DANSES TRA DI CIONA LS CATI\L\NES: El Pututuf drl Cump dt• Turt·n~onu. Boll tft• Mojm·olt•s d'Uildt•moliuH. Cnhln Sant Jnrtli. o ;,·,: Jonli Lt•óu. (tim). GIL I Ml!:MJ3 KADO: Un tlin o Montset·t·ut, Knitt• p t'll¡.\'I'Umutit•u. Cnbln Lu Print•ipultlt• Ln Dishtll. Dir.: Frunt'I'H«' Cus~ÍI. (15m). MORALEDA: En ] onu dt• Sc>t·rnllun¡:u, pot•mu ~imfñnit· per u trt'ij c·obleH. Enrt•¡.,.istrumt•nt fill Jll'r Cntalunvu '\1ú~ic·u. Cnhln Lu Prin t'Ípnl ~IP Ln Bi•hnl. Coblu SelvuLanu. Cobla ~1ont¡:rins. Dir.: Joun I..Juí• \1ornll'du. (17m). 11.00 TRANSt'lliSSIÓ EN DlRECTE DE LA l\USSA CONVENT UAL DES DEL ~fONES­ T IR DE MONTSERRAT 12.30 AGENDA i\IUSICAL 10.00 ACE"DA MUSICAL JO.OS PE~'ACftAMA Ht•pc·tic·ib dt·l pro¡¡rumo 09. 13 MÚSICA RELIG IOSA CHARPENTJER: Te Dt>um, lJ 146. Conjunt \'OI'al i instruml'ntnl U.'S \ r ts Florissunlll. Dlr.: Williurn Christie. (23m). POULE:-IC: Qualr<' pt'litrs pn-gilric·~ de Sant Froncc>sc d'A~~is, pt•r o cor d'born~ a cappelln. Eu•c·mble ,·oca! dl' Pro,encc. Dir.: Ht~ lcne Cu>. (7m). VTCTORL\; An· Murin. Cor dc In Cntcclrnl de Wrstminstcr. Jnnu'1i O'Donndl, oq~uc. Oir : David ll ill. (:'lm). DURUFLE: Rèquiem (lc·rcrru vcr•iú). A. Mut·rny, rnt•zzo-Stl· p r uno. T. Alien, burhon. T. 'rt•ou.-¡-, oJ·¡,•u<'. Corydon Sin¡;ers. OrqucRtt·n de Cumhrn An¡;lt'sn. Dil·.: M. llest. (4lm). IIAYDN: Misso Sancti Nicolui. SoHKtcs vocals. Eli~n heth Ullmuun. Cot· i Orquestru dc St. Agustí dc Viena. Oi,·: F.-i•·dt·ic·h Wolf. (27m). 12.35 APEitiTfU t'IIUSICAL ri 15.00 BUTLLETÍ DE NOT ÍCIES 11.00 EL DIA DE L'OIENT Pro¡¡ramut•ió rt•nlil7ndu u partir de lrs ¡wti1·ions fJU<' c•IK no~lrl'~ oicntR hun ft>t nJ conteijtndor dt• Cutolunyu Mú"kn, 11•1. 202 35 15.08 "A LA MANERA DE ...." RrpeLició del progrumn c>mèil l'I dijous ni vespre. 35. 17. 1 O TE~IPORADA D'Ò P ERA DE CATALUNYA MÚS ICA HANDEL: RicC'urdo primo, Hè d'l n¡;hil terra. Sara Min¡;urdo. Sunrlrine Piuu. Olivicr LnUouettr. Robcrto Scaltriti. Clnirc Brua. P uscal Berlin. Les Talt'IIM Lyrit¡ues. Oir.: Christophl' Roussct. (197m). t•mi'~ rujou~. 1 5.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 15. 10 EL DIA DE L'OIENT Contiuuuciér del pro¡,'l'nmn. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 20. 13 L'ÀU I>I OVISUAL Un programa d'.\1,..,; Gorina. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA 1\IUSICAI. 22.00 AGENDA i\fl'SICAL 22.05 GRA~S OBRF.S BERLIOZ: Brutrirt' t'I Bénédi~t. Janet Bnker. llolwrt Tt'ur. Chnstumt• Eciu Pit•rrc. lit'li'n Wotll!. Thomas Alieu. Cor .John Alldis. Orqm•,trn Simfònkn el!' Londr't'b. Dir.: Colin Do vis. (98m). 23.30 NOCTtmN Músit•a 1wr ncnlmr el din. l're· scntució u c·•lrrl!t' dt• Mnró Jan~. 01.00 REPEitTOIII DE NIT DIUMENGE, 7 DE DE· SEMBRE DE 1997 07.00 L'OBERTUilA Músil'n per començar d 1Hn. Recull d'nbrCI' breu• prc>Hentudca per Pilar Suhiril. 09.00 Bl'TI.LETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA ~fiiSI CAL 20.30 SELECCIÓ DE JAZZ Programa dcrucat a la música de jazz amh guió d'AJbert Mallufré. 22. 10 AGENDA 1\JUSICAL 22. 15 LA ~IÚSICA A DE BAT Programo n l'entorn dc> temt•s mumrals d'interès, realitzat amb la t'ol·laboració del Comrll Cutalà de la Música. 23.30 NOCTURN rua. Múgjco per ucahar el Prt·srntoció a còrrec de Muró .J uné. 01.00 REPERTORI DE Nl'r DIU.UNS, 8 DE DE· SEMBRE DE 1997 07.00 L'OBE RTURA Música per començar el dia. Recull d'obres breus presentades per Joan Vh•es. Inclou butllt'tinll infonoolins i agendes mn>-ic-al.s. 3 09.00 BUTUETÍ DE NOTÍ- erES 09.08 SELECCIÓ DE !'.OVETATS Pn•,cutat•ió dr J¡o, úllim¡o, novetuts di•<"ogròfiqut·~ opan•¡:ude• ui mcrc•at. E•pni putr·O<·innt pt>r DU.<"o~ Cobh•lló. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- erES 10.08 CAPSA DE MÚSICA RODRIGO: Jt'unto;.ia pni'D un gt'ntilho mbrt'. Pt'pt• Rom~>ro, guitorru. Al'ndNny of St. Mnrtin-io-Lht'·F'iuhh. Dir: Ncville Murrhwr. (21m). BRAliMS: Quintet umh rlnl'in~t, op 115. Tht•n King. Quorll'l Gnhridi. (38m). BlZET: ,1 (1('8 d'infants. Orquestro F'ilhnrmònit•a cie In Ràdio i Tt•bi•ió Bl'lgu. Dir.: Alcxon1lrr Rahhnri. (li m). \1V<\LDl: Com·t'rt R\' 544, "11 Proteu" 11 Gianlino Armonico. Dir.: Giovanni \nwnini. (10m). GRA.' \ \DOS: Goyc,t·o• (Lo• mojo.. t•nnmorodo,). ~egon llibrt'. Joaquín \chúcorro. piano. (21m). RUSSO: Strrt't '\lu>ir. un com·crt de blues. Cork) Siegel, harmònica i pianu. Orque>.tra Simfònil'o de San Fronri•co. Dir.: Seiji Ozowa. (32m). \10ZART: :\fih•a de lo Coronot'ÍÓ, KV 317. Soli!>tl'' Hlcak King's Collrgl' Chnir. Orque•tra dc Cambra Anglt>!<a. Dir: Stl'phcn Clcolmr)· (27m). 13.00 MÚSICA DEL SEGLE xx .POULENC: Conl'nt Champê· trc. Simun Prc~tcm, clavirèm· hui. Ort¡ut•stra Simfònica d~< Luudres. Dir.: André Prt-vin. (24m). CASELLA: Pupazzetti. doc pl'rt's fà1·il.; ¡wr o piano a quulr4' mans. Piero Borbort"chi. Stt'fnno Rngni (7m). KliATXATl,;RL\N: Simfonia n. 1. On¡utslrn filharmònica d'Annt•nio. Dir.: Lori> Tjeknavodnn. (Hml. Cli\PPELL: Concrrt per 11 ~itarru i orqul"l>tru n. 1 ~curibb..a.n Concl'rto~. Eduardo Femandt>:t. Orqul'!'tra dl' Cnmhro \nglf'>\a. Dir.: Bnrry Wordsworth (22m). XOSTAKOVJTX: Sàtire•, op. 109 Brigita Sulc-ovu, Mopruno. Zorka Zichovó, piano. (Uom). 4 Eòlidt's, poema simfònic. Orquestra Simfònica de B:tsileu. Dir.: Armin Jordon. (11m). TXAlKOVSKl: Pot-pourri sobre temes de l'òpera ..Voino· da··. Vlktoria Postniko,•a, piano. (14m). CHERl.;B~I: l\Jar<o religiosa. Orque<otra Philarmonia. Dir: Riccardo ~futi. (6m). LJ~OPAINTNER: Simfonia concer·tant per o quintet de \'enl i orquestra op. 44. Quintet de vent Aulos. Orquebtra Sitnfònica de la Ràdio de Stuttgarl. Dir.: .Bcrnhard Güller. (18m). DANZI: Conct>rt per a flauta i nrquestra n. 3, op. 42. Andrírs Adorjón. Orquestra de Cambra de Munic. Dir.: Bans Swdlmoir. (l1m). 18.00 GRANS INTEGRALS CANTATES DE BACH ''Mon singct mil Freudcn vom Sief!:" (Cantem amb la joia deltriooú), cantata BW\' 149. Solista del Cor dc nens dc Hannover. Paul EMo-wood, contralt. Kurt Equiluz. tenor. ~1ax van Egmond, bah:. Cor dc nens de Hannover. Colle-gium Yoc~e. LeonbardtCon<Qrl. Dir.: Gusta.- Lcoohardt. (19m). -Nach dir. Ht>rr. verlanget mich" (o vós elevo la meva ànima, Jnhvé). cantata B~"'' 150. Soprano solista del Cor de nens de Hannovt>r. Paul Es.wood, coolraJt. Kurt Equiluz, tenor. "àlax van Egmond, boix. Cor de nens de Hannovo>r. Collegium Vocale. LeonhurdtConbort. Dir.: Gustuv Leonhardt. (15m). "Süsscr Trobi, mein Jesns kiimmt" (Dol~ consol. el meu Jesús arribo), cuntalB BW'V 151. SofulB del Cor dt> nens de Hannover. Paul Et;~wo­ od, contralt. Kurt Equiluz, tenor. Max van Egmond. baix. Cor de nens de Hannowr. Collt'gium Vocale. Leonhardt-Con..ort. Dir.: GuslB' Leonhardt. (16m). 19.00 AL'IA...~Ae \;o espai destinat a evocar i re,~iure els feL~ més repre>;enlalÍW< del pflhl¡Ot musical. Gnió i !>elt:c· ció d'ÀJ,.x Roble>-. 20.00 BLTU.ETÍ DE !'iOTÍ- ClES l AGENDA ~n;SICAL 20.13 CATALUNYA 'IÚSICA: RECULL DE 10 ANYS D'- 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- ffiSTÒRIA ClES I AGENDA MVSICAL Rt"visió dels programes, espais i concerts més significatius. CONCERT enregistrat per Catalunya MútDco el dia 7 de juny de 1991 ui Palau dc lal'riÚJiico Catalana. Concert de cumiat u Oriol MartorelL Obre¡; de MOZART, BRAHMS, HANDEL, PEREZMOYA, entre d'altres. Soli&lcti vocals. Conjunt instrumental. Coral Sant Jordi. Dir.: Oriol MartorelL (102m). I 5.13 CAPSA DE MÚSICA ADAM: GiHt•lll', holl~:t (extracles) Ort¡UI'litru Filharmunica dc Vicno. Dir·.: Il. vom Ko•·njnn. (60m). A.SCARLA~rfl: Giò lusingoto nppi<'no !lai 2A>ffiri, can· tala. Chri6lin~ BrandeR. >nprano. Ar·catlion AradPmy. Dir.: NJchola~ Mc:Gcgan. (15m). HAYDN: Quarll'l tlt> rorda op. 20 o. 6. llob. lll:36. Qunrtt'l Hogl'n. (17m). FRAXCK: Les 22.00 AGE!'iDA 1\IUSICAL 22.05 ELS NOSTRES COI:'ICERTS CO"\CERT t•on•gi•trut per Cotalun} n :\1ú•ica el dia ~ de 'etembre dc 1997 u lo Corpo Muniripal dl· '\!utndept>ra. \.\ rr Festival lnternocinnol dt' ~1úsi­ ca. Obre~ dr ROTT\, :O.l.<\.'lCI"11, lll'PfELD. 13.\RRY, ~10R.EIL\, ~JILLET. t.'ntre rl'altreJ~. Banda Municipul d() Barcelona. Dir.: Jo~c·p Mut. (86111). 23.30 NOCTURN Mír8iru llt'r ut•uhur el diu. Presc•ntarió u <'ilrr·er d'Alfred Crlnya. 01.00 REPERTORI DE NIT DIMARI'S, 9 DE DE· SEMBRE DE 1997 07.00 L'OBERTURA \1ú!>irn per conll'ntnr d dia. Recull d'obre, bn·u~ prr.entudes per Joan Viw,. Inc·luu bulilrtin> informatiu• 1 Rf(l'ndes mu;¡icals. 09.00 BliTLLETÍ DE NOTÍ- elES 09.08 SELECCIÓ DE ~OVE­ TATS Prl'•t•ntació dt• lrs últimes novellll~ di-cogrilfiqut•• aparegudes ol meiTat. E,pai polrocinnl prr Di.-1·n' Ca•trlló. 10.00 BUTLLETÍ OE NOTÍ- CIES 10.08 CAI'SA DE 1\fÚSlCA SCHUBE HT: Simfonia n. 1, O 112. Stoutsknpelle Oresdcm. Dir.: Culin Davis. (28m). SAUERI: Mi¡,sa dc l'Empt•r·ndur. Cor· dc• Nois dl' ~1. Florinn. Orqurstro Simfr)nka ~~~ Lt•tHuling. Dir.: Uwt' ChriJILiun llurrl'r. (28m). GRI EG: Oia clt' noces o Troldhaugt•n. op. 65. \rntlt-my uf St. 1\Jarlin-io-the-Firld,, Dir.: llc \forrin1•r. (6m). BEETHO\ EN: Tn·tzi· qunrtl"t en Si B M, op. 130. Quartet Tolicb. (38m). LF:CliO'\A: 8 \ul"t,,. Thomos Tirino, pinnn. (19m). PL.\TTI: Cnm·rrlJJer o uhoè, cnnla i continu t•n Sol :\1. Bruti' Ho}ni'JS. \frmhrc•, de I'Orc¡nl'•tro del Segle \.\111. Dir.: Fran• BrüAAen. (15m). GARC J,\ .\fORA'\TE: Cmc cançuns >ot•fardite•. \nna Ricc•i, mr~:w·•oprono. Jordi Rus•inyul, ¡,ruiturra i ciimbib. Bernat Cuslillt•jo, Oauto . .Tuumc Bragulot, prrc·u~~l!l. (13m). DVORAh.: HupMildia cHiuva, op. 1J5 n. :i. Or<llll".,lru Simfònica do> Moutrf•ul. Dit·.: Chnrleij Dutoit. (13m). "'"vi- 13.00 MOMENTS LÍRICS HANDEL: 2 ilri1lll dl' "Hoddindu". Lm·ru Popp, ~oprunu. LesHt• Pt"nrson, Or/,'liC. Ortlucslrn de CumLrn Angltl!ln. Dir: GPorg Fi•da•r. (lOm). St'LLIVAN: Thc Zoo, opl'rt'la. .:\1r.ton Reid. KennPth Sundford. John Ayl- don. Jnlia Goss. The D'Oyly Carte Opera Chorus. Royal Philharmonic Orchestru. Dir.: Roystoo Iliash. (38m). RAKH~LL"'INOV: Monna Vanna. òpera en un acte. Shcrrill )lilnes. Seth ~fcCo). Blylhl' Wolk!'r. Nickolas Karousatos. Jon Thorstcinsson. Cor de l'Opera d'l!ilàndia. Orque<;trn Simfònica d'Islàndia. Dir.: lgor Bukctoff. (43m). WAGNER: Tristany i !bolda. Preludi i mort d'lsolda. (enregistrament públic). .lessyc Norman, soprano. Orquestra Filharmònica de Viena. Dir: Ilcrbcrt von Karajon. (19m). 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA ~IUSICAL 15.13 CAPSA DE MÚSICA GLAZUNOV: Concert per a violi i orquestra, op. 82. ltzhak Perlman. Orquestra Filhannt'lnica d'Israel. Dir.: Zuhin Mebla. (20m). FIELD: Nocturn en Si b ~1. :'llocmrn en Do M "El trobador". Ewa Poblocka. piano. (ím). R.A)JEAU: El naixement d"O,.jris. "nite. Ca¡wlla Savaria. Dir.: ~Iary Térey-Smith. (29m). S. 'ifAG:\'ER: Simfonia en DoM. Orquestra Simfònica de la Ràdio de Berlín. Dir.: llt'inricb Hollreiser. (45m). MOZART: Quartrt de corda en La " · KV 464. Quartet Melos. (32m). ROSSINl: TorvaJdo e Dorli~ka, obertura. Parma Opera Ensemble. (Sm). DEBUSSY: Chilflreo 's corner. Alexis Weissenhcrg, piano. (15m). 18.00 GRANS INTEGRALS CANTATES DE BACH "Tr·itt ouf die Glauhensbahn" (Avonça pel camí de la fe), cantata BWV 152. Christoph Wegmann. Tito· mas Hampson. Cor dc nt'ru. de Bad Tülz. Concentus ~fusicub de Vif'na. Dir.: ~ikolous Hornoncoorl. (19m). ~scbou, lirber Gott, ,.;e meine Feind" ()fua, Déu estimat. com el mt·n enl'mic ... ), cruttalll BWY 153. Stefun Rampf. Kurl Equiluz. Titomill' Uampson. Cor dr ot'.n" de Bad Tiilz. Concentru. )luoicll>! de \iena. Dir.: 21\ikoiaw; Rarnoncoort. (16m). "Mcin liehster Jt•· s~ isl verloren'' (El meu Jesús estimat està perdut), cantata BW\' 154. Paul Esswood. Kurl Equiluz. Thomas Hampson. Cor de nens dc Bud Tiilz. Conccntus Mu,icus de Viena. Dir.: Niko· Jaus Harnoncourt. (16m). 19.00 GRANS INTÈRPRETS SVIATOSL.tW RICHTER CHOPIN: Bulada n. 1, op. 23. Sviutosluv Ricbter, pinno. (8rtt). GRIEG: Concert ptlr o piano i orqncotra, op. 16. Sviatoslov Ricbter. Orquestra Simfòniro dl' Iu Filharmònica de 1\loscou. Dir.: Kiril Kondrru;hio. (27m). BACH: Preludis i fugues n. 13, r ' 14, 15 i 16 dl'l Clavecí hl'n tl'mperat, BW\ 8S8 a 861. s,;atoslav Ric:hter. piano. (17m). 20.00 BtiTLLETÍ DE l'i01ÍClES I AGENDA '\IUSI CAL 20.10 PERFILS Raimon Colomt•r t·onvt•rsa amb un compo<itor al voltant ell' Iu seva obi'U. 22.00 AGENDA ~1 USICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCEHT 1~nrcgistrut p1•r Catahmyu MúMit·u l'i dio28 dt• juliol de 1997 n Iu HnRíiÏI'n dr Santa Murin dc Mu10ró. ELS ORGUES DE CATALUNYA. Obres 1le B RUJI NS, BAC IL, KHEBS, BRAH MS I IU~GER. Miquel GonzííJt>z, orb'lH'. (S<Im). 23.30 NOCTLRN Músit·u per ac·ubur el din. Pr«'sentació a càrre<• d'Alfred Crlayu. 01.00 REPERTORJ D E l\1T DIMECRES, 1 O DE DESEMBRE DE 1997 07.00 L'OB ERTURA '\fúsi<'a per cnmt•nçu r el dia. Recull d'obn•s brt•us prt'•<'ntacl<•s t>er Joun Yivl'k. lnt·lou butlletins informaliu11 i agt•ndrs musicals. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECCI Ó DE NOVETATS Prcsen tudii tlt• h-H últirncM nuVC· tats disro¡;ri\fiqucs npnr·e¡,'ltclrs al mercut. Ebpni putrodnat pt't' Disco8 Castelló. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍClES 10.08 CAPSA DE MÚSICA GERSHWIN: Concert per u piuno en Fa. Jnnis Vuknreli~, piano. Royal Pbilltormonir Orl'bc~­ tra. Dir.: Henry Lcwi~. (31m). GERVAISE: Si jc m '<'n vois, pavona. EnM•mhlt• l\tu•ica \oliqua. Novu~ Brn>>' Qunrtt•t. Oir.: Cbri~Lian Mc•ntlozl'. (Sm). PUCCINI: Preludi simfònic. Pnrma Opero Ensemblt·. (8m). LLUC H: Sonata ¡wr a flauta lravc•bera. Ricurdo Ramnlbo, flauta. Otilio MurtinK. fagot. Santiago KaRtncr, rluvic·~mhal. (13m). SA LNT-SAENS: I<:t Carn aval dt•ls AnimulR. Tlw London Sinforut•ttn. Dir: Charh•s Ontoit. (23m). HUMMEL: CoiH·e rt p~r u trorn¡wtu en Mi b M. Il. Hurdrnbrrg!Jr. Acudorny of St. M¡rrtin-iu-tlrr~ Fi~ldN. Dir.; Noville Murr·int>~·. (18nr). LISZT I CASSADÓ: Lichl'Htruuru (somni d'amor). Dani••l GroAgurin, violoncel. Eduurdo llulwrt, piano. (4m). TELEMA~N: Obct·ttmt en Re M, clr Dorm•tadt, TWV:Dl5. Musica àntiqua dt• Colònia. Dir.: Reinhard Goebel. (21m). PROKOFIEV: Romeu i Julietn, baUet eu 4 acte.. (2n. otte). Orquestra Simfònica de Boston. Dir.: Seiji Oznwa. (37m). 13.00 :lfÚSICA VOCAL SCHUBERT: Claudine voo Villa Bella, sin¡;spiel D 239 (fragments). Eòitb Mnthis. Gahrit•le Sima. Heiner Hopfner. Robert HoU. Cor i Orquestra Simfònica dr l'ORF. Dir.: Lothnr Zagr.·oRt'k. (3 1.m). 5 Cançons anglesrH dc la Corl dels Tudor·. Emily Van E vera, soprano. Nancy Hauden. Andrew Lawrencc-King. Cbl'istopher Wilson i Robt't'l Mrunier. (12m). BAHTOK: El mandarí meravellós. Anthrosian Singt•rs. Orquestra Simfònicn de Londres. Dir.: Claudio Abbndo. (33m). \VEU.L: Els bet pecats capitals. Brigitte Fas•haender. Karl-llt'inz Brandt. llaus Sojrr. llir!Pnori Komatsu. I\'On Urbus. Orquestra Filharmònica de la Ràdio de Hannover. Dir.: Cor d Corben. (35m). 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 1 AGEJ:II'DA MUSICAL 15. 13 CAPSA DE ~fÚSICA MASSENET: Concert per a piano i orquestra en l\1i b M. Stephcn Coombs. Orquestra Sinúònica Escocesa BBC. Dir.: JennYveR Ossonce. (31m). CALDARA: Simfonia o quatre n. 9. Orquestra de Cambra Eslovaca. Dir.: Bohclnn Wnrchul. (Sm). C.Pir.E. BAC H: Q uartet en per· a ciu vecí, D.uuta, viola i violont'<•l, Wq 94. T. Koo¡lman. W. Huzelzet. W. Pcetcr s. R. yan der Meer. (13m). GLAZUNOV: Els ardits de l'amor, baUet op. 61. Orquestra Simfòrum de la Ràdio de l'URSS. Dir.: A.lgis Ziurnitis. (53m). SCHUBERT: RondoenLaM.op.l07.D.951. "Gran Rondó". Imre Rohmann i Andrfu¡ Schiff. duet de pianos. (13m). BER...~STEIN: Ho1il. Nocturn per a solo de D.uuta. orque;;tra de corda i percussió. Jt'nn-Pierre Rampal. Orquestra Filharmònica d'Israel. Dir.: L. BernstPin. (16m). BEETHOVEN: Sinúonia n. l, op. 21. Orquestra de CamLra d'Europa. Dir.: Nikolaus llarnoncourt. (27m). 18.00 GRANS INTEGRALS CANTATES DE BACil "Mcin Goll, wie lnng, ach lange" (Déu rnru, t¡uan temps. ai las, quant de Lem¡¡s?). cnntata BWV 155. Allau Bcrgius. Paul Easwood. Kurl Equiluz. Thomus Humpson. Cor de nens de Bad Tolz. Cooecntus .Musicus dc Viena. Oit·.: Nikolaus Harnoncourt. (Hrn). '"lcb steh mit cinem F uss im Grabe'' (Estic amb un peu din~ lo tombo), rontato B'\'(\156. Clrri•toplr Wrgr.nnnn. Paul E.•~wood. 1\.m·t E~tniluz. TIICl· mu• llrunpson. Cor dt• nt•n, dt• Bnd Tolz. C:onct'ntu~ Mu,irus dt• \ït•no. Dir.: l\ikolnus llornoncourt. (16m). ••Jrh In~...- dit-h nirht, du M'{lnt'•l mit-h clt•nn" (No rt dt•i,uri·. t¡tw nu em lwnrei'i~). t'nntntn BW\ 157. Kurt Equiluz . .,1u'\ 'un E¡,mlllrul. Cor dt" nt•nK clt• Bori Till1,. Collr¡,rium Vurnlt•. Lt•tmlrnrtlt·Consort. Dir.: GuHtuv Lt•onhurtlt. (20m). 19.00 NOUS ll'I'Tl.:HPH ETS HEIC IIA: Quiutt·t n. 6, up. 91. G1·upK l nRtt·unrt•ntnl d~ Iu Juy¡· Orqut"str·u Nudunnl d' EHpnnyu. (25m). DIVERSOS AUTO HS: Oun'K t•or·o!R. Conti 1'or·novt•u. Dir.: Alhl'rt Bnr·dir. (27m). 20. 13 MEN OELSSOIIN: 150 ANYS Pn•ludi i Fugu op. 37 n. I, n. 2 i n. 3. Pl.'ll'r lhu-ford, orgur. (23m). QuurtN dr rordu op. ·li rr. l. Qunrtl'l Mt•ln•. (26m). "Dn l~r:wl nuo \t'h'YJllt'n zo¡;", Salm n. 114, op. 51. Cor Sirnfònir i Ort¡ueKtru Gullwnkion. Dir.: Midwl Cod10z. (13m). Simfonin n. 1, op. 1]. On¡ur.,trn Simfònira tir Londr""· Dir.: Claudio llibado. (33m}. Ht•ili¡;. lll'ilig. Curol Cunligu. Dir.: .fnst·p Pra tR. (2m). 22.00 AGEN DA MUSI CAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCgRT cnrc¡,ri8t r ut pllr Cntalunyu Mt'rKit·u t•l diu 21 dt• juliol tlt' L997 ui CluuRir!' del Convent dc Sunt Agu~LÍ tl1· Rortt•lona. FESTIVAL D'l~S'I'I U C HEC 97. UN SEGLE DE LIED CATALÀ. Obrrs dc TURULL, GHÈBOL, SAR DÀ, MESTHES QUADRENY, CHARLES, ROGER, MONTSALVATGE i SA LVADOR. Anna Mor('no-Lo•allc, Noprnno. Murta Fio!, •oprano. Mont•errot Torrul'lln, nwno~o­ prnno. l\1arisa 1\furlin~, mrzzosopruno. \nuu Rirri, mt•uo•oprnno. Jo~ep Ferrrr. boix. Carl<·s Puig, piano. Tt•rl'•& Ribns, piano. Matilde Salvnflor, prnno. (66m). 23.30 NOCTI RN Músi('u pt•r otuhnr ri diu. Prt•nt>ntut•ió a t•àrrt'l' d'Alfrrd Celoyu. 01.00 REJ>EltTORJ DE NIT DUOUS, 11 DE DE· SEMBRE DE 1997 07.00 L'OBEHTU RA .Mírsiro pet· romt•nçur el tlin. Rt•cull d'obre~ hreus pn•srntotles pt•r Joan ViveK. lnrlou hutllt'tins irtfonnulius i ugt•ntlt•H mu8icnls. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍC IES 09.08 SELECCIÓ DE NOVET ATS Prest'ntació de Jt's últimt•• n0\'1'tnl• dj,cogràfiqut's npart•gudt•• ni mercat. Espai pntrorinnt pl'r Dbco~ Castelló. 10 .00 BUTLLETÍ D E NOTÍC IES 10.08 CAPSA D E MÚSICA OEUBES: Snitl" del bullt•t Copp~lio. Orqut'strn Simfònica dr In Ràdio dc Berlín. Dir: III'inz Fr·iekt>. (23m). C.STtUflTZ: Sirnfoniu eoncertont por o violí i violu en Re M. Richm·d Fr·it•· mnn. Roger Bcsl. Londou Festivul Ort·hrstr·a. Dir.: Ross Popl11. (l7m). RESP IGlli: El~ ol't'lls. Orquestra Simfònica ti 'Atlun tu. Oir.: Louis Lnne. (18m). TUR rNA: H onwnatge o Lope ell' Vegn, op. 90. Manuel Cid, tt•nor. Ri c·ortlo Requejo, piuno. {7m). R.STRAUSS: Unn "idn d'heroi. poema simfònic op. 4{). Stnnl~· kn(ll'Llt' dt• Dresden. Dir.: ll t•rhert Blom~tedt. (46m). BARBER: Adagio pl'r 11 l'ordn op. 11. Orqul.'stra de Cambrn d'Isrut'l. Dir: Yoav Tolmi. (Sm). G.S·~1MARTIN: Concert en Fo M pt•r a nnuta dl' bec, t·orda i huh continu. Front' Brüggen. nauta tl~> bec. Concentus Mu11icm dc Virna. Oir: Nikoluus llarnonro\111 i Frans Brüggeu. (14m). AUBERT: Feuille d'lmagt•s, ciJII• peces infantils. StaotslJhilhurmonic RJ¡einland-Pfnlz. Dir.: LcifSI'gerstnm. {16m). 1\>fEHTZ: Licdcr de Sch ubert. Líís:Gl6 Szerrdrcy-Knrpcr, guitun·u. (11 m). 13.0 0 MÚSICA ANTIGA SAlNTE COL01\ffiE: Conccr·t per a dues violes n. 27. \Vieland Kuijken i J ordi Savall, hn¡x tle viola. (Sm). MONTEVERDI: Lettcrn amorosa. MontsPrrnt Fi¡nrero•. soprano. Ton Koopman, cl:wki'mbnl i orgul'. Andr t•w Lawrcnce King, arpa. Rolf Lisle•and. tiorba. Paolo Pnndolfo, bnix de viola. Lorenz Duftsrhmid, •iolone. (9m). MúSI CA ARABI GO-ANDALUSA. Atrium lln•icoe dc ~lndrid. Dir.: Gregorio P aniagua. {llm). BAK.FAR.K: 4 peccs per o Lluüt. Daniel Benko. (15m). MARENZlO: Giunto a In tombo, madrigal. Concerto vocale. Dir.: Ren¡; J ncob8. (9m). FIOCCO: PrimL~ ra Suite per n clavecí. Tern Koopmnn. (41m). CARVER: Magnificat. 'l'he Sixteen. Dir.: H urry Chl'istophers. (14m). 15.00 BUTLLETÍ D E NOTÍCIES I AGENDA 1\tUSI CAL 15.13 CAPSA D E ~fÚSICA FAURE: Fantasia per a piono i orque~trn, op. Ut. Alida dr Lorrocba. Orquestra Filharmònica de Londres. Dir.: Rafael Frübbcck de Burgos. (15m). MUS- 5 SOHGSKI: El somni d'un jove, de La Fira de Sorochintsy. SoliAti'H vorniB. Capi'Un i Orqm•str·u Simfirnicn Estatal Ru~~u. Oir.: Vulér·y Polynnsky. (12m). PAGAN INJ: Concert per o 1iolí n. I, op. 6. Yebudi Menuhin. Hoyul Plúlhurmonic Orchestru. Dit·. Alberto Erede. (33m). HAN DEL: Trio pt<r a dues lluutt·~ dr bec i continu, en Fn M. Gomerata clt- Colònia. (Sm). ELGAR: NurRery suite. Orqucstru dr I'ÚlBter. Dir. B. Tbomson. {25m). MOZART: Sinúoniu n. 40, KV 550. Orquestro Rei ui del Concertgebouw. Dir.: NikoluuK llnrnoncourt. (33m). BRAill\15: Simfonia n. 4, op. 98 ( versi6 ol'i¡;innl pt'r u piano a quutrt• mons). Duo Crommelynrk. (35m). I 8.00 GRANS 11\'TEGRALS C.\N'TATES DE BACH "Dt>r Friede aei mil dir" (Qur In pou si¡,'Ui amb tu), ~:.anta ta BW\ 158. Christoph "«'egman. l'tlux 1•an E¡,•mond. Cor de nens d(' Bnd Tlllz. Collegium Vocuk u•onhordt-Consort. Dir.: Gnstov Leunlrnr·dt. (12m). "Srhct, wir g~>hn hinorú gen Jerusalem" (Mirt•u, ora pugem a Jeru~nlem), rontato BWV 159. Jnnl't Bokt•r. Robert Teor. John SlúrleyQuirk. St. Antoni SingPr'll. Ara drmy of St. )lartin-in-tb"Fields. Dir.: l\eville \farrinrr. (17m). BACH I TELE~IA.''fN: Jnuchzet dem Hecrn, aJJe \'\ell. rnotet BWY 160. Alsfeldt>r Vokol••nst•mble. Dir.: Wolfgang Hdl¡icb. (13m). 19.00 PENTAGRAl\IA Programo de divulgació mu•icnl. Gnió i realització: Pt:rt' Buré~ i Àlex Robles. 20.00 BUTLLETÍ DE '\OTÍCIES I AGL"'DA MGSICAL 20.13 "'A LA ~tMERA DE...." Un convidat t'ns propoba i l'omenta lo mú!<ica que li agrado. Guió i pt·est'ntació de Joan Vi ves. Producció de Dolors BUll· qucl8. 22.00 AGENDA riiUSICAL 22.05 ELS NOSTRES CO~­ CERTS CONCERT enregistrat per Catalunya Música el dia 18 dr juliol de 1997 a l'Esglèsio Porroqtúal dc Torroella de Montgrí. XVJlè FESTlVAL JNTERNACIONAL DE MÚSICA DE TOHROELLA DE MONTGRÍ. BLANCAFO RT: El rapte de les &ubin~s. Motí de ft'sta a Pui¡;-grnció8. MAHLER: Sirnfouja n. 1, ''Tim". Jove Orquestro l'<nl'ional d'Espanya. Dir.: Joon Gri· malt. {78m). 6 23.30 NOCTURN Música per acabar el dia. Pres!•nla('jó a càrrec d'Alfr~d Celo yn. 01.00 HEPERTORI DE NIT DIVENDRES, 1 2 DE DESEMBRE DE 1997 07.00 L'OBERTURA Mú.~ico per començar el din. Re<'UU d'obres brtms pre•cntad1·~ per Joan Vh·es. Inclou butUt'tins informatiU!> i agendes musical~. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Prl'scntaeió dc les últimes novetats discogràfiques npart'b'Udt·~ ol nwrcot. Espai patrocinat per Di>co, Ca..tel.ló. 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA 1\tUSICAL 15.13 EL DIA DE L'OIENT Programació reutitzodu u partir· do Ics peticions que els nostres oients ban fet al contl'studor dc Catalunya Música, tel. 202 35 35. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA i\ft'SICAL 20.10 EL DIA DE L'OIENT Continuació del programo. 22.00 AGENDA 1\IUSICAL 10.08 CAPSA DE MÚSICA BIZET: L'Arlésienne, mÚMi1•u d'e~ccna_ Consort of Voici'S. Consort ofLondon. Dir.: Rnber·t llaydnn Clark. (4lm) GIULIANI: Ros¡¡ininna n. 3, op. 121. Bruno Giuffredi, guitarra. (15m) CHOPlN: ConrHl pt'r a piano i orquestro n. 2 , op. 21. Bt'Ua Da,idovitx. Ort¡trf•lro Simfònica de Loodre... Dir.: :"it•· 'illr \Iarriner. (33m). FASCH: Sonata per a dos oboÑ- i fa¡!nl en Fn \f. Burkhardt Glaetznt•r i Ingo Goritzki, oboè!;. ThumnM Rt>inhardt, fagot. (13m). W\GNER: TnnnhiinsPr, ohertllro. On¡u~slra del Concertgchouw. Dir: Edo de Waart. (22m). DE\1ENNE: Sinúonia conc!'rtunt pt>r a llau ta, oboè, fagot. trompo i orque..-tra n. 2. Bemarol Chopron. llauta. Jean-\1iclwl Pl'nol, oboè. Gilbert Audin, fagot. Daniel Catalanotti, trompa. Orqul'•lra de Cambra B1•rnurol Calm!'!. Dir.: Bernard Calme!. (24m). WALTON: Stúte de la Bntnlln d'Anglaterra. Oo·o¡uC'ktru Filharmònica de LondreM. Dir.: Colin Davis. (12m). 13.00 :\IÚSICS DE CATALll· NYA CASSADÓ: Requiebros. Ga~por COJ.•adil, 'ioloncel. Gf.rnld \Toorl'. piano. {Sm). BALS,\CH: \1sion>~ ¡;rote:.ques. Orqur~tra Sinúònica de Barcelona i "'arional dl' Catalunya. Dir.: )suoc Knrabtcbeaky. {20m). BEETHOVEN: Sinúonia n. 3, op. 55 "ll!'roicn". Le Concert des Nntion.~. Dir.: Jordi Suvull. (41111) MOZART: Concert per u flou to i orquestro, KV 313. Claudi Arimany. Orquestro de Camhru d1· Moscou. Dir.: i\Usha Rnch lewsky. (26m). BR\IIMS: Wo rum iM dal! Licht Gege~n. op. 74. Coral Cantiga. Dir.: Jo~p Prat1l. ( llm). 23.30 NOCTURN Música per acabar el <lin. Prc~ental'ió a càrrec de )furó j nné. 01.00 REPERTORI DE NIT DIUMENGE, 1 4 DE DE· SEMBRE DE 1997 22.05 CONCERT miAGINAIU Guió i selecció: Àlex Hobles. 07.00 L'OBERTURA Mírsica per començar d diu. Hecull d'obres breus prescntudes per Pilar Suhirà. 23.30 NOCTURN MíL'ica per acabar el dia. PrP~en­ toció o càrrec d'Alfred Cdoyn. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTICIES I AGENDA MUSICAL 01.00 REPERTORI DE l\IT 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES Constonlin Cepr('aga. Rntomir Kliskic. Giuncarlo Boldrini. Filka Dimitrova. Cor i OrqucRtru dd Teatre Nucionul Cruutu cic• Spaloto. Dir.: Vjekosluv Sutl'j. (105m). DISSAB'II, 13 DE DE· SEMBRE DE 1997 07.00 L"OBEHTURA Música per començar el diu. ltl'cull d'obres breus pt'I'SI'ntutlcs per Pilar Subirà. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA ~IUSICAL 09.13 i}ftSICA PER A COBLA HA\ART: Color<O, per a tt•nora i orgu<'. Josep Gispert. Lytli" Rifa. {12m). CABRJSAS: Cup dtCreus. Cobla Lo Printipul d'Amstt'rdam_ (Sm). JOSEP SE· JUtA: El t'npeador. vaL!. La ¡•igurrcrn, polim. Cobla Sant Jorcli. Dir.: Jordi León. (7m). OER NAT: "Bressolant''. "Quu•i un òngel~, "Dedicatòria'', "Juv(•nil''. ~nrdanes. Cobla Juvt•nil de Bellpuig. Dir.: Je.-ús Vf'nturu. (21m). 10.00 AGEl\l>A ~JlJSICAL 10.05 PENTAGRMIA Rcpetidó del programa t•m¡.H t•l cBjow.. 11.00 EL DIA DE L'OIENT Prc)¡,'l'amnció realitzada u partir dc les pclil'ion~ qu .. el~ no•Lri'H oirnu, han fet ol ¡·onlc~tador tJ,. Cntnlunyo l\Júsica. to>J. 202 :JS 35. 15.00 BUTLLETÍ DE 1\0TÍCIES I AGENDA ~Jl,SICAL 15.10 EL DIA DE L'OIF'..NT Cuntinunció del programo. 20.00 BUTLLETI DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 20.13 L'ÀUDIOVISUAL Un programa cl'..\iex Gorinu. 22.00 AGEl\'DA MUSICAL 22.05 GRANS OBRES 'fERCADAl\'TE: La Vt••talt·, tragi·din lírica en trc& Ut'tt:s. 09.13 mJSICA RELIGIOSA SAL..\S: Cnntnda: ''Tú. nú dio~. entre galas". .\fonj l'.:~ Bt>nediclin'> de Silos. Cor E:ocnudi d1• Cuba. Dir.: Morin Feliciu Pí·n-z. (6m). WALTON: Te Deum dr Iu Coronació. Cor Barb. Orquo·slrn Philhannonia. Du·.: David Willcocks. (9m). BERTONf: Miserere. per a dnes sopr·ano~. cor i oriJilestra. Pntricin Schumon. Margaritn Zimmcrmann. Cor de la Ràdio d'El.tocolm. I Solisti Vo•neli. Dir.: Clnudio Scimonr. (32m). TURL'iA: Evangt•li, op. 12. Orquestra Ciudad d!• Gr.&nodo. Dir.: Junn de lidneto. (13m). HM"DEL: As pont.. the heort for coolong streams, Antht'm Chnndos n. 6. Lynnc Dnwson, soprano. lon Paruid¡;e, Wnor. Cor i Orque~lra Th«> Sixtcen. Dir.: Harry Christophers. {20m). I J.OO TRANS~fiSSIÓ EN Df. RECTE DE LA MISSA CONYEI\TGAL DES DEL '\l ONESTIR DE )IOl\'TSERRAT 12.30 AGEl\DA ~ll.iSICAL 12.35 APERITIU )IUSICAL 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 15.08 "A LA MANEitA DE...." Rl'petició del programo t'mil• l'I tlijow. al vespre. 17.10 TE!\JPORAOA D'ÒPERA DE CATALUNYA !\IÍISICA GLfNKA: La vida pclLJ<ar (han Su;<nnin), òpero en quatre nrtt·~. Boris Martinovich. Alexnndr;nu Penclnchunska. Chris M1•rritt. Stcfnnin Toczyskn. Cor tle J'Òprrn Nacional dc Sofiu. Or<rte~tra drl Fe¡;tivnl de Sofio. Dir.: EmiJ Tchaknrov. (210m). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA ~IUSICAL 20.45 SELECCIÓ DE JAZZ Prllgrama dedicat n la mír.Oca dt• f Dir.: Bryden Thomsoo. (13m). BRITTEl'\: •l Interludi. marins i Pa<.ncaglia. op. 33 (Peter Crim<'»). Tbe London Philbnrmo- •·ió .r \1~'' Rohr ..... 20.13 CAT \Lt,~")'A ' tÍ"SICA: R ECLLL DE JO Alli'\S D'- DILLUNS, 1 5 DE DE· nic. Dir.: Leooard Slntkin. (24m). BER.'iSTEIX: Snl.rm dt· Chichester. Dominic :\l nrteUi. nen soprano. Rachel ~lnoll'rs. nrpn. Gary KeueL pcn·us>ÏÓ. Tbomn• Trotter. orgue. Corydoo Singers. Dir.: ll1attbew Bcst. (I 9m). J .SOLER: Cont:"crt p<>r a clavecí i ('inc instrumenta. Lontlon Sinfooictla. Oir.: Dn,~d Atherton. (12m). KODALY: Quartel de cordo n. 1, op. 2. QuurtN SEMBRE DE 1997 1\.ocluly. (38m). jazz amb I(UiÓ d'Allwrt 1\lullofr~. 22. 10 AGEN DA ~\ll SI CAL 22.45 LA Ml-SIC.\ A DEBAT Proó'Tamo o l't"ntorn dr tl'm<', om,ícols dïnter(-,, renlit7at wnb lo col.lahorac·iíl clt'l Const•U Catali\ dr la '1ú~ic-n. 23.30 NOCTU RI\ Múhica pt•r urnhur t•l din. P resentació u ctlrrPr tlt·l\l urb Jan~. 0 1.00 ltEPEUTOIU DE MT 07.00 L'OHI~HTUilA Músitu pe•· coml'nçur ~I diu. Rt"c·uU d'obn·~ hr·c•ns ¡wt•sontndc'> pet· Jou o Vivl'H. lnc·lou butlll'tins informatius i llf\"t'lldt•H mw.irnl•. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS J,., Prt"'l'ntut·ió dt> íaltimt•, noH~ lata di<co¡rri\lit(Ut'> opurPgUflt>s n1 mt•rrat. E,pua putrol"Ïnal per Di'COh Custt•Uó. 10.00 Bl lTLLETÍ DE NOTÍ- CIES 10.08 CAPSA DE \ILsiCA POULENC: GI,) riu, pern •oprnno ror i orqm•str·u. Kathlt•c•n Buttle. Cor tlt•l Ft~Miv11l d(' TongJt,wood. On¡ut••tru Simft'micn dc Bo~tcm. Oir.: St•iji Ozuwn. (24m). BACLI: Ric•ert·urr u 6 (Ofront1 musit•u l), orqawHtrada per W•·lwrn. On¡urstrn H~inl Cuncertg,;houw. Dir.: Ric-<:urdo CbaiUy. (8m). V(LLA-T.OBOS: Cooct•a·t pt•r u ¡,•uitnrru i ¡wtitn orque6U·u. PI'Jll' Roml'ru, f,'llÏin,·ro. Tbc A1•uclt·my of St. Mnrlioio-thi·-Fidck Dia·.: Nt•villt• Mnrrinrr. (19m). M'a'SLI\ ECEI\.: Simfomo a t(Uatr•• ,,.u,. Or<JUl''· Ira de Cwnhru Suk. Dir.: Jo,cf \1nrh. (15m). T~Rl\ \: 'lujcre' d~ illa. op. 89. \ntonio Soriu. piuno. (14m). SCIIOBERT: Qnurll't pt·r n piunoforlt', do• ,·iolin• i •iolonrt•l, Op. \." n. I. Lurauno Sgrizzi. pianoforlt•. Clúnrn Buawhini i V~ro­ nit¡ut> ~1~jt•nn. violinA. P hilipp Bosbach, viulonl't•l. (10m). CA RISSI.J\U: "11 núo ro•·•·•~ un mor di pianti". Dut> t. Conrt•rtu Vm·n- s,., lt·. Dir: Rt•n{o J nt·uh,. (6m). RIZET: Suitl• Romu. II l Ort¡ut·~trn clt> In Ràdio rlt> Muni!'. Dir.: Lum· berlo Gu a·d•·lli. (3:im)..J.M.Wl<:- BER: Septet en Mi 1\11 ··oc Iu mc•va vicia". CunHm·tinm ClaKRÏ· curn. (:~lm). 13.00 MÚSICA DEL SEGLE xx VAUGH \N \VILLIAMS: Contt'rt pt•r u tuhn huixa i orquc~trn t'n fu m. Pnta·it•k l lur.-ilcl. Orqut•stru Simfilniru tlt• Londres. 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 1 AGENDA MUSICAL 15.13 CAPSA DE MÚSICA 20.00 Bl TLLETÍ DE '\OTÍCIES I ACE:\ DA ' tl SIC. \L HISTÒUL\ RC'vi•iu dt•l' pro¡:t·umt''• cooct•rt~ mi•, "'poi~ •i¡rnilirotiu~. i ·• \ la mnnt>ra •h• .... JO \ '\ \ L \\1~· OR\''. COl\\ 10 \TS: Mont>!'· rrot 1\lbt•t. Mon\Nt•rrut Munn~. 22.00 AGENDA ' tUS ICAL Simfuniu n. 2, O 125. Gil Shn hom. 'iolí. Ot"t(ln••tru Ciutat dt• en dos n••tc~. Mnddnlenu Bonifucrio. Siegmund Nimt~gl'rn. Cu MERCADAl'ITE: Concert per u rlrtrinet tm Si b. Thomas Friedli. Orquestra de Cambra dl'l Sudo- cull d'uhr·•·~ hrt·u• prt·~•·ntuclt•M pt•r J non Vivt·•· lrwluu hutllt•tinK infurmuliu• i ogcaui!•M muhit·niN. Bart·••lono i no•·iunol dt• Cotolun)·n. Dir.: Lu"rt'n<·c· Fu,tt•r. 23.30 t'IOCTl'Rt\ 'túsku pt•r nt·ul.at· ,.¡ din. Pr.,.. M'nlnt•ió a •·i\rn·t· d' \lfrt·d Ct>lu yn. 01.00 REPERTOIU DE NIT DIMARTS, 16 DE DE· SEMBRE DE 1997 0 9 .00 BUTLLETÍ OE NOTÍCIES 09.011 SELECCIÓ OE NOVF..TATS Pn•M•nlul·ió tlt• lt•H a'ahinw• nowlllll! di~"o¡1'riali<(lll'• nport>guclrs al nll'rcat. E>.¡uu putmcinnt per DU.row CoMtellb. 10.00 BUTLLE'IÍ DE t\OTÍCIF..S Equiluz. Cor dc nens dc Bnd Tolz. Conct>otus music us de \I ena. Dir.: i'\ikolau.• Hornoncourl. (18m). "Aeb, icb sebP. itzt. da ich zur Hochzeit gelw- (Ab! Ara \eig que ni¡; a les noeco). cantata BWV 162. Tobin• Eil··anger. Paul Esswood. Kurt Ec¡uiluz. Robert HoU. Cor dl' D<'D' de Bad Tolz. Concentus musicWi dc Viena. Dir.: Nikoluu~ Hurnon<"ourt. (1 im). ''Nur jt~drm das Scine!'' (A cadascú el seu!), cantata BWV 163. Tobius Eiwnng!'r. Pauito lt•onomou. Kurt Equiluz. Robert Holl. Cor dl.' nens de Bari Ttilz. ConccntuH musicuR cie \'i,.oa. Dir.: NikoJaus Hurnoncourl. (15m). 19.00 AUIANAC Un espai dt>stinat a rvocur i n-•iurt' !'ls fets més repre•enlatiu~ del pa,.sot mos:icnl. Guió i M'Iee- 13 .00 l\IOME~"TS Ú RICS Sl 'PPE: Boroccio, o1wrt•tu (t•xlral'lt•s). SoliHt~~ vot·ahi. Cor tl••l Teull·e dr G!irllwrplutz, l\luoir. Orcrucsll·a Simfòni!"tt Gruunkt-. Dir.: Cn.-1 Michu ls ld. (2lm). LECUONA: Rosu lo clúno, NUJ"Sut•· Iu n ahnna. Dolores Pét•t•z. Luis Sugi-Vela. Luisu 1le Córdohu. Mañn Ló(ll'Z. Cor i Orqut·~lru Jt• Cumbro dt> Madrid. Dir.: F(oli, Gocm!ru. (39m). PERGOLES I: 07.00 L'OBERTl RA Ma'akkn pt•r r·omrnçor c•l din. Re- 18.00 GRANS INTEGRALS CANTATES DE BACH "Komru, du süs•e Todesstunde"" (\1nl'. dolça hora de la mort). cantata BWV 161. Paul Es~ood. Kurt oboè. Orc¡ut•,I.J·a Filharmòni•·o d.. Cambra roiOOt'SO. D ir.: \\uj cit•l'h Rajski. (22m). 22.05 TEl\U'OR o\()A DE L'O BC CONCRRT t·ur•·¡d~tr·u t pu r Cutalunya Ma't~ieu t•ltliu 13 do dr~•·mhrc <lt• 1\)()j ni l'alau de In Mú~iru Cutnlunu dtl Burt•t•lonu. CASABLANCAS: PnNtJurli. SIBELIUS: Conrt·r·t pt•r o violí i on¡ut•!.tru, op. 17. SCII UBEHT: HAYDN: .Missa Ndsoo. Solihtes, Cor Simfònic de Londres. City of Londoo Sinfooia. Dir.: Ril'lu.trd Hi<"kok. (42m). CRABRTER: Suite pastorale. Orc¡ue~tra de l'Úister. Oir.: Yao Pa-cal Tortelier. (19m). ROSS I"11: Serenata per a petit ooojw.tt, rn \li b )1. No,·a Orqul.'~lra dc Cambra de Berlín. Dir.: 'licbnel Erxldwn. (6m). BOYCE: Concerto grosso en mi m. Cuntilenn. Dir.: Adrinn Shcpbcrd. (llm). C.SCHUMANN.: Variacions sohr" on tema de Robert Schumann, op. 20. Hélèoe Boscbi, piano. (11m). REXACH: Sonutn en Fo M. Diateosaron. (9m). cst d'Alemanya Pforzheim. D ir.: Paul Angercr. (15m). MOZA RT: SenJnlllll KV 320, "Corn de Po~­ tiUó~. Orqueijtra FiJhormòni•·n d1• Vit•na. Dir: Jumeò J..c.,iot•. (45m). Purrt'll Quartet. (15m). HER l\ERS: El triomf dl' 1\eptú. sui te. Royal Lhl'rpool Philhnrmoni•• Orcb,.,tru. l)ir.: Burr} \\ ordsworth. (22m). KR0\1'lER: Concert per n oboè i or· que•tr::a. op. 37. lo¡;o Gorit7.lu, 10.08 CAPSA DE 'IÚSICA R.STRAUSS: Don Quixot, up. 35. Ruvhad \\ ullli•ch. violonct•l. John llorno¡.otun. •iola. Ort(ueMra l\ncionnl t<,<'nl't'MO. Dir.: '\1•Pm<• J iin i. (·1-lrn). HAYDN: Com·•·rt ¡ll'r u piuno i orqut>strn, llob. X' Hl :3. Ukl' Von Allll'nlll'am. O r qut•Mtru Simfònit·u dt• Bnmhrrg. Oir.: Anta! Doruti. (19m). ROD RIGO: J'ustornl. lnvot·nrió i dnoMn. Mort· .l fun-Bernurtl, b'Uitorro. (12m). SIBELIUS: Kua·l'ltu, Auil<• op. ll. Or·l¡twstro Filbnrmilniru d~· Ut•rlín. Oir.: Il. \On Ktu·njon. (17m). PUCCINl: Rl.'c¡nit•m 11 tn•M v;•us, viola i or- gue. Eli•u \rdin¡;hi. 'iolo. 'forl'O Tonwi, ur¡,'lll'. Cap pt•llo Mu•icule Sunto Ct•t•ilin. Dir.: Gianfrunco Co•mi. (8m). LECLA IR: Sonutn rn trio up. l:i n. 3. 'l'be Ln ~erva pndrono, intl'rmezzo 111'¡.\ium Aurt'um. (49m). 15.00 BUTLLETÍ DE NOT ÍCIES I AGEi'i'DA ' ll.JSIC<\L 15.13 CAPSA DE MÚSICA RAVEL: Le Tomhl'nu de Couperin. Arndemy of St. Martin-in· t.ht>-Fid<Th. Oir.: Neville Murriuer. {17m). W.F.BACH: Ctmcert pt>r a clos tcdots, F lO. ChriNlllp· lwr Hugwood i CbrU.topht: Rouil· s1•t, clavicordis. (19m). J.A.BE.NDA: Simfonia o. ·k Orc¡urstrn dr C111n.IJrll Snlit'l"i. Dit·.: TnmúY Pol. (7m). Vl LLA-LOBOS: 'But•hiunl's Ht·usilert's n. 5, pt't· o soprano i 8 violtmcd s. Vi.-tòt;H df'lil Angels. Orc¡awHl rn Naciona l de la Radiodifusió F rum·t'sn. Di1·.: H eito•· Villa-Lobos. (llm). DAVID: Cnm·c•·tino per a trombó i orque~tro t•n Mi b M, op. 4. Brunimit· Slokur. Orc¡uc~tra rle Cambra dc Luusanou. Dir: Jcan-1\Inric Auherson. {lSm). CHOP IN: les Sílfidt>~, stúle dl' bnllet (orqui'Strnció dc Ro} Douglas). Orqul'stra Sinúèlnica de la Ràdio dl' Berlín. Dir: Hcinz Frirke. (29m). B -\BELL: Sonata per a obot- i baix rontinn n. 1, en Si b M. Paul Dombrecht, oboè. Wielaod Kuijk¡•n, 'iolonC't'J. Robert Kobneo, clavecí. (Sm). TXAJKOYSKl: Sonfonia n. 3, "Polonesa~. Orc¡u<'~­ tra Filhar mònica dt• Berlín. Dir.: H. von Knrojao. (47m). DEBUSSY: Dues arubt•squ!'K. Murin Graf, arpa. (Sm). 18.00 GRANS INTEGRALS CANTATES DE DAC II "I hr, cli•· ihr euch von Ch risto nt•on ot" (VoRnlta·t:S, t)ueus a nome.men tlel Ctiol), cantata BWV 164. P nul E~&wood. Kurt Equiluz. Max \On Egmond. Solistes i Cor tiP nens de Bad Tiilz. Collegi nm Vocnle. loonhardt-Con;orl. Dir.: Gustav Leonhardt. (16m). "O hl'ilges Geisl nnd W11$!'rbad" 7 (Oh, bon} cl'oi~,o·un i bon} espiri tuul). runtuto B\'r\ 165. Paul E,swoud. ll.urt Ec¡uiluz. \fax van Eb'lllnntl. Sulistr> i Cor cie nc•n• dl' Boci 'l'lil7. CoUegium \orall·. l.c•tmhordt-Con~ort. Dir.: Gw.tuv vnnhardt. (12m). ··wo gc·hr•t du hin?" (t\ on\ o~?). rantato BWV }(J(J. Poui Esswood. Kurt Equiluz. Mo'< van Egmond. Cor dt• nrns dr Bnd Tiilz. Cnllc·gium \cwolt•. Lf•onhnrdt ConKorl. Dir.: Gustnv l..coonhordt. (J8m). 19.00 GltANS INTÈRPRETS SVlATOSLAV 1UC11TER PHOKOJ~ I EV: Cuncco·t pet· n piu no n. 5, Op. 55. S. Hieh h•r. Orc¡ut>st.ro Filhurnoònit•u dt• VorRc)viu. Dir.: W. Rnwit·ki. (24m). BEETH OVEN: Sunutn lll'r 11 violonc·rl i piuno u . ·~.op. 102 n. l. M. Ro.,_ tropuvitx. S. Richtrr. {14m). DEB USS\: EstumpC's. Sviatoslu\ Rirhtt•r, piu no. (I lm). 20.00 B t TLI.E1Í D E NOTÍC IES I \CENDA Ml'SI CAL 20. 1 O PERFIL.Ii Raimon Colomt•r ronn•rsa amb un romJ'o'otur ui voltant tir la 'l'\ U ohra. 22.00 AGE:'íDA 'fl'SICAL 158 22.05 ELS '\OSTRES COl'iCERTS CONCERT rnrrgi•t.rnt per Cnlalunyu "ttú,iru t•l din 22 de dr~rmhr!' 1996 al Palau de lo Mú~ieo Cutulonn. Concrrt d'homt>nntgtl u Oriol Martorell. Obres dt• H ANDI~L. SCIIÓNBERG. LLONGUEH F:S, BIUTTEN, rnto·c d'ul~re;;. Frnnt·t~~c: Gnrri~o­ till, Lt•nor. Ahd Cu><tillu, piano. Col'!ll Sant Jordi. L'E~purnu. L'E~quitx. Cor Ul•v¡oot. Orquestro Simfòoicu de Barct•lona i nacional df Cotolun}a. Dir.: Sal~ndor Broton•. (17m}. 23.30 NOCTt R.'\ t\lú•icu pt•r arahor .,¡ dia. Pre~rntarió a càrrec d' \lfrrd Celoya. 0 1 .00 REPERTORI DE ::\lT DIMECRES, 17 DE DE· SEMBRE Dl! 1997 07.00 L'OBERTLRA J\1ú•iro per comt•nçar el diu. Rt>cull d'obre.; bro•us prt'•t'ntades per J oun Vivt••. Inclou butUt-tins informatiu~ i ugt•ndt•' mu•it'al&. 0 9.00 B UTLLETÍ D E NOTÍCIES 0 9.0 8 SELECCJ{) D E NOVETAT S P•·eHt>ntat'i6 dt· 1.,~ (oltimcH novt>tut~ clisrogràficrut•• upurt>gudt>A ol llll'rcul. E11pui palroC'innl pt>r DU.coR Cn~telló. 8 10 .00 BtJTLLE1Í DE NOTÍCI ES 10.08 CAPSA DE .\fÚSICA STRAVI.l'\SKJ: La consogro!'ió de la primavera. Orque•tra Simfònica Alemanya de Bt•rlín. Dir.: Vladimir ·\sbkenozy. (3-1m). BACH: Concert per o orgue i orquestra n. 8. BWY 1059. Orquestro Barroca d'Am~trr­ dum. Solista i director: Ton Koopman. {12m). MOZART: Dit· Zauberfliite" (La flauta màgica), vt>rsió per a inFLruments ri<' wmt. Norhtmmrique. (38m). MOJ\1POU: Variacions sobre un temu dl' Chopin. Frrderit· Mompou, piano. (23m). ELCAR: E~cent's de Ics terres altes buvarcst•s, op. 27. Co•· dt! l'Orquestra Sinúònica dc Bouroemouth i The Bolli'· nernouth Sinfonietta. Dir: Nor·man del Mar. (23m). BOCCfffiRINI: Sinúoo.ia op. 37 o. 3, C 517. Deutsche Kammerukucft,· mie Ncuss. Dir.: J ohunne5 Goritzki. (19m). PURCELL: Tre• Fantasies per a Lre~ •-iole•. Ht'$J>èrion X.~. {10m). 13.00 ~IÚSlCA VOC:U. LEUU: Andròmeda, cantata. Dinah Bryant. Zcgcr Vanden.teene. Philippe Huttenlocht'r. Ju les B~tin. Cor Simfònic de :\amur. Orquestra Filhannòniro de Lieja. Dir.: Pierre Bartholoméc. (•15m). TURll\A: La~ !\fu~a, de AndaJucía. op. 93. Quartl't Sine Nomioe. María Bayo. soprano. Ricardo Requcjo, piano. (34m). SCffUMANN: 12 lieder, op. 35. Dietrich Fisch~r­ Oieskau. Gerald Moorl:'. (33m). 15.00 B UTLLETÍ D E NOTÍCIES I AGENDA ~IUSICAL 15.13 CAPSA DE ~fÚSI CA MENDELSSOHN: Cunrert pl'r o violi i orque~;tra de corda (1822). Kyoko Take'.tnwa. Orquebtra Simfònica de BombPrg. Dir.: Cla!Th Peter Flor. (23m). \ lYALDI: Concert per a piccolo i orqueotra n. 9. RV 445. Huns Wolfgang DümchP.de. Philharmonia Quartet Berlín. Wolfgang GüttJer, contrabai'<. .\liyu.ki Motoi, clavicèmbal. (11m). SATIE: 6 Gn()!,.-it>nne... Jean-JorJ BnrLier. piano. (16m). MOZART: Petita cantata alemanya ~Die ibr dt>s unerma•lichen weltalls •chopfer ebrt~, In. 619. \na !\faria ~tiranda, soprano. Christian I val di, piano. (Sm). SCRIABIN: Simfonia n. 3, op. 43 ''El poema diví''. Orquestra dt•l Coocertgebouw. Dir.: Kiril Kondrasbin. (46m). BERT INI: Cran sextet per o piano, 2 violinR, viola. ,;o]oncel i contrabaix, op. 90. Sestelto Clussico. (30m). SCHOBERT: Cont:tlr t per a clavecí o hammerflügel i orque!ltra. E. Selheim. CoUt•gium Attrcum. Dir.: F. Meier. (24m). C.\l'iT \TES DE B \CH " Ihr \'lt'n•~hl'n. riihmN Gotte~ Lit>lw". (Jiomt•;,, ¡;lnrifi<IIINJ J'umor dc O(.u), t'Ontu1a BWY 167. i'lfn .;oliHto. Paul Jo:,~wood. Kurt Equilur.. RoiJt>rt lloll. Cor de nen' dc Und Tolz. Concl'ntns musit'll' de \ïcno. Oir.: :"'ikolau• IIornuowourt. (19m). "Tul' R1•t•hnung! Donnrrwort" (Ft'ti rnmptt•R, paraula rt'lronant), runtutu U\V\ }()8. Nen soliAta. Puul E•hwootl. f..111'l Eq11iloz. Robt•r1 I lo li. Cor dr nrns dt' Bud Tiilz. Coot·t•ntu¡, mu~it·us de y¡,... nu. Dir.: NikolnuR HornonI.'Ourt. (l:lm). ''Goll Roll ullrin nwin ll l'rt.c hulwn" (Només Déu hu dt• t!'nir el 011'11 c•oo·), l'antnta BWV 169. Puul Esswood. Cor tlt• m•n• dt· Bml 1'olt.. Conccnhos muxi1·u~ tlo• Virnu. Dir.: Nikolaus ll urmonrourl. (2-Im). 19.00 NOUS 11'\,-ÈRPRETS BRUTI\IS: Simfonio n. 1. op. 68 lfrah'TIII'nl,). Jo\1.' OrcJUe~tra Simfòni<'u dr. Cutalnn)a. Dir.: Jo•ep Pnn•. (37m). \'.\LENTIi:\J: Sonula pt•r u \ iolonrt•l i piano n. 10. Rolwrto Truinini. A.lr,. ~umlro Torninro•a. (l·lm). 20.00 Bt, TI.U:TÍ DE 1\0TÍC IES I AGEI\DA 'll'SICAL 20.13 :u E~DEI..SSOH N: 150 \l'liS PuuJu,, oratori np. 36. Gundula JunowitL. RoMemurie Lung. Han• Pt•tt•r Blodow;lz. Theo Adam. Gothurt Stit•r. Ht·o·munn Chr iktiun Pnl•t~>r. Cor de Iu Ràc!in dl' Ll'i¡nig. Cor de ní'n~ i OrCflll'!>lru de Iu GPwundhuos dP Leipzi!(. Dir.: 1\.urt Maijur. (ll6m). 22.00 AGENDA MUSICAL 22.05 ELS NOSTUES CONCERTS CONCEnT t·nrl'gi•trat pt•r Catalunya Mío•ira d dia 22 dl' juliol d .. 1997 a l' &¡dt...; a Catedral dt> Ca~tt>Uó d'Empúrit·'· U.S ORCUES DE C \TALlf.','Y\ (XVII CICLE). Ohrl'l! dr CORREA DE AR \t,:XO, ROBERDW. SWEELl:\K. STOR.\CE, SOLER, 'f \RTNJ. l'ntrr d'altri"•. 'font~errat Torrent. orgut'. (52no). 23.30 1\0<..TURN J\1ú,wa pc-r nrohar c•l dia. Prt>st•ntnri{t a rurrt•r. d'Aifrt>d Ct·laya. 01.00 REJ>EitTO RJ DE NIT DUOUS, 18 DE DE· SEMBRE Dl! 1997 07.00 IJOllERTURA Mío•il'll pe•· t•umtmçor t•l dia. Rc•cull d'uhr~~ brt•ua prr•t'nlorll's per Joon Vives. Inclou hutlll'lin~ infurnootiuq i u¡;entll''l muRirok 09.00 Ol;TLLF.TÍ DE NOTÍ- 18.00 G RANS INT EGRALS CiES 09.08 SELECCI Ó DE NOVETATS PrCEcntat'ió de les últimes novf'talb discogràGques aparPgudec al men·at. E:,pai patrocinat pl'r Disros Ca•telló. 10.00 Bl.?I'LLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE MÍiSICA BLOW: Oda per lo mort de Mr. Henry PttrceU. Alfred Drlll'r i Mark D<>Uer, contratenors. Dc·Uer Cmtsor·t. Orquestra dP Combru del Festival dl' S totu·. Dir.: Alfred Deller. (23m). RAKJ IMANINOV: Variacions sobre un tema de CorcUi, op. 42. Katlu·yn Stott, piano. {16m). CIMAROSA: Concert per a ducs flautes i orquestra en Sol M. A. Utagowo. D. Hnnziker. Orque!ltru de Cambra Poui Kuentz. Dir.: P. Kul'otz. (19m). MENDELSSOHN: Quartet dc corda op. 80. Quartet d,. corda CouU. (26m). WOLF: Morikc- Lieder (quatn• licder) Dietrich Fi~cher- Dit's­ I..au. baríton. Geruld ~\loore. piano. {Ilm ). RUBJ.NSTEii\: Música de Ballet de r òpera El Dimoni. Orque.t.ra Filhannònira ~o,ae.a. Dir.: 'lithat'l Halú~<z. (15m). FORSTER: Sonatu pt>r a oboè i baix continu en do m. Paul Domhrecht. oboè. Wirlaod Kuijken, violonrrL Robert Kohoen. clavecí. (Sm). MASCAGNJ: Ca,·alleria Ru8ticaoo. (Cor de l'òpera). Paulin.- Tinslcy. soprano. Cor i Orquestra de lo RoyoJ Opera House, Coverol Cardeu. Dir.: l.amberlo Card~ lli. (6m). RIMSKI-KORSAKOV: Quinld per u piano i instr uments de ,·ent. A. Nu~edkine, piano. V. Vzerev. flauta. V. Sokolov, clarinet. S . .KroA•o,in, fagot. A. Demin, trompo. (36m). l 3.00 MÚSICA AA'TICA G.GABRIELI: Sonam n. 20. Conjunt de mPtall Lud";g Güttler. (6m). CA.'XÇO'\'ER DEL DUC DE CALàBRIA. Villancrt~ amatoris (Morir d'amor). CapeUn de ~tini..trers. (llm). CORRE\ DE ARAUXO: 1ien1o y Dircon.o de segundo tooo. IL Bernard Focrroullr, orgue. (Sm). MAZZOCCHI: Dialogo delia Contica. Nederlaodb Ka merkoor. Soli~tes vot'nls. Solisles iru¡t.rumeotals. Dir.: Rcoé Jacobs. (7m). ORTIZ: Ht>cercudos sobre la cançó Doulce Mcmoire. Jordi Savall. baix de ,;oia. BRADE: Newe ousst>rlt>sene lit'blirhe Brdnden, l nt.radcu, M08cburadcn, Balletten, All'mooden... {1617). H espèrion XX. (49m). PALESTRINA: Magnificat. Cor dt>l King's Collt>g<', Camhr'idge. Dir.: David Willrocks. (6m). 15.00 BUTLLETÍ D E NOTÍCIES I AGEND A MUSICAL 15.13 CAPSA DE M(;SICA BAHTOk.: Cunct•rl prr u urque~tro. Or1¡ucs1ru Filhunnònit·a Txeca. Oir.: :k.ur¡•( AnrPrl. (39m). \'Tr\ CE:\T: Sonnto pt•r o uboè i bo~ rontinu n. 2, l'n La :\1. Paul Dombrerht, oboè. \\ÏI'Iand Kuijkt>n. violoncPI. Robert Kohnen, davccí. (9m). SCHUBEHT: Frmundo, ~iu¡:,pit•l O 220. Edith MathiH. Gahrit>le Simo. Ht-int'r ll opftwr. Huht•rt HoU. Cor i Or4u.·~tru Simfònica dc l'OllF. Oir.: Lothar Zub'Tilst•k. (23m). GALUPPl: Coun·rlo u Quotii'IJ t•n Si b M. Quurtel Aglàiu. (9m). MUSSO RGSK!: Unu nit sobre In muntuuyu fJl'htdn. (Adnptnci(> dc Rirn•ló-Korsnkov). OrqucMtro Fillrurmòni<·o de Los Anj~t•lt•a. Dir.: André Pn·vin. (I lm). DE L AOALlD: Petits •·it•ns. 6 vuiKos. Putric•k Cohl'n , piono. ( 12m). Sl\tiJ:T\.NA: Simfonio Fc·~tivn. Orqurstru Simfòuit·u òt• Iu Hitclio \uKtriaco. Oir.: Lothor Zogrost•k. (47m). \ \CHO~: Quartet d e cor do, Op. 11 n. t E1louord Popn. violí ( Il ). Trio de CoreJo dr Porío. (7m). 18.00 GRANS INTEGRALS CANTATES DI~ B \CU "\~rg­ nügH· Ruh'. lwlit•htc Set•len lu~t'', t•unlolu BWV 170. Paul nc•no dt• Hoo Esswood. Cor no ver. Collt·pum Vcll'nlt•. U.onhnnlt-Con•ort. Oir.: Cu!!hiV Leonhnrdl. (23m). ·'Cuit, wit• drin Namc, ~o isl nudt dein Ruhm" (Déu, t•um c•l tc·u nom, uixí ~s Iu teva glòrlu), l'nnlnln R\VV 171. H t>lmul Willt•k. Pnniln lconornou. Kurt Equiluz. Hnbrrl Holl. Cnt' d1• ncnH de Bnll 'réllz. Conc('ni\JH Musicnfi dc Virau. Oir·.: Nikoluuw Horuom·ourt. (16m). "Er~t·hullet, iht· Lictll'r" (ReoHOill'U, rnntA), rontalll 13\VV 172. Mnlthin~ Erhll'rnach. Paul Es~wootl. Ma riu~ 'nn Altrno. 1\fox van Egrnoncl. Cor dt• nen' d!' Hnnnov!'r. Collt•giurn Vorole. Lconhordt-Con•ort. Dir.: Gu'tav U.onharclt. (17m). ,¡,. 19.00 PE:\IAGRA.\J .\ Programa de divul¡;aricí mu•icul. Guió i rt·uliuarió: Pt>rt" Bur~" i Alc·x Hohl!'s. 20.00 Rl:'TUETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA 20.13 r "A ~tUSICAL LA MANERA DE.... " Un l'onviclot """ propt>~o i l'ornenlll la mú~ica que li ugrudu. Gttió i pn·~t·nluc·ió de Joon Vives. Produ1·c·ió dc• OolorM Bosquets. 22.00 AGENUA ~1 USJCAL 22.05 lo:LS NOSTRES CONCERTS CONCERT c>nrl'¡tislrul ¡x·r Cutalunya \fúwil'n t•l tlio 25 th• juliol dc• 1997 a lo Plaço dd Rt·i de Barcelona. FESTI\AL D'ESTIU GREC 97. CA.\1PS I CIUTATS EN LA MÚSICA DE COBL.\. Obres de CAS.\LS, GRIYÉ. MORERA. SERR.\, PUJOL. rntrr d 'altres. Cablo Sant Jordi. Cobla Ciutat de Bor<'!'lona. Dir.: J ordi León. (SSm). 23.30 NOCTURN Múoica pt'r a<'abar t'i dia. Pr!'· Sl'Utació a càrrec d'Alfred Crlayu. 01.00 REPERTORI DE NIT DIVENDRES, 19 DE DESEMBRE DE 1997 07.00 L' OBERTURA Músit:a per començar el din. Re· cull ,('obres breuR presc>nlnrlrs per Joan Vives. Inrlou huLllctinH informatius i agendes musical~. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- di. \iolí. lA· Cnnl't'rl dc•• \atiam•. Lo Capella R~ial dt• Catalunya. Dir.: Jnrdi Snvoll. (26m). P\.HJSS.\: El n•rortl. Joun Cabera, tenor. Mtmc•l C:ulwn•, pia· no. (6m). 15.00 Bl. nU:TÍ DE 1\0TÍm SIC .\L ClES 1 ACE'\ D.\ 15.13 EL DIA DE L' OIE"1T Pro¡rromo•·ic) rrnlitt.ntln u purtir rlt• 1~" pt•tic·ion• CJIIl' ,.¡~ nn,tn•• oit•nh hun ft•t ul (•nnll••tudnr tll' Cutnlunyu Mt'r,it·u , tt•l. 202 a5 35. 20.00 Rtri 'LLETÍ UE NOTÍCIES I AGF.NOA MUSICAL 20. 1O EL DIA DE L'OIENT Coulinuccl•iú clc•l prn¡:t•umu. 22.00 AG¡.:NUA ~IUSIC\L 22.05 CONCERT 1\1 \GINAJU Guió i ~c·ltwiít: \it•x ltohlt•,, erES 23.30 J\OCTl RI' 09.08 SELECCIÓ DE l'iOV&. TATS Prcoentoció de les últime~ no1'etats di~l'ogràfique• aparcgude> al mercat. Espai patrocinat pt'r DU.co~ Cu<teUó. 10.00 BL"TLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE MÚSICA TXAIKOVSKJ: Simfonia n. 2 op. 17 ~Petita Rúss:ia~. On¡urstro Filharmònica de Berlín. Dir: HerberL von Karajnn. (35m). J.Ch. BACH: Concert pern piano op. 13 n. I. Ingrid ll atJbler. Cupprlln Acndcmica Wicn. Dir.: Eduard Mdkus. (13m). HOLST: Suite Sa oL Paul, op. 29. Bourm·· mouth Sinfonietta. Dir.: C. Hurst. (12m). VIVALOI: Trio per u violi, llaüt i baix continu, P. 85. Rudolf Breitsclunid. Aoton StingL Peter Buek. ~1artin Galling. (10m). FAURE: Hequicm, op. 48. Barbara Bonnt>y, •oJJraoo. H akan HagegarcL baríton. Cor del fe:-tival de Tanglewood. Or questra Simfònica dt' Bo~ton. Dir.: Seiji Ozawa. (3ím). REJCHA: Octet, op. 96. Consortium Clnssicnm. (42m). PO!'.ICHIELLI: Elegia per o gran orquestra. Orqnt>Stra Filharmònica de Min8k. Dir.: Silvono Fr ontnlini. (11m). Mú•irn per ot•uhor t>l clin. Pn·· bCnlut•iu o t•tirrt•c· tl' \lfn·d Cc•lu)0. 01.00 REPERTORI UE IT DISSABTE, 20 DE DE· SEMBRE DE 1997 07.00 L'OBEilTUilA Mt't•icn pt•r t·omc•n~or l'I 1lio. Re·· t•ull tl'ohrt•• brt•n• prt•!>c•ntotleo per Pilur Sulrir·u. 09.00 BliTI.I.ETÍ DE NOTÍCIES I ACENUA MUSICAL 09.1:1 MÚSICA PEU A COBLA CONCEI{T t•nrt•¡çislr·nt pt·r Cutalunyn Mt'csirn t•It(jn lll d 'm•tu· bre de 1992 ni Poluu dt•lu Músit·u Cotnlnnn. XXI CONC.ERT DE SAllO \NES I \tÜSICA PER A COBLA (2' port). Olm·~ dt> Vli.•AMANY\ i \1ARTIJ\EZ COMiN. Jnumc• 1\nnell, )ITI''f'lltador. Cohlo Lu Prinrípul dl' La Bi;.bul. Cohlu ~1ont¡,'1'in•. Dir.: Franl'!'~t· Cn•,ú. ~tarti ComÚ>. (-Wm ). \1A:'II: Sartluna? Cobln Ln Prmi'Ïpol ti'ArnAh•rdom. (Srn). 22.05 CR.ANS OBRES SCHlíM.Iu,N: &crn!'>l dl'l F au.t d .. Coethr, p~r o >oli,h-,, t·or i orqut•qtt·n. Dietrit·b Fi~orhrr­ Dil'•kau. E.Jith i\lothU.. Wnh1•r Den;. 'ficolai Gedclu. Cor tM Mu"i·k~l'rl'ins dc Diissl'ldorf. Cor de nens tle llnd Tèih~. Ort¡llt'~trn Sinúiinicu dc• Dilsc•ltlnrf. Oir.: Bt•murd Klee. (l lOm). 23.30 NOCTURN Múl'icu pc•r ac:obnr ¡•( rlíu. Prt•· Hl'ntof•ió o l'Òn·ec tlt- Muró .Jnni>. 01.00 REPERTORJ DE NIT DIUMENGE, 21 DE DE· SEMBRE DE 1997 07.00 L'O BERTURA \H~Mii'D per t•omençur t>l clin. He•· rull d'oh res breu• pn>-.•nlntl<', p!'r Pilar Subirà. 09.00 BLTLLETÍ DE NOTÍCIES I ..\GEl'iDA ~IUSICAL 09. 13 :\lÍ'SICA REUGIOSA PlJRCELL: Te Dcuru i Julrilntc· 0t'ol.'n Re. ontht•m Z 232. Solis tr·~ , ·ocob. Cor clPI New Collf'ge> d'Oxford. The A.in¡ú Cnnhort Oir.: Robert King. (23m). CUER UBI 'fi: Missa dl" la Cort¡noc·ió tlf'l Rei Corleri X. Cor i Onpll'~­ tra Philarmonia. Dir: Rl ccnrdo Muti. (SOm). PRAETORIUS: Pul'r uutml in Bethlrrn. Cnr dd Trinity Collt'ge, Cu mbritlgt•. Dit·.: Hichard Murlow. 18m). BRIT'l'EN: ·\Jegt·cn-voij r n l'Anyell , op. 30. Corydun SingcJ'H. Cor de la Catedral de Wc•stmin~· tc•r. Oir.: Mntthew BPAt. (19m). l 1.00 TRANS)USSTÓ EN DTItECTE DE LA ~1JSSA CONVENTUAL DES DEL MONESTIR DE l\fOl'iTSERRAT 12.30 AGEI\"DA l\flSICAL 12.35 APERITit; lU:SICAL 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 15.08 10.05 PENTAGfCA"A Ht'pl'tid6 tiri pro~rumn t•mr~ t>l DE... .'' Repetició dt>l programo ernÑI el dijou6 ol ve..-pre. dijou~. BLANCAFORT: Tres eonsejos dr Turinn. Antorú Bcssl's, piano. (9m). A.STMDTZ : Simfonia concertant per a dues Onutt•s i orquP..stra en ReM. Claudi Ari· many. Oenis Verronst. Leopoldinum, Orquestro de Cambrn Wrodaw. Dir.: J .L. Moral!'do. (19m). ROMS: Ocells pcrduts. T~nbrl Aragón, soprano. Àngd Soler. piano. {17m). BACH: Obertura (Suite) per n orquestro n. 3. BWV 1068. Fabio Bion- 22.00 AGE.'\DA MUSICAL 10.00 AGENDA 'flJSICAL 13.00 1\IÚSICS DE C..\TALU- NYA 20.13 L'ÀUDIO\"ISl 'AL l.,n Jlrogrorno d' \:1!'-.: Gnriua. 11.00 El, DIA OE L'OIENT Pr·o¡,'l"omuci6 rf•alitzudo a porlit· dc Ics pclil'ion~ !(UI' d~ noslt'I'M oif'nls han fN ol runll•stodnr tic Catalunya Mu~ic·u, 11•1. 202 ::15 35. 15.00 BlffLLETÍ DE NOTÍCIES r AGENDA MUSICAL 15.10 EL DIA DE L'OIENT ConLinuurio clt'l pro¡,'1"111nn. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES [ AGEN'DA l\flSICAL "A L .\ l\fANERA TEl1PORADA 17.10 D'ÒPERA DE CATALUNYA l\IÚSJCA BlZET: Canuen. òpera en quotr~ octes. hiuu Arklúpovu. Modo Del Mona co. Cor i Orqursu·n el(') teolrt' Bolxoi. Oir.: ¡.\ Jexund cr Melíev. (145m). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES f AGENDA )fUS I CAL 20.10 SELECCIÓ DE JAZZ Programa dedieat o lo ntúçjco de jazz aruh püó d'Albert l\lallofrf. 9 22.10 AGENDA lHLSICAL 22.15 LA MÚSICA A DER-\T Pro¡,rromu a reotorn d., to:mes musica lAcl'inter;.s, rcaiJtzut amb Iu cnl·lnhnmdó drl ConHrll Català de Iu Músira. 23.30 ~OCTURN l\1úsic·u pt'r acabar el illa. Pre-sentutió u càrrec de 1\turó .Tané. 01.00 ll EPERTORl DE NIT DIU.UNS, 22 DE DE· SEMBRE DE 1997 07.00 L'OBERTURA per començar c•l rlia. Recull d' nl)I'P.S breus ¡wcscntucles per Joan Vives. Inclou lmtUc•Lins iofnrmolcu• i agendes mu•iral~. Mú~ic·u 09.00 BUTLLETÍ DE ~Ori­ CIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Prc•rntarió de les úJtiml"" novetat¡, di~cogràfiqut'' apart'glldl's al mercat. Espai patroc'Ínat pt>r DÏhcos Castelló. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- CiES 158 10.08 CAPSA DE :\tÜICA BEETHO\'El'i: Simfonia n. 4. op. 60. Orquestra RI'' olurionària i Romàntira. Dir.: John Eliol Carclincr. (32m). MARAJS: SuitE' n. l prr a Oau ta, bnb: dco 'iola i clon-d. Llopold Sto•ny. lXikolnuo Harooncourt. Herbt-rt Tacht>ti. (15m). SCHUMA.~~: Carnaval, Op. 9. Alic·ia de Lnrrocha, Jliano. (32m). YIO'ITI: Cc>ncert per a violí i orqul'stra n. 13. Acld.ina Oprean. Orqul'Stra de Cambra de la Comunitat Europeo. Dir.: Jorg Fal"rber. (22m). DUES NADALES TRADJCJONALS ANGLESES. Ac-ndcmy nnd Cborus of St Martio in tlw fll'lcls. Dir.: N~viUc \Torrin er. (lm). BRAIDIS: Variadon" ,obre un tema df' Hn)dn. op. 56 a. The Solti Orcbeffi'lll Projl'c't ot Carnegie HaU. Dir.: Gc-oc·g Solti. (19m). HA) Dl'i: Les Estacions (Hivern). Edith 'fath.i&. Siegfred J erw;alc•rn. Dietrich Fi,cber-Dif••kou. Cor i Acodc·m) of St. Martin in-tbeFieldh. Dir.: Neville \fnrríner. (31m). BACil: Fuga ijolm: un leDUI dl' Tomaso Alhinoni, BWV 951. Clrno Gould, piano. (Sm). 13.00 ~lÚSICA DEL SEGLE xx 10 STRAV1NSK1: Octet. "emhres cic Iu Londoo Sinfon.it•llu. (16m). GARC IA ABRIL: Concierto nguc•diano per a guitarra i orque.,trn. op. 99. Ernt'sto Bítttti. Orque.. trn de Cambra \ngle•a. Dir.: l,.;nrique Garda \>.t·n•io. (3Jcn). BRITTEN: A Cerrmony of Cut·ols. Sioncd WilliaiJllj, orpn. Cor de lo Cau•clral de We.tmin,ll"r. Dir.: Dovid Hill. (2·tm). HINDEMJTH: Orr Scbwcmt·nclreher, conrer1 per a viola i prtüo orquestra ,.,obre~ antics ca nt h JIOpulars. L.;szló Búrsony. Ot'(¡uestru Estota! Hongaresa. Dir.: 1\tiklós Erdélyi. (28m). MIR.\: Coromelos paro Zoe. Qunrtl'l Arditti. (9m). 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA J\IUS ICAL 15.13 CAPSA DE ~1ÚSICA LISZT: Concert per o piano i orqur,tru n. 1. Jorge Bolrt. Orque•tra Filharmòn.icn de Rochcwtcr. Dir.: David Zinmun. (20m). LULLY: Les No(·l'.s cle Villngt•. London Oboe Bund. MariP-Ange Petit, percu~•ió borroca. Dir.: PauJ Goodwin. (15m). XOST\KOV1TX: Suite n. l, per a Jozz Band. Orquestra Simfònku rlíl Iu Ciutat de Birnúnghum. Dir.: Mar k Eldt•r. (9m). YJ\.ALDI: Concert pt•r n dues mandolines en Sol 1\f. Christian Sehnl'icler. Danielle ~1!•yt•r. Enst'mblt• ln>trumental de Grenoble. Dir.: Kurt Retlt>l. (13m). F.BENDA: Sim!oniu en Do 1\I. On¡ue~lru de Cambra ~~lovor.a. Dir.: Bohdan \Van:hul. (10m). RA,\liREZ: l'íavidad rn \trono. Jo..ep Carreras. Coral Salve de LurecJo. Socicdocl Coral de Bilbao. Conjunt instrum!mtal. Dir.: Dnmian Sanrlwz. (Sm). GERJL\RD: Soiée.~ dr Ban::f'lonn. •wtt·. Orquestro Simfònico de Barcelona i "iationnl de Cotalunyo. Dir.: Edmon Colomer. (17m). TURQUIA: Mít.ita Sufi. (9m). GRLEG: El diu del cosomt'nt u Troldbaugen (P,•c•e• lirique>). Rolnnd Pontinl'n, piano. (7ml. '\fOZART: Simfonia en Re )1. K\ 248b (KV 250¡. Thr Acad~rnJ of Ancient 1\lu~ic. Oir.: Ch. Ho¡,rwood. (39m). COPRARlO: Fontasieb o Lre!! parts, n. 8. 3 1 5. Jord.i Sa voli. Chri~topbe Coin. Strp Casad!'munt. (9m). 18.00 GRA."iS Th'TEGRALS CANT\TES DE BACH "Erhohtc>s Flciscb und Blut" (coro i san~ ¡•xaltades). cantata BWV 1ï3. ¡\Jlan Bergiu~;. Stefan Cit'ngrr. CbrU.tian lmmlt•r. Kurt Equiluz. Robert HoU. Cor de nen• de Bad Tolz. Concentus MmiruM dc Viena. Dir.: Nikoluu~ llarnonc:ourt. (14m). '·Ich lielx• dt•n Hiicbstt'n von gonzem Gemütc>'' (Estimo l'Altí-.un amb tota la meva ànima). contata BW\ Ja. J.Hamari. A.Baldin. W.Sc•hilne. Glichjng~r Kantorei Stuttgnrt. Wü~·twml~ergis¡·hcs Knmnwrorcbester Heilhronn. Barh Enol'mhle. Dir. : Helmut Rilling. (22m). "Er rufc>t 't'inen Scbnfl'n m.it ~amen" (Crido les !'CVI'' ovellf's pel nom), cantata BWV 175. SoHste~ vol•nk Cor dc• lli' nH dr llannovt'r. Collrj,rium Vocuh·. Leonhurclt-Conhor t. Dir: Gusta" Leonhurdt. (17m). 19.00 ALl\tANAC Un t·.~pai destinat a evocar i reviuc·e els fets més represt,ntotius del pu~sut nmsical. Guió i selecció d'Àlex Robles. 20.00 Bt.'TLLETÍ DE NOTÍCIES I AGEI'\"DA ~1USICAL 20.13 CATALUNYA MÚSICA: RECULL DE 10 ANYS D'HISTÒRIA Rt:vi.•iÓ dels programe~. c•pais i conct'rl~ més significntius. •·A la munero dc .... "EL N \D.\L I LES SEVES TRADICIONS " CONVIDATS: Josep M'' A.inand de T..u~urte i O dol Martorell. 22.00 AGENDA :l1USICAL 22.05 TE~IPORADA DE L'O BC CONCERT enregistrat pl'r Catalunya Música el d.iu 19 de desembn• de 1997 al Palou de la 'fú•ica Catalano de Borcelona. "50 \:-<IVERSARI DE LACORAL SANT JORDI". CORELLI: Concerto grosso op. 6, n. 8 "Nit cie Nadal". MOZAHT: Missa de In Coronari/i, 'KV 317. T\.AIKOVSKI: Trc>oconous, 2ou orte del ballet. \ona Cor~. soprano. Mori•n Murtim., mezZOoQprano. Joan Calwro, t1•nor. ltlorku~ Volterl, baríton. Coral Soni Jordi. Orquestro Simfòn.ico cie Borcelono i nocional de Ca tnlunya. Dir.: Lawrt-nc" Foster. 23.30 l'iOCTURN Mú8irn per acabor el dia. Pretientarió o càrrec d'l\lfrc>cl Celaya. 01.00 REPERTORI DE NIT DIMARTS, 23 DE DE· SEMBRE DE 1997 07.00 L'OBERTURA Mítsicu per començar el dia. Rerull d ·oL res brelli\ prt'<t'ntades per Joon Vives. Inclou hntlletins informatius i agendl'll mu&icals. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECCI Ó DE "iOVETATS Prc>S!'ntació de Ics últimes novetats rlisc·ogràfiqum. upuregucles ol mercat. Espai polrodnat per Ditlro' Coste06. 10.00 BUTlLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE MÚSICA LALO: Simfonia eepunyolo, op. 21. Anne-SoplúP l\1uttrr, violí. Orc¡U<'•lra NacionuJ d1• Frnnça. Dir.: Sciji Ozowa. (34m). ~10ZART: Quartet dC" t'ordu J...'V 458 " Lu cal!l"rn". Quurtrl Mosoïc¡ueM. (35m). BACH: Concert per o lrl'& clavicèmbals i orques- tro, BWY 1064. Ton Koopcnan. Tini MathoL Patriziu Marisald.i. Orquestra Barroca d'Amsterdam. Dir.: Ton Koopman. (16m). TRADICIONAL: "Wltat cllild is thls?" (arr. ¡wr Gamley). Joan Suthedand, soprano. New Philhormonia On•he.,tru. Dir.: Ri<•hurd Bonynge. (lm). GRAi\ADOS: Ali~'TO de concct·t. Alicia cl1• Lanocha, pinno. (Sm). SAUGUET: Les Fnt·ains, hallet. Orc¡ncstra dels Conct'rts Lamorem.. Oir: Hcnri Suuguet. (27m). DUSSEK: Cooct'rt per a arpo op. 15. Roberln Alcssanllrin.i. Orquestra d1• Muntua. Oir.: Viuorio Parisi. (25m). VlVALDI: Sonata de tumbru per a olJOc'. i bai.'< continu, RV 53. Camt'ratn de Colònia. ( llm). I3.oo ~tmtEI'\'TS úrucs lL\YDN: La Cnnterino, intermt•no musical en clos uctcs. Ingrid Kertcsi. Antlren Ulbricb. Antol Patnki. Joz.sef Mukk. Capella Sa~oria. Dir.: Púl "iémeth. (46m). PORTER: J...i~• me, Kote, musical. (Selerrió} Lisa Kirk. Harold Long. Acltl Miller. Alfn·cl Drake. Patrieio Murrison. Kothryn Groy~on. Howard Kt•t>l. Edwin Cia). Cborles Wood. Cors i Orqut•,trl'• clirigídr. Robert Rtb.ell i \ndr~ Previn. (5,1-m). 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCI ES I AGENDA MUSI CAL 15.13 CAPSA DE ' t (SI CA BIZET: Simfonin n. l en DoM. Orc¡uestra del Conl'ertgcbouw d'Amsterdam. Oir.: BI' I'Dard llaitink. (30m). ELLINGTON: Tbc• feeling of Jan. Johan ColtranC': ~axofon. Jirnm) Carrison: hoi'l". Aaron BeU: baix. Elvio Jonrs: bateria. Sam Woodyard: buteda. (6m). TURINA: El pcwma de uno ~anJuqueña, funta•ia per o violí i piono. Jooc¡nín PalolllJlCej¡. Mit'ht.¡ Wagemun•. (24m). lL\~DEL: Te D<·um d'Utrecb. SoliJ<tc·s vocals. Cur Arnold Schonh¡•rg 1le Viena. Conecntus MusicuK dc Viena. Dir.: Nikolans Hornoncourl. (:Hm). BOCCHERI~l: Simionio up. 21 n. 5. G ~97. Deutscbe Kummerakadem.il' "it•u•~. Dir.: J obonnes Gorit.zki (13m). \'\'EBER: 6 peces per u piano o quatre mun~. op. 10. Luda Marntcci. Maurizio Galli. (21m). CROFÉ: Suite dd Gron Cañón. Orqut'lotra Simfòn.icn de Detroit. Dir.: ·\o tal Domti. (37m). 18.00 GRANS INTEGitALS CANTATES DE BACH ..Es ist cio trotrig nnd wrzugt Ding" (Es uno ro•a insolenta i covarda), cnntnta BWV 176. Soliste' vorok Cor de nens dt• Hannover. Collt•ginm Vocale. LconhordtConsorl. Dit·: Guslnv Leonbordt. (13m). "lcb ruf zu dir, T Herr Jcsu Cbril;t" (Clamo ~:op a tu, Senyor Jesurrist), cuntutu BWV 17i. Soli~trs 'ocals. Cor dt> ncrn. d(• Bud Tolz. Confentull Musicus dc Vit>nu. Dir: Nikolous Hurnoncourt. (25m). ··Wo Gou der Ht>rr nit-ht lx·i un~ híllt". (Si Juhvé no bagut•J. ~'"lat n favor nostrt>), cantata BWV 178. Solistes voculs. Cor dt• nens de Bad Tolz. Cooceotus Musit·n<, dc Vicna. Dir: Nikoluus Hornoncourt. (20m). 19.00 GRANS lNTÈitPRETS SVTA.TOSLAV HICHTER TXAIKOVSK!: Conct•rt per n piu no i Ut·qucstnl n. I, op 23. Sviatoslnv Ri!·htcr. Ot·qucstra Filhamailnitu dc Lcninga·ncl. Dir.: E. Mruvinski. (34m). BACil : Suite ft•nnccsu n. 4, BWV 815 a. Sviatosluv Richter, piano. (20m). 20.10 l'ERFILS Raimon Colom~r convtr~a amb un compooitor ol voltant de lo sevu obra. 22.00 AGENDA )1USICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT t•nrl'gistrnt per Cntulunya )tú~ira ri dia 27 de juliol de 1997 ui Puluu dt> Iu '.1íasica Catulanu. LISZT: Von dt•r Wit!gt> bis zum Grubt·. DEBUSSY: La mer. STRAVlNSKI: Petruixka. Jo ve Ort¡ucolru Sirnfilnica de Cutalun yu. Dir.: .J o~l'p Pons. (74m). ' ¡ 23.30 NOCTURN Músit'a ¡wr ucaiJru· d tliu. Pr~­ seo tudó 11 còrrc1: d'Alfrl.'rl Ccluya. 01.00 REPERTOR I DE NIT DIMECRES, 24 DE DE· SEMBRE DE 1997 07.00 L'OBERTURA l\f(asico pt'r conwnçor el d,io. RecuU d'obri.'~ br¡,u, presentades per Joan \'ivt'o. l ndou butlletins informutiu' i ngt•od!', mu•icaL,. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS PreSfntoció de lc• úhimc< no\•etall! disro¡;riatic¡ut:h npurt•¡,•udeR ol mercat. Eti¡.uú potrorinat per DU.co~ Custrlló. 10.00 BUTLl.ETÍ DE NOTÍCIES 10.0 8 CAI~SA DE MÚSICA llAND I~L: "Ett•t·tual Sourcc of Li¡¡ht Di vint'", Odu per 11 l' Aniversari dc Iu lll'inu Anna. Gillian Fi~lwr, sopruno. J omeR Bowmusa, contratt•nor. Mkbncl George, baix. Cor dd Nrw CoUege d'Oxford. The h.ing'H Consot·t. Dir.: Hoht•t·t K,ing. (29m). R.STRAUSS: Així va parlar Zarothustra, op. 30. Orque~tra Filharmònica de Berlín. Dir.: Gcorg Solti. (33m). D\ ORAK: Quartet op. 96. "Americà'', Quartet Talich. (24m). BA.X: La vigília de Nadal. Orque;,tra Filharmònica de Londres. Dir.: Bryden Tbomson. (18m). MILHAUO: Scuramoucbe. per a soxo i piano. Pekka Savijoki. Margit Rahkonen. (9m). BEETHOVEN: Sinúooia n. S op. 67. Orque;,tra de Cambra d'Europn. Oir.: Nikolaus Harnoncourt. (37m). SORS: Divertimcnto op. 62. J ordi Codina i Josep M" Mnngado, duet de ¡,'U.Íturres. (l Lm). 13.00 MÚSICA VOCAL CH.ARPENTfER: Missa de lu vigília d; Nadal. Alan Walker. Alistair Fiu uer. J ames TurnbuU. Ben Cooper. Amlrew Rupp. Cor del St. Jobn's CoUPge dc Cambridge. City of Loodon Sinfonia. Dir.: George Guest. (30m). HAIRSTON/CULLEN: ..~fary's boy cbild". Kiri Te .Knnawa, soprano. London Voic!ll>. Pbilbarmollia Orchestra. Dir.: Cari Davis. (4m). SCHELLE: Actus Musicus auf Weyh-Nachten. La Capella OucaJe. Musica Fiata, Koln. (24m). BIUTTEN: A boy "as born. op. 3. Solistes vocals. Corydon singers. Coristes dc la catedral dc \Vcstminslt'r. Thomas Trotter, orgue. Dir: Matthcw Bcst. (29m). RESPIGffi: Lauda per a la Nativitat del Senyor. Pntricia Rosnrio. Louise Winter. Lynton Atkinson. The Richard Hickox Singers. Tbc City of London Sinfonin. Dir.: Richard Hickox. (25m). 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- CIES I AGENDA MUSI CAL 15.13 CAPSA DE l\1ÚSI CA CORELU: Concerto grosso op. 6 n. 8 "Per a la nit de Nadal''. I Solisti Vencti. Dir.: Claudio Scimone. (15m). WEBER: .Konzerstück per a piano i orquestra, op. í9. Alfred Breodcl. Orquestra Simfònica de Londre... Dir.: Claudio Abbado. (18m). MUSSORGSKI: Quadres d'una exposició. (orque;,tració de Ravel). Orquestra Simfònica de Montreal. Dir: Charles Dutoit. (33m). BEETHOVEN: Sextet dc vent, op. 71. Ricercar Academy. (19m). PUCClNl: La Bohème( acte I er). Mirella Frr.ni. Luciano Pavoa·otti. Rolando Punerai. Eüzabeth Harwood. Nicolai Ghiaurov. Gianni Maffeo. ScbOnebtrger Siingerknaben. Cor dEl l'Opera dc Berlín. Orquestra FilhamJònica de Berlin. Dir.: Herhert von Karajan. (35m). QUANTZ: Trio honata ¡.oer u flauta, oboè i clavecí en do m. Ensemhle Baroque de Paris. (11m). Rl MSKl-KORSA.KOV: La nit dt "indal, ~uitr. OrtJUI.''tru l\uc:ionol E,cnt't'•U. Dir.: 'Xt>t'llll' Jani. (:!9m). dat. 18.00 GRAl\S 11\IEGRALS C.\.'iT\TES DE D \Cll '':iit>he zu, dab~ dt•int' Gottt•furrht wrbt Ht•udwlci •ri" (\i~ln I.JIII' el temor dt> Oa>n no ~i~'lll hip(krita), rantuto BW\ 179. SoiÏbtt•s 'o!'uh. Cm· tle m•u• dt• Bnd TUb:. Cont•(•nlu• 1\tu•irus tic Vit•nu. Dir: Nikolnus flurnmwuurt. (13m). "St•hmilc:kl' dich, 11 lit•bt• Seele" (Enl(ulonn 't oh unimo rijtimada), cuntutu BWV 180. Barbarn Srhlick. Aauh·t'OK St•laoll. Chl'istoph l'n·¡;urtlit•u. Couhold Srhwat·z. Cont•t•rlo Vot•ulc dt• Ll:'ip7..ig. EnHt••nble Uuroqur dt• Limog~s. Dir.: Chr~topht• Coin. (22m). ''Lckhtgt·tiinntt• Flutll·rgeiRlt'r" (E~¡writri frívol~> i llcugt•rb), t•unlnta BWV 18 I. AJrxundrt· Ru>munn. Paul Es.wood. Kurt Equilu~. l\111' van Egruond. Cor dt• nNa~ dt• llaunover. Lt•onhardt-Cnn~ort. Dir.: Gul\La\· lkonhardt. (13m). 23.00 '\ USSA DEL GALL Tran•mh.-ió en directe de~ dd 'fone~tir de '1ontserrot. 19.00 1\0IJS I NTÈRPRETS DI\ERSOS AUTORS: El pocrua dc 'iarlal (oht•rturn, cant I i c:ont H). Rn•u )f. Cone•o. Caril.'~ Prats. Cnr Infantil i ¡:-rup instnamental de J'E~1·olo Thon. Coral Thuu. Jordi Rndigales, piano. Joat•p Cuní i RoRo M. Oliu, Jec· tors. Oir.: Jo,rp M. Bu•t¡uet-. (35m). ALBJ"'ONI: Adagio en tiOl m. Ahunm•s fit·l~ Curgo~ dt•l Fr.. tivul l nwrnnt:ionul ¡Je Míasiro dl' Torrtii'IIU dt• Monlgn. (9m). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSI CAL 20.13 MEN DELSSOHN: 150 ANYS 1-lurk! Tlw Ht•rald Angt'ls Sing. (oudulu). Cor dt•l Suint John CoUegt' rle Cambridge. Dir.: G!'orgl' GuP~t. (3m). Quatre pec<'R pt'r o quartet de cordo op. 81. Quarlrt de cordo Coull. (22m). Zwei gei~­ tlichr Chort• fiir 1\lnnncr•timmeo. op. 115. Dic Singphonikt•r. (•lm). Ohl'rtura Ruy Bla~. Orque'tru Simfònica de )1ootréu1. Dir.: Chnrlt's Outoit. (7m). Simfoniu pt•r o cordu o. S. Ort¡ut•,. tro de Cambra .\nglr~n. Dir.: WiUiorn Boughton. {llm). llor mt•in Bittl'n. Cor dl'l K.ing's College, Cumbridgl'. Dir.: Stephen Clcohury. (I lm). Prt'ludi i Fuga en dom. rtt.uria• Ciairl' Aluin, or· guc. (Sm). Kyric pt•r u cor i 01·questt·o. Enst•mblt• vot•ul i in~­ trumentul de Lou~;nnnt>. Oir.: .M idwl Ctll'iwz. (Sm). Variacions conerrtunts pt•r u violcuu·t•l i piano, op. 17. ll t•nrik Bn•ndstrup. Cutherine Etlwurck (lOm). Qunlrt• ¡¡,.,Jt•r pl'r a t¡untr¡• veus d'homt•, op. 120. Dit• Singphoniker. (8m). 22.00 "ESPECIAL NADAL'' SAINT-S.\.E'iS: Oratori de 'la- Dresdner Krcuzl·hor. Philharmonie. Dir.: Martin Fliimig. (37m). Dre~dner 02.00 REPERTORI DE NIT PORPORA: Dotindo. donni nucor?, rantata per la nit de Nudni. Rosita fri!;alli. Marco La-.znro. Robt•rta lnvl'rnizzi. AJc¡,snndro StrndcUa Consot·t. Dir.: Estevnu Velurdi. (86m). DUOUS, 25 DE DE· SEMBRE DE 1997 PR OG RAMACI Ó ESI'ECl AL DE NADAL 10.00 BACH: Oratori de Nadal, BWV 248. Uons Bochhirrl. Andr eu>, Stein. Thco Altmeyer. Burry ~lcOaniel. Cor dc nens de Bud Tilb:. CoUegium Aureum. Dir.: Gt'rhord Schmidt-Garlen. (163m) . 13.00 NADALA \TE.l'>IA. Rt'<'ital l.'nrcgiAtrat en directe el21 d .. dl•st•mbre de 1993. l'l:ícido Donúngo. Dioune Warwick. Cor dr o¡•ns u\1ozurtn. Orque~tra Simfònil'U dl' Viena. Dir.: \'jekoslav Sotej. (53m). TURINA: Novidnd. op. 16. Orquestra Ciudad dc Grunnda. Dir.: J uan de Uclal.'ta. 06m). LISZT: Arbre de Nadul. L.·I<lie Howard, pio no. (33m). FERRER: Uno nit de Nadul. Enrc¡;istrnment fet per Catulunyu MúsiCIJ. Orquestro Ciutat de Borcelonn. Dit·.: Albert Argudo. (24m). 15.00 MANFREDINI: Concerto grosso pel Sontú;sim Nadal, op. 3 n. 12. Membres de l'Orquestra FiJharmilni!'a de Berlin. Oir: Herhert Von Karajan. (llm). MESSIAEN: La Vierge et l'Eufuot (La Nut:hité du Seignenr). Oli,.;er 1\fcs-ioen. orgue. (Sm). VALE~TINI: Simfonia a tre, pl'r il Santismno '{ataJe, op. 1 n. 12. l'iorthwest Chamher Orchc,tra of Seattle. Dir.: Alun Fraor~. (10m). POULENC: Quotre moll'ls ponr le temps de noel, per a cor mixt o cappcUa. Ensemhle vocal de Provence. Dir.: Helene Guy. (10m). GIL: Fum, fum, fum, glossa per o cobla. Coblu Monl{,rrins. (Sm). BOCCIJERJNI: VillancicoR al Nnciuuento dl• Nuestro Señor Jcsu Christo, per 11 solistes, cor i orquestru. SolisIPs vocals. Capella Son to Cerllia dc In Catedral de Lucca. Orquestra lírico-simfòniro del Teutri' de Giglio. Dir.: Giunfranco Cosmi. (21m). RThiSKI-KORSAKOV: Polonesll de "La nit de Xodal". Orquestra Simfòllit:o de L\codèrnia de l"L'RSS_ Dir.: Ev- 11 gtwni Swtlònov. (Sm). SCHÜTZ: Oratori de Nodal. R. Yaknr, mr7.zo -¡,oprono. 11. llopfnt'r, t«•nor. I hwol<l Stornm , boi'C. Cnr dr Motl'ls dr Munic. Rcsidrn.tordw~lo·r dt' Munic. Dir.: Honq Rudolf Zlibele). (37m). SC ilÓ'\'BERG: Música dc Nodal pt"r a piano, harmonium , dos \'iol i ns i v;oJonrel. Cam~rnta dt• Yt'r~ulle~. Dir.: Amoury du Clo~c.>l. (<lm ). IJOLST: M(tsit·u 1wl Nudol. Cbri~t Chur<·h Cathctlrol Choir. Dir.: Stephcn Onrlington. (35m). TOHELLI: Conct·rtnu 4, en forn•u de Pastoral prl Santístiim Nailul, op. 8 n. 6. Conjunt du w•nt d 11 I'Ortlut•strn Filhut·mònira tic BerUn. Dir: Herbt•rt Von Korajnn. (I Om). DUES NADALES: " Whitt' Chri~tmos" i '' Santa Clouo iq cotning to town". Bing Cro~hJ. The Andrew, Si•ll'rb. (6m). -...= ¡¡¡ = ~ a, ""' ~· 158 19.00 S IS AD \LES TR \DICION\LS CAT\L\NES. Orft>ó Cotolà. Dir.: J ordi Ca•a>. (15m). WILLI.AMS: 2 nodole:- txo~.lese;.. Cor dl'I Saint John CoUt>ge de Combrídttt". Dir.: ~rge Gu~t. ( tm). DLES'-ADALESTRADICIONALS FR \'iCESES. \Mldem> and Choru• of St Martin in lht• Fields. Oir.: "íe~ille '\larriner. (6m). BARTOK: 1\ladales Romane-t'S per a piano. on~o Ronlú. (llm). 2 NADALES POPUL.-\RS ANGLESES. Cor del Saint John Collf.'{!;e de Combridge. Dir.: George Gu.-,t. (7m). 20.13 "A LA ~fANERA DE...." Un t•ouv;dut en~ propo~a i romenta lo mí••iea que li agrada. Guió i prl!l'tntarió d~ Joan Vlvrs. Producció de Dolor~ Busqueta. 22.00 AGENDA 1\ft:SICAL 22.05 ELS NOSTRES COl'iCERTS CO!\CERT enregi-trat per Catolunya Mú~ira el dia 26 de desembre de 1994 ol Palau de lo ~túsit-a Catalana. CO'\CE RT DE SANT ESTEVE. \1VALDI: Glòria, RV 589. OLTRA: ~ada­ lt:ll Arn>u, Suitt> pt'r a cor i cobla. CANÇONS TRADICIONALS. Solistes voca!JI. Cors TnfantW. i Cor Jon• dr l'Orfeó Català . Conjunt in~trumental. Coblu Sunl Jordi. Orfeó Català. Dir.: Jordi Cnsafi. (68m). 09.00 BUTU..ETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Pre8entació dE' les úJtimes no~e­ taU. discogràfiques apore¡;udes al mercat. Espai patrocinat per Discos Castelló. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE l\fÚSICA SUK: Azracl, simfonia per u gran orquestro, op. 27. Orquestra Filharmònica Txeca. Dir.: Vóclov Neumann. (58m). C.Ph.E.BACH: Sonata per a cla,icèmbal i violí. H 512. Les Adieux. (17m). SAINT-SAENS: Concert per a piano i orquestra n. 5, op. 103. Pascal Ro¡!é. Royol Philharmonic Orrhe~ tra . Oir.: Ch. Dutoit. (30m). TRES XADALES. The Conadian Bras•. Tbe Canadian Bra.<s Jazz All-Stars. (9m). D'GRA1"íTE: kFiero, acerbo destin" i ··Qualor ten to scoprire". dos du t'Ib dl' cambra. Judilh ;-.lel~on. ~opra­ no. René Jacobs, contra-tenor. Concerto Vocole. (10m). WEBER: Simfonia n. 2. Orquestra Simfònica de la Riidio dt' Bav;cra. Oir.: W. Sawallisch. (18m). DEVIENNE: Concert per a Dauta n. 7 en l\fi m. Alain :'\forion. Orquestra Filharmònica d c la Ciutat deNiça. Dir.: Moximiano Valdés. (18m). 13.00 l\IÚSICS DE CATALU- NYA CASALS: El Pes~ebre. Ano l\f" Sanchez. Raquel Pierotti. Joan Cabero. Enric Serra. Stefuno Polatcbi. Orfeó Català. Cor de Cambra del Palau. Orquestro Simfònica de Barcelona i nurionol de Catalunya. Oir.: Lawrence Fost:er. (100m). 15.13 EL DIA DE L'OIENT Programació realitzada a p artir de les peticions que el~ nos~ oientl' han Cet al contestador de Catolunya ~fúsica. tel. 202 35 35. 18.4·0 CONCERT DE SANT ESTEVE Transmi.ssió en directe des del Palau de la Música Calolano de Barcf'Jona. Cors infontils l, 2, 3. Cor jove. Orfeó Català. Dir.: Conxita Garcia . Jordi Casas Bayer. tació a t•òrree d'Alfred C!'iayo. 01.00 REPERTORI DE NIT DISSAB1E, 27 DE DESEMBRE DE 1997 Oi.OO L'OBERTURA Mú~it·a pt•r l'Oiltt'nçnr l'I <lia. Recull d'obn.•s bn•uh prt>.sentades per Pilar Subirii. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA l\fiiSICAL 09.13 l\fÚSICA PER A CO- BLA GlL I 1\fEMBRADO: Glossa del Noi d!' In Mare. Cobla Lu Prínci¡wl de Lu Di11bal. Dir.: Francesc Co,8íl. (4m). G RAAFF: Fnlonx11. Cobla Lo Prinripnl d'Amsterdunt. (4m). OLTll.A: Rnp~d<i­ dia p!'r n piano i cobla. Albert Guinovart. Cohln l\fediterrània. Dir.: Jesú~ Venturo. (10m). SAl\TlAGO: Peswbre> i ~ardo­ ne,. Cobla Ciutat de Girona. (Sm). GIL l '\fE!\ffiRAOO: El comtr Arnau, poema reritotio. Sílvia Tarragona i Jordi Tenn~. narrador-. Cobla Lo Prínripa1 d..- La Bi, bal. Oir.: Fronct>~C ca--ú. (18m). 10.00 AGENDA l\JUSICAL 10.05 PEJI;TAGRAl\IA Repetició dt•l programo tmè-s el dijous. 11.00 EL DIA DE L'01El'll Pro¡,<romució rt•nlilY.ado a partir de )(·~ pt>tirions qu¡• els nostres oient~ han fet ui rontCM lndow de Catal u nyu Mú~ii!U, tt•l. 202 35 35. 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 15. 10 EL DIA DE L'OJEI'II Continunt·ió del programa. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCI ES I AGE~DA 'fUSICAL 11.00 TRANSlUSSIÓ EN DIRECTE DE U MISSA CONVENTUAL DES DEL MONESTm DE l\"10NTSERRAT 12.30 AGENDA MUSICAL 12.35 APERITIU MUSICAL 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 1 5.08 ''A LA 1\IANERA DE...." Repetici6 del programa emès el dijous al vespre. 17.10 TE"tfPORADA D' ÒPERA DE CATALU!\'YA "tfÚSICA 00!\'lZETTI: Lucia di Lammermoor, òpera en duC!> parts. )fariells Dévia. Josep Ca rrera&. Hans Helm. J ohn Paul Bogart. Cor 1Orquestra del Teatre Donizetti de Bergamo. Dir.: Lamherto Garddli. (121m). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA 1\JUSICAL 20.10 SELECCIÓ DE JAZZ Programa dedicat o Ja múllica de jazz amb gnió d 'Albert Mollofrê. 22.10 AGENDA l\IUSICAL 22.15 U MÚSICA A DEBAT P rograma a !"entorn de temcR muaicals d'interès. realitzat amb la col·laboració del Consell Catolà de la Música. 01.00 REPERTORI DE l'lT 22.05 GRANS OBRES HA.~DEL: El "tfl'b<il'~. Dorolheo Rüsrbrnono. Su~on Gritton. Bt'rnordo Fink. Ch orleR Daniels. 'Ileal Oovi1·s. Gobricli Con•ort & Pinyer~. Dir.: Paul McCn'l',h. (132m). DIU.UNS, 29 DE DESEMBRE DE 1997 23.30 NOCTURN Múl<it·o pl'r nrahor ¡•) dia. PreM'ntot•i(l n cò rre~: de Maró .Tan~. 01 .00 REPERTORI DE NIT 22.00 AGENDA MUSICAL DIUMENGE, 28 DE DE· SEMBRE DE 1997 23.30 NOCTURN Música per acabar el din. Pre61!11- 09.13 liÚSICA REliGIOSA BERUOZ: La infantesa dc Crist. trilogia sacra. Anne Sofie \'OO Otter. Gilles Carhemaillc. J osé Van Dam. Juies Bastin. Anthony Rolfe-Johruson. Cur Monteverdi. Orquestra dr l'Òpera de Lió. Dir.: John Eliul Gardiner. {95m ). 22.00 AGE~DA "tlUSICAL OJ .00 REPERTORI DE NIT 07.00 L'OBERTURA ~JUSICAL 23.30 NOCTURN Música per acabar el din. Pre•entació o càrrec de Maró Joné. 21.00 EL DIA DE L' OlENT Continuació del programa. 22.05 CONCERT Il\IAGINARI Guió i selecció: Àlex RohleY. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- CIES I AGENDA 20.13 l..' ÀUDIOVISUAL lJn pro¡:ramo d',Ut>x Gorino. 23.30 NOC11JRN MW;ica per nt•abar el dia. Pn"'l'.n· tudó u rilrrC(: d'Alfred C1'1aya. DIVENDRES, 26 DE DESEMBRE DE 1997 12 ~lúsica per comen çar el din. Rerull d'obres brens presentades per Joan Vives. Inclou butlletins infonnatiu;, i agendes musirals. 07.00 L'OBERTURA i\lú•ko per com!'nçur .-1 1liu. RecuJl d'obrt.'s hreu8 presentades per Pilar S ubirú . 07.00 L'OBERTURA Música per començar el diu. Rel'ull d'obres breus presentades per Joan Vives. Inclou butUrtim informatius i agendl's muslcols. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVE- TATS Presentació de les últimes novetatA discogràfiques apnregudCll ol mercat. Espai patrocinat per Discos Castelló. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- CIES 10.08 CAPSA DE !\tÚSICA ELGAR: Odo dr In Cot·onudó, op. 44. Solistt'' vcwuls. Sorirlnt '\fubicnl dt• In UniH"r~itat de Comhridgt'. Cor dt•l h.inl('• College dt• Camhridg\'. ~e" Plillnrmonin Orrht•stro. Dir: Philip lRd!ll'r. (3,~m). BDCOS.lN HEBDEN: Com•t•rt pt•r u cot·du n. 2. Cantilena. Dir: Atlrian Shephcrd. (8m). BACil: Suitt' nnglt'>0 n. 3, BWV 808. Glt•nn Gotdd, piano. (13m). FALLA: El somhrcro de tres piros, ¡)ritnt>ru suitl'. O•·qu!'sll·o Ciulal dt• G•·nnudn. Dir.: Joocp Pons. (15m). RAKHMANI NOV: El Príncep Rostislav, Jlot'OIII simfiinic. Or• quos t1·u Filhnrmèmicu do Moscou. Dil·.: Dmill·i Kltotmko. (16m). CERSILWlN: "Tbcy cun't tukc thnt nwny Crom me". "Mrdl!'y: (Our) Lovc Íb ht•re to stny". "But noi for mr". ·'Embraccablt• you". "Nice work ii you can gt't it". ·• I gol rhythm". Bnrbnro l!endrirk~. t•nnt: Kntin i Mariellc Lubèt¡ue, pianos. {16m). BOTTESI'Il: Fantn•in o. 2 'obri' La Sononmhtdu dr Bl'llini. \fnrio IDct•iuti, contrabaix. Luigi Zunurrli, piano. (9m). ILU\OEL: Músirn pt•r ab Reial;; Focs Artiiicinlo. ,\¡•ndemy of St. \tartin-in-tJu~Fidds. Dir.: Nevillc Mnrrint•r. (17m). BRIÀl: Opuo Pnthetirurn, Nov. IX/11. ll>olyn Vt•rt>bit'il. ChriKLd Borchet·H. Scot Wl'ir. Jouchim Gt•bhardt. Cor mixt Kühn. Or· rruestrn dc Cambra dt~ Praga. Dir.: llclmuth Rilling. (29m). l 3.00 MÚSICA DEL SE<;u~ XX SCH ÒNBI!:RG: Simfonia dc cambra p111' u 15 inblt'umcnts ~o­ liKLes, op. 9. Orquestra Filharmònirn de Bt•rlín. Dit-: GiuSt.'ppe Sinopoli. (23m). PAGAN: MirUI•It• u Iu Dingouul. Os·t¡m·strn Sinfònicu i Con•. Dir.: Manuel Vnldivicso. (7m). GUBAI DUL~ \: Rt•joit·~. Sonata pl'.r 11 \':ÏOlí i 'iolOJl!'l'l. Oldt Kryqn, (30m). Thedét·n. Torlcif BER.~STEIN: Primer i St•gon Introit de Iu \li~sn. Soliste~> Vot.'nlb. The '\jormou Seribnt•r Choir. Tht• Bt•rk~hin• Bo} Choir. Stnge Mu~it·inns. Oir.: Lconurd Bt•rnstcin. (10m). LEWIN-RICHTER: St>cutmtiu IV. per u piuno i electroat•ústirn. Curlt•s Suntos. {11m). BARTOK: Conc¡·rt per u 'iolí i ot·qucslru n. I, Op. posth; Sz 36. D~ nes Kovút·J<. Ort¡tll'stru Filharmnnif•n dc Dudup••st. Dir.: Amh·íts Kór ollí. (19m). 15.00 HUTLLETÍ DE NOTÍCI ES I AGENUA MUSICAL 15.13 CAPSA DE MÚSICA BEETHOVEN: Cuntutu pd nom('namrllt dc l'Em¡wrudor Leopold Il, WoO 88. J utli th lloworth. .Jenn R.igl.y. .John Mork AiruJt·y. Josi Van Onm. Cor)'don Singenl. Corydoo Orebestru. Oir.: ~fott­ ht'w Best. (23m). HENSELT: Variacions de conrert sobri' un LI' ma dt' ''Robert le Diable" de :\feyt•rbeer, op. Il. Mnrc-André Hamd.in, piano. Orquestra Simfònica F:-oot·esn de la BBC. Dir.: )farl)n Brnhbins. (18m). VT\J\LDI : Concert RV 362, ''La caccia•·. D Giartlino Armoni{'o. Oir.: Giovanni Antooioi. (8m). BLANCAFORT: Romanzn, Intt'rmedio i Marcha. Antoni Besses, piano. (10m). COLTRANE: Big Nick. Joh11n Coltrnne: saxofon. Jimmy Garri~on: baix. Aaron Bell: baix. Elvin Joncs: batelia. Som Woodyard: bateria. (4m). GRIEC: Simfonia en Do. Orquestra Simfònica dc Gotcborg. Oir.: Okko Knmu. (37m). MOZART: Eine Kleinc Night Music, serenat¡• KV 525. Or(¡ucstrn Pro Arte de Munic. Oir.: Kurt Redel. (19m). STRAVINSKl: Suite Pulcinellll. Orquestra de Cambra Anglesa. Dir.: A. Gihsoo. (23m). DOPPLER: I.:oiseau des boi.• pPr a llau111 i quatre trompes, op. 21. Per Oü:o. Jn.,t>egiird Oien. Ib Lamky-Ouo. Rolf Bengt.'<-On. Bengt Sundherg. (5m). CHABRIER: Bourrée Fantasque. Orquestra Nacional de França. Du·: Annin Jordnn. (ïm). 18.00 GRANS Il'I'TEGRALS CA.l\'TATES DE BACH "Himmelskiinig, sei willkomrnen" (Rri dcl ccl, Migues benvingut). cantola BWV 182. Patd Esswood. Kurt Equiluz. Robert HoU. Cot· dc nens de Bnd Tolz. Coocenlus musicus de Viena. Dir.: Nikolnus Harnoocom·t. (31m). "Sic Wl'rden cuch in den Bann tun" (Us exclouran de les sinagogues), cuotnlll BWV 183. Hclmuth Wittek. Paul Esswood. Kurt E(¡uiluz. Thomns H umJ)SOU. Cor d~ nens de Bad Tolz. Cooceotus musicus de Viena. Dir.: Nikolau.~ 1-Inmoncourt. (14m). 19.00 ALMAI~AC Un espai destinat a evocar i reviure els fets més representatius del passat musical. Goió i selecció d'Àiex Rubles. 20.00 BUTlLETÍ DE NOTÍCIES I AGEND A llUSI CAL 20. 13 CATALUNYA MÚSICA: RECULL DE 10 ANYS D'HISTÒRIA Revisió dels programes, e~;pais i concerts més significatius. CONCERT enregistrat per Catalunya Música t'I din 19 de juny de 1997, des dt'l Palau de la Música Cotalunn de Bar celona. CONCERT EXTRAORDINARI amb motiu dcl Xè AN1VERSARJ de Catalunya Múoica. GARRETA: Pasto· rol. BORGUNYÓ: L'aplec. SERRA: Impressions comperole~. BEETHOVEN: Pnntasia coral per a piano, solistes, cor i orquestra, op. 80. Anna Moreno Ln•aiJ!', 'IIJIMIIltt. llo~o "Olt'U, soprano. \tont.•t·rr¡¡t TorrueJiu, contrnh. ]t)M•p Ht'llt't.tt•nnr. Jor· di Rit•nrt, baríton. \u~d Otlt•nu, bah.. Jo'l'JI Colom, piano. Orfeó Cotnin. Orqu,••tro Simfònit·a cic Bnrrl'lonu i ntu•iunul dt• Cntulu nyu. Oir.: La... r,•nt•t• Fo,tt•r. 22.00 AGENDA MUSICAL 22.05 ELS NOSTRF..S CONCE RTS CONCEHT t·nr·t•giotrut Jll' r Cutulunyu 1\túsi()U t•l din 22 tlt• Hett•mhr·t, tlc• 1997 u J' ,\vin~uclu dc lu rnu•rlr·u l dt• Hun·t'lonn. MERCJ~ 97. CONC im'l' OE SARDANES I MÚS ICA DE COBLES. Ohrt•s dt· SANTi\SliSANA, l\101\'TSALVATG~. rJ OMS, SEIU{•\ i MO ll AU ::OA, t·ntrl' d'ultrt'ij. SnnLi Mnlns, pt'l't'll$bi6. Jonli Fi¡(nró, Onhiol. Cohln Sant Jortli. Dir.: Jortli L.•ón. (SIIm). 23.30 NOCTl ltN ,\ 1ú•icn pt•r ut·uhnr d rliu. Pn•,t•utoci6 n ràm.-c tl' \JfN'd Cduyn. 01.00 R EPERTOIU DE NIT DIMARTS, 30 DE DE· SEMBRI DE 1997 07.00 L'OBE RTURA 1\lúsiru pt•r t·omt•nçnr l'I diu. Rt•t•tdl d'obri'~' hrl'u~ Jll'!''t'Oludt•s pl'r Joon ViH~. l nduu hutlletins informa tius i o¡,wndt•s mu•it•al~. 09.00 BllTLLETÍ DE NOT ÍCIES 0 9 .0R SELECCIÓ DE NOVI~­ TATS P rcsc•ntaci() dt• lt•K (d timt·~ nuvetats dhwo¡;t·ufiqurs upun•guctes al mrrcnt. EHpoi putrocinot pt•t· Dillcos Cusl!•lló. 10.00 BUTLLETi DE NOTÍ- CIES l 0.08 CAPSA DE l\tlSICA IIOLST: El• plon!'leo. Orqueqtra Filhunnc'mit·n rlt' Vic•nu. Dir.: H. von Knrojon. (SOm). SORS: LI" premicr pn~ Hn> moi. op. 53. Rohl'rt 1\.ubka i \\'ilmn van Brrkel, duet de gu.i torrt'ti. (im). l\L\llTNU: \ull rnntlri¡!OI~ pt-r u \CUS mixtt•.,. Cor M.ht Kühn. Dir.: Pnvt•l J..iihn. (17m). MOZART: Com•t•rt lll'r n piano i nr<JUC~trn o. 26, h.\ 537 "Coronnt•ili". l\IUt·rny Pt>rahiu. On¡oestru dP Cambru Anglesa. Dir. M. Pr•·ahiu. (31m). E:t,LlNGTON: I n n sc•utinll'ntul Mootl. J ohon Coltrunt": 6U>.ofou . .J immy Curdson: huix. AUI·cm Bt•ll: baix. El· vin J nnr•: hu lrtin. Sum Wòodynrtl: batt•du. (lm). WAGNER: Parsi ful, t•nt·untum,•nt dd DivC'ndre¡, Sant. Orc¡ut'strn Filhun nòoieu dt• Munic. Dit·.: St•rgiu Ct•libidnrhe. (l:~m). TELE'\1ANN: 'llio prr n Onuto fit• b!'c, viola i continu en Fn l\1 . Mit•hnlu PPtri, nauta dr lwc. Pinchus Zultt•r- man. vtola. Lavton Janlt'S, t•lnH'cí. Chnrlcs UÚery, fogot. (im). BOROD~: Simfonia n. 3 (inncuhndn). 0l'que;;trn Simfòni,•n rle rAt•odèmin d'E,tnt ,¡,. n ;RSS. Dir. E. SH·tlonO\, (20m). S.\TI E: Drorripcion:. ouLnmòtir¡ut>s. Emhrioo.• d<''-'t't'llll<. \ uji Tnkahoshi, ¡Jiano. (10m). 13.00 l\tO~lEl'I'TS LÍRI CS BERNSTElN: On th•· town. (~4'­ IC<"ciÍI) Fredcrico von Studt'. Tynt• Duly. Morie McLaughlin. Tbomos llumpson. Kur l Ollmann. Cor i On¡ut'stra Simfònien clt• Ltmth't'~. Oir.: Miol1orl Tilsou T hu1nns. (20m). DEUUS: Mar¡;ot lu rougtl, ÒJIN'n eu un ncte. Solisll't! vocnlM. T hc BBC Singcrs anti Com•t•rl Ordwst rn. Dir.: Normnn cid Mar. (39m). KÜNNEKE: El t'OMÍ dt' Ding¡;dn, extrul'tt's. Rt•nntt' Houn. Rudolf St.'hock. Urrinlu Sl'hirrmncber. Orqut?.,lro Simfò· nÍ!'U dc Berlín. Dir.: ~Í'Mit'r St·hnüch-Boclcke. ( ISm). 1 5.00 BUTLLETÍ D E 1\0TÍCI ES I AGENDA JtUSICAL 15.13 CAPSA DE ~fÚSlCA COPL\.t'\D: Quatre t>pisodi~ dt> dnnsu de "Rodeo''. On¡ul'stra Simfònica dc Detroit. Oir.: A. Doruti. (20m). MATTHESON: Sonolll de cambra n. 3. Tokc Lund Cbristian8eo, Lraver~o. Jusper Boje ChrU!tt'nHcn, elnvicèmbal. (8m). DIVE RSOS AUTORS: 6 nadalt•s. Thc Mormo n Tabernacle Choir. T he ColumiJiu B cass aod P ct·cusKion EnsPmhle. Dir: Jerold O tlltly. (20m). 'rUJUNA: Mujereb uspoñolas (s~ric 2), op. 73. Antonio Soria, piano. (15m). MOZART: Rondil. KV 371 (reconstruït p1•r Lowell Greer). LoweU Greer, trompo natural. Orquc~tro Borrora P hilharmooio. Dir.: Nicbolus .l\1cGegun. (5m). GLAZUNOV: El Mar, Fantn¡;ja op. 28. Orqu~tra Simfònica dl' la Ru tlio de l'URSS. (15m). C \ RULLI: Concert per a guitarra, op. 140 "Petit Conct'rto de Societé''. Pcpe Romero. Acodem}· of St. :\la.rtin-in-tbe-Ficlcls. Oir.: l ona Brown. {15m). \ 1l,LA-LO BOS: Cinc preludis. Eduardo Fernóndez, guitarra. {20m). lL\YDN: Quartet de corda. op. 76 n. 6 Hob. ffi:80. Quartet Orlando. {22m). WEBER : Concer tino per n trompa i orque~~Lrn, op. 45. Ifer maon Baumaon. OrqucsL•·a de la Gewaodhaus de Lcip:d~. Dir.: K urt.M"nsur. (13m). 18.00 CRANS INTEGRALS CANTATES DE BACH "Erwünschtes Freudenlil'l11'' (De~it­ jnda Uum d'alegria), cantata BWV 184. Alexunder Raymunn . Paul Esswood. Kurt Equiluz. .Ma:" van E¡,'lllood. Cor de nens cir Hnnno"er. CoUegium Vocale. Lconhardt-Coosort. Dir.: Cus- luv Leonllllrdt. (23m). "Barmherzi~c• I I!·ne dt•r cwigcn Li ebe" (Cor nÚ~<l'ricordió' dt' l'omor l'l\'rn), t'lm lnln BWV 185. llt•lmut Wilu•k. Paul E~swoorl. Kurt Etruiluz. Thomos Hompaun. Cor dr lll'llM dt• Bat! Tolz. Conreutu~ Muskus dc Viena. Oir.: Nikoluu• llurnon!'ourt. (14m). "Argrl' dich, o Sct'le, nirht" (No t'enutgi~. oh ònimn mc•va), rontata BWV 186. Helmut Wiuek. Paul Es~wood. Kurt Equiluz. Robert Iloll. Cor de m11H del Boci Tolz. Conct'ntus MusicuH fit: Vil'nu. Oir.: NikolnW< li Bl:'nonrourl. (28m). 19.00 CRANS INTÈHPitETS SVIA'fOSI..AV RICIITER DVORAK: Quinh•t nmh piano, op. 81. Sviatoslnv Richtc•r. Quartet Borodin. (41m). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I ACEI\DA \UTSICAL 20.10 PERFILS Raimon Colomt'r t•onver•a umb un <"Ompo•itor ol \Oitnnl de la ~eva obra. 22.00 AGENDA )n;Siw\L 22.05 ELS "iOSTRES COl'\CERTS CONCERT rnregü,trat per Catalunya Mú•ica el dia 26 dl' juliol dc 1997 a I'E•gléllia Parroquial dc Torrorlllo dt- \!ontgri. >...'\11 FESTIVAL 11\TERNAClOJ'\AL DE MÚSICA. Obre~ de MORERA, RAKHJ\1 \NINOV, DONIZETTI, GOUNOD. ClLEA, PUCClNI, ••ntre d'altres. Mi-Ja Pnrk, soprano. Journe Aragall, tenor. Fl'lipl' Bou, baríton. Arnparo Carcía, piano. (82m). 23.30 NOCTURN Músiro per acabar el din. Presentació u còrri'C d'Alfrl'd Celaya. 01.00 REPERTORI DE t'llT DIMECRES, 31 DE DE· SEMBRE DE 1997 07.00 L'OBERTI.RA per començar el dia. Recull d'obres breus pre•entades per Joan \ivt'-8. lnt'lou butlletin~ informaliuK i ngc.>ndes mu<ic.aL.. l\fú~ica 09.00 8 1JTLLETÍ DE ~OTÍ­ CIES 09.08 SELECClÓ DE NOVETATS Presentació de les últimt!t novetats dilict¡gràliques npuregude& ui mercat. Espai potroc•inat per Discos CastPlló. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 14 10.08 CAPSA DE MÚSICA R.STRAUSS: Una ,;mfonio AJ. pina. op. 64. Orc1ue~tru Filhannònira dc Berlin. Dir.: H. von Korajan. (51m). )'[ARCELLO: Concert per a oboè, corda i continu en rem. Bru ce Haynes. :\lemhrt'S de l'Orquestra del Segle XVIll. Dir.: Frans Briig¡;~>.n. (10m). JA."'ACEK: àDódí (Jo'entut). Suite per a sextet de vent. Orpbeus Chumber Ort'hl'strn. (18m). J.Christinn BACH: Gran obertura (simfonia) per a dohle orqu~tra. op. 18 n. I. Orquestra dc Cambra Saint Pnul. Dir.: Pincbas Zukerman. (13m). DIVERSOS AUTORS: "Charleston Allcy" (tema de jazz). Lambert, Hendricks & Ross. (3m). BDJ00210 RAVEL: Valsos nobles i sentimentals. ltoyn l Philharrnonic Orchestra. Dir.: André Prcvin. (18m). VERDI: Míraicu de ballet de "Mncbeth". Orquestra Simfònica de Londres. Dir.: Antonio de Almeida. (10m). HAYDN: Simfonia n. 96. "El Miracle". Academy of St. Martin-in-the-Fields. Dir.: NeviDe J\tarriner. (22m). MARAlS: Pièees en Trio en mim. The Purcell Quartet. (14m). 13.00 ~lÚSICA VOCAL SIS J'iAD.UES TRADICIO"JALS CATAL\...\'ES. Orfeó Cutalà. Dir.: Jordi Ca,;rut. (15m). BACH: "GottJob! nuo gebt das Jahr zu Eode'' (Uoat sia Déu! L'any ja s'acaba), cantata BWV 28. Paul Esswood. Kurl Equiluz. Sigmund Nimsgern. Solistes i Cor dels Petits Cantors de Viena. Concentus musirus. Dir.: Nikolnus Harooncourt. (16m). ORFF: De temporum fine comot'din. (hLa Comèdia de In Fi dels Temps". Primera part: ''Les Sibü.les". Enregistrament de l't,&trena feta als Festivals de Salzburg, 1973). Solistes vocals. Cor de la Rñdio de Colònia. Cor de cambra de la RIAS. Cor de nt>ns de Bad Tolz. Orquestra Simfònica de la Ràdio de Colònia. Dir.: Herbert voo Karajan. (23m). MOZART: Sis nocturns per a tres •·eus i tres clarinets. Coral Sant J ordi. Dir.: Oriol )lartorell. {13m). PROKOFIEV: Alexander ;\'ev5ky. op. 78. Irina Arkhipova. Cor i Orquestra de Cleveland. Dir.: R. Chailly. (.rom). Kruus, tenor. Orque~Lra del Tea tre "'lwional de I'Operu de París. Dir: 1\fit-hdan¡;do Veltri. {8m). SCUONBERC: Lu nit transligurutla. Vtl"'ió per a orqul'~tra dt• cordo. Orquestra de Cnmbru Anglesa. Dir: Vladínúr ,\~hhnozy. (29m). MOMPOU: lmprt'•sions íntim!'<. Alírin de Lnrrochn, piano. (18m). C.STAMITZ: Conre ri per a viola op. 1. Tubea Zintmemrann. Orquestro de Cambra de la Comunitat Europc•u. Dir: Dimilri Demetriades. (21m). R.STRAUSS: Músi~"" dc fi'81U Ut' Iu ci u tnt de Viena. Tht• London Br·ass Vir·tuosi. Dir.: David Jl on••yboll. (12m). 18.00 CllANS INTEGRALS CANTATES DE BACH "Es wartet ulles u ui dit'h" (Tots l'hJlt>ren de la vu~tru mà), rnntata BWV 187. Michael Emnwmmnn. Paul Esswood. Max von Egmond. Cor de Hnnnonr. Collegium Vocalt'. Lconhardt-CnnM>rt. Dir.: Gu~­ ta' Lt-oolrardt. (23m). " lt'h bnbe llli'Ínl' zu,·er.iC'ht~ (Tinc plena confiança). cantata BW\ 188. Helmut Wiurk. Paul E-.wood. Kurt Eq11iluz. Roben HoU. Cor de ot•o, dr Bod Tlilz. Concentu~ ~~u~icus de \ït'na. Dir.: ~iko­ lau~ Harnoncourt. (25m). 19.00 NOUS IIIITÈRPRETS REGO~DiiBROUWER:D~ peces per o guitarra. Conzolo Marún-:\1t'rinu. (15m). MOZAHT: Qunrtel de corda KV 387. )Mar Cúmara. (28m). MENDELSSOII N: Obt·rtura Les llèuridcs, op. 26. .Jovt· Orquestra Simfònica de Cotalunyo. Dir.: Josep Pon8. {10m). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGEI\DA 1\fUSICAL 20.13 liENDELSSOIIN: 150 Al\'YS Lcs bodr,; de Comaeho, òpera tn do~ at·to••. Ro~marit• Hofmann. Andreu Ulbrich. Seot Wt'ir. Huw Rhi.•-Evonb. J:liico dan d.-r ;\1!'el. Der Jun~t' Chor Aal'hen i Cor ,\!odub ovm. Orque~tra Anima Ett•rna. Dir.: Jo, van lmmerseel. (100m). 22.00 AGENDA '\flJSICAL 15.00 BliTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA .MUSICAL 15.13 CAPSA DE MÚSICA GUERE: El cavaller de hron7,e, suite op. 89a. Ural Philharmonic Orchestra. Oir.: Dnútry Liss. {46m). TELEMAI\'N: Duet per a flauta de bec i violí en Do M. Michala Petri. Pincbas Znkerman. (11m). SAJNT-SAENS: Àfrica, fanta&ia per a piano i orquestra, op. 89. Gwentlolyn Mok, piano. Orquestra Filharmònica de Londres. Dir.: Geoffrey Simon. (llm). DELIBES: Duc:t de "Lakmé". June Ande"on. soprano. Alfrcdo 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT t>nregistrat per Catnlunyu Mú11il'u el dia 28 d'octubre de 1997 a l'E~gl~~ia de l'Esperança ¡J;• Barcelonu. SPI RITUALS i COSPELS. White Quartet. (31m). 23.00 PROCRMlA ESPECIAL DE CAP D'ANY 03.00 R EPERTORI DE NIT DUOUS, 1 DE GENER DE 1998 10.08 CAPSA DE 1\t ÚSICA ZELENKA.; 1\lissa Circumcisionis Domini Nostri J esu Cbristi. (M:is.•a per o la Festa de la Circumcissió, el dia d'Any Nou). Andrl'a Ihle, soprano. Brigittc Pfretzschner, contralt. Ekkt:hard Wagner, tenor. '\Iutthias Henneberg, baix. Cor de nens dc lo capella de Dresden. Cor dl' la catedral de Dresden. Dir.: Konrad Wagner. (4lm). SCRIABIN: Co01·ert per a piano i orquestra, op. 20. Vladimir A.sbkcoazy, piano. Orquestra Filhnrcnònica de Londres. Dir.: Lorin Maazel. (27m). GIULIAi'IT: Grno serenota , op. 82. Vir¡;inin Sinddnr, flauta. Richard Schllling, guil.lrna. (15m). GERHARD: Alegrías, divertiment flamenc. Orquestra Simfònica dc Tenerife. Dir.: Víctor Pnhlo Pérez. (12m). BOCCHERINI: Simfonia n. 6, G 506 "La Casa del Oiavolo". Thl' London Festival Orcbestra. Dir.: Ross Pople. (17m). K.HATXATL~'í: Spartacus. ball~t (extractt'S). Orquestra Filharmònica de \lena. Dir.: A. Kbatxatúrian. (23m}. ~tOZART: Ex,uhate. juhilate. KV 165. María Buyo, soprano. Orquestra Simfònica de Galicia. Dir.: Vietor Pablo Pérez. (15m). SATIE: Coossicnn('S. Werner Biirtscb.i.. piano. (10m). 13.00 MÚSICA A..I\TIGA CONCERT enrcgi!>traL per Catalunya Músit'n el dia 28 d'abril dc 1997 al Palau de la Múijicn Catalana, de Barcelona. XXiFESTIVAL DE MÚSICA ANTICA DE BARCELONA. SCifUBERT: Simfonia. o . 8, D 759 "'Inacabada". BEETHOVEN: Concert per a violí i orquestra. op. 61. Thomas Zebetmair, violi. Orque5trn del Segle XVIII. Dir.: Frans Brüggeo. (67m). BDK00353 MONTEVERDI: Ve&-pro delia Beata Verginl'. (Antífona i Magnificat). Ln Capella Reial. Dir.: Jordi Savall. (20m). 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I ACEl'mA JlUSICAL 15.13 CAPSA DE )JÚSICA BORODIX: Simfonia n. 1. Orquestra F'tlhan:oònica dr RottPrdam. Dir.: Valel'} Gergiev. (35m). VIVALDI: Xisi Dominm.. Lynne Dawson, soprano. Christopher Robsoo, contratenor. Tbe King's Consort. Dir.: Robert King. (22m). MOZART: La Oau ta màgica, extractes dc l'òpera. Editb Mathis. Karin Ott. Fr·onr.isco Araiza. Gotúried Hornik. José van Dam. Cor de l'oper·a dc BfrÜn. Orquestra Fillmnnònicu de Berlín. Dir.: Herhcrt von Kur:njan. (6lm). TXAIKOVSK.I: Oberrura solemne 1812, op. 49. Orquem-a Kirov. Membres de Iu Banda de Ja Mariou. Dir.: Valery Gergiev. (16m). C. PORTER: "I Concentrate on You''. Ella Fitz.. gerald. Buddy Bregmao's Or- cbesu-a. (3m). RODRIGO: Concert pt'r a una fCllta. Pt>pt> Ronu~ ro. guitarra. Arademy of St. Martin-in-tht>-Fields. Dir.: 1\ie,;lle Mnrrint•r. (28m). 18.00 GRANS INTEGRALS CANTATES DE B \CJJ "Singt>t dl'm H!'rrn ein nruc•>~ Lied" (Conteu o Johvé un càntic nou), cantata BWV 190. Hdcn Wotlli. Kurt Eo¡ttilu:¡o;. Nikolnw; Tüller. Ciidúngcr Kontorci Stut1g!lrt. CoUegiwn Bach. Dir.: Ildmul Rilling. (18m). "Gloria in l>x('(•hlis D<·o'', crm· tata BWV 191. N. Cwne>-Yamamoto. Awúbt·•t Kruus. Giithinger Kaoton'i Stutt¡,;nrt. CoUcgium Burh. Dir.: Hclnml ltilling. (17m). "Nun drutkct ulle Cou" (Aru dorwu toll! gnkit!tl u Ofu), t•untatn BWV 19'.2. Uclmut Witt<·k. Tllonlllb Hwn¡;,¡on. Cor de m•os cle Bnd 'l'Hiz. Corl<'f'ntus musicus de Viena. Dir.: Niknluus Hamon('ourt. (12m). 19.00 PENTAGRAMA Programa dc divulgnrió musical. Guió i rc-alit7.nció: Prre Burés i Àlex Robi.-,. 20.00 BUTLLtïi DE NOTÍCIES I AGENDA i\fUSICAL 20.13 "A l.A i\lANERA DE...." Un convidat COll propo>o i comenta la mú•ira qut~ li agrada. Guió i pre.-entodó dc Joan Vive.~. Proclucció dt• Dolor!! Busqu~lo. 22.00 AGENDA 1\fUSICAL 22.05 EI..S NOSTRES CONCERTS CONCERT enrcboiAtt·at per CatuJunyu Músicu el diu 11 d'octubre de 1996 al Pnlau dc Iu Múoira Catalana. Ct•ntt'nod d .. l'ERtrena d"' El rnnl dl' Iu Sl'n)cro". Obre~ dc MENOELSSOHN, MANÉN, VIVALDI, NICOLAU i !'t1ILLET, t•ntrc d'altre•. M" babel Furntealbo. Moitt' Mer. sopranos. Josep Surinyoch, piuno. Cor Jove de l'Orfeó Catnlà. Orfeó Català. Or<¡ut>~trn de Cambra FubiÓ. Dir.: Jordi Casas i Conx.itu Gurcío. (70m). 23.30 NOCTURN ~lúsira per acabar d <Üo. Pre-t'n· tació n c-òrrec d'Alfrt>d U.Joyo. 0 1 .00 REPERTORI DE NIT DIVENDRES, 2 DE GE· NER DE 1998 07.00 IJOBERTURA Mtlsi<·o per l'nrncn~or l'lc(;n. Recull d'obres breus prr~c'lltadPs pt:r J oan Vivt•H. l nt•lou hutlletins iuiormutius i ugl'no l;•s music-als. 09.00 BtiTLLETi DE NOTÍCI F..S 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Prc,;entació de les últime:, non•tals discogràfiques apare.gude;; ol mercat. Espai patrocinat per Oibcos Castelló. 10.00 BUILLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE llÚSICA ALBENIZ: D}èria (extractes), truns<'ripció per a orquestro de Fernandcz-Arbós. Orquestn• de París. Dir.: Daniel Barenboim. (37m). NERUDA: Concert per a trompeta i orquestro de corda. M. Altdré. Conjunt Orquestral dc París. Oil'.: J.P. Wallez. (17m). R .STRAUSS: Doo Joan, <•P· 20. F ilharmònica dc Berlin. Dir.: Hcrbert von Karojun. (18m). REJCHA: Quintet per o clarinet i corda, op. 89. Bohmdav Zahradn.ík. clarinet. Quartet PanO<'hu. ('.26m). CHABRIER: Tres valsos romàntics. Corre-Exerjt'an, duet de pianos. (14m). MEHUL: Simfonia n . 3. Orquestra de lo Fnndació Gnlbenkian. Dir.: Michel Swierczewski. (24m). GERSHWIN: Un americà a París. Orqu.estra Simfònica dc Londres. Dir.: Andr:é Previo. (18m). 20.40 CO:\CERT El\ DIRECTE Trunsmi,,u) dt•s tll'l Paluu tlt• Iu \l{~<it·u Cutaluno th• llnn·¡•Jona. COl\ CERT D' \:\1 "OU. Olm•, dl' ... \0'\' Sl PJ>É. D\OR.\K. BR,UL.\tS, Dl"lCL. n \'\0\1CI 1 STRAUSS (I i 11). OrtJ"~"'· tra Sioúòni<-o Johan Strnu,s ell' Budopt!!<t. Oir.: l~han Bogur. 07.00 L'OBERTLRA J\lú,iro fJt'r romeol,'flr el din. n.~ rull d'ob~:"' breu~ prt'•cntatlt•• pt•r Pilar Suhiril. 09.00 BL'TLLETÍ DE :'\OTÍCIES I AGENDA :\fLSlCAL 09.13 ~IÍ'SICA RELIGiOSA SALIERI: Ma{IDÏÍÏcnt en Do :\1. 23.00 NOCTlltN Músit-u J*r uruhur ,.¡olia. PN·•I'n1111~6 o riir·n>¡• d'Aifrt>tl Ct•lo)U. 0 1.00 REPEIITORI I)E NIT DISSABTE, 3 DE GE· NER DE 1998 07.00 L'OllERTUrtA Mú~it•u pt•r t•om;•ntur ;•) clin. H;•cull tl'obn·~ bn•nM prt·~t·ntutleR per Pilot· Subiril. 09.00 lU ITLLETÍ DE NOTÍCIES 1 AGENDA "'USICAL 09.131\TÚSICA PER A COBL\ CAMP: "Canigó", múoku JWr t•l Cor dr Noi~ de St. Floriun. Or~ qne,<tra Simfònica dc Lt:'oocling. Dir.: Uwt' Chriatiau Hurrcr-. (6m). HHEJNBEHGER: Ot·•· Stl'rn von Bctbldtl.'m (L'E~td tlt• Bet.lt·m), conlnta de Nnclnl OJI· 164. Ritn Strcich. Dil'trich l•'ischt•r-Dieskuu. Cor de In R ii;lio dc Bol\·irru. Orquet>tro Simfònio•u Graunkc. Dir.: Robert Tlegt•r. (48m). L.MOZART: Mi•~u solenmh; <'n Do l\L Arleen Aug(•r. Cahrit'lt• Schreckenbuch. 11ort<t Lnulwnthnl. Borry l\TcDunit•l. Helmut '\lt•bt"rt. Mortin-Ulrid1 St"no. Aroo Lange. Wolfgung \te} er. Cor de lo Cotcdrol de Sl. Hcdwig•. Domkopdlc B;•rlin. Dir.: Rotund Bader. (S2m). muntut.¡:t· t·ort·owitfir dt• l'Esbart Dan•oirt• dc Rubí. Mon;•) Camp. piano. Qunrtt•t ell' t·01·clo del Teutre Lliuro•. Sant.i \1olo• i Ferran Armt•n~tnl. ¡wrru~•ió. Coral Sant Jordi. Cnhlu Lo Prinri¡¡ol del llolm·got. Dir.: ~1ood Comp. (18m). 1 1.00 TRANSl\USSlÓ EN DlRECTE DE LA ' USSA CON\-ENTt:AL DES DEL :\101\ESTIR DE '10!\'TSERRAT 13.00 ~IÚSICS DE CATALU- 10.00 AGENDA MUSICAL 12.35 APERITfll MlS ICAL 1\'YA 10 .05 P ENTAGRAMA Rept•tkió tlt•l progrnmu em~s t'l 15 .00 BUTLLETÍ DE NOTÍCI ES ENCINA: Mas valc lrol'ar. Hespèrioo XX. Dir.: Jordi Savall. (Sm). MOSZKOWSKI: Danses l'spanyoles op. 12. Marina Rodríguez Brià i Joan Josep Gutiérrez, dnet de piano. (14m). BEETHOVEN: Trio per a piano, violí i violnnccl, op. 1 o. 3. Trio dt! Barcelona (24m). FAURE: Can· tique de J eon Racine. Àngel Soler, piano. Orfeó Català. Dir.: Jordi Casas. (Sm). CASSADÓ: Sonata en l'estil espanyol antic. Daniel Grosgurin, violoncel. Ednardo Hubert, piano. (13m). J .SOLER: Pietà i enterrament. Jordi Figueras. orgue. Orquestra Simfònica de Barcelona i ~o­ clonal de Catalnnya. Dir.: Jost"p Pons. (44m). MORERA: Tres cançons. Conxita Badia. soprano. Pere Vallrihera. piano. (8m). 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA}fUSICAL 15.13 EL DIA DE L'OIENT Programació realitzada a partir de les peticions que els oo.tres oif"nt.s bao fet ol contestador de Catalunya M~úsica, tel. 202 3S 35. tlijou~. 11.00 EL DIA DE L'OlENT Progrumnd{¡ •·calitzudu o portir de les ¡wticions l[tW <•ls nosu·e~ oientij hun fP! ol contc~tndnr tic CotuJuoyu Músiru, tt•l. 202 3S 35. 1 5.00 BUTLLl:.'TÍ DE NOTÍCI ES I AGENDA MUSICAL 15.1 O EL DIA DE L'OIENT Contiouorió dt>l programo. 20.00 BUTLLtïÍ DE NOTÍCIES I AGENDA 'fUSICAL 20.13 VÀUDIOVISt:AL Un programo d'Àlt·~ Gori na. 22.00 AGENDA ' I LSICAL 22.05 GR,\NS OBRES BIUTIE!\: El Prin~'<'p dt•le>t Po¡;t)deti, bollt-t op. 57. On¡uo.,lro dl' Iu Royol Ort= TlotL'<C, r.mmt Carden. Dir.: lknjrunin Brillrn. {99m). 23.30 NOCTURN Música per ocnbur t>l diu. Prcsentorió o ròrrt•c dt• Mnrfl Juní-. 20.00 BUTLLtïÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 0 1.00 REPERTORI DE NIT 20.10 EL DIA DE L'OI ENT Continuació del programo. DIUMENGE, 4 DE GE· NER DE 1998 12.30 AGENDA :\fUSICAL 15.08 "A I.A MANERA DE ...." Repctidó del programa "'mès l'I dijous al vespre. 17.10 TEMPORADA D'Ò PERA DE CATALUNYA MÚSICA BRTTTEN: Albert H~rriog, òpera còmica en tres octes. Cbristopber Gillett. Jose¡¡ltine Bur..to\>. Felicity Palmer. Robert LLoyd. Northern Sinfoniu. Oir.: Steuart Bedford. (l Hm). 20.00 BliTLLETÍ DE NOTICIES I AGE1\'DA l\IUSICAL 20.10 SELECCIÓ DE JAZZ Programo dedicat a la tnÚ1;ico dt" jazz amb guió d'Albert i\Jallofré. 22.10 AGEl'iDA ~fUSlCAL 22.15 LA liÚSICA A DEBAT Programa a l'entorn de temt't! muHitals d'interès. rl'alit7.at nmb la col·lahoradó del Conl!cll Catolii de la Música. 23.30 NOCTURN Música per acabar d diu. Presentació o càrrec de Ma ró Jané. 01.0 0 REPERTORI DE NI T Fn·c¡U~~~rl"" <I~ Cat.olunyo Mú•lea JM'' oomorqu.,s (Ol). Bai'< Ebre. ,\lonl!ià i Riberu d'Ebn': IO'l.S . Torro \Ito: 97.3. Prior••• 92.2. Alt Cttmp. Bai'< Camp, Bah Penecl~•. ConrQ clc•llorhrrà i Turro~unl't: lOS.'l. lloi.o< l'onrdèa: 105.9. Curigut•o, Noguera, Plo d'U'l\rO. S<",.;orra, Sc11riio i U'l\'·11: 'li ~9. Garraf: 91.9. \h Proede.. Anoia. Ba~ i Brrguc·dà: 102.1. BoU. Llulu'<'p;ll, Horr•lon/11, V.ll/11 Oe<identoliVallò• Oriatal: 101.5"\lnrr•m.: %.4/101.5. <l•ono: 100.5. Sol;onk: 89,1. Giron¡., i PI~ de I'E.tony: 96.7. L« Sdva. 96.7188.7. Bai• En•t•or.lil: 87.8/96.7. All Empordò i Ro..rD6: 90.8187.6193.7/96.7. Carr<Jixo: 97.1 ltipollro: 100.51105.8. Crrdanyo: 88.-l. Ah Ur¡ttU: 88.6. Pallan Ju..à o Pullorw Sob.rà: 88.6. Vol d'i\ron: '1'!.81101.2. 15 CONCERTS Saló del Tinell 1 2 DESEMBRE 21 h 21 h 13 DESEMBRE 19 h 22 h 14 DESEMBRE 19 h 15 DESEMBRE 21 h 17 DESEMBRE 19 DESEMBRE 21 h 21 h 20 DESEMBRE 21 h 22 h 21 DESEMBRE 22 DESEMBRE 26 DESEMBRE 18 h 21 h 19 h Rt•ei tal jovt>s guanyadors dt•ls 1:oneursos Pliícido Domingo i J uliún Gaynrre. (Festival piano i hcl canto). Palau Thc King's Consort. Dir.: Rolu•r·t King. Gabrielli, Guarní, Firwtli. (Euroconcert). Auditori Winterthur Eric J-l¡•idsieck, piano. lJIIt•gral de Ics Sonates de Beethoven. (Ft~s­ tival piano i bel canto). PaJau OBC. Gil Shaham, violi. Dir.: Lu,;rcm·c Foster. Casublancas, Sibelius, Schubert. Palau Katia Ricciarelli. soprano. \'inc('nzo Scalera. piano. (Ft•stival piano i bel canto). Palau Orquestra Simfònica del Vallès. Dir.: Salvador BrotonH. Ft•lltivol dc valsos i danses. Palau Bachakademie Stuttgart. I,ynnc Dawson, soprano . .Ta mes To) Ior, tt·nor. Guido .Tentiens, buix. Dir.: IJt•lmul Rilling. Missa ert Si menor, BWV 232, de Bach. (Pola u 100). Palau El Messies de Handel. (Fundució "In Caixa"). Palau ORC. Coral Sant Jordi. Anna CorR, soprano. Mar·iRn Mar·tillll, mezzosoprano. Joan Cabe1·o, tenor. l\farkus Yoltcrt, baríton. Dir.: Lawrence Foster. Con·lli, Mozart, TxaikovskL L'Aliança del Poblenou ltadama Butterjly. dt> Puedni. (Òpera de Barcelona). Palau Jl'an-Pierre Rampa!. nauta. Claudi Arimany. flauta. Duni('le Roi. piano. (Fel>tival piano i bc•l c-onto). Palau Coral Sant Jordi. Dir.: Xa, it•r Sans. Concert de ¡.¡"adal. Palau Cor dt> :-Iens Cantor~ dt> Pru~u, Rodost. (Palau 100). Palau Orfeó Català (patrocinat ¡wr F'umlarió Caixa Pt>ned~s). Cor .lc>Vc~ dc l'Orfeó Català (putrot·inal ¡wr• Fundación Coca-Cola Espuiiu). Cors Infantils dc l'Orfeó Cutnltc. Dir.: Jordi Cusas Buyt•t·. Tncdic·ional Concert de Sant Estevt•. Camerata de Sitges. Cor Juwnil Antistiana. Arnau Farré, orgut•. Bat·b. 0\·orúk, Cererols. .\uditori Viader \rnau Tomàs. violoncd. But•h, J..odóly, Sardà, dC' '1ú.,ica Clàs,;ic:a a Catalun) a). Ca!>~ac:ló. Polifònica de Puig-n·i¡¡. Mònieu Grrcn. Espirituals (Xona ne¡,rrc·~. Cor Jove de l'Orfeó Català (patr01•inat per Fundación CoC'a Cola E~paña). Dir.: Conxita Gar<·iu. Teatre Fortuny Coral Càrmina. David Mnlc•t, piano. Oir.: Montferrat Hío~. Kudñly, Br·itten, Bicbl, 1\ll·ssiuen, Ny11lt'tlt, Jliindel, Casals. Recital Jawne Aragall. Orquestra Simfònica del VuUè... Cors dc· Ucida. Solistes V()('als. Dir.: Sah·ador Brotons. llandt>l, J. LrunotC' dc Grignon. Conc·ert dr Naclol. 21 DESEMBRE 16 Casal O lvi do Lanza. violí. Pen· Bordngí, 'iolí. Laclair, Haydn. Burtók, Lemos, Fernandez. (Ànrxa de Músi!'a Clàssica a Catalunya). Teatre Foment Jordi Camell, piano. Barht•r, Cr·onados, Mussorgski. (Xurxu dr Música Clàssica a Catalunya). Olvido Lanza. violi. P!'re Bardogí. \'"Ïolí. Leclair.liuydn, Barlók, Lcmos, Fernandez. (Xnrxo de Mú .. icn Clàs.-ica a Catalunyu). Ouo de flauta i guitarra Co~<·Ón-CoU. De Visée, ~1arai<, Tde monn. Stanley. Kapsht>rger, Zúratc, Amargós, Coll, Gouzúll'z, Piazzolla. (Xarxa de Músic-u Clll~~icn a Catalunya). 14 DESEMBRE 19 h Museu dc la PeU 28 DESEMBRE 19 h M14-eu de la PeU PANORAMA CRÍTICA Palau Convincent I Solisti Veneti I nwn·umt·•·a. I Suli•IÍ \ l'lll'li. Dil·.: Cluutlio Scimonc. \ J\ uldi. B. \l:uTt•llo. Tm·tini. Pu¡:unini. PuJau de Iu l\fúbicu Cu t alunu . 20 tl'm·tubn• tlt• 199ï. .•"" ..: o è p e r X.C.-D. i e En concert. Iu iJI!JlU'IIll ll'tlhiiÒII lll'tlpic·iadu pc•r JhrrI'UIIICI'II nmh I St~li~ti Vc·nl'li, UI'IJIII'¡,tt·u fumlatlu aru fu qnnntntn 1111Y' pPr Cluutliu Sdnuultl i tot nn rcfc·•·<·nt - pl'l' qunlitut i OJIOI'Ill· nitut- t'li l;·s tlisc·otc•cpu•s c·n lt•H r¡ual~ i 11 1rnrlnl'u 111111 lll'nij n mnsic·olt•j\'ÍNI 11111' lt•s furmuciouH COIH'III'I'I'IItA t'li IICJIII'IIH momc·ntH (t•ls Mu~iri, ('(., P niUanl. .. ) mui nu l'Un c·ulth•m·. Jo sep Sancho, guanyador ex-aequo del Premi El Primer Pala u Entre el fagot i el piano El Primer Paluu. Orque~tru del Rt'ial Ccrde At·LÍ;.tic. Sah·ador SnMhís. ftlgot; 131ai Solc•·· 'i oli. i Emili Bla~co. piano. \Ifon~ Re,ct·h~ Cuo,u,, dirc·cl'iú. \V. A. ' l oza•·t. Palau dc la \1(aait•u Cutulunu. l d'octubt·c de l99ï. per F.T.-B. e farilials llOSt reS joves a•·• is tes el sc:u primer r·cdtul al l)ulu u és una tic• Ics iniciativc1:1 més ff' lic·('s que s ' lwn es ta ble•·•, ja que Rignifit·a una v(••·itahl.- provu de foc pr•· u qui l'uft·onta, ali1ora que li s uposa una cxpt•rièncin molt profitosa per ui Sl' U futur. Pr•· UCfUt'St a raó i tenint en compte la qunntital dc joves músiel> qut' estan •·evclant un briJiunt nivt'll -ja SÍI,'lÚ com u soliatcs o bé integrals en <·onjunts- dt'manaria t(U<' el dclc s 'amplií-s mrs t•nllà (lt•ls quatr·c conc!'r·ts que hu tingut arJues la srgonn cd idó. I1,'1Ja Iment, fóru e on venient que aquests debutants , i especialment els qtú buJt dest ucul pe·•· Iu scvu qtutUlut inl<·•·prclativa, li ngu<·ssin c•n un futur no llunyu u l trc~:~ uv inentcJScs dc sovi ntcju•· Ics sevr~s actuacinm; c·n l'ht•miciclc dd Palau. Des del n ivt•ll qur vu posat· dt' manifest I'Orquestr·a del Rc·iul Cer·cle Cl'tUillE'Ill, tUI' Artístic, dirigida amb gest rlar i precís per Alfons Ruvc•·té Casas, uns al rigor· dc les ~c•·sions que en s van oferit· Sal vador Sanchís, Blai Soler· i ErniJj B.lasco, va fer que la vetllada dedicada a Mozar1 fos seguit amb vel'italJie interès pel púhlic bastant nombt·ós. Aix.í, dü·íem que Ics obres mozartianes van tenit· uns intèrprets de mèdt. ja que Salvador Sanclús, ben r·ecolzat pel conjunt orquesn·al, va ofe•·ir una lcctm·a ben puntuada i no exempta dc b•·illantesa d e] Concert per a fagot i orquestra, K . .1991, mentre qu e el violinista Blai Solet· va posar dc manifest la l'alidesa de la seva sonoritat en la seva severa ve•·sió clel Concert per a violí, K. 2]9. Finalmct1t, en el Concert per a piano, K. 27l, ".Teunehomme", d pianis ta Emili Blasco va revelar la qualitat e.xpt·essiva del seu virtuosisme d'inqües tionable st'gur etat i dinamisme. Sl.'\ n tu sc u ¡., lo d'un uuimado•·· Proeu- non ··~··~- c·l I'I'J11' 1'llll'i 11 MuZlll'l, Bc•c•thnv;•u i llossini i nomiJI'osos t•ompusittll'!! lli'· tuals bun l"•<'rit 1w•· 11 dl~. c•um és d c•us dc• \1nlipit•ro , Bu.,otti, Donatoni, Cunstunt, C. 11 nlfftct· o lk Poblo. Lu nòminn d'm·thh•¡¡ umL qui huu ll't>Lnllat Í's n·ulnll'nl lll'lnpllnuloru . El ~l'li pn/t'f'. C lmulio Srimont·. Í's tnmlu~ din•l'lm· dc• I'Onpw,.trn Cullwnkinn i pa$SUI'U ui~ Ulllllll~ tnnt t•om 11 musit·òlc·g urti' ís~im i c·xcgf'ln dc pu•·titut·c·s t't:lttl tumhí- r·om el b'l'Uil dirl't'(OI' li lli' éh. rn en lot momen t t·n•u•· tt•npet· In vio d e l tempo i t•l ~ió r·onll·n~l rlinàmit·. \'o fe1· l'li· ro•·u mÍ's mnt•na Iu nnísit•u H·ner•iann dt•l segle :X\'111 fnt·cic.lu umlt Ulli'S V!U'Íill'lOtlS dr• Pnguuini i, r•om Sl'mp•·t•, vu douur Iu seusctcic) qur t•nns irhll·u In truít~icu bm·t·ocu ituliun(l r•om un magma de ~mwl·i­ tuls que ¡·¡u destriur. E l grup t•unvt·n~ pel Fe u tli nnmiHnll', l'Pxr·cpt•ionul qualitut SOIIOl'U (quÏJIS in Hl t'll• ments!) i Iu t·att•¡;ot·iu clt•l s primrrs fudstols quan urtcu·n ~olistt•s: doliuJ¡, violouccl. manrloline• i (agut pt•t· nJ, ronrr•·h dc Vivaldi; oboè ¡wr u l'un;it·ont•t.rttt Òt' Bt>nt'flt•llo :\ln•·ct•Llc¡ i trompa per ui Sant',ln tonio de Tnrtini. ell' qui Scimone é, 1m apòstol. En tli.~pn~ar el <·onlrabai' t•n po~irió cr•nlroJ i r Ot'qUI'Sli'U en di spoaició simèt.-ica. juga n bu~tunwnl amb l'ls cft•ctcs f'~h·•·pofòllirs que feien lt·~ delíl'ics a rt·pocu. ur Bon mirall al planter .l ovc•ntlllH Musi<•tllll d11 Burr•oluna. Citlc J ovl's & Clàssira. l{uÍJUOII Gnrri~u, 1\..u l iu Mirhcl i .l onquín Romano. pinno. Cusal dt•l Ml'l!(i'· t., I I i 16 cl'ootu iH·o dt• 1997. p e r X.C.• D. e 11111 u inlt'tl(lau·f'ió vulclriu f'Ïltii'IIIIC'jj líni¡•¡¡ .J¡•I [JI'(''irlc•nt tic• .JMB epH' ti¡¡u¡·c·n nl¡11·o~t·umu gt•nct·al. Diu J oan Millà ll't~ •'hu trcnrnt Iu inrn·in <I'W ft•iu qur lr• no• "' ge•w•·nc·io••• rl'inthprl.'l~ IH'I''l'l1tc,~io un nh ell bai' tlr qunlitnt i que cul umplim·lalm..r t·nm ~'ha fc•tt•n J'r~port i Ja t'Írm•ia IK'r Iol lfUt' hi bagi mt-.. probuhilitul~ quc·~n1'ti gent altumr•nlpn•put·udu. l .r·t•t·tom<'nl. 1111 oh gro u tlt> c¡ualilllt ~~, pt·rN·ptilJII' cu t•l• t't'<'Ïtul~ t•..cohu t"' 1·l pas~ut nw..,rl'oc·lulm•. Ruimcu1 Cn1Tigu (o~ 1111 urlisltl CX.ll'O\'f'l'lit i nd• 1111(' \ o l rer disrrulnt' SCilW ('llrU JIUI'I'liiiiC'IIIh ni puri~uw.,. Nn romplkn innt>cc•ssi'u·iunwnt t•l <li~c·¡ u·~; i pc·•·d en rll'lic·nrl<·~n c•l quc• ¡¡nnn yn r•11 tt·noió. Quun t•n furi In •lnll••i i temperi 111111 mi!'lt Iu 81'\' U rugm.itnl. lllt'I'U IJÍÍI'KIÏÓ d(• lt'll iJIH i cio taMt d\•st·.-nus·i, ~~·•·ta un p iunit-~ln c:ompl1•l. At'u jn (oH 1111 tlt'IH juvcs vulot·¡, amb mÍ'o pnlt•twiul. Em vu int<••·cs,.u•· t·Mpri'inlnwnt l'rxnhadó cid sc•u Scltl!r::IJ op. .¡ d1• 13nthm~ i Iu l'OilltJlrxilut del ~~~u C ltopin "" t•t•hwió nmb Iu t'tUl lli· büitat upliratlu ui Jl¡•¡•thon'l1 dc In Sonflln o¡J. 31 mim. 1. Unn i\ptin1u impressió ~~~~ va l'lliiSRI' .Joaquín Romnno. <flit' va dt•lectur a111L un ~fozurt supt'<'lll i iu1or·c.ssar amb Iu Sonet/a op. 109 cic• B~:ctJmven que cU~mbla inlt'rrogar nmh un final qut> invoccn u el;tilenl'i. pur! esseudul Jc In rneí•ic•a. ~'o un (c, cnccrtadí.>.•im dr le~ rl'>:lonàni'Ïí'• i admiro en In dart-dut l'n ~'~'-'l)OSÏció de le¡, idl~ e:- i d conI rol cpte e:~.erct>ix ~h•·e r rquilibri del dbcun.. co~a que Iu . o11ota uúm. 2 dt· Scburnrum UI!J'IIt'Í.' nmb escreix. Ka tia ,\1ic bel 'a omplir Iu so Iu dc gom u gom i ' a dt•i.xm· lnlhom n~I<H'ul per la ~cvn runclu•·rsn i l'a lt:íssiJn grau dc prt•pnrució ti•cn.it·a. Té srtzt• an ys i 'u t'l'prc&cntnr l'EM ut I'Spa nynl l'o ny passat du' unt de la l?crlerori6 Eun•pca. Hu guunyat tot" els concursos u C]Ufl s' Ito pa·rsN1InL i afronto un ru tuc· aNISe lirniL~. Magis tral. Al &llu Beethove n, nornéa li manc·u allò tflll' d temp~ proporciona, pt•a·Ò la munm·a dc~ LO CII I' In Portito nrím. 1 tl e Bach i lll'ccH dc .Mendelssohn i Granados l'assenyalen com unu artista d'abast i.nte<·nucional. Un recital per al record i un nom q ne "'ha de fixar d l's d ·aro matei;,. .,u PANORAMA CRÍTICA No· res1 el p lany crea tiu de Lleonard Balada On¡tw~tra Simfònira dr Burrelona i "íacional de Catalun)n i Corn l\urionul Òt· E~paña (din>rtor: Rainer Steuhing-:'\egenbnrn ). Mingo Hàfols. narrador. i Jennifer Ringo. •opt·ano. Dit'l'<'l'iÓ: l.tl\\1'(' 01"1' te r . .Vo-r('S de Ll('onard Balada i Egmont , op. 81 dt· Lll(h,ig vnn Bc('tho,cn. Palau de la ::\1úsica Cutulauu. 19 d'ot•tuhrc dc L99ï. ro.. Ràfols, Foste r i Ri ngo ' S p e r F.T. -B. 32 hu de reronèixet· que Lawrcncc Fosler té una qualitat espedal per ofc1·ir unes ·uggeslivcs i fms i tol cspcctacular·s ver·sions de les obres pertan yen ts al repertol'i imfonirovocal i així ho va confirmar· una alll·a vegada amb l'e~tre­ na de No-res, la ~oinúonia tràgica de Lleonard Balada , i en r audici6 integral d'Egmont, op. B.J de Bertboven. És ben I'Ct'l que la mort de Iu ma t·e l~li un fet ben colpidor· i que rl 'alguna manet·a ~; ignifica , més enllu de Lot l'afecte scnlimental , pci'(IJ·c una JlUI'L hcn vitul llc l'f'xistPnria , ja que, en definitiva , aqlll'i!LU lliOI'l rs q ur dat·-se ma ncat de qui vu donar·-Lc precisament Iu vidu. Veritahlf'mf•nt i ol mnrgc d c tola crct'nça t·eligiosa, en acruesta situació la mot·t solament pots considera t·la com una força destt·urtora i com l'en emic amb el qual no hi ha tt·cva possible i contra el qual ens r evelarem amb tota la n ostra força. Ai~ ho vam poder copsar en les paraules que, precedint la interpretaeió. \a prommciar el mateix Balada. que prefen'ÏA !'onsiderar l' obt·a com una tragi.fonia. Està concebuda per a narrador, cor , or·questca i sons electroacústics i és un ci'Ít dt> vrotcsta davant la mort de la seva mare, esdevinguda el ] 971 a causa d ' una cruel malaltia. L'obra, esct·ita el 1975, "a obtenit· el Premi Ciutat dc Ban:clona , pl'rÒ amiJ lot fins a ra no s'havia intet·prelal mai. Coneixent la intet·f•ssan l trajertò1;a Cl'cativa de Balada, podem eonsidcrur aquest dramàtic f l'is simfònic com un dels se u~> ttúllon; LJ·eba lls, ja sigui per· la SC\ a ri4ucsa de colors i di vc1·sita t dc manift>~otucio ns sonores, com per· la fot·ça tr·àgica que dimana de In seva música. La complexitat del text, escrit en di vrrscs llengiics pel poelu Jran Pads, l' heterogeneïtat del conjunt voralsimfònie és Lt·aeta l amb ver·itable mestratge per Batuda pet· nssoür el oecessnl'i ca t·à r tc1· tt'àgic del contingut de l'obt·a. Lu d ieció dat· a i apassionnda de Mingo Ràfols, el Cor o Nacional de Espaiin (magníficament prepat·at prr Rainet· Stcubing'egcnbom) i l'efi caç labo•· de l'on¡ucSll'll barcelonin a, t·e¡,ponent puntunlmenl a les indicacions de Fostr1·, van contl'Ïbuir decil;ivument a r èxit dc la música de Balada. De la ,;sió de la mort com un acte cruel i gt·atllil es vu passar aJ con cepte potser m~ rcconfo1·tant de considerar la mort com un símbol de victòria. ja que la mort d 'Egmonl ¡·cprcscnta assolir la llibet·Lal col·lectiva. Així ho posa de manifest In tJ·ngèdia escl'Ïta per J . W. Gorlhr. La inicia li va el' oferir l'audició srncct·a , tant del text dc Goethe com de la p a r·titura que Beethoven va <·ompondrr p er a les r epr·est•nlacions en cJ teatt·<·. é!i 'cr·itahlcment lloable. j a que. al nuu·gc de la crualital que posseeix rob ertura ben conl.'guda pels melòmans. hi ha moments ben reeixits en les r t>slanls par·Ls musicades p er Bt>clhovt•n. tant en r aspl'cle líric, com en el tractament del mater·ial temàtic. Vet·itablemcnt, les dues à r·ics mereixen una major difusió, jo que mnnif1•stcn una factu•·a lil'ica de suggestiva volada . Un cop més Mingo R àfnls va ¡wh'sur Iu seva dict ió cla r a i cxp,·cssivu, mentre que Iu sop1·ano J onnifet· Ringo exhibí una bella veu d'à¡,.;l cmissi6 voral i vn interpr·etnr les du t~s àries d'l!.gmont nm b càlida emoció. Musicali tat i vitalisme del Quartet Casals %sociació F ran;¿ Schuhe1·t. Quartet Casals (Vera Mart.ínez 1\[('hner i Abel Tomàs, violins; Audooi Met"CE"ro. viola. i Arnau Tom àb. violoncel) i J osep Ramon Sancho. clarinel. Mt'nc.lds•ohn, Moza•·t, Srbnb('rl i Brahms . Auditol'Í Wintt'rlhut·-L'illa Diagonal. 27 d'octubre de 1997. p e r F. T.-a. e ertamcnt, un qmu·lt:t de corda no es forma en pocs dics, sinó que necessita un temps de treball i maduració tant a nivell iodividuul com de conjllllt pl'r a~solir aquella unitat expressiva tan peculiar del quartet de corda. t' li liU è disciplina de grup i pct·sonnlilal individual han de conjugar-se en un tot &ense fil!llnres. Potser ~cnt consci('nts d'aquestes condicions hem dc ,aJ udar amb goig i Vt'ritable esperança r actuació del Quartet Casals. format per quatre autèntic" artistes que han assolit ja aquella vitalitat i espontaneïtat pròpia de les agrupacions que portt>n unys treballant junts. Dèiem en un altre comcnLat·i que actuaJrnenl tenim unes gcoeracionij de joves m(tsics ((\W treballen amb ri¡;ot· I exigència i és ben Cct·t cru e e l Quartet Casals n'és un dt>ls màxims exponents. com també ho és J osep Ramon Su ncho. clal'inetista que va actuar al seu costat per interpretar el Quintet per a clarinet i cordes, en La major, K. 581 de Mozart en una venió brillant i especialment suggestiva per l'apas,iooument que van posar en el seu discurs els cinc joves mú~irs. I no \·a minvar el nivell co municatiu en les lecture~ de l'introverlit Quartet ntím. 8 de Sho~takòvitx. ni en lïmpt'I'Ssionaot dramatisme dels Quartetsat: en Do menor. D. 703 de Franz Schubert. o en els interessants Caprici i fuga de MendeL!sohn. E n aqueste& porliturcs els quatr(' membres del Casals van clemoslrnr una total i absoluta comvcnctt·oeió tant a desenvolupar Iu trama de les obt·es, com e n Iu gt·adació dels matisos i a confcl'ir caràc ter 11 les f1·a scs. D'algu na mane ra , amb J osep R amon Sancho, r luritwti sta, i els components del Quartet Casals -Ve,·u Mm·tínez, Andoni Mercero i els germans Tomàs-, s'hi entr·evcu un futur ben esperançador pe•· a la nostra músicu. PANORAMA CRÍTICA Cervelló i l'orrent, units en una estrena Cicle eh· Conn·r·t., Simfònit·~. Onyurs tr·a Sinúònica del YaU!-•. Janmc Torn•nt, guitar..-:1. Dir·.: Salvador BrotoUB. Borgun)Ó. Serra, Ccrvt•lló, 0\'orúk. Tt•atr·c La Faràndula de Sabadell. 3 d'ol'luhn• dt• 1997. Àngel Òdena Òdena també canta bé Mozart Jordl Cervelló Jaume Torrent per J.M.B. Or·qtH'SLr·a Simfòrúea del Vall(·s cstr·c nava te mpot·aòu amh dos esd l'venime nts importants. Per una banda , sota la batuta tlt'l seu nou dir ecto•·, Salvador Brotons - que ja havia treballat so' vint amb l' orquestra-, i ptW altra hanJu amb una es trt>mt absoluta: La. sisena nit, concerto-fa.ntasia per a g rtitarra. i orqrtestra. dc J ot· di Ccrvcll6. La p eça d<' Ccr·vc ll6 estava d edi cada u qui la va estt·ena r, el b'll illll'l'ista Jaum r To l'l'c nt, i tols dos la conf<'gir·c n a mb la noblr inte n<'ió d'ampliar el r·cp ertori d e c onct•rt s pe r a guita na i ot·que¡,tru, que s i bé és reduït, uns u·c ntu i tants, e ncara h o és més qua n s ovint no més es probrra mcn els d e Ro drigo o d e Cast<'lnuovo-Tccl rsro. L'obra , to la d ' una exquis ida t('xlu ru , tal com e ns té acostumats C <•t·vclló, comcn\·a amh una atmosferu c·.ot'JH'cnc•clot·u, scrEma , e n qu è Iu guilntTa d csgt'UIHl Ull!! Ut'fH' gÏS ((IIC concreten d el irnu r.n •nt. Dcs1wé-s ni clisr·m·¡.¡ es tot·nn <·omplt·x i ahoc n finnlm ent u unu JHII't tm•I(Jdicu que poua, u l'igual qut• ho fa Rodrigo , en auligue!i músiques p opulut·R. Lu dt• Cct'V<'lló . segons qtu• cliu el mate ix autor. és una antiga melodia jueva amb dues idees temàtiques que es complem enten harmoniosament. Un pensa si no estan a r origen, també, subconscient a vegades, d'una de les cançons de Mompon sobre textos d c Valéry (Ni vu ni connu ). Jaume Torrent va es t ur impecable i la força d c l a seva pulsació eus va ofe riT arub molta claredat la ve u solista d e l'obra. És una llàstima que després de l'csfm·ç fel i de la qualitat l' obra i dels intèt·pre ts, rOrquestra Simfònica d el Vallès n o l'ineloguj e n la seva sèrie de Concerts Simfònics al P alau d c la ue Música Catalana. a Bat·cclona1 els dissabtes al ma tí. Es un conce t·L que es mer eix set· difós. Ma lgrat que això pt·ctén ser la eròtúc a d 'una estt·ena , no podem d eix ar d 'esme ntar la !niUant prrstació de I' OSV e n un progt·ama original i p oc ft·rssa t. que ens tlonà unes magnífiques ven•ions dc l' Empúries cJ 'Agustí Bo,·Dues estampes g ttn)'Ó i. J e .~imfoniqttes de .J oaq nim Serrn. A la st~gona ¡Hart vu nssolit· grans moments expressius e u la, per sort, r ndu Vl'gada més pr·ogra- mudo Simfonia en Sol ma8, op. 88 d ' Antonin Dvo ník . jo r~ 111Ím. Ellr'OI'Onc•t•r'l. \Vic·rwr· Knrnmrrphilltormortic. Caprlla dt• Mú llit·u tlt· Stu. Muriu Jt•l Mur (Dit·.: Lluí" Vilar{lujó) . f...ur·t .\zt·~­ bt•t·~t·r· i Clll'is tiuu Bnm·r-, ll'lllll'~ . \n~cl OrJt•na. bui'Íton. Dir·.: Cluaulius Truu~·uft·llnt•r·. "\lú•irn lllllt.'Ònicu dt• 'luzn~·t''. Polou tlt•ln 1\trj ~ir•n Cntulnno. 27 d'orlubn• tic 1997. Per x.c.-D. M ~a ana t· de nwn ys a mél> i el direc tor demoslf·ava m~s fe qur n o catrg01·ia a nivell inlt•t·naf'io- que ouu ·t 'a esc t•itll't' música pt•t· u l e& di- vrrst·s l ògi r~ muçòniqu l's vit•twses a qn tva pr t·tun yc t·t·l ~. darTerssc•t an ys dl· Iu R<' Vn vidn: ohn•s assrq uiblt•s t~nmpos trs u mb una e vidt•nl inlf'nt'ÍÓ purtic ipalivu i que guin•hé poddem quulilïcar d u ntiís ien utiliLiti'Ïa. MtíMicn t't' Ílrroliva, cu t nt cos, i dr enin• l'itnalista HcnSP lllCK inte n ciÓ qu e servit· uns Lt•x tos pl<·ns dc simbologiu e n l'exhortació a l'ex<·e l·lii nrin maçbnica qu<' Ja ulu·atHtssa vc n e n impot·tàn cia . CompiNul'Ïc n un a int<·gral/,., jlllut(J, m à- g ica. 8C1.~ tie11 und Bastienrw .An die Freucle, 1'hamos. rei d 'Egipte, d Quartet de les dissonc'iacics i <•t•t·tslldagio i R oados . L<'N <'ttnta t<'s c·scoltad<'l> ui Pu la u mostre n un a mús ic·a de M·n · no r instaJ.Iada humilment t•n Iu ricliritut i la t't' t' lii'I'Ï' m·iu. BPllissímu i r omplc nwntada a taU d c fm·t·imt•nl pt' J·Ia Simf onia arím. 29. Conjuntavt•n fot·rPR pr r a Etii'OC'OI'IC't't'l la Wit•twr Krunmerphilat·mm1ic i l'estupenda i twti vn Cap<·llu cie Sta. Mul'ia del Mú ~i{'a dt• Mar que dh·i~cLx Lluís Vilamajó . L' m·<l'tt'l:it na. que intt•t·venia en la meitat d el p t·og t·uma , no pussa el<· !'!ca· ttn bou c·onjunt amateur nal. Lu J1aureri.~clw 'f'rauermusik, qut• fs Iu p eça mfs coneguda. va sonat· amb un punt er f'fecLis me que els ;wus planlrjamcnts t·cbutgt· n. El c or· masnrli d e la Capella va c antat· amb e ntusi ame i una t·ccix idu Lexturadó d e Ics veus . U:ntn: els so.lis tes, destaca Azesberge t·, un tenrw prrs tigiós que es va expt·essar amb massa (•mfasi i cxhiLi ció cle fa cuJtats . El seu col·lcga Bouer , molt més j ove , ínexpl'rt, p e rò umb un timbre vocal pn'ciós, ,·a acusar e ls c.fe{'tes d'un r e fredat i va haver de c ancel·lar una c anlula amb pianoforte pe r defallim t>nt vocal. Magnífica la contribu<:ió d el , baríto n tarragoní A n gl'l Oclena e n la pl'\:U més ambiciosa del fH·ogt·ama , la Cantata K.623 qne Mozat·t data va vint di(•¡,¡ a bans d e mori t: i que és pr·ohahleme nl la sc· va dat·r·ct·u composici 6 acabada. Òdena té una veu l'ica i fiPxible i ~ma ac litud de protagonis ta que pt>r foq:a li a ssegut·e n un lloc pr·eponderant e n el nou I .iceu. La se,,a professionalitat és s uficie nt garantia per· confiar en e U. PANORAMA CR Acostant-se a fa contemporaneïtat I r Ciclr' de 1\'Jíasica XXI dc· .luvrnluts Musicals de Barrelonu. Pilar López CarTasr:o, piuno. Sr·hiinbe l·g, Bet¡~, Guinjouu, Chul'lcs i Mess iat•n. On)llt'Str·o de Camln·a Callllnna. Jordi Codina, gui tarra. Montsert·at Torruella , hOpnmo. Direcció: Joan P iimie;,. Cauo, Homs, Bt·otons i Fulla. Centt·e de Cultura Con trorpo r·ània dc Barcrlona. 25 i 26 r.l'octuhre de 199ï. per F. T.•B. antenint els seus objectius de donar· suport als joves intèrprets. la delegació barcelonina de Jo,entuts Musicals ba començat amb força les acb.Vltats programades per a aquest curs. Des de mitjan sett>mbt·r fin s a finals d 'octubre s ' han celebrat al Centt·e de Cultura Contemporània de Barcelona set concerts que, integrals en el cicle Música XXI. han e...,tat dedicats a les ohr<'~ dels principals compositors del n ostre segle, corn també a la dels nostres creadors actuals . P er altra handa , des uel 3 d'oluhrc fins al 20 de desembre al Casal del Metge s'està desenvolupant una altra tanda que amb t'I nom ben explícit de J oves i Clàssica consta de "iot-idos recitals: ] 2 con cert& de piano i 10 de música de cambr·a. Aquest comentari se centra en dues sessions del cicle Música XXI. Its ben cert que b a d'assenyalar-se molt especialment el recital que va oferi r la pianista manresana Pilar López Carrasco. La força, ]a tensió i la pulcri- M tud amb la qual va interpctarln Suite op. 25 d'Ar·nold Scbi:inbta·g. obr·a v!'ritablement difícil i complexa, va posar· dc manifest ja d es d el pl'imcr moment la seva exlraor·dinària musicalitat. Veritablement. Pilar Lòpez Carrasco va captat· ratenció del pt1blic d1.rrant tola Ja seva actuaci6 a mb una expressió vehement i amb un pianisme de primer· ordt·e en què colot·s, mutisos. formulacions rítmiques i inflexions líriques s 'ajustaven puntualment a la intencionalitat i al contingut de Ja par·titura. Podem dir que el seu chonberg és d efinitiu, com també ho és la seva lectura d e Ja música de Messiaen - quatr·e peccs dc Régards sur l'Enfant Jésu.~-. amb Ja q ual va posar punt final al concert. Tanmateix, entre aquestes dues obres Pilar Ló¡Jcz Carrasco va oferir una personal versió de Ja Sonata d'Alhan Berg, va manifestat· du.ende en )ondo, magnífic exponent de la música sempt·e suggestiva dc Joan Guinjoan, i atorgà atractiu joc CODLrastanl a Ics interessants Seqüències d'J\,<rtiStí Cbarle:.. Com a concrrt dc dausura dc Música XXI. l'Orquestra de Cambra Cata- TICA lana, que dirigeix J oan Pàmjes, va ofel"ir un pr·ogr·ama d'espectre estètic ben val'iat. Amb aquesta acll.tació l'or·questra iniciava la seva tongada pa•·ticu.lar d 'actuacions al Centre de Cultu r a Contcmpòr ània. El con cert va començar amb el Quinteto hedonista dc Francisco Cano, obr a d'intenció impr·ecisa i bastant monòtona quant a contTastos. A continuac·ió s'ofer·í en primícia n Espanya L'absè, cia per a guitarra i cordct, una de lrs darreres partitut·es dc .Joaquim Homs, mustca curulla de matisos i inflexions que manifesta el mestratge del cornpositot· pe•· di versificar el discu•·s i crear contraposicions suggestives en el joc· tímhric. Amb càlida emoció , el ¡,ruüarrista Jordi Codina va expressar el caràcter intimista dels p entagrames d'aquesta obt·a concertant. en la qual el director J oan Pàmics i el seu conjunt van puntuar a mb notables encet·ts l'a•nbient nostàlgic dc la composiClO. I gualment, Undecasó, amb la música espectacular i atractiva per· la seva força rílmic·u dc Salvador Brotons, va merèixet· una intr r·prctació de considerable nivell i va ésser aplaudida pel públic assistent. Com a peça final del concer·t s'oferí El amor brujo en Ja versió camhrística •·ealitzad a el 1915 pel mateix Falla, en la qual la mezzosoprano Montsen·at Tor·rueUa va impressiona•· l'auditori per la bellesa de la se\-'a veu i per l'expt·essió poètica que impl'imí al seu cant. P er la se\-'a banda. l'Orquestra de Camb t·a Catalana. dirigidn amb precisió per Joan Pàmies, va assolir r emarcables resultats tant en l'equilibri instrumental com en atorgar hrillantesa 11 la música de Falla. la qual en la transpos.ició cambrística manté igualment la seva qualüat poètica i el sru poder racial de seducció. Engrescadora realitat Ot·io) Bordas Big Baud & Frank \Vess. L'Espai. 1 r!t• novembre de 1997. per ALBERT SUÑÉ Oriol es dedico aro u / la bateria. B~. fa unu pila d'anys que ~'hi dedica. Però ~cmblu que hagi deixat d e banda el ,rihràfon per tal r.le poder· di l'igi r· una banda. I, natrrr·nlmen l, hi bau.t·à sempn : rnÍ'R garanties r.le podct· fer· unnr· - i ca llrpult;n·- l'orqur•st ra uss<·gut davant dels tambors que no pas colpejant el teclat. La veritat és que rOdo! se n'ha sortit. Perquè el grup dl' quatre trompetes. quutt·e tr·omhons. cinc saxos. piano. conlrabah:. bateria i ran tant, demostru en uques la primcru s ingladura. una madut·esu, un savoir foire i una r·icru<•su c•·omàtica ud..rnit·ah)(,s. Si 11 ui.~ò, Iu ¡Lfe¡¡:irn que la harrdn no palesa fugides dc to, c¡u c ac tu a corn nn bloc conrpacl1: i que té u.ns solistes p•·ou cq rrilibr·ats, podem dir que ens trobem davant d ' una en¡wescadora realitat. Ara bé. en Bordas 6. un gal d els frares del jazz i com que, o més. és un músic sensihiP i cultivat, decídi que caliu que nlgía l'ajudés i l'orientés conwtr.ientmenl. Perquè malgrat que l'Or-iol sabia què volia dir ll'nir· una orquestra a les sf:'VC'H cu·d r·cs, sempre seria d'ngrair r·cbro el suport i els consi'Us d'un veterà. Si era possible, nordamericà. I per això el boteria compa•·egué a l'Espai amb un lrome de color SOla cJ braç. Un lr orne a qui ningú pot to•,ir a l'horu dc fer anar el saxo tenor i la nauta travessera. Un honw r'[Ue t·espon al nom rJc Frank Wess i que fou uno dc lt's pc<'<'S bàsiques, essencials, tic l'orqucstr·a dc Corrrrl Busic. Tenint pt·escnt, a rrrés, que \Vcss és un excel-lenl urrunjador i compositor·. J que, evidentment, de bandes, en snp un niu. No és gens estrany. clones, que la secció dc saxos do• l'or·questra dc l'Or iol sonés corn la del mestre Basic. Que goirebé tots els ternes que es vun tocor fossin estànd:u·dM, bàsicament de la banda del Comte. I fftre hi hagués swing <'0111 per· purtu· LLn tr·en. L'o•·trut·slnl, qu au solucioni ulb'llncs pe tites dt!ficiències, possci r·à unn r•lnsse indiscutible i fm·à picar· rl1• mans fms i tot les nrarmotc;,. Acabem dient qu e WcMs va estar imperial i que Bordas, que sap mantenir pcrf!'rtnmen t el tempo, ham·iu dr polir la seva manera d'intt•rpr·Nor, t'ncara un xic barroera. E TEM A es commemoracions d'aniversaris assenyalats tenen la virtut de revifar la consideració de personatges i fets històrics. Això permet, alhora, obrir noves perspectives sobre aquests, albirar tamhé nous horitzons i encetar nous debats que ajudin a confirmar velles tesis, a apuntar-ne d'altres i, en definitiva, a enriquir la seva imatge i a fer-la més exacta a la història. El cas del compositor bergamesc Gaetano Donizetti no s'escapa d'aquestes constants, atès que la seva figura, tan universalment estimada en els cercles lírics, no resta exempta de "llums i ombres" que en més d'una ocasió han obert dubtes sobre la intrínseca vàlua de la seva aportació a la música universal i de forma específica al gènere operístic. Donizetti ha patit el que ens atreviríem a anomenar "greu malaltia" de 1' èxit i de 1'estima tan generalitzada que en conjunt mereix la seva obra. I hem emprat una expressió deliberadament impactant, atès que aquest és un fet que ha determinat força la seva imatge com a gran creador. El fet que òperes com L'elisir d'amore, Lucia di Lammermoor i Don Pasquale especialment gaudeixin d'una estima tan acusada, sembla que hagi hagut de comportar subsidiàriament la sospita sobre el seu valor. En aquesta tessitura, el Tema que li dediquem en aquest número té. com a finalitat principaL situar l'abast exacte de la seva obra, al marge de prejudicis, tòpics i rutines gastades que la seva figura ha anat congriant al llarg (Le gaitebé un segle i mig -que es complirà 1' any vinent- de la seva mort. Així, en un primer article se situa l'autor en el context històric en el qual va generar-se la seva producció; context històric que, també, va marcar unes empremtes específiques que inevitablement van influir en aquest compositor. Aquesta òptica, tan menystinguda, obre així un nou camp de visió que creiem que resulta molt enriquidor. El segon article se centra d'una manera concreta en I' anàlisi de la que va ser l'aportació més important a la història de la lírica: el tractament vocal. Aquest és un aspecte del qual s 'ha parlat més que no s 'ha reflexionat de forma atenta i autoritzada. I per això és més necessari fet~-hi front des de l'objectivitat empírica; no des d'un subjectivisme, sovint abrandat i perifèric, que ha dominat massa sovint a l'hora de considerar allò més substanciós de l'aportació donizettiana. Redescobrir Donizetti TEM A Donizetti •I l'època Per RAMON PLA I ARXÉ Q 158 36 636 uan Donizetti estrenà -el 14 de novembr·c dc 1818- la seva primera òpera, EnT"ico di Borgogna. al Teatro San Luca de Venè<•ia, la ciutat era austríaca. Ho havia clccidit t'I Congr·és de Viena (1814-1815), que havia n•staurat c·l poder i els privilegis de les mouarquit~s absohltes després de la derrota de Napol<'ó , i que• rom a conseqüèn cia havia reestructm.·at - fnmtllt·es i monarques- els estats italians. A les convulsions t·evolucionàries seguia, ara, una resLaurarió del veU ordre. Però aquesta et·a una disciplina imposada. Tothom sabia que sota aquella rígida capa d 'estabilitat polític·a. !i'hi pretenia ofegar -amh la col·laboració dt> la Santa AHa n ~:a- una realitat social i una sensibilitat col·lectiva -liberals, nacionalistes. romàntics i carbonar·is- en ebullició. Els go,erns vencedors podien <'t·eure que tot tornava a set· com abans dc Ja Re,·olució Francesa. però el gran canvi consistí~• t'n el fet que el que abans -rei. nobles i pri' ilt'gis- St'mhla'a formar part de la naturalesa de les co~es. ar·a -\ist qut' els reis podien morir a les guillotint>s i t¡ue les masses tenien veu i vot en la maP.a dc• la història-, ara, tot això havia passat a ser una c·it·c·umstància històrica. Modificable. Aquella pè•rdua de valors absoh1ts -universals i eterns- afectà també les arts. El vell classicisme que afirmava un art universal i etern basal en criteris de ve ri Lat i en cànons racionals s'esfondra va simultàniament amb la fi de l'Antic Règim. Les arts ja no prc>Lenien exprC>ssar els universals de la naturalesa h11mana, sinó els singulars de la naturalesa històric·a -evolutiva- de l'home. Més encara, justament l'evolució -la novetat i el canvi- passà a ser una garantia dc qualitat. perquè. per a un romàntic, el que el artista volia dir -f"ill del seu geni personal i. p<'t" tant. també de la seva època- era nou. ~i en la mimesi -d fons- ni en la retòrica -la fot·ma-. s 'hi podien trobar els instruments adequats per expressar-ho. Els gèneres rígids, les normes de la versifiradó. la ver'lemhlaça. la lògica del discu r·s, l'exemplaritat moral, les regles dramàtiques, la unitat harmònica del conjunt. o els recursos retòr·ics deixen de ser garanties immutables del bon art p er Sf'r vistos com a dogals de la inspiració i del geni. I, pat"al·lelament, la llibertat mètrica, el contrast violent de rontraris, la fantasia, el somni, la foUi a o el fragmentarisme passen a ser el símptoma d 'u n ar·t poderós i IJiure. Com si la irr·acionalitat fragmentària d'un sanglot expressés més inlt.>nsament el dolor que un compleñssim, rigorós i convincent discurs elegíac. Perquè més que no pas dit· oíLidamcnL f'l que es vol significar. l'art romàntic creu sovint -Hegel- que només pot fe1·-se per·- ceptihle en la impr·ecisió d'aquelles formes que en són - fragmentàriament- el símptoma. Formes. doncs, radicalment noves i lliures. I p t>r això clt.> la mateixa manera que volien llibertat els ciutadans i els pobles, la volien també els ar·tistes per expressa r·, aquests, la intensitat del que volien dir. Així ho afir·mava Larra: "Llibertat en lite- ratur·a com en les arts, com en l.a inclzístria, corn en el comerç, com en la consciència: vet aquí la divisa de l"època; vet aquí la nostra." Ho haurien signat tols C'ls romàntics. El context dl" Donizetti és el romanti.cisme. Però quan Donizelti escriu la primera òpera, el romantieism<' ja ha JH"Oduït els primers -i els més r evolucionari~. JH'r tant- fruits. Abans d'aquell 1818 de rEn rico di Borgogna s'havien publicat molts textos i moltes partitm·t's clau del romanticisme: la re\iRta .. -\lht>túium·· (1798-1800) dels Schlegel; el primer Fidelio (1805). o l'Apassi.onata (1906) de Beethoven: Ics Poesi~s (1807) de Wordsworth, la Sortida del sol enmig de la boira (1807) de Turner. La dama del llac (1810) de Scott, La peregrinació de ChildP Harold (1812) de Lord Byron, De t:lllPmagne (18 13) de Madame de Stael. Margarida a la }i/osa (1814.) de Schubert o El dos de maig (181 3) de Go) a. 1, encara, la Lettera semiseri.o di Crisóstomo de Giovanni Berchet (1816), crue marra el p1•imer pt·onunciament explícit de romantidsm<' a Ità lia. Donizetti escriu la seva obra en aquest context. Pt•rò això no vol dir -a Itàlia, cap a mitjan segle XIX i en (•I món de l'òpera- que Donizetti decidís en un moment determinat de la seva vida que, a pat·tir d'aquell moment. militaria de romàntic. Especi.almt>nl ¡u•rquè el gruix més important de la seva obra <'s ¡H·oducix entre el1830 i ell843. quan els recur!.os que havia posat en circulació el primer r·oma ntit isme havien estat perfectament assimilats i s"havÍ('n conver·tit en habituals. L'òpera era. a més, en aquells anys. entertainment i responia, per· tant, a la voluntat de tenir contractes, d'ocupar el cartellone i d'aconseguir audiència: és a dir. a la voluntat d'impressionar. El romanticisme aportava ds maLet·ials de l'emoció, i Donizetti, que maldava per· triomfar. pressionat pels encants i els èxits de Bellini i per la força incontenible del Verdi que despuntava, els utilitzà tots: arguments, formes i valor·s. Rctol'Ïtzats. És a dir, que el que en un moment havia sorgit com un recurs lliure i poderós que trencava les velles fór·mules per· aconseguir expt·essar-se, ara era ja només un recurs codiCicat -i esperat pel públicque garantia la manufacturació d'una emoció. No TEM A Dos retrats de Gaetano Donb:eHI hi ha via escàndol. ni en Ja barr-eja de comicitat i u·agèdia, ni en el fet de posar en el centre de l'escena el protagonisme d ' un personatge mru:ginat (t·eincs condemnades a mort) o margínal (bandits, revoltats, zíngars, mestissos o visionaris), ni en uns espai!:! (l'Espan ya medieval o l'Orient, els castells en ru'ines, els eementiris, els boscos solitaris, o les cated r als) que amplificaven la intensitat i la complexitat del sentimen t; ni sorprenien les noves formes musirals ja experimentades (trompes, ru:pes, a ries en què la color atura s· adequava al paroxisme emocional del pet·sonatge. densitat simfònica de l'orquestra, rotunditat dels concertants, protagonisme dels cors) ni en els valors (la prevalença de la passió sobre el raonament, de la llibertat sobre l'ordre, de l'autenticitat sobre la t·etòrica, de la intimitat sobre la frivolitat, de l'excepció sobre la multitud) de què l'obra es valia per estimular l'emoció. Tot ai..xò s'havia convertit en r epertori i Donizetli ho utilitzà no per sorprendre, sinó per satisfer les cxpm:L11tiv<1s del públic, que buscava -i trobava- se111;arions f01·t es. I ho aconseguí. DonizeLti, de fel, ha estat associat més a la Lucia que al Don Pasquale i, per tant, a un tipus d'òpera que 4~S bastia sobr·e el melodrama romàntic. Josep Pla situava cap all843 la consulta d'uu bm·gès de Barcelona al fr·enòleg Marià Cubí sobr e les excitac·ions emocionals de la seva dona: "Tinc la meua esposa molt nerviosa i t.rista; se'm torna romàntica. Quw1 sent música de Doni:etti, li cauen eL~ plots a terra i es queda com astorada." l , Flaul>et'l expli<~a ( 1857) que Enuna Bovary quan vela una repres(•ntar ió de Lncia di Lamermoor: " ... sentia com vibrava. tot el seu ésser com si eL~ arquets dels violins es passegessin pels sens nervis ( .. .) esgratin yava amb les ungles el vellut de la llotja (. . .) i proferí un xisclet agut que es confongué amb la vibració dels darrers acords''. És a dir. emocions romàntiqu~s. Però emocions t·omàntique~ també per a sensibilitats especialment pt·edisposades a l'emoció. Amb tot això vull dir que el romanticisme d(• Donizeui no era -com ho va ser en Wagner- una novt' la t, sinó un repertori i un re}JE'rtori clt'stinat a fl'r' tremolar· d·emoció els escots de les platees. Per·ò en art, els matf'rials -<'ls materials romànlics, aquí- són només la matèria de la creació artística. L'ut·t és f'l que, amb aquests materials, l'artista és rapaç dc fer. J el que en féu Donizetti, amb aquests maleriul~:~, fou sovint art de primera calagoria, amh l'cxccpcionaÜ.Lal que l' ha fet perviure generacions i g!'tiCraciom; fins als nostres dies. La causa no !'Slél\ a en els recursos, sinó en el melodisme i en la ('Oncertació d'aquests recursos que aconseguin'n generar. si més no. el plaer de sentirse g¡·onxar per· melodies er una excepcional bellesa. TEM A Donizelti, un músic de la veu per PAU NADAL L 158 38 638 uriano Pavarotti v a cljr una vegada que, com a cantant d ' òpera, el compositor que més 8 'estima va era Verdi, però que a la lleva veu li agradava més Donizetti. En part, tamh{> ho deia eH, perquè semblava que la seva v<'U havia nascut per cantar òperes d'aquest autor, p<>t·ò tamb{> pen¡uè és llJl compositor que tracta molt h{> les n-us . Aquest és un tret ben caract<>t·ís tic df' la prodnceió domzettiana, pel qual la p art vocal a ni ba a ser més que important en l<>s sen •s Òpf'res. Aquesta circums tància ba fet que l'autot· no hagi tingut , com hom diu. molt bona premsa entre alguns crítics i musicòlegs, que li ban retret el poc interès dc l a part instTumentaL a vegades duta a terme amb no massa cura. Generalment. aquests r etrets han \'Úlgut d ·aquells no gaire interessat!. pel fet vocal. També s 'ha dc dir que Donizetti acostumava a tr·ebalJat· molt ràpid (va morir als cinquanta-un anys i j a ha' ia escrit unes setanta òperes) i no lot e!! li sortien igual d e netes. Però en les seves obres millors . la part orquestr·al pot no tenir un gran r·clleu. ve•·ò és prou correcta com per servir d e suport òignc a una escriptuxa vocal realment mestrívola. I aquí con vind1·ia, de passada, recordar que aquells rompositors que. volgudament o uo , tracten la veu humana com si fos qualsevol altre inst•·ument. estan heu equi vocats . Donizetti això ho tenia ben dar: coneixia la veu. dominava la tècnica vocal i ~>abia molt bé tot el partit que en podia treure . Donizetti. amb Bellini. fou protagonista de r edat d'or de l'anomenat belcanto i h ereu. d 'alguna manera. de la saviesa vocal de Rossilli. Despr és 'indria Yerdi. que de veus també en sabia un munt. per·ò croc ja e'ltava molt influen ciat per la car aclerització dels per,onatges. Finalment.l'anonwnal verisme propicià certs estripaments i un quasi parlwulo que poc temen a veure amh una acur·ada i ot·todoxa escriptura vocal. Tot això amh referència , naturalmc~ nt. a Itàlia. perquè en alttes indrets els camins segui ts podien ser b en diferents. Però to•·n em a Donizetti i r ecordem que, d urant bastant d e temps, la seva figura i gran part de la sc·va producdó r·estan'n arraconades. Només se salva r·<>n Lucia di Lammernwor (la seva segona ohra me¡,tra), La Favorita (una mica a la Mcyerbeer i qur avui no es rcpresc·nta tant com fa uns aD}ii), L'Plisir d'amore (d eliciosa i amable comè- Fragment del quadre Les darreres hores de Maria lsfuarda dia) i Don Pasquale (una altra obra mestra , darrera gr·an mos tra dc la tradicional òpera bufa). P e1·ò la repo~ieió tt·iomfal d'Anna Bolena a la Scala elf' Milà l'any 1957, amb Maria Callas com a protagonis ta, dt>mostt·à moltes coses . entre les quals qut> Donizetti no era només l'autor d 'espectacles 'irtuosíslicc, (la follia de Lucia!) o de gr acietes Sf'll'>C <~ uhstància (els intèr·prets dolents de Pasquale o Eli~ir!). Allà hi havia molt de suc dramàtic i eomençà l'anomenada renaixença de Donizctti. que rescatà Uf' l'oblit uns quants títols ben b •·illants. J a ha"ien passat aquells temp s que alguns han qualificat amb enct>rt com de "sordesa dc la cultura mm,ical europea (reformista o protoromànti<:a) davant el melodr·ama italià" i que va fer que lot un Robt>r·t Schumann digués després de srn tir part df' La Fa vorita: "Només he sentit dos actes. Música de teatre de titelles!" Avui hom pot vem·e amb claredat que Donizetti és com un pont magnífic entre Ross ini i Verdi. Més que Bellini, molt pf'rsonal i t>ls pocs anys de vida del qua l no li van pe•·metre gr·ans revolucions. En canvi Donizc·lti. d 'antuvi tema moltes coses de Rosaini , tol i c¡ue aviat donà un pas endavant quant al ch·ama tisme de situacions i personatges, TEM A DonlzeHI component amb les dues mans, segons una caricatura de "Charlvarl" ( 1840) però r ecord em que ~ncara, aroh el seu Don Pasqu.ale, vol r:,ru~ retre un homenatge a l'òpera bufa, que er a quelcom qLre pràcticament ja havia desaparegut. I l'avenç d'un Verdi que ja començava a destacar t'I tenim, entre altres obres donizettianes, en el seu esplèndic! Poliu to. En les òperes de Donizetti els reis són, evidentment, sopr·an os i lt>nors. I una mica els barítons. Papers impor·tants dc baix, n'hi ha pocs i el més destacat és el d'Enric VIII a Anna Bolena. La resta són els baixos dc ünia noble. complement de la resta del repartiment. Hi ha rexcepció dels baixos bufs o dc caràctc·r, amh dos papers molt importants: el Dulramar·a de L'elisir a·amore i el protagonista dc Don Pasquale (tots dos papers, de gran lltiimettl, necessiten bons can tants i bons actors). Quant a les mezzosopranos hi ha un paper esplèndid en la Leonora de La Favorita, però també són inlcrcssanls, per· exemple, la Seymour d'Anna Bolena, l'Elisahetta de Maria Stuarda o Sa r·a dc Roberto Oevereu.x, i, en un aLL1·e vessa~nt, el Maffio Orsini de Lucre::ia Borgia. Són mezzos brillants, amh tessitures bastant ag11des, la qual cosa ha fet quf• aquests papet·s hagin estat tan1.bé interprNats per sopt·anos alguna vegada . Els bar·íton!-. clonizt'tlians han rt~;> ser dt' línia nohle i elcgnnt, per· podl~r intet·pretar de mant'ra adient les t•orlH's melòdiques del belcantisme. Els ex<"mples nu~., importants rauen eu T"'ucia di Lommermoor. Belisario, Roberto Devereux, La Favorita, Cnterina Cor11aro o Poliuto. De trets més lírics i earacterístics el B1'lcore de L'elisir a·amore i d MaJatcstu dt> Do11 Pnsc¡uczle. Pel qtw fa als lenm·s, són bàsicament tenors lírics, amb una min1 de cos i amb facilitat en el registt·c agut. ~~s una equivoc-ació titllar de tenor lleuger el Nemorino de L'c•lisir u l'Ernesto de Do11 Pasqual~. Pr ·àe t.i ea ~ta onl són el matt>ix que l'Eugardo d e Lucia o el Fernando de La Favorita, almen ys p el que l'a a l 'eseriptu•·a vocal. Una altra cosa és el ruàc:LL'l' dels personatges, més lleugen; els dos prinH' t's i amb moments de més tensió els ahrrs. Prrò és euriós observar com, lleva t d 'algun punl molt con eTC' I, les àr·ies de Nemorino, Ernesto, Fcmando i Edgurdo gairebé són inter·canviables musicalment. La majoi'Ía dels altres tenors donizellians estan en la malei"a lú1ia. però hi ha dues excepcions: el To nio d<" La filie du regiment, per la peculiaritat d'una esc-ena amb nou dos i el pa·otagonista de Poliuto, qui' s "acosta al tenor dramàtic. Quant a lt•s ¡;opra nos. s'ha de començar per· dir que una vt>gada demostnt que Lucia no és un paper· dc soprano lleuger·a, hom va veure que aquesta a·cina aut(•nli(·a de la pt·oducció clonizettiana té un bon con tingut dramàtie i és per a una sopra no coloratura, que pugui cantar amb intenció i tingui una certa faci Ii tat en les agilitats i en el registr e agut. Pd caructcr, són molt més lleu gers la Mm·ic de Lrr .fille du regiment, l'Adiua de L'elisir d'amore o la Norina ri<-' Don Pasqual.e, tot i que totes tres també <·anteu pàgines d ·un Ce"rt liris me. I així com pt'r a T.rtcia hom va haver dc~ desmuntar una tradieió, no va passar t'I mateix amb les protagonistes d'obr·cs com Lucrezia Borgia, Anna Bolena, Maria Stuarda, Roberto Deuereux, Caterina Cornara o Poliu to, perquè quan hom va poder '<"lH'(' aquestes obn•s, tothom va estat· d'acord crue les sevt>s intèrprets havien de ser sopranos coloratures, amb cos i amb un eert dramatisme. Entre les obres més conegudes de Donizetli hi ha 1m cas aïllat per a les sopranos, el de la protagonista de Lincla di Chnmounix, pel l'el que es tracta d'una òpera "sernist•riosa", tan lluny de les lleugeres com dc• Ics colonrtut·cs rlt-amàLiques. Enguany. P n el hjf•enten a ri del naixement del compositor, Donizetti, que en cara no és estimat pt>r alguns, gaudeix d el favor rlel públic operòfil i h1 seva r<>prcsentaóó f'Ontinua present i ben ferma en un sanrLa satH.:torwn do la Hr·ica, el vestíbul dc la Scala de Milà, al costal de Rossini, Bellini i Verdi, Lot formant el gr·an quartet dels més repr·esentatiu:. compo!litors d'òpera d'Itàlia. MUSICALIA RETRAT CHRISTOPHER HOGWO OD Una masfe r class sobre interp retació moza r tiana El passat mes de setembre, durant les festes de la Mercè i en un espai de temps que a molts ens va semblar curt, el director britànic Christopher Hogwood va oferir-nos, al capdavant de I'OBC i diversos solistes reconeguts, una sèrie de quatre concerts dedicats a Mozart. L'èxit de la iniciativa fa desitjable que experiències d'aquesta mena puguin repetir-se sovint, i fer-les extensives a altres compositors, pe- ríodes històrics ... Vam aprofitar la presència de Hogwood per fer-li una entrevista, plena de cordialitat i bon humor. A l'exemplar de setembre de la nostra revista ja vam parlar d'aquest Festival Mozart, i de la biografia de Hogwood, per la qual cosa no ho repetirem. Direm només que es tracta d'un dels millors i més reconeguts intèrprets actuals de la música del compositor salzburguès. per CARME MARTÍNEZ S 40 6 10 enyor Hogwood: d'entrada. m 'agrada1·ia preguntar-li a qui o a què hem d 'agraü· el p laer de tenir-lo entre nosaht·es ... -La proposta va venir de Lawrence Foster. Vam parlar p er telèfon, i em va dir que hi havia un espai en el calendari de l'orquestra, uns dies en principi de festa, i que rorquestra no havia tocat en el passat gaire música del període clàssic, sinó més aviat música romàntica i moderna. tlixí que li va semblar una bona idea cledicar aquest espai a un Festival Mozart, i em va proposar aquesta sèrie de quatre programes. P er a mi ha estat una aventura una mica diferent d'allò que jo acostumo a f er; normalment, qua n dirigeixo un festival, jo prenc la responsabilitat d'inventar i triar-ho tot. Però , en aquest cas, la cosa venia d'una invitació de l'orquestra, de Law rence Foster. 1, sap, tots els músics de l'o rquestra estan comentant la sorpresa que és per a ells tocar molta m ustca clàssica. És un llenguatge diferent. -1 vostè ha vingut a ensen yarlos els sect·cts d 'aquest llenguatge, a fer una mica de pedagogia, podríem dir. A ca n viar actituds poc moza r tiancs ... -Crec que no es tracta tant de canviar actituds, sinó més aviat de clarificar. Perquè crec que, avui dia, la majoria de la gent entén què és La música d el p erí- ode clàssic. Entenen que no és Brahms ni Schumann, en tenen la importància d e Z'urtext ~z text autèntic, originaL-, entenen que la producció de Mozart s 'inscriu en un p eríode acuradcunent marcat i que nosaltres hem de respondre a això interpretativament. Així que el que necessiten és algú que els digui, que els proposi un sistema per materialitzar aquesta voluntat. 1 crec que quan l'orquestra és intel·ligent, ràpida de comprensió, tu pots proposar quelcom en el compàs deu, i un cop entès, ells automàticament ho aplicaran al compàs vint, al trenta .. . , a la resta del moviment. Així que és un treball didàctic, en aquest sentit, però en realitat es tracta només d'ajudar a la realització material d'una idea que ja hi és, tothom ho pot veure, a la partitura; ca Lia mostrar-los com fer p erqttè sotti com Cltl. Per exemple, tenim parells de notes - i can ta , "tiü-r·o, tüi-ro , tiii-ro", exemplifican t aquest grafisme musical-. Normalment, el train:ing d'un músic educat en la tradició del MUSICALIA RETRAT segle XIX fa que interpreti això tullo lega to - i ho Ü·lustra un cop més amh la veu: " tirol'ÏrOl·iro"-. Però les petites Lligadures que uneixen les notes de dues en dues s 'han de respectar, per tal de reproduir l'articulació pròpia del segle XVIII. Per tant, has de parlar a la gent de les articulacions indicades al text, de la mètrica de le.s danses, fer que traduei.:tin adequadament els diferents g1·aus d 'accentuació de les notes; p er exemple, en W L compàs de 3/4., tl-ta-ta - la primera clarament més accentuada-, i no tí-tú-ta ... Aquestes coses aviat comencen a venir molt naturalment; jo sóc una mena d'àrbitre! -I com ha estat Ja r eacció dels músics davant les seves indicacions? Com han viscut aquest procés d e, podríem dir, revisió dels seus cl'iteris tècnjcs i interpretatius? -Crec que els ha agradat i que ho han acceptat més fàcilment perquè s 'han adonat que per tocar aquesta música han de disposar d 'un voca.bulari diferent. Crec que l 'LÍnic p1·oblema, possible ment, és am.b la gent que no pot canv iar. De manera que penso que per poder fer nn t.reball com el que jo estic fent aqu.í du.rant a.qttests dies , has de disposar d 'una orquestra que tingui una base prou flexible. Jo no he trobat que aquí em fos difícil ... , he pogut, en general, aconseguir prou coses d'ells, com fer-los tocar amb un vihrato mínim. Potser sempre hi ha algú a qui li costa més adaptar-se a les no·vetats, però jo diria que ttn v uitanta-cinc p er cent de l'orquestra té la tècnica per poder canviar amb prort facilitat. -I què aporta l'experiència "clàssica" a una orquestra? Quin es són Les qua litats que la música de Mozart, Ilaydn ... ajuden a d esenvolupar? -Bé, primer, intel·ligència - riu- ... , perquè han de pensar. No tot és evident, han d 'entendre l'harmonia, el disseny de la melodia , el caràcter. En Moza rt has d'entendre una mica de teatre, d'òpera, perquè una bona part de la seva música és ga irebé operística. lfan d 'entendre coses de les quals parlem contínuament: articttlació, ritm.e, nuances .. . I han d 'entendre que han de posar-ho tot dintre d'un marc. Han de recordar qne tLI1 forte és, per exemple, nom és forte, no fortissin10, i és només un forte clàssic, no Ira de sonar com si esclatés una mina, com un forte de T xaikovski ... -M' agradaria saber, de manera més p recisa . quins aspectes h a treballat especialment amb cada secció de l'orquestt·a ... -Bé ... He treballat molt amb la secció de corda sobre la velocitat de l'arc, crec que han riescobert que tots e/l.s anaven una mica massa de pressa. llem Jet experiments amb les trompetes i les trompes sobre com .fer realment un conjunt, .fer un so, cosa que és prou dif'!Cil amb aquests instrume nts moderns. Hem fet experiments amb els tirnpani que, francament, han estat un fracàs , perquè crec que és impossible, amb els grans timpani moderns , aconseguir un so prou, contingut p er a la l'núsica clàssica. f el timbaler ho ha intentat de veritat, ha treballat molt dur. Però crec que és un bon ex-entple, qtt.e la gent entén molt bé, que el m aterial en qüestió no és el més apropi.at per fer aqnest,a feina . És com conduir un Porsche quan hauries d'estar conduint un tractor o conduir un tractor quan hauries d"estcJr conduint un Porsche - l'iu-, tant li fa ... Has de tenir el cavall adequat p er a cada treball. -Però, segons tinc entès, vostè també dedica una part impot·lant de la seva activitat al treball amb instruments mod<'r·ns ... -L(I meitat ... La m eitat de la m.eva vida és amb instruments moderns . -0 sigw que, segons això, h e de pensar que vostè pensa que és perfectament possible, malgrat certs inconvenients materials com els que m'acaba d 'esnwnlat·, inlet·pretar Mozart amb instrwnents moderns. -Sí, sí... És qiiestió dels intèr- MUSICALIA RETRAT 158 42 612 prets ... Per a mi, aquest és el millors els instruments de l 'èpozart, però tampoc no és una primer Mozart a Barcelona. Si ca de Mozart. Perquè, si estem flanta completament moderna. algú em proposa que vingui una tractant. de seguir les receptes Vaig pensar que aquesta era segona vegada, jo ctra sé exacde lVlozarL, penso que arribaríuna CLctitud molt emprenedora. tament què proposar, sé, per coem més fàcilment a un bon reM'interessaria molt veure els mençaT; quins nuísics trobo, sultat amb els seus propis ingreinstrumentistes de trompa todintre de l'orquestra, molt bons dients . Això és com cuinar, vostè cant les trompes sense ntilitzar per a Mozart, puc preveure el utilitza els estris i els ingreLes vàlvules, per exemple, noproblema dels tim pa ni. qüesdients adequats, els que aq~Mll més tocant am.b les mans, i els tions com peticions prèt•ies d'eplat uol, ifunciona! Llavors, un trompetes tocant trompetes nadicions urtexL per a l'orturals, perquè no és masquestra , que els músics sa difícil per a un trompeA primera vista, Christopher Hogwood puguin disposar de publit is ta anar cap a les és la viva imatge d'un bon exolumne d'Ecacions bones i recent s, i trompetes naturals. No que no hagin de tocar ton (el col·legi més exclusiu de Londres): pots canviar totalment la amb partitures velles i donaturalesa d'un instrueducat, pulcre, refinat, elegant, exquisit ... lentes. Sí, crec que és imment, si toques un SteinEn fi, políticament correcte, posats o utilitportant treballar també way molt delicadazar uno expressió de modo. El cos és amb instruments moderns. ment. .. , és clar que 110 que, si te'l mires més bé, més estona i -M· encanta sentir-lo sona com un Stein, somés de prop, comences o veure-li facetes, parlar així, de manera tan na.rà simplement com un com o Mozart. Hogwood té el seu costat poc dogmàtica. H em tnlSteinway molt tímid ... És de xicot dolent, d'allò que els francesos vessat un període en el el problema que tenim en diuen un enfant terrible. Quan surt o qual ens han volgut ftw amb els timpani ; per tol'escenari del Palau, vestit de manera ben creure que l'única J.IOSsibicar Mozart necessitem poc convencional, es transforma. Un somütat honesta i con-ecla e1·a timpani que puguis realriure entremaliat de petit provocador il·lutoca1· Mo;¿art amb instrument colpejar ben fort; mina el seu rostre mentre ataco, amb un ments antics. però si fas això amb els -Crec q~M, en el tema tempo també poc convencional, el poputimpani moderns, desdels in.struments. no hi ha loríssim segon moviment del Concert KV trueixes la mú.sica. una sola possibilitat: hi -Així que. si vostè po467 per o piano de Mozart, ol davant ha moltes possibilitats. brués triar, escolliri a semd'un públic al·lucinat, però encantat alhoPer tocar Mozart, hi ha la pre tocar Mozart amb insra. Christopher Hogwood és una mena possibilitat de l'Steintruments de l'època? d'Indiana Jones de la música. Tots dos wcty. .. i hi ha la possibili-No . .. No . Perquè m'asón, aparentment, tranquils i assenyats tat de l'Stein. En el cas de graden els programes ... professors universitaris ... Però de tant en l'Steinway, tenim la possiFaig moltes vegades protant agafen, l'un el seu barret i el seu fuet, bilitat de tocar Mo::urt a grames en què hi ha Moi l'altre la seva batuta, i es lliuren a l'ol.a manera de Txuikovski, zart i Stravinsky a la priventura, a la recerco de tota mena de mecosa, crec jo, molt poc femera part, Martinu i ravelles: l'Arco de l'Aliança, el temple liç. .. Però jo crec que és Haydn a la segona, així maleït, el Grial. .. , o tots els petits grans molt possible fer molt que tenim una mena de bona música amb un tresors musica ls que es troben entre els sandvitx clàssic i neoSteinway. En el concert pentagrames de les partitures mozartioclàssic, i aquest tipus de d'avui, per exemple -es prograrna només es pot nes, tresors que la pols d'anys de desídia r·efereix al del dia 26 de fer amb instruments modecimonònica ha anat amagant ols ulls setembre, i en concret al derns. Si el programa ho de la majoria. Concert KV 466. interpreimposa, ha cle ser així. tat en la seva part olista Ara, si faig tots els conper Alba Ventura-. tenim certs per a piano cle Moun Steinway, i tenim un Concert pot controlar el que Ja amb el zart, llavors sí que trio instrude Mozart, amb una radenza de seu Mozart. Alguns dels músics ments originals, i també 1111 Beethoven ... , una bnrreja cude l'orquestra tenen instrupiano de l'època, de Mozart. riosa, que en el context de Moments alternatius. Per exemple, -En tot cas, hi ha un altre fa czart sona una mica massa moel flautista que toca avui, Saltor, q ue vostè assenyalava quan derna. Però està molt bé ... Ara, vador Martínez, em va venir a em parlava dels timpani: NI si aqitesta orquestra no toqués veure per dir-me que té una molts casos, és més fàcil obtenjr res més que Mozart durant tota flauta cle fusta, crec que del seels <'fectes indicats pel composila seva vida, em sembla que gle passat, feta a Leipzig. No és tor amb in struments de l'època. probablement tothom trobaria un instrument de l'època de MoLes trompetes natunls, per MUSICALIA RETRAT exemple, faciliten mo1t l'execució de les Simfonies de B eethoven. -Sí, sí. És un so millor, per a la feina, correspon a les indicacions de Beethoven ... El que jo ·volia dir també és que la tècnica d'un instrumentista de metalls li possibilita que pugui tocar sobre diversos instnm"ents. Han d'aprendre alguna cosa nova a la qual s 'han d'adaptar, com per exemple els trompes; aprendre a canviar una nota amb la mà, etc. Però ·vostè no pot posar de cop i volta un oboista a tocar un oboè del període clàssic, perquè no hilw claus ... Així que penso que alguns instrurnentistes poden canviar, jo puc posar el timbaler a tocar ara mateix unes timbales clàssiques, puc posar un pianista a tocar un clavicèmbal, donant, és clar, el temps necessari de readaptació. Perqnè es tracta d'instruments ert els quals, del vell instrument al nou, 110 hi ha hagut un carwi tan radical com perquè l'instrumentista no s 'hi pttgui readaptar amb una relativa rapidesa. -Suposo que tot el que h em parlat ens situa davan t d'un fet clar: evolució . E n el cus dcJs instruments musicals, no és igual a millora, no eq-u.i vaJ a u n procés de p erfecciona men t, sinó simplemen t de canvi. -Efectivament. De cap instrument es pot dir que ha millorat. -I potser podríem d ir més: en el procés d'evolució es guanyen unes coses i se'n perden unes altres ... -Sí, quan vostè fa un instrument completament cromàtic o més potent de sonoritat. li està fent perdre. alhora, algunes altres qualitats. Però jo crec que, en realitat, tots els instruments són perfectes. Simplement, deixen de ser-ho si els treus del seu marc. Un piano de Mozart és peJfecte al Mozarteum de Salzbu,rg; per l'acLÍstica i les dimen sions d'aqttella sala és, simplement, ideal, vostè no voldria un piano gran. Però no és ideal per a una gran sala de concerts moderna. I no és ideal per tocar Brahms ... Així que si canviem el context, l'instrument ha de ca nviar. Si ens trobem en el context original, és millor l'instrument original. -P en sa, doncs, que aquesta recerca hauria d 'arribar al segle XIX i que, p et· tant, és d esitjable interpretar Brahms amb un pi ano d e la seva èp oca? -Si, sí. No vull dir que és exclusiu, no estic dient que només s'ha defer això. Però penso que és una bona experiència per al ptíblic sentir Brahms amb tuL piano del temps de Brahms. l la persona que toca s 'adona també d'allò que pot fer en el seu piano modern, després d'haver tocat en wt pia1w del XTX. No vull dir que hagi de ser un nwdel, jo no crec en models. -De totes maneres, com a intèt·prets-persones que viuen en el segle XX, i per molt que agafem un instrument històric, la nostra experiència de tots els corrents a t·tístics qu e s'h an succeït des d 'aquell temps n o resulta una càrrega massa feixuga? -Jo crec que el fet ¿•haver vist tors aquests nous estils hauria de fer-nos més interessats pels estils més antics, no menys. Quan vostè va a una galeria 158 44 6-14 d 'a rt, vostè mira Goya i encara e~Jtà veient Goya, vostè mira un Rembrcmdt i encara veu RembrCl11dt. Vostè sap , amb el seu sentit crític, que la seva vi$iÓ és 11 na experiència nwderna... 1 quan j o toco Moza rt, no estic tractant de fer una mena de " tentre" d 'aquesta música, un intent de 1·ecreació d 'un instant del passat. La ma.nera. més moderna. de toca.r Mo~cLrt, és, per a mi, amb instruments ant.ics. És la nuwero més avnnça.da, no és vella en ltbsolu.t; és, simplement , d 'acord cunb Itri principi que és molt diferent de, Beethoven, i de Schubert ... Es justament quan captem aquestes diferències que podem tenir punts de comparació, que podem mirar i dir: "D'acord, Schumann és diferent de Brahms, Weber és diferent de Mendelssolm, Beethoven és diferent de Mendelssolm. '' Tenim totes aquestes divisions literals que només existeixen ara.. . Només ara., amb la perspectiva, vostè pot dir: "Vull aquest so per a Mozart, perquè aquest és el so ... " -En tot cas, no es tracta n omés dels intèrprets. El ptlhlic d ' avui escolta Mozart a través del seu coneixement d e Beethoven i Brahms, com mira un quadre de Goya a tr·avés del seu con eixement de Picasso... I, fina lment, potser Mozat·t només h a estat autèntic quan era interpretat per ell mateix ... No podem retrobar en estat pur L'autèntic Mozart. -Sí. és cert. Però pe11So que el resultat que pretenem acoi1Seguir no és tant I'exclusiva interpretació del compositor, sinó la qualitat general en aquell temps. Crec que seria molt difícil ... 1-/i ha gent que ho ha investigat, ho trobo molt interessant cien.tificarnent, tocar Bach com Bach toca·va a Leipzig; però hi ha tantes condicions amb les quals s 'ha de comptar, que hauríem de tenir en compte ... , que seria impossible scLber com tocava Bach a Leipzig, com tocava Telemann a Hamburg ... El que nosaltres vam intentar, MUSICALIA MUSICALIA RETRAT RETRAT u Mozart escrivia "Mozart escrivia de per als instruments manera molt de què disposava exacta, sobretot en aquell moment" quan ho fa per a orquestra" quan vam f er la. integral de les sinifonies de Mozart, per a Decca, va. ser... El nostre conseller ens va suggerir que les f éssim en diferents estils d'acord amb la. geografia de la producció mozartiana. A Salzburg, Mozart tenia una orquestra amb sis primers violins, quatre segons, dos violonceLs, tres fagots.... així que vam enregistrar amb aquest conjunt les simfonies de Sabburg. A lWilcl., va tenir vint-icinc primers violins. dues violes -riu-... A Praga, va fer el Don Giovanni amb quatre primers vi.olins, tres segons, dues violes, dos cellos i w1 baix, i això va ser perfectament bo per a les simfonies de Praga. Enfi, va m tractar de seguir els estils de Moza rt al voltant de Mozart. -Per ò, fïus a quin punl podem dir que són import ants, nn aquest procés de rec•(•J·eu <l'autenticita t, Ics condieions d '{'xecució de les obres en el moment de la seva creació? Com saber quan Mozat·t ha escrit r<•alment la música d els seus somnis i quan s'ha adaptat simplr m<'nl a les cit·cumstàn cies . al uomht·e dc violins o d e violoncels que tC'nia a l'abast en cada moment? P e1· què considerar les <'ÍJ'Ctunstàncies instrumen tals i grogr àfïqucs de Mozart com una instigació . quan podien perfectamen t se1· una simple i prosaica limitació material? -Nosaltres sempre escrivim amb limitacions! -P erò potser si Moza r t· hagués pogu t triar la seva <wqucstra ideal sense ent1·ebancs, hauria preferit tocar Ics seves ob1·es amb una orquestra dc p roporció correcta ... -Ell sempre v n tenir la proporció correcta. Aquesta és una qüestió filosòfica molt fàcil. Si vostè ha de guanyar-se la vida i viu a Viena . .. A Viena, en l 'època de Mozart, hi havia trescents músics. Quan. Mozart f eia concerts a Viena, amb la seva pròpia orquestra, i podia triar sense cap problema quants músics volia, va agafar vuit primers violins, sis segons ... Perquè aquesta era la música que havia escrit, aquesta era la mida normal d'una orquestra. A París, en. canvi, tenia vint-icinc primers vi.olins ... , i va escriure d 'una manera més ... , més gran, per a ells. Però ningú no escriu música per a quelcom en el f tttur. Mozart no era capaç de veure elfu,tltr i d 'escriure per a quelcom que és en elfutu.r. Nosaltres no estem escrivint per als instruments que tindr·em en el 2020, estem escrivint per nls instruments que tenim. ara. 1 Mo%art va ser un treballador de la música, qtte escrivia exactament per al moment, per als instnunents de què disposcwa en. aquell moment. Es queixava, de tant en tant; dei~: "Ah, seria fantàstic, si en tingués més . .. " Però si n 'hagnés tingut més, llavors hauria escrit quelcom diferent, perqttè ell no va escriure de metla manera per culpa dels recur·sos que tenia; va escriure el millor possible per a l'equip que tenia en. cada moment. -I pel crue f a a les limitacions instrumentals, quina opció h em dc pr<'ndre? Vull dir, si el fortepia rw d e J'època de Mozart només a1-ribava, en la zona dels aguts, al Fa 5, com saher quan con vé modificar p rogressions, fórmules d 'escriptln·a qne potS<'t' Mozart va triat· obligat per aquesta limitació materiaL apr ofitan t l'extensió guan yada pel piano modern? Com podem sabet· q~uan Mozart va escriure el que sentia musicahnent i qu a n, simplement, es va adaplaJ· al teclat? Què tenim dret a canvia r i què no? -Oh, és molt simple... - •·cspol1- . Vostè no té el dret de canviar res f - i es ela ta a riure- . Absolutament :zero. Perquè una de les autèntiques ... Això seria absolut arnen t filisteu, perquè un.a de les g ralls alegries que ens dóna. Mozart. és la cle 11eu.re què fa quan té LUL problema.. Perquè quan el tecútt arribava nom.és fins al Fa 5 - i toea a l piano un exemple musical, u na p rogr·essió d ' arpegis en la q ual Moza1·L es t1·oha bloq uejat per poder seguir pujan t, fc•n t una desviació mltsical qu<' {'I treu rte la progr essió-. Veu?, ell troba unct sortida molt intel·ligent, no es pot demcwar més ... I aquesta és la prova c¡ue ell era millor que 1~ majoria dels altres compositors, perquè sabia com utilitzar un entrebanc per fer-ne un avantatge. Vostè 110 ha de seguir amb lct progressió perquè el piano d 'avui tingui més notes. Mozart no tenia cap problema ctmb ab:ò, tenia U111tes iclees musica.ls, (jlle lJLLU11 arribava a.l final del teclat, això l'estimnlava a trobar ~tna. nova idea-. Així que si vostè vol estendre les p rogressions, pPrclrà (l.c¡nesta nova idea . -Pel que fa a l tempo, recordo que lla r noncourt deia que la pal <'ta de tempi dc Mozart era extr aordinàr ia mt•nL ri.<·a, una gamma cle més do l:il'i.xa nt a difnrenls ... -Sí, és cert. Va utilitza r moltes indicacions de tempi. -I vol cli r que avu i d iu , q tw vi• v im a velocitats do ver tig<'n, u•ni m l'orella feta a aqtu•sh•s fineses? -I per què no? - tomu u eAdatar a riure- . No entenc per què hauríem de ser tan dolents ... No crec que lct possibilitat de conèixer altes velocitats e n.~ faci perdre la valoració de le.s velocitats baixes. lli lw ILII llibrP molt bo sobre els lempi de Mozart, d'un autor franc?>s, f¡IU! realme nt els catalogCI tot .~ : a lle gr etto , allegr etto t·omodo, aJicgt·euo grazioso, n 'hi lw molt.s graus. Ell tracta de resoldre el tem.CL de quin hanria de sm· e~/, metrònom exact,e en cruia nna. d 'aquestes in.clicctcions cle Mozart; però aquesta t LO és IW(l gran teoria, p erquè moltes 1t0 són només qiiestió de velocitat. Moltes vegades estem ¡mrlant d'una mateixa velocitat p erò de diferents humors, estrLLs d 'ànim. Allegro maestoso no pot ser el mateix que a llcg1·o eomodo , però el canvi afectct el caràcter i no la velocitat. Mozart vo ser un dels primers compositors que va escriure molt acurculwll(mf i molt preciswnent allò que volia , p erquè va escriu re p er t reúa llur amb orquestres que 110 li eren familiars , quan viatjcwn a Pa rís, a Praga, i havifL de clei:xo.rlos molt clar en la partitu.ra què ca.lia f er. .I olwn n Ch ri.~tian Bach, per exemple, va treballru· sempre amb una orquestra que li era familiar, i només escrivia coses com forte, piano, indicaci.ons completament rudimentñ- MUSI CALIA RETRAT 158 46 646 ries, cap altre signe. Les partitures de Mozart, en canvi, estan plenes cle petits fp, ct·escendo, sforzando ... Mozart va indicar molt bé el que volia a les seves partit ures. Com li deia al principi de la llOstra cowversa, moltes de le.s coses de què estem parlant aquí dura111 aquests dies no és que les estiguem afegint, és que només estic recordant als tmísics indicacions que hi són, <'t. la partitttra, qtte s 'ha,n d'obeir, i els explico ('Otn obeir-les. -P et·ò Moznt uo sempre era tan precís. Les parts solistes dels Concerts per a piano i orquestra, a diferència de les Sonates, són molt linútades en indicacions de dinà núques, ornamentacion , le cadències en moJt ca os no estan esct·ites ... Suposo que el fet que Mozart els reservés pet· al seu propi ús. que ell mateix fos el solista, va ser la raó que no pat·és tma cura especial a precisar la seva voluntat per e crit. Le Sonates, en canvi, q ue anaven destinades a la publicació i a l'ús casolà de molts amateurs, pr·esenten una escriptu ra molt més acu r ada. -Si, exactament, totalment correcte. No cal, quctn escriu música de consum privat. Però Mozart en general escriu de manera molta exacta, sobretot quan ho fa per a orquestra. És quelcom que es pol veure en les òperes, també. Mozart escriu les parts dels cantants d'una manera molt elemental, perquè, amb quina freqüència hi vezL una indicació de dinàmica? La part de la Comtessa d'Almaviva, al F ígaro, no té dinàmiques. Ni una indicació de forte o de piano en tota l'òpera,. Tots els forte i piano estan indicats en les parts de l'orquestTa. Per què? Perquè l'orquestra no tenia assaigs previstos amb Mozart, ho tocaven tot prima vista . Però la soprano sí que tenia pre·vistos diversos assaigs amb Mozart, i ell li indicaria com ha·via de cantar la seva part. Mozart, quan sabia que calia, erCL molt preds. -Per què ba triat les obres que l'orquestr·u interpr·eta en aquest Festival Moza r t? -No les vaig escollir jo, aquest progranUL el va triar Lawrence Fos ter. -Pel que fa al Rèquiem, cr ec que vostè no utilitza la Vl'rsió acabada per Süssmayer. -Sí, sí que la tLtilitzo. -Ah, com que he vist que a la seva gravació utilitza la vcr·sió de Maunder... -Sí, sí, però normalment, treballo amb elements de diver·ses versions: Siissmayer~ Mawuler, Robert Levin... -l quina li sembla més ronccta, o quina prefereix? -Cap -riu- . No tinc preferències, en aquest sentit. Penso que és molt agradable tenir alterna- "Mozart té diferents personalitats. És molt interessant veure quantes valoracions diferents en podem tenir" tives. Faig de vegades un programa de concert, a llmèrica, on la primera part està integrada per diverses versions de parts del Rèquiem, amb la qual cosa mostTem al públic, amb l'orquestra i el cor, el problema. Toquem Süssmayer, i Beyer, i Eybler, i Maunder, i expliquem tots els punts importants d'allò que es pot fer amb una obra inacabada de Mozart. Després, a la segona part, toquem, una versió quaL5evol sencera del Rèquiem , importa poc quina escollim. El tema del Rèquiem de Mozart és excitant, perquè hi ha cent trenta obres de Mozart que estcLJt irULcabctdes. I el Rèquiem és només una, així que tenim encara cent vint-i-nou possibilitats de completar Mozart. És bo tenir WUL teoria sobre com completa r Mozart. Aquesta és una de les raons per Les quals jo tracto d'evitar la versió completa de Süssmayer en les interpretacions del Rèquiem per al públic, perquè trobo que és més didàctic mostrar· les diverses possibilitats. -La meva darrera pregunta , sen yor Bogwood: qtÚn és l'autèntic Mozart? Li pt·egunto això p erquè cada època his tòri~ ca musical ha vist, ha tt·obat en Mozart uns aspectes diferents. En el segle XIX, E. T. A. Hoffmann i els primers romàntics el van considerar com un r omàntic, d'altres l'han vist com un model de puresa i perfecció clàssiques, com una meua d'estàtua grega.. . (Hogwood torna a riure). El Mozart simpàtic, burleta, entremaliat, lleuget·; el Mozat·t trist, dramàtic, gairebé LOL·turat, profund... QWn és el de debò? -fli ha quelcom de cada un d'ells en la persona.litat de Mozart. En realitat, Mozart és tots en~! És molt interessat veure quantes valoracions diferents podem tenir de Mozart. Perquè en el proper concert toquern la Simfonia eu Sol menor, una obra c¡ue tothom troba avui dia rnolt tràgica. I si vostè llegeix Schumann, i Schumann no era cap estúpid, diu d'aquesta simfonia que és la personificació de la g ràcia i de l'elegància, mai no esmenta, ni una sola vegada. la parauln "tràgica". Aquesta és la maravella de l'art: no hi ha "nna" Bíblia, "un" Shakespeare, sinó que podem veure cares,facetes diferents. L'únic Mozart que no m'agrada és aquell que es toca de tal manera que no comunica res. Perquè, de vegades, escoltes Mozart interpretat d'u.na tnanera tan vil, que el públic es qu.eda glaçat, no rep cap missatge. No em molesta sentir Mozart interpretat d 'una manera molt romàntica, de ·vegades és molt bonic, escoltar un Rèquiem molt romàntic, molt lent.. . -riu- . Però si realment MUSICALIA RETRAT r "Actuar amb criteris històrics no garanteix automàticament una bona interpretació... Hi ha interpretacions històriques molt dolentes" i è ~ comunica... No és una qüestió d.e morctl, 110 hi ha res de moral en la música. Vostè abans em deia, és correcte? No hi ha res correcte o incorrecte, en música. Ens podem preguntar si és històric fer això o allò. No és històric usar un Steinway, tots ho sabem, això és simple, és un fet. Si volem ser històrics, molt bé, jo he vingut aquí per això, per ajudar a aconseguir-ho. Però això 110 dóna autontàticament una bona interpretació, estic segur que hi ha interpretacions històriques molt dolentes. .fins i tot en el temps de Mozart. No és una opd-6 equi·vocada tocar Mozart amb un Steinway; simplement, tens un joc diferent de possibilitats i has d'utilitzar fórmules difere11ts. En general, jo penso que és una llàstima fer sonar Mozart de ma11era que no sents. Si vostè pensa que un passatge és apassionat, brutal, sorollós, amb nwlt de pedal. llavors crec que hauria de tocar-lo d'aqu.esta manera. De vegades, trobo gent que em diu: "Sí, jo ho sento així, però sé que no haig de fer això ... " Crec que això és equivocat, setttir quelcom d'una manera, però dir-se "no, no puc, no haig de fer-ho així", trobo que és una actitud molt... japonesa. -Una actitud molt japonesa, i una actitud molt pròpia d'aquells alumnes que voJt'n apt·ovar el seu examen de piano al Conservatori, perquè, dc vegades, si un no toca de la manct·a escolàstica que ells Pspet·en ... Per exemple, aquest passatge del Concert KV 467 al qual vostè feia aJ·lusió, jo net qut> es pot perfcrtamcnt Lorat· amb efcc lt>s df' pedal; Badur a-Skoda ens deia sovint qu e a Mozar t hi ha molts més efectes de pedal d'allò que molts pensen ... -Sí, és clar que es pot usar el pedal. I , al capdavall, quan vostè toca aquests concerts amb un piano Steinway, bé, d'algtLIl(L manera vostè està fent una mena de transcripció, una mena d'arranjament. Si vostè ve a pregwttar-m.e, "és OK?", jo dic que sí, funciona molt bé, o uo, fa massa soroll, jo no podria sentir els instruments de vent. Ra.ons pràctiques, no musicak Però si ve a preguntarme si és històric, jo li haig de dir· que no, que no és històric, perquè sabem que Mozart posava molt poc pedal. ]a li dic que una cosa pot ser correcta històricament, però una altra pot ser correcta musicalment. 47 6-17 MUSICALIA PRE - CR TIC A Claret interpreta Bach al TNC Robert King canta el Nadal Euroconcert. The lling"s Comort. Dir.: Robert King. "Un Nadc•l a Venècia ·•. Palau de la Mrísica Catalana. Dit·endres. 12 desembre dl> 1997. 211.. obert King és un dels màxims exponents del nou corrent de director s especialitzats en la interp t·etació de les obres pertanyents al període barroc. Al llarg d e la seva breu però intensa trajectòria, aquest dir·ector anglès nascut l 'any 1960 ha sabut combinar la recerca m usicològica amh unes interpretacions summament acurades i r espectuoses al màxim amb r estil del seu compositor. La seva vàlua ja s'entreveu quan des de molt avial rep una Ïlltensa educació musical com a nen cantor del Saint John's College Choir de Cambridge, i sobretot quan després de la seva formació com a universitari d ecideix fundar el King's Consort, un dels conjm1ts capdavan ters en les interpretacions de les obres ban·oques d 'autors anglesos i italians. EI talent de King va ser lloat tmànimement. L'any 1991. als seus trenta-un anys. debuta al Proms de Londres i quatre anys després hi torna per interpretar l'oratori Deborah de HandeL un deLs autors preferits per King. Sel'ia UJl any després q uan King debutà com a director d ' òpera. Va ser Ottone deL malcix Handel el títol escollit, i Tòquio, Osaka i Londres, ciutats que van poder gauclir de J'esdevenúnent. Se succeïren els èxits: París, Aleman ya, Espanya admiraven el tr actament que King oferia d e Ics obres del barroc anglès. Malgrat tot, Robert King -que com a director ha actual al R Cicle de Concerts del Tt•c•tre Nacional de Catalunya. lluís Claret. rioloncel. Suites per a ,;olonc:el cie Bach. 1't>atre ¡\'acioncd de Cc•tt~lunya. 20 i 21 de desembre dP 1997. ' ' H aig d~_confessa: que l mconfustble so de les cordes vibrants del cello sota l'arquet de Lluís Claret em common des de fa molts ctnys. La impressió de vellntat. de sensualitat, l'elegant austeritat i, tanmateix, l'expressiva i extensa lluminositat de l'instrument -propiciades pel violoncel-listame'lfan escoltar, més que cap altre, com si de la veu humana es tractés... Aquestes són par·aules de Josep M. Flotats extretes del llih•·et que acompanya el paradigmàtic enregistrament de les Suites per a violoncel dc Bach que Lluís Claret va enrcf,riSLJ·ar l'any 1993 a l'Auditori Nacional d'Andorra i crue p)·operament podran ser escoltades c·n el primer Cicle de Música del Teatre Nacional de Catalunya. Cerlamt'nt , CS(;oiLar l'obra mestra pet· a violoncel sol en les mans de Lluís Claret esdevé una viv(•nri a musical ex48 618 traordinària i inoblidable. Lluís Claret ha t·ealitza t u na recreació de les suites df' Bach, una intet·pretació com les de Pau Casal , Rosh·opòvitx, Fournier· o Tortt>liet'. que eleva aquest soliloqui a tma reflexió plena de p t·ofunditat i intimitat. Aquestes obres només poden ser acarades quan l 'artista assoleix el punt àlgid en la seva Lraj crtòria musical , i resulta b en cert que Lhús Clar et des de fa més d'una dècada que ha anihat a aconseguir· un nivell interpretatiu pletòric que el converteix en l'actualitat en un dels víoloncel·liste · més prt>uats del moment. Ara, dones. caldrà gaudir dc les recreacions de Lluís Clan·t davant de passatges tan ct'lt·bh rims com la "Sarabanda" de la Suite núm. 3 -amb la seva rica polifonia-, com la complexíssima Suite nú.m. 4 - amb totes les seves complexitats tècniques- i amb la inoblidable "Sar abanda" de la cinquena suite, en cruè la cà rrega emocional i l'exp rt'ssill d•· la interioritat musical csclcvcncu un dels reptes rnés sublims que pot aft·onlar· tm violoncel·lista . e Lluís TnaJlé n MUSI CALIA PRE·CRÍT I CA Rilling interpreta una gran cantata de Bach J Polt:tu 100. BaclwlwciNtJil' S t11ll· gort. Giichinger Ktmlt>rPi Stuttgart. Lynne Darrso11, Guido ]cntjens, ]ames Ta ylor, l ugebor DCJitz. Dir.: Helmuth Rilling. l\1j~­ ;m en Si m enor de Bnl"h. Po/nu de Jl!1Úlil"o Cota/ona. 15 tle ticsembre de 1997. 21 h. w cap.davant de nombt·oses orquestres i cors, entre l es cruals la Simfòn ica d'Euskadi, la d e la Comunitat de Madrid o l ' Orfeó Donos tiarra- també interpreta ohres d ' altt·es períodes, i la música de Mozat·t, Haydn, SC"hubert i Mend elssohn ha esdevingut un punt de r eferència constant en la seva trajectòl'ia. La seva biografia dedicada a PurceH ha <'sdevingut un punt de reft'r(>nC"ia obligat per a tots els qui vulguin aprofundir-se en l'obr·a del compositor b r-itànic. Al capdavant del King's Con sor·t ofer·irà al PuJau un programa intrgnrt p<'r obres d'autor·s italians (CabrielH , Guami, Cussago, Finetti, MontevC"rdi) i (('UC' t'S clourà amh l'Oratori de Nurial dc Schiitz, motiu, doncs, d ' una no va opnrtunitot JWl' poder ga udir cl ~ l Lolf•nt d ' un dels r,onjnnts m Í'A urlumuls actualment C'Jl In difuHicí dc' l<'tl obres o ci ¡wríodl' hn t' l'()t', e LL.T. L a devoció qtre H<'lmuth Rüling sent en ver s la música d c Bach resulta admirabl e. L'any 1965 va cn•at· la Bachakademie Stu ttgat·t., qm• entre altres èxü s h a acons<'guit el Premi de Música de la Unesco d e l'an y 1994. Des de.l 1984 promou el.s unomcnals "Caps de setmana d crlicats a Bach", en els quals s'inLC't·pr<'ten p er ot·dre cronològic totes les can tates esct·ites pel compositor; és l' imjmlsor de la Sommerakademic Johann S(•bastian Bach que se celebra a Stuttgart, dircctot· dc <'ursos d edicats a l'autor a Polònia, Rússia. Hongria, Espanya, l"Argen tina, el J apó ... i, en definiti>a, l es en•s intcq>t·<'tacions carregades cl'un for·t vessant r·omàutic han esdevingut uu dels punts de r·cferència obligats p er· a lots nquclls qnc achnir·cn la nHÍsira cir Bach. aseut l'an y 1933, Hilling eles dels iuicis df' la st1vu ctn·rent h ~1 sculit una especial pn·di~ pos ici ó c·n Vt' t'A I t' s oh res ~<i mfonlc-twor·nl s. L'Rny 1954 vo f\mdiH' l'l ror Giin<'hin gn Kt\JllOI'1:'i. i es donà a c·nnèi.xt>r tant a Europa com a Amèric-a. A partir d el 1968 la seva dcoicació té com a principal àmbit els oratoris d els segles X\ 111 i ~LX , amb èxits iuqíieslionables. P erò per sobre de tot és la música d e Bach la q ue esdevé cabdal en l a traj(~c· tòria a t·tística de Rilling. A mb motiu d el 300 aniversari del nai.xement de Bach va presen tar l 'enregistrament de la in tegr al de les cantates i ora to l'is del compositor. Els més preuats festivals d e música: Salzburg, Viena, Berïm , Londres, Leipzig, P~raga, progn~ m en Rilling amb assiduïtat. E l Palau gaudirà d\ma de lc•s obres cabdals de Ja his tòria de la música , com és la Mi.ssa en Si menor, nu dels reptes més grans que pot afr·ontar una formació coral i una de l es obr es del Llegat de Bach que exigeix el màxim d els q uatr·e solis tes vocals . En aquest cas seran les veus de la soprano anglesa Lynne Dawson. del haix alemany Guido J entjens, del tenor líric ame•·ità James Taylor i de la contralt alemanya Ingebor- Danz. Com sempre crne s'interpreta la Missa en Si menor cle Bac:h , s'at-riba a un dels moments més esp erats p els melòma ns, i més encara eu uq ucsta ocasió, en què el dircctor musical és Hebnuth Rillü lg. e LL. T. 49 ::a j\gbar AIGÜES DE BARCELONA MUSI CALIA PRE-CRÍTICA Exhumació de l'oratori La nit de Nadal de Joan Lamote de Grignon per F. TAVERNA·BECH oan Lnmotc de Grignon (1872- 1949) va ésser un dels promotors decisius en r activitat simfònica de la Bar·celona de pr·incipi de segle, alhora que convct·tí la Banda Municipal de Barcelona en una dc Jes agrupacions d ' aquest gè11crc més p•·csti¡,tioses d ' aquells tem ps. Per· a eUa va escriur e nombrosíssimes ver·sions de les obr·es més importants del repet·tori simfònic tant del p er·íode clàssic! com r·omàntic. Aquesta tasca, però, no )j va impedir de desenvolupat·, igualment , una trajectòria important com a compositor. Tal com s'esdevé en la majoria de músics de la seva gener ació, les òper es i les idees de Wagner· van marcar la seva línia compositiva, en Ja qual també manifesta Ja inquietud per assolir un art musical de caràcter netament català, ja sigui utilitzant les melodies del nostt·e folklot·e com estudiant-nc en profunditat les característiques. L'or·atori La nit cle Na clal, amb text poètic de F r·ancesc Casas i Amigó, va ésser compost entr·e els anys 1899 i 1902, am b motiu del naixement d el seu fiU Ricard. Va ésser aq uest mateix any (dia 26 d'oetubre) quan va t}Strenar-se, sota la direcció del compositor matci..'X:, amb la col·laboració de l'Orfeó Català , l'Orqueslt·a de l'Associació Musical J .loan Lamote de Grignon de Barcelona i dels cantants Mar·ina Cañizares, soprano, i Ramon Batuller , bari ton. Més endavant, s ' intcr·pretà amb notable èxit, sempr·e amb el compositor com a director, a Berlin, Madrid i també a València, mentre que igualment, a moltes poblacions catalanes, s' hi van oferir audicions d 'aquest o1·atori. La seva música posa de manifest el coneixement que Joan Larnote de Grignon tenia d e l'or·qu cstra , tant per expressar-hi estats d 'ànim com p er descriure ambients a mb efectes instrumentals d ' innegable poder suggestiu. També el material folklòl"ic i la ('ançó popular , sigui en la seva forma originària o bé pet· mitjà d'una reelabot·ació, pren especial r·ellcu en r estructuració dc l'obnt , que està dividida en vuit par·ts . Cicle de Conret·tR Tradicionals. Or·qu eslrn Simfònica del Vallès. Co rs de Lleida. Núria l:tial, soprano. Baríton per· dèll•rrninar·. Dir.: Sulvador Brotons. Suite núm. 2 i 3, Música aquàtica, de IliindrJ; La nit de Nadal, de .Joan Lamott• de Grignon. Teatr e La Faràndula (Sabadell). 19 dc rlesemhrc dl' 1997 (21.30 h). Una proposta que aplega dansa, música i electrònica es posseeixen, el F estival dc Músiq ues Contemporànies en coproducció amb l'IRCAM i Tràn sit, han cncurTegat a la coreògrafa Maria Rovira i a Martin Matalon un espectade que uneix en un tot dansa, música en víu i música electrònica. per F.T.•B. E I compositor francès Martin Matalon, adscrit a I' IRCAM de Pads (Institut de Recher·che et Coordination Aco u s tiqtH~ Musiquel), s'ba interessat per Ics t·elacions entre Ics noves p ossibilitats sòniques (tant instr·umentals com electroaCI:Ístiq ucs) i Iu sr.va pr·ojecció en l'espai. Ar·a, seguint les propostes p er a] proper· rnil·lem1 i d' Italo Calvino, quant a lligar els divct·sos conei..xcments i els difcr·ents codís que Maria Rovira TV Fostivnl de Músiques Contemporànies de Barcelona. Barcelona 216. Di¡·ecc:ió: Ernest Martínez Izquierdo. Cort'ogrufiu: Murin Rovira. Rugged LinP., dc Martin Matalon (encàrrec dt•l Fe.. tivaJ de M1ísiques Contemporà, ni<·s). Convent dels Angels. Jl, 12 i 13 de desembre de 1997 (21 b). Sl 651 MUSICALIA PRE-CRÍTICA Cat. MÍisica 5.2x26 cm Cicle dc concens L'OSC interpreta el Postludi de Casalllancas per F. T.•B. enet Casablancas vn compondre l' any 1991 aquest ftis simfònic, d'tu1s vint minuts de durada, amb el patrocini do l'Aju ntament de Sabadell i p er comanclu dc I'Ot·qucstra Simfònjca del Vallès, Iu q ual va estren ar-lo dirigida per J osep Pons al Teatre La Faràndula dc Sabadell. El Postludi pertany a una clapa en què el compositor sabadellenc, sense abandonar idees dc les seves antet·iors fases crea tive - molt prop eres als durr·ct·s romàntics. com també als rompositot·s com Bruckncr, Schonherg. Bcrg i també, en part. Wcbem-, irucia una sintesi progressiva que el pot·ta a manifí'star-se amb un estil expt·essiu més directe i una majot· simplicitat, sense que això signifiqui abandonar la seva actitud exigent i t·igot·osa davant l'acte creatiu. L'obt·a està concebuda en un sol moviment, en el qual es t·cvcla B Benet Casablancas el notable domini dc l'escripttH·a orquestral que posseeix Casablancas. Ot·quesLt·a Simfònica de Barcelona i Narional de Catalunya. Gil Shnham, violí. Direcció: LawrÍmce Fostel'. Benet Casablancas. Sibelius i Schubert. Palau dc la Música Catalana. 13 de desembre dc 1997 (19 h. ). Una formació clàssica amil música d'avantguarda F. T.-B. E 1 quintet format pel quar·tet de cot·da i la guitarra és ben conegut pel melòman , ja que era una agt·upació instrumental molt utilitzada en el segle XVTTT (la música dc Bocch erini que dedicà a aque&ta fot·mació n 'és un exemple), des¡H·és, a causa de les diferents necessitats expressives del t'Omanlicismc, la guitarra va quedat· an·aconada l'in~¡ a cet:t punt pel piano. Segw·umenl ai·a, per r aó de la t·eccrc:a tímhl'ica en què està <:ompromosa la música del segle XX i també arran de viure Bocch cl'ini a Mad ricl , hn susrilat que una sèrie de com positors rspan yols, com el madl'ilcny Cados Cruz d e Castr·o, el seviiJà Manuel Castillo i el ma1agueny Manuel Díaz dediquin novament l'atenció a aquesta fot·mació de Llarga tradició en temps passats. En definitiva, podrà ésser una experiència formativa veure com una formació d'espedt històric canvia de fesomia de la mà d'uns compositors imbuïts per l'espel'it de recerca. IV F estival dc M6s iqucs Co ntcrnponlnics de B¡rr celona. Quat·tcl dc Corda i Cuita rTa Boccbérini (Eirna Angulova i Dou no Oliva, violinH; Vcsse la Tzctanova, viola ; Dchot·a b Yamak, violoncel, i Pablo Cruz, guilar·r·a). Obres Carlos Cr·uz ric Cu8tr·o. Rafa el Díaz i Manuel Castillo. Auditot·i Centre de Cultura Contf'mporània dc Barcelona. 4 de descmh rc dt> 1997 (21 h.) . MUSICALIA Qüestionari Proust GERARD CLARET Tot i ser rut dels twstres millors violinistes, Gerard Claret no ha volgut fer de La seva condició d 'a.rtista w1 pretext per aïllar-se en una torre d'ivori o en un món tancat i artificial. Ell és un ciutadà que té el privilegi de dedicw·~se, amb èxit, a una activitat gra.tificant, la música, i de saber transmetre les seves experiències artisticJnes a.ls rnembres de la seva Orquestra Nacional de Cambra d'Andorra , els deixebles, els col·legues , els amics, el públic ... i de compartir-Les. 1- E l principal tret del meu caràcter ? - Comunicatiu. 2- La qualitat que p refereixo en un home? - Naturalitat. 3- La q ualitat que p refúeixo en una dona? - La mateixa. 4- Allò q ue més m'estimo en els amics? - Resp e ctar-se mútuament. 5- E l meu pdncipal defecte? - Tendència a parlar de m és. 6- L a meva ocupació preferid a? - Viure intensament. 7- E l meu somni de b en estar? - Que cadascú es trobi com a p ersona. 8- Quina fóra la meva pitjor desgràcia? - P erdre algú d e la m eva fa- mília. 9- Què voldria ser? -Millor. 10- On desitjaria viure? - No p enso en un lloc concr·et, depèn pet· a què i <le quin montent. 11- Quin color prefer eixo? - El vermell. 12- Quina flor· prefer eixo? - La r·osa. 13- Quin ocell p a·efet·eixo? - L'oren e ta . 14- Els meus autors p r·(•ferits en prosa? - Terenci Moix, Eduru-do Mendoza, Tom Sharpe, M. Àngels Anglada, Suskind .. . 15- Els poetes prefer·its'? - Martí i Pol, Gru·cía Lorca, Alherti, Neruda... 16- Els h erois de fi cció? - De la infància, Supermru1, el Capitau Trueno; d esp•·és Ulisses i E spartaco . 17- Les m eves b ero'ines de fi cció fa vorites? - Mafalda, la mare d e Gorki. 18- Els meu s compositors favorits? - Bach, Bartók, 1\fozart, Brahms, B eethoven , i trot ts d ' altres ... 19- Els pintors predilectes? - Picasso, Dalí, l\firó, Goya , 4 els modernis tes, els italians del R en aixement. .. 20- Els meus h erois de la vidR r eal'? - Cap, no sóc gens mitòman. 21- L es meves h eroïnes his tòriques? - El mateix d ' abans. 22- Els noms que p refer eixo? - Mer·cè, Ser·gi, Jordi. 23- Què detesto més que res? - La intolerància. 24- Quins caràcter s històrics mt>n yspreo més? - Els dogmes en general i la mala consciència en particular. 25- Quin fet núlitar admiro més? - Cap. 26- Quina reforma admir·o , ? . mes - La transició democràtica a E spanya. 27- Quins dons naturals vold•·ia tenir? - Sabet· cantar i ballar. 28- Com m ' agr adia morü·? - Dc la mane t·a que em toqui fe1·-ho. 29- E s tat present del meu esp el'it? - Ser è , inquiet, excitat, segur, insegur... Resumint: viu. 30- F ets que m ' inspiren més indulgència? - Sóc bastant indulgent e n gene ral. 31- El meu lema? - Disfruta amb el que fas. - Q ;;;;- ~ e f;l' ¡;¡· 158 mans per a rfònar (à Denm'ngudà a(nou a1~y e • 53 653 Truqui 'ns 900 30 00 30 , , AGRUPACIO MUTUA Faci's soci del seu futur MUSI CALIA AUDITORIS DE CATALUNYA----------------- ------------------ Teatre Municipal El Jardi de Figueres 1.-N(}m: Teatt·e Municipal El Jardí. 2.-Atlreça: pl. de Josep Pla, l. Tel. (972) 50.19.ll Fax: (972) 51.07 .65. Fimus@ddgi.es. 3.-Arquitectes tle la restauració: Gilbert López-Atalaya i Susanna Borzzone. 4.-Any de la t·estauració: 1991. Es va inaugurat· amb un conct>rt de l'Ot·questra de Cambt·a de l'Empordà. 5.-Cost de les obr·es d e restauració: 435 milions. 6.-El Teatre data de l'any 1917. Va funcionar com a cinema fLns al ] 982. 7 .-Propietat: municipal. 8.- Gestió: Regidot·ia dc> Cu ltm·a de l'Ajuntament. 9. -Morament: 1.057 localit ats. 10.-Capacitat d ' ubicació: l'osceuari fa l2xl2 i té l 7 1'11 de caixa. Té capacitat per a u na orquestra simfònica. H .-Funcionalitat ilo polivalència: s'hi fa teatre, dansa i música. El Teatre El Jat·dí també fa funcions d!' Casa de Cultura. acull actes bcnt>fics i congressos . 12.-Temporades estables : cal fer una distinció referida a la música; s'hi fan uns 9 o 10 concerts de músics pr·ofcssionals per temporada. N'hi ba uns 15 d'escoles de música. A més del cicle de Joventuts Musicals aJt·cc;at als escolars. Cal d i•· que a Figuet·es lú ha altres espais per n la música, com l' Aud itori del Museu, adeq nat per a la música de cambra, i el Casino Menestral Figuerenc, on es pot sentir jazz. 13.-Pr essupost: per al teatre és moll clar, són uns 18 milions l'any. Per a la música funcionem subvencionant dues entitats, l'Orquestra de Cambra de l'Empordà i J oventuts Musicals, i entre tots dos són tms 4 milions. Són ells mateixos els qui fan la pt·ogramació . per MONTSERRAT PUIG ep Torner i Malé va néixer· a Figueres fa 35 anys, és mestt·e i desp•·és va fer un postgrau d e gestió i politiques cultuPrové d e Joventuts rals. Musicals. Des de fa vuit anys és el coordinador del Teatre Municipal El Jardí. - Quines són les col·laboracions més ft·eqüents amb organitzacions similat·s? - De fet, de les relacions més fortes, ja n 'hem parlat, són amb JJMM, també amb l'Orquestra de Cambra, que té aquí la seva seu. Tenim una estreta relació cunb les escoles de música, amb el grup d'espectacles La Flauta Màgica i Uunbé amb l'Escola de Música del Casino Menestral Figuerenc , els que fan, jazz, que tenen també una coral, /,a Coral Menestral. -Per al funcionamen t normal del Teatre, compta amb algun P tipus de subvenció? -Per a alguna acti-vitat concreta, la Diputació de Girona ens ajuda. També la Xarxa de Teatres. - Com definiria el panonma musical de Figueres? -Hi ha una entitat molt potent, que és JJMM, i tenim tres escoles de música. Diri.a que hi ha tuta, oferta e.'\:cessiva i no gaire coordinada. La qualitat dels esforços no es compensa amb els resultats. Tenim molt et prop el Festival de Vilabertran amb la Shuhertíada. Però de cara als joves la tasca és important. 55 655 SCHERZANDO 158 56 656 LLIBRES < '!,, Oriol Martorell. Paraules I escrits (primer reculli Pr·òleg i ~clerdó Ò1• P1•r·c l\1·tís. DTNSlC, Publiçacions Muskals. Barcelonu , 1996. D ' aqu<'Sl Uibr·e. t'I mí:nim que t'S pot dir· és que la seva puhlit'ació co•·r·espon a una necessitat i a una exigència irrenunciables. I això pel fel elemental que Or·iol Mar·tor·ell no sols va ser un home d ' acció musical, sinó també de rcfiex:ió. I mcnu·c aquella qualitat resta pcrfcclamenl assentada tl la històr·ia gràcies a una obra pí1blica coneguda i r·cconeguda, aquesta última viviu massa disper·sa. I Iu dispet·sió corre el risc dc ('aut·c en la pura inopc1·ància. Oriol Mar·lorcll és la ter·ccr·a, i fins ura da rT Cra, gran dena dc la luslòria del ca nt coral català. Les altt·cs, òbviament. són Anselm Cla v~ i Lluís MiLlet. I rom aq ul'sts rn el seu moment històric, Martorell va ser· una refrrència central a r cciós de la qual va pivotar· tol el moviment coral del país. Va ser aixi en lots tr·es casos, perquè, al ma rge dt' la seva activitat a rtístic·a tan transcendent, van saber· il·luminat· un cos rlo('trinal molt pr·ecís i laíeid. Un cos doetl'inal qut) vu sc•·vi1· per fer avançm· el movi111ent cot·al cutalà cup a nous horitzons de vitaUiot orlísticn i creativa en sinlonia amb les cxigènci<'s t·ulturaJs i nacionals rlcl puis. Tanmateix, i sobr·c aixè> hi ínsistirrm mrs cnda- vant, aquest llibre obvia aqucsla pat·cel·la de contribució doctl'inal de l'Or-iol Martorell i se centra només en la linia de pensament que es va manifestar al marge de la matei.xa. Es tracta d'un fet delibera t que justifica que aquest volum sigui considerat com un pt·imet· recull, anunciant d ' aquesta man ent que el segon es dedicarà a aquella. Ignoro fins a quin punt aquest criteri és enccr·tat o no, per ò ta nmateix l'interès del matcr·ial que es publica en aquest volum anon·ea o deixa de banda la considcm ció del dubte. No oblidem, en aquest sentit , que Martorell no sols va ser· un director ('abdal de cor i u.n lúcid i inten s ani:mador cultural, sioó també un p edagog de gran envergadura, fet que ajuda a atorgar grandesa i pr·ofunditat a la seva r eflexió, sobretot pel que fa a1 fet musical. Sigui coral o no. El llibre s' esb·uctura en quatre apartats molt ben definits: " Cata1unya", "Noles lustòr;ques", '·Notes religioses" i "Notes disperses". A tl'avés d'aquest material el lecto1· trobarà no solament una visió rigoi'Osil dels temes que es tr·ucten , siuó també L'alè vital d' un dels grans engt·escadors musicals de la històl'ia del pais. Darrere d' una reflexió determinada - per exemple, ]a defensa d'Els segadors com a himne de Catalunya-. hi ha alhora el rigor i la conintel·lectual seqüència més acurada i també aquell deix d ·entusiasme i de convicció que inundava tot el que feia l'Oriol. I hi ha també un recorregut implícit p er la història musical catalana dels darrers decennis tot ucaran t aspectes importantíssims que han afectat l'ex:istència,musical de Catalunya. Es, p er· tot plegat, un document d'uninterès remarcabli~, no sols per· a la legió d' admiradors de l'Or; ol Mat·tor·ell , sinó també per a aq~u ells simples afeccionats que vulgtún apt:oJ..'imar-se a la figura del parc del llibre i també a la realitat musical catalana dels darrers decennis. e J.C.C. 4 CÀRCERES, Bartomeu: Opera Omnla Edició a rurrN· dl' ;\la•·it·armcn Gúmrz ' luntuní•. Rarrclona: Bihliol!•c-a dc• Cutnlun)n, 1995. uan el 1526 Gen nnna dr Foix t'S l'IIRia amb FcrTan , duc dc• Ca br·ia , i el matrimoni s'instal·là al palau n•iul d e Valènl'ia , var·¡•n inic·iUJ' una vidu social moll uc-tivu, animnd a pe•· Iu pr·csència dn notuLlc·s ar·tislcs espanyoiR dc l'òpot•n (l'ntr·e els quals r l (·èld H·c composi tor, poNa i 'iola de mà Lluís dt•l Mili1) i pet· l'existència d ' una impot·tant Cupcllu , VI' I'!W IIln·l:H'ionndo blantrnc•nl amb el r·cpct·tor·i d<' l' unomena t Cançoner· d'Uppsnla (o del d uc dt• Calàbr ia). que t·ccull 55 <·ornposicions polifònif(UI'S, al brttnes atribuïdes a dol> músics que hom supoaa ac~­ tius a València a la pl'imera mr itut del scglr .:\\1: Mateu F letxa t>l Vt>ll i Bar·tomeu Càrcct·cs. Unu altt·a dc IcA col·lccrions rle música qui' c•s pnt rdacionat· amb la cor·t dt·l dut· ell' Calàbriu ét~ Iu d ' un manuscrit quc es ¡•onsc•·vu, divicHt en dut's par'l!l, u Iu Bibliotecu rl1~ Catalu nya (M. 1165 i M. 1967), el quuJ és objecte d' una ttpn1fu ntlidu i exhaustiva invcsti¡;m·ió, en aquesta puhlicueió, al costal d ' una eomplt•tíssima r·elació històt·ieu de l'nctivital musical a cusu dds virreis de Valrncia entn~ el 1523 i 1553 i, naturalment, dc l'esludi de la rdaeió de Càt·cet·es amb r esmentat manuscl'it. L'únic u documrntació coneguda qut• n•gistra el nom dc Burtonwu Càr·ceres és la que ror·respon al pagament d'unu pur·t del salari dc l' 11ny 15 16 als membres de la Capella dl'l duc de Calàbria , on alesh or es feia Ics func·ion s de " pautaclor dc Libt·os". En tol cas, rom conr·lou M al'icar·men Gómez, "les seves obres conegLUles (!liS mostren w1 compositor maclttr, ate11t a /(L moc/a musical del moment i amb una notable per.~ ollali­ Q tat" . Aquesllt r lemt•ntul formnlació és confil'lnacla ilo complemenlada prt· una laboriosa r ecerca hiAtòri- musicològica, que ca aten) el ter reny dels fets i dt' les conjertw·es, por·lada a terme amb la mcticulo:.itat científica habitual d<' Maricam1en Gómez. A mé,, um, oportuns cl'itel'is de Lt·anscripció en notadó modt' l'nB dt' l' obt·a musieaJ de Càrceres -que compta amb alguna p<'¡;a 111olt divulgada entre les nostres c01·als i conjunts cspceia]ilzu ls- en per·met Ja utilització per a .lïnalituls pràctiques, sense desfigw·ur-nc el senti t musicul odginuri. e Lluis Millc t ~ )?' MARTINEZ MIURA, Enrique: Baclt, oiJra completa comentada Cuias Sclaer::.o. Barcelona: Edirionc' Prnímula. 1997. n la Unia de la bibliografia de divulgació musical, que actualment gaudeix de gt·an ac('eptació entre els mt'lòmans i discòfils , aquest vohun aplega -amb w1a pertinent introducció històr·ica i encidopèclica- la i.nteg~:ilat de l'obt·a del Cantor dc Sant Tomàs de Leipzig, rlassificada p er gèner·es i incllviduaJpresentada meot, i en fa una descripf'ió an1•stancial quant a cronologia , estil, :i.rúluències, fonts, esb·uctura i altres detalls d'interès. Tot i que, òbviamen t , no es tracta d ' una obra científica, de l'experiència musical de l'autor i de la bondat de les fonts <'n què s ' ba d ocumentat. en resulta un volum r·igorós, que aplega una gran d 'informació quantitat fiable i d 'intet·ès. Amb això, la seva funcionalitat es fa extensiva, fin s i tot. a estaments directamen t implicats amb el fet musica l. sobretot perquè r euneix en una sola r ecopilació una gr·an quantita t de dades esparses. Una relació discogràfica cornplementà!'ia constituc·ix un alu·e incentiu no gens menyspreable, tot i que qualsevol valoració compat·ativa t·espon lògicament a cr·iteris personals i, en aquest aspecte, tant les modes com el rner·ca t són en tm procés continuat d 'evolució. e A.,.oustí Mon tell à E 57 657 DISCOS Núvols I clarianes Mi!Jw•l Pujndó i conjunt Ot·qucstral. Columna Música M 158 58 658 iquel Pujadó és un cas molt a part dins del món de la Cançó catalana. Epígon d ' un corrent que ja és història , des de sempre ha manlingut una guerra en solitar·i per mantenir a lgun d els tr·ets més significatius er aquell moviment referència. Entr·e eUs el de la capacitat dc confegir lletres amb un contingut literari digne, fet que és a l'arrel de la mateixa Cançó. Tanmateix el cantautor terrassenc va molt més enllà d 'això, ja que la qualitat dels textos que vertebren les seves cançons és extt·ao1·dinàriament d c, i només per aquest motiu ocupa un Uoc de pdvilegi en el conjunt del gènere de ca nçó -amb el moviment pel mig o sense, tant se val. O l'hauria d'ocupar·. Encara que, ai las!, aquest aspecte. a la fi, jugui a la contra, perquè la mateixa qua(jtat literària sovint vessada de forma molt extensa (j Ueva capacitat d'assimilació rmmediata per part d e r oient i en dificulta una versió musical assequible. Miquel Pujadó poua en la gran tradició de George Brasscns, de qui es considera un admirador· poc menys que absolut i a qui dedica l'esplèndid Fum de pipa. i pèl de gaL. I això val sob retot per· la dimensió lite1·àdu, pel recurs a un insubomable delit poètic que impregna, j dc quina manera, el liter àriament riquíssim aplec de tTctzc cançons que integr en el volum. Un aplec en el qual en el pla musical, Miquel Pujadó acusa una maduresa notable, dominant djverses formes d e ]'escl'iptm·a procura que popular adaptar, sovint de maner a molt adient als diver·sos continguts de les seves lletres. Unes lletres, uns poemes, de fet, en els quals Miquel Pujadó d estíl·la una visió sovin t u·ònica de la condició humana i també de fets i esdevenbnen t s concrets o de situacions properes. Exemples b en il·lustradors en són Ba.rcelona XXI, una visió 1. imatge càustica sobr·e les grandeses de la Barcelona post-olímpica, o bé Indocèn-cia, un text diver·tidíssim molt corrosiu, en el qual fueteja els postprogres i post-68, amb una lucidesa agra i alhora lúdica. D ' altres, com El mussol enlluernat. són menys contextuals i més obertes i en elles la vena poètica de Pujadó s"obr e a una visió més essencial. Una bona cançó trista és un tema d'una bellesa exquisida que a més Pujadó interpreta an1b una convicció especial. Pujadó és sobretot un escriptor que a més compon cançons i que finalment les interpr eta, seguint un ordre dc prelació que em sembla molt definitori d e la seva personalitat artística i que d e fet marca els resultats globals dels seus productes. lJn produ cte que en aquest cas és servit de forma enormement satisfactòria per un equip ampli que compta amb arranjadors d 'ofici tan brillant com són Manuel Camp, Conrad Sctó, Marcel Casellas i Em;c Colomer, alhora tots eUs instrumentistes d'un conjunt del qual formen part també Ramon Escalé, Xaviet· Macaya, Matthew L. Sbnon, Enric Mestre, Quico Samsó,Martí Perramon , Manuel Joscpb i Llogu e -veu i cors- i Mal"ia Cinta -veu. Un producte, doncs, molt ben acabat, molt ric des d el punt d e vista de la producció. e j.C. C. HAYDN: Sis Sonates per a plano Hob XVI: 37·32 Putrit·k Colwo , piano. Glossn ouvclJ¡• Vision GCD 920505. 2 CD. lossu inicia amb aquest enregistrament u na sen e anomenada "Nouvelle Vision" , que pretén ofer ir p1·oduc:tes nous, com música com a cor-ol·lul"i u una col·lecció do fotognrfïes o comprovar què fa un fortepiunista assegut davant d'un Steinwa y. Aquests és el cas d'aquest compacte, en c>l qual el sensibilíssím Patl"ick Cohen toca sis dc les més estupendes Sonates de Joseph Haydn corresponents a la seva segona etapa, la més infltüda pel COJTent Sturm und Drung. Cohen no es dedica a fer fortcpianisme de lloguer en un grand. No sembla sorpr-ès de no haver de forçat· les dinàmicrues per tal de r-esultar cxpr rssiu i tampoc no s'cmbon·aua de sonoritat. Ofer-eix dctaiJs d' u na extrema delicadesa i tracta les Sonates com a petiamb r eLes històrit•s currències i premotúcions dc lïnal. Toca prímorosament, amb candor i naturalitat, amb un fraseig clarificador que les fa tr·ib utàries dels pt·ecedents sca d atlians i les allunya de les galanteries que marquen la p rimera etapa marcada per· l'empremta dc Car·l Philip Emmanuel Bach. Les notes d 'Iléctot· Ortega, titulades Estoy con Cohen i que la pr·opaganda qualifica de " profwtda.s y provocativas" m' han semblat pretensioses. lli són esmentats Artaud, Borges, Nietzsche, Ador·no, RiJkn, Carpentier , Sa ussu r·c, l'ls estt·ucturaIistes ... , i l'autor no es p1·iva dc denunciar la "m i.~eria anal de los que teorizan acerca del lengua.je musical" (sic) . Són G pàgines i pàgines de feL'\-uga lectora, poc indicades com a introducció a una música tan pura. El segon compacte oferei.x només vint-i-sis minuts de música. e X.C.-0. Canfons sefardites J\llyriam Alió, veu. Mnnuel Garcia Morantc, piano. Audiovisuals de Sarrià ref. 25. 1594. l progr~a d 'aq1,1est enreg1s t ram e n t aconsegueix s i multàniament agradar i interessar, exaltar i apaivagar l ' ànim de qui l'escolta. Es tracta de vint cançons sefardites profanes, és a dir que admetien acompanyament, harmonitzades per Manuel García Morante. La gènesi i les característiques del repertori estan perfectament exposades en les notes del professor Bonastre. L'enregistrament data de l'any 1984 i s'imposava laseva edició, ni que fos com a document cultm·al. P erò són peces bellíssimes que entronquen l'etnomusicologia amb el r epertori clàssic i que demostren la influència d'aquesta cultura en el patrimoni musical ibèric posterior a les expuJsions peninsnlars dels jueus. Estan enaltides per la ve u i n oble cant de la mezzosoprano Myriam Alió, catedràtica durant anys del Conser vatol"Í Mtmicipal i mestra de molts cantants. Com a artista ha de saber que tot el que ]a seva carrera ha perdut d'opo rtunitats de ser valorada pel gran públic ho ha compensat en respecte. La seva interpretació tendeix a la idealització d' unes peces que ella vol enahil-. E ls acompanyaments de García Morante procurs:n u n embolcall d'una gr·un eficàcia i imiten sovint el so p untejat dels instruments de corda adien ts u una cultura amenaçada durant segles pel nomadisme. e X.C.-D. E L L A ú R o 8 mm ruw Generalitat de Catalunya E R 1 Amb el supon de;