Revista Musical Catalana. Núm. 160 Febrer 1998
Editorial: Vitalitat, o saturació? / PANORAMA L'estratègia de la confluència. David Picó S. / Memòria de Gaietà Renom. Lluís Millet / 100 anys de casa Parramon. Mònica Pagès Santacana / Mikrokosmos: Floretes al Palau. Pere Artís / Tangents: Estiguem per orgues. Jordi Maluquer / Del seu affm.: Joan Guinjoan. Jaume Comellas / Grandesa i Contradiccions de l'Auditòrium de Palma de Mallorca. Joan Moll i Marquès / Schumann i Casablancas, protagonistes. Miquel Pardo / Brahms vist pel duo Colom-Deleito. F. Taverna-Bech / Modèlic King's Consort. Xavier Casanovas-Danès / L'ombra de Tete Montoliu és allargada. Albert Suñé / L'adéu de Stéphane Grapelli. Ricard Gili / Carles Suriñach. Record d'un gran amic. Xavier Montsalvatge / TEMA El norantè aniversari del Palau / El Palau, emblema del procés de valoració del modernisme. David Mackay / Justificació, valor i responabilitat d'un nomenament. Dolors Pérez Vives / Cinquanta dates de la història del Palau de la Música Catalana (1908-1998) / Actes de commemoració del 90è aniversari / MUSICALIA Vicenç Villatoro. El futur de les noves infraestructures, urgència de la política musical. Jaume Comellas / Ranki, Marriner, Hough, Trio Beaux Arts. Lluís Trullén / Penderecki, montsalvatge i Henze a l'OBC. F. Taverna-Bech / Atractiva oferta en el cicle Els Diumenges al Palau. RRMC / SCHERZANDO Cesc / DISCOS
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
Muntaner, 300, Xamfrà Laforja Tel. 20081 00 Sants, 304 bis Tel. 440 24 48 CENTRE COMERCIAL GLÒRIES Avda. Diagonal, 200, local 9228 Tel. 486 01 87 BARBERÀ DEL VALLÈS BARICENTRO- Tel. 718 97 51 SUMARI revista musieal eatalana EDITORIAL PANORAMA O •o •• •• •• •• •• •• •• •• •• •• • G MUSICALIA SCHER.Z ANDO DISCOS l'iralitat, o soturcrt'i6? I. 'estratègia. de la confluiincia. pe r David Picó S. Memòria de Guil'lèi Rl'nom pe r U. M . 100 anys dl' Casa Pcrrramon per Mònica Pagès Santacana Mil~r·okosmos: l•'lon•tra rrl f>alotL per Pere Artís Tangents: E&tigucm per orgues per Jordi Maluquer Del seu ajfm.: Joan Cuinjoan pe r Jaume Comellas Cl'llnde.HL i contrmliccions de l'A udilòl'ium de Pr1-lmo de Mullaren pe r Joan Moll i Marquès Sclwmonn i Casob/ancos, protagonistes per Miquel Pardo Braluns vist pel duo Colam-Deleito per F. T.-B• Modèlic King's Consort per X. C.-D. L'ombra de 'f'ete Montoliu PS allargada per Albert Suñé /..,'adéu. de StéplHIII(' Crapfdli per ~icard Gili Corfes Suriñach . Record d'un g ran amic per Xavier Montsalvatge El norantè aniuersari dl'l Palau El Palau, emblemu del procés de de/modernisme per David Mackay va~ruci6 Justificació, valor i responsabilitat d'un nomenament per Dolors Pérez; Vives Cinquanta dcrtes de la lú.stòria del Palau de la Música Catalana (1908-1998) Actes de commemQrnci6 df1l90è anivcr.mri Vicenç Villatoro. Elfutur de ll's noves infraestrucL!lres, urgi•trcur de la política 11tto.~ical per Jaume Comellas Ronki, Marriner, 1/ouglr, 'l'ria Bea.u.x Art& per Uuis Trullé n Pfmdereclú, Montsulva.tgP i flen:e a l'O BC pe r F. Taverna-Bech A trcu:tiua. oferta en el cicle Els Diumenge.~ al Palctlt pe r RRMC pe r Cesc 3 6.~ e, \ o E. L e L E s e E. D A L ...... u o e N e: M E N G E PA LA ..,. R s s u ............. VI Temporada 1998 Palau de la Música Catalana Concert núm. 1 22 de febrer, 18 h. Concert núm. 5 lorna Ruschton, soprano 8 de març, 18 h. Concert núm. 6 Orquestra Nacional de Cambra d'Andorra Chantal Mathieu, arpa • Xavier Relats, flauta Gerard Claret, concertino-director Mozart: Adagio i fuga en Do menor, K. 546 Mozart: Concert per a flauta, arpa i orq., en Do major Xostakòvitx: Quartet núm. 8, op. 11 O (versió Olll· de cordal Concert núm. 3 29 de març, 18 h. Haydn: Simfonia núm. 49, en Fa menor, •La Passió» Haydn: Missa Santa Cecília Concert núm. 4 24 de maig, 18 h. viola de gamba i director Vivaldi: Concerto grosso, op. 3, núm. 11 Bach: Concert en La major per a clavicèmbal i cordes Telemann: Concert en La menor per a fla uta, viola de Localitats: de 500 a 2.300 ptes. Venda de localitats: a partir del 13 de febrer Informació: P.1lau de la Música Catalana. Tel. 268 1O00 ce1 cia Fe An de els lUE d.il en pa tot gamba i orqLJestra de corda Pa (m Pa cordes Concert núm. 8 14 de juny, 18 h. Orquestra Simfònica del Vallès Orfeó Català Anna Moreno-lasalle, soprano • Xavier Comarera, baríton Rameau: Les Boreades Fauré: Cantique de)ean Racíne Ravel: Tres cançons per a cor Varèse: Octandre Fauré: Requiem la Handel: Concerto grosso, op. 6, núm. 4 Telemann: Suite en La menor per a flauta de bec i (patrocinat per Fundació Caixa de Catalunya) director be de t aJ Coproduït amb la Fundació Teatre Lliure josep Pons, CS) fic 19 d'abril, 18 h. Orquestra de Cambra Teatre Lliure Cor de Cambra del PMC l rt (XX Aniversari del grup) Puértolas: Drums & Woods Miki: Marimba spirituals Mendoza: }ungla Rainforest Guinjoan: Homenatge a Carmen Amaya Orquestra Barroca Catalana jordi Argelaga, flauta de bec Albert Romaní, clavicèmbal Sergi Casademunt (pa trocinat per Fu ndació Caixa de Catalunya) diJ l'e de Percussions de Barcelona Concert núm. 7 Marta Almajano, soprano • Mireia Pintó, contralt Joan Cabera, tenor • Pau Bordas, baix director 1 O de maig, 18 h. Concert homenatge a Xavier joaquín Orquestra ll Fondamento Paul Dombrecht, director Cor de Cambra del PMC Jordi Casas Bayer, piano Bach/liszt: Fa ntasia i Fuga en Sol menor Beethoven: Sonata, op. 111 Brahms: Klaviesrstücke, op. 119 Granados: Vc1 lsos poètics Turina: Danzas Fantasticas director Mozart: Una broma musical, K. 522 Mozart: Exulta te jubilate, K. 158 Crieg: Suite Holberg MontsaTvatge: Tres danses Concert núm. 2 26 d'abril, 18 h. Miquel Farré, London Chamber Players Adrian Sunshine, cic po (patroci nat per Fundació Caixa Penedès) Ma. lluïsa Muntada, soprano • Moptserrqt Martorell, contralt Francesc Garrigosa, tenor • Angel Odena, baríton Edmon Colomer, director Beethoven: Simfon ia núm. 4, op. 60 Beethoven: Missa en Do Major, op. 86 Patrocina I org.1nill a FUNDACIÓ OHFEÓCATALÀ PALAU DE LA MÚSICACATALANA i la col·laboració de set de po t'SJ mc pi~ COJ Ut: me els CS] I, eió ter pa, 't EDITORIAL na mirada retrosp ectiva a la vida concf>rtística de Barcelona i -en tma proporció més modesta, però igualment certa- de tot Catalunya posa de manifest un important increment de l'oferta mu icai , motivada per l' aparició de nous cicles i la consolidació d 'alguns ja existents -a la ciutat de Barcelona- i per la disponibilitat progr essiva d' un conjunt d'auditoris i inJraestructures, en alguns casos d'tma vàJ ua arquitectònica i d 'rma funcion alitat remarcables -a altres poblacions del Principat. En termes generals, aquest fet ha comportat una millora qualitativa de la programació i un augment quantitatiu de l'audiència. Centt·ant-nos en la ciutat de Barcelona, és ja ben lltmyà el temps en què només existien tma o dues temporades privades -Cultural ilo Pro Musica- al costal de les oficials -Liceu (a partir de l'etapa del Consor·ci) i Orquestra. Ara, una enumeració smnàt·ia ens portt1ria a esmentar -a part de les sèries de l'OBC i del Gran Teat:re del Liceu (en règim de transició, en espera del teatt·e reconstruït)-, les d 'Ihercamera i Eut·ocon cert, els sis cicles de la Fundació Orfeó Català-Palau de la Música, destinades a públics específics (Palau100 , Diumenges, Concert de tarda, El Primer Palau, Lied i Concerts Simfònics), a més dels de l'Associació Franz Schubert i Música XXI, el Festivals Piano bel ca nto i de Música Autiga de la "Caixa", les manifestacions musicals estivals del Grec, etc., sense comptar tot un dens entt·amat d 'audicions o sèries menors, les quals -tot i ser sovint injustament marginades en els mitjans de comunicació- contribueixen a definir el p erfil i la vitalitat de la nostra vida musical. L'increment del públic en xift·es absolutes també és r emarcab le i es fa difícil de dir si el fenomen és conseqüència de la multiplicació de l'oferta o a l'inrevés. Versemblantment, hi concòrren cliverses circumstàncies: una presèn cia més gran (si b é en ca1·a desigual i balhucient) de la música en l'educació, el prestigi social comparativament superior del nostre art en relació a èpoques passades, el culte mitòman a les grans figures , l'existència de pt·opostes musicals adreçades a sectors específics de melòmans potencials i molts altres fa ctors ... Unes dades estadístiques - referides als 51 concerts organitzats per la Fundació Orfeó CatalàPalau de la Música al llarg del curs 1996-97- ens parlen de 2.895 abonats i 73.100 espectadors (més la presència de 51.500 escolars en les 54 sessions pedagògiques agrupades a "Les Escoles al P alau''). Si les ampliéssim, per analogia, a la totalitat de l'oferta musical de la ciutat , els r esultats serien certament positius -i, fins i tot, esp ectaculars-, per ò irrisoris en comparació amb el poder de convocatòria d'tm esdeveniment esportiu o d'un espectacle massiu de l'anomenada " música popular", en què concorren el factor mediàtic, el r eclam comercial i certes afinitat generacionals específiques. I és que cal considerar el fet que la música clàssica h a esta t, és i serà comparativament minoritària! En qualsevol cas - i malgrat aquesta simptomatologia de reactivació- el present i el futur plantegen força mancances, paradoxes i incògnites. L'apa1·ador més llampant de la nostra vida concertística -fon amentat en l'"star system''- projecta una imatge de ciutat europea cosmopolita, però el contrapès de les aportacions autòctones -tot i presentar contribucion s solvents i meritòries- és enca ra insuficient p er poder parlar de normalització. D'altra banda, atès que els espectacles mu sica ls són essencialment deficitaris i, doncs, necessiten ser subvencionats o esponsoritzats, acusen una dependèn cia massa gran de factors circmnstancials o conjunturals. I, finalment, cal preguntar-se si aquests indicis de vitalitat a ctual no provocat·an una saturació , amb la qual cosa -per una llei elemental de selecció natural- només sobreviuran , en tm termini mitjà , les iniciatives que millor i amb més imaginació s'adiguin a les necessitats i les capacitats reals del nostre públic melòman. Vitalitat, o saturació? 5 65 PANORAMA L'estratègia deia confluència Quan s'entrevista un compositor o un d irector català de música contemporània, de fons sona sempre la mateixa música, una música antiga i queixosa: problemes, mancances, entrebancs, indiferència ... Molts d'ells descriuen una situació llastimosa sense infraestructura ni voluntat política per desenvolupar i promocionar la música catalana contemporània. Fa temps que s' han alçat veus denunciant aquesta situació, però han estat majoritàriament denún- ' p e r DAVID PICÓ S. 160 6 L a ny passat cinc compositors catalans tle renom i d'estètiques musicals molt variades van decidir unit· cs for·~· os i exper·ièn cies i r eacrionar ac ti vament d avant d ' una situació quaHI1cada d'insostenible. Els cinc compositors eren Xavier Bengucr cl, Carles Guinovt>r·t. Alber t Llanas, David P adrós i Jesús Rodríguez Picó. "Alguns de nosaltres -declara Rodríguez Picó- hauíem exposat idees comunes, com la degradació de la situació de la música contemporània , però sempre en trobades bilateral.s, casuaLs, pel carrer. I tm dia vam pensar fe r una trobada tots j unts." El simple fe t d' unie-se p er· combatre una •·eali ta t q ue fa a nys que dur·a ja er a un pas insòlit, en un món, el dels compositors, que tendeix a la desunió . "És una cosa inèdit;c.t -afir ma Guinovart-, no té antecedents a casa nostra, i això li dóna una nota d 'originalitat i fins i tot de sorpresa ." Així va néixer Confluències, un grup on '~confl u eixen", cies esporàdiques, personal s, sense confr nuïtat, ni unitat. Aq uest panorama no é¡ nou, al contrari, s'ha anat repetint an) rere any fins a l punt que les queixes aïiiG des dels compositors -les víctimes dire< tes de la situació- han esdevingut unc musiqueta de fons, previsible i sense transcendència que, llu ny d'obrir escle• xes o impulsar solucions, han acabat ir tegrant-se i consolidant la situació denur ciada. d 'opcions musicals dide ferents, problemàtiques i in ter essos que va n més en llà del p ersonalisme. "El compositor català està desassi.stit i això f a que - malg rat les crítiques entre compositors- hi lwgi interessos comuns", declat·a Guinovarl. Des d c l'inici, per ta nt, l'ohj ec·tiu del grup era elar: " Defensar junts 11ns interessos comuns en tots eLs compositors i també en eLs intèrprets, en comptes d 'anar cadascú per la seva banda,, decla r a Ben gucrcl. Per això calia concr etar· Ics mancances, denunciar-les i proposa r solucions. E l p rimet· pas h avia de ser de caire reivindicatiu. "Calia donar a conèixer el retraïment de les entitats que organitzen música , i les seves programacions p lenes de tòpics", afirma R odríguez Picc:í. C uí novat·t, en la mateixa linia , dcr la ra: "E.s va plantejar com un toc d 'alerta. A l'espectador no se l 'educa per a la música contemporània , i a les programacions els nom s són sempre els mateixos, amb una estètica més afí al .segle XIX que al XX, i això no ajuda. Cal entusiasme p er part deL~ orga- nit zadors. si no n 'hi ha, tot fa lla". I afegeix: " Quan a cm teua tot és més difícil que fora , és qne alguna cosa n fun ciona". El manifest E l p rimer pas va set· mo con cret: r·edactar un maniftcom a mesura d e xoc per difor dt·e la proble màtica actual. l. manifest amb un encapçalam!'f' sintètic: "col ·lectiu d e compo· tor s catalans p er a una refl~\J sobre la d egradació creixent J la vida musical del nostre pi! segons el que s'exposa en ri'(· güent manifest" . El manif,. constava de sis punts de denu:< cia que resumim a continuari indifet·èn cia enver s la mú·i-· d 'avui en els esdeveniments tt: torals, manca de professionaL ta l en la gestió, ahsència dr L música a ct ual en els cirrlli concerlístics, aten ció mínim. p e1· part d e la Corpor ació Cali Jan a de Ràdio i Televisió, maD'· d e mecanismes pet· a la crear~· preser vació d el patrimoni rou· cal contemvor ani , i manen d mú sica ca talana a les progr~ PANORAMA cont¡ no éi t omI aïiiG direc- t uno sense Xavi er Be nguerel ~scle: tOt ir en ur tot fa t COl que )SO n r mol aníff" difor .al. t ~ laml'f •mpo' ·efleD. 'eni i cions es table¡¡ amb ajuts instituciona ls. El manifes t. finalment. dt'mana' a can,'is pet· solucionar aquesta situació, uns canvis t'onrrcta ts en cinc punts: un p la cic política musical a mig i Ua r g ten ni ni , <·I compliment d els perct•ntatgcs dt' música catalana actual en e ls cicles regulars, inc:entius a la música contemporàni a en els Amas d ive n ;os vessan ts, més pt·csè'ncia òe m úsica cata lam• a e l u a l c' n <'ls cicles estables quo lmwn supol't ins tüncimutl i info rmació a la prems a d e les estre nes dc eompositor·s catalan s. Tot i que el pun t que va crear m<'s polèmica vu ser el referent a l' incomplime nt dt' la quota d'obt·es ca ta lanes incloses en les tempot·aclcs i d s cicles amb subvencions, el ma nifest tenia un con tingut reivindicatiu de m és abast que va tenir el s uport d. uu ampli col-lectiu d'artis tes i intel·lec tuals, com el catedràtic E rnest Llucb , l'escul tor Josep Ma r ia Subi rachs, el poe ta Miquel Desclot, el director i compositor E rnes t Marú.nez-lzquierdo, i la preside nta de l'Associació d'Escoles dc Música de Catalunya, Ntí 1·ia Sempe1·e, en tre molls d 'alt.,·es. " El m.anifest va ser la primera estratègia, però ja é~> història'', afirma Guino- Carles Gulnovart vari . La p a r·t r·eivindicativa dona va sen tit al naixement de Con fl uè ncies, pe rò després de néixer· caJja c r·éixer. "No volem estar sempre a la contra", p un tualitza Guinovart. -epat Buscar noves vies de proiecció tel<r tanllf' deruí: Juari mú<t ltS E l qu e caracteritza Confluèn cies és la voluntat de continuïtat i la projecció en el futur buscant noves vies de difusió i revitalització dc la mús ica catalan a con te mpor ània, més eullà de la den ún cia sis temàtica i reiterada. E l }H'ojecte més imm ediat és el concer t rlel dia 9 de febrer aJ Saló dc Cent . "És un concert de p re.~entació -declara Ben guer c l- e n el qual seran presents e' 3ioual :t dr I. ~irriJÍit :nínfla. 5 Call 1Jl31ll·· ~earic iroll!l [IC3 .! graJ»t Albe rt Llanas BTV i Catalunya Mús ica." El PANORAMA pi j VIl en la an David Padrós Jesús Rodriguez Picó ql )' ( 160 concert inclou obres d els cinc compositor·s de Confluències: Faules de La Fontaine, de Benguet·el; Plant de Nost ra Dona Sa ncta .l1aria, d e Guinovart; Spazio-Tempo, de Llanas; Cheops, de David Padrós, i Imatges d'Alícia, de Rodt·igucz Picó. El concert r·efl ectirà la p luralitat estèlica d<' Confluències oferint un pa·ogr ama no gens un:itari - la diverfl il al definejx la contemporaneïtat artísti.ca- i_ntet·pt·etat p er membres de I'OBC. "A part dels concerts en viu -declara Rodrígu ez Picó- . també hi ha el projecte deL~ enregistraments amb Vol ad Libitum, i amb Peter Bacchus (flauta) i Santi~go Figuuas (guitarra)". I afegeix: "Després de la presentació, el segon pas és posa r-se en contacte amb institucions internacionals que programen músiques contemporànies per fer propostes concretes". Rodríguez Picó especifica per· q uè cal buscar aquests vincles: "Com que a partir de l 'A dministració comp etent, que és la Generalitat, no es poden establir, es fa de formct individual. " Confluències, p er 8 68 tan t, esdevé u na men a d'ONG singula r dc la música contemporània. Una ONG formada p els mateLxos crue pateixen la situació que s' ha dc combatre . en cruè l'a utoaj uda és la primera L'esperit dels mitians de comunicació no reflecteix la preocupació dels compositors actuals esn·atègia dc canvi pet· tr·ansforrnar l a situació . "Amb aquests mesos ja. tenim més força que abctns. Sóc molt optimista." Així d e clar- es manifesta Benguerel. Gu inovart fa una r eflexió: "Si no caiem simpàtics a algú, és perquè hem fet un pas endavant. " P reguntant sobre l'Associació Catalana de Compositors com a possible canal per al sorgimen t d·un a plataforma com Conflu ~nri cs. Guinovart respon: ·'Els cinc en som membres! És més, invitem més grups a fer coses semblants." Benguet·el opi_na: ·'Això no és res contra l'Associació!, al contrari, jo crec que l 'enriqueix."Un fet obvi és que aquesta formació ha donat a conèixer en alguns mitjans de comuicació una r ealitat que sovin t passa dcsaparcebuda. "Aparentment la músicafimcionCL - hi ha concer·ts, etc.-, però si ho analitzes CL fon s t'adones que no frtnciona", dcclat·a Benguer el. Gu.inovart expressa la mateixa idea en relació amb la premsa escrita: ·'L"esp. rit dels diaris no reflecteix m. la preocupació dels composilor actuals." El primer concert d' grup Confluències ha pt·ovoc aquest article, que r ef1ectcÍ\ I preocupació dels compositol' P erò el més important és el pn~ cés a l'inrevés : que la prt'ocup• ció dels compositors prov01¡u iniciatives, concer ts, proj ecte~ .. Si existissin m és gt:ups amh gane• de responch·e a la involució ami evolució, a la passivitat amb arh· vitaL, a la indifer ència amb rUfasió , la situació canviaria per ellJ mateLxa i potser aleshores les iru titucions pdvades i públiques 1:: mostrarien més interès. ActuaJ. ment. tenir raó i protestar no,. suficient; tamhé cal ten.. presència . mitjans . imal~ ressò. I per aconseguir-ho. r força, iniciativa, unió. Caldrà veure quina incider. cia té un grup con Confluènriren el món de la música catalalll contemporània. De m oment ser· vejx no només per denunciar r~ pr-oblemes dels compositors i t>l• intèrprets catalan s, sinó prr anunciar un concert de músira. Quan la musiqueta de fons. b d c sempre, la dels problemes 1 les queixes, es transforma tn música de veritat, aleshores Í· que alguna cosa com ença a canvtar. de si< lit se· ca llli na l 'I ta· pr au al es Ca de Dl< dt' nu la l'( pa dó se' ta1 sal au ra vir dt· de cio cal 19· un Mc PANORAMA Memòria de Gaietà Renom per LI. M. 1 passat mps de desembre morí a Bat·celona, aJs 84 anys, el tenor Guieta Renom, crue h avia gaudit d' un merescut prestigi en els nostres meclis musicals, per la seva sovintejuda col·laboració amb diverses entit11ts corals i or<ruestraJs - partir·nlannent amb l'Odeó Català- en Ja interpretació de les pat·ts solistes d 'oratoris clàssics i, al mateix temps, havia assolit un càlid suport popular per la seva labot· de difusió dc la cançó catalana. Per sobre de tot, però, cal destacar la seva gran qualitat humana, ben patent per a tots els qui l' havíem tractat, que t'S manifestava en un cat·àcter uoble i sempre concil iador, la fid elitat als amics i aJs ideals i una generositat a tota prova. La vocació 111usi.cal de R enom es desvetUà, encara infant, a la CapeUa de MCtsica dc l'Escolania de Sant Felip Ncd , de Gràcia, on mossèn Ricat"d Penina tingué cut·a de la seva forma ció musical i lmmana . AJs <livuit anys fou admès a la corda dels tenot·s prunet·s de l'Orfeó Català -del qual formà part gairebé quaranta anys i a r edós del qual acaLà d c forjar la seva sensibilitat musical-, on , mfs Lard, compa rtí r is seients de la saJa d'assaig amb Emili Vendt·ell, amb qui coincidí, a I'Otofcó, dut'ant els dan·e1·s anys de ]a seva vida. Com en el cas J 'E111ili VendreU, era remarcable la claredat de la seva djcció, que feia excepcionalment in. tel ·ligiblcs els textos catalans que cantava. Ja despt·és dc la guert·a , l'any 1949, cantà pet· prim~:wa vegada Ull oratol'i com a solista , Elies de Mendelssohn, al qual seguh·en, E L"esl* :zx nu:; ositon e rt d ·ovort ;teix L )Si tor< el pro ocupaovoqli !lC tes .. ) gam• ió aml 1b aeb· b difu. 1er eUa les iJI,. ¡ue>~ \.ctualr nor tenr mat~t JO . fo tcidènaèncír .talalli nt ser· :iar rl· r s i e~ ó prr JÚSÍ!'2· )DS. IJ eme> i '113 ('11 1res r·' a call· entre d' altres, sempre amb l'Orfeó i el mestre Lluís M . Millet: la Missa en Si m enor de Bach , Les estaci.ons de Haydn, el R equiem de Mozart, l a Novena de Beethoven i , sobretot, la part d' Evangelista de la Passió segons sant Ma teu de Bach, eu les ali(.Jicions que commemoraven el cinquantenaa·i del Palau de la Música Catalana, una versió d ' aquest rol emblemàtic, cantat en català , que fou molt entusiàsticament estimada per Ernst Hafliger, el quaJ participà en aquestes audicions cantant les àries de tenor. Les seves activitats musicaJs abastaren, però, molts altres aspectes de la vida musical catalana. ja que també col-laborà amb la Capella Clàssica P olifònica d'Enric Ribó, l'Orfeó Gracienc amb Antoni Pérez i SiJnó, l'Orfeó Laudate i Àngel Colomer, I'Aoorupació Coral dels Lluïsos de Gràcia i J. López Esparbé, el Cot· Madrigal i Manuel Caber·o, etc. E sment especial mer eixen les seves exemplars col ·lahoraf~ ion s amb el mestre Edua a·d Toldl"ii , una de les person alitats de les quals Renom més va aprenclr·c, en ]a interpretació de l' òpera del fundador de l' Orquestra Municipal de Barcelona, amb text dc J osep Carner, El giravolt de maig, a Ba t·celona i , en versió eastellana , a Madrid, i d' El retablo de Maese Pedro de Manuel de Falla, de la qual existeix una preciosa versió discogràfica (recentment t·eeditada en CD), on Renom encam a eJ pct·sonatge del Tntj anuin, comput int el t·epartiment amb Lola Rodriguez dc Aragón i Manuel Ausensi, amb l'Orquestra Nacional ft·ancesa sota l ' excepcional <lir·ecció de Toldrà. També havia pres part en diVt'rses r epresentacions d'òperes dc> cambra , entre l es quals diverses de Haydn i de Mozut, a més d'altres dc Menotti, Josep M. Roma , Carles Sm·inyac Wrokona i Rica ni Lamote de Grignon. En un alu·e terreny, són b en representatives d' una època i marq uen un estil molt genuí i personal les seves actuacions com a liederista, principalment amb cançons clc L luís Millet, Morera , Lurnbet·t, Vives, Alió, Toldt·à, Longàs, Apel-les Mes tres, Joaquim Scn·a , Pujol, Llws M. Millet, com també la seva pat·ticipació en el Quartet Vocal Orpheus, des de l'any 1934. amb actuacions ft·eqüents a Ràdio Associació de Catalunya i , després de la guerra, a Rà<lio .Barcelona , des d 'on , també a niveU p ersonal, adqt.úrí una gran popularitat en gires p er tot Catalunya que, en aquelles èpoques diñcils, mantenien una flama innegable de catalanitat. Entre alta·cs enrt'gistraments, cal destacar un disc de cançons populars catalanes amb orquestra , uranj ades i dirigides p or un aleshm·es j oveníssim Antoni Ros Mru:bà. Gaietà Ren om b a estat distingit amb el títol de F ill Predilecte de la Ciutat de Barcelona i amb la Ca·eu de Sant J ordi de la GeneraLitat d e Catalunya . Que r eposi en pau! = = ~ a ~;;¡· 160 PANORAMA 1 00 anys de Casa Parra mon r l' li per MÒNICA PAGÈS I SANTACANA I earrcr drl Car·me, 8 , en un ('ntresol d'tUla casa a ntiga situada al costat de l' església d e Betlem, a La d esembocadura d ' aq uest carrer al punt neur·àJgi.c dc la Ra mbla qu c mat·ca la Pot·ta Ferrissa i el Palau de la Vin eina , hi ha una botiga carregada d ' històl"ia per al món musical de la ciutat. Es tracta de Casa Pal'l'amon , l'establiment cmbl<>màtic de Barcelona pel que fa a tot el que està r elacional amb el instruments de corda, que enguany celebra els seus cen t anys de vida. Un segle viscut dja a dia acompanyat d e tots els noms, coneguts i anònims, que han passat pel món musical del nostt·e país . Menll·c la resta d'Europa gaudia d 'establiments d'tma tradició històrica de gran pes en el món de ]a constr ucció, Ja restauració i la venda d ' instruments de cord a , l' Espanya vuicentista mantenia un bwt en aquest sentit fàcilment explicable per la r eduïda activitat musical que sempre l' ha caracteritzada . França esdevenia per a qu alsevol músic d e njvell la segona casa del seu instrumen t , tant per a l'obtenció d e qualsevol accessori com per a qua lsevol tipu de referència pr·ofessional q ue necessités. fos compravenda o reparació. El buit era evident, sobretot per als ml'asics amb menys capacitat econòmica. Sensible a aquesta realitat, que eU mateix patia, Ramon Parramon , vioJoncel·lista , el 1897 va oba·ir a Baa·celona un petit magatzem d ' accessoris per a instruments d e corda , l'embrió d e l' actual Casa Parramon. La demanda va ser contundent i ben aviat va formar societat l' A 160 10 70 a d Ramon Pinto (dretat amb el seu nebot Jordi Pinto arub Jacint Pinto, ehenistu i luthier format a Pat·ís i a Mü·ecourt , la Cremona francesa , el qual va amplia r f'l ser·vei dc la casa fent reparacions i ofer int els instruments d e manufactura pròpia. Amb el a·essorgiment cultural que va constituir la Ren aixença i tota r etapa de la República. Casa Parramon va esdeverur r à pidament f' l t·cssot·t imprescindible per a Lots els músics de la ciutat i es va afegir a aquella època daurada dc Ics primer es d ècades del segle XX amb la cr eació de la " Rcwista 1\IIusical H ermes" i La insti tució del P1.·eroj Parra mon , p romotors de la capacitat creativa que actualment ja han desapat·cgut. Erigit com a establiment únic en el seu ram i amb un a clara voluntat de ser vei i de JJI'Ofessionalitat, el seu con tacte amb t>ls noms cabdals de Ja t·ea li tat mu- sical d e llavors el va convertir en u n observador i protagoni>ta privilegiat del món art-ístic de la ciutat. Eduard Toldrà , Gaspar Cassadó. J oan Manén, Joat Massià, Francesc Costa .... b llaq;tússima llista d e noms q11< han configurat el panorama ar· tístic de corda d ' aquest segle car reguen les parets d ' aquesta botiga amb els seus r etrats de& cats amb una estimació ben p3· lesa , que Ja con verteixen per a qualsevol client que la Lrepit!a en un museu exclusiu. gairrh< en un viatge a través deltemp, r del record imprescindible de totes aquelles ~rrures que lHrn rlt•· vat la nostra cultura. Pau C~· sals no es deixava tocar el sfll violoncel per ningú més que per J acint Pinto i li feia fer tota una gamma de ponts de diferents mi· des per combatre els impre,-\,· tos d esajustaments d e l'instru· e li p C; I< Sl u PANORAMA 1verúr ;o nisla ~ deli ;aspar Joan .... k lS <JUf na ar;le ear· ment que compor·ten els canvis meteorològics. Són cent an ys plens d' anècdote!> dignes de ser recollides en un llibre. Tot i els pr·ofunds canvis que ba por·tat aquest s<'gle, Casa Parramon ha sabut mantenir al llat'g d ' aquests c·ent anys l'esperit amb quò es va fundar. En aquest 1rmps, els genna ns .Tacint i Àngel Pinto, aquest tíllim incorporal al taller poc temps després que ho fes el seu germà Jacint, han deixat al mer·cat més de 300 ins truments con s tnúts amb etiqueta PutTamon i una trajectòria pt·ofessional molt ext ensa en l'àmbit fi e la repat·ació i de Ja venda d ' ins truments i d'accessoris. Si b é at'Lualmt>nl s'ba deLxat t>nrerf' la conslntcció d'instruments en pro d'una especialització m ~s pr·ofunda i eficaç en el merca t modern d e l'instrument, la t rajectòria que ba seguit l'estahlimenl no s'ha desvinculat gaire dc' la que sempre s'h a volgut seguit·. El fiJ fa miliar que des dels inicis va estar nnit amb Casa Pat-ramon encara pet'UUJ'a gràcies als fills d' Àngel Pinto , Ramon i Josep Maria , i del fill d ' aquest, .Jordi, q110 ja constitueix la tercera generació al capdavant d ' aquest establiment històric. El senyor Ramon Pinto , actual propictar·i , assenyala "l 'esperit de servei" quf• sempt·e ha caracteritzat la <~asa com el factor fonamental per explicat· la seva pel'(hu·abilitat i solidesa al llarg de tot aquest temps. "La Josep Maria Pinto fidelitat a una mateixa línia d 'actuació, especictlitzcmt-se molt en aquest sector i ser vint de porta al mercat mundial", són els trets m és impot·tants que destaca el sen yor Pinto en el tarannà d'aquesta empresa. E l pas dels anys també ha implicat convertir Casa Pa!Tamon en la perfecta plataforma p er a una majot· pr·ofundització en l 'estudi d e l'escola luthicl'Ís tica espanyola, tasca que ha anal duent a terme amb molta eura i rigor l'actual propietal'i, de la qual ha deixat bona constiln<•iu amb la publicació del llibre Els lttthU!rs espanyols, nomh r·oscs conferències i amb el seu papet· clarament destacat en la promoció d el luthier al nostre país . A banda de posseir la col· lccció més important d ' ins tnunents dc corda cons tnüts a Espanya, és fundador i president d e l'Asociación Española de Maes tt·os Luthiet·s i tínic membre espanyol de r Associació Internacional de Mes tres Luthiers i Arquel<'t·s, p <'r mitjà de la qual ha d e, at el paper del nos trt' país t'n l'àmbit inlemacional amb la seva exper·iència i amb l'organitzaC'ió d 'esdeveni.ments, com la pdnwra trobada d'aquesta associació a Barcelona el maig dc 1996 o la seva participació en el jurut dt' l' 1íltima Trie,male ceJc bmda a Cremona durant el sctem ln·e de 1997. La congt·atulació per aques t cenlcnal'i per par·t de les cascs més importants del món, com són la d ' Etienne Vatelot de París o la de Chades Beare de Londres, deixen bona constància del que ha esdevingut Casa Parramon no solament a la nostra ciutat. abob· dedíen pa- Xll1. CONCURS DE PIANO per! repil!i ;aireht .empEi de toall elr- :tU Premi Ciutat de Berga en homenatge a ]relleu Segarra Dies: 1, 2, 3, 9 i 10 de maig de 1998 Ca· Categories: el seo 11e per A. fins a 28 anys - B. ftns a 19 anys- C. fins a IS anys • D. fins a li anys .ta un1 Organitza: nts OlÍ· CENTRE D'ESTUDIS MUSICALS DEL BERGUEDÀ <<L'ESPlLL» el Ciuta~ 16, lr. · 08600 BERGA. Tel. i Fax (93) 82139 53 prcri.~ instrlf' Patrocina: fundaci6A caixaManresa ... .5! @ a e¡- ¡;¡· 160 PANOR AMA Maricar men Gómez: Muntan é, primera càtedra de Música Antiga MIKROKOSMOS ufloretes" al Palau Fo tot just un parell de mesos el Palau de lo Música Catalana fou declarat per la Unesco Patrimoni de lo Humanitat. Un reconeixement universal, doncs, dels seus valors. I tanmateix... I tanmateix, fo només uno seixantena d'anys -és a dir, obonS<J'ohir- era denostot, quolifi. cat com el "Palau de lo Quincalleria Cotolono" i objecte de tato meno de dicteris per port de plomes rellevants. lo preparació d'un volum sobre el Palau m'ho fet conèixer lo literoli· tot d'alguna d'aquelles valoracions crítiques, uns fragments de les quals reporto, com o exemple de lo mutació valorativa operada: El local és horrible, indescriptibleDavant del frenètic panorama de guix I de majòlica m'és impossible concentrar-me... ¿Com és possible que el local d'una de les poques coses que podem presentar [l'Orfeó Catalò] sigui tan sinistre? (Josep Pla} ment desgraciat. 160 ¿No creieu que el Palau de la Música -de qualsevol cosa en diuen un po/atJ- entra en /o categoria de monuments que demanen l'enderroc? Per moltes raons i, sobretot, perquè l'hem de sofrir. Mireu-se'l per fora i per dins. En diuen el Palau de la Quincalleria Cota/ano i s'ho mereix. ¿És redimible tot aquest frenesí de pedra i rajoleta? Hem pensat alguna vegada si serio possible esporgar tota aquesta vegetació, si podria tallar-se el salze i si, obrint aquells finestrals modernistes, fugirien les wolkfries i si l'aire podria motor lo vegetació i endur-se'n aquell fum que surt uns quants poms més amunt de lo testa de Beethoven... (Manuel Brunet} Uno altra nit lo podeu destinar o sentir un concert o/ Palau de fa Música Catalana. Només un bon programo us ajudarà o desfer la ma/o impressió que l'edifici produirà als vostres turistes. Tots els barcelonins són persuadits o hores d'aro que l'esmentat Palau és una desgràcia. No cal insistir. No insistiu; simplement feu constar que els heu dut o aquell temple pel culte que s'hi celebra, no pas per la bellesa de l'arquitectura. (Corfes Soldevila} Aro el Palau ha estat declarat Patrimoni de la Humanitat. I no és sinó amb un somriure indulgent als llavis que llegim les "floretes" que li foren qedicodes fa uns decennis ... Pere Artis a musicòloga i professora de la Urliversitat Autònoma cic Barcelonu (UAB) Maricannen G6mez Muntuné ha obtingut recentment la primer·u càtedrn de Música Antiga que s'atorga a l'Estat espanyol. Lrs pr·oves p(rbUques dc Ics oposicionij a aquest tí tol de catedr·àtica van tenir lloc els passats dies 4 i 5 d e desembre a In Sala dc Gnrus dc la Facultat de Llctr·es de la mateixa Univcriiitat Autònoma de Bm·celona i van ser presididus per u n Ll'iJmnal fonmll pel catccir·àtic emèrit J osé López Calo (president. Universitat de Santiago). Damuso Gat·cía F r·aile (Univt>t·sitat de Salamanca). Maria Antònia Virgili (UrtiVf}rsita l do Valladolid), Concepeión H crnandez (Universitat de Gr·anada) i Francesc Bonastre (Urúversitat Autònoma de Barcelona). La prova del diu 4 va con star· de dues parts b en tlifet·enciadc s: per una pat·t, l'aleshores aspirant va haver de fer una defensa del seu propi <·urriculum professional, i, en segon Lloc, va haver· d'expos1H" el seu projecte docent desenvolupa t a la univct·sitat. For·mada a la Georgía-Aug ustaUtli\ ersitat de Couingen, Maricarmen Gómez és fii"Ofessora titular de la UAB des del 1985 i dit·ectora atlarge de la Socif'ta t Internariona l de Musicologia. Compta amb nombrosos treballs publicats, sigui en forma de llibre (r:ntre els q1.rals: La música de la Casa Real C(ltrtlanoaragonesa durantre los atïos 13361432, Barcelona, 1979: La música medieval. Barcelona, 1980; El Llibre Vermell de Montserrat, Bat·ce- L lona, 1990; Bartolomé Carceres. Opera Omnia, Barcelona, 1995), 0 en fot·ma d'article, en les puhlicn. cions esp ecialitzades més prestigioses del món. El seu inc¡üestionat ~ nom ba fet que sigui una persona. litat invitada als congressos de mu. sicologia més importants del món i a famoses univet·sitats nord-amcrica. nes. En la segona part de la pr o,a, Maricarmen Gómez va fer llDa ijín. t·csi de la memòria del pr·ojecte dot'cnt que d u a la pràctica en l'assi"· natura d'Iristòt·ia de la M"úsi;a Medieval a la Universitat (teman. objectius, mètode... ) i el va contex· tualitzm· en el marc de la ca rTer11d1• Ciències Musi<:als posada en mana a la UAB des d" aquest cut·s 1997-98 i en el cont~.>xt de la musicologia a l' ~~s tat espnnyol. Pel que ra a la provu del dia 5 de desembre, va consistir en la prest'n· tació per part de Maricnr-men Gómez d ' una investigació musicològir2 pròpia. En aquest cas, va fer unu nHtbristral exposició tant dels resulta ts obtinguts a partit· d' w1 estudi recent d ' un Cantoral conservat al Convent de la Concepció de Palma dc Mallor·ca datat de finul del seglr X'V i que conté t·epet·t.od sucre men· s uraL com d'i nteressants futures lí· nies d'investigació que aquest estu· di permet albirar·. E n dcfulilivn, va ser· un acte qur malgrat la indiscutible tr·anscendèn· cia i no teni r· el ressò i Ja solemnitat públiques qu1· hom podia esperar. 4 que va gaudir de la catf'goria inttl· lectual de la seva màxima protag1~ nista. e Montserrat Comellas 1 rf n P. 111 d· pi g~ lli cc ai n; m D s. Nou compacte del Trio Gerhard I Trio Gerlwrd, fonnat pel pianista Albert Nieto, el violi11Úita Víctor Parra i el violo11cel·lista Fmnçoi3 Mo11ciPro , tot.~ ells professors del CotJ.,ervatori Superior de ~M.,ica de Yuòria. és a punt de treure al mercot ltn di3c compacte derlicat a la música de cambra de Xavier Montsa.lvatge , editctt p el segeU Di3cobi. T(lmbé estan fJreparant wt altre enregistrame nt am.b nuísica de cambra d'Enric Granaclos. Recordem. Ú.t bona acollida. que va tenir l'anterior compa.cte d'aquest grup, amb el segell La Mà de Guiclo, amb interpretac ions d 'obres de Robert Ger/tard. D 'altra bando , Albert Nieto, després de ser director del Conservatori de Vitòria, Ira participat en la gravació cie Les Sonates per a lli p! ¡¡, E pi 111 d; i C< C! "' d· r¡ Cl instrument i piano dt' Salvador Brotons, eclitat pel segell Edicions ~foraleclo. També, i juntament am.b el pilmi3ta Antoni Besse.~. Ira p articipat en la gravació d'un dtr ble compacte per a piano sol d~ compositors gallecs que editoNI pròximamen t Clave R ecords. • !J1 b'l l[ e 1' CI a: F ar PANORAMA Arts Musicals, nova entitat dedicada a la música re$. o ~e 15). oli ca. tigio- at re. ·sona. • mu- 6n i a ~rira- rova, a sín:e doassig· [úsica marí, mtex· ~ra dr narxa 97-98 >gia a 1 5 dt resen- o Gològira r una resolestudi vat al Pahna l se~e : meo· res li- : estu· te qur ;ndènnn:ltal rar, sl in tri otago- :lvador tic ions tamenl res, lw un dosol dt 3di1orÒ •• amb lo principal finaliwt de ¡wtenciar la vida mu$ical, sobretot en el seu vessant concertístic, tl [CI tm ll del Tenes, indret que fonnetl les poblacions de Riells del Fai, Bigues, Sanla Eulàlia de Ronçarw , lliçñ d ~4uumt i lliçà de Vall. Aquestn subcomnrca compttl amb IUI(l llt~r­ ga i arrelada tradició musical, també en l 'aspecte p edagògic·. Així, amb la creació d'Arts Mu$ical.~ es poclrnn re1u1ir esforços i iruciatives. Els membres del patronat són M. llosn Mant>lll (presidenta). ) ordi CliS(IIlOVlL (secretari), Abel Gnrcía (tresorer), ~lontserrat Bonet, Manel Cnsanova , Toni Cue.sta, FrClncesc Garriga. Laura Espaulella i lluÍ$ Roger (vocals). Els obj ectius inuuediats són donar a con èixer la fiwdllció (I instilncions i empreses i programar 1m cicle de con certs que a més d 'oferir música tle qunlitnt inclogui el vessant formatiu i p edagògic de l 'cuulició. • Segona temporada de l'OBC a Lleida XIII Premi de Música Ciutat de Mam·esa it~stituir l passat octubre es va E l'entitat Arts Musicals, fimdació privada de la vaU del Teues , Ernest Martínez· lzquierdo, titular de l'Orquestra Pablo Sarasate <~ata l à I director .Ernest Marrinez-lzqujcrdo ha cslal nomenat E recentm<·nt nou director titular de l 'Orqu<·~tra Puhlo Sarasalc d e P amplona dm·ant d s pròxims d os any~. At¡uesta fonn ució, que dep èn dc la Societat Sunta Cccíliu do Iu capital navarresa i que és la més antiga de l' Estat, complu actualment amb un plantt' t' d<' 36 ¡n·oft>ssot·s. cosa que en limita r i rcpcrlot"i. Pet· aLxò, Martíncz-lzr¡uirrdo ha demanat augmentat· el planter fin s a 60 músics, per tal cJ,, pocll't' ampüa t·-lo. Dc fet, la pn·visió dc conver li.t· la Societat r n fundació permett·à aconseguil· un au¡,.rnu'nt del seu pressupost (u<~tua lnwnl df' 200 milions) i. pt'r ta nt, aco nst'gu ir més professot·s. Dc moment, dlll·nnt a(ruesta primet·a tempot·ada t·om a titular, el director· c·atalà dit'i¡,'Í•·à do~> conc·er·ts i una òpet·a hw rquè- c¡uun se'l va contl·a<·t<u· la tcmpot·adu ja ct·a tancada). Lu tc>mporada vinent MarLÍnez-lzquienlo se•·à el t·csponsa ble de la progt·amaci6 de tota la temporada. Entt·c els ¡wujectcs dr l director cutalà hi hu la projcc·rió dc l' orqucstnl a alt•·cs ind•·ets dc l'Estat b'l'àcics a intct·c·ntwis i sct·vcis u altrrs comunitats (rom el País Basc i Cantàbria) en el H·rrcny operístic. També vu proposar oferit· un mact·oconcet·L u l'rurn lliure i amb focs nt·tifiriall) dunmt h·s frs tcs rle Sant Fenni. a l'<·stil Ò<'l que va di t·ioir amb l'OBC u Mon tjuj'c. • "' mh quatt·e concet·ts, dos el passal desembr e i d os el passat gen er , l'Orquestra Simfònica dc Bat·celona i Nacional de Catalunya ha dut a terme la seva segona temporada de concerts a I'Audjto.-i En.-ic· Granados de Lleida. L'han condUit quatre batutes des tacades. En el primet· concet·t, el 4 de desembre. fou el tn<'Slre j aponès Junicb.i Hirokami qui va d irigir les Simfonies tercera i sisena de Schubert i T xaikovski, n :spct·tivament. El dia 12 va ser el titu lar de la forma ció, Lawrcn cc Foster, qui va dirigit· les s<'gon<'s simfonies de Schubert i Brahms . J a al gener , el dia 15, la música d e cinem a (ta n dc moda datTerament) va ser escoltada sota la batuta d 'ttn especia lista del gèuet·e: Lalo Sdüf•·i n. I fina lment, ha estat r i gran compositor i directo1· Krysztof P endet·ecki, amb la violinista Chan ta l JuiUct com a solista, qui va tanca •· aquesta tcmpor·ada a Lleida amb obres de Panufnik, Pend erccki i Mendelssohu . • A E ntrc els dies 19 i 22 d 'aquest fehrr r té Uoc la tretzena edició del Premi de Música Ciutat dc Munr·csa. q ue organitza el Conservatori P r ofessional de Música d ' aquesta ciutat catalana, d edicada a les moclulitaLs dc piano i música d e cambra. lli poden participar tots els jo' es dc• nacionalitat espanyola , o que portin r esidint a l'Estat més d· un any, fins a 21 anys i 14 ru1ys per a l<'s ducs t·atcgories de piano, i amb una mitjana d'edat de 28 anys per als compont'nls dels grups de crunbra. S'alot·gucn premis que oscil·lcn cntr·e les 300.000 i 40.000 pessetes a les dues categod cs d e piano, i entre 4·00.000 i 100.000 pessetes en la mocJali tal de mú&'.Ïca de (•amlwa. El jttrut de la m odalit at piano està integr·at p er Jacques Bod tntw, Ramon Co1l , Miquel Furré . Angcl Solet· i Jordi Camell. E n In modalitat dr m{•sica de cambra for·men el jurat: Jacques Bodmer, Mnt·çal Cervera, Angel Soler. Joan Cabcro i Micl1el Giot . • PANORAMA TANGENTS Estiguem per orgues Una de les sèries que honoren la vida musical barcelonina és la d'orgue a la catedral de Barcelona. Aquesta temporada ho orribot a la vuitena edició. I el balanç no pot ser més positiu: hi han vingut d'arreu els organistes més importants i el públic omple els diversos espais catedralicis. Un èxit. Doncs bé, un cicle tan important està en perill. A part de lo col·laboració del Capítol de lo catedral de Barcelona, havia rebut el patrocini d'una emissora de ràdio, d'uno companyia elèctrica i del Departament de Cultura de la Generalitat. Enguany, per comprensibles limitacions pressupostàries de l'emissora, ho perdut aquest ajut. Per al proper es presenta fosc el poper de lo companyia elèctria (que ho estat absorbida per uno entitat més important) i col veure si el nou patrocinador considerarà oportú de mantenir-hi la col·loboroció. Persisteix l'ajut de lo Generalitat amb el llast de la demora amb què es fon efectives les subvencions. lo sèrie està en pe~ill ja que es manté en bono part per lo voluntat de l'organitzador, a qui no se li poden demanar sacrificis més enllà de les dificultats jo normals que comporta organitzar qualsevol cosa. Cal una reflexió conjunta sobre el fet, jo que no es pot permetre que Barcelona, quan a la fi la seva catedral té un bon orgue, perdi una sèrie prestigiosa que pot competir amb les d'altres capitals europees amb molta més tradició. El primer interessat a montenir-lo hauria de ser el bisbat que ha d'acollir els fidels i ciutadans que estimen l'art, compartint la música que es pot fer amb el seu orgue; el segon hauria de ser la ciutot: la cultura municipal no serio tal sense vetllar que lo música d'orgue tingui la presència que mereix; i en tercer lloc lo institució que no ho fallat, el govern del país, que ha de mantenir l'ajut i propiciar que entre els estaments indicats i patrocinis privats lo continuïtat del cicle quedi assegurada. Decididament, col que estiguem per orgues. 14 74 Jordi Maluquer ] osep Prenafeta, guanyador del Premi SGAE de Sardanes J osep Prenofeta i Govoldà va ser el guanyador de lo darrera edició del Premi SGAE de Sordones dotat amb 400.000 ptes., amb lo com¡::>osició Recordant Joaquim Serro. També va ser atorgat un accèssit o Antoni Serro Oribe per la composició Somnis de tar- dor. El jurat estovo format pel director de Catalunya Música, Pere Burés¡ els músics i compositors Manuel Camp, Manuel Oltro i Jesús Ventura, i Josep Solà! conseller de lo junta di rectiva de 'SGAE a Catalunya. El concert de lliurament dels premis, que es va celebrar a Terrassa, va ser també un acte d'homenatge de l'SGAE i la Fundació Autor al compositor vallesà Ramon Serrat. la Cobla Sant Jordi-Ciutat de Barcelona va ser l'encarregada d'inleiJ>retar les peces guanyadores i diterents sardanes, que van configurar un acte entranyable. • Premis del l8è concurs de composició de Joventuts Musicals n la 18a etlició del Concurs de Joves Com¡1ositors, orgaE de nitzat per } oventrtts M~tsicals Barcelona, ha resultat gu.anyadora amb el primer prenú. (Premi Frederic Mom¡JOu 1997) l'obra Impressions p ictò riqu•'ll del brm·eloní Frederic Wort, i amb el segon premi Quatr e evocacious dJtnrta Cazurra, també de Barcelona. A11na Ca::mrra ja va guanyar aquest mateix concurs (ex-aequo amb llfarwel Río), amb l'obro Petit pocn1a per a quinte t de metall, l'any 1995. • La Xarxa de Música Clàssica, camí dels 500 concerts o Xorxo de i\fúsica Clàssica dc Cntaluo)l. que promou Joventuts :\fusicals de Catalt. n)· u, enguany orribnrà nlsett coucert500 ftt qu. se celebrarà de forma aclient eucnrn c¡ue no.,. rwcmratla, atès que el fet es produirà u lc. liCI· bnll~~ d"uc¡ucst any. Aquesta iniciativa coutínuJ. doncs, ampliallt el seu protagoní;;mc a Iu ,¡,¡, muijicul dc tot Catalunya i cada diu 4"S mostra L méo c·onsuli<1uda. Bo8ndu. c•ncuru q ue no de forma excloent,,. Iu xnc·xu de delegacions de J oventu ts Mu¡;lcal,, rompt11 umh l' ujut dc.l Depurtruncnl dc Culturn do In Gencc·ulitut ede diputacions cotnlllncs, frl que· prrm~l poten ciar les pro¡,'l·nmacion• mmi. c·ul~ tic !us ciutats seu de les esmentades dclt•ga. dun.s. Periòdlcrunenl es produci." una reunió ..., {¡uè "" pn¡¡e.n eu comú les ex-peri~nci1•s mcÍIUt>l s·estableix là programació de cada quadrintL~tn en funció de les ofertes presentades dc mú.;.., i conjun111 i tam bé del resultat d ·aquesu; intma• vis d" experiències. Per a cngu•m)·. hom ha previst In celdtra• de 225 fOll CUlS. cinquanta més que r Oil) i"-" ¡¡ut, fet que demootrn el proc;é,¡ ns•:endent ck b Xan:u. Dins d. aquesta dinàmica cal nssenyalar qu. el compo•itor Frederic Wort ha estat ~ Jo•e Compositor de l'Any, nomenament qutt. t"OrL-eqüència d'haver acon•eguit el Premi dd Concurs de Joves Compositors Frederic ~l011t pou qtte organitza cada any Joventuts MtL,ir.J. .te Bnrrt!lonu . Aqttcsta designació su~n c¡ut l'obra gu anyadora serà interpretada dheN· vegades dins el cicle, fet insòlit com és prou » but. Frcduric Wort és llD j cwe músic bnn:eiC>IlÍ -vo néi.n•r el 1973-, deixeble• de J osep Solrr tUl> 11 compo•itor, i com n pianista de Luiz de l\loul\1 Cuijtro , Eulàlia Soler i Dmib·i Bas hkr-irQv. I Anna Ricci, p residenta de I'ACIMC Joan Grimalt d~rigeix al Teatre de l'Opera de Pforzheim l director terrc~.Ssenc Joan Grimalt, que ha estat contractat com a Kapellemeister dur(!nt dues temporades al Teatre de l'Opera de Pforzheim. (ciutat del sttd d 'Alemanya), ha dirigit recentment en aquest espai l'estrena del ballet Coppélia -amb música de Léo Delibes i coreografta i direcció escènica d 'Anthony Sterago- i l'es trena de l'òpera de Smétana La núvia venuda , el paSSfJt 22 de gener. Les funcions del baUet Coppélia s 'aniran succeint. ji11.S a principi d 'aquest estiu .• E l'assemblea de socis de r ksociació Catalana d'lnLèr·prPL• E de Música Clàssica -ACJMC- celt·· 11 brada el passat mes dc desemhrr l'j va proccdiJ· a la r·enovació dc la j unta flli·ectiva. Anna Ricci vn re· sultar elegidn presidenta d ' mw juuLa de la qual és vicepresident Jord~ Rosinyol; t1·csorer, J ordi Regnau!, t vocals: Lluís Avendaño, JoseP Borràs, Xavier Coll, Àlex Garrobf, Jor di Masó i Josep Pazos. L'ACIMC ba deixat l'antiga sru del carrer dc Luis Antúnez, 6, 2• planta. • } F u Ut "t s. l' B el rr. h le d ci cc A li d M w gt la s o d d PANORAMA aluoll. Calalufct qu. ~ no es- les ac¡. •DUO DJ. la •ida mostra >eni ,CII :usieni•, Cultul'il .ncs, frt 18 muhl dWP.g;J· JIÚÓ"' núttlt! 1 -iru~m mú.ic.i llllrQD- •lar qur de>Í!Dll lqntÍ> -emidd c ) fom. llusirlll qa. di reNI o~ La Schubertíada de Vilabertran, admesa a l 'IFSI Ja dat·rera asscmbJra general de l' Institut lnlct·nacional A Franz Schuhet·t (JFS l), cclebt·ada a Viena , van ser admeses en aquesta entitat ( t[U C agrupa els " schubertistes" rlc tot el món) la Schube•·tíadn d e Vilabct·u·an i l'Associació Franz Schub(!rl d c Barcelona. A les com~lus ion s do l'esmentada assemblea es van assenyalar ric manera desttu:adu l 'e n cr~ rl i la coherència d e la pt·ogrnmnció de Vilabertran , com tamué el fet que diferents a ctivitats pedagògiques i científiques s'intct·calin en els concerts. L' IFSl és presidit per Claudjo Ahbado i en fot·men pa t·t per sonalitats del pt·cstigi d 'Alfrt'd Bt·en del, Oietl'id1 Fischcr-Dicska u , l\1a urizio Pollini i IWsabeth Schwar zkopf. L'entitat agntpn institucions de gran solvència musicològica , com la Schubet·tíada dr F eldkirc h , el Schubert Institute del Regne Unit o l' Anw rican Schubc t·t Jnstitule dc Boston, n més de schubc t·tíades d' an·cu. • ) n)U Sl- ¡¡¡rt'dooi CONVOCATÒRIES FRINGE DEL XXI FESTIVAL DE MÚSICA ANTIGA. Organitzat per lo Fundació "lo Caixo" dins el marc de lo 21 o edició del Festival de Música Antiga de Barcelona, tindrà lloc entre els dies 3 i 24 de maig. El Fringe ofereix, porol -lelo· ment al desenvolupament del Festival, un espai d'actuació o grups que practiquin qualsevol expressió musical que pertanyi o l'àmbit dels instruments originals o bé ol de lo interpretació vocal amb criteris històrics. les sol-licituds han de presentar-se abans del dia 11 de tebrer. Per o més informació i condicions de participació: Servei de Música de lo Fundació "lo Caixo". Passeig de Sant Joan, 108. 08037 Barcelona. Tel.: 458 .89.07. Fax: 459.06.62. S'cswblcixcn dues categories dc prc1nis, que t'Onsistiran en diver80!.' instruments i lots de llibres. El termini de presentació acaba el 18 d'abriL Per a més informació i condicions dc participació: í\luseu d<' ln l\lúsit>a. Departament d'Educació. Tel.: 416.11.57. TALLERS D'ARSÈGUEL. Estades/ tallers o l'Alt Urgell dedicats o lo mÚ· sico danso i imatgeria populars i tradicionals organitzats i p.romoguts pel Centre Artesà Trodicionàrius ¡CAT) l'Associació Arsèguel i els Acordionistes del Pirineu, amb lo col-loboroció del Centre de Promoció de la Cultura P~pu lor i Tradicional Catalana del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya. Els diversos tallers que resten per completar aquest curs són: El món del diable, imP.artit per Ramon Altomiro (6, 7 i 8 de feorer); Cons- rn PREMI CLAU DE SOL. E l Musen de la Música de Barceloua convoca per a aquest curs aquest premi (Construeix els teus ittSLrumeTLts) adreçat als escolm·s . Hi poden participar els alwnnes a partir del 3r cicle d'educació primària (o equivalent) fms a 2 n de batxillerat i formació profcssiooa1 de gran mitjà (o equivalents) de centres públics i privats . Els instruments ban dc ser constrmls per ells mateixos i han de tenir les caraclel'Ístiques necessàries per ser ntilit.zaLB musicabmmt. trucció d'instruments de bufàr, picar i roscar, impartit per Sedó Gorda (6, 7 i 8 de març); La jota, impartit P.er Ramon Cardona {24, 25 i 26 è:l'abril); Grallo, impartit per Eduard Casals (8, 9 i 1O de maig), i Modelatge i construcció (capgrossos, bes· tiori... ), impartit 8er Laura Rispo i Toni Borberan (3 d'abril i 1, 2 i 3 de moi¡:J). Per o més informació i inscripcions: CAT. Travessia de Sant Antoni, 6-8. 08012 Barcelona. Tel.: 218.44.85. Fax: 415.55.81. Jlfr cu~> e Mourl v, 8 mta Del seu affm. S•·· Joan Guinjoan ll·lustt·e compositor eatalà el'A>- ~rprel1 - cek- .bre r> de la -va reta jun· t jordi U,lllll, i Josep rrobé, Estimat anur: Escl'ic aqll(·stn carta dos dies abans de Nadal i uns quants dcsprÍ'H d'haver vil!I'Ut l'acte dc presentació del lübrt' i dt•l vídeo que li ba dedicat l'Associació d'Enginyet·s Industrials dc Catalunya. Ambdós són ¡>roducles d'una cnot·mc dignitat i a més tenen el vaJor de constituir-sc en r eferència cabdal a l'hora de valorat· la seva trajc1•tò•;a crt'aliva i també hwnana. Elogiar la iniriath a dt- l'esmentada Associació em sembla un deure elemental no sols de cortesia, sinó també de justída, ja que mostra un grau de sensibilitat notable i. dc fet, t'onst itucix una fita més en una Línia d'actuació t•xcmplar d ' aquest ens col·legial. 1 ara pt-t'mt'li qur li Bb'l'acixi en la part en què és " culpahle", d'haver-mc pennès gaudir d'un acte d'una envergadura humana tan excepcional. Tot es va produiJ· l'll un context cl'tuHJ elevada dignitat, elegànria i sintonia amh la seva pe•·sona. L'esplèndid saló d'ac:tes rlrl Col-legi d'Enginyers estava fatcit d'afecte, d'estima i de consideració autèntica cuver·s vostè i envers la seva tntjcctòrin creativa tau i tan substanciosa. Em c·onsla que vosli- se'n sent satisfet i no li man(p.wn •·nons. No sé pm· què aquest acte ha reviscolat en la meva memòriu fragments csradussc>rs, però significatius, de convet·srs qtu' voltaven a redós de la dificultat que té a casa nostra el cr·eador pe1· dedicar-se estrie- Lament a la S\'VIl vocac·ió. Disprnsi si ara reprenc en bona mesura un fil at·brumcntal que ja vaig emprar en una antt•t·ior carta nl seu col-lega Manuel Blancafort. Més d'una vt•guda li ht' st'ntit dir: "Jaume. a mi les coses m'han costaL molt. •· I natUJ·alment no es refer·ia aJ fet qu<> a vostè compondre li resulti una tasca feixuga, sinó a have•·-ho de fer en les condicions en què ho hu ha¡,rut de fet· vostè ... i tants i tants. A casa nostt·a i a fora. Vostè mateix m'ha referit més d'una vegada el cab del dt'stacat compositor ft·ancès Dutilleux t>om a exrmple alhora dolorós i consolador, ateses les rit·cumslànrics. No voldria fatigar-lo ni tampor fatigar els lectors d'aquesta caJ'Ia. Però ronei.xeut l't'nvergadura qualitativa dc la seva obra, la consciència d'aquesta realitat t'csulta ('SJH'rialmt>nt colpidora. Per això crec que el més opo•·ttí, JHll' no repelir arb'llments, és Lan sols desitjar-li amb tol l'afeC'tc, quf' aprofiti aquest temps obet·t que desitjo molt dilatat en què J'ha situat unn juhilació profrssiomtl!manutencional desitjada i mercs<:udu, per gaudir o cor· ple dc la seva vocació Cl'ealiva; no sav com li ho ag(·aiJ·à la Música. Del seu a ffrn. Jaume Comellnt1 e ¡¡;¡ §:. = - .!3 a ¡;:;;• 6i' 160 PANORAM A Estrena del nou clavicèmbal del CSIC i sengles distincions als musicòlegs Querol i Llorens I passat 18 d e desembre la intè rpre t M. Lluïsa Cortada, juntament a mb l 'or ganista Mont· sen·a t Ton·cnt , va inaug urar cl n o u cluvicèmhaJ d e l Departu· m ent d e Musicologia d e la lu~li· loció Mili• i Fontanals cid Con· seU Supe rior d 'btvestigaciom Científiques (CSI C), una r èplica d ' tm model flamenc dc l'escola d e Ruckcrs , exemplar molt babi. tuaJ a Espanya en els segles XVII i xvm. Aquest instr·ument es I:Rrll· ter·itzn pe r un so partic ularment cristal·lí. La còpia h a esta t con,. truïda al taller de Raúl Marín Sr· villano, u VilJanueva d e Cñllcgo. Saragossa. A Espanya no e¡, conser va cup clavicèmbal anterior al segle XVII . Els m és antics, una doL· zena, són c:le l'esmentat segle i no estan e n bon estat. Ot~ l't!!òt'ola dc Ruckcrs, n omés se'n conscr,•a un a la catedral d e Segòvia i està inu· tilitzal. Aquesta nova rèplica é, una còpia d ' un instrument del gle XVI I pe rò ampliat amb caracle· rístiqucs del segle XVIII. Aquest és el segou in~:~Lrumenl lústò.-ic dt>stinat a l'eRtudi clrb musicòlegs del CSIC. E l primer 11 ser un orgue que r eproduïa suiJ.;. tancialment un orgue tipic espanyol d el segle :X.'YI. Al con cert i11auguraJ tl'aqur.t clavicèmhal, les esmentaflcs intèr· prets van ofe rir obr·es d' Antoni Sole r, Anselm Viola i Scnrlntti. D 'altra banda, en el decurs drl mateix concert van ser ato rgadPIes Medalles d e Plata d el CSIC ab d estacats m usicòlegs i p r·ofes;,ol'! d 'aquesta entitat (actualment jubi· lats) Or·. Miquel Que t·ol i lli-. Jo· sep Mar·ia Llorens. AmbdóK hnn estat t>ioners en la investigació musicològica i en la sevn projecció social n l'Estat espanyol. Van col·la bor ar antb Higini Anglè. í establiren la investigació sistenrà· tica d e la música espanyola en eb difícils anys quaranta. Vuu pa.. tici· par en In p osada eu naar·xa dt projectes internacionals corn el dl" Inte rnationaJ R épe rtoire Sources Musicales (RISM), la Societat Internacional de Musicologia i l'Associació Inte rnacional dr Biblioteques i Arxius Musicals.l E Claudlo Abbado Abbado , Brook, Boulez, Bausch i Jacobs, figures d'Ais de Proven, a ;o¡ E. -~ 5il ~' 6f 160 René .lacobs e laudio Abbado. P eter Brook, PierTe Boulez. Pina Bu~och i René .Ja cobs són algunes d(' les figur es més destacad es de la cinquantena ediricS d••l !"esti val Inter·naciona l d 'Ais de Provença que es desenrotllarà en aquesta bella capital francesa durant el mes de juliol vinent . Ahbado ser à el r·espousablc musieaJ i Br·ook el dramahírgic de la vet·sió de Don Giovanni de Mozar t. amh tm repartiment en t¡uè, ('Om és habitual en alJ Uest festival, hom refusa els noms massa encimbeUats, però en l' I quaJ trobem la soprano Catrin Wyn Davics. a qui recentment hem escoltat en el versió d 'El Messies que es va oferir el passat mes dc desembre al Palau. Pierrc BotLiez serà el responsable musical d 'El casteU de Barba Blava de Béla Bm·tók, comptant amb la dramatúrgia de la innovador·a coreògrafa alemanya Pina Bausch . Els decoral:b són de Peter P ahst. un altre nom de gr au prestigi, i en el repartiment figura una artista ben coneguda a Barcelona: Violetta Urmana. D'altra banda , René .Jacohs dir·igir·à la versió d 'Orfeo de Monteverdi, comptant amb un repartiment , i¡,•t.urlment sense noms <JUC figuren en el rànqrúngs oficiosos de grans figures. Aquest festival, dedicat específicam ent u la lírica, oferirà tamhé Dido and Aeneas de Henry PurcciJ , amb direcció musical de David tem. i Curlew Riuer de Benjamin BrittPn, amb direcció de David Stern. E nguany dirigeix el festi val Stéph ane Lissncr·, nom ben conegu t u l'Estat espanyol per ]a seva fr·ustrada tasca a] capdavant del Teatro R eal. Sota la seva direcció a pa t·tir d"euguany hom crea el que s'anomena A<·adèmia Europea dc la Mí•sit·a , que és previst que es desenrotlli cada any durant els mesos de juny i juliol i qtHl a llastarà cant , orquestra i composició. lli prendran part destacades figures de cad a branca i el treball p et·metrà , en la seva primera edició, la fonnació d 'una companyia itinerant per a la producció de Dido and AenPas i Curlew River i un lallet· a redós d e La flauta mii.gica de Mozart. Un dels professors se~·à f'l barceloní Ernest Martínez-Izquif'rdo, que jlllltamenl amb David Stern i PierreAndrè VaJade dirigiran l'apartat d'orquestra, concretament ell el eort·esponenl a repertori contemporani. AJtres pr·ofesso1·s seran la famosa canta nt lírica francesa Régine Cr·espin, el tenor Robert Tear i l'esmentat Claudio Abbado, així com també Philippe ~1anoury i Mari'-André Dalbavic. El Festival compta amb un pressupost de 60 milions dc francs, la meitat del qual és cober·t amb la venda de l.ocalitats. • * .J. r e 1 l. g l I• t f s t e a e' (. a s d cl r a s D ll I ) a r f ( r I n I: t I s l PANORAMA Grandesa i contradiccions de l' Auditòrium de Palma de Mallorca per JOAN MOLL I MARQUÉS •re la ·tada, ~toni· ar el >arto[n¡¡IJ. Con· ICÏOn> ~plica ~s cola habi.X'Vll i cara· rmenl con.ín g,.. llego. ; con· ior al a dot· e i DO Dla de ·vn un .àinu· .en é. lel se-o racle- mnenl i del; uer 1'8 suh!espan· nqueel intèr· \ntoni tti. D'S dd rgad~ iiC al• :es,;ol" .l j ubi· }r. Jo- is bnn tigació rrojer· ,L, Vno •glès i stemit· eu cl5 )at·tici· ·xa de ODI ef dc~ la Sosicolo, 0 al dr ;tls.l Palma disposem d ' una gra.n sula dc concerts l'actís tic:u de la qual h a estat reconeguda per 111o.l ts dc grans artistes eom tm a de les millors del món . Tots sabem que aqtwsta cat·acterística és la més important i qtw moltes vegades ni els miJJors arqLúlectes no J'assoleix<>n. No ta n sols els aucütor is de Madrid i Valè ncia, sinó també una dc les sales més emblemà tiques de Nova Y01·k presenten d e fici~ncics c>n aquest sentit. P cr·ò no és ú nicament sala de concet·ts, sinó que fou constnü'd a amb capacita t p<·r a les més t:,r randioscs r·epresenlaf•ions operístiques : el seu escenari té 800 m 2 , A amh fossat pet· a l' on¡uestnt, i la visibilitat és pct-fcca des dc ('ada un dels 1.500 seieu ls. A més d 'aquesta Sala Magna , l'Audjtò•·ium disposa de la Sala Mozn1·1, amh acústica pensada pe•· u l'tH·livitutleatra l i un afor ament dc 300 pluccs, i 8 petites sales més pe•· u confer·è-nries, reunions, cLc. Al seu damunt té una terrassa de 800 m 2 , destinada a teatre a l'air·c Lliure, enc·at·a que mai no ha esta t inaugurat. Fou el p rimer a uditot·i dc l'Esta t espanyol i és l' únic cons tt·uït i mantingut per la W ciativa privada . Què hi fa un romplex com aquest en una ciuta t corn P alma? La •·espost a p odria ser que f a el que pot. " lluitan t umh les ventades que atupen la riher·a com LLO gegan t gtwtTcr ", talment el mític Pi d c Formentor. P alma dis posa d ' aquest privilegi , digne dc les e iutats més cultos i poptllOSI'S del món , gl'àcies a l 'idealis me visiouari i la imme·n sa tossudesa d ' un home , Don Marc Ferragu L, ajudat p el seu fiU Rafael. Fabricant dt\ sab a tes a la ciutat d ' Inca, al cen tre de Ma1lot·ca, e ra nn est usias- ta melòman que via tj ava als principals centres musica ls d el món per escoltar música. Concebé la idea de conver tit· Pa lma en un altre centre musical, on ri viatger vingués n o sols a gaudir del sol i la platja , sinó també atre t p er l ' a c tivitat rnelòmuna. E ll i el sen fill es tudia re n els principals t eatres d ' òpera i concet·t del món a fi de cons tl'Ujt· la s ala ideal , mentre intentaven sense èxit durant quinze a n ys involuc rar en l'empresa les institucions b al ear s i estatals. Finalment d ecidí de fe r el ramí sol, convençut que, en tenit· l'obt·a acabada, l'esfe t·a pt•blica l 'hauria el' aj ucla r. Vcnf,'Ué Lot quan tenia i ho e nterrà en I'Auditòrium, i acabà vivint a la part cle l ' edüïci que eslava previs ta com a habitatge del conserge. En Rafael en riquí la seva formació com a econ omista i es con ve t·tí en expert en temes ò 'ac ús tica , tot lluüant amb els ar- q uitcctes pet· fet·-los aplicar els sous principis. No ta n sols l'interior de Ja sa la, sinó també l'aspecte exterior del gnn edifici es bas Li•·e n en funció de l'acústica pcd'c cla: la gran volada dels dart•c t·s pisos , que sobresurten de l'edifici i f'S pengen sobt·e el pasSf'ig Ma r·iLim, i que donen al complex la st>va forma ca r ac terística , resp on a les n ecessita ts at·ústiqucs. És apassionant par·lar a mh ell sobre aqnest te ma, i pod t·ia fer-ne confer ències a les fac ultats d 'arquitccttu·a . La inauguració de I'Aditòrinm fou el 3 de setembre de 1969, amb un cicle de tres concerts de la FilhannÒJÚca de Berlín sota la dirN·ció de Von Kru·ajan. L'cspectac:nlar activita t concertística d e l pr·imer any comptà arnh ]a pn:-s(>nc:ia de la Filhannònica cle Viena amb Bohm, J'English Chambet· Orchestra amb Barenboim , l'Ot·questra de Viena amh Boskowsk y, la S:itnfòtúca de Zn- PANOR AMA Panoràmica de la sala principal des de l'escenal'i on han estat presents els intèrprets i les batutes m•s destacades 160 a =- = = = rich runJJ Mt•ng, la dc París amb Pr·etre i Baudo, la dt• Barcelona amb Ros .}larbà. la de RT\ E amb Alo.nso i García Asensio, 20 recitals dc piano, amb Arra u, Maga1off. Rauch , Malkuzi.nsk y, Limpa.n) . .\chúcarro. Rosa Sabater , Itut·bi... PietT<' Founier i MauricE' CC'ndron entt·e els violon cel·listt>s, els quartets S me tana. Pfeiff<'r i Dvorak. rEscol ania de Montst>rrat , l ep E's, MonL'lt'rrat CabaJlé, Tete Montoliu, Dukc Ellington, Lluís Llach, Maria del Mar Bont't. i així fiu a 60 concerts en un any. La vida musical d<' Palma s'enriquí tan sobtadamen t com s'empobrí el enyor Ferrabrut. La seva decepció fou veure que tant les ins titucions com el públic no responien adequadam ent a la seva quixotesca empresa. La clas e voütica i empresa,;a) mallorquina n o s'ha distingit mai p e•· la eva cultut·a. i una ciutat de 300.000 habitants no podia a hsorbir a<¡ u ella sobredosi d" oft't·La musical. Don Marc haf,rué dc reduir· dràsticamen t la programació en quantitat i <rualitat. i passà mo ltt>S penúries pt>r poder mante- nir la tilulal"itat de l'Auditòrium . La sc' a decep<· ió <rueda expressada en dues frase~: " Jo era s "/wmo més .feliç del món, viatjant per escoltar bona mú,-;ica , i me vaig lwt•er de complicar sa vida d'aque.~ta manera !" i " Jo me pensava que els artistes músic.~ eren clngels ... " Ell havia volgut crue els mallo•·quins no haguessin de viatj ar· pet· escoltar· bona mú~>ica i es va tr obar qtrc n o La voHen escoltar rú tenguent-la a la porta de ca seva. La visió objectiva del seu fill economis ta l'ajudà a ad a ptat· el Sf'U somni a la crua r ealita t i anar rapejant el temporal. Quan m o1'Í li dedicaren un monument a pocs metr es dd sru Audilòrium, el gr·an monument que ell dedicà aJs mallorquins . En Rafel Fcn·agut manté el timó. llogant la sala p er a roucer ts, congressos i f-.:mcions teatrals. E U mateix j a fa temps que no or·ganitza con certs , pen¡uè diu que no pot lluitar contr·a la competrnda deslleial d 'instituc·ions i caixes d 'estalvis (que ofcr·eixen concet·ts gratuïts cad a setmana i h an acostumat la gent a no pagar per escoJta r· música) i del Teatw Principal , dc titularitat pública. Les subvencions que rep són minses . Quin seutit Lé que, en uns a nys durant els quals sortosa· ment l'Esta t ha dedi<·at desrm•> dc milers de milions a imitar la idea d 'en Ferragul construint auditoris an·eu del pa1s, i centenars d e milions més cada any per mantenir-los en func:ionamcnt. h om li ne{,"l li a ell I" ajuda genero· sa que es mereix amb l'excusa que és una empresa privada? Si el que ha fet ell és estalviar-li a l'Aclminjs tració els milt!rs de mi· lions que haul'ia h agut de gastar per construir·-lo! Esper em qur. a r·a que parlem tant d 'atreure un tu l'ism e més culte ( ... pt:rqtlè suposem que port arà 1Nl but.xaques més plen es <rue el Lui'Ísme d'e~­ tiu), algú compre ndr·à eJ paper importantís sim que està destinat a jugar-hi la ''Catedral de la Mú· s ica". i posarà els mitjans neces· saris per<ruè aqtlest gegant ador· mit es desperti i es faei realitat (•1 somni de Marc Ferragut. Ens ho mereixem els mallorquins? PANORAMA CRiTICA ScltuiJert i CasaiJiancas, protagonistes On¡ut'sll·a Sinúònicu dc Barcelona i Nacional dc CutaJu. O) O. GU Sbaham. violí. Direcció, Lawrence Foster. Schull('rL, Ca~abluncns, Sibelius. Palau de la Música CataJana. 13 ut• ue;.embre de 1997. p e r MIQUEL PARDO L L'autoritat de llilling en Bacil Palau 100. Buc-h-Coll~>gium Stullgart. Giichinger "Kantorei. Donna Brown. ln~eborg Danz. James Taylor i Guido Jentj~n ... Din·ctor: Helmut Rilling . •Uisso en Si menor BlT'l 232. de J. S. Bach. Palau de la Música Catalana. 15 dc d<'kf'mbrt• rJc 199ï. Soli~W·: per X. CASANOVAS-DAHÈS 160 100 ens alau rom ida va a una festa pr·otagonilzada pet· Ilelmut Rilling i els seu tà ndem particular·, els Giichinger· Kantorci j el Badt-CoUegium, fundats al seu S tuttgart natal entr·e els anys 1964 i 1965. Una manera de fe r música que. com la dc> Raymond Leppanl que escoltàvem no fa gaires P selmanes. pot no ~er. ja. de la pn·ferl>ncia de la majo.-ia c>n estar superada per enfocaments mé:. escrupolo;,amc>nt mtL.. icològics, però que ¡,·escolta amb un respertc> crue diré, encara, crc~ent. Rilling és un punt de rcferènciu en l'apartat de l'oratori i les grans obres simfonicororals dels segles XVIII i XIX. Cal r eco rdar, també, que és fundador i dir·cclor titular de I'Orqucs tr·a Simfònica dc GaHc ia amb St>u a Santia go d e Compostel·la, cr·eada l'any 1996, i Sf'ria molt bo mesu rar Iu tasca que hi fa e n un repertori més ampli. D'entrada, el seu Bacb sembla -és!- rígid, com compacte i bastit sobre uns temps extremosos. P erò . com sempre passa en vet·sions presidides pet· la coherència per discutibles que siguin , s'acaba entrant-hi sense cap senslfció incomodant de re- núncia. L'orquestra és bona i el cor, millor, particularment les veus masculines. També els solistes, menys el tenor, el nord-americà James Taylor, que és un dels seus col ·lab oradors habituals i que, curiosament, va semblar el més desplaçat per la concertació. Al seu costat, Guido J entjens perdia la línia amb facilitat, però la seva veu bonica dc baix aportava interès a les seves intervencions. Les solistes femenines, Donna Brown (subs titu.int Lynne Dawsoo) i lngeborg Danz, són ambdues pilar·s fixos en els repartiments de Rilling, com en els de I-l eiTeweghe, Barnoncourt o Gat·diner. O sigui, d 'entre el bo i millor que es pot reclutar ara mateix en aquest repertori. ' OSC amb L. Foster al capdavant va iniciat· el programa amb lma intct·pr·t'tllci6 molt corret•ta i de ¡,rran rigot· dc la Segona. Simfoni(l dc F. Schuber·t. A cada nou moviment, la confiança i J¡a qualitat dc la ioterpr·ctació var·en anar augmrntant. En aquest sentit, cul Jrstarar Ja musicalitat dcmosu·ada en el "Menuello'': tempo ajustat, clinàmir-a acurada a111b momrnts dc grau deUcadesa i un acon~eguit equilibri orquestral, csperiuhnent en els ventl:l i la pt•rcu~t!ÍÓ. Benet Casablanca¡, i Do- mingo demostrà en cl seu Postludi una indiscutible sensibilitat en els recursos expressiu~> insu·umentals. El tutti amb el quaJ comença l'obra t•ns sorprèn amb una f'..Sftweïdorn ·"violència interna'' (el~ punyent~> metalls que semblen esquin çar l'espai; les conles que Prncrgcixrn càüdanwnt t'o tm uconsc¡,•uit cunlnt8t túnJJrie ...). Remarcubll' és la flexibilitat mel·lliluu de Iu uwlodia de cordes i fuAtrs. Aquesta "violè nda inLer·rla" no impedeix a Cusahlnnras d'ofer·it·-nos passutges d'una interu<a &ensualilat que em. fa recordar Lulú d',Uban Berg. uLxí com d'una ac·Laparadora uo;,tàlgia. So\'inl cJ ~t'ntiment &embla ofegar-se en (•I pr·opi plor... L'intC'rh en aque&ta obra uo l"('Sta solanlt'nl en J'a,perte tímbric. L'autor· drL'u conbtà.ncia d'un hon olic·i en l'elaboració motivkott•màtit·a. fuga.ti i divcrhCS concrecions de tcxtur·u. Ara b~. d rccouoneixcment d'aquestes virtuts ¡.aalcses no ens eximeix dc la ct·íticu dc dctrnninndes feblcscll en la forma i l'li l'or- ganització del discurs musical. La primera cosa que destac·a ós l'irwxpl.icuble dest•qt~ilihl'i t'li el planlejanwnt or·q11rstml: t>l paper de Iu )lCl"CUSSiÓ é11 gtúrc bé t'I d'un tt'.stimoni muq,;inul dins dels esdcvellirncnl~ sonor!!. Un ús convencional de la pcrcu~sió pot retrotraure el cüscuD musical cap a certs anarm rúsmes d'estil que contrastrn amb el llenguatge plenament expt·essionista de l'obt·a. La repetició dc detenDJ. nats "tics", com at·a la d'u· cahar l'articulació Jc les frases amlJ un c1·escendo, bé sigui del t.u.tti o pl"inripalment dels metalls, és un t·ectu·s que ha sofet·t molt desgast i del qual no s'hau. da d'abusar. Al Uarg de l'obra, l'arribada aJs punt, culminants parcials i al c\í. ma."' - ve seguida dc cam·i> inesperats en el pla discursiu que desvirtuen la ten>io acumulada, i frustra les logiques e~:pectati"es. AquP·I '·no saber morir.. es fo f\· tensiu al Postludi corn a unitat (certes ··hipotequt'' 1 llarg termini'" en els Prtsón ine.xcusables en d· Post-). Entre el minut ]6 ol 17. a tot estirar, robl"il hauria d'haver expirat en l'anhelada consumació d'u· na simfonia en un molÍ· ment curulla d'm·gèncie; i vehemències. Foster· en• oferí una lectura molt cstu· diada i serios-a de la parli· tm· a. EL concert va tenir-, però. ro la seva darrera pari ri seu pt·otagonista en el violi· nista Gil Sbaham, el qual 11 fer tota una demostració tir talent i de tècnica en el nrnn dt>l Concert per a violí dd Sibelius, obra escrita, !'fn· dubte, per al lluïment dr solista. Un p rimer moliment. "Allegro moderato". ple de passió i profunditat. amb passatges de gran dif~ cuitat tècnica que Sbuham va saber dominar amb collfiança. Tot seguit un '·Ada· gio di molto ., on el violí rnr reflexiona en d dita, r·egisn·e greu de l'instrunwnt i on és de menestet· mantenir un delicat equi.lilwi de r or· quesn·a. El darrer mcl\Í· ment, "Allegro, ma non 11111· to", de caràcter alegr·c i un xic orien tal (cosa qlle fn r~· cor dar· l'escriptura violinÍ• tica de Rimski-K01·sak01l l'interpretà amb una gràrint tma força comunicativa qur va fer reu·e al seu ¡u·t el ~i>r del públic assistrnt. p SQ /(J c. per j piar non Car Cot. mer disc I nu l'oh In• Joh mC'r lll"a r·cci cic 1 E del r·c I· tem 23. tuïd so.~ , scvn Sl' U allc1 COilt ven dini SÓII vir·L sobt la ~ com PANORAMA CRÍTICA Actuació memoraiJie de lluís Claret :I ;: i è i 1talu- icbulana. discur, anaero- •trastco namrnt ·ra. eterm~ la d'a- de lc. scendo. prinr.i'· és un rt molt , s'hauarg dt s puntJ. i al ciícanri, d.iscur· ~ tensro 1 les lòAque;t ; faC\com 1 equeò 1 ls Preen et, ut 16 al robra irat en ::ió d'u· . mori· ~ncics i ~r ens •lt estu· parli· i r. però. part d el vioti· qual~~ ·ació dt el marc Jlí de J ta, sell· .eot drl • ID0\1- lerato-. Wlditat. ·an difi. 5haha~ nb conJ --Ada· iolí Dl~ en d trumeot 1antenir de l'or· • movi· JOU tan· ;re i Ull .e fn J'f'- violinÍ>•rsakovl gràcilli iva qut :-tel cur Braltms vist pel duo Colom-Deleito Palau 100 . .JoM'P Colom i Cunnf'n Deleito. piano. 18 ualsos amorosos, lariacion.~ sobre un tema de 1-lavdn i Sonala en Fa menor dc Johunnc~ Bruhmh. Palau d'e la )!úbica Catalana. 3 ric ch·-rmbrc dt· 1997. per F. TAVERNA-BECH I púbJjc mrlòmu n har<'rloní va poder escoltar tUl alt r·r. duo pianís tic intq;nll pe r dos no1us de prestigi, com HÓn Carmen Dcl...ito i JosPp M. Colom, el qual ~II'C<'ÍI! u­ ment ha obtingut un èxit rfjscogràfic amh J"cun:gistrament de la intcgt·al d c l'obra pet· a piuno H quut•·e mans i dos pianos cie J ohanncs lkahms . .Jus tarneut craquebt8 mUbl(~a brahmsiaua VHn ofel"it· un rt>cital ah; hahituals del t·icle Palau 100. En printipi l'I p•·ogr·ama del conct••·t havia d'ill(·lourCc" Ics Variacions sobre un tema de Srlwmann. op. 23, però van rsbet· s ubstituïdes pels 18 valsos amorsos, pàginc~:~ qut•, per la seva iliaftmitat lírica i (•I seu crn·à(:ler· damu111t , ullcugnieu la denBitat d el concet·t, en ('I quul lï¡,•u•·uvcn filles olwcs d 'extnwrdinària com11lexitat , com , son les imp•·cssiouants i vil·tuosístiqut>s VariaciotlS sobt·e un tema de llaycln i la Sonata en Fa menor, composició núnueinsamrnt E elabot·ada, tant en la utilització dels recursos cmalius com en la síntesi quP hi aplica per assolir sense concessions Ja desitjada 111Útat formal de l'obr·a. Certament, la interpretació dl'l pl'ograma no ofel'ia cap mena de facilitats i ohüguva e ls pianistes aJ control constant de l'exJH'essió i dc l'Pquilihd sono•· prr no incórrer en l'an·avatament d el factor virtuosístic o bé a di·amatitzar excessivament el sentit del discut·s . D'alguna manera , el duo ColomDt'le ito va posar de manifest el seu conei.xement d e l'especial icliosinet·àsia de Ics ct·eacions de Brahms. per una part apassionades en sentiments i per l'altra ilominades per la intt·oversió. Tanmatci.x, la lectura de les obres d e Brahms va quedat·-sc eu un to asèptic ui qual mancava el toc d'Pmoció precís per caplar l'atenció del públic. En altres p araules, ens hauria agradat poder escolta•· una traducció més pa rtiripa tiva , meuys escol àstica i més identificadu amb la poesia i la humanitat de Brahms. lntrgru1 dt1 lc•h ,<;,¡,,,,, p1•r rJ vi!Jloncel de .1. S. Bat·h. Sala Gt·un dt'l TNC. 21 clt• dtiM'mht·" dc 1997 . pe r F. T.-B. au Cuau la va dt>s<·ohl'it· t•n una llibreria dc vell lc·s Sis .~ui­ tes p ern violoncel dCc" J. S . Bach. Pol dii·-Kc que d<'s d'aq1.1Cll moul!'nt el g<•niul músic del Vt•ndrell va h•nir-les <·ons tunlmrnt al seu co&tat ¡·om l'e,cmple i el model a sc•gu i r· en la seva trajectòria vital. L' anclotTà Lluis Clu•·ct, dcixchlr seu i a!'lunlmrnt un dds nost•·es millors vioJonccl·listcs. bcmbla incidil· rn iguu l rom.idt•t·ució, ja qur d<' tant e n tnnt 8COStUIUH H JH'O!,'l'Ulllfll'les. Cet·tamf•nt, en <Hflii'Sht {l'(:qlicntació, Clu•·nt lw anal dcpuntnt Iu St'Vn visió rnus icnl soiJn• nqurs te,; obres d1• Bach, 11·1:1 quu ls, malgr·at ha ver C!ltut esc•·ites o•·igina lruent pet· u Iu viola d c gumba. U\ ui són una vct·iLahJ,. untologia dr la música 'iolont·el·lístil'a. Les lc<·tm·cs que li \ ' 11111 P rscolta r dC' l.es Sttites mím. 11, lli , i VI, vau posseit· !'onsidcr·able entitat m usical, especialment en les peres dc I'Ïlmc pausut , en què la pul'esa i beUesa del so del violoncel·lis ta es manifestava e n tota la seva plenitud per donar emoció i poe,o,ia, mentre que en els moviments de més dinamis me, la tendència a donar· lUl caire virt110sistic H la mÚ!'ira va produ:il' a lgrms desequilibr is que Cla•·<'l, però. va s uperar sense problemes, e n w1a actuació memorable que el públic va ovacionar amh Vl'I'Ítahle entusiasme. Diguem t~unhé que i u Snln G1·an del Teatre Nadonal de Catalun ya, vlt·Jta dc gom a gom, va demos ll·m· nna bona qvalitat acúst ica, aspecte que c1· alguJlll m anera compensa la dific·ultat pel' accedit· a les loenütats a causa de la disposició dels passadissoN i de lt>s inevitables i nombroses csralt>s. PANORAMA CR TICA Modèlic King's Consort ,, Eurtwunt·t>rl. ··ln :ulnl u '\eni-"ia"' . Tbe King"s Cunsorl. Dir.: Hulwrt Kint:. Cabriclü, ' lonte' erdL Schiitz i altre... Palau eh· la '\ltí•iea Catalana. 12 de de~emhre de 1997. M \I C. i per X.C.-D. E n una ll'tnpOI·ad a Jll"Òdiga en nnís iea Vt•nc!'ial!:u roco nnu, pt·opusavu u lïmll cl'nny umt vt·tll urla 411c, Iol i c·omt•nçat· amb la fal!lnosu músku qtH' t't:l feia a la SercnÍNsinut Hepúh üea ols ;.t•gles '- Vl i '-VIL, eslava ccnlr·ada prr· l'ob•·a c¡m• ompliu la ~ot'gona pa ri, Iu 11istòria dPl naixement de !Vostre enyor 11 V ·135 de ]esucri.~t. Ileindc·h , rhiHz. La p r·cc•t•d ien can :on e. hirnnw.. i anúfunt•s dt• trrnàtira nadulcnea de <'Omposilor,.. relacio nab amb la baan Mar·co: sílira dt• Giosl'ffo Guami. el ¡,'I·an in no' nd or Giovanni Gabrielli i d S!' U segu idor Cesar-io Gusa~o. Tt•tTCn) ideal per a la liligrana i. per tant. per· a l King's Consort, IJlll' PI ¡;eu din>ctol· rlis posaHt amb els ins truments hi~ tòr·ies t•n dos blocs simrlri<"s amb els cantants cn situacions que variavt·n ~t·gon~> la polifonia de lc~ pree~. Els efectes t'stereofèmir.., al servei dels fabuJo~ob <·ontrapunb i les harmòniarquitcc·tures C'I't'l PnA 160 quc .. er·cn pen·c•ptiblt•~ fins i Lot en un ¡,aJa tan gran 22 com t'I Palau de la .\Iú~ica. Montevercli apat·t'i'\cia amh una o hru nwnor. EI Cor dt>l.., N1Jg's Consort, un conjunt coronat per· lrs interwndons de la insigne <"Ontratrnor Jame.s Browman , que· compcmsa mnh ar·didcsa juvt'nil el qur ja li mu1wa d"estrictcs c·ondjl:ionb vocals al fina] d'una dilatuda eanera, els va inteq 1re1ar· urnb exquisiclt>Ru i una IH'f'I'Í!iÏÓ absohrta UJlS i IOL e n la pronuneiaeill llatina {qudc-om q11e no ganrnlf'ixen Iols f•ls l'Ors de l'Eur·opa del Not·d). A continuac·ió, t'!-1 va intl'r¡JrPlur t'I súmmum de per posi Mo~ ca I la música coral antrrior a Bach que és r Oratori de Sadal de Schütz (158516ï2). un compositor que. com deia el programa, constitueix e l prototip de mú:üc humanístic a l'època de la Guen·a dels Trenta Anys. Va ser deÍÀcblc de Giovanni Gabrielli i es va relaciona•· amb Monteverdi. Per això el se u estil es va impregnar de la tèc11ica mad1igalesca i polifònica que es practicava a Venècia. Va comp onch·e aquesta obra esplèndida quan ja tenia vuitan ta anys i rn Iu qual alterna pt·cmonitòriament la música coraJ amb el recitatiu a càrrcr d'un evangelista narrador que glossa la Nativitat amb intervencions en forma d'airosos carregades d' ex11 r essivitat. La música retrata a la perfecció t>l cu ràctet· de cada passatge: la pompositat dels reis mags, r alegria dels paspre tensios itat la tors. d'Herodes, la sole mnitat dels esc r-ibes i sacerdots . La innocència dels ànque Llàstima gels... aquesta obra encisadora, tan exemplarment eficaç i s intetitzadora i que tan t fa r ecapacitar· sobt·e les culminacions bac hianes, a penes sobrepassi la mitja bora. L'execució, no eaJ dir-ho. va ser modèlica. nwr tari \Ull Felif Alícia de Larroclta en música de cam.ra lb('l·c·¡mlf'ra. Aliria dr LutTocba. piano. Kelll'r Quartet. Bruhm~ i Burtók. Palau dc la Múhlca Cata.luoa. I (le tl~· ~t·mitrl' dl' 1991. i ser l 'U bier cert t•ion cinc lllOll p e r X.C.-D. E n l' únil: concert d'lhc•r·c·umc•t·u c•e- ll'hral durant el mes de dt>sembrc pt'l'Rcnlavu un dt:>ls l~ll quarll'ls m~s <'n voga du•·rrranwnt. t'I KrUcr, formal l'any 1986 per· joves mtíl'i<'~ de l' Esc·ola Franz Li.,zt de Burh.rtw.,l. Des~Jrés d<· guanyar dos roocu•·:.os de pre-,Ligi, el d'E vian i el Borc·iani, partid¡wn c'n l'ls fes tival;, de Salzburg. Luc•t• rna. Montr·eux i Edimburg . .\ff.~ d e pre~t!>a, irnpo;,Jo.ible ... Els Kt•llt··r· -anomenats així pel pr·imt•r 'iolí, Andrras Krllrr- intc•rprelen amlJ !'U(JUSsionament, J' eCJUiJilli'Í i la jus lt•sa que e:; s u polla en u na r,,.·mació qur ha arrihat al zenit dc l'alta compf'lif•ió. I~L Burtók -("OIIl¡JUti'ÍOhl !W U- que vun ufcl'ir·, d Quartet núm. 2, rt•sullu expressiu a pu r·tir· <h·l r·chuig sis lt'màtic d ' inlrnRi fi<·ac·ions rxprc;,Hicmisl!'s que són pfecLis le~, pt' r·ò, aU10ra d'una gran força, bt:>n perfilad!'' comunicatives i tenses ' part:U· d'una pt·opcnsió 1 contrastar de fm·ma molt evident temps, ritme> 1 textures. Va n causar un, òptima impressió. Alicia de Lanocba 1. subjugar· amb algunt'i> pi' ces curtes de BraJnns a b primera part, exüctes dr!· op. 116 a 119. Hi prc1ali. el cromatisme en Wl ttr de triment dc la quadraln t·a formal i e•·a claramrt pt:>rceptible que la piani·t procurava la rreació òctF mes més que no r c~tah& ment d'estructu1·es. Co• sempre, or-iginal, pet·bon li;;sima, convincent. En el Quintet en Fa W nor op. 34 d<' Brahmo, u comesa vertehr·adora dl! pi:.no va semblar UUJ mica fràgil en alguns pn• sutges, com lTibutària tir la intangibilitat ap l iradn ~ les p eces aote•·iors. Pr~ les cordes r·esoüen amb e' seu ímpetu aquesta sema· ció d'enyorament i la 1tl sió va ana•· truallanl a rnt s ura que progr·cssava. asso Xlll" ncu·i ¡níJ1 I erC> I ors hu t no F la q I'C'CI es fo l't'l'I L ami lo nc lat u per· Con un pon llor rnt•n s im; Ci vi pas¡ Jli'OI o fie lli m.en ric dt• . pos t mcn mcn PANORAMA e R T I e A Ampli ventall de música catalana contemporània 1" \l o-tru Cutulunu clt• 'hí•it•a Ccmtempot·ània. Georghe ~lotntu. violon rf'l. \,, umpta Coma, piano . .Joaquim Roms, Alt>jamh·o Ch ilutli. Ft·t·ch•d(· \\ o rt i JoRrp 'f. Plade,'aU. Cc•ntn• dl' Cultura C:onh•mporà nia ol~· Barrdona . 15 de de· l't'nob t·c· do• 199i. Mm·ta l'iol, sopnm o, CUt·lt•., Pui!,!;. piano. Miquel Pardo, l\le1·tè TorTt'lll ~. Murnu·l Gart'Ío Mot·autc· •.\Jhe rl Sa1·dà , Bent.'L Cus ulthiiH'US. Jo•c•p 1\l. Mesln.'s Quadren) i Miqul'l Rogt•r. Auditul'i rlc•l Ct·ull·u d e Cultm·a Con temp orània de BarTo•lomc . 19 Jc• clc••rrnlm• ell' 1997. Una visió sobre la música d'avui i de demà l\ Ft•;,tÍ\ ui tlt• \Jú,itlll<'' Cun h•mpot·ànit',, Quurtrl cJ., Corj Gui larru Bm·¡·ht•t·ini. Carlc1• Cru? d r Ca., tm. Rafut>l da D~az 1 "anuc•l Ca,tilln. Cenlf·•· dc· Cuhu•·n C:onkmpor·ània de Burt·t'lonu. I clt• tlt•,cmhn· clt' 1<197. Ban·•·lonn 216 i Corup!lll) iu d1· Du n'a T1·àu, it. Oit't'l't•ic): E. \'fat·tint•z-lzt¡nic•r·olu (m tl'ic•al) i Mm·iu Bel\ it·u (cureu¡.."Tlllku). Ru!{gPrl Lines (\ltu·tin \latalon mn,ic·a- i \fnr·in Rel\ ira ~Orl'O¡!;ra­ lia-). lclc•n cll'i¡..oinnl ¡Jc• l>o1 itl \lhl't. C nn\t•nt dels Auge•i~<. 11 eh• dc·~t·m hn• cic• 11J97. per F. T.•B. ~ per F. T.•B. e r uarll'l. d t> dr· r ñJade:· cnses n >ensic) n 11a moli 'Ít111t'S I sar una )cha '' mes pt- llllS aL e les dd. prcvali. un ('11\ Jadraltr ara01est piani.:t; ió declt r e;;tabfi. ~ . Co~ personl 2 Fa m,. ihms. h lora d~ ar 11111 uns pa• tària dt ¡li cada I ~s . Per; t amb r :a sen<~~' i )a vl.'f nt a lllt' ava. <:ad.ft uny dt•s tiPI 1983 l'Atlsociurió Catalana d r Compositor s or ga nit za el riclt• Mostt·a Catalana el <' Mús ica Cutaluna. LPs ~ is prinll'res cdiciont. van H·nir curà cte 1· hil'nnnJ , rl t•sp•·í-;, ,·an passar u rsSC I' a nuals i sembla qu e a p arli•· d'al'U tOI'II UI'Ò a l t·rgim cie biennaütat. E l que sí es cert és que en lt•s nou edirions relt•hmdcs, l' Associució ha int<'nlal promoure· Iu m1Ísicn d els srus associat s, donat· a C'Onrixer a lgm1cb o lll"l'S d ' alll·cs na<üons i c•·rnr e ntt't! el ptíblic· barr:cloní un interès per Jt's olwcs tlcls u u tors nctuuls . Certament, ha estai una h Hwu dut·n i no sempre n~rou cgudu , en Ja qual els tlifcl't~nts r quips r ectot·s no han estal viat esfot·ços per ma ntcnit· un cert nivell. La IX Mos tra s'inic ià amb un t·rcita l d e l 'ioloncel· U~:~ ta Ccoq;h e M otat u. qu e . ac·ornvan) at prr Iu pianis ta Assum pta Comu. van intrrprcl lll' un iott' t·iori tza t lm pomptu d e J oaq uim H oms; una excessivament llar·ga i c•la bol'lrd ís· s ima Sonata d 'Alt•j and ru CiviJoui , no exempta d c passatges escr·its amb e l p•·opòs it cic dt•rnos t t·n•· ofi ci i p e •· impt·oss ionUJ' la galoriu ; Cinc m01Jiments mttsic(tls cie l~ t·etle­ •·ic Wo rt, exct••·c iei c aèhir dP f'ot·mu lis m es d c tt·nçR postt·omà n tit'a lla •·gnrncnt cadut·ada , i finul mcnt va n cstrl'mu· la So0 111 nata per a. violoncel i piano d e J osep M. Pladevall. Vu ésser aques ta cla n ·cr·a o Lr·a ou es coneentrà to t l' int er ès d e l r eC'jtal. Certament. la lògica del seu procés constructiu. e l gust p et· ucolol'ir el disl'tu·s amb contr·astos nuri granü'ts. sinó sempre condicionats p er un contingut expressiu. són algunes qualitats que vam copsar e n la Sonata de PladPvall. Amb tol, cal r emarca t· ]u tasca excel·lent dels inl.~rp1·ets pe t· oferir una lcc·tura inter essant, punt u ui i comunicativa d e ls textos que. d'ul tra m a n cr a i u excepci ó d e ls signAts p et· Pladevall i Homs, hau r ien estat difírils d 'escoltar. Cir cums tàncies a]jen es van impedir l'assi s tència a l t·ccital d'Anna Ricci i a l con cet· t d e dicat a do n cs comp ositores, en canvi , va m poder aplaudit· la soprano Marta Fio] , que e ntl'C obres d e Morante , Casablan cas, M estt·cs Quadt·en y, Hon cgget· i Sardà , Ya oferir l<'s ge nials Histoires d'enfants d e Strav:insk y : l 'estJ·enu d e Cançons i poemes per a nens d e Miqu el Pardo, d e s u gges tiva factu t·a lírica i intet·cssant s uport bantlònjc; Sis cants (t extos de S. E s pi'Ïu), musicats d e mancnJ senziUa per Mercè Tort·ents, i un cicl e d e Cinc cançons sobre poesia d e Brecht d e Miquel Roger , d el qua] d estacaríem l a qualitat d el d esen volupa· ment del seu procés expressiu. E s t'\'l'l que In idc·u d1• cnnlPIIlpo 1'11 rw'it u l 1'11111POI' I u unn voc·nció de fu tur que· u II'I:(UUt'l! dt'Lxa dl' banda Iu uneió que l'avui i l'I dt• mò ll' lll'll la seva ruó d 'í-sNcr· 1'11 l'I passat. p,.,·sr¡;uim la II0\'1'tat SCIISe adOIIU I'-110~ lJIIl' U vt•gad t•s allò c¡tu• e ns M'lllbla n ou {os simplt' llll'lll IIIIU t'OSa vella qm•. tt i' I'III'OI1Uda, ha Yi1-rut <'n l'oblit. altra banda. la urgè•m·in dt• captat· i fLXUI' la Il O\ l'la i qu<' es p•·est'nta c11Lr·p l'instan t dc l'ahir i l'i dl'l cl<·mà <'ns obliga u d!'ixar· de bundu qü estions uut vi tuls com ¡¡¡)n assehrt n·ar la <·oh<·r·rneiu clc>l projecte, Iu bcv u viabilitat. l'l'ficàC'iu eh• la sc·vu int<'l·ligibilitat, c•n definitiva, oblid em dc• douur a l JII'OdueiJ• allÒ Cf iiC' li 1~.1> lll'f'I'!ISI:tl'i pt~ t· ga udir dt~ pct'SI.w eliws dP per chn·ubilitut en d fulu t·. A quC's lcs rn anc·ant·cs vam p od('J· cun~tntur·-lc•<; especialme nt en el Quinteto con g nitarm d c R ofuc•l Díaz. pàgi n a csc'l'ila a mb tola Ja ciència musit·ul pt·òpia dc· l ~ avunt¡,.•'I.UII'tlísteb i plena d<· l~ tit:b d e l;; nom, Ucn guutgt'~> ~oon o •·-. qu e av ui s'utilit zC'n i c!l premien i c1ue lunmateix r es no apo r·tl'n t-i 110 Í'!- r('velur p•·ofunda maneu d ' id ees. Unu rosa s<·mhlant, potse t· amb IIH'n) s \'Ïru.lèneia , va p osu r d e munifest Iu rnúsic·u d<'l Quiuteto con. g nitarra d c C ru z d c Castro , c undlu tl o I.<'O· ria i flp vocació cxploruclora , p erò amh tot, òl'fenn d r p otlc t· t'motiu. E l con cct·t del Quat·lct R oc·C'herin.i va rïnalitzar nmh un alu·e Quinteto con guitarra. p àgina d'una ('(•t·ta p,.,. Martln Matalon bl'illantot· instrumental. ('llCUI'U qu e fot·mafu.ta. del M'\ illà )1anuel Castillo. D ' alguna mane ra, aqtH'Sls qu intets C'xemplificuve n les músiques d e luhoratori que es proposen a púLUcs pe r·du ts o bé in exibl<' nts í es contra pos aven n l'objectiu d 'csct·illl:e pet· ui púhlir art11al que precisnnwnt es pretenia e n Ruggecl Line.~. L'esp eetad r esla va ins pirat en unes iclces d c David Albet que <'1'('11 con seqü èn cia d'unes n'tll•x.ious sobre Utet·a tu ra i n r·t l'll gen e1·al exposades pe•· h alo Calvino en Sis propostes p er al proper mil·lentli. En n~sum: dan:.a i música utilitzant irrenunciabl t•ment i scn M· falbos pr·cjudiris . gestos dc tot<''- les estètiques. essent t'OD!!<'Í<'nts dr totes les tèr· niqnr;, i essent amanL'l d e tot<•s les m úsiques contemplll·ànics, alhot·a en COlllac i<' amb les estè tiques del eu r·t·r r-, inten t ant t'<'ll'obur una nova genrt·aeió dl' púhlir ... E l rC'suJtal: una co¡·eogrulïu Í IUI U ITIUS ICU d ' inconfusible vistositat i <.¡u<' la nmutci:x no e ns Yu f<'r oblirlar, por cxemplt•, In munieS d'i dees. de ::.uggt·· rinl('n ls, d 't>mocions que vnm vi ure escoltant fa po<'s dics els Quartets dr B a r·tók , t':<<'rits en e] prinwr te r ç d<'l nostre se~lt· ... PANORAMA TICA CR Katia Ricciarefli, entre dubtes Ft•,li\'nl Piano i Rl"l Can111. Katia Hit·iarelli, soprano. \in. tt•nzo Stult•l·u. piano. Pni,ieUo. flündel. Ro~!ÚIÜ. Pt>rrin 1 To,li. Palun d•· Iu :\Jú~ira Catalana. 13 dc dc!:embt·e d. 199ï. per X.C.-D. E Brillant Orquestra Nacional de Cambra d'Andorra Rih<'t"mlí~it·a. C:ont•t·rl d~ \adal'9ï. Orquestm Nacional de Cnmllt"ll d' \ndorra. Dir.: Gt>rard Clat·et. Cor Nat·ionaJ de Pt•tit- Cantor- d' \mlorra. Dir.: Catherine )letaver. Basílir a de Santa \faria del )lat·. 20 de de~embre de 199ï. per X.C.-D. ibermúsica i la Pl a tafot·mn d·Entitats de la Ribt> t·a !:cnrat·reguen d" omplir periòdicament d c música assequible aqucbt hani de la Barcelona vella. Aquesta vegada ha estat un fot·midable ro ncert a càrrec de l'Orquestra 'arional de Cambra i el Cor de Petits Canlor·s d'Andorra. L'OI'\ CA s 'ba convertit en una de Ics millors formacions d e cambra d 'Europa gràrieR a una tas<'a exigentís!'Üna de preparació tr aduïda pel seu concertino dirertor. Gerard Claret. en una <¡ualitat sonora i un perfllament del so que són un autèntic model. "Jo c·al ana r a <"t'rcar a l'estranger el que tenim a prop. Aquesta orquestra de formal petit i gran ambició sol oferir concerts per tot Catalunya i cal seguir totes les seve& convocalòt·ies. És cert que r acústica i la immensitat dc Santa Maria del Mar no té le.s condicions més c·onvtmientll. Tot i així. Iu Serenata en Do major de Txoikovski i l'Adagio op. 11 de Barber va n "Onar en ver!'lions abo,oluta rnent ~atisfactòries . ,\ Ja ¡,egona part se' ls va R 160 unir el Cor de Petits Cantorns i la concentració general amb intervenció dc l'orgue (Ignasi Ribas) la va agafar Catherine Meycr per escoltar un ln vitnlori i Responsoris de Nadal de Na r·cís Casanovcs (1747-1799). que va ser organista i mestre dc capella i de l'Escolania a Montserrat. que portà a un nivell excepcional. La seva nn1sica italianitzant combina les veus amb molta ciència i constitueix sempre un descohL"imenl que evidencia com menystenim el nostre patrimoni musical. Res ulta brillant i. alhora. gens pretensiosa a diferència de la cantata Puerite Concinite de Johan R. Herbeck. oferta a continuació. men ys polifònica i més teatral. centrada per les intervencions solistes. El Cor de Petits Cantors. que també va cantar unes quantes cançons nadalenques, va causar una òptin1a impressió com a conjunt cle veus blanques i joves i pel nivell individual dels solistes. Els cantors sostenen pci"Ícctament obres com Ics escoltades, en les quals la diferenciació de te."<tures i l'arquitectura contrapuntística és un factor primor·diaJ que preval per damunt de la melodia. s vt• u que t'ls t·c•ci t u l~ de Katia Riei ul"olli a Barcolona, que és una eintat on hn cantat poquíssim , no podt•n ser· nor·tnals. El qu t> va oferit· l'any 1992 ui Liceu vu ucabar amb UJl nlclurull mutll entrt• c•lla i <·I públic per unes par anlt>s por t.mct>t·tadt>s de lu soprano clt!sprés d'una pobra actuació. \quest cop era la finta (o exageració) d' un n:fredat el que rnar"Cava Ja tònica dc la vetllada tot propot·cionanl a la il·lustre at·tista l'ocasió cle fer més tca lt·e d el que calia amb posat:. compungits. accessos rcpr·imits de tos, invocacions al perdó, mocadorets ••ngnnxats al nas i 1111 xal fr·edolicamE' nt embo(jcat a Ics espatlles. AJ{,'1lns no ens vam cr·e ure el conlratt•mps, mrnys encara quall la vru sonava eles de la ptimeru nota al Palau millor que f'll el seu dan·er cm·egisll·ament, l'òpera ilmica d<• Mascagní, on sona força més estroprllada. Una \CU que \a perdre una bellesa cxrcpcional eu posar-se al servei de Karajau i d'un repertori que la 'a fer evolucionat· dc pressa i prr· mal. Enrara ara Ricciarclli no cessa dc r·efet·ir-!>C a Maria Callas com a model quan e•·a la Tchaldi de qui s'haur ia d'haver considrrat l" hereVH. Un err·o•· monumental que li va malrnett·e la veu i que ara tó com a conscqiiència que afr·onti recitals aenRc )JOC t·o mpr·omís amb una Mnsia qu.e Iu por·tu u fin{,"Ír indis posicions que pr·(~di~;posin el públic a l sru favor. E lla mateixu cll•srnc•ntia RO IH"c la rnarxa la inclispot.ició rn comprovar que u na gt·an p nr·t dc•I pú hlic ,. 111( tnl l'u és dn en es cr eia el seu posat d. fràgil .Minú oferint una segona part r ematada amh propines divt'rses de~pré; d'ha,er fet anunciar Jll'l' megafonia que potser evew-ia obligada a caocel·lar eo qualsevol moment. En reswn: una veu amb un cansament que ve de Uun), que usa en usdefruit cncaru l'antiga opulència ro el tram central, que sona S(fo vint amb una emissió qut sembla poc coberta. Les agilitats r·equeridr; per Handel van sonar mecàniques i la gràcia a Rossini en la tessitura tlt mezzosoprano resulta J>O' comparad.l convincent amb l'estil de Berganza Bartoli. Però. srn)OI' quina excel·lèncja en kcançons de Tosti! Quin intint per fer-Ics ex'P•·esshf'i per donar a cadascuna UJU tensió diferen t! Amb b col·laboració, és clar, d'ou Vicenzo ScaJera que semblava més distès i creatiu. I quina llàstima que una ar· lista tan gran com eDa -i com la majoria de C3P· tants italians, d ' altra ban· da- no hagi es tat tcmpi.D· da pet· Sclmher·t o Brahnll a l'bo-ra del tramorua postoperís tic. Tosti o Pff r ia només són s ubterful!Í· dc saló. VO• tal mí d't pat esr arn qu. dc! CUl ela COl de si o Cel fic¡ i a qu, pr• de un tell na. l mu rar eió de rac cip ter· pn paí sim xar f! lli els goe till I oh e PANORAM A CRÍTICA •tes . Viu. i •re <lr Messies multitudinar i i impactant !CCÍa Fundació ·•ta Cuhn''. Concert de l\adal. Orquestra i Cot· The Engüsh CnMort. Solistes vocals: Cutryn Wyn Davil.'6, Patrícia Banlon, Hufns Miiller i Mi<:hurl George. Corni Canti"'a (Dit·.: .Josep Prats); Liede•· Cumcr·u (Dir.: J osep Vila);bCor Madrigal (Dir·.: Mjreia Harrt•ru); P olifòmca de Puig-reig (Dit·.: Ramon Nogucr·a) i pu•·Licipants individuals (prepar·ut~ po•· Alfred Cañamcr·o, Jordj Colomer i David Beavan). Din·l·tor: Trcvor· Pinnork. El Mes:~ies dc HandeL Palau dc Iu Música Catalana. 17 i 18 de desembre dc 199í. per X.C.•D. ~ s obvi que la Fundació " la Caixa'' o•·ganitza darret·ament menys quantitat d'actes musicals. Però, renoi! , l'impacte de la seva oferta és enorme i només li caldt·ia afegir un inct·ement en la dispersió de les convocatòries per altres ciutats de Catalunya. Menys mú&ica, doncs, pct·ò entesa d'una manera que uJtt·apassa els limita del concert espo•·àdic i s'enriqueix amb finalitats pedagògiques i participativt>s. Cal destacar els serveis dc documentació, els st.age.~ i les classes magistrals, l'incommensurable FestivaJ de Música Antiga, les Passions, els selecussims concerts i seminaris monogràfics a la seu dc la Fundació i aquest Conce•·t de Nadal que ja serà per semp•·c la p1·ogran1ació d'El Mes$Ïes dc Handel convertit en una de les fites de la cartellera musical ba•·celonina. Una vertade•·a festa musical d 'una qualitat ga•·antida pet· la contractaci{, de l'Euglish Concert de Trevot· Pinnock i caracteritzada per Ja pat·ticipació col·lectiva i desinte•·essada de cantaires no professionals d'an·eu del país sotmesos u un du•·íssim pla de }ll'eparació (seixanta hores d 'assaig requerides pel tÜrecto•· més els desplaçaments i l'obligada adquisició dc Ja partitura). La idea d'un Messies obct·t i par ticipatiu qua- E )Sal dr nl una da amb despré• iar per tser t·· ncel·lar :ut. En :mh un e llwl). · encara en el ona so· sió qu• 1. Uet;dt· SOOal t·àcia • tura dr 1ta pO! tparad• ;anza o enyor· en ¡,. uin in.·· esshe>l ma una unb l1 lf'. d'ur. 1c sem- ·eatiu. una ar· ella -< lc t·an· ra han· templa Brah111: amonl t o Pr< terfu~· llava per pt·im er cop ara fa dos <mys en una ma¡,'lln vetllada i la t·eed:ició d 'enguany ha tornat a dcmostrar que r abast del projecte tot·nava a estar idealmen t planificat. La premsa diàda va parlar a bastument de la satisfacció genentl i no cal , ara, insistir-hi si no és per animar tothom que p~Joaui ser·-hi comptat t>n properes edicions com a cantaire o com a públi('. És una e>:periència de cultura i civilitat com n ' hi ha poques. Pinnock va jugar legítimament amb els efectes d'intensificació , estereofonia i texturació que se li oferien i va bastir una versió fortament rítmica en la dh·ccció coral, sabent que la contríhució dc l'or·qucsLt·a era secundària en molts passatges i que aquesta manca de corr elació simfonicocoral no seria jutjada p ejorativament pe•· ningú. Els solistes eren de pdmer ord m, especialment les dones: la soprano Catryn Wyn Davies. posseïdol"8 d'una vt>u excepcionalment pura i una tècnica que li permet cuntar amb ru1 esclat i una comunicativitat extraordinaris, i la contralt Patrícia Bardon, amb Ja profunditat vocaJ i el capteniment de les grans intèrprets de la seva corda en l'àrea anglosaxona. Els cantaires ocasionals estaven re partits per In saln amb membres de les quatre c01·als vrofessionals i vun cantar arnh una afinació i tma ronjru1ció tan grans com el seu entusiasme. Els grans corals posaven la pell de gallina, els ho asseguro. Homenatge d'Antoni Besses a Blancafort Antoru Be;¡ses. piano. Cltemins. Cinc 'tocmr1ts i Parc d'otraccion.~ de Manuel Blancafort. \udituñ deJ CCCB. 9 UI" desembre dc l99í. per F. T.-a. E nguanv "'han commemorat el centenari del nai.xement i el desè anlvcr·surí dc Ja mort de Manuel Blancafort, compositor que malgrat el seu ben guanyat prestÍeai i una obra important va passar entre nosaltres i en els darrers anys dt> la se,·a vida prou dcsaperrebut. Lamentablement, u excepció de r audició de l'OBC dedicada ui seu Concert de piano o bé la sessió celebrada a l'Ajuntament de la Garriga. ara aquesta ci•·rumstàncin prou est•·anya també ha fet actt' d e pt·Psi'ncia í'n alguns del.s aclt•s d edicats a la memòria de }fanue! Blancafort. .. Així bo 'am compro,·ar els pors qtlt' ens 'nm reunir· a auditot·i del Cl·ntrc df' Cultura Contemporània per eseolt1U' \.ntoni Besses en 1111es \ t>rsions modèliques i clt• manifesta ct·eath;tat d' al¡;unt'' dt• Ics millors piigim•s píanístiq11es del cnti'ih:~ tle Blancafort. Amh uno puloncio r ne... iblt> i eapat; d'obtenir una gamma ben diversificada d't•,pressioos ,onore~. Bes,es \'a suggc;.tionar- uo.,. primer. amb una lertur~• de múltiples coloracions dïmaginath·a línia melòdit·a de Cltemins (Canún,). després en el" Cinc nocturns va po!>ar tlt' manifc~t l'emotiu clima po~tic de la "~''a mú ..ira. que o,cil·la entre la in-.inuat'ió J ' una realitat que solament s 'intuei"< i la fantu-.ia dl'! món omric. Cm·"' ¡)ere.. corupo;.tt';; el 1910 d'e,pt>rit marcadament dà,,_ic van po,.ar punt final al e.oncert. t>n t'I qual Bt>''~";; va ~·star t'--Jl'"cialm~·nt in~pirat t•n la 't.'t'$ÏÓ qut> ' a oferir del ddt- El part· d"olrott-iOfl$. pàgina Jk'l"'on:tl on Bhmrufort "''da l:t quatihllt i ri<¡ue'n d,•l ~u pott"ur.ial crt•utiu. ju qu<" tf:tl~un:t 111111\t'r.l t'O l""' .:>t'\~ tlrtci• nul-. hurmorut-.;.., Iu 'itnlitut dd ,t•u a·itml." i I& nit"f,.,.,... dt• lo ''''U forms, bt •~ bt•m m¡u,-\fa lll3llift'!'hh·it\ miicit·a 'l"~' "'\l..u'lk"nl ' n rap.t\'úO- tf t-::\p~-.4r d:- \ ,.._ r·ittlhlt-,; don-. intèt').ll"\'\"51 t·n-~~ 160 PANORAMA CRÍTICA Una visió personal de la música pianística de Beetltoven Ft>sti\'nl t(¡- Pi nno i Bt•l Cunto. Eric H eidsie~k. piano. Sorrata op. 10 mim. 2, SoTUlta op. 15, ·'Pastoral" i Sonata op. 110 per a piano dr Beetho\'en. Auditori Wmtertbur. 12 de dt•st•mbrl' de 1997. per per F. T.-B. na dc IN; activituts mus.ica ls que sobre el paper palesava innegable inten'.s er·a l' audició d c les 32 sonates que Beethoven va dedicar al piano, instrument que jnntnmcnt amb el qua r·tct de corda constitueixen els exponents més il ·lustratius dt> l'estètica i genialitat ct·eadorn del compositor alernany. o ovintegen les audicions integrals d' aC(Uestc.. sonates. en les quals. si més no, s ' hi reOectei.x l'evolució que, partint del món clàssic, s'endin a cu el romanticisme i at•aha augurant l'era moder'lla del piano. Realment, l'empresa d'interpretar-les integralment exigei.x una concentració espidtual que la vida d'un músic professional oo sempre permet, i ja solament per· aquest motiu qui afronta rempr·esa d'aC(Uesta integral bcethoveniana mereix la n o tra adnúr·ació i respecte. Fins a cert punt. la riC(Uesa de continguts d'aquestes trenta-dues pàgines pianístiC(Ues suscita ja des d'un principi una multiplicitat de lecture que van des d'una visió històrica -ni més ni menys el trànsit que va de la tonalitat temperada a la crisi d'aqlresta com a motor· de la forma musical- i que, a més d'altres, pot centrar-se en la traducció purament sentimental o b é admetre també UJla interpretació que contrasti qüestions estTictarnent estilístiques. I , nat:w·alment, cJjns d'aquestes i altres exegesis possibles, cal no oblidat· que en graus més o meuys elevats és pennissihle <ruc el pianista hi afegeixi el seu toc j U lrs cuç er·a gen art pre CJUI un aqt met Or-quc,trtl Catalana dc Cambra. Carme Sancbcz, personal. Veritablement. H eidsieck ba elaborat una concepció els arguments de la C(Ual, com també la seva validesa. no posem en dubte ni volem discutir; d'alguna manet·a el pianista sembla interp retar les sonates des d'una per·spectiva final, és a dit·. com si Beethoven, ja en el darrer tram de la seva vida , recreés amb les característiqoes del tercet· estil les seves sonates del primer i les del segon, amb la qual cosa iguala la càrrega expressiva. certament diferenciada en intencionalitat i concepció. en cadascuna de les Lres etape,. Aixi -almenys aque La és la impressió que ens va produir· en el seu sisè concert-. en la Sonata op. 70 núm. 2, pertanyent al pdmer estil, ens va pertorbar l'e.xcessiva duresa dd so i el confusionis me del discors, mentre que en la Sonata op. 15, " Pastoral'', bi va mancar la Uuminositat colorista i un major vigor comunicatiu, mentre que tant en la SonatcL op. 54, inscrita en el segon estil, i la Sonata op. 110, tma de les millors del tercet· estil, van sorprendre per la duresa i br·usqucdat del seu discurs. ~opra· no. Sanli 'lolus. pcrcw.~ió. l\lilen Sutcbev, director. .ÚI tromuntmra dc 1\nrcís Bouet. Serenata op. 20 d 'Edgar Elgur, Adagio op. 11 dc Samuel Barber i Tres poeml!a per u suprarro. percussió i orquestra de Georgi )[iniche,. Ccutrc d e Cultura Contemporània. 14 de dt>.sem· bre tic 199i. Qu 199 En• con IlO <JU! QUI per F. T.-B. a lgrat C(UC era t•l darrer· concert del cicle i que umh vista al ¡,woper any I'Orquesu·a CataJumt de Cambra no sap quimr ser à la seva aclivitaL, tH)lH'SL futu t· incer·t no va incidir l'n l'ànin1 dels músirs. qu<' van ofe.-ir· una actuadó ben emotiva en donar t·e~posla eficaç a C(UÏ els dirigia, el búlgar· Milen "'latche,. n· aquesta maner·a, vam escoltar amb V(•ritable interè.s unrs Vf•rsions br·illanb i comunicatives de La tramuntana dt> arcís Bonet i de duc~> obres ben dà.ssiqucs dins del repertor·i cambrístic, com són la Serenata. op. 20 d'Elgar i l'Adagio dc Barber·. Amb tol. Iu sorpn•sa gr·atillcant el ~· la vetUada, la va conslituír l'audició elets Tre.~ poemes per a soprano, percus.~i6 i orquestra dPI compositot· búlgar Ceor¡;i Miutchcv. L'obr·a, baoada en uns poemes dc P. Slavyam;ky (rlissor·tadament no sr· n va subministrar la ncc<'ssàr·ia traducció), va impt·cssionat· pel' M la durada ben proporcionada de les tres peccs, rn les quals es desplega tm imaginatiu i contrastanl joc de coloracions IÍmbri· ques; ai~ mateix, el dis· curs üric flueix amh natu· ralitat i sen se artificis, és a dit-, la relació entre polifo· nia i harmonia està ben travada i elaborada seme efectismes. Fins a cert punt, ri· Poemes de Mintchev 'au tenir una bona acollida. circumstància a la qual va contribuir decisha· ment la soprano Cannt Sanchez amb la seva musicaJjtat i la qualitat de la seva veu de beUa ernis.>ió 1 un t·egistre ben equilibra! en tota Ja seva extemió. Va cau tar amh segurelal i emotiva entonació. lbrual· ment, el percussioni~ta Santi Molas va inter·prctar la seva particel·la aoth ajustats matisos i puntua· ció ·p recisa, mentre qur l'orquestra va posar de manifest la seva plena idenlificació amh les sol·b· cituds del clirectot· .Mileo Natchev pet· assolir una lectura ben brillant i em()cionacla de la música dt Mintchev. ni11 vio }'Ja mét prc i ns' mil deL és ' Ri e s'ui ri sl lloc Iu e uist Ca¡ ger <JUI nú1 Xa tet sen enc d'A qUI b'TU soh Re! sev cud B(•t lla IlO\ Vw IIL'l sen sen de dra PANORAMA CRÍTICA Bon planter de joves instrumentistes Pirates divertits al l'eatre Victòria Jo• t'UlllL• \1u~iral" de Barcelona. Cicle J o,·es & Clàssica. Qnurtet TòJiu. Joan 'liqucl Iler nóndez, Elisabeth Caro i Al 1· , Rarnin•z, piano. Ca;¡al del Metge. 5. 6, ll i 20 de desembre de 1997. Compan)ia Du¡:toii-Dngom: Curie-., 'oLat¡t. Ro~a Golindo. Corm!' Cuc•,to~. Corlt•• Gr·urnOJt', Q,cnr )1aJ>. Eli~enda Ri ba~. '\lond Ban·l'ló. Dirl'c·ciÍI; Joan -Lluí• Bozzo. Els piro· les. dc \\. S. Gill>t•r·t i \r·thur Se\ mour Sulli,·an. Tt>alrr per X.C. •D. mb aquestes vetIJarlcs ncabuva el cicle Joves & Clàssica oq;unilza 1 per Ics JMB, scmp1·e a lo percaça de joves talents. Com cm d 'esperat' pe1· lu tònicn genet·al, s ' hi van escoltar a1·tístes d ' un alt grau dc prepamció, d 'algllfls de,ls quals es par·larà aviat. Es on l1onor poder-ho fet· en aquCijtcs ra tiJes en els tcr·mes que es mereLxen. Primet·a sorpresa: el Quartet Tàlia, ct·cat l'any 1994 i pet·feccionat amb els EndcUion. Van ofe.-it· uu concet·t magisu·aJ i recomano retenil· el seu nom. Toquen amb una vehemència que pt·otm·a Ja miix.ima plenitud i només mnnca que In violo i el violontcl (Anna Mayné i Ta'is Costa) forcin més sistemàticament la presèncin sonoru dels srus iJlStnunents per· assolir Ja màgia de la perf(•cció. Un detall no gens mc:nyspr enble és que els violinjsles (Enl'ic Riera i Eduar·d Hen·ero) s'altcmen en el p r·imct· l'al'istol. Cada línia és al seu Lloc, la tensió cxpt·essiva és la correcta amb un pr·otugonisme sempre just del violí. Cap iudid dc rigidesa o exageració. Van intct·pretar quartets de Ha yd n (op . 71 núm. 1), Mozart (La caça) i Xavier Montsalvatgc (Quartet indiarto), que et·n present a Ja sala i es mostruvn encantat amb la vet·sió. Segon capítol: el pianis ta d'Arenys de Mat· J oan Miquel fl ermíndez t'n llfl programa an1b l luydn , Mendrlssohn, Bartók i Chopin. Resulta molt iuter·essant la seva cxvloració dPis l.ímits de cada pat·titui'U, Sctll'latli i Beethoven en el cas dc Haydn, ò Hnch i B.nchrnunjnov en el Mcndclssobn de Ics Variacion.~ serioses. Té una articulació ruolt poclct·osa, un sentit que sembla innat -en el sentit qut~ 110 fos grns forçutde la f01·ma i dr Iu màxima dramaticitut possil)le en cnda A >pr ar. La :dgar emes \lintsem- :JOrcioces, en ~un ~as tan! tímbriel dis- na t11· is, és u polifo· tà ben 1 sense l Jt, ell !V van ollida. I qual cish-aCarmr 1a mut deb o.issió i ólihrat tensió. u·etat i Igual· ionis la ·pretar , amb untoa· ·e que ¡ar dc plena ¡ sol·li· Mil en y una i enur ica de moment. Estupendes la Suite op. 14 de Bartók i la Sona.ta op. 3.5 de Chopin, amb uua ''Mar~ fúnebre" aclaparadora. Es 1m pianista que sap dissimuJar la mecànica . tot i que se li endev:ina la propensió al l.luí'ment, legitima n la seva edat, en els passatges més dificultosos. Una pianista inter:essnnt és l'bavnnesa Elisahetb Caro, prenúada al Concw·s Maria Canals i diplomada al Consel'vatori Txaikovski d e Moscou. Toca amb extremositat i el seu Haydn sonava excessivament romnntitzat. En Rachmaniuov era caractci'Ís tica la densitat de la mà esquet-ra predominant pet· damunt de la cantabilitat de la dreta, creadora d'tma linia massa crispada. Va estar magnífica en una diabòlica peça sobre supet-posició de ritmes dc Sch.edrin i es va mostra.t· propensa a acceler·ar· per mor de l'aparosílat en la Balada. núm.l dc Chopin. La cuJminació del recital va ser sense dubte la liszLialHl Vall d 'Obermann, imaginativa i amarada d'tma veladura ct·epuscular perfectament copsada. E l punt final el posava el barcelom Àlex Ramírez, un pianista de dinou nnys ple d'aplom i sensibilitat i amb un aprofitament modèlic de Ics t·essonàncies de pedal. Ha d'estabilitzar el tempo, particolannent en Beethoven (de qui va tocar la magna Sonata núm. 31 que concep schuhertianament) i temperar la referència constant a la música galant en la Sonata KV 330 de Mozart. Però va demostrar una excel·lenl prepa1:ació tècnica, tma bona adequació a uu instrument dcscone.:,outi que pecès traïdores com EL Puerto i El Albaicín. d'Aibén.iz comencen a tenil' en les seves mans una entitat que el temps revestirà d'autoritat (per exemple, el zapateado d'aquesta {tltima peça encara no s'imposa amb connmdència com a tal). Un excf'J-lent debut i un artista C(Ue eaJ se,ouit·. \ïc-tòrio. 1997. - pe r I. COMELLAS i ronvenia a Dngoli-Dngom cneeJ·tar dc p lr en la scvn du r-rcn1 propos ta, tles111'rs qur les més r·ccenls nn trr io r·s no haguessin rct'ixit de l tol en el cru e tol hom r Aper·n va i tenia raons jus tifieudt's per esperur· d 'uquesla cabdal -especialment dins del gène t·e musieul- companyia teatr·al t·utalana. Feliçmt·nt. amb Els pirates hom s'ha t·etr·obut a si mateix; s ' ha r·ccupcra t el pols més ge nuí de la companyia i e ls r esultats són molts satisfacto ris. Per això ha c algut r erón·cr a mate r·ial bàsic segur, en les figur·es d'un d els tàndems mé~S s ignifica t~ que ha bastit PI mus ical: Gil]Jert i SuUivan ; el mateix de qui es va sm·vi!· aquesta companyia r n aquella producció tan afor·tnnada q11e va ser Elmil~ado. Un cop anomenats aquests dos gr·ans ut·tífexs, el lec·tor· atent ja podrà apt·oximar·-sc sense gr·an esfo t·ç a alguns dclt> trets mé~:> cara ctci'Ístics de l'obra -Q sigui e l material bàsic sobrr el qual ha treballat Dago U-Dagom . Un Uib t·et d'una gra n pr·ct·i,.ió i teatrulital. un argnment tan inversemblant com divertidíssim, Wl sentit dc l' humm· qur al rap de més d'un ;;cgle d 'ex istc:•ru·iu dc l'obr·a continua mantenint una 110table frescor, una músicu plena dl' mel odic~ de còmoda assimilació "u pl·imet· cop d'on•lla", i 1111 c r1l'ilall dc s itlllwions cl ' nna e non ne gn!t·iu, l'lllt!nc ut aquest mot en nn sentit molt ampli, qn c u més penncten l'I lluïml'nt dels intèq u·t'l". A pat·tit· d'aquesta realitat , DagoU-Dugom hi ha L posat la r·esta. I la re, la són una sèrie de components que van d es d'una 'er ·ió catalana molt fidel i alhora c reativa . obra d e Xavier· Bru de Sala, a una dt·amatúrgia de Joau-Lluíc; Bozzo que cnriquei.x l'origi nal amb una sèrie de gags i guipades d'ull personals i intel·ligents denotadot·s de l 'agut ofici d'aquest home d e te atre. També, és clar, un trebaU actoraJ globalment r·eeix.it. perfectament identificat amb l'esperit de r obra .i amb la concep ci ó imposada, i finalment uns r ecursos de producció brillant, dins del que é3 un producte allunyat deliberadamt•nt de la concepció de grand machine. Tot plt:gat ofereix una imatge de rodonc:.a i d c coher ència euLt·e objectius i ~uhats qltl' converti'ÏX Els piratf!s en un espectacle ub·olutament gra tifican t , capa~ de f01·nir un continmtm d .. di' er .. i o intel·lit,TCnt i que conté un dels n~r\\S m~-; 1liwr1its que s 'hagin \lSl c>n un c:-;pcctn cle mu!'it•al n casa nostra en t'I~ dut-rt•r,. quinze Ull) s. I que no denuncio per l:~l d' aftn-ot·it· t'u el potent'inl e;;pectndor el sempre nec.·s;,ari ful'tl\r sorprt'sa. ~om~ upnnh1 c¡ut• ~ .. situa a la :>t'~onn pari el.. t'speetn.de. r PANORAMA CRITICA Músl.ues contemporànies I ltomogènies 1\" 1-'c•gtintl dl.' Mú"i!(ll\'A Contemporàniell de Barcelona. MACBA i CCCB. Dt<l o !l'octubre nll3 de desembre de 1997. per DAVID PICÓ S. a música contemporània no és Wl tipus de ruú ica, sinó molts tipus fluint simultàniament e.n el temps; aquest és el signe de lu contemporancl'tat. S'han acabat les tendències que, sota un impuls revitnlitzador, uniforma\'en la creació esteticomusical durant generacions o segles sencers. La dominació de les formes musicals s 'ha anat escurçant amb el pas del temps i l'aparició continuada de noves formes ha provocat, a final del segle XX, un canvi de sentit, una nova perspectiva, un nou escenari: la successió ha donat pas a la simultane'itat, l'homogeneïtzació a l'heterogeneïtat. Els fets musicals són punts interrelacionats, però en unirlos amh una línia no formen una recta , ni una figura, sinó una mena d'atles de la variació, de la mutiplicitat. La transformació és radical. Òbviament , la simultaneïtat també és present en èpoques passades, però no com a força determinant. En la majoria dels casos, les noves formes musicals o s'han esdevingut per transformació evolutiva o han col·lisionat entre si i han provocat l'aparició d'una nova forma. Ambdós casos se subsumeixen sota ei discurs evolutiu i successiu. La simultaneïtat era un accident, una realitat d èbil que o bé quedava assimilada per la línia de la succesaió o bé se situava al marge, aïllada, com una nota a peu de p àgina. No ens enganyem. Aquesta VISIO evolutiva neix del discurs històric (no només de la música, sinó de 1a història en general). Un discurs narratiu gairebé psicoanalític, L ;¡¡ I» i 1!1 ~- ¡¡ 160 28 8IJ on tot s'explica p er reducció: la forma musical nova davant la "forma pare", davant la "forma llei", davant la forma dominant. Aquesta organització dels fets dibuixa una realitat unidireccional, que per acció o reacció va estirant la veta dels esdeveniments successius. P erò aquesta visió és cega p er a la nova realitat. Cal canviar la mirada. Tenir ulls a l'esquena per veure que les línies s'encreuen, que els punts (fets musicals) són com partícules en l'aire i que la complexitat i la diversitat determinen la música d 'avui. Totes les tendències i contratendències són materials a l'abast del compositor. Neoclassicisme, impressionisme, dodecafonisme, serialisme, música tonal, atonal, aleatòria, lúdica, experimental, expressionista, minimal·lista, jazzística, electroacústica, basada en el folklore ètnic, en el mrLsic-haU, o en la superposició de blocs cromàtica ai1lats (els clusters de Ligeli). Tot són variables. I també ho són les músiques del passat. E l compositor actual disposa d'un estoc inesgotable: tota la música (no la història de la música, sinó la música en les seves múltiples formes). Això condiciona la manera d'actuar sobre aquest vast material. El comp ositor no afegeix res en nom d'un estatus superior o d ' un perfeccionament estètic. No hi ha guia ni mestratge. L'especialització tossuda , les reencarnacions actuals de Debussy, Satie, Stravinsky, Schonberg, Webern o Xenaquis, són fantasmes, figuretes en el tauler de la pluralitat qu e no es mouen de la seva casella . La pluralitat no és només un escenari, és acció i moviment continu. ,.. j Aguatl Pemandez La pluralitat no hi és, es fn. El treball del compositor és minuciós, silenciós, gairebé artesanal. Una mica d 'enginy, de mesura , d'intensitat, de sonoritat, d'intel·ligència ... I personalitat. P ersonalitat per no caure en l'homogeneïtat, en la r ep etició mecànica i familiar d'elements heterogenis. Un festival de músiques contemporànies ha de r eflectir aquesta nova renlitat si vol esdevenir significatiu. A més, és l' única manera d'establir un vincle real amb el públic. Un concepte obert de la música contemporània atrau Ja gent perquè és aquest el concepte que defineix la música del nostre temps. E l públic té interès per conèixer i reconèixer aquesta diversitat: des dels clàssics del segle XX fins a les inictallves més noves. I aquest va ser l'encert del IV Festival de .Músiques Contemporànies de Barcelona: mostrar músiques sorgides de la diversitat. Quines músiques? Tretze exemples: el vessant ludicoavantguardista d ' un nòmada rocker com Frank Zappa; l'encreuament entre la tradició del flamenc i la innovació tecnològica musical; les novea músiques d'Eslovènia; el piano endollat i desendollat amb obres de compositors del país; la versatilitat int•~r­ pretativa del pianista Herbert Benck; les fantasies sonor es d e Carles Santos amb la potència d'una banda; els 11i11 Quartets de corda de Béla Bartók; l'orquestra vir- tual via electr ònica; com. positors danesos i espa· nyols; el free-jazz mé! insòlit amb l'Agustí Fer nandez Quartet ; piano; participació i l 'esperit d· John Cage de la mà de Josep M. Balanyà; ]'antiga formació de quartet dt corda amb guitarra al ser· vei de la contemporaneï· tat; i Ja música eclèctica de Martin Matalon amh coreografia de .Maria Rovira. A més de compo!Ϸ tors, intèrprets i director• d e prestigi que no podem esmentar sense convertir aquest article en una llist• llarga, llarguíssima, dt noms. Una programació ober· ta (patums i noms desconeguts, obres actuals 1 cJàssics de la modernitat. estrenes nacionals i inter· nacionals, intèrprets dt primera fila , etc.), un e· pai identificatiu (MACBA i CCCB) i un pressupo·t una promoció amb cara 1 ulls van fer possible qued IV Festival de Músiqur• Contemporànies tingui· èxit i connectés amb le~ exp ectatives del públic. El secret és la massa , com ell les pizzes (els materials di· versos de la música d'• vui). Un secret desvelat dt la massa: la essa final dt la paraula "Músiques". No una música , mol~ musaques defineixen la contemporaneïtat (el lo~ del Festival destaca amb un color diferent el plural de "Músiques Contelll' porànies"). Serpentejar l fer esses perquè les mÚ!Iques sonin. Aquest és l'únic secr et . "Caminante po. hay camino" ... Us sona? tot¡ Fes bre hra tro l ho, bon tic els I Tel! par lux• Gri by Ced Nie der Big delf der de Ho1 ria E dur che: i H a ml de e por tar mer den car: mer ton fer de e con des tra. F che~ que SeVl corr ella des1 real en &'BII Ueu, dtlel PANORAMA CRiTICA ,,om•ra de fefe Montoliu és allargada 29è Festivnllnternacional de J azz de Barcelona. Memorial Tetr Montoliu. Palau dc la Música Catalana i Lw; de Gas. Del28 d'octubr(' a 1'11 de novembre de 1997. pe r ALBIRT SUÑi a desapar ició de Tete Montoliu el passat mes d'agost provocà que tots els concerts del 29è Festival de Jazz se celebressin sota la seva ombra. Prou allat·gada, d'altra banda. Un Festival, val a dirho, que recuper·à en molt bona part l'esperit jnzzístic que havia abandonat els darr ers anys. La sessió dedicada a Tele fou del millor. Hi va participar un quintet de luxe compost per J ohnny Griffin (saxo tenor), Bobby Hutcherson (vibràfon), Cedar Walton (piano), Niels-Henning Orsted Pedersen (contrabaix) i Billy Higgins. Més l'aportació dels dos més fidels escuders de Tete en multitud de concerts: el contr abaix Horacio Fumer o i el bateria Peer Wyboris. El pes del concert el van dur quatre homes: Hu tcherson, Walton, Pedersen i Higgins. Sense voler dir amb això que l'aportació de Griffin no fos també important. Tots cinc van estar esplèndids i enormement motivats. I cadascú demostrà les seves especials característiques. Amb esment especial per a un Walton entonadíssim. Que va fer oblidar aquell pianista de cotó fluix en què s'havia convertit les darreres vegades que vingué a casa nostra. Per la seva banda, Hutcherson tornà a demostrar que és un m(IBic cascada. La seva extraordinària tèonica continua incòlwne. I amb eUa pot fer el que vulgui. A desgrat de teixir passatges realment carregosos. Però en aquesta ocasió, Bobby s'amot·osí força i estigué lleuger i saltador. Curull d'idees i fresc com una rosa. L a; COill· i espa- zz mél >tí Ferpiano!, Jerit de à de Jol'antiga rtet de i al Sér· IOranet- :clèctica mamb ria Ro- ompos~ irecton podem mvertir na llistJ na, dt ó ober· . descotuals i ernitat, i inter· ·ets dt ,unes- riACBA >uposti , cara i e qued úsiqul'! t:iDecruéi mhle! blic. D com~ rials dica d'avelat dt 'inaldt iques~. molte~ íeD b :el !osc ~a amb l plural :onteru· ttejar r s mú!Í· és J'ú· ante nc sona? I al darrere, dos m úsics de barretada. El con trabaix danès tot ho fa bé. La seva soltesa increïble fa pensar que amb prou feines s'hi esmerça. Per ò és a l'inrevés. Perquè tradueix com a fàcil el més difícil. Amb una exquisidesa enorme. Pel que fa a B illy Higgins, cal dir que continua en estat de gràcia . Demostrà novament la seva classe indeforrnable per mitjà d'un tempo contagiós i efervescent al màxim. I ho diem en bona part perquè els dos enormes plats col·locats a la seva bateria no eren precisament uns instruments gaire acurats. De fet , Wyboris els va estranyar força. Però Billy, que acostuma a colpejar el plat sobr e la seva pròpia ressonància, en tragué un suc formidable. O sigui, els convertí en uns p lats no gens eixordadors i -valgui la redundància- n o gens ressonants. La prestació d'un J ohnny Griffin en un gran moment de forma va ser una de les altres atraccions de la nit. El saxo tenor continua tresorejant un fraseig i un so modèlics, en què tot s'entén a la perfecció. Horacio Fumero i Peer Wyboris van saber estar al seu lloc. També molt motivats, col-laboraren eficaçment perquè els estàndards, els blues i els temes amb arrel Bop que anaven apareixent durant el concert, arribessin clarament als espectadors. Els altres concerts a què vam assistir fo1·en els de Tony Bennett, The Duke E llingtou Orchestra, David Mengual Monkiana, Barcelona Big Latin B and, Spaces Revisited , David Xirgu Quartet i McCoy Tyner Trio. Tonny Bennett havia estat a Barcelona el maig de Billy Hlggln•, un del• de•tacah del JedfvaJ 1996 i amb el mateix combo; al qual s'afegí ara el guitarrista Gnt·y Sargen t. E ls altres eren .Ralph Sharon (director musical i piano), Paul Langlosch (contrabaix) i Clayton Camerou (bateria). El concert fou un caic de l'anterior: estàndards molt curts, tempos canviants i exquisidesa d'allò més. Bennett té encara una veu amb molt de swing, que sap modular a consciència. La Duke Ellington Orchestra és dirigida ara pel nét d'Edwar·d Kenncdy Ellington. És a dir, Paul E~gton. Es una banda molt bona. Els temes foren els de sempre, per·ò passats pel sedàs de la innovació i la modernitat. Sense passarse, mxo sí. Hi hagué excel·lents solistes i I'orquestra assoü moments realment impactant&. De gran força uns i de gran sensibilitat d'altres. El combo del contrabai'< David Mengual es dedicà a homenatjar Tbelonius 1\fonk. Se'n sortí força bé gràcies a la qualitat del saxo tenor basc Gorka Benítez, un dels músics amb més prestigi dels que corren per Catalunya. Ho diem perquè el vam trobar, també, en el quartet del bateria David Xirgu, que presentà el seu nou disc, Ugrix, i que es beneficià de la solvència i classe dc Benítez a l'hor·a dt> tei..xir el seu jazz d'arrels innovadores. Pe1'Ò no acabà aquí In ubiqüitat de Gorka. Perquè formà en la secci6 de sa..xo de la Barcelona Big Lntin Band, que lidera el pianista Ramon Escalé. Aqur$ta ts una orque<~tra que encara ha de polir algunes coses. Per exemple, és una fonnació molt poc flexible, cridanera, que gairebé sempre sona igual. El fet que hi hagi tres percussioni.stes no ajuda a remuntar el vol Spaces Revisited és el nou grup del ~tarrista Larry Coryell. A qui ara fan costat el ~tarrista francès Bireli Lagreoe. el baix Richard Bona i. això sí, el bateria del grup primitiu, Billy Cobbam. El concert fou un dels més impactant& del Fesbval. Perquè hi hagué força per donar i per vendre. Però fou una força bane-jada amb sensibilitat. Amb tocs realment genials. Dè fet, Coryell no ha estat mai un solista e:ctr1lordinari. Però, a canvi, t:é uo.a inventiva prodigio-sa. I si al costat té un guitarrista cascada com Lagrene, amb un estil semblant al dellle~­ dari Django Reinhardt. Ja cosa ha de funcionar com una l~omotora. Per contra. el conttrt de McCo) Tyner i la se\-a gent tingué força, si. Però res més. Sempre he ~115at per què un tipus com ?llt'Coy, que baYia donat àmplies i llargues mo:stns de la SC\' 8 Stl\i68 l ~.nsibili­ tat, empra des de fa un" pila d'anys un estil que ~,;; com un cop de ro~ al datell. A tol ah:ò, hi ool·laboren un bateria eiJ!:otdttdor, Aaron Scott, i tm bn.i."t, A''ery Sha'rpe. que, wàd~$ a Déu, 'a saber de.sntiU"- ear- e de le$ palli.~ses dd seu amo i demo..~ .- tathom. t>n t>l~ :ïolo$. qn~ ~ un mmic- \'~-I-lent. PANORAMA L'adéu a Stéphane Grappelli per RICARD GILI u nltr·e ja zzman llegendari ens ha d eixat. El violinista Stéph ane Cnpdli ern , fins fa molt poc. un dels e cassos músics de jazz en actiu dels que s'havien donat u conèi.'\.er abans de la ~'1letTa. Un del dar-rers representants que en quedaven d. aqtlella època gloriosa en què el jazz unia d'una manera, ara podem dir que miraculo a, la qualitat amb la popularitat. La carrera jazzística de Stéphane Grappelli s "ha d esenvolupat al llarg de setanta anys justo . Fou e'\.actament el 1927 quan decidí dedicar-se a aquest gènere. Ha,-ia na cul a Parí¡; ell908 i fou el seu pare qui el ,·a conduir cap a la mú ica. Li va regalar el seu primer ,;oií i li va donar les primet·e · nocions d'aquest art. Despré 'a e tudiar al Conservatori. Inicià Ja -eva carrera com a concerti ta clàssic. però per guanyar- e la ,;da havia de treballar en le orque tres de teatre i del cinema mut. en les quals. de v<;,"ade· . també ocupava el lloc de piani ta. Aquesta feina el portà a freqüentar ambients allunyats del món de la música dà ::ica i fou així com el 192ï entrà a r or-que:otra Gregor et ses Grégorien . el primer grup de jazz en què actuà. Cap all934. la seva carrera. i de retruc la se,·a vida. donen un tomb excepcional. Coneix el genial guitarrista Django Reinhardt i de comú acor·d d ecideixen crear un grup integrat únicament per instruments de corda (Yioli. tres guitarres i contrabaix). Aque t grup erà el famó Quintette du Hot Club de France. que portava el nom de U 160 ~ = ¡;¡:¡- = = 30 l'entitat que l'apadrinava. fundada feia pocs any . Aquest quintet ha e tat una de les formacions més odginals. amb un so mé per on al i. alhora, amb una popularitat mé gran en tota la història del jazz, no tan sols europeu , sinó també americà. El so refinat. el fra eig pulcre , sensible, càlid. una mica '·afrancesat" de Grappelli al costat d e l'ex-u.berància creativa amb perfum de mú<:> ica gitana de Django Reiuhardt, produïren una química molt especial d·efectes sorprenents i impactants. La mú ica del Quintette du Hot Club de France é única en el món del jazz i segurament é un dels poquí;;: ims e'\.emple de jazz totalment genuí qut' té a l mateix temps un accent propi. diferent de r americà. El quintet fou aclamat per tot Europa i els eu disc foren molt ben rebuts a Amèrica. Encara avui els discs d. aquest conjunt enregistrats durant els anys trenta i quaranta són dels q ue més es venen an-eu del món en r apartat de música de jazz. I el nombre de grups que imiten el quintet és a\'UÏ encara molt <•lcvat. A nivell personal, la relació entre Stépbane Grappelli i Django Reinhardt fou també molt cu- riosa. Pertanyien a mon, completaments diferenli. L'educació i les manere., suaus del violinista rontt·astaven amb les forme, espontànies i 1'humor volu. ble que caracteritzaven el guitarrista. La presència de Grappelli fou impres· cindible per a l'estabilitat del quintet del Hot Club dr France. Era ell qui vetllava contínuament perquP Django complís els com· promisos professionals i. molt SO\"Ínt. l'havia d ' anar a buscar pels bars. a la seva roulotte. o al costat d'un riu on el tToha1a pescant. L'havia de convèncer o dur-lo agafat per r orella a la sala de concerts on esperaven la seva actuació. La guerra separà aquests do, personatges . Grappelli es qurdà el l940 a Londres, on havia anat a actuar el Quintette. mentre qur Django preferí tornar a França, on seguí treballant amb diver~o~ grups durant l'ocupació. Durant els anys trenta Crappelli va tenir l'oportunitat d"en· r egistrar també amb algun deL molts solistes nord-americam que en aquella època freqüentaven París. com Bill Coleman I Coleman Hawki.ns. Capítol a part mereixen el: duo enregistrats el l93ï amb l'indiscutible mestre del viob jazz d. aquella època. Eddit South. que l'influencià notablement. D'aquestes gravaciom destacarem, per la seYa curio!'i· tat i originalitat, la lnterprèta· tion en ] az::: (111 cara) i la lmprovisation (2" cara) que var en frr els dos violinistes, acompanyat~ per Django Reinhardt. del pri· mer moviment del Concert per a dos vi~lins en Re menor de Johann Sehastian Bach. És un dels poc intents seriosos i força Ol Dl o~ VI Pr vn gu cit I( ~· I( Bl 'l" ha CL Tl nI mi (9¡ tle \'i Or Cc Jt> (2: pe X' Us r·r D1 n. (3: g('¡ no Qr Cc Jn I~ L'i R. LiI e¡~ p~ (3 pe ta Dr 14 XJ K! pi o¡ !Jl· 'lt w {3· th· (7 gU Or CATALUNYA MÚSICA Programaci6 mes cie febrer PROGRAMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA DILIX~S. 2 DE FEBRER DE 1998 ! IDOJb 'erents. tan er!'; i COO· forme.~ r volutven el 3sèneia mpres:tbilitat Jub de vetllaperquè ; com- ' molt buscar te, o al roba'• ~ncer o a a la nen la sts do• quedà ia anat tre que 'rança, i versos Grapt d'en· m deb 07.00 L'OBERTUR.\ \fúsira per t·onwnçar l'I diu. Ret·ull ri' ohn·· hrt•u, pn·-entadt•s pt•r Joan \Ïvt•s. Jnc•lou butlll·tins infurmnlÍll'• i U¡!t'ntl~" mu,i<oak 09.00 SELECCIÓ OE NOVETATS Pr·t·st·nturi6 tl!' Ics tíltinws no vetats cli~<"o¡;rillitltf!'s upon·guúes al mt:'rt·at. E~pui ¡;utrof'innt p<"r Di~t·o, Cu<,tt>lló. 10.00 BUTLLETÍ NOTÍCIES OE 10.08 CAPSA DE .\ltSI CA BRAH\15: Dan-.,_ hungart'""~· \\oO 1. On¡tw~trn Filharmònic·a dt' \'it•na. Oir.: Claudio Allhatlo. (t8m ). TELE\f.\ \ '\: Triu •onatu pt'r a flauta ric he·!', ol10è- i b.!'. t•n mi m. Camf!rata dt· Colònia. (9m}. CH.\.LSSO\: Pot•ma de l'amor i dl'l mar, O(' · 19. Vlrtòria del~ .\n¡:t-1-•• •oprano. Orque•Lra dt' 1'.\h~ociat•ió de Cunrerts Lumourt'ux. Dir.: Jean-Picrre .Jocquillat. (28m). lL\\Dr\: Conrt>rl per o cln,·it·t.mhul, Hob. XVUI:l l. Tem Koopnmn. ~o­ lista i dirc•ctor. Orque~tra BaJTot•n d'Amxtt•rdam. (18m). DVORAK: Quu t·tlll dt• t•orda n. 9, op. 34. Quortt•t Mclos. (32m). MO\IPOU: PaiRatges. Freúerit· Mumpou, r'iano. (12m). \I \REJ\ZIO: Quatre ma¡.tri¡:ulh a 1 i 5 \'1'118. Conct••·to Vocale. Oir. RenÍ' Jacoh~. (13m). ~ricalb ¡üenta- ~man ~en i eh 7 amb ] violí Eddir oLable- racions J3.00 GRA.~S 11'iTEGRALS L'OBRA ORQLESTRAL Df. R. STRAt;S!:l El burgi-, gentilhomr. Suitt• o¡>. 60. Orqur•tra de Cambra d'Europa. Dir.: F.rich Lt"in-clorf. (35m). Suite dt• dnn•e• •obrt• p~ce• dt• Cou¡wrin. Siofonit'tta df.' Mootn•al. Dir.: Cbarlt•" Dutoit. 126m¡. 14.00 MÚSICA DEL SEGLE :urios~ xx -prèta- KORNGOLD: Conrert per u piano pet· u In mii t·Rqut•n·o, OfJ. li. Stt·ven dc Grootl·. Orqu estra Filhonn(¡nica del Nonlol'sl el' \lt•munyo. Di1·.: Wcrnl'r AndreoN \lbl'rt. (3~m). LANG CA \RD: Flon dt• muntnnyn. Tn· Musiri. (7m). \\ EBERr\: Pa>-sat·uglia per a orquc>~lra, Op. I. On¡uPstra Filharmònit•a dt> lmpro· ren fer .anyats !el pri· t pera de Jo- És un i força Berlín. Dir.: H erbert \On K.nrujan. (12m). 15.00 BUfLLETÍ DE ~0TÍCIES I AGE."''DA ltL"SICAL 15.13 CAPSA DE liÚSICA SCHUBERT: l1.i~sa n. 5. D 6ï8. Luba Org:onasova. Bir¡:,.jt Rt-mmert. Deoo • ·an der Walt. Anton Scharinget·. Cor Arnolrl S<·honLerg. Orqul'1'lra dl' Camb J·a d'Europa. Dir.: Nikolnus Harnonrourl. (SOm). DEBUSSY: El martiri dc Sant Sebaqti à. Fragments simfònics. Orquestra Filharmitniea de Rnttcrclam. Dir.: Jruncs Conton. (2-~m). CHOPIN: Sonatu per u piano n. 1, op. 4. Vladímir Ashkeoaz}. (24m). FIORILLO: Sinl.fonia conce•·tant per a due-. llau tes i orquestra. en SoDI. A. Utagawa i D. Hunzi.ker. Orquestra de Cambra PauJ h.uentz. Dir.: P. 1\.uentz. (19m). FALL\.: P,ycbe i Sonet a Córdoba. Yictòria del- Angels. soprano. Ann.ie Chnllao. arpa. Jean-Claud~ Gérar-. flauta. Trio Francè' de Corda. 17m). }10ZA.RT: Conrert per a piano i orqut'<>tra n. 27. K\' S95. Emil Guilel~. Filhurmòrúea de \ïena. Dir.: Karl Bohm. (33m). 22.05 TE:\! POR \.1).\ DE L'O BC CO'\CKIU' t·nre¡d,trnt ¡ ~t•r Cutalun~ it \ltí-.it•a t•l •li o ;i I d.• ¡:em•¡· rh· 1998 al Pulnu ,¡,. la \lú•it•a Catulanu tlt• Bart•t•lollO. P\.\l 1'\11\.: Olc! Puli•h Suitt· (r·urrlu\. Pl•.:\l>rtn:t:h.l: Cont•t•t·t ¡ll'r a 'iuli i o1· tJU<',lru u. 2. \11::\ I>ELSSOJl"'i: ~imfoniu n. 1. up. 9U "ltnlianu•·. Chantul .J mllt•t. üolí. Orqtw~tnt Simft'mit·u tlt• Bm·c·t·lunu i JHH·innnl cltl Cn tnlunyn. Dit·.: Kt·z) H?.tnf Pt•ndt•¡·¡-¡·ki. (7 1m). 19.00 REPERTORI DE C01'iCERT DLK.\S: L'aprenem de bruixot. Orqneblr a de l'lbte1·. Dir.: Yan Pa.<cal Tortclicr. (12m). SCHUBERT: "Det· Hirt u uf dem F cisen·· ("El palitor a la roca'').lied. :\1. Pri<·t>. ~oprano. W. SawallL<>ch. piano. H. Scboneher¡!er. clarin~t. (11m¡. \tOZART: Simfonia n. 31. 1..\' 297 (300a} ·'París". The Englbb Concert. Dir.: Trevor Pinnock. (lim). J . STRAL"S(Il): Diari" del mati. 'al' op. 279. Orque'-lra dl' l'Òpera de Viena. Dir.: Peter Falk. (l0mJ. FALRE: Fantasia per u llanta i piano, op. 79. lreoa Graf<'nau!'r. Michael Grandt. (Sm). 20.00 BliTLLETÍ DE NO- TÍClF.S I AGENDA MUSICAl, 20.1 3 LA l1ÚSICA A DEBAT Proj!Tama a rt>otorn de tem•·~~ musicals d'interès. realitza t amb la col.laboració dPJ Con~eU Català dc la llúsica. 22.00 AGENOA JJUS ICAL 13.00 GRANS I~TEGRALS L'OBR \ OHQLESTR\L DF. H. STRAUSS Part·r~on tle la Simfonia dotni'~tira. pt•¡· u pianu (mii e,qu••rra) i nrqtlt'l'lru. np. ï3. Pt>tl'r Rosèl. piano. Capl'lln dt•I'Estat de Dn·,Ú<·n. Dir.: Rudolf Kt•mpt•. (22m). Mt'tsit·n tld riLu "F.l cnvn ll t••· dt' Iu t·n~a". Onrucst.-u dt•l Tt•ntn· Th oli de Londres. Dit·.: H..it·hunl Stt·auss. (27m). 23.30 NOCTUUN Músir·u pt·•· ut·ubu t· c•l din. p,.,._.•ntat•ió u t'U ITl\1' d' \lfrt•tl Cdnyo. 01.00 REPERTORI DE NIT DIMARTS, 3 DE FE· BRER DE 1998 07.00 L'OB E itTl RA i\f(,,it•n ¡•t•r rmnt·nr;Dr' t·l dia. Rerull d · obr·t·s hn·u• ¡u·t"•t•n tudi" pt•r Joan \ Ï\t••. lnc:lon bulllt•ti n, infonnuttu• i a¡.:t•ndrs mu,it•ak 09.00 SELECCIÓ DE NO- VETATS 18.00 AMIANAC Un espai debtinat a evocar l rt-viurc elq feL<; més representatius drl pasAat mnAit·al. Guió i ,clet•ció d'Àlex Roble~. Tu\ t•rnt'l' Pht) l'l'". Dir: An tlrt'\\ Purrott. (9m). Clll1Pl\: Sonata u. 3. op. 58. Ct•nlt> Ou"t'l. piano. (29m). Pn•s<•ntarió dt• !t's tíltimt'H nn· \"t'tnt~ di~<:ognlfít¡nt•s nparrgud<·s a l nwt·c·uL. ENpui palrncinal pt•t• Di~roH Costl'lltí. 10.00 8UTL.U~TÍ HE NOTÍCIES 10.08 CAPSA nt; MÚSICA RA:\H:AL: Anut• t•Í'nn, ~uih•. CaprUa Suntrio. Dir.: Mm·y Térc·y-Smith. (22m). Rl\ISKI-KORS.\KO\: Quintt't pc·r a piunu i in•trunwnt• tlt· vt·nt. \. 'ln•t•dkmr·. piunu. \. \7:•·· rt''· Oaula. \. 'iulwJo,. donort. S. Kru""' in. ful(nt. \. Demin. trompu. (:~6m). Pl CC. r'\1: •·clw ¡¡.-lidu munína ... 1\.nu dt• " l.u Holwmt•". Luriano Pavarotti. tcnur. ( h · CJllt'<lra dt•l 'J't•atrt• \lunir·ipnl d l' Ht•¡.:iu t<:milia. Dit·: F. '\1ulinari-l'nult·lli. (!lm). (,EHHI\.RO: Simfnnin n. :i ··culin ges". On¡ut•,ll'u Simfúnit·o tlt• Tent>rift•. Dir.: \ Ít·tm· Pultlu P6r"'"'· (2 1rn). '"OZ·'d {'l': Divt·,·tinwntu "Z\\t•it•· Lmlt·nni~­ r:ho Nnt•htmuHik". 1\ V 21!7. OnJllt'lilru Fillu11·mònit•u tlt• H"rlín. l>ir.: ll t•t•ht·rt "Ht kurnjllll. (:llim). MON'J'll:VIW Dl: flputu• '11' (prim u) 11 (t. (Salru dt• ''St•ln• \lu rn lt• 1 Spi !'Ítuul""). Emma Ku·kh}. Hn w·•·, Cu"'} .cnuunp l>udtl Tlutrnu~. TnH·rn•·•· ( :nn.,nrt i 1·1·.00 1\101\fENTS LÍRICS POHTEH: An) thin ~ Got·s. musit•al. (Selerrió) Kim wc·ll. C t·i~ Grncncdanl. Fn~dt•­ r·ica \On Stadc. Jal·k Gilfnrd. \mhro-inn Cborus. Ontut•slru Simf<'micu fic Lu01ln·~. Dir.: John \1cGlinn. (Hm). T'...\11\0\SKl: Escena de In l'nrtu ti'Eugt>ne Ont>guw. Ki1·i Te> 1xanawa. Orquc~t ru tlt• I'Ò¡wro :\af'Ïonal Gul·le•a. Dir.: Charlc• \1ackerra,. (13m). GCERRERO: La Al'"'·ianu. Pilar Loren¡,'Ut', l•alwl Diuz. \fanud \u"'ll'•Ï. CnrJo, .\funguiu . .\fanuel Tiena. Cor Cantors dl' Madrid. OrqueRira Sinfònico. Dir.: Atuulfo Ar genta. (28m) e,.¡,_ ...=... ....a •.!;! ¡;;::' ;¡· 160 15.00 BUTL.l..ij,'TÍ DE NOTÍC IE.." I AGENDA MUSICAL 15.13 CAPSA DE 'MÚSICA GLJ\ZUNOV: ConcN·t pN· u pÏiuto i un¡ucstru, n. 1 up. 92. 1\lt•xt•i NuHcdkiue. Gt·an Orljll<'"lnt Simf(mit-a tic la HTV tlt• \1nst·nu. Dir.: 1\..l¡,>i~ .Tnruitk 131m). DE \ïSÉE: Suitf' pPr a tiorba. en R•• \1. ll upkin~on Smith. (13m). li \YD': Plt•asing Puin. Dt·~­ pair i Sympulh). trc;; ranr;nil!'. ~thair·i Law~on. •oprnno. Olga T~e¡·~ka)ll. pianoforle. Ilo l'lli' I Pud¡wr. 'i nií. Oie¡¡ kugon, 'iol01wd. (9m). BRJT TE'\: Simfnrúa dc Ri·c¡uirm, up. 20. Onlllt'htt·o Simf<ini<·n rle Lnmlrt·~. Dir.: Hid1urtl I lil'kox. (22m). DKI A.! \\DE: Sl'll·nu Suit•· (Simfoni•·~ pr!~ ~(lpars rlrl Rt•i). F.n~t·m hlt• Lu Simphonie du ~lunuH. Dit·.: llu~u Ht>)'JH'. (:~2m). SCIIUMA NN: Olwnm·n 1\-lun ft•t•cf, up. 11 5. 0rt(l1t'Hit'U Simft\nicu ÒP In Ròdio Út• Ha d•·•·n. Dit·.: Raful'l Kul wlik. ( 12m), IWBI NS'I' r~ IN : Quintt•t p•·•· n piunn i "'ut, up. !iS. \lr•xri Nu,t•tlkin. Vult•nlln Z~t•t•t•\·, \nmoly Dt•miu. \ ln rliuur Snkulov. St•r¡¡t•i Kt·a..;n 'in. (:llim). 1 18.00 GRANS INTÈRPRETS BYLS:\1 \ IL\YD:\: Com•t·r·t per a \iolont·cl Hoh. Vll h: 1. Anner ByiMmu. Ort{llt'Hlro TafclmuHik. Dir.: J enn Laruon. (23m). BACH: Suüt• per a violoot•cl o. 6. BW' 1012. Anm•r n,.J,ma. (28m). FRA.'\CHO\alE: Noc·tur·n op. 15 o. 3. Anner Bylt<ma, ''ioloncd. Lnmbc•rt Or·kiH, piono. (Sm). A.'\'~ER 19.00 REPERTORI DE CONCERT \\ \ GNE R: Lohengrin, preludi de r orle jH'Ïml't'. On¡uc>stro Filltnt·mònico dc• Viena. Oir.: Genrg Solti. ( 1Oru). BEETHOVR'\: Cmwe>t·t pcr a violí, op. 61. h~hnk Perlman. Orquestra Filhormònieo dt• Berlín. Dir.: Dnnicl Barenhoim. (41m). 20.00 BUI'LLETÍ DE N'OTÍCIES I AGE~'DA Mt:SICAL 20.13 PERFILS Ruimon Colomt•r conver~a amb un rnmposi lor al voltant de In «eva obr-a. JOSEP \L\RTA \1ESTRES Ql \DREI\1 22.00 AGENDA MLSICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CO::\CERT enre¡;i~t rnt per Catalunya lfú~irn t•l dia 16 d'ago'l de 1997 a la P arròquia dt> Sant Pere clt• Berga. CICLE ELS ORGLES DE CAT\LL""'YA. BR,\H)JS: Prl'ludí i fuga Pn -ni m. BRAH\fS: Quatr.- corals. '\JENDELSSOH'\ : Sonata '1 en re m. LISZT: 'ar·iacions sob t·c "Weinen klagcn, sor-gen , zagcn-. Juan ,\ 1aría Pedr('ro--Encabo. orguC". (59m). 23.30 N'OCTUR.." Múxicu p('r acabar t>l dia. Prf"6entució a càrree d'Alfrt'cl Celnyn. 01.00 REPERTORI DE l\lT DIMECRES, 4 DE FEBRER DE 1998 07.00 L'OBERTURA Músira per començar el dia. Recull d'obres breu~ prc¡,cntarlc>s per Joan Viw¡,. Jnrlou butlletins informatiu" i ugeotlex mu~icals. 09.00 BUTLLETÍ DE ~0TÍCIES 2 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Prc•-.t•ntoeió de Ics últime.. nodiscogràfiquc, uparegudc•, al merrat. E~poi patrocinu t per D~cos Cm•lt·lló. wlab l 0.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE MÚSICA BACH: Missa en si m, BWV 2:12. (Ct·edo, SanctuR, Osanna, Bc·nrdictus). Isnbf!lle Pouh•ntml. Uené Jacob~. J ohn Elwt·~. ;\1nx van E¡,.'lnond. Collegium \fu.;icUUJ. La Pctilt· Bandc. Dir.: Gustuv l..t·onhardt. (SOm). POULENC: Sinfoniettu. Orquestra dc Purí~. Dir.: G. Prê1t·e (28m). SCHU!\1 \'\f~: Sonata per u 'iolí i piuno. op. 105. Fahio Biondi. Lui~ Di nio. (17m). GERI!'\ RD: Cançom·•· dl' Pedrell. JoMt'p Benet, tenor. Orquestra de Cambt·a del Tratrr LLiure. Dit·.: J o,ep Pon.,. (17m). VIVALDI: Concert pt>r u flauta dt• bt•t·, corda i continu, op. lO n. 6. RV 101. Frau~o Brüggen, solista i director. Mt•mhres dC" l'Ot·questra del Sl'glc· X'VIII. (9m). MOZART: Quintet de corda. Jo..'\. 515. Enst•mblt' -US. (33m). \ ERDI: Alzira, obertura. Orqut•strn Filhurmèmiro dellu St·nht. Dir.: Rit•t•anlo Muti. (6m). 13.00 GRAi"'S ~TEGRALS L'OBRA ORQUESTR.\L DE R. STRAUSS ~Panathrniien­ zu¡;"", t•studis simfònics en forma el•• pasaraglia p(Jr a piano (mu rsquerra) i onltii'Mlra. op. 74. Pt>ter Rose!. piano. Capella dt• rE ..tat de Dresden. Dir.: Rudolf Kcmpl'. (28m). Suitt' del ballet ''Sthlagobers" (Na ta Latuda), op. 70. CapeUa fi¡• l'Estat dt~ Drc>sden. Dir.: Rudolf Kcmpc>. (7m). Quotn· interludi~ •imfònil"' de l'òpo·ra klntermezzo". Orqu~'lra Simfònica dc Seattle. Dir: Gt•rard Schwm'Z. (25m). H.OO ~IÚSJ QUES DEL )fÓN Una fm!'-itra obrrta a l'exprc•s•ió musical dt·l~ pobles el' arreu. 15.00 BIITLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA Mt;SJCAL 15.13 CAPSA DE 1\-fÚSICA TXAIKOVSKJ: Simfonia n. 5, op. M. Philhal'l110niu Or·rhestru. Dir.: Vladimir A~hkenazy. (46rn). ~JO;"XTSAL\1\TGE: &lf-porafrasis, per a ('lorinet i piano. Duo Rcine<·kt•. (3m). REBEL: Els eleuwnLA. Les Musiriens du Lnuvrc. Dir.: Marc Mïukow,;ki. (21m). DELTUS: 3 cançon• per a sopr ano. Feücil) Loll, ~oprano. Ro) nJ Philharmonic• Orchcstru. Oit·.: Eric Fenhy. {10m). HUMMEL: Ccmc·cr·t rn Sol M pt•r· u mandolina i tu·questt·a. Edith Bauer-Slais. Orque..tra Prn-\1w•ica de \ïcoa. Dir.: Yinunz ffiadk). (20m). BACUER: Simfonia rn Mi b M. Or·cturstr·a de Camht·u Heina Sofia. Dir.: Gonçal Comellas. (20m). S.WAGNER: Obertura dc> l'òpera '·EJ fc·rr·er de ~Ia­ rienburg Orqtu•st r a Filharmònica Rbeinlund-Pfa1z. Dir.: Werner Andn•as ,\lbert. (14m). PIAZZOLLA: Cinc pl'l'<'" pet• a guitanu. Roberto Au•~cl. (20m). 18.00 NOl:S INTÈRPRETS SOR: Sonata. op. 22. BROWER: Sonutu (do~< moviment~). Enregistro! per Catalun)a :!\'Iúsica. Gon:ralo )lartín-\1erino. gujtarru. (14m). ' I \ \:'«GOS: Lo jurdin de la mort. 'úria Rial, soprano. Bl'rnnt Vivun<,os. piano. (6m). BEETHO\EN: Concert per a piano i ort¡ut'.;Lra n. L op. 58 (fragmcnt.). Jorcü \lasú. Jove Orqul'slra Simfònit·n dt' Catalunyo. Dit·.: Jo~"l' P om;. (25m). HANDEL: Mú~ic-a aquàti<·a. ~t·gonn suite (fragment•). Orqurstra Jóvene~ ,\lae~tros. Dir.: Víctor .\mbroa. (6m). 19.00 REPERTORI DE COJ\CERT BOCCHERII'I l: Simfnnia op. 3ï n. 3, G 51 ï. Ort¡ut>stra Bari'OC'o ,\cademia \lonti• Regalí~. Dir.: Luigi 'fun¡riocavallo. (18m). DEBUSSY: Suite BergumoRque. T. Pur·n~kivesco. piano. (19m). \fOZART: Cnnl'rrt per a flauta n. 2. k'V 311. Eouoanuel Puhud. Orquc·~tra Fdharmòni1·u de Bt>rlín. Dir.: Clodio \bhado. ( 19m). 20.00 BtrrLtETÍ OE 1\"0TÍCIES I AGENDA ;m:SJCAL 20.13 RAKJUtANrNOV : 125 ANYS Primavera. ran la la pt•r u baríton. l'Or i orqut•stro. op. 20. Jorma Hynnincn. Cor i OrtJUt'~lra Simfònica dr la Ràdio Nal'icmul Dane.,u. Dir.: Dtnitri Kitnienko. (17m). Sonata p<•r o piano n. 2. op. 36 (vt•r-sió or iginal). Zoltnn 1\.o('si•. (23m). Simfonia n. I. op. 13. Orq~~t·~tra Filharmèmira de :'\tos<•nn. Dir: Dlnitri Kitamko. (Mm). La roca, fantasia op. 7. On1uestra Nac·ionnl Rulisa. Dit·.: Mikhail Plc·tnt,~. (13m). 22.00 AGENDA 'IUSlCAL 22.05 ELS NOSTRES CON. {:ERTS CONCERT cru·l'!(Ïsll·nt per Ca. tulun}a Músit'a el dia 11 d~ maig de 1997 a1 Tt'atr·e J ardíck Fi¡.,'ltt•res. Xè ·\.niwr¡¡uri de la "Jo, e Orquestra dl' Figueres~. GOLI\OD: Petita Simfonia. ELGAR: Serena to flC't·a corde.1 c:n mi m, op. 20. LLANAS: 1\uthropos captiu. \ YLlliG: \tú ..ira de l'rspui exterior Trnmtmtana. Ficari~. Indika. J unrària. Jow OrcJUl'Stra de Figueres. Dir.: Enric RoM, Càndid Rodríguez. (76m). 23.30 NOCTURl\ :'\1tísira per uC"ubar el dia, Prt·~entació a eitrt·ec d'Aifttd Crlayn. n 1 1} R ja J¡ R to ~ 1 H e e ·" "t O1.00 REPERTORI DE NIT DUOUS, 5 DE FEBRER DE 1998 07.00 L"OBERTURA Música per conu•nçar el dia. Rt•rull d' obre• bn·u~ pre-entndt·~ per Joan \hl's. Inclou butllt'tins ioformalíub i ageo· dc·H musicals. 09.00 BUTLLETÍ OE NO. TÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE NO. VETATS PJ·c>~rntnció de lc~ t'tltirrtc>s ntr wlal~ discogràfique~ apar~· b'Utlc~ al mercat. E,pai palrucinal per Di•ro' C:u.tc·lló. l' Tl l' D 95 tr v, Ql to l'U ge tel ri~ Bl a in 10.00 BUTLLETÍ DE NO· TÍCJES 1 0.08 CAPSA DE )IÚSICA HAXDEL: O ('omt·, lrt li.> sill; unto thc Lord, \ntllt'm Chandos n. 8. Patl-iziu Kwella. ser prano. J amCH Bowman, con· truh.lon Partridw·. hmor. Cori On¡ut·~tra The Si.xtt•t'n. Dir.: IJarry Christoph<•,.,. (30ro~ ELGAR: Quintet pc·r o piano. or•· 84. Bemard Rohl'rts, pín· no. Chilingiri.art Suing Quartet. (37m). VILLA.-LOBOS: Suik popular brruúl<•ra. J ulian Bre um, guitarra. (18m). ~~~ ZART: 6 danse¡, all'mon}l'!', ll.T 509. Acodemy of St. Mnrlin-in-tht'"-Firltls. Dir: Ne1i· Ut• Mnrrioer. (12 rn). BAR· TOK: \1úsica per u corda, l'er· fu-.ió i celesta. On¡uN'tra dt J'E.,tat Hongare•. Dir.: Adalil FÏI<rlw1·. (32m). SCHUI\IA.'~?I: J .it•dt•rkreis, op. 39. Margun1 Pt•it•c, Roprano. Gruhnm John· ROll, piano. (25m). GEj{J- B rlq n• \1 In Di (I t' dq 17 la el no (I I~ z~ Fe I'R Bt SIC.~ "HA!\1: Conct>rlo gro,•o, op. 3 n. 4. J '1u~ic·i. (6m). 19.00 REPERTORI DE CONCERT IUMSKl-KORSAKO\: Sl'hc- a 11 d. 13.00 GRANS 11\TEGRALS L'OBR.\ ORQLESTRAL DE R. STR\l}SS 'fúsit·a dt· ft·~la Jardí dt IXi de li japont'<U. op. S.l. OnllU''tra dc• rEsini dc• B¡" it·ro. Oir.: ~ere.\ Rirhurd Sl rou-~. (11m). DiVI'rtimeotu, op. 86. Orqlll'!!tra Simfòni!'u rh•l Mt·Lropolitun dl' Tòquio. Oit·.: llir·o~hi \Vakosu~i. (:Hm). hcrazndr. Reial Orquestra d l'l Conrertgl'bouw. Dir.: Ril'c·ardo Chnilly. (47m). SCIIL'"BERT: A\·e :\1aria. D 839. Plarido Domingo. P~>tit~ Canton. dc Viena. Orquesh·n Simfònica de Viena. Dir.: Heimnlh Frosc·haucr. (Sm). :s co:x. l perCa. imfonia. a corde. LANAS: YLTNG: ll(terior. Indika, llS(I'O de e Roca. 6m). f'l dia. ~'Alfred DE~lT EBRD el dia. prc•en· Inclou i agrn- •E .NO- mos no- apurei patro· U6. EM· ~SIC.\ u- <in: Cfuu¡. I illa. "" • eon- r. Cori 1. Oir.: (30m). piano. ;ta, pia· tuartel. à: Suitr anB~ .\f(). ve.'i.K\ Sl. ¡f : .NC\l· BAR· ln, lli'Istro de Adalil NN: argart'l 1 John GE.\U· I kOO MÚSICA ANTIGA JWSENMÜLLEH : Bt>ntuMvit·. Cuntug Koln. Oir.: Kuurucl Junghiinr l. ( l:lm). MANUSCRIT DEL HEI: Cu nçonR dc "u·oubt'rs'' i lrobudm·R. Ensembli:' Pert•t•vol. (2:-Jm). FI\1\TINI: Sonoti'K jH't' o trompeta i ot·¡,'lu' n. 5, 6, 7 i 8. Gubrit•le cu~~OIIl'. Autonio (7m). DANSES A"i TlGCES D'IIOI\GIU '\ I DE TRAXSlLVÀ~IA. Clt•mt·m·ic· Consort. Dir.: Rt•nt; Clt•nwncir. (lOm). Ft·ig~. 15.00 BUTLLF.TÍ DE NOTÍCIES 1 \GEND\ m ;SICAL 15.13 CAPSA DE 1\IÍ:SICA DVORAK: Simfonia n. 9, op. 95 "Dell\uu Món". Ot·qut•RIra Filhurmònit•u Txl'cu. Oir.: Vórlav 1\pumaun . ( I lm). QUAN1'Z: Cmu·t•t·t pe•· u floula l'li Ln M. Collc•brium MulliClUn 90. Dir·. : Simon Stn ndu¡;r. (12m). KU IILAU: Qun•·tt:t de t•m·rlu up. 122. Quut·lt•L d~ rurclu I'SBr. (:i2m). CUABJUER: A Iu .MtíHica, c:or· pt·t· a veu~ de doni'Mi ~oli1<lu. ( Pet· innugurut· la eusu d'un amic·). Bnrhut·a Ht•nclt·kkK. C01· t!t• don!'~ de Tolosa- Midi Pit·i neu~. Orc¡ut•stt·u rlc·l Cnpitoli de Tolo~u. Dit·.: Mil-lwl Plus'011. (9m). DOM ZETTI: ~fú~ira tie bulli'! rlt• Lu Fuvnritu. Philhnrrnonia Orrht•,trn. Dir.: '\ntonio de 1\ luwida. (18m). :'.ALDOT: Cunt·rrt en Sol ~~ ¡wr o fl unla dt• bt•t•. do~ violin~ i boi\ l'llntinu. op. 17 n. 5. Frun~ Bt•iiggt•n. flau ta dt• bt•r. Conrt•ntull \fuNic·u¡, de Vit•na. Dit·: Nikulnns Hurrumcour·l i l<'t·aoR Brü¡¡¡t1•n. (11m). BARTOK: RnpKòdiu ¡wr u piano i ot·qur!>trn, op. I . Zoltún KncsiN. Ot·queHiru dc·l Festival dc; lludu JJ<'lll. Dit·.: !van FiNrht·t·. (2·1·111). !"AURE: Miragt•s, op. 11:~ . Gtir·tml Souzuy. Dalton Bnlclwin. (12m). 18.00 PENTAGRAMA Programo dt• divulguc·i6 mtu.ical. Guió i n·nlització: P t•rt> BuréN i \lrx RobleH. 20.00 BU'I'I..LETÍ DE NOTÍCrES I AGENDA MUSICAL 10.08 C\PSA UE :\lÍ'Sl CA H.\\ D:\: Lt•, 'l'I tilliml'' pur-uule., dc• Cri-t u Iu Cn•u, wt·,¡ó \Ut'ul. l ngo '\it•l•t•u. \larl(urf'la I liutt•ntwit•t• \.nthun~ Rolfc•-John•on. Hulwrt llull. Cor \rnuhl ·c·hiinht•t¡t. Cunt'Nllu• \fu,it·u• dt• \ Ït•nu. Dir.: :\ikololh Haruont·um·t. (63m). TlllU :\1\: Círru ln ...op. <H (F'nntn,iu ¡wr a pion o, \iolí i ''iulmwd). Jnu quin Sorínno . 1\•tlro L1•on. l'~·­ dt'IJ Coroslulu. ( I lm). T'\AI- KOVSKJ: l~llt·t•uc·11nuu~. ~uih• 20.13 "A DIL .." LA MANERA U u convidat ens proposa iconll'nta In mÍlsica que li u¡,'Tada . Guió i prese nta ció d c .loun Vivt'H. Producció dc• Dolors Bos quet&. 22.00 AGENDA .MUSICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CO'\CERT enregistrat per Catalunya Música el dia lO d. ago,t dr 1996 a rAuditot; Pau CO!lals d'El \endrcD. XVI FESTI\AL T\"fERNACIO'\TAL DE MÚSICA PAU CAS\LS. TI..RIN\: Poema en forma de canrione;.. NOBRE: Desafio XXXH. NIN: Caoriont·s popularcs. FALLA; Cunh·o danzas. 1\ts ojWos nr¡,'l·os. Siete ca nc ioncs popular('s. Young-Hce Kim, soprano. Cnnjunlo lbérico de Violortchl'los. Elias Arizcut·cn. (79m). 23.30 NOCTURN M:úsiea per acabar el din. Pt·rsenlai!ÍÓ u càrrec d'Alfrl'd Colaya. 01.00 REPERTORI DE llllT DMNDRES, 6 DE FE· BRER DE 1998 07.00 L'OBERTURA op. 7 1 u. Ot·c¡uPHlrll Filhm·mt'lnic·u llr Vi<'llll. llit·.: Ilo nH Knupp t'r' INhn sc·h. (2:J m}. MENDELSSOIJN: Quin~t~l dt> l'orclu, op. 87. Sulvo lm't' Aecut·dn. Murgtu•t•l Buljc·c·. Toby Uuffmun. Sylvic• Gu:.wnu. Gm·y lloffnnuc. {31m). POLJLEl\C: Com·t• t·L ¡wr 11 Ul'l(llt', on¡m·~tru tlt· t•unlll i limh11lt·~. Si mon Prt•stnn. Orc¡uc'HI ru Simfònic·u ric• Lcnuln•.,, Dir.: Amin~ p,.,., in. (21m). Co1ulun~ u ~ltísiru !'I diu 29 ric· julínl rlt• 1995 u rE~~~~~u' l'a r roquiul d1• Sanl Genís. '\ \ FESTI\ \.1, lXTER:\ \ CIO" \L DE MÚSICA DE TO HHOELL\. Àries dc• UONIZETTI, PUCCINI, CILE.\ . llr\LgVY, PUCCL'\'1, VERDI i GOUNOD. Min·iu Casa~. Htlprunu. Monlsrn·nt Obr11c1, soprnun . .lmunl' ArognU, h•· 11111'. Vir•c•n\' Surdincrn, but·íton. M" Ampni'O Gut·t·íu Ct·ut·ll~ . piano. (76m). 23.30 NOCTURN \1t'rsi¡•u pt•t· ncabu1· t>l diu. PrrNt'nlació a càrt·eo d' \Jfn·rl Ct•ln yu. O1.00 HEPERTORI DE 1\lT '10- DISSABTE, 7 DE FE· BRER DE 19 98 \faríu Bayo, •upruno. Orquc·•· Lra Simfllnic·u d1• Gulíc·ia. Dit·,: Ví!'lor Puhlu Pérc·t.. (11m). 07.00 L'OBERTlJRA 13.00 GRANS INTEGRALS L'OBRA OHQUESTR \L DE H. STRAUSS Cnnc·t•t·t pN· u tt·ompu i nrcptt•slt·u n. 2. lli-uno Scluwiclt•t-. Ot·quc•sl rn fie Carnlll'o dt• Lousumw. Dit·.: 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍ- Mnuhios At•s¡·hhul'l~t•t·. {19m). Sonutiuu l'l'l' u 16 inHII'IIIlH'nl ~ tltl vent o. I " Ot•l lttllt•r· d ' tlll invòlitl"'. Loucl ou Wiruls. Dit·.: Mirhuc•l CnllinH. (:15m). JLJ..OO MÚSICS DE CATALUNYA BLANCAJ"OHT: El pun tl'utr·ut·<·iou~. 1\Jtlllni Ht·~''''• piuno. (25m). -;l HI ~ \CH: Rit- mo Jomlo (Oumcnr). Brum. \.rt!! En,t>mhlt•. ( 6m ). TOLDRÀ: Qnurlt'l l'li cln m "Pt•r l'art" (nrranjanll'nl dr Geru1·d Clurt'l}. On1uc•,tru ~n­ rionnl rlt• Cnmhra d'Anclorru. Oir.: Gt•rarcl Clnrt•l. (21m). 15.00 IWfLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA l\filSICAJ. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES Pro~•·umuc· i ií VETATS 22.05 ELS NOSTRES CO"íCEHTS CO'ICEHT t'nrrgisll·ot pt•r Z \.RT: "\ui awtc• un t'lli' ft•tlt•lt,.•• à ria dc• rnn rt•rt KV 217. \lúllica per· comt>nça r l'I dia. Recull d'ol>rrs breus prp¡;rntndr~ per Joan Vives. Inclou hutUctíru, informutim i ageodrs musicals. 09.08 SELECCIÓ DE NO- 22.00 AGENDA l\IUSICAL '\lú~ica pt•r conwn çur ri dia. Rt>t•ull d'ohrcs breu8 prt>Mt'D· lntlt•s per Pilar Suhirà. CIES 1 AGENDA MUSICAL 09.13 MÚSICA PER A CO- BLA CARRÓ: A lt•s dues Mar•it•t~ Host•s. 80 t·clona. Cohla Vilu ci' OIesu. Dic·.: Jmrmc Puig i Llnn{,'IH'rns. (·hn). CRlSTAU: La vt•nlafm·s. balll'l pt'r o ducs cnlrlr~ i pe rt·u••ió. Bernat Sc- llt·llts. Cobles La Pl"incip!d rlt• Ln Bishol i Selvatana. Dir.: Juumt• Crtslau. (13m). BER'\ \T: "L'últim adéu", " \'allarnou", "\lrditerràni.1". l>orclanr•. Cobla "\[eiliterrònia. Dir.: Jt'<Ús \'!'ntura. (16m). SE- RRA: lmpres~nns rampt'roll's, 'uill' "inúònit•u per u cublo. Cobla La Principal dc La Bi~­ bol. Dir.: J esús Vt>ntura. (15m). VlLAREM: Chulnupí-c, polkn. Lu CoLlo dl' JoglnrR. Oir.: Carlrs 'Mos. (4m}. 15.13 EL DIA DE L'OIENT n•cditzudu 11 I 0.00 AGENDA MUSICAL pur·lit• dt• lc·~ ¡wlit•iunMqui' t•lt~ noslr·rR ni1•nt¡¡ hun ft•l ni c·onl{'t~Ludur tlt• Cu1ulunyu Música, tt·l. 20:.! :J5 35. 10.05 PENTAGRAMA Ht•pctici6 del prob'Tamn emès el rlij(IUH, Pn·senlació de les últimes novNut¡¡ òist>og¡·àfiqut>s upm·cgudrs ni mercat. Espai potror inat pe r Discos Castelló. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES l AGENDA ~IUSlCAL 11.00 EL DlA DE L'OIENT J>r·ogruma t•ió rrali tzaJo a partir rl e lc;; peticions qnt• l'ls 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 20.10 EL DIA DE L' OlENT Cnntinuurió rl1•l pt·u~t·omu. no~Lres oients han fet uJ ronlrstaclor ell' Catalunya '1úsiru. te l. 202 35 35. 3 15.00 ntn'I.LETÍ DE 1\0TÍCII~ 1 ACE!\ DA \tl.iSICAL el dijous al vespre. 15.10 EL DIA HE L'OIEI\T Continuuc·icí clc·l¡•rogrunul. 17.10 TE."UPORADA D'ÒPERA DE CATALU~U 20.00 BFI'LLETÍ DE '\0TÍCIES I AGE"OA .\llSICAL 20. 13 J:,\tJI)(OVISUAL L n prop;t·umu d'.\¡,., Gorinn. 22.00 AGENDA Ml.SICAL RepNició del programa emèti .utsICA DELIBES: Laknté, òpera en tres acte•. Ale..sandra Ruffini. Ciu~eppe }1orino. Bruno Pratirò. Serena Lazzarini. Cor dt> Cambra de Bratislava. Orquestra Intcrnat-ionnl d'Itàlia. Dir.: Carlos Piantini. (152m). 20. 10 SELECCIÓ DE J AZZ P rograma dedicat a la mú~il.'a de jnzz amb (:,'liÏÓ d'Albert MnUofré. 22.05 GRANS OBRES ALFVI!:N: El R1•i dc• Iu Muntanya. hnllc•t pnn tomima en treM urtt•n. Ot'C(IIP~ll·n SimfòJJÍ<'U dc· Iu n¿ulio S uN· a. DiJ·.: Evgeni Svc•tlnnuv. (79m). 22.10 AGEl'lDA ~IUSICAL 23.30 NOCTt UN l\1ú•ic·u per nc·nbur el diu. Pt·esentarió u c·àrr¡or ell' )furó 22. 1 5 CONCERT IMAGINARI Guió i selecció: Àlex Robles. Jnn~. 01.00 REPERTORI DE "lT DIUMENGE, 8 DE FE· BRER DE 1998 07.00 L'OBERTURA )lú•iru pc•r nonwnçar c•l dia. Rc>cull d'obri'' brt'u~ prt'•<'ntadc•s pl'r Pilar Snhirà. 160 09.00 BlTLLETÍ DE l'iOTÍCIES I AGE~DA .\fUS ICAL 09. 1 3 ¡n(;sJCA R ELIGIOSA DELALANDE: Confitehor Tihi Domim·. S 56. Soli.. tr" vc>ral!i. U'b At·t, Flori•"nntR. Dir.: Wiltiam Chrbtic. (26rn). COREChl: l\fi•t'rl'rl'. op. 1-t. Cor dr• Iu Ràdio --.,ut•icmal Dane,;a. Oir.: Jcs¡~r Cnno• Jnrg¡on,en. (34m). \ 1\ \LDI· Stabat \Iuter. R\ 621. '\athali1• Stutzmann. rontrult. \'irtun-i de )1o<.rou. Dir.: \ludim1r Spi\ako,·. (20m). \IOZ. \RT: \lis-a longu. II.."Y 262. \lt>ehtbild Bach. Clnudia ~c·hulwrt. Chri&to¡¡h Prt!¡;arclien. Franz-Josef St•li¡:. Külm•r Karnmerchor. Collc>gium Curtu,ianurn. Dir.: Pl'll'r Nl'umann. (30m). 1 1..00 TRANS:\USSJÓ Elli DIRECT E DE LA '\IISSA CO!WENTl .\L DES DEL ~tONESTlR DE .\IONTSF..RRAT 1 2.30 AGENDA 1\fUSICAL 1 2 .. 35 Ai>ERIT IL MUSICAL 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 4 15. 0 8 "A DE ..... " LA :\t A ~ERA 23.30 NOCTUR."'i 'tú..ica per acabar· el dia. Pre~t>ntació a càrrec dc :\faró Jané. 01.00 REPERTORI DE l\lT DIU.UNS, 9 DE FEBRER DE 1998 07.00 L'OBERTURA :\fúsica per començar ..t dia. Recull d'obres breus presentad~R pe•· Joan Vives. Inclou bullletins informatius i a¡_wndt>s musical¡;. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Pre•entació de les últime• no~ e tal» di;;cogràfiqucs npnregude" al mercat. Espai patroC'inat per Dibco~ Ca;;telló. 10.00 Bl.JI'LLETÍ DE ~0TÍCIES 10.08 CAPSA DE :UÍ"SI CA. nrGHA.'\ WILLL.UlS: Simfonia PaFtoral. ~largaret Pnee. '\"e"· Philharmonia Or('hestr a. Dir.: Adr ian Boult. (34m). BEETHOVE:\: Quartet de corda op. 131. Quartet dc Cleveland. (39m) TELDIAl\'N: Suite (Obertura) en la m, TWV 55:a2. )larion Vcrhrnggen, Oautu de hcr. Orrhe:.tra of tbc Agc> of Enlightcnmcnt. Dir.: Monicu Iluggett. (29m). WALDT EUFEL: Mon rhe .. val~ op. 151. Orquestra Filharmònic·a Eslovac·u de Kosicc. Di1·.: Alf1·ed Walter. (10m). LISZT: Elt>¡;ia sobre tt>mes del P ríncep Louis Ferdinand de Prús•ia. S 168. Lt••lit• Howard, piano. (!lm). .\TOLIQLE: Concert per u nauta i orquestra en re m. \lnin .\1urion. Orqul'~trn F'ilhnrmc'miru de In Ciutat de ~iça. Dir. '\lnümiano \aldr~. (21m). B\CH: "Christ lagin Todc·•bunden ,. (Je,uc·r ist jt•ia C'n ris Uif(tlm" el!· la mort). cantola 8\\\ 1. Emil) Van Everu. Curoline TJ'C\ or. CharleR Danic•J,, Do,id Thomns. To' crnt•t· Cou sort a nd Pinyers. Dir.: Amlrt'w Purrott. (19m). 13.00 GRANS I NTEGRALS l:(lBHA OBQUESTilAL DE R. STR1\USS Mú~icn dr fe.<ita ric• Iu riu tul tlt• Viena. T he Lunclon Bra•" VirLIJO•i. Di•·.: Duvid llont') ball. (12m). SonatÍJtu (Simfonia) ¡H"r u 16 instrumrn'" tle ,·¡ont n. 2 ·'El tnller feLiç ·•. London \\imk Dir.: \Iiehuel Culliw•. (37m). 14.00 .\t(:SICA DEL SEGLE xx SCHO'\BERC: \eompnnya m1•nt pt•r a u nu "'l'l'na t•int•mato¡rricfic•u. op. 3~. Orqut>~tra Stmfònira dt• Lontlre-.. Dir.: Rnbert Craft. (IJm). CRVZ DE CASTRO: Conc·ert per a guitarra i on¡ue~tru dt• corda \\ olfgan¡¡ '\\c•igl'l. Europeon \Iastc•rs Orrhe..tra. Di1·.: Prtcr Sduut•u¡or. (28m). J !\COB: Cinc· ¡wc'I'S pe1· ll darint>t sol. Danid GeNing. (lOm). W.SC II UM \!\: New•reel. Orc¡twMt•·a Simf1lnku dl' Milwaukt•l'. Dir.: Lukas Foss. (7m). 15.00 Bl 'TLLETÍ DE NOTÍCLES I AGENDA \1llSlCAL 15 . 13 CAPSA DE MÚSICA BLO\\: Oda ol ro~omrnt. Alfred Ucller i ;\1ark Dcllt•r. rontra-tl'nor•. Philipp Todfi. tl'nor. :\tuuric·r llc·van. IJorítnn. Orr¡u1••trn cir Cambra del Fe-tival clt• Stour. Dir.: llircd Dt>U!'r. (1 ~m). GHIEC: Sonata pl'r a viulí i piano, op. 45. Pit·n·t· Amnyol. \ fikhail Rudy. (22m). \IOZART: Divertinwnto pt•r a 3 rorni 1li has't•llo. n. I. 11..\ .J.39h. Trio di Claronl' (15m). 1\fE:\DELSSOHN: Simfoniu prr a ronl a n. 3. Orqul'~tra de Comhra Anglt·•a. Dir.: William Buu¡:;httm. (8m). PADEREWSJ.-1: Alhurn cl1' maig. ERI'c•ru•M ¡·omòntiqucM, op. 10. Kar·ol i{udziwonowirz, piono. (13m). II..HAUS: Obertura i àr ia de " Pro~t·rpin ". Burbar·a Honn~y. sopronn. Ortruestra dt•l Tc•alrt• dc• la Cort d~ Drottniughulm. Oir.: Thorno' Scbuback. (13m). XOST\KOVJT\.: Suite dc halll'l n. 2. Orquestra Naeional Escoce.a. Dir.: Necmc ]iin•i . (20m). TARTL'fl: Concert a 5 ptr a flauta. corda i continu en Sol l\1. Severino GazzeUoni, flauta. I :\lusici. (12m). BIZET Ciovis et Clotilde. cantata a tres veus. :\1ontserrat Caballé. Gérard Carino. Bori, Martino\'Íc. Orquestra ~acin. noi de Lille. Dir.: J ean-Ciuud, Casadesus. (36m). ELUIIJG.. TON: Stevie. Johan Coltra· ne: saxofon. J immy Carrison: baix. Aaron Bell: baix. Elvin J ones: bateria. Snm WoodyarJ: bateria. (4m). 18.00 ALMANAC Un espai destinat a t'vocar 1 reviure els fets més represfn· tatius del passat mu8ical. Gtúó i selecció d'Àlcx Rohle~. 1 9 .. 00 RE P ERTORI DE CONCERT TXAIKO\'SKI: Serenata mc• langiosa per a ,;oli i orqnt<tra. op. 26. Jascha Heifeu. Orqut';;tra de Canilira. (7m). DVORAK: Sunfonia n. 8, Op. 88. Orquestra :'lacional E,. t'Oce•a. Dir.: ~!'('me Ja ni. (37m). \'ERDI: "E Strano" dc l'acte I de La Traviata. :\faria Callas. Alfredo Krou>. Orquestra del Teatre San Car1os de Lisbonnc. Dir.: Ft·anco Chione. (10m). o ( 1 'r 1 n n 20.00 BUI'LLETÍ DE NO.. TÍCIES I AGE~'DA MUSICAL l'I 20 .. 1 3 LA MÚSlCA A DE· BAT Pro¡;rama a l'entorn de temt" mmicals J'intcr~s. realitznl amb la col.Iahoració del Con· sell Català de la :\Júsil·a. N Xi 22 .. 00 AGEI\"DA :lfLSICAL 22.05 TE:llPORADA DE L'O BC CO:'<CERT enregi~trat prr Catalunya :\lú!>ira el dia 6 dt fl'brer de 1998 al Palau de la 'fú;;ica Catalana de Barrelllna. BRAIDIS: Variacions,,,. brc un t<"ma de Haydn. ELCAR: Concert pt>r a violonrí•l i orquestra. PROKOF1E\: Romeo iJulicta. su.ite. Do,id B. Runnion, violoncel. Or· qurRtra Simfòniea de Bam~· lona i nacional de Catalunyu. Di r.: Sergiu Comissiona. 23. 30 NOCTURN M1ísicn per acabar el diu. Prescntarió a eàrrec d' Alfn·J Celnya. 0 1.00 REPERTORI DElXff I lJ R 'I d S, 1 s Hr A M Jc M ni F " scoce.-a. (20m). 5 per a 1 en S~l ni, flau. BIZET. .niala a t Caha. Bori• 1 :\'acil). -Claudr LLLW Coltraanison: ~. Ehin Wood. :vocar 1 :presenniSicul Ro ble•. U DE ata m,.. orquet.- Heifetz. • (7m). . 8. Op. nal fu. Jiirvi. ~lruno­ ra~;ola. Krau;, re San Dir.: ). •E NO- JSICAL A DEe te!llf> ealitzal el Con· a. iiCAL ·A DE ot ptr ~a 6 de u de la :arctlo.ons •o- n. Elr olonrrl )Fill\: David ~1. Or- Barce- lunya. Il. el din. 'Alfred DIMARTS, 1 O DE FE· BRER DE 1998 07.00 L' OBERTl RA )ltísico pt>r COIIIl'D~or l'I dia. Ret·uU el' ohrt-~ breu~ pn••entudes ¡wr Joan Vives. Inclou butUt·tio' infor·mutius i agendt·s musit·ols. 09.00 BUTLLETÍ DE NOT ÍCIES ments. l\1ít.~nko Shirai. Jo~d Prot.• rhka. Cornelius Hauptmann. Christoph Spiith. Oliver Widmer. Kot·-Jan Du--djee. Würuemhergischer Kummerchor Stu ttgarl. Harmut HoU. piano. (34m). 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGEl'iDA Mt:SlCAL 15. 13 CAPSA DE l\fÚSlCA G \RCIA ABRIL: Concicrto 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Pn•scnl!u·ió dt• Jc•s iíltinws novetats di srogràfiqucH upurcgudrs ui mc·n·at. EH pui put •·n!'inut pt••· Disros Cnstellcí. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCiES 10.08 CAPSA DE MÚSICA MENDELSSO II N: 1\thulio, mú•ica cl't•srt·nu op. 74. Du niellt• Bors!. Bri¡ñttc De~­ nout'"· Cu rol) n Watkinson . Jron-)Jan· .\.voral. Souod Nnlech. Con. de Lití. Ort¡m•sll'll Filharmonia dt• Lorruim•. Oir.: Bt>rnurd Tt•tu. (6 1m). :\tOZ.\RT: Trio umh piano K V 502. Tht· '1m:nrlt•nn Plu yc•r,. (25m). TELEMAi\N: Oh<'rturu rn Do M "Flux i reflux 11 Hwnhurg" ('hí~ic·a uquiitira). Acaclrmy uf St. Marlin-in-tht•-J!'ic·lclH. Dir·.: NeviUc Murrint•r. (21m). MAcCUNN: " 'fill' Luud nf thc Mounluin o nd tht• Flond", conct•r·t ob~:t•turu. Or·qtWlitt·n Nnrionn l E HrfJC'I'Iill. Dit·.: Aie~ xander Gihsort. (9 m). KNIPPER: Simfonia n . 4 t'n Ht· M, op. 'U. Cor·clt• Cumht·u dt• l'Ar·nòl-min HuNSo. Ot'llllt'Sll'a Sinúònit•a cic :\1o8rou. Dir. : hroniku Uuclnl'OVII. (Mm). i\111,1-J \ UD: St•nr·umour ht•. Claudt' Dt'lungle, saxofr). Odi lr Ddanglr. pinno. (JOrn). 13.00 GltMS INTEGRALS L'OBRA OHQL ESTR\L DE R. STRAt..SS 'ft•tamorfo,i~. ~ovu Or·queNtru dc Co mhru d'E~tornlm. Dir·.: Eso-Pt•kko Sulonrn . (28m). Cont•t·rt per a oboè c•n lle M. Bt·iuz Ilolligcr. Orqut•flll·o dl' Cumht·a d'Europa. Dir.: ll l'inz flolligcr. (26m¡. 1 '~.00 MOMENTS LÍIUCS SE RRANO: Alnut dt• Dios, sn t·surlu. Curmrn Sinova. Antonio Blunt'u~ . Antonio Mur·telo. Fet·nomlo Mut·tínc'7., Juun A¡nrclo. Cor· Cuntor't'N tlt• Madrid. Orqur•llru FilhurnulIÚa d'EKpanyu. Dir.: Huflll'l F~ühhrck d c 11ur~o~. (20m). \'i OLF: Manud Yt•nr¡:os, frag- a¡;ueclinno per a guiton·a i ot·t¡UCH Lr·u, op. 99. Emesto Bitclti. Ot·qucstra dc Cambra Anglesa. Dir.: ll:nrique Gar·cíu Ast'nsio. (31m). LOCKE: Descendc caclo cincla sorm·ihua , oda. Cor del New CoUegt:', Oxford. The Par)(\)' of lnstnrment.~. Dir.: Erlwat·d Higginholtom. (10m). BIZET: Esct'nes bohenúcs. Orquestra Filharmònica del Loira. Dir.: Marc Soustrot. (12m}. HU\1.\1 EL: Concert per o trompt'la en \fi b .\f. Y Chamher Or·cht»olra dc 'ova York. Soli-tu i director: Gerard ScbwarL. (18m). A:\'TO~OTII: Sonata n. LX. J o t·g Baumann, vio· loncr l. Klau~ Stoll. contrabai.x. (10m). GARCIAMORJU•,'TE: Quatr·e can~ons ht'braiqu!'s. Anno Ricci, mezzo-soprano. Bí•rnat Castillí'jO, flauta. Jordi Rnssinyol, guitarra. Jaum e B•·agulat, pet·cussió. (8m ). WALOTEUFEL: Pluja dc diumnnts, vals op. 160. Orqucsll'll Filhnrmònira Eslovaca dc Kosit•c, Dit·.: Alfred Walter. (10m). J.V.STAMITZ: Simfonia en Sol. Orquestra dc Ca mbra Junocck d'Ostruvo. Oit·.: Zdcnl!k Dejmek. (7m). LECOCQ: .\fam'zelle Angol . bnllct. Nalionul Philhar·monir Or·chestra. Dir.: Richut·d Bonynge. (39m). l1ELANJ: "All'arnú, pensieri". Cantata per a soprano. trompeta i baix continu. Ju<lith ~elson. sopt·ano. Oenni., F ert'). trompeta nutu•·nl. Gordon .\fur-ray, Jonalhan Rubin i Kiihi GohJ. boix rontinu . (12m). 18.00 GRANS flii'TÈRPRETS ANl'íER BYLSMA FRAXCHOMJ1E I CHOPIN: Gt·ru• Duo ronccrlant per a piano i violon!'c·l sobre temes dt> "Roh ct'llr Diahle" Anncr Byhnnu. violoncel. Lnmber·t Orkis, piano. (J3m). TELEMANN: Sonata Metòclira en mim, op. 13. Fnms Bt·iiggen, flauta. Armrr 13ylsmn, violoncel. Gustav LtJ.. onhurd, clov'Ïcèmhol. (9m). A. KRA.FT: Concert per a violoncel op. 4. Anner B}lsma. Orqut•stro Tafclrnlli!ik. Dir.: Jran Lamon. (20m). HAN- DEL: Snnatn ¡w•· a n uutu dt· bet· i t•tmlinu t•n ,.,. 111. l-'t'Ull• Brii¡;¡rt•n. Buh 'un .\•¡u•r·t·n Hansjürg l.an¡;t•. .\nnt•r· ll)l' IIIU. {JJ m). 19.00 REPERTORI DE CO"iCERT RESPIG ll i : I u lwutic¡m• fun· lu~qtw, hnll!'l ~nh•~· h'lllt'll dt• Ro~•i.ni. 1\c·udrnn uf St. ~1ur· tin-in tlw-fic·ld". 'nit·: 1\¡¡•viJI,• Marrinl'l·. (20m). GLli\KA: GI'Un Scxh•l pt•t· u plmw. qum·· trt dc• t•or·tln i rontruhuix. CaJH'Í!'Ilt'tt. (25m}. SU PPE: Cnvullt"·io L!Pugt•t•u. (OIIPI'ttu·n). OnttH•str·u Simftiu il'n tlt·l l•'t•slivol. Dir-.: LmtiH Bt•rtrmul. (flm). 20.00 BUTLU:'I'Í m; NOTÍCIES I AGJ.;N l)A MUSICAL 20.13 I>ER FILS Ruimon f'olonwr t'tHIH'I'sn amb un rompositur ui voltant d., la ,¡~va uhru. 22.00 AGE!'Il)A !\1llSIC\L 22.05 EIA~ NOSTHES CONCERTS CONC f-:RT !'nr.-¡ristrut pt•t· C.ntahmyo Mtí~it•tt c•l tliu 22 t!'uc• tuht•t• dt• 1997 ni pnlnu tlt• lo Músiru Cutulunu clt• Bun·clona. C ICLE "EL I'IUMEH 1'\LAU". BRAIIMS: Trio p<·•· u c·lurinc•l, vinlnnc·d i piuno, op. ll't 13AJ~SACII : Grnn rupnrRpt•c•iul Jll'l' u pinno u 4 muno. OLAF-SA HATEH: Cinc· Hor·pt'Cot'S. MlLIIAllJ): Sc·u t·nmnuclu•. '1\·in Txt·onuR. Cul'lc•e P ertt'¡;az, clnrim,t. Jo>Í' Mor, violom·t•l. .I o rel i Tm·t·r•u t, piu· no. Eululia i E,tlu••· Vt'lo, tluo dc pianol!. (56m). 23.30 NOCTliRN ¡u••· uc•ahur el elia. Pn·~entnció u t·Òrt·t•c ci' \lfn•cl Mú~iro Celn~a. 01.00 REPERTORI UE NIT DIMECRES, 11 DE FE· BRER DE 1998 07.00 L'OBEHTl RA MtíHir•o ¡wr· t•oml'll\'lll' o•l diu. Rec-u ll d'obt·t·M lu·c•u s fll' t'KC·n tudt·~ pe•· .Joan Vivc·~. ! ll(·lmt hutllf'tins informatius i ogt•ntll'~ IUUSÍ I' UIM. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECCIÓ Ot<: NOVETATS Pre,enturió dt• I··~ t1ltimt'' noH'lats dist·o¡:ràfiíiiiC• upart•- gmlt•;, nlmt•r·cat. E,pai patro· t•inn t per Di,ro' Ca,tt>lló. 10.00 BLTLLETÍ DE NOTÍCI ES 10.08 C.\PSA DE ;\1ÚSIC. \ BERUOZ: Te D.-wn, op. 22. FrunrL•t·o ,\raizo, trnnr. 'lur·tin ll u~t·lhiick, ot¡:ue. Cnr Simfiíni" de !Amhv~. Cm· Fil hurmònir de Londrt•s. \\ oohttt'n Ringcr•. St. Alhun '¡, Srhu· ul Chnir. Jove Onyurstrn de Iu Comunitat Europea. Dit·.: Clnuclio Abbado. (,»lm). BONONC li~l: Suuota (11' 1' u vio· lunl'c·l i continu. n Srntino•·i11 nntsic•olt•. (9mj. Ol'f'TEHS DOHF: Simfoni11 en La M. ''La 11·u nsfnrmat'ió tlt•ls pagrso~ Lil'inm; o'n ¡,'l'nnutes". (Siuúonit•s 11 pnrtir de li·• '1t•tmum·fusi~ rl'(hidi). Wi!'nt•r Sinfomellu. Dir.: Km·t Rnpf. ( llim ). GRLP DELS SIS: Lt·s :\1 uric~, cle lo Tour Eiffcl. Philhnrmonin OrrhNtrn. Oir.· Gl'offrpy Simnn. {21m). T\RRFG \: Sm•ño. \Ja,;c•to. Pcrlutlin t•n 'fi. C.landio \forco 'rulli. ¡:ui· tarro. (6m). BRLCH: Couret·! pt•r a violi i orqul'litrll n. il, op. 58. Soho ton· Arca rd n. Ort¡urAlra dt• la Gewundhauil dr Lt•ilnig. Dir.: Kurt MnMm·. (38m). SCHUBERT: ,'li,su Al!'mnnya, D 872 (vcrsió per• u ('Ol' lllÍXt, Íll8lrlUUI.'UIS de Vt•nt, ljmhnlt·H, conlrnhuix i oq¡tll'). Pl'tits euntm·s de Vieno. ChoI'IIR Vic·nnenRi~. On¡u.-atru of tbc Age of EolightenulC'nt. Dir.: Brunn Wcil. (20m). ~' ¡¡· 16 0 13.00 GRANS INTEGRALS L'OBRA ORQUESTJW" DE R. STll'\USS El cavallf•t· dr la ro~u. vul~os op. 59. Orqur~tra 1\nc-ionol E~rocc~a. Oir.: ;'1/(·tlllt' JiirYi. (20m). Due t- Conc¡•rlino per o clarinet i fagot. amh orquc~tra dt> corda í arpa. Poui :\II'}Cr. Knut Siimtt'' olt I. 'tova Orque><tru dc Camhru d'Estocolm. Dir.: E,o-Pt'kko SaJon t'n. (18m). l.J.OO MÚSIQL'ES DEL :i\lÓN Lna Cint•8tTa obe1'la a l'eltJH'('~sió musiral dds poble·~ rfarrl.'u. 15.00 BliTLLETÍ DE NOTÍCIES J AGEN DA MUS ICAL 15. 13 CAPSA DE MÚSICA CLEMENT!: Couccrl per a piano en DoM. lvnn Drertikrlv. Orque~tr'll dc Cambra dr Sofia. Oir.: VaRil Kuz1111djirh (22m). RIMSKT- KORSAKOV: Lo ciutnt imi.,ible de lxitej, hui te. Orquestra Nacional Escocesa. Oir.: '"· Jarvi. (25m). 5 HOLST: Els pluno·h:s. Orqm~ trn Filhunnrlnic•u dt> \'i!'na. Dir.: 11. vun 1\umjun. (SOm). MOZ,\RT: \dugio rwr o violí i orqm•,tru. Jo.\ 261. Hrnryk Szt'l) ng. Orqtuostru 'it>\\ Philbunnonio. Dir.: \lt•xundcrGil>Fli"\: Qunlrt' •t>sun. (7m). nott>s, K 344, Jo. 366. K 3ï5 i K 377. Cupcllo t~CJ!!lino StdTnni. Dir.: Lnjns Ruvntkny. (19m). FRANCK: S(·gm• Duo n 1111atn; man¡¡ HuiJno "Lt~t•ilr'' dr Gr~try. op. 17. Oonit·l Bhnm•uthnl i JuLECCE: cob Bogu t·t. (9m). Con('t•r·t pet· u ltlltndol.iJw, cordo i !'lnve('Í t•n Sol M. Ugo Ot·lnndi. r SoliNli Vf'ncti. Dir.: (12m). Scimont•. GUASTAVINO: 6 cançons. gucni Svetlanov. (14m). 22.00 AGE.!~A ~lliSICAL 22.05 ELS ~OSTRES COJ'iCERTS CO~CERT enregistrat per Catalunv·a )fúsica el elia 23 dt• maig ;le 1996 a la Plana dc l'Om d t> Manresa. CONCERTS DE PRThiAVER>\: EL POSTROMAI\'TICISME. SCHUBERT: Quurtettsatz n. 12. D 703. XOSTAKOVITX: Quartet n. 8, op. 110. RAVEL: Qt1ortet rle cat·da en FaM. Quartt'l dr cor(65m}. da dc Bar·c-clona. BDK00150 Clnudio Murgot Purcs-Rcyna, wprano. G!'orgl's Rubol, piano. (13m). 18.00 NOUS INTÈRPRETS LOBO: \li~-a \luriu \lugdalt>na. '\1u-ic•a Rt>,t>nnta dc Barcelona. Dir.: .lc·an-\tan· \ndrit>u. (21m). SCJ-IL\tAY\: Tre< romanc"' LliTOSLAWSKI: Preludi· de darL•a. Enregistram!'nt fl't p!'r Catalunya \fú-i!'a. Laura Ruiz, darim·t. 1\it-olo•tu·Cri.,tinu Tome,cn. R \CHAtOpiano. (22m}. ZART: Preludi i fu¡:a K\ .J.O.J. u. Trio F1nrc,tan. (8m). Pascal Ro((Í'. Philhnt·monia Orchcslru. Dir.: Chnrlt's Dutoit. (30m). lL\YOl\: Quartet dc corda op.&~ n. 5 "L'aTht> Linchay~<. (18m). lo~a OrciU<':olra Philnrmonia. Dir: Ri('(•urdo ~luti. (6m). 20.00 BLTU.ETÍ DE ~0TÍCIES I AGENDA \ILSICAL RAKH~lA:\I!\OV: 20.13 125 MIS El Prínccv Ro·ti~Jav. poema ¡;imfònir. Orquc,tra Filburmòni<'a de '\lo-cou. Oir.: Drnitri Kitaenko. (16m). Quatre r<>- man<~e~ nt~.;e,. Dmilri l!voroo,tov~tky. hariwn . Oleg Bo~hnia­ kovich, piano .. (11m). Conret·t pl'r a piano i orque,lra n. 4, op. 40 (vt•n!i6 1927). Willinm Blaek, piano. Orc¡tu•,trn Simfimic·a cl'lslànrliu. Dir.: Ig~w Bukt'loff. (:U m). Dan~es The Philharmonia. Dir.: N<>t•mr Jürvi. (9m). Trio n. 1, pern piano, violí i violoncel. Trio Bt>uux Ari!!. (15m). TreN cnnl>i ru~.,.,~ ¡wr a ror<i i OrtJU<'"lra sirnfònk~. op. 41. Cors ru.-os Yurlov. Orqut•stru Simfònka dl' \1o.,c-ou. Dir.: Ev- d'Aleko. 6 13.00 GRANS INTEGRALS L'OBRA ORQLESTR.AL DE R. STH \USS La Urg<'ndu de OrJo~cph, hullt•t op. 63. c¡ut>stra Simfònit•n del Mell·opolitan tlt• T òquio. Oir.: lliI'OHhi Wukusugi. (67m). Cclayo. 01.00 REPERTORI DE NlT ¡fj, oria. DUOUS, 12 DE FE· BRER DE 1998 07.00 L'OBERTL'R\. )úbica per començar el dia. Rt'Cull d.obres breu.• pre~enta­ des per J oan \l.ve;;. Jnrlou butUetins informatius i agendl', mu•icah;. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Presentació de les últimes nnvr tats discogràfiques npuregudes al mercat. Espai patrocinat per Discos CasteUó. CHERLRI'\ 1: \1ana rrli¡riosn. G.CACCI:\TI: lwrd. (18m). \nwrilli. mia l)(•Uu. Sfogava t·on I<" •tc>lle. Furtunnto .\ugcllinn. '\fuuruiu But·auoni. ~e>­ prann. Sondro \ oltu. Unüt. (9m). \RRl \CA: Simfonia t>n n• m. On¡u.... u·u de Curlaquè~. Dir.: r\t·v·iiJ¡• Manim·r. (24m). 14.00 MÚSICA ANTIGA FLAUTES DE BEC DEL REN \L\ J<:MF.NT. Rt·né Clemt•nrir i lc·R sc•n-.. Ouutt'>o. (13m). PERGOLES!: Sulw Rt>gina. Wrt>- 23.30 NOCTURN Música per acabar el dia. Prest•nta!'iÓ a càrrec d'Alfr·ed 160 19.00 REPERTORI DE CONCERT SAINT-S.\ENS: Cum·c·•·t pt'r o pianc> i orquestru n.), op. 17. Cantilt•na. Dir.: \ clrian Sbep- 10.00 BLILLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA~ DE lfÚSlCA BEETHOVEX: Simfonia n. 8, op. 93. Ort¡ue:."trn del St'glt· }."\'Ill. Dir.: Frans Brüggen. (26m). .umtPOU: Els imprt>peris. Pt'ter Chrístopb Rllllgl'. baríton. Cor i Orqne..tra Simf'onica de la RTV Espanyola. Dir.: Igor )larkevitch. (2;m). GRIEG: &:ct.>nes dc la vida popolar, op. 19. Gt.>rhard Oppitz, piano. (9m). CHARPE~­ TIER: Mú.sica de trau·e d'Amlròmt.>cla. H . 504. London Baroquc. Dir.: Charlt>s MetiIrun. (13m). VAUGHAN WlLLJAMS: Romance. Tommy Reilly, hannònit•a. Acadcmy of St. Martin-in-thl~Fields. Dit·.: J'ie,iUe Marrincr. (7m). GOMES: Sonata per a instrument.~ d<" corda en Re M. Quartt'l &ssler-Reis. (22m). AR~E: Concert per a orgue i orque-tra n. 3. Roger Bevan WillianL,. nit¡ut· Dict,...·hv. En't'mhle StraDir.: Paul Collt•aux. (13m). PRAETOJUUS: Tre~ Programa de dh·ulgació mu~ cal. Guió i realització: PrnBurés i ..\Jex Robl!'s . 19.00 REPERTORI DE CONCERT vl\~<\LDI: Concert per a pic'l'c; lo. corda i baix continu. R\ 444. Dan Luurin. Barh Cou,._ JMA. pum Japan. (lOm). CEK: Sinfonietta. Orc[Ul'>lra Filharmònica de Brno. Dir.: (22m}. Fmntisek Jílek. SCHUMANN: Waldszt·nen, op. 82. Daniel Lcvy, piuno. (22m). 20.00 BUTLLETÍ DE NQ.. TÍCIES l AGENDA MUSICAL 20.13 "A LA llANERA DE...." Un com·idat ens proposa i,.,.. m!'nta la música que li agra. da. Guió i pre..enlació dr Joan Yiyes. Producc-ió de Du· !ors Busque~». dan~. A<'Cadt•ntia dt>l Riet•rean·. Dir.: Pietro Bu•c·a. (6m). C' \ '\ÇO'\S HO~ GARESES DEL SEGJ E \.'\ll: Can~on" d'amor. \túria lúdori. •oprouo. Conjmtl \U(.'a l \r.. R!'nala. (13m). 15.00 BUTU.ETÍ DE ~O­ lÍCIES I AGEI\0<\. MUSlCAL 15.13 CAPSA DE MÍ:SICA IPPOLITO\ 1\ \'i O\': E~r(·­ nes c·uut·u~ianl's. On¡ut'Ktt·u 1\{ut•irmol Filhurmònic-u. Dir.: (25m). Churlt•M c .. rhnrdt. P<\GA. 'I/INI: Com·•·rt¡w•· o violí i rm1ur~tru n. 2, op. ; "La Campant·llo•·. .kun-J urqu(•s Kontornw. On¡tw~tra de Camhra Bt'rnhurrl Thomas. Dir.: B. Thoma•. (2ïm). HA'\'DEL: ln tlw Lord put I my u·u..t. Anthem Chamln• n. 2. Tun Partrit~c·. lt>nor. Cur i OniUt'htru Tht• ~i>.!l't'n. Oir.: ll a n') Chri..~~TlE: topht•rs. (22m). -Vit· u.'< •ct¡uia.. t>t 'it·IJ,.., cu ira-.""'- i "I.A•• tn1Í• val...., di,tingut-t>- du pr~t·i«·u'< dÍ'((nutéWt•rnt•r Biirl•du. piano. Bru GRETHY: Ct>phalt' t>t Pr0<·ris. •UÏit> clcl halkt. Orc¡ut..,tra dc LiÏ'!!.<'· Dir.: Puul Strauss. \LLAGA: Rap•òdin (12m). hnngnn••o per o t·imhnlom i r¡uinlt'l dl' r·orda. Vïktiíriu 1-lerenr•HÚr. Soli•h'~ inslrumt'ntol,. MENDELSSOHN: (12m). Sinúonin u. 3. Op. 56. "EMCoccsa". Orquc~stt·o dt• la Gc•wtmdhau~ d\' Lo·iwig. Dir.: Kurt MaGE RSIIWlN: Kur. (:i6m). Rhup~ndy in hlut•, verriiÓ origi- nal pt'l' u honclu dc• jazz. Andrew Litton, piun11. Ro) ni Pbilhannonic· Ül'l'hl',tra. ( 17m). 18.00 PE!\TAGRA.I\IA 22.00 AGEl'iOA .)ftTSJCAL 22.05 ELS !\OSTRES CO:\. CERTS CONCERT enregistrat per Ca· talunya Músicn !'I dia 20 de juliol de 1996 a l'Esglé,ila Parru quial de Torroella de \lootçi. XVI FESTIVAL lNTER.Y\CTONAL DE MÚSICA. Obrede MARCELLO. VIYALDI. BELLINl. ROSSTh!J, PUCCI Nl , VERDI, DOl\'lZETTI, MASSEi\'ET i GOUNOD, t•n· U't' d'altres. Jawne Arngnll. l!'nor. Hyc Jin Kim, ~oprnno. Atnparo García, piano. (9'Jm). 23.30 NOCTURN \lúsica per acabar el ehs. Presenta ció a càrrec d' .\Jfrrd Cduya. 01.00 REPERTORI DE MT DIVENDRES, 13 DE fE. BRER DE 1998 07.00 L'OBERTt;RA per coruen~ar el cliJ, Recull d·obres breus prt'>t& tude• per Joan Vivt>s. Inclc•a butlletins informatius i agrn· des musicals. )tú,ic~ 09.00 BUTLLETÍ DE l\0. TÍCJES 09.08 SELECCIÓ DE NO. VETATS Presentació de Ics úllimeb nt~ velats discogràfiques oparr· gudes ol mercat. E~pai patrfr cina I per Discos Ca,telltí. 10.00 BUTLLETÍ DE NO. TÍCIES I 1 ' ió mn\i6: Pert U DE a picco. nu, R\ h CoJL,_ JA.'t\. ·que.stra o. Dir.: (22m). nen, op. . (22m). IE NO. USICAL lNERA >sa i ro- li agra· d• i dc· Do- lCiÓ )ICAL S CO~- perCa· :o Jeju- ' Pam" rlontgrl. 'ERNA•· Obl'l'< VALDl. !POCCI· ZETTI. b D, enIAragull. oprtmo. • (99m). t'I dia. rAifreJ DEl'\lT DE fi. ri dia. rpre.-rn. Indoo i agen· tE NO. tE NO· mes noapali" potrU- ,JJó. )E NO. 10.08 CAPSA DE MÚSICA STRA\1:\'SKJ: E~t't'n~"' dt• baUet. Orqut>~tro FilhannòniC'a d'l,roel. Dir: Lconard Bt•rnstrin. (19m). ll.\YDI\ : Quurlt't dl' corda op. 103, llob.nJ:83. Quartt•t Ft>"lt'tics. (12m). ERLEB\CIJ: Suitl' n. 3. L' \rpu F~'tuntt• \tündwn. Dir.: Mirhi Gaigg. (19m). ELG\H: Sco Pirtun''• op. 37. l<'t>lic·ity Pal mer. Orqut•,t•·o Sunfònit·u de Londre~. Dir.: Hidull'!l ~Lic­ kok. (23m). .JOJI NSON: Yumckraw. Mnn·u~ Holwrts, piano. Cmnporwnts cll•l'Ortiiii'MLrn dc St.Lnkc:'s i dco I'Ot'<[ll!'lllru clt: .Jn~z ciri Cc·n u·c• Linl'oln. Dir·.: RoliN·t Snrlin. (21m). LLUCH: Sonutu prr· u fluuta tmvrssl•r·u. llit•ru·tlo Hu111ulho, Ouutu. OtiUo Mu r·tinR, fagot. Santiago Kustm·r, duvirl-mbol. (I:im). PAISIELLO: Com•ert pt•r o mandolinu, corclo i c·htwcí t•n DoM. Ugo Orluncli. [ Ser listi \rnc·ti. Dir.: Cluutlio Scimooe. ( l·lm). CERV\NTES: Suitr dr dun.,l's i n·trulh. Geurlt~'" Ruhol. piano. (23m). FJ. BJCH: Crt·pusl'lc•, porma simfònic. Orqut·~tru Simfònien dr Rlulin Pt·a~<u. Dir.: Franlist•k Vnjnut·. (16m). 13.00 GRANS INTEGRALS .MÚSICA DE CA MRRA DE BEETIIOV~N Minuet l'li Lub M, Hrsa 3:i. 1-lug<'n Quarh·tt. (l m). Trio dc· c·cmlu op. 3. Annc-Suphic• Mulli"!'. Brunll Giut·unnn. Mstisluv Hostr•opovit". (39m). Pt·ducli i fuga en Ji'u M, ll('sH :{0. Mc•nd!•ls~ohn-Quurtl't. (7m). Pr·c·ludi i fu¡;u en DoM, ll es~ 3 1. Mt•ndc·l~sohn-Qunr·lt't. (~m). l ·l.OO l\llrSICS BE CATALUNYA MOMPOU: E~t·rnt•• dïnfnnts (orr¡u.,~lr·ució dt• Tunsman). On¡uestt·u dt• Cumhru T¡•otrt• LLiun·. Dir.: J o"'Jl Ponh. (9m). GERII.\HD: Thr plagut· (Iu pt>sln). .\ltchut>l Lon~­ dole, nunuclur. Cor Simfònic· BBC. .lent• Orqu¡•stro Ntwional d'E~punyu. Dir.: Edmon Colnmc•r. ( ~7m). t·a. tc>l. 202 22.00 AGENDA MUSICAL 15.00 BUTl.LETI DF 1110TÍCIES I AGE'\DA \ll SlCAL 15.08 "A DE... .'' 15.10 Et DIA DE L'OIE!\T RtïJt•lkió drl program11 d dijm1,. al wspn•. 22.05 ELS NOSTRES COI'\CERTS CO\CERT enrc>¡ristr al per Ca talunya Mú"ira c>l dia 22 de juliol de 1995 a l'Auditori Pau ca~aL, d'El Vendrt>ll. X.\1 FESTIVAL INTERNACIONAL DE \1ÚSICA PAU CASALS. UNA VETLLADA A.\ffi JOIIANNES BRAIDiS. Canut: C.usirló, soprano. Cot· de Cnmur·a dd Palau de In Música Catuia nu . Josep Su!'inyoch , piano. Oir.: Jordi Casas. (66m). 23.30 NOCTURN Mtísi<·a pet· acabar el dia. Prt•sc>ntació a càtTec d'AlfrPd Cl'laya. 01.00 REPEHTORJ DE NIT l5.13 EL DIA UE L'OIENT Progromuc·ió t·c•ulitzndu u partir dt~ lc~ pctil'iun Mt¡ut• ol~ no~ tres oi¡•nls hun frt ui c·outestadot• dc> Gutulunyu Mtísicu, tc·l. 202 a~ 35. 29.00 BllTLtETÍ DE NOTICIES I AGENDA l\fUSLCAL 20.10 EL OIA DE L'OIENT Continuaricí ciC'I 20.00 Rl'l'U.ETÍ DE NO- TÍCIES I AGENO.\ m :SICAL 20.13 IJ ÀUOIOVISllAl. Un lli'CI¡.(t'nmu d'Alt•'\ Gorinn. 22.00 A(;ENDA MllSl<:AL 22.05 GllANS OllRES MONTEVE IWI: Orf,•u. Aullr·ey Mic·lult'l. Cur·olpt \Vnt kin~nn. Ginn Quilicu. El'i c Tuppy. l~nHc· mhlt• Vuc·ul dc• Iu Chapellt• ltu)a lc•. OJ•c¡ur·~ll·n de l' ò¡ll'ru rlt• Lió. Du·.: Mi· ¡,h¡>} Curho:r.. (IJ9m). 23.30 t\OCflH!\ \lú~it•u pt•r urnbur c•l tliu. Prcwntució u c•urn•r dc· Murcí 07.00 L'OBERTURA \tú~iea pl'r començar el dia. Rc>cull cl'obrrs brrus prt'srutades per Pilar S uhirà. J aué. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL BLA LLUNELL: Bon dia amor. Cublo .Juvenil de Bellpuig. Dit-.: JoHèp M. Bernat. (Sm). CAPELL: MoUcrnsa ciutat gl'On, sur·danu. Cobla La Principal dc~ La Bisbal. Dir.: Frun!'C!!C Cos,ú. (Sm). MORALEDA: Retaule Mallot·quí, glosa rwr a <·obln i timbals. Cobla Els Montgru1s. (11m). MARTÍNEZ COl\ÚN: Fra Garí. poema simfònic per a duc;. cobles, arpa i timbal&~. Cobla Meditl't-rània. Cobla La Prineipal d el Llobregat. Dir.: J c.,ús \entura. (llm). OLTRA: La Birondó, ~tÚtc d e can~ous populars. Coral de Puig-Reig. Cobla PrincipaJ de La Bisbal. Dir.: Joan Casas. DIUMENGE, 15 DE FE· BRER DE 1998 Mtí ~icu ¡wr c•mnt·n~ur· c•l din. Hc•rull cl'c¡hrc•H hi'I'IIM pt·c•sr•ntudc¡¡ pe•¡· Pilnr Suh\a·¡i, 09.00 BUTLUITÍ UE NOTÍCIES I A(;ENI>A MUSICAl. 09.13 JUÚSICA ltELIGIOSA DELALANDE: Te• Dcum, ~ulrn 97 S. :i2. Mic•kf• Vuu Dc·r SluiH. Ht•idi Bt·umwr·. Gillt•s Rugon. lun Hont')IIIUn. Bc·r·nurrl Dt•lrtt·•·· En~¡·mhlc vot·al dC' Nnntt·K. Lu Grnmlr Et·urir rl Iu Chumht'l' ciu Ho). Dir.: Puul Collt•uu'\. (35m). ~1E\ DELSSO II '. - II E"SEL: Oratori •uht·t• lli•tòric•• ciC' In Bíhlio. Soli~tt·• \'orni-. Cor i On¡uc,tru Knrt·t•nth• dc· Culòniu. Dir·.: Elkt· Mn.,rho Blun- lJA¡\ffiURG: El Golem. Cobla La Principal d'Amstc>rdnm. (6m). kt•nlnu·g. (:i9m). G l B\JOULLN \: Al·lt•luin. !'ioliRt c~ dt'l Cor de 1wiH dc• Co¡wnhn¡tt•n. Cor i ÜrtJIII'~trn Simfònicn ell' 10.00 AGENDA MUSICAL lo Hòdiu l\ul'iouul Dmw~n. Oir.: Dmilt·i KiiiH'nku. (:J(nn ). 10.05 PENTAGRAMA Rc>pct:ició del programa t'm(•s c• l dijons. 1 1 .00 EL DIA DE L'OIENT Programa<'ió rcalitzadu a pm·tir dr les peticions que els nos tres oientl! han fet al conlcRlador de Cotulunyu Músi- L\ MA!'IiEIL\ ¡•mi·-~ 17. 10 TEMPORAD.\ D'ÒDE CATALUNYA MÚSICA PERA .M n R: La ro~u hiauc·a r Iu rosa r·osso, òpera en cloN nc·ll's. Susunnu Anselm.i. Dau iIn St•tTninct·n. Auun Cuu•l'inu Antonucc' i. Lucn Cunonic·i. Silvin Muzzoni. Em·lco l?udni. Cor At'c~uolrmiu dl' Millt . Ül'!fiii'Sil'u tlt• Bl•t·gnmo. Dir.: Tbmn us Bril-cc·tti. ( 13-~m). 20. 1O SELECCIÓ DE JA12 Pro¡{t·umu dedicut u Ju m{¡gic•u clt• jnzz nmh guió d'Albrrt Mn ll ofré. 22.10 AGENDA ~fUSICAI.. 22.15 CONCERT DIAGINARl Guió i ~dt•t•eió: ,\Jex Hobles. 01.00 REPEftTOlU DE NIT 07.00 L'OBEJCTllHA 09.13 :MÚSICA PER A CO- 15.00 Bl.'TLLETÍ DE '\0TÍCIES pro~rnma. DISSABtE, 14 DE FE· BRER DE 1998 (10m). 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA l\flJSICAL :Js :l5. Cou ti.nuoció dd programa. J 1.00 THANSMISSIÓ EN DlltECTE nE LA MISSA CONVENTUAL DES DEL MONESTII{ I)J;; MONTSERRAT 12.30 AGE~l),\ MUSICAL 12.:!5 APERITIU \ttJSICAL 23.30 NOCI'URN :\-tú~it•u j)t•r ut•abur l'I tliu. Pn•wutnriú n eu rrec cie Muró JanÍ'. 01.00 REPERTORI DE NIT DILLUNS, 16 DE FE· BRER DE 1998 07.00 VOBEHTURA MúAiro pe1: coml'nr,;or t'I clin. Hec ull d'nbt·r~ breu~ prc'Sl'lltndrs pc-r Joun ViveR. Inclou butlJt>tin~ informatius i a~eu­ drs musicals. 09.00 Bt;TLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Prl'st'ntu ció d r Jr, últimrs n<r vt•tnL• di~rogròfiqurl! 11parc• !(lldt·s ol men·ut. Espai palrot'inat prr Disco~ Ca~teUó. 10.00 BUTLLETÍ OE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE MÚSICA K.AUNN IKOV: Simfonia n. 2. On1ues tra Simfònica cie Rús 11iu. Dir·.: Vrt·onika Dndnt.•ova. (-10m). DVORAK: Xipr·crs, Il. 152. Quartet dc corc la cic Pr·oga. (39m). VlVALOI: Dixit Dominus, RV 594. Margm·et Mars hull, soprano. Ann MtuTny, m<'zzosoprano. Ann e Collin~. rontrnlt. Anthony Rc!lfe Jobn.. on. tenor. Robt't'l 7 Jloll, bai\ . .ltlhn \lidi• Choir. Onlllt'"lt·n dl' Cumhru \o~e­ ""· Dir.: \ tllorit• 'lt'b'l"i. (30m). JIL \1\IEL: lntroduct•io. tt•mu i Hlrlat•inn' ¡wr a ol.Ut~ i nrqut•,tr·u. op. 102. Luju• Len''''''· Orlllll''lt·a "iinúònira tlt• la Hiulio tlt• Stultl(nt·L. Dir.: "'t•\ illt• .\lan·itll'r. ( I lm). SCII U\1 \'I\: h.Jndt·rl~ttU, op. 130. Mal'ina Hodi'Ígut·z Brià i .J oan .Jo"t'p Guti{,rrt>z, duet dt> piano. (l·lm). S." \GNER: Cont•t•rt 1wr u violí i ucompnnyanwnt d'un¡ut•,tru. Ulf llnt•l¡,c·ht•t·. Stuul,philhat·monk Hlwinlund .Pfnlz. Dir·.: Wernt:r •\ndrl'u " Allwrt. (2·1m). 13.00 GRANS I NTEGRALS LA MÜS IC.\ DE C·\MBll.\ DE DI~ETilO\ E~ Dul'l pt•r· a "iola i 'inlnnn•l. \VuO :~2. J iiq:¡t>n Ku,,mnul, ,·iola. \mwr B)l•mo. 'inlnrm·l. (11m). St>rl'natu. op. 8. Trio tlt• t•ordn dt• \Ït>na. (30m). Tran,t·ripdoí per a •1nart('l •lt• o·nrdu dt· la fu¡fU dt> I'Olwrtur:l dl' ":-alomó". dt> llo¡;t>n Hündd. Ht•" 36. Qunrtt'lt. {:3m). 1··! .00 ~I l' SIC.\ DEL SEGLE xx 160 MOOD\: !:íuitt• en J'e,t.i.J franrt'.,, llt'r u hormt'mit·a i arpa (19ï9). Tnmmy Rt>illy. Skaila 1\.an¡:a. (16m}. PROKOFIE\: Cin1· mt·lodi .... op. 23. Elt•nn \a_.iJit'HI. "upruno. .l nl'qu~ St·hah. piano. 125m). ~liLIL\lD: Cont't'rt Jl"'' n violone!'l i m·qtu•.,tt·u n. I, op. 136. !\hti~laY H u~tropovitx. Orcrur•tra ~imfònif•a rlt· Lnnrlon. Oir. : ht•nt '\'a¡.wnu. t llm). 15.00 BlTLLETl DE NOTiCI K~ J \GE:\DA ~Jl SICAL 15.13 f AP"\ DE MÍ.SICA Bft.\ H"S: fljnaltlo. op. 50. 8 René 1\.ollu. !Pnor. Cor Filhnrmònil· dt' Pra¡!a. Ortpte--tra FilhnrmiiniN Tvra. Dir.: 138m). Githrpp<' Sinopuli. C \.\fBI'\ I: ()uartt't dr corda n. I. Quarti'! l..c• Rironlanzt•. 1-~COUPERI'\. U., 126m). ~ni'Ïon~: La Frnnrt•sa. Soli-te• BntTors F.uroiH'II•. (20m). BER'I'STEI'I: Don...., •itnfòniqn~'" cle "\'\t•"t Sirlt• Stor)"· On¡uc·~tru Simft"mit•o dP San Ft'lllli'ÍSf•u. Dit·.: S. Ozawu. S IBELIUS: EHcc·ne,~ (2 1m). his lòt•it¡tll',, Suite n. 1, op. 25. Ort¡twhtra Nadonal E~f'ocesu. Gihson. 1\h•x;llulrr Dir.: (19m). B \ Cll / I.ISZT: Fanta~in i fu¡;u t•n >.ol m. \1iqul'l 00Farn~. piano. (l:im). i\l ZETTf: 11 Oiltl\io Univcn-nlc. ohrrllli'U. On¡ut·.,IJ·a de la Ràdio T\ Bt>l¡;u dt• Bru-.·J.If',. Dir.: Silvano Frontnlini. (9m). Divet·tin1t>nto t'O Fn. Or questra dt· Cambra Suk. Dir.: Jo•ef\lach. (12m). ~fYSLI\'ECEK: 18.00 ADL<\.."\AC {.; n espai destinat o t'\·ocor i re\ iure els fets mé~ represl'ntatiu;; del passat mu~iral. Guió i •elecció d'Àlex Roblc.,. 19.00 REPERTORI DE CONCERT SCHUMANN: Concert pt•r a piano i on¡uestra, op. 54. Mnt·tha Argerich. On¡ut>strn dc Cambra d'Etn·opu. Dir.: Hornoncourt. i'iikolnus (30m). GLUCK: Alrt•;.to·. (''Divinités du Strx''). Jnnel Baker. mezzosoprano. Orquestra dc Cambra An¡!lesa. Uir.: R aymon Leppard. (Sm). V.\UGH.\.XWILU.UTS: Fnnta,iu ,obr e ··Green:<lee\1'5... Simfonia dc Londres. Dir: {Sm). John Barhirolli. E:\ESCO: Rapsódia romanl'•n op. ll n. 2. Orqut>'<tra Filhannònir·a BBC. Dir.: Gennad) R ozhdcstwn•ki. ( 1 lm ). 20.00 BUfLLETÍ DE ~0TÍCIF.S I AGEr\ DA lfl:SlCAL 20.13 LA :\IÍ.:SICA A DE8.>\T Programa n l'entorn dc lcmt>s musical!< d'interès, rt>alitzal amb In col.laboració <lf•l Con'ell Ca talà de Ja Música. 22.00 AGENDA MUSICAL 22.05 TEllPORADA DE L'O BC CO:\CERT cnrcgi~trat per Catalunya ~Iú..'<ica. el cJja 14 de ft>hrer de 1998 al Palau dt' la :\fú•ica Catalana de Barcelona. ~10:\'TSAL\ATGE: Poema concertant pt>r a 'iolí i orque,tra. .\IE~DELSSOH:\: ConN'rt pt>r a piano i orqur«tra n. 1. op. 25. STK\CSS: Caprirt·io o.e:>..'tf't. Frau aohn Schntten op. 65 (frag. ~imf.). Dan~a dt• Salomé. op. 54. An¡rel Jc,Ú• Garcia. ~;oü. H at--Jung Kim. piano. Orque,;tra Simfònica dr Barrt>lona i nacional de Catalunya. Dir.: Franz Paul Drrkt·r. (68m). 23.30 NOCTURN Mú sira 11Cl' acabar o•l rlia. P1·e;;t>n tació a cà n-cc ri'Aift·cd Celuya. 01.00 REPERTORI DE N IT DIMARI'S, 1 7 DE FE· BRER DE 1998 07.00 L' OBERTURA ~ltí,i¡•u IJI' I' t•umrnçtu· t•l dia. Rt>rull el' ohrrs breu~ ¡¡rcsentad~'' ¡wr Joan \ln•s. lm·lou butlletins informatiu• i agt>odt•" mu•it·al.... 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Pn•,t>ntm•i6 d1• lt•s último·s nuveta ts diHt'ogrnfitllll'' aparcg¡ult•:. ni llll'l'I'U!. Espuí pntrorinnl 1wr· Dist·ns Custo•U ó. 10.00 BUTLLETi DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE MÚSICA GRIEG: Si¡..'ltnl J or~alfa.r. op. 22. ;\Jú,ira mcidt•ntal. Kjdl :\1ugt•u• Sundw. lt'onr. Gii~ta Ohlin\ \ol'al Enwmble. Pro :\1u>icn Chamber Choir. Orqnr•trn Simfònica clt> Goteborg. Uir.: >'il't'lllt' Jiini. (35m). B \CI1: Part1tn BW\ 825. Sira Ht•rnñndez. piano. CllOPT'\: l.t•s SüfiI 18m). df',, MIÍ tt• dt• ballet ( orqut>~tra­ ció dr Rny Dougla~). Orqttt•o;IJ·a "imfèmit·n dt• la Ràdio dr B ....Jín. Dir: IJ ..inz Frirkt·. (29m). ff\) D'i': Simfonin n. 60. •·!J di~trattu'·. \t·adt>my of St. \lurtin-in-tlll'-Fit•ld,. Dit·.: (23m). 'l't'' illt• .\turrinf'r. Dl RÓN: El unpo•~ibll' mnym· en amor I!• \t•nze \mor, sa t·~urla horrut•u. Mnrtu Almnjuno, •npranu. 1\1 <\.yro· Español. Dir.: Edum·dn Ló¡w:r. BoJl:r.o. L \\tOT E DE GRIG(9m). 'íO'-.R.: l\ltmorr·nmit·•. Ort¡ut·,tru de Camhra Gont;al Comt•llth. Oir.: Gont;ul Comt>Rf\1Sf.J-KORUa,. (11m¡. s \KO\: Cunrt•rt pt•r u trombó i orqnt•,tra rlt• \t'ni. victur Batul'ht·~. !-iuli,th dt• I'LRSS. Orqu~•Lrn tlf>l \fini~ teri de De(10m). fen•a dl' l'URSS. PFJTZ:\ER: Elt•gia i dama t>n Cl'rrlt·. op. 45. Orqut••tra Simfònil'a dr Bamlwrg. Dir.: Allwrt. \\ t•rnt•r Andn•u• :\1 \R \IS: Pt•c•t>s de {1-~m). ~iola dl'l LliLrc quart. (1 u 4). Jordi Sovnll, bai' dt· ~;o)u. Ton 1\.oopmnn. clnvt>d. Hopkinsun Smith. ¡..'ltitan·u bnt'I'O· ra. (llm). 13.00 GRANS INTEGRALS L1\ MÚS ICA OE CAMBRA DE BEETHOVEN 1'.-io dr rorda op. 9 n. I. \nm•-Sophit> Mutter. Bruno Giurannu. :\hti, Ja,, Ro!.tropmitx. (25m). Trio tlc t•ordu op. I) n. 2. Annc··Sophie 1\futtl'r. Bruno Giur·nnna. i\lsti•lu\ Rcl~Lropovitx. (24m). 1-t.OO MO~tE!\'TS LÍRICS GLUCK: La Corona, nrci6 11'atral en un acte. ,\lieja Slt>wak.íewicz. Halina Gon:\n•· ka. Lídia Juranck. Barl;ara :\owitka. Cor de la Ràdio Ba. \'aresa. Orquestra de l'Opera de Cambra de Varsòvia. Dir. Tomasz Bugaj. (60m). 15.00 BtHLLETÍ DE NO. TÍCIES I AGENDA MUSlCAL 15.13 CAPSA DE MÚSICA KHATXATURIAN: Gaynnc. Orquestra Sinúònicu dl' l'E,;. tat dc Sant Pctcrshm·g. Dir,¡ (25m) André Anichanov. VEROl: Stiffeüo, obt:'rlura. Orqtwstrn Filhar·mònica drlla Scala. Dir.: Ricl'a rdo .Muti, (10m). C.Pb.E.BACH: Con· cert pt>r a clavicèmbal i or· qucstrn H 403 (Wq 1) . .\likl(,. Span}i. Concerto Armoniro. Dir.: P éter SZttts. (18m,. .\STORGA: Quartet en re m. Bnrct>lona Consort. (16m). George Dandin. LCLLY: (t:',!Tncte•). romèdia-haUet Soliste, 'ocal.s. Le, .\fu'<icien· du Lom.-rc. Dir: 'rarr \lin· IXFAJ\TE: kowoki. (14m). aotlahl~f· Danses Corre-Exerjean. duo de pia nos. (16m). BREVAL: Simfonia conct>rtant per a Oau!Jl, fagot i orquestra. Bcrnard Chaproo. Gilbert Audin. Or· questra de Cambra Bcrmml Calme!. Oh·.: Bemard Calmrl. DELTUS: Appala· (21m). c hia, rapsòdia auwrifnna. Cm· i Ot·qncsu·a de I'Opt'r.t i'iacional Gal·lt>sa. Oir.: Char· les Mackerrru;. (38m). 18.00 GRANS ~TÈRPRETS BACH: ,\.'í:\TER BYLS.MA Suite per a violoncel n. 3. B~'V 1009. Anner Byl•ma. (18m}. HAYDX: Com·m l""' a ~ioloncel Hob. \1Jh:2. op. IOL Anner Bylsma. Orque-· tra Taft>lmu,.ik. Dir.: J¡ooo U· mon. (23m). FRESCOB\.L\nnrr 01: Trt>~ ranzoni. B}h•ma i Lidewy Scbeife,, vi•>loncel. Bob Yan Aspt>rt'n, bai1 continu. (8mJ. D .GABRIE· LI: Sonata en Sol ~1. \nnrr Bylsma. violont~el. Bo!J \·an A8percn, baix continu. t5ml. 19.00 REPERTORI DE CONCERT DON lZETTl: Eijcena i duri dr ''L'clisir· d'amore" (Acte lr., escena 2a.) Josep Carrern,, t<•nor: Katia Rirciarelli, all· prano; Orq. Sirnf. dt• la RAl, Oir.: Clandio Scimoot'. (9mf. J.iJf.STRAUSS: Sui te drl ba· llet ''El heli Danuhi" (arranja ment dc Drsonnière). :\all•> g J¡ r li [ J J't n Io r I d i\1 fl u ¡. t1 o T o v p VI I T IUCS cció w- ja SID- oal Philhamaonj¡• On•ht••tru. Di 1·. : Ridl8rd Bon) nge . (30m). BACH: Concert pt•t• n do' ,·jolin~ i c·ordu, BW\ 10 1:~. Andrew 'lnnz•·· Rachl'l Podgt•r. Tbe At•adt•rn} of \Jat•ient )Ju,ic. Dir.: Andt·ew \1anzt•. lrzyno·arbal'l! dio Ba' Opera a. Oir.: ( 14m). E NO. 20.00 BlJTLU..ïÍ DE NOTÍCIES I AGENDA 1\.fUSICAL JSICAL JSICA ·nyane. lr l'Es- :;. Otr.: 20.13 PERFILS Raimon Colnmt•r· c·unvt•rsu UniU 1111 !'lllliiW"itot• nl voltant dt•lu 8cl•a obru. .JOSEP MARlA MESTHES QUAOHENY (25m) erturu. :a delia 22.00 AGENDA l\ttJSlCAL ' Muti. i: Con- 22.05 ELS NOSTRES CON- ui or· Mikló. noniru. (18m). rem. (16m¡. landin. 'artts). 1 ¡a;.icien. e )l.in1,\.'\"TE: rum..... dc pia· L: Sim- Oauta. ll'rnnrd in. Or- :ci'Danl :::almrL ~ppala­ rirann. 'Òpera : Char· PRETS BACH: n. 3. lyl9mrert P"r :2. op. CERTS CONCERT t•nrl'¡.:isu·ut l'I tliu 30 d'or tu bro· dt• li)() I a In Sola Pu¡u·r dt• Mú•icu dt• CulwUudl's. Olm•s de TARTI'\1/1\.RETSLER. GLLCK, PROKOFIEV. B:\CI-1/GOt: OD. \IOZ \RT. 8.\RTOK. t•ntn• d'altre~. •\JJ {;{'la Sorolo1u. piano. Liliu Sllloruei. sOIH'ano. '1ul'ian Glu'rus. Ouutu dt• pun. Lt•• Violinistr• dt• 'loldihiu. Dir.: Ro•;~ Dubossursk). (i2m). 23.30 NOCTURN MúKit•a J11'1' n•·ubur el diu. Presenta l'ió u t·larn•r ri' 1\lfn•d Celnyu. 01.00 REPERTOHI DE NIT DIMECRES, 18 DE FE· BRER DE 1998 07.00 L'OBERTU tlA Música pt>r rom¡•n~ur el tlia. Recull d'obt·r• hn·uM prt•st·ntadt•s pt•r Joan Vivc'\. lnrlou butllt'tin< informatiu' i ugendc•• mu~ieul,. )rqu~'>· •a o La· 09.00 BLTLLETÍ DE t\0- {)BAL- TÍCIES Ano•r ~-,;er 09.08 SELECCIÓ DE NO- o, bau VETATS Prl'•l'ntut·ió dt• lt·s (•ltimc' noH'l!IL., diM·o¡;rñfiqne~ apar!'f,'lld!•t. ulntt'l'l'Ut. Espai pott·orinut IH'I' Disl'OH Cnstt•lló. ¡.BRJIAnn•r )b \'8D (5m). DE J 19.00 BUTLLETÍ DE NOTiCIES tluetd~ ttf' lr.. rreras, lli. u ~o­ RAf. (9m). del ba· n·anjal'\ati" 10.08 CAPSA DE ~fÚSI CA RODRIGO: Conl'iet·tn Mud.-igoJ per u clut•s guitu•·r·t·;, i orquestra. Pept• i Angt·l Rmucro. Acadt•my of St. Mat·tin-in-tlw- Fit-ltlN. Dir: Nc. ville Morrint•r·. (30m). MO ZART: Dotze vnriot•ion~ per· u piano sobre un allegretto. KY 500. \\alter Chodack. (10m). VEJ\.\..,OYSKY: Serenata. Mimslav Kejmur i Zdt'nek s~ dh·y. trompetPs. Jan Hora. cluvjcèmhal. Orquestra de Camhra de Praga. Dir.: Libor P!'><·k. (12m). BA.:!C.: Obertura per a una Comèdia Picart>~<­ ra. Or·questra Filharmònit•a dt• Londrt's. Dir: Brvden Tbomsun. (11m). GALUPPl: Concl'rt per a flauta i orquc;..t¡·u en Re M. .lames Galway. J Solis li Vcncti. .Dir.: Clauilio Scimonl'. (llm). BERNSTEIN: Sin1fonia n. 2 "L'edat de l'amúl'tat". Luka~ Foss, piano. On¡ucst•·a FiJhnnnònira d'lsn1cl. Dir·.: Leonard Bcmstcin. (35m). HANDEL: Tres àries de Clori. Lor-rayne Hunt. Pbilhannonia Baroquc Orcbcstra. Dir.: 'iicholas MrGe¡:an. (18m). RUDOLPH D'AUSTRIA: Septet ¡•n mi m. onsortium Clu~si­ rnm. (33m). 13.00 GRANS 1:\IEGRALS LA ~ÚJSICA DE CMffiRA DE BEETHOYEN Trio de corda op. 9 n. 3. Anne-Sopbit• \lutter. Bruno Giurannu. '\lsti;..lu' Roijlropovitx. (24m). Quartrt pn FaM, Hess 32 ( 1• vrr•,;ió del quartet op. 18, n. 1). Hagen Quartett. (28m). 14.00 MÚSIQUES DEL MÓN Una finl'st t·a oherla a l'expressió musi<·al dels pobles d'ar·•·eu. U.OO BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 15.13 CAPSA DE MÚSICA G.C.i\fO~TEVERDI: '·Omnes t'i\es coclorum··, ''Dilcctu~ meus''. ·'Te diligam" ...Sorge Sancte Dei", ..Domine Tu es.., "O bone Jesu.. ..Domine r'l.audi ... motets a una sola ,-cu del Uihre Afft'tti ..\tus.iri. En'f•mblc Concerto. Dir.: Roberto GinL (25m). HA1'D'I: Quat·tet de corda op. 76 n. 2 "Dc les quintes''. Quar·tc•t Progn. (20m). XOSTAKOVITX: Mú!iica d'escena per a "L11 comi-dia humana" de Balzac. Orquestra de Cambra c.lc lA:nütgrad. Oir: Eduard Ser·ov. (13m).. STANFORD: Conce~·t per a clnrint·t op. 1:10. Tht'll King. Philbarmonic Or·t•lwstra. Dir.: Alun Fra1wis. (22m). ARNE: Simfonia n . 1. Cantilena. Dir.: Adrian Shcpht'rd. (9m). BRAHMS: ConcPrt per a piano i orquestro n. l, op. 15. Daniel Bur·enhoim. Orquestra Fil- harmònit·u th• \ !unit'. Dir.: SPr¡riu Cl'lihirlut•ht•. (51m). \RC \S: Colt•t•t•wn tlt• Tangn•. Carie• Trt'[Hit, ~uitnrru. (Sm). BO! TO: Dn··~ t'u·i••• tit• :\lt>fL,toft•lt•. \lont•t•rrut Cuhalle. Lurianu Pu~tarntti. Cm· de I'Ò¡wru tlt• Lonclrt•s. '\ouunal Philhnrmnnw Ordw,tna. Oit·.: Olhi.•ro dt• Fuhr-itiis. (9m). 18.00 NOUS I NT~:RPRETS GEMINIAM: Ln l'' ollin. Or·qur~t•·o dt• Cnmhru dt• Vila-St·•·n. Dir.: Evt•liu 'rit•lt•~. (I ;{m). MOZ1\ H'l': Simfonin t'Oil!'t•a·tuut pt·•· n violí i violu, KV 364. En•·t·¡.:i~tr·uant·llt l'l'I pt•t· Catalunya Músit•n ol\ VI Fc~ti­ vul clt• ~1ú•ic·u dc LLh iu. 1\it·ulu IJirkhon, violi. St•hMtian Kt·unnie~, vinlu. Or'tfiiCMtr·o Simfèm.i('a Juwnil Tntt·r·· Ht•giunul clt• Bmlt·n Wiir·lf•mht•t·g. Dir.: Gudni Emil'-oll. (30m). SCHU!\1A:\\: Tn·~ rumnnc•·~ pt>r u t•lurínt•t i piano, op. 91. Duo R•·im•f•kt•. (l:!m). 19.00 REPERTORI DE COI'CEHT LlSZT: l..n ~n,pir·o (f:Rtmli dt• Cont•t•r·t). S 11 ~Kutln-yn Stoll, pi un u. (7m). SCI fuMANJ\,: Shnfoniu n. :J, up. 97 "Renunu". Onltl!'"tt·a Filhannònit•o Ht•nunn. Dir·.: Kurt Hcdt•l. (33m). \LBfNONl: Ct>IWt'l't ¡Jl'l' u tnmapl'lu rn Si h M. J¡•un-l.uc l>nMst!. ll•'ilunno nki tir Bnln¡.:nu. (9m). '110 NEGG im: l'twifit· 2:H, utovinwnt Himfimit·. Oa·qut•Htl·u Simfc'tnit•u dt• In Hilllio dt• Hu' 'il·rn. Dit·.: Ch. Uutoit. ((ma). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCLES I AGENDA !ut SfC.At 20.13 RAKIII\l~l\Il'OV: 125 ANYS Vt:,prc'. op. :n. O~a Borodina. IIH'ZZII·SO)JI'UilO. \ laclimir :\'loqtowo). trnor. Cor dt• Cambr·u dt· St. Pt·H·t-..lnwg. Di•·.: '\•kolai Kornin. (56m). Rup,Ò· dia •obr't' un trmu de Pognnini, op. 43. B••lla Davitlovil'C, pia· no. On1ur~tru tM Cnnc·t·rt~w­ bouw. Dir.: Nct:mt• .liir1i. (24m). Pt'\'U <•ttr•t• nt. Huwnr·d Shrlh·y. piano. (lm). Simfonia dt• joventut, t•n do 111. Or· qut•stnl l~ilhurnu}nkn tlt• MoRema. Dit·.: Dmiu·i Kiwrnko. ( 14m). H.ap~t1tliu aulu·t• un tt•ma rus, pt•r· a do~ pinnns. B•·igitll• J~ng!'t'l'l'. Olt•¡; Mu¡,wnbeq;. ( lOm). 22.00 AGENDA MUS ICAL 22.05 ELS NOSTRES COt';CERTS CO\CERT ent·e¡ristrat prr· Cntahm) u \h'!sica el dia ~O ti'Ol'ttthre dr 1997 al Pa,~Uo eh• lo Orogu, u Banyoles. F'EST\ DE L\ !\híSIC.\ PER .\ COBLA. Titon Frout·a. rnntunt. Santi i\1olu~. Joan Tn· n·us. Enrie Canad1'i, \uvi Rndri!"lt'Z, pcnu~siú. \higail Prat, arpa. Cobla Selvutanu. Cnhla Ln Pl'incipal dt• Iu Bishui. Cobla Sant .Tonli-Ciutut dt' Burrrltmu. (88rn). 23.30 NOCTURN llllíhit·a per· acahtu· l'I din. Pr¡·~¡·rllat'ÍÓ a cim·cc ti'Aift·t·t.l C!'lnyu. 01.00 REPEUTORl DE NIT DUOUS, 19 DE FE· BRER DE 1098 07.00 L'OBERTURA \lt••ic·a pt•r n»mcn~ur el tHo. Ret·ull d'obres hrt:us pt·l.'sentlules per Joo.n \'ht•s. lm·luu butlletins infonnalÍuR 1 agt•ndt>s mu~icak 09.00 BLILLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Pn·sr.ntaC'iÓ tlt' les últintt'H non·tuth diseogrtlfique~ uparcgurlcs ni ml'rrat. Espai putmcinat per Discos Cnatelltí. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE MÚSICA GL. \ZU~OV: Esrerws de ballet, np. 52. Orquestro Sinúiinic•a dc la Ràdio de l'URSS. Dir.: Gennndi Rozhdl'stvent~­ IJ. (28m). LOEUJ,ET: Con cert per a nauta i orquestra "" Re '\1. Jrun-Pierre Rampa!. Orquesn·a .wtiqua "\fusirn. Dir: Jm·quc~ Roul!&el. (9m). PLEYEL: •• Rondo en Do l\f' i" Tema amb Variutioo;¡ en Sol i\1". Jorg Bawnunn, violoo c·el. KJaus StoJI. contrababt. (I lm). CllABRIER: ''La Sulumjt¡•", escena lírica pt'r a mezztJsoprano i c·or de done~. SuHan Mentzcr. Cor dr done.~ de Tolosa-Midi-Pirinl'us. Orqut•stru del Capitoli dc Tolosn. Di•·.: Mldu•l PlaRSon. (17m). BAGUER: Simfoniu o. 16, eu Sol M. London Mozart Pl uYN'ri. Dir-.: .Matthias Bamert. (14m). GENIN: Fanta~ia so· lwt• " 11 plt•ut, i) pleut, Bergèt·c'', per o flauta piecolo i piano. .Jean-Lollis Beaumudicr, pit·rolo . .Tean J.i:oeroer, piano. ( lOm). RAMEAU: El Temple o de Iu Glòria, hUitt• orqut·~Lrul. Ot·qcu•,tru Burc·ocu Philurmoniu. Dir.: 'lic·holu~ \1<-Gc-~:t~~n. \U::\DELSSOH"\ (34m). HE"\SEL: Gu rt t'nlit'dc-r , 6 c·nn~om pt•r u ~o J i ra no. contrull, ll•no•· i hui~. up. 3. Cor \fndrigu l de Heiclt•lherg. Dir.: Gc·ralcl Kl'¡,wlmann. (15m). GOU\'Y: Sonata pl'r u piuno u quatre man~. op. 49. Yum·u Tul i \nclrt·u~ Gt·oC'lhuysen. (22m). 13.00 GRANS INTEGRALS LA MÚSICA DE CAMBRA DE BEETHOVEN Quurtct dc rot·dn u. I, op. 18 n. l. (26m). Qunt·tt'l Tulich. Quartt'l dc• c·ot·da n. 2, op. 18 n . 2. Quartt•t Tnlirh. (24m). ¡1;Udt•s al mt'l't•at. E~pai patrocinat prr Di~co¡, Castelló. dra.. Korodi. (17m). 18.00 PEl\'TAGRA.MA Pro¡;rama de divulgació musil'al. Guió i realització: Pt•n• Buré;. i ÀJex Robles. DE...." Ün t·onvidat ens proposa i comenta la música que li agrada. Guió i presentació de J oan Vi, es. Producció de Dolors Busquets. 10.08 CAPSA DE ~IÍ:SICA REC ER: Concert pt•r o piano op. 11 ~- Lovt• Derwinger. Orquestro SimfònÏI'II Norl'l,üping. Dir.: Lei~ St•gt••·stom. (4-~m ). DE VTSEE: Suite per a tiorba, en re m. Hopkinson Smith. (16m). HESPIGHI: Belkis, Rc·inu dt> Saba, suite d 'orqu¡•stt·n. PhilhamtOnio Orl'hestt·o. Dic·.: Groff•·cy Simon. (23m). BRAHMS: Va•·iacion8 soh1·c un lema dc Paga ni ni, op. 35. Mm·tin Jo11cs, DEBUSSY: piano. (23m). Quarte-t dl' rorda op. 10. {25m). Quartet \1t'lo,. J .(TI).STRALSS: Die Publil'i>-trn. \·als op. 321. Orque,;tra FiJhurmònit·a Eslovaça (~o~irr). Dir.: \lfrecl Walter. (9m). GR IEG: Cançonn i balüdt>o;. op. 9. Hakan Hu~e­ gurd. baríton. Warrt'n Jones. (lïm). 22.00 AGENDA liUSICAL 13.00 GRASS 11\"fEGRALS 19.00 REPERTORI DE CO~CERT FAURE: Pcl.lees i Mclisanda , snite op. 80. Acadl'my of St. l\lartin-in-tbe-Ficlds. Dir.: (18m). Neville Marriner. J.V.STA~flTZ: Simfonia en La M. OnJuestra dr Ca mbra EBiovaca. Dir.: B. 'Varchal. (14m). DVORAK: Sc•r cnata per a vent, op. 44. Philha•·monia Orchesu·a. Dit·. : C. \Varren-Green. (25 m). 20.00 BUTLLETÍ DE NO- 160 14.00 " l:SICA ANTIGA MOLIN.\RO: Trr, pc·r~"'· Jnkob Lindberg, Uuüt. {13m). WlLL\ERT: Trc·~ Caozoni de "Le \1UanN·ht>''. Collt'¡;io Vot·alt> t• Stnmwntalc• Euterpt> de Milà. Oir.: Antonio Ero~ 'lt>pi. (13m). L\WES: Con,.ort Seu a 6 en do m. frl'twork. Paul (13m) . 'lichol•on, or¡;ue. J .\RZEBSKI: Quatre Concerti r.nppdJa An·il. a lrl's \flh. Van-0\'Ït'n ..i•. Dir.: ~lurek Sewcn. (16m). 15.00 BFI'LLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 15.13 CAPSA DE ~IÚSICA BERLIOZ: llt'rminia, eHct>na lírica. Janet Bakt>r. Orqut'stra Simfònira de Londn•s. Dir. : Colin Du\i>l. (23m). C. Ph.E.BACH: Simfonia orquestral Wc¡ 183. n. 1. Orque~lrll dc· Camhra -Curi Philipp EmanuPI Bal'h... Dir: Hartmut Hal'nc-hc-u. (11m). BER'\ERS; '\il'hola, i\ickJt>h). mÚ•il'o im·idental dt- la pd.lículn. Royal Li•erpool PhiJbonnonic Orcbe,tra. Dir.: Barr} "'ord~worth. 19m). G.GABRIELI: l pt><'e~. Canailian Bra·' i Bt>rlin Pbilharm(}nic Bra•s. (15m t. CLE:\IE:\SimTl: Simfonia n. 3 fonia '\ acicmal~. Philburmonia Orc·heo,tra. Oir.: Cluudio Scimont>. (27m). ,U{El\SKl: Concert per a violí i orque~tra op. 5·1. St>rgei StadJer. Orquc.. tra Filharmònic·a dc Leningrad. Dir. : Vludi .. luv Txt•rSCHUnuixent'o. (23m}. BERT: Quartet pl'r a Ouutu. p;uiturra. viola i violoncel. CliVl' Conway. Gt'ral<l Garcia. Paul Silverthorm·. CharlE•s COLDTunnc-11. {:i2m). MARK: Promch·u. ohf.·rtura op. 38. OrfJUe.~lra Filharmònica de Budapt>.;,l. Dir.: An- ··cran 10 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES TÍCIES I AGENDA MUSICAL 20.13 "A LA l\IA!'íERA 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT enregistrat pt>r Catalunya )fúsica ri dia 3 dr jun} de 1996 al Palau de la Mú hica Catalana de Barcclo· na. EL COR I LA COBLA. Obres de CARRETA, GERHARD, VENTURA, SALÓ, PRENAFETA, DAMARÉ, PUJOL. MORERA i PÉREZ \IOYA. Cor J ove de J'Orft•Ó Català. Cobla Sant Jordi . Dir.: Conxita Garcia i J ordi L>ón. (ï2m). 23.30 NOCTt:RN )fúsica per acabar el dia. Presentació a l'arree d"Alfred Celaya. LA 'JtsrC.\ DE CI\.\IBR\ DE BEETflOVE:\ Quartet en Re'\[, op. 18 n. 3. Quurll:"t Quartet de Talic•h. (24m). rorc la n . .J., op. 18 n. t. Quurtc•t Toli¡•h. (2tm). 1 1.00 l1ÚSICS DE CATALUNYA E.S \lNZ DE J,A MAZA: Platero) }<I· ,\J,.x Gal'l'obé, guiCASANOtaT!'a. (23m). \ ES: Pa~o l'n la menor. Jo.,ep ~f. \la~ i Bont•l, oq¡ue. PLA: Trio Sonata n. (Sm). Barl'l:"iono Conso•·t. 12. GRA.:"i \DOS: Cinr (9m). t•ançons amu tòrii'H. Carmen Buhtamante, ~oprano. )Januf'l Curda \lorant1•, piano. (18m). 01.00 REPERTORI DE NIT 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA ~fl.¡SJ­ DIVENDRES, 2 0 DE FE· BRER DE 1 998 CAL 07.00 L' OBERTURA ~fú,.ica per comt>nçar el diu. Recull d'obres breus presentades per Joan Vives. Inclou butlletins informatius i agendes muhicals. 15.13 EL DIA DE L'OIENT Prl)gramut•ió r t>ulitzada a partir dr lc-~ p••tirionK que (•ls no.. trc~ oieniM han fet ui contrstaclor· de Catalunya Música, tl'l. 202 :iS 35. 22.05 ELS NOSTRES CO~. CERTS COI\CERT em·egistrut per Catalunya .Múhlca ri dia 6d' 8 • gost de 199ï al Pati de la Dt>lc-garió de Deft>nsn dc- Tarru. gona. :\TÚSICA ALS PATIS l99ï. G~: Trio potètir en re m. BEETHOVE:\: Trio en Si h M. op. ll. BRUCR: Tri'S pt-crs pl:"r a clurinl'l. violoncel i piano, op. 83. BRAHMS: Trio en la m. ap. ll·l. Trio Kronos. (74m). 23.30 NOCTURN Mtisica per acabat· el dia. Presentació a càrrec d'Alfred Celaya. 01.00 REPERTORI DE l\1T DISSABtE, 2 1 DE FE· BRER DE 1998 Oï.OO L'OBERTURA :\lúsica per l'Omençar el dia. RecoU d'obres breus pre,en· tades per Pilar Sobirà. 09.00 BL'TLLETÍ DE l'iOTÍCIES I AGE..'\'DA !\lliSICAL 09.13 ~IÚSICA PER A COBLA A.GUINOVART: Concl.'rt Jlfr a piano i cobla sobre tt'mes cir "Mar i cel''. Albert GuilliJvart. Cobla Mediterrània. Dir.: J esús Ventura. (23m¡. MORALEDA: Joguina, fanta sia concertant per a cobla. (13mJ. Cobla l\fontgrins. CARBONELL: El silenci d..! bo~c. Cobla Selvatana. Dir.: Joan Unís Moraleda. (9m). 10.00 AGENDA J\fl.¡SICAL 10.05 PEl\'TAGRA.'IA Rt>petició del programa t·W. el dijou~. 11.00 EL DL\ DE L'OIE.\i Programarió rl'alitza<la a partir de les peticions qut d; nostres oients han fet al coll' testador dc Catalunya \fú-i· ca, tel. 202 35 35. e I 15.00 BUTLLETÍ DE l\0TÍClES I AGENDA 1\lliSIC..\L 15.10 EL DIA DE L'Offii'i Continual'iÓ del prOb'l'amo. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSI- 20.00 BlJTLLETÍ DE NO. 1 TÍClES CAL TÍCIES I AGENDA MUSIC.\!. 1 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Presentació de les úJtimes novetats discogràfiquc.; apare- 20.10 EL DIA DE L'OIENT 20.13 L'ÀUDIOVJSUAL Con tinuu1·ió del pi'Clgruma. Un programa d 'Àiex Gorin•· 22.00 AGENDA MUSICAl . 22.00 AGENDA Ml.iSTCAL 09.00 BUTLLETÍ DE NO- COl\. u per a 6d'a· la De. TamPATIS patètic '1: Trio mea: et, vio- '· 83. m. op. m). 22.05 GRAlliS OBRES )L\HLEH: Simfonia n. 2. " RI'•Urrl't'l'tO.. (t·nrt'~i, tro­ Ott'nt públw. '\o\'O \ork l98ï). Borbaro Henclrkk,, •opruno. Chri~ta Ludwi~, rontralt. Tlw \Vt•,tminslt•r Choir. Ortllll',ll'U filhnrrmlnirn dc \ovu Ynrk. Dir: Lc•onard Bt·rn~tt·in. (<J:im). 23.:JO NOCTllRN Múskn pt•t· :u·obur· 1•l dia. Pn·st'ntut'ÏÓ u c·in·n•¡• tir Mar·tí Jan~. ·I dia. 'Alfred IENIT 0 1.00 rtEt>EitTOIU DE NIT DIUMENGE, 2 2 DE FE· BRER DE 1998 17.10 TEliPOR..\DA D'ÒPERA DE '\fÚSICA CATALL~~ \"ERDI: L'n ballo in \lusehero. Phícido Domingo. Renato Bruson. Katia Rieriarelli. Elena ObrazboYa. Edita Grubero~·a. Ruggero Raimondo. Cor i Orqut'~tra dd Teatro alia Scala. Dir.: Claudio Ahhado. (127m). 20.10 SELECCI Ó DE JA'l:L Pr·ngntma dedicat a lu m{tsit•o dt• jozz amh guió d'Albert MaLiufr6. 22. 1O AGENDA :M USICAL 22.15 CONCERT .LM.AG INARI el dia. presen- E ~o. ISIC..\L ACO· e rt ptr rmes de Guin•>n·ània. (23m t. , fantacobla. (13m t. nci dd Dir.; (9m). 3. iiCAL \. ta emè- I OIEXI ada a que tl' aJ con· ~ l\fÚ5Í· E NO- 07.00 L'OBERTURA Mú•ic·u pet· t•nntt•nçur t•l dia. ReruU tl' ohrr~ hrc•u>< prt•srntatlt's JWr Pilu1· Suhir·1i. 09.00 BU'J1U:TÍ DE ~009.13 '\IÍ'SICA RELIGIOSA TO:'tf \SE I\.: '\lis~n solt·mni~. op. 81. Junu Jnnú,o,·ú. '\101·ie \frúzoní. Vludimír Dult•zul. Richonl ~Ol úk. Cor \I iXI Ki!hn. Jnn ll uru. uq;ut·. Orqw·Ntrn dt' Cumhrn cic· Praga. Dir·.: Puvt'l K!ihn. (17m). HAYD:\1: Tt~ Drurn 1wr n l'Empc•rutriu Mur·iu Tt•1'1'NU, 1-loh. XXI!J!':2 . .liir¡~ ll f•l'ing. llarry vun dt•r Kurnp. Cm· tit' Nc•no dc Butl Tiilz. Tufdmu~ik. Dir·.: Br·uno Wt•il. (Sm). TA\'lml\ER: 'lli~su Glot·iu Tibi Trinitu~. Tht• Talli~ Scholurs. Dir.: Pctrr· Piu lli ps. (35m). FHA~Ch.: L<·~ Bt•nauranet·~. ( \ uitt•nu brnau run~o). Loubt• Lt•brun . .Junc Beruit~. '\utbulit• ~tul7munn. David Rt'rulull. 1\Jarrt•l Vonnud. Ft·an~oi• Loup. Cor clt' Radio Frunt·c·. '\ouwl Orcbe,lrl' Philhurmoniqut•. Dir.: Armin Jordun. (20m). DIU.UNS, 23 DE FE· BRER DE 1998 RRAT 12.30 AGEN DA MUSICAL OJEI\T tE NO. js1CAL AL \1úsicu per acabor el dia. Prt•M·ntat·ió a càrret• de ~laró Jun6. 01.00 REPERTORI DE :\lT USICAl. ama. 23.30 NOCTURN TÍCIES I \GE!\ DA MLSICAL lLOO TR.\.'\S:'mSSIÓ EN DIRECTE DE LA ~11SSA COl\"\ ENTl. AL DES DEL 'IONESTJR DE ~fO!'.'TSE­ 12.35 APERITIU MUSICAL 1~.00 B UTL.LETÍ DE NOTICIES 15.08 ''A LA MANERA DE...." Repetició dt•l prngr·umu l'ml-s 1'1 dijou~ al v.--prc. (Hm). 13.00 GR.\:'i~ 11\TEGR\ L.S 20.00 BL~ DE "-0TÍCIES 1 AGE..'\DA l\ll:SICAt 11.00 )JÚSICA DEl, SEGLE 20.13 LA MÚSICA A DEBA'I' X..\. Programa 11 l't>ntor·n de l.t'mr' muliicuJ,.. dïnter~-. rt•aliiLat umh la col.lnhorocici dd Con""11 Català d .. la )lú•ic·u. '1ikt•" clt· lc•, muntunyc•o. Mil o do Ct•jl-01 ú. sopr·uno. Vlutlimi t· Oolc•r.ul, tenor. Pt'tr Mt•-.;it>rt•m· i Jan Kvupil , 1iulin~. Jnn Tnlit•lr, viola. Stuni~hn Rn¡;uniu, piuno. Cor \ li.'t Kiihn. Dir.: Pun•l 1\.iihn. (22m). TUBli\': Cunrerl lll'r n hu luluiku i ur· rrue•lru. Emunuil ~lw~ nkmun. Ort¡ut',tra Simftiniea ciC' la Rudio 'Su..c·n. Dir. : 'lt•t·m•• Jüni. (20m). \.OST\KO\ IT\.: Trw omh pinnu n. I. op. 8. S101·khnlm \ri• Trio. (13m). 07.00 L'OBERTURA MtíMira per l'omençar el dia. Rt'rull d'obres brt>us prrsentadl.'s pt'r· .Joan Vives. Jm·lou hutlll'tins informatius i ugt'ntlt•s mu~ienls. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Pn·~rntat'ió de les últimes nouparcgudr~ aJ mercat. Espai putrot·inut pt•r DiRros C;u,tclló. l't'lats disrog~·àfiqucs 10.00 BL'TLLETÍ DE l'iOTÍCIES 10.08 CAPSA DE lfÚSICA BRAH\tS: Simfonia n. 2. op. ï3. Orquestra Filharmònica dt• Berlín. Dir.: H. 1'0n Karajan. (.Wm). BROUWER: El Decamerón Xegro. Philippe Lt'maigre, guitarra. (14m). MOZART: Dos Lieder, KV 511 i 531. Cuy dt• Mc), tenor. Johan Huys, pianofortc· i c•luICCÍ. (llm). ROUSSEL: Andante del Trio de vent (inocahat}. H llllii l{oet·ade, oboè. Frunk van den Brink, clarin!'l. J os el e Langr, fagot. (3m). CHARPENTIER: Músit·lr d•· teoh·e de Circe. 1l. 196. London Baroque. Dir.: Churlt-s :\1edlam. (19m). DAJiíZI: Concert per a flauta i orquestra n. l, op. 30. An- pt•r a pian11. op. 73. Paol (17m). RUS0:\1: Quarta e,.(·rna cir h:allt't t'li forma el t' 'al- ,¡.. ronrt'rt. op. 33o. Gt-ofi'n-} Dougla• :\fad;•·· piano. (1 1m). H .\YD:'I: Con•·~rt pt'r a tn•mptota i orqu~tra rn Mi b M. H•>h. Vllt·:l. Artnro Re-'""· Orqu~"-tra Filharmònin. ,¡., Mèxir. Dir.: F~rnnn<lo L<ll:a· no. (16m). Cro--lt·~·l'Ïano. LA .'11ÚSi t .\ DF C \\IUH \ DE 81; ET HO\ 1·1\ Quort•·t de t•ordu n. 5, <>p. IK n. 5. Quorh•t Tulit'h. (28m). Quurtet dt• t·ordn n. 6, np. 18 n. ó. Quua·tt•t Tulit·h. (22m). \1 \HTl~l: Gujó i !Wict•rió: Àlex Roble~. E FI· clrú~ Atl11rjún . Ort¡th'•l:l clt• Cnmhru dt• .\lunic·. Dir: llanStudlmuir. t16ml. KHl \IP110L7o Sonuta pt•r u uq;a "l'· ll n. 1 "E•c·c•na tm J',•,til pat¡.tic·". lluna \ltillrrn' é . 15.00 BUTLLETÍ DE l\0TÍCJES I AGENH.\ ' 1LSI- CAL 15.13 CAPSA [)E MllSICA PUHCELL1 Ditltr i Ent'llH, Òpt•r·u 1''11 tr·t•s IH'lt'~. Vctr·oniC[UC Ct·n~. Nntlrnn B••rg. Snplrit• Murin -DL•gm·. Cluir~ 13r·uu. Ll's thts Fluris,unls. Dil·.: Willium Chri~ti•·· (52m). BOCCII ERll\1: St~natu pt•r u viulom·cl i c·ontinu G 2. ltirhnrd IA·~tcr, ~iolnn­ t:rl. Chj-Ciri l\wunoku, c·untJ·ulrnix. (13m). <.HLSELL: Conn•rt p••t• u rlarind n. 3. op. Il. Tlwu Kin~. Onllll'•trn Sirnft'micn de l.oncln·s. Dir.: Alun Frant·i•. (25m). CHOPL"': 12 •·•tutli;, pt·r u piano op. 25. \ ladímrr \.lrkt•na7). piano. (:t~ml. SIBELIUS: El cigm· hlunc·. •uih· up. 5·1. Rnyal Philhnrnwnit• Orelw<lra. Dir.: )undani Butt. (2-tm). í.AJ>LET: Les Prii·· rt'M. llunnn Sl'lrut•r, lllt'UO~u­ ln·ano. QuurtN Huvf'l. ~'obri­ ce Pier·r·•·, UJ·pu. (9m). 18.00 ALMANAC Un I'SfHIÍ dt•Htinul u C'\'ot'tll' i r·t·vinrt• ¡•I~ ft•ts nuts n•prt•sc·nta tius dc•l pus~nl nrusit•nl. Guió i ~riel'l'ÏÓ ri' \t .. , Rubk~. 19.00 REPERTORI D E CONCERT F.\URE: Tt•mu i \oriut•imr. 22.00 AGE"'DA ~llJSICAL 22.05 TE,JPORAD.\ DE L'O BC CO~CERT enrt'~~trat ¡.;.-r Catal un~ a :\lú•;ra t'I di o :20 tl" fehrn de 1998 al Palau cic la \lú•il-3 Catalana dr Barr•·luna. BIZET: Simfonia n. 1. Fit\.VCK · \ ariac-ion• •imfòni•[Ut',.. P"': a piano i Ort{UI"tro. S \TlE: Gymnopt~it"-o n . 1 i 3. POLLE'\C: Glòria. Camlinr llaffner, Jliano. Jt'nnifl'r Hingn. ~uprano. Coral Cur·mina. Orque~trn Simfònit·a de Barcdona i nacional dr Cntnlunya. Dir.: La" rt'nce Fn><tt·r. (79m). 23.30 NOCTURN Mcí~icn pt•r ucohar t'I dia. Prt••t•ntal'iÓ u càrrec d'AlfrPd C!'layo. 01 .00 REPERTORI DE MT DIMARTS, 24 DE FE· BRER DE 1998 0 7.00 L'OBERTL"R.\ \hí•ira pl.'r romençar l'I dia. Rerull d'ohr~ brt'ru> prt'•.. ntadt·~ per Joan Yh~. lndou hotllctin~ informatiu,. i agt'ndt>• mu,..;cnls. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Prt·~entarió d e les úJt:imt'~ nuvela Ls !libcogràfiqut~" aparegudes al mercat. Espai put rnt•inut ver Di!!co~ Castelló. 10 .00 BL'TLLETÍ D E NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE :UÚSIC..\ RLSSO: Street )Jusic. un ,, 160 rtlnl·r·rt ria• hhat>,, Corky Sicgrl, horm ònu•n i piano. Orquestro Simfònieu dc San Franr·i•t·o. Dir.: Sriji Ozuwa. (32 m). J. Ch. B \CH: Quartet per dur• flnuh·•, 'ini u i 'iolonct•l op. 19 n. 2. Brnt Lar· ~l'n . Oil' Birga•r Pl.'dcr~rn. J lenrik O Isc n. Birthc Holst Cln·i ntt:nRt"n. (14m). GRE'I'ln: : Dnn hc;, VillageoiM'~. Orqai!'Htru rh· l.ih~·· · Dir. : Paul Str·uul\s, ( 18m). TN} < \NTE: J\taíHic¡ucH d'Espun)'0. Cora·a·-Exrrjt•nn, rlut.>t dt.> pinnoH. (13m). ELGAR: Oda tic lo Ctll'onuci(,, up. M. Solist~·~ vtH•uls. Sot·ietut Mu~ ieol dc Iu U ni versi tnt dl' Ca mba·idge. Cor dt•l King'R College dc Cambridgt·. Na•\• Pbilnranoniu Oreht•htna. Dir: Philip Lcd¡.:a·a·. (:Hna ). VIVo\l.DI: ConCl'rt en Do 1\t per u mandolina i nrtltll'~tru d'in;,trumcnL~ dc plN·tn·. Gt'rtrud Trii•tt'r-Wcyhnft'n. On¡uc<lra dïn~trumcnt' dt> plt>etrt' dl' Bniera. Dir : Gcrhard \'ogt. (8ml. J \'\ \CEK: La Petita Guineu a~tutu, Suitt> orqurstral. Orqul',tro Filharmònica dr 'wna. Dir.: Cha rle~ \luckerr·as. ( 19m). KR0\1~fER: Purtitu op. 15 n. 2. Conjun t Ju•l'f Trielwnscc. Dir.: J erot'n " "it>rink. (22m). 1 :~.00 GRA!\ S 11\TEGRALS LA MÚSICA DE C-\i\ffiRA DE BEf;THO\ EN Quintet tle t'orda , op. 29. Sulva tor1• A1~cnròo. .Mur¡:un·t Batjt:r. Toby lloffm on. S) h ir Gazt>aaa. Ga r) Hoffman. (37m). Quartet dr corda en Fa (sobre la Sonata op. 1-t n. 1). Quortt't de t•ordo dt> Tokio. (13m). 14.00 ~10\JENTS LÍRICS DOi\IZEITl : L'Olim pioda. e!>t'l·na i dut>t. Su,anno Rigar.l'i. Danit>la Bro!!!Onl'lli. Urqur•tru lli' cambra dl' r ,\--ocial·ió In Canto dt• Tcrni. Dir.: Fubio .\fac,tri. (9m). CHl.ECA: La Gran \'ía, •ar sur•la. '\oti \1i~trnl. Pura ~Iu­ ria .\iurtínez. \ntonio Bluncas. Zori. Santo:.. Cotlt'~O. Antouio '\1urtelo. Jo•~ Pernmingo. Cor Cantorr, de \fodrid. Orqut"~tru Filharmonia d ' Espanya. Dir. : Rafael Friihbr•·k de BurgoA. (27m). MlLLÓCKER: Gu"puronc, upt•rl'ta (••xtroNr~). SolisteR VIH'als. Co r dt•l Teatr·e ric Giirtnt'l'plutz, Muni<'. Orque~tru Simfiini1·n Graunkc. Dir.: Cari Mi•~hulski. (J9m). 12 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA Ml;SlCAL 15.13 CAPSA DE MÚSICA BEETHOVE:'i: •·El Rei Este,e··, música d'escena, Op. 1) 7. Ambrosian Singt'a'l!. Orquestra Simfònica ric Londres. Dir.: .\ficbel Tilson Thomas. (24m). T\SRJNA: Sonata en Re. .\ficltael Troster. guitarra. (llm). ARE:'iSKI: Fantasia sobre canL~ populars russos, op. 48. Stepbt'n Coomb~. piano. Orquestra Simfònica BBC Esl'Ocesu. Dir.: J erzy Maksymiuk. (9m). STALDER: Concert per a flauta i cot·da en Si b M. William Bennet. Orques tra tl(' Cambra Anglesa. Dir. : rTowo t·t.l Griffiths. (20m). J .STRAUSS(IT): Kiinstlt·rhrn (Vida d'artista) op. 316. Orquestra de l'Opera Popular de Viena. Dir: Franz Ba uer-Tbew;sL (9m). BACH: "Je,;u. mcine Fr••ude", motet BWY 227. Soli~te~ ~ocnls. Cor de Cambra RIAS. Akademic für A.lte .\1u~ik Berlin. Dir.: Ren é Jacob ~. (21m). DOPPLER: Record de lligi. idil.li per a nauta, trompa, glockenspiel i piano op. 34. P er Oien. lngegiird Oil'n. [b Lanzky-Otto. Gt"ir Henning-Braaten. (ïm). HAYDN: Sinúonia n. 43, "Mcrruri''. Academy of St. ~Iartin-in-the-Fields. Dir.: Nt'Ville Marri.ner. (2 Lm ). DEBUSSY: Imatges per u o•·questra. Orquestm Filharmònica de Los Àngele8. Dir.: Esa-Pekka Salonen. (37m). 20.13 PERFILS Raimon Colomer romerso amb un rompMitor al voltant de la srva obru. JOSEP MARI\ \!ESTRES QUADRE:\Y 22.00 AGEI\DA MUSICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT ••nrt•gi•trat fH'r Ca talun ya Músiro r i diu 2•1 de març dc 1997 al Palau de In Músit·a Cu tulann. LA MÚSICA I EL CINEMA. Knux-Gult·shurg Symphony. Di1·.: Bl'larr Polny. (11m). 23.30 NOCTURN Músit·n ru·a· al'nhar ,.J dia . Pre~•·ntnrió o cu rrec d 'Alf•·ed C..luya. O1.00 REPERTORI DE i\1T DIMECRES, 25 DE FE· BRER DE 1998 07.00 L'OBERTLRA ;\1 ús ica prr conwnçar t'I dia. Recull d'ohr('~ hrf'u• prt>•t'ntudr~ per J oan \he:.. lm·lou butlla·tim• informotiuq i agt'ndcs mu-il·uk 09.00 BUTLLETÍ DE 1\0TÍCJES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Presrn tarió dl' lrH últimt•s no,·a•tot~ di srogrò(ii¡Uel! oparegutlt>l\ al m1•n•ut. Ewpui potror inul per Di~ro~ CnHtt'lltí. 18.00 GRANS Ii\'TÈRPRETS 10.00 BUTLLETÍ DE NO- A~::\'"ER TÍClES BYLS:\IA SCHI; BERT: Trio amb piano op. 99. D 898. Jos Yan lmmerseel. pianoíorte. Vt"ra Bt'th~. \;oií . .Anner Byb-ma, ,;oloncel (38m). D.G.\BRIELI: Ricercar. Anner ByL.ma. violoncel. 19m). FRA.,CHO.\fME: Gran \'ab. op. 34. \nner ByL"ma. ";olonccl. L' .\rchihodelli & Smithsonian Chamber Playt>rs. (8m). 19.00 REPERTORI CONCERT DE RAVEL: Concert per a piano i orquet~tra en Sol i\1. Alícia dc Larrocba. Orquestt·a Simfònica de Saint Louis. Dir.: Lt'onard Slatkin. (22m). MOZART: Simfonia coocet·tanl per a oboè, clarinet, tr·ompu i fagot. KV297b. Orquestra de Cambra de Lausa nu. Dia·.: Armin J ordan . (32 m). 20.00 BUTLLE'IÍ DE NOTÍCIES I AGENDA )IUSI CAl. 10.08 CAPSA OE MÚSICA 1-IEt\SELT: Cont·ert pt>r a pionn i nri{Ue~tra op. 16. :'.lar('- \nòré Hamelio. Orqu••,tra SimCimi<·a E•<'oresa dl' In BUC. Dir. : ~1urt} n Brubhin,. (;~Om). H..'L'DEL: Conrrrto gro•§o op. 3 n . .J.h. ConcPnlll~ \fu~it·u-. dt' 'ien a. Dir.: ~iknlaus Harntmrourt. llOm). BEETJlO\ E .' \: Zur ~nmen~feia·t·. olwrtura "l'· 115. Ora1ucstra Filhurmilnku el<• Vit•na. Dir.: Clondiu Ahhurlo. (7m). PONCIIIELLI: Ese<·na rumP''Nta·•·· Orqm•¡Hro Filhar·ml»nicn de Minsk . Dir.: Silvano Fnmt alin i. ( 14m). MOREHA: Quartt•t np, Il . Onpu!stra de Cumhru Gonçal Cornellu~ . Dir.: Grmçnl Cumclln.-~. 8m). LULLY: MiM•r ert•, motl't. Dunna Brown, Aoprano. GuiJI,•rnette Luurcn¡¡. nwzzo-sopa·uno. llowurd Cr ook, h·nor. Ht•rvÍ' Lamy. tt>nna·. Peter Koo). baix. Cor. i Orquestra de Iu Cbapelle Rova le. Dir: Pbilippe Herrewt·gh~. (23m). BRUCIG\"'ER: L110. cer-Quadrille. Wolf¡;an~ Brunner. piano. (11m). FA. LI~.\: Interludi i dauqa de La Yida Breve. Orquestra dr la Suisse Romandc. Dir.: Ernr-t Ansermet. (7m). RECER: Quatre poemt's simfònics in.. pia·ats en A. Bocklin, op. 128. Rl'iaJ Orquestra t.lt'l Conrf'rt· gebouw. Dir.: Nccme Jarvi. (25m). LlNLEY tel jov••): Mú~ ico pet· a " Lo Tempestu" Julis Gooding. Paul Goodwin. Cor i Orques ta· a Thr Parlcy of Instruments. Dir.: PauJ Nicholson. (24m). 13.00 GRANS INTEGRALS LA MÚSICA DE CMffiR.\ DE BEETHOVEN Quartt•t de corda n. 7, op. 59 n. l. Quartet Talicb. (4lm). 14.00 ~IÚSIQUES DEl I l J ( 1 MÓN Una finestra obPrtU u r~x­ pre~-ió musit-aJ dd,. pobl~· d'arrt'u. 15.00 Bl.J'TLLETÍ DE NO- TICIES I AGENDA )R:SJCAL 15.13 CAPSA DE llÚSICA KOR.i~GOLD: Molt soroiJ pt·r no res, suite op. li. Orqu•·•· 11·n Filharmònicu dt'l Nortloest d'Alemanya. Dir.: Wl'rner Anclreas Albert. (l 7na). MO· ZART: Ducs sonates d'esgl¡.. sia. KV 328. KV 336. Peta•r Hurford. Johan Krnrht Hcnk Rubingb. Wim Strae,. bl"r . Brian P a llard. Margan-t Lrc¡uhart. (10m). C HAI.J~. SON: P oema per u •iolí i or· questra, op. 25. Nigrl K~n· nPdy. Orquestra Filharmòoi· ca de Londres. Dir.: Oklo Kamu. (17m). KABALE\S· KT: Suitt' de Romf"U a Julirta. op. 55. Orque:.tra Simfònica dc ;\loscou. Dir.: Dmitri Kita· enko. (35m). ROSSf.\1: \etllade~ musicals, primrra part (4 rançons). EYa 'lei. soprano. Fahio Bidiru, pianu. 117m). HO:\'IS: Quintt•l tir Vt'n l o. l. Quintet de Vt•nt!'o· liatcs de Barcelona. (12m). LAMARQUE-PONS: "Con· cerlino de invierno'" prr o gui· tarra i on¡uestra. Eduurdo Fl'a·núndez. Orquestru dr Camhra An¡¡;le~a. Dir.: Eori· que Gurcío Asf'llsio. ( I;~JU). CAMPRA: O dulcis umCJr. motet. Jacquelli1e Nkola•, soprano. Anne-Marit' Lu>la. baix de viola. William Chri-· tit'. orgue. (10m). ABEL: Simfonia n. 4 en Fa .U. Can· l'I li \ I 2 ·s i Or~ Ro}"a- 'Wl'~•. {: Lanolfgan~ ). f..\l de La ·a de la Erne>t EGE!l ÏCI\ in~~ •p. 128, ODC!'rl- jíirvi_ L jove): lpestn" Good- ·a The Dir.: 1. ). ;RALS ..t\IDRA tilruu. Dir.: \tll·iun Shl'pherd. (9m). SCHLBERT: Cinc ruinul'l~ i •is trio~. Orque•tru dt~ Comhra de frança. Dir.: \luin Boulfroy. (17m). piano. Cor Jove de l'Orfeó Ca talà. Orque..'tra de Cambra Fusió. Dir.: J ordi Ca;;os Conxita Ga rcia. (iOm). si. Knthlt•nn Co~-.·lln. Gltwi11 Bonditell i. On¡ut·~ll·n Filharmòniru \lart'hi¡.tiunn. Dir.: Fabio \l<~Nri. (39m). 23.30 NOCTURN 18.00 "\OLS INTÈRPRETS \fORALED \: Tir·unt lo \túsira per aeohar el din. Pn•sentoció a càrrec d'Alfr~d Celoya. 13.00 GRAM INTEGH\I.'S LA \1 ÚSIC\ 01<: C \\IBR \ DE BEETITm F"-1 Quur1t•t de cordu op. 59 n. 2 ( Rnzu blonr. poema cuvallert•st· pl'r o cobla. Enrt•gistrumcnt frt per Catalunya Míit-it·n. Scr·¡;i Alpillte, violí. Coblu .Tnwnil dt• Bt•llpuig. Dir.: Cnnl't'p C'iÓ Rumió. (17m). BEETHOVEN: T··iplt· CO IIC'(' I't p1'1" u violí, "Vinlmll'el, piano i 01"lfiiCijlrn, OJI· 56. Snnr Bitlluch. Mm·in Bitlloc·h. lnéH R~gucro. Or·questt·a Simfònica Emponlà -Uc•nguodo!'- Rosselló. Dir.: Ca r·lt•R Cu ll. (38m). 2uarttt 9 n. l. DEL o !"ex· poble· E NO- iSICAL jsJCA ¡oU p!'f 19.00 REPERTORI DE CONCERT TELK\fA!Y\: Conct•r·t per u lrompt'tu, 'iolí. t·orda i buix rontinu t•n Rt• \f. \1usira \ntiquo de CoUmio. Dir: Reinbard Goc•bd. ( 12m). PROKOFIEV: Suitt• rlt• l'amor dc lt·~ lrc•' turongt•s. Orqut·,tro Filhm·mònit·n dt· Los Angl'lt>~. Dir.: ~t.T. Thmnus. ( 16m). LISZT: Sonata P"'' u piano rn Si m. Cérilt• Ouss<•t, pinno. (29m). )rqut~­ Nordo- Wern!r ~- c:;glè- 1 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCLES 1 AGENDA MUSICAL MO- I. Pett•r ~rac ht 'Strnc>- ~rgard RALS- lli i or· ~I Ktn· trmòni· I Okko ILEY'· Julirta. nfònira ri Kita· SSIJ\L rime ra •a ~ei. 20.13 RAKIIMANINOV: 125 ANYS Cont·t·rt pt'r u piunn i ot·questru n. 2, op. 18. Gur·r·it·k OWsson. Acutlrmy of St. Mortin-in-tht•-Fieltls. Dir.: Nc•villr Marl'incr. (35m). Dotze t•unçon~ op. I I. Elisob~th SQdrrolrom. HOJH'nno. VIIHlimir A'hkeno:ry, piunu. (2 ~m). L'Illa dels morts, poema ,imfònit• Op. 29. Orc¡uestru Sinúimit·a de l'l RSS. Dir.: Evgut•ni Swtlunu\. (20m). Suhc' per o dos piano~ n. 2. op. 17. \fnrtha Argc•rirh. 'll'loon f'r·~irt•. (21m). piam1. ntct d~ 22.00 AGENDA MUSICAL '<·Dl So(12m). "Coo- r aguí· duardo de : Enri· ,nt (13ml. amor. Hcolos. Lu•la· 01.00 REPERTORI DE NIT 22.05 J.:LS NOSTRES CONCERTS CONCERT eu r·¡•giNtrut prr Catulunyu Mtí~it·u ol diu "11 d'ot•tuhm dt• 1996 ui P ulou cir la Música Cutulunn. Crntt•nnri de l'estt·••nst d"'EI ru nt dr In hruyr ro". Ob•·cs cic MEN- DELSSOJIN, MANÉN , VlVALDJ, 'llCOLAU i MILLET. entre d'nltr·es. M'' lsabt>l Furntt•alhu. Muite Mer, sopranos. Jo,t•p Su•·inyuch, DUOUS, 26 DE FE· BRER DE 1998 07.00 L'OBERTURA MúHica per començar· el diu. mo' sk~ ). Qtuu·tC'I •\llum Bt•q;. (35m). Quut·trt dt• t•or· da op. 59 n. 3. Quurtt•l Ta- lidt. (:~2m). H.OO MÚSICA ANTIGA CAU ISSIJ\11 : .lunu~. Galll"ioli Conijtll'l & Plu yt'I'H. Dit·.: Pnui McCn•t•t;h. (20m). VON 19.00 REPERTORI DE COl\\ CERT RODRIGO: Conc~rt ..ercnnlll p í.'r u arpo i orqut'slra. Cath erine )lirhel, arpo. Orc¡m·~­ tru Xocioual rlt• I'Òpt>rn dt• \1outt•-Carlu. Dir.: \ntnnio dt• Alnwida. (24m). BIZET: Simfonia n. I. Orr¡uc,tnl Filharmònica dl'l Loirn. Dir.: '1n•·r Sou~trot. (28m). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA !\fUSICAL 20.13 "A DE ...." LA MANEltA Recull d 'obrcH br·eus presentades pe•· Joan Vives. l nrlou butlletins infot·matius i agendes musicals. BINGEN: 4 llimm•R i ~t·qü i·n­ t·it•M. Gothic• Voic·c~. Dir.: Ch dslopher Pugt>. (23m). Un t•onvidat en~ proposu i t·ullll'll tn In míisira qut• li agnidu. Guie) i prcst•ntuc·iú dr Joun Vivt'io. Prod ucci ó dl' Dolm·s BuR<¡Ul'ts . 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 15.00 BUTLLETi DE NOTÍCIES I AGENDA l\fUSICAL 22.00 AGENDA 09.08 SELECCIÓ DE NOVET\TS 15. 13 CAPSA DE ~1LSICA PROJ..OFIE V: 1...• ¡uts d'orit·•· Prt'-~entarió de le;; úlúme,; no\ ela lS discogràfiques aparcgu clc~ al mercat. Espai patrot'inal per Discos Castelló. (El pn" tl 'ot•t>r) Bullt>t np. H. Orqu~stru Simfònic·u d!'l \U nislt•ri dt• Culturu dt• l'URSS. Dir: G~nnocli Ro:rhdr,h t·n~­ ki. (31m). Gl ERHII.:RI: Sonutu mulint·oniro 11 goJo. Enst•mhle Au1·oru. (·lm). AMARGÓS: Trio p r r n fluutu. clarinet i t•ot·n ungir¡; (1980). .Toumr Curtudl'IIUH, 11a ulu . Xuvil'r Figut•r·oln, dut· il lt'l. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE MÚSICA DELfUS: Suite Florida. Engli sh Northern PhiJharmonia. Dir.: David Lloyd -Joncs. (37m). J.Ch.BACH: Concct·t per a arpa i orqum;Lra de t•ambra en Re M. Suzana Klincbomvu. Solistes dc Sofiu. Dir.: Emil Tabokov. (16m). PURCELL: The Gordian Knot Unty'd. Thc Acodrmy of Ancient Music. Dir.: Christopber H ogwood. (10m). D 'INDY: Souvenir,., op. 62. Orquestra Filbarmònira d'E~trasbourg. Dir.: Theodnr GuscWbaucr. (20m). MARTTh"l: Sonata en Do .M per a due.> flautes. \fassimo .M ercelli. Xicoia Guide tti. (4m). STRAVTNSKl: Elegia per a J .F. Kennerl), pe r a baríton i tres cla- rinets. Dietrich Fischer-Dies- kou, baríton. Herberl Grubt·r, Karl Theo Adler, i Kurt Be•·ger, clarinets. {2m). SALUUNI: Concert per a saltiri, t'ordu i clavecí. K. H. S!'hi ckhaus, saltiri. Orquestt·a de Comhr·a de Muni c. Di•·.: Il unR Stodlmair. (14m). BUSONl : Dos estudis per a '·Dokto¡· Faust", op. 51. OrqucstTa Simfònica de Cincinnati. Dir·.: Michael Gielen. (18m). BACH: Tilge, Ri:ichstrr, meine Sündem, paràf1·aNi del Stabat .\foter de Pergole- PhilippP Vull!'t. t·om nugi!-H. (16m). PARHY: Ell'gíu u Brahms. Or·tl'll'~trn Filhu.·m<lniru dc Lmul•·t·~. Dir·.: Addun Boult. (10m). TELEMANN: Cont•t•rt pt•r· u dus chulumruux, •·or·clu i baix conlinu t•n t·t• m. Musit·o Antit¡un tir Colòuiu. Dir·: Reinbard Go~bel. (12m). BORODI'/: Simfonia n. 3 (innta- hada). Orqm•stra Simfònica de l'Acodèrni11 d'Estat de l'URSS. Dir. E. SntlunO\. (20m). BE LLI"\1: Cum·e•·t per u obot- i orqut•.;trn ~~~ \li h }1. •\ntJwny Camden. Cit) of London Sinfoniu. Dir.: 'lirholoti Ward. (9m). LECLAJR: St>gonn reneoció dt• rmí~ica, op. 8. Conjunt Burrnr dt> Limogt•s. Dir. J•·un-,lklwl ll osler. (29m). -\STO RGA: Trio Sonolu op. 3 n. 4. Burcelonu Connot·t. (lOm). MAJI LER: Licdt·•· dnrH fuht·eudt>H Ge~el11•n. Dict r·idr Fi8c·her·-Dit·~kuu, h tu·íton. Or·()lH'RlJ"n l•'i lhtu·nulnirn tlc• Bt•rJín. Dir.: Damit•l But·cnhoim. (17m). 18.00 PENTAGRAMA Programo c.le divulgació mu~i­ t·ul. Guió 1 rl'nlitzudó: Pt-r<' Buré>~ i Àlt•' Rohlt•s. ~fUSICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CO"íCERT cnn'gis tral pt·r Cutulunyn Mú,.ico el dia 27 dc juliol tic 1996 o I'Acadi•mi11 tlt• \fú~ieo de Torroella rlr \font¡,'li. X\"I FESTIYAL 1'\TER"\-\CIO'\'AL DE \IÚSIC.\ . HOMENATGE A ROBERT GERHARD I J OAQUIM llOMS: MESTRE I DEfXEBLE. GERlWID: Quinll't tltl ven t. Si~ ronçonR p opu lurR eu lulom•s per· u MOpranu i piuno. CARNER-ROMS: Cint· cnnçonH (ter· u soprnno i quintt•t ci e vent. llOMS: Quinlt>l d 1l vrnl n. 2 (tledit·at a Gerhortl ). Olgu StnTn, ooprnno. Anton Serra, nauta. Emili Pru;cual, oboj,. .Joan P ere Gil, dru·in('!. Eugènia St•queira , fagut. Enrir Mortincz, trompa. GUI•r nsim Voronkov, piano. (66m). 23.30 NOCTURN 1\tú,.ica per acabar d dia. Prt>srntoció a càrrec d'Aifrrd Ct•luyu. 0 1.00 REPERTORI DE MT DIVENDRES, 27 DE FE· BRER DE 1998 07.00 L'OBERTURA t\1ítsiro per comen~ar !'I dh1. Hecull d 'obreR hrl'ttS Jlrt>srn tndcs pe•· .Joan Vives. Im·lou lmtlletins informntius i ogt·n drs muRicals . 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Prcstmtorió dc les últimtl' n o\·etut~ discogràfiques apure- 13 guclt•s ol mcn·ot. ¡.;,pui pntruc-iout ¡w•· [)i,c-o• Ca~<tc·lló. 15.00 BL"TLLETÍ DE 1\0TÍClES I AGENDA ~U:SICAL 10.00 BUTLLETÍ DE ~0- 15.13 EL DIA DE L'OJEI\ï Programaeió realit7adn a partir de 1e¡, peticionJ> que elH nostres oient;; ban fet al contl'stador de Cata1Ullya :\lúsic•a, tel. 202 35 35. TÍCIF..S 10.08 f.APSA DE l\tt:SICA 160 REGI.:H: Lnu suite• de hallc•t. op. 130. On¡ul'~tru Simfimic-a dc- Iu Rñclio ell' Buvil'ra. Dir.: Colin Duvi~. (19m). .MOZART: Simfnniu n. lS, K\ 124. 'l'hc- Arodc•m) of Ant'ic•ut MuNit'. Dir.: Junp Sc·lu·oLECUONA: dc•r. (16m). Zumht·a gitana. ThomaH TiriS. WAGno, pinno. (3m). NEH: ''Tntu In ('lll1m í's tle lliitc·hcn". prl'ludi, val~ i c·Rt·cna ri t'I boM·. Orqurstru Simfònic-o Rlwinlund - Pfulz. Oir.: Wc·rrwr \ndrt•as Albrrt. BACil: Conrert per (28m). u IreM dnvl'c·in• i rordu, 8\V\ 106-l. Kc·nnrlh Gilbert. Trevor Pinnot·k. Lar~ lilrik :'\forten~c·n. Thc• Engli•h Concert. Dir.: Trc,·or Pinnoc-k. (16m ). ROSSl:\1: \ 'rtllucll', mu~iral.,, primera pari (·I c-ançon,). Eva ;\lc•i. 'U()t·ano. fahio Si(16m). pinnn. dini, CJJ \LSSO:\: Simfonia op. 20. Ot·que~tra Simfòniru de Ba•ileu. Dir.: ,\rmin Jonlun. {36m). l\1.11 \\'D:\: Divl'rtiml'nto ¡wr u ,·iolí. 'iola. cla•;nel. trompo. fagot i contrnhoix. Diwrtimc•ntu C)olzhurg. (25m). 13.00 GRANS I"'TEGRALS LA MÚSIC•\ DE C \MBRA DE BETIIOVEN Quurtc·t n. 10, op. 71 ''Arpo". Quartet AJhan Berg. (30rn ). Quartt'l dc cordo n. I 1. op. !IS. QUartl't Tali<·h (20m). 1-1-.00 )fÚSIC..S DE CATALUl'\YA :\''LIX: L'ini7iu, JWr a flauta i Jcp l\ui,. flauta. cinta. (l6rn). J.PL.\: Conf·t>rt per a fluuta i orC[tll''lru l'O Si h \f. V 3. Claudi Ariman}. OrCJUI'>~tru 1IP Camhru .\ngt..,.u. Oir.: Jo~Í' Luio; Gnrf'Ía. (18m). LA 'fOTE DE GRIGNO'l: Lrnl t'lCpre~'iu. Or!Jllf'~tro dl' Carnhrn Gonçal ComrllaM. Dit·.: Gonc;nJ Coml'F\RKAS: \ntillnR. (6m). gueR rlanM•R hun¡:nrt·~t·~ drlt;t•glf• XVII. C)uinl<'t el .. wnt llurmonia. (9m). i\GUADO: Fnnciango. Curies Trcput, guitarru. (8m). 14 20.00 BurLLETÍ DE NOTÍCIES I AG&'WA MUSICAt 20.10 EL DIA DE L'OIENT Continuació del programa. 22.00 AGENDA ~fUSICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CO':\'CERT enregistrat per CatalUllyn l\fl1sicn el dia 14 d'agost de 1997 a l'Auditori Pou Casals d'El Yendrell. ~VII FESTIVAL INTER:\ACTO'IAL DE ~fll SlCA P\L CASALS. BR.Aif\IS: Sonata en mim. op. 38. Sonata t'O Rr \1. op. 78. Sonata l'n Fa 'L op. 99. Duo dc Salzburg. 188m). 23.30 NOCTURN :\lttbica per acabar 1'1 diu. Pre,oentaeió a càrrce d' ,\!freu C:elaya. 01.00 REPERTORI DE NIT J 0.05 PENTAGRA\IA Rc·¡H•Iiricí <lrl programa ri tlijuu,. emi-~ 11.00 EL 01,\ DE L'OIE!\T Prugramat'iÓ s·c•alittoda a purtir dt• 11'~ peticion~ t¡ue els nustn•, nit•nts han fl't ol c•onte,tuclur dc• <.ntnlunyu 1\.fú,iro. tt'l. 202 :l5 35. 15.00 BUTLLETl DE NOTÍCIES J AGf~NDA l\ll!SICAL 15.10 EL OIA OE L'OIENT ContinunrílÍ llt•l ps·ugt·unu\. 20.00 Btffi..LETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA ~IUSICAL 20.13 VÀUOIOVISUAL Un programo d ' Àkx Gorino. 07.00 L'OBERTURA 1\fú~iea per començar el clin. Recull d'obre~ breu• pt·c>~c·n­ tarlcs pt'r Pilar SuJlirà. 09.00 BLTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGEl\lJA :\tt;SICAL 12.30 AGENDA l\JUSICAJ, 12.35 APERITIU lllJSJCAL 22.05 GRA~S OBRES 11 \) D:-i: l.a rrl'nricí, oro tori Hoh .X:\:1:2. S)hia \lr:\air. Donno Rrn\\n. :\1ic·hael Sc·hadt>. Go•rahl Finir). Rodnc·~ Gilfr). Cor Montl'\t>rdi. Soli~­ t••s Ron01·q .\n:;lt•~-tts. Dir.: John Eliut G:crclirwr. {101m). ¡ 15.00 Bl.iTLLETÍ DE J'\0. TÍCIES 15.08 "A LA '1AXER.\ DE....Rl'pctició del programa emi·. l'i dijous aJ ~·c•pre. 23.30 '\OCTl1R:\' \{ú,u·u pc•r ur uhur t•l diu. Pre~c>ntU<·ió 11 c•iírre(' dr \luró Joni-. 1 DIUMENGE, MARÇ DE 1998 DE 07.00 L'OBERTLRA \lú~i1•a Jll'l' rnmc•no;ur c·l diu. Ro•t•ull d' obs·o•s hr<'u• prc~l'n ­ todt·~ p<·r Pilur Suhiru. TE..i'\IPORAD.\ 17.10 D'ÒPERA DE CATALLN'\~\ ~fÚSICA VIVALDI: Tito Mnnlio. òperu t•n tres nctrs. Cianc·urlu ],u¡·. runli. Ro~e Wagemann. Julin Hnmari. Birgit .FinoUü. Murgar·ct MurRhall. Cor de Iu Rà tlio dc Berlín. Orquestra dr Cambra dc Bt>r1ín. Dir.: Vit· torio Negri. (238m). 21.00 SELECCIÓ DE J\ZZ 09.00 BUTlLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 09.13 :\IÍ'SICA PER A COBL~ 09.13 'fÚSIC.\ RELIGIOS,\ C01\CERT l'nre¡;istrul pl'r CataJUllya :\Iúsica el dia 26 d'()f'tubre de 199'1 al Cinema :\fprcantil de Banyolt'l>. FESTA DE LA -'lúSIC.\ PER .\ COBL.\ (2~ part). Ohn·, dP SA.\ IPABLO, PRENAFETA, i BROTONS. MORERA SALÓ. Cobla Selvatana. Cuhla \Jontgrins. Cobla Lo Ps·inc•ipal de La Bi~bal. Dir.: Franci'~C Cnssú. Josep Prenufpta. (49m). DH,\GIIl : "frmn lsurmun}. f rum lwa~ ·nly hnrmcmy".odn u Suntu Ct·ríliu. Suzic ¡..,. Blanc·. Jusc•ph Curnwt·U. Mirhncl Chnnc•c•. Rirhord \\ï~­ trl'il'll. Tlw Purlc•) uf ln~lru­ rnf'nt". Tht• Plnyford Cun~urt. Dir.: P!'lf'r Tlolmun i Ri1·hnrd Wi,tt·cirh. (40m). O S'l'RA VJ:\SKI: \hrahum i J~oac, hnludo ~uc·a·u ¡ll'r u hu•·íton i on¡llt'Hit'JJ cic• t·umhru. Dit•trit·h FiHrhrr·-Dic•¡¡kou. Orc¡m·~tro Simfc'mifu tic Iu Hiulio de Stull~ur·l. Dir.: GUI·y BN·- 10.00 AGENDA .MUSICAL 11.00 TRANSMISSIÓ EN D IRECTE DE LA MISSA CONVENTUAL DES DEL MONESTIR DE MONTSERRAT 22.00 AGENDA MUSICAL 01.00 REPERTOIU DE NJT DISSABTE, 28 DE FE· BRER DE 1998 SCHUM.\ \l\, um. (12m). ~fusu op. 147. Audrcy \lichad. Lilia Bizimeche-Ei,an. ger. Elisabeth Silveira. Su~anna Teisdra. ~1arkus Scha. cffer. -'lichac1 Brodard. Cor i Orquestra de la Fundocio Gulhenkian de Lisboa. Dir.; (.flm). Michel Cor·boz. PURCELL: l\ly beort i;, inditing, Z 30. Solistt'8 vocal-. Cor del ~ew College, OJ..forcl. Tb~· King's Consort. Dir.: Robert King. (l7rn). Prouama dedicat a la mú,ira de j;uz amb guió d'Albert \fa· llofr~. 22.10 AGE,'IiDA )tt;SICAL 22.15 CONCERT DtAGI· '\\RI Guió i selecció: .Àiex Rohle,. 23.30 NOCTURN Música per acabat· l'I dia. Prcsentuci6 a càrn·c cJ¡. Muró J onr. 01.00 REPERTORI DE NIT fo"rNJiif.JJt'lr• dr c;•••• UO)'• 'hi•lra Jlf'r C'OliiAnJlU"• (Fll). om EIJre:. Mnnl•iia i Rihf"rll frf>:hre: 1()2 .5. Tr·rrd \ha : '17 .3. l•n•,r;al 92.2. AJ1 Cump, urn Cump. Bal:x Pt-nnJ;.... C4tnC"a dt• Uarlu·rH l Torr111,:nnt·~:; IH:i.·\. Umiw: l'rnrdf-•: 105.9. CorriJrnt'· Nn;~urnt . Plo 11't rF-dl. Sr~enrrd , ~t·~A i I r,:•·ll i IJl.'~. Gurruf: 91.9. \Jt P.. nt•cff-,.~ \noia. Du~'"" i Brr· p~rtlk: IH2A IJai• fJ,J,rr~1 , 1Jartf'l•1nr•. \'all~ Ot't-idrntal 1 VuUi·" OMrhl.11h 101.5. \fnrt·'lmr: •H•. VHJt .5 . u-•m• ~ WO.:t. SuJ.cmi·,_: t¡t).7+Cin1nê-11; i Pb dr I'E.~tnny: %.7. La5rl· ' " ' 111>.7/1111. 7. lla" F.nt¡~.rdà : 8 7.111')(1.7. \lt Em1mrtli 1 Ro• .,.lló: 90,8(1!;,6(93.71WI. 7 Gurrul~u : IJ7. 1. lli1111lli:t: IUO.:i/ltl:i.8. Crruanya: 1111.1. \lt lr~ll; 88.(1. Pallar• Juui i l'ollano Sulura: 1111.(,, \ 'al d',\ran : 'J'l.ll/101 .2. 1 CONCERTS [.\..~t'\: ·y 'Ii- ·Eisin'· SuSrha. Cor i 22 h Palau 2 FEBRER 3 FEBRER 21 h 22 h Palau 4 FEBRER 22 h Palau 5 FEBRER 20 h P ala u 20 h Snló de Cent 6 FEBRER 21 h P alau 7 FEBRER 19 h Palau 8 FEBRER 11h Palau 11,30 h L'Aliança del Poblenou 17 h Palau 9 FEBRER 21 h Palau 10 FEBRER 21 h Palau 11 FEBRER 20 h PuJau 12 FEBRER 20 h Saló dc Ct>nt 21 h 21 h Palau CCCB 13 FEBRER 21 h Palau 14 FEBRER 19 h Palu u ICAL 19 h Cotxeres de Sants UAGI· 22 h Palau 11 h Palau 11,30 h L'Aliança del Poblenou 22 h Palau h Pulau 1dació Dir.: 4lm). s indi- •ocak xiord. ·.:Ro- ) EN ifiSSA DEL Palau ~TSE- .CAL 51CAL NERA RADA ¡Ui\'1:-\ òpera Lm·. Juliu 10 . Mar· la Ròtrn de ·.: \'it· ¡nú>ira •rtMa· 15 FEBRER •I elia. • Muró !ENff Orquc~tra Sirnftmit•a '"' Ban·l'lonu i '\arional dt• Catalunya. Chuntal J uillt•t, ,·inlí. Dir.: h.rl\ ~ztnf Pt•ndcrct·ki. Panufik, P~n­ rlt·n·cki. 1\ll'ndt•ls..ohn. OrquP~tru Simftinit·a tlt•l \ulli-... Orft•ó Català (pntrodoal pt'r Fundació Cui'u Pt•twtlil,). Oir.: Lu~zlo Hf'ltay. Strauss, obertures i cort~ dï1pct·a. (Cupt·uhu). 16 FEBRER 21 18 FEBRER 20 Catedral 20 FEBRIR 21 h Palau Orquc~tru Simfònirll dt'l \ 11llès. Orfeó Català (patrorioul p1•r Funt.lllt'ÍÓ Cuhu Pt•ncdi-~). l>it·.: Lu,zlu fl t•lln). Strauss, olwrtun·s i cor¡, d'i'lpt•r·a. (Cupr·alw). Ot·qurstn Simfòttic·u tlt•l Valll>s. Orft•6 Ca talà (pulrorinal pt•r .Fundudó Cnh.u Pcnctlt'•N). Oit·.: Loszlo H1•hay. St ruu~~. ohrr·turt's i cors d'òplwu. (Cupmhn). Die lf'((//riirc•, dt• Wogtll'r (t•n Vlll'sió de concct·t). Oir.: Pin•·lur¡, Stdnut>r¡.~. (G e·un Tru ll·•· d t•l Lirt•n ). Disn En¡;liM h, ohoi'-. Jintlr·irh Bne·don, violf. NÍlria Calvo, violemcd. Mugdolt•nu Burrt•t·n, III'JIU. J .Ch. Bach, Cnupel'in , H ilmlt'l. (Solistes dc l'O BC al Snló ele C1•nt). On¡uestru Simfunkn tic llm,·dnnu i ~uríonnl de Cotaltmya. David B. Runnion. \'inlont•;•l. Dir.: Scl1,'ÍU CmnU.~itUUJ. llmhms, El¡;m·, Prokofil'~ . Orquestro Simfflniro dc Bure·e·lonu i Nat•ional dl' Catalunya. (SI'gona andit'ió). Orqut·~tru Sirnfiulit•u th• llm•t•clonu i 1\ucionnl d .. Catalunya. (1'pt·t•er·a audkió). Banda Municipal dl' Bne·;·e•lona. Dir.: Jordi 'fora. Bt•rliol!i, von W!'hrr. \rriuga. Ihnrúl.. Die Uulkiir('. dt• Wn¡rnrr (t•n wr~ió dt> 1·oncf'rt). Dir.: Pincha11 Stdnbt>t·¡;. (Cron T;·utn• del Lirf'll ). 90è Aniwr~m·i del Puluu eh• In \f1ísicn Cutalonu. Orfeó Cutnlà (patrocinut pc1· l'untlut·ió Cuixa Pcned(·R). )fuite Estrada. ~opru no. Oscar P. B!ludu, piunn. Oir.: .Jordi Co~u"' Bayer. ~tillr t. Vin-t>. ~icolou, '\lorcl'll. Cnsul~. Mompou, MontRalvotgf'. Ht•,.pl-t-ion JI.X . .\lnnlst•rrnt Figucrah, MOJil'Uno. Rolf Lislt>vand, ¡,'llitnrru i tio.-1111. \rinnno Suvull, urpo eloppia. Micllnf'l'Brbrin¡;ct·. t·luvirt~mbnl. Jurclí Snvnll, ~ioln tic ¡;umhu i direcrió. Mul'Uis, Mcrula, Kup~llCt'gt•t·, llniz dt• Rihnyaz, Marín. (Eurocoocet·t). Die Wczll.-iire, dt• Wagnt•r· (t•n Vt•rsió dt• com•crl). Dit·.: Pint~hus Su•inht•r·~· (G r·un Tt•fllt'l! dt'l Lit•t•u ). Snlvodm· Mor·Lím•z, nia. Dolot·R Cbir·all, nhol-. Josep Fuslt•J·, rlarinel. Sulvutlm· All tt•rolu, fogot. D il•u·ich Hemu nn, tr ompu. Do nzi, Vi ll u-LohnH, Bmtor1s, Biz!'l. (SoliRtrs tic l'OSC al Saló de Ccnl). R;>c.¡tuJ Mruin Buyn. Bdliui, R<~N~<iui, Gounod, lli.wt. (Cmn Tea~re òrltit-eu ). Xuvit•r Cull, f:,'tiÍturnt . .Jou«lttim, Carríu Abril, Casull, Browt-r, Bcngtwrel, Ginust<•r·u. (ACC). OrqucbLrn de CntlaqutÍ•. Cor dc Camlll'a tll'l Palau dc la Músira Catulana (patrocinul pt•r Fundnt•ió Caixo de Catalunya). lsnbt•l Munur. soprauo. Moitt• At·runburrcnn. m<'zzosoprano. Franrrsc Garr igosa. tenor. JoseiJI\lit¡ud Rumon, but·íton. Dir.: S•r Ncvillt• Morriner. Simfcmia 111Ím • .15, 1\..38.'>. /I(Jjfner:. i Rèqui('m, K.626. dt> Mozurt. (PulntH't'nL). Orque~tra Simfònit•l! d(' Burrclona i 'arionol dc Catalunya. Ha<'.Jung Kim. piuno. \ngt•l Jr,IÍ!ò Corda, ,;oU. Dir.: Franz-Paul Deckcr. )1onl~nlvut¡:t•. Mt•ndt•lssohn. Strnu>s. Bando I\tuniripal dr Barrrlona. Oir.: J o,t>p l 1ot. )lu,;~org¡;ki. Kor,akov, Txuiko\ ski. Orquestra Simfòni<·n del \'ulli'~. Ot-fcó Català (patrocinat per Fmtdodó Caixu Pt·nNII-s). Dit·.: Lnszlo Hdtay. St:ruuss. ohertut't'R i cor' d'òpera. (Cuproho). Orqu!'slt·n Simfònie·n dt• Burt•elono i ~acionul de Catulunyu. {St·gonu auditió). Bundu Munit·ipal clt· Uur·crlona. Oir.: .Josep Mut. Mussorg>;ki, Korsakov, Txuikc>V~ki. Ot·qut·~Lt·o Sintftltti<'u dt•l Vnlll'k. Ol'feó Cutalà (pnlrocinut por Fundm·i6 Cuixa Pt•nt·cli~a). Dir.: Laszlo III'ltuy. Strauss, oberllu·f's i corM d'bpct·u. (Cnpt·uuo). Dl':r.sêi Húnkí, piuno. H nycln, Sch ubt>rl, DrbuHsy, Mompou , Burtók. (Jbt'J'CartH'l'll). Ric·nr·d Cusoñ, tr·omprta. Ignasi Rihns TnJl-ns, or·gue. Viviani, Tel;•enanu, CabuniJI<•!i, llünrlel, llc·i llt•r, Molle t·. Plog. (L'Orgue de Iu Cutl.'drul de BtiiTI'Ionn. Euroconl't•rt). Orqul.':stra Simfòniro tlf' Burt•l.'lono i í\ucional de Catalunya. Coral Còt·minu (tlir.: \1. Ríos). Caroline llafíncr, piano. J ennifer Ringo. sopt·uno. Dit·.: l.u\\.rt•nrc fo,u•r. Biut. Fronck, Satie. Poulenr. nu 15 CONCERTS 21 FEBRER 19 h Palau 22 h Palau 11 h Palau 11,30 h L'Aliança del Poblenou 1B h Palau 22 h Palau 23 FEBRER 21 h Palau 24 FEBRER 21 h Palau 26 FEBRER 19, 30 h Saló de Cent 21 h Palau 27 FEBRER 20,30 h 21 h Palau Güell Palau 2B FEBRER 12, 30 h 19 h Palau Palau 19 h Cotxc1·cs dc Sants 11 h Palau 11,30 h L'Aliança del Poblenou 17 h Palau 18,30 h Att>neu Barcelonès 1 FEBRER 8 FEBRER 19 FEBRER 1B h 18,30 h 21 h C~ntre Cultural Cf'ntre Cultuml Centre Cultm·al Companyia de dan~a J osé Limón. (Fundació Cai.xa dc Tert·assa). Trio Crr·vantes. (Xan:a d(• Música Clàssica a Catalunya). Eulàlia Solé. piano. Mozart, Schubert, Chopin. (Ftmdneió Caixa de Terrassa). 1 FEBRER 8 FEBRER 15 FEBRER 19 h 19 h 19 h Cine Petit Cine Petit Cine Petit 22 FEBRER 19 h Cinc Petit lñaki All:~erdi, aeordió. Pout:xk1lrenko. Bach, Dupré, Mellsiacn, Albéniz. Antoni Besbr~. piano. l'ariaciofls Goldberg, BWV 9B8, de Barll. Membt·es ri'Hurmonia Quintl't de Vent . .Tot·di Camell, piano. Sta· miz, Mozart, Beethoven. Santiago Juan. violí. Manurl Martínez. 'iolonccl. Jordi Mus6, piano. Brahrns. Dv01·ak. h Orquf'stra Simfòniea del Vallès. Dir.: Salvado1· Brotons. Clàssirj de pel·lícula l/. à-fussorgsky, Pachelbel. VivaJd.i, Rossini, Silvr,.. tri. Cuslf'r (at·ranjamcnls), Williams, Bemstcin. E fc 22 FEBRER ¡¡,s ~ ....= ~ 1 MARÇ 5I = ""' ¡¡· 160 ..... = ~· S' Orquestt·a Simfònica de Ban·clona i Nacional de Catah mya. (S¡·. gona audidó). Orquest1·a Simfònica del Vallè<>. Orfeó Català (patrocinat per Fundació Caixa Penedès). Dü-.: Laszlo Hcltay. Stnmss, obct'LUl'eK i cors d'òpera. (Caprabo). Ort¡ueslJ·a Simfònica rle Barcelona i Nacional ric Catalunya. ('fer. cera audició). Banda Municipal de Bat·rt•lona. Dil·.: Josep Mut. Monli, Francia, P01·Ler, John, Wondet·, Moraleda, Bnrroso. London Chambet· Pluye1·s. Lornu Ruschton, soprano. Dir.: Adrian Sunshine. Mozart, Gricg, Montsalvatge. (Els diumenges al Palau). Orquestra Simfònica del Vallès. 0 1-feó Català (patrocinat per Fundació Caixa Penedès). Dir.: Laszlo Hdtay. Strauss. obertures i COl'S d'òpet·a. (Cui!ruho). La dam11otion de Fau.~t, de Bct·lioz (rn vrrsió dr concct·t). Dir.: Mnr·c PioUct. (Gran Teatre del Liceu). Or·qucstra TonhalJc de Zu t·ic. Dir.: Nceruc Jarvi. Bat·Lók, Scbumann. {lber·camcra). Salvador Martínez, flauta. Qolors Chiralt, oboè.Joscp Fustet·. clro·inel. Dicb·ieh Hmnann, trompa. Angl'l Jr.sús García, violí. Ashan Pillai, vitr la. Jordi Ma¡;Ó, piano. Henzc. (Solistc¡; de l'OBC al Saló de Cent). La dumnatüm de Fau.~t, de Bedioz (en vl'rsió dc coneert). Dir.: Marc Piollet. (G t·an Teatre del Liceu). Colleginm Tnbièinum. Vejvanovsky. Orqucstt·a Simfònica dc Barcelona i Nacional de Catalunya. Ste¡r hen Hou¡;h, einno. Dit·.: Lawrcnce Fostet·. Wl'her. Mozart, Henze. Concerts familiars. (Fundació «la Caixa• ) . Orquestra Simfònica de Ban·elonu i Nacional de Catalunya. (St·· gona uudkió). Banda Muniripal de Ban:clona. Dit·.: Josep Mut. Beethoven, .1. Lamole, R. Lamote. Orquestra Simfònica de Barct>Jona i Nadonal de Catalunya. (Ter· cer·a audició) . Banda Mtmicipal de Bat·celona. Dit-.: Josep Mut. Beethoven, J. Lamote. R. Lamote. La danmation de Fou.st, de Berlioz (en versió de concert). Dir.: Marc PioUct. (Gran Teatre del Liceu ). ~na Moreno-Lasalle, soprano. Montserr-at Margalef, clarinet. A.ngels Vila. piano. Schuhet·t, Spobr. Meyerbeer. Kreozer, Blm. (Associació Massià-Carbonell). 5I ..... = ~ ¡¡;¡ S' 50 ....= 6 FEBRER 21,30 h La Faràndula a ]¡ tl C• 6 FEBRER 13 FEBRER 21 , 45 h 21,45 h Conservatori Conservatori 20 FEBRER 27 FEBRER 21,45 h 21,45 h Conserva tori Conservato1i Cèsar Puentt>, hat·íton. Ma. Ro~a VIdal, SO(!rano. Ànl(rl Puig, [!Ía~ MontHrrrat Gascón. flauta. Josep Fustet·. rlarinl't. Carles )[a. Eroles, guitarra. Grue 1nstrunwntal de Barc1•lona. Nuix, Gcrshwin, Hindt>mill!. Muinetti. Vidal, Fumero. Bardagí Quat·tet. b d tt u ti Sl 16 1 FEBRER B FEBRER 22 FEBRER 12 h 12 h 12 h Auditori Pau Cru;als Auditot·i Pau Casals Auditod Pau Casals Carme Cnrrillo. _eiano. Bach, Beet110ven, Debussy. Chopin. Pn·mis d'Houor del ConSt'l'VItturi de Vilascca. Aula de piano del Conservatori dd Liceu. v, gt a. PANORAMA ~a. (Se. lat per ertur~, a. (Tt>r- 'ranria. AdriaJ¡ Palau¡. 1at pn erturr• .). Dir.; • Schu- :larinel. Uai. ,.iu- nt). .). Dir.: a. Step- Rem•. ya.tSr- o\ t'O, J. a. (Ter· •veo. J. .). Dir.~ l n1'Ínel. •. Bli~•. [ l ra~~n}. ó Caixa f\Jhéuiz. Barb. 10. Sta· ::là¡¡sil1 Silv.,.. ~ eiano. lt>-& .\la - mitb. - :....---- - ~ aconst>guit dïnt<'t·pr·etar e n j azz la música drl gran compositor barro<·. Despt·és de la guel'L'a els intents de reft'r r i Quint<'lte du Rot Cl ub de France e n la seva formació Ol'iginal n o tingut'J'Cn continuHat. El ela1·in e tista llubet·t Rostaing fou l 'encarrega t de subs tituït· Grapp~>LJj ell947. Malgrat (kixar el famós quint~t, el nom dc Stéphanc Grappe~~ et·a p t·ou conegut per poder tu·ar enclavant un a cart·e ra pet·sonal plena d 'èxits. A1 capdavant dels seus pt·opis conjunts, generalment gt·ups dr corda. Ics actuaeions dc Gt·appeiJi es mul- tiplicaren i arribà a actuar rn els més famosos festivals i sa les dc con cert del món (Newport 1969, Montt·eux 1973. al Ca m egiC' HaU de Nova York 1974, etc.) Durant tots aquests anys mantingué una constant activitat discogràfica. Enregistrà dc non a mb Bill Coleman, amb Barncy Kessel, Hank Joncs, Cluk Tcrry, Ead Hines i molts d 'altres. Tamb é ho va fer amb w1 altre mestn' del violi: Yehudi Mcnuhin. En els darrers quinze a nys havia actuat força sovint a <·asa nostra, tant en els festivals internacionals de Barcelona i Trt·rassa com en el de Torroella de Montgr·í i en el de la Costa Bru' u (Pulaft·ugcU). P erò n o hem d'oblidar· que Gt·appelli havia tn•pitjal t'ls escenaris ca talan:. m ol t~ all) !o abam,, exactament el 1936, qnan amb el quintet actuà al Colisemn i al Palau de la Mús ica Ca talana a Ban~elona. L'èxit popular i dc critica fou n olabit• amb l'excepció del c rític de "La Vru dc Catalunya'', que va mos tl'at· les seves reticències en vet·s la " nova" música . Lu m1ísica de Stéphaune G r·appclli ha ana l sed uint al llug de m ~s dc seix an ta anys les orelles tlt• di ve t'S t'S genentcions d · afeccionats. El seu so i el seu fra seig tt·ncn una a mabilitat, una ft·es<·or· i tma dcHcad esa c¡ne encanten. Sense posseir el swing d els ¡p:ans mes tres negr es de l'instrument (Ed die South, Stuff Smith, R ay ance. Claude Williams), té pt·ou fon:a rítmica per convènc-rr· els aft>ccionals més exigt'nts. E l més impressionant de Lot és que conservà aquestes qualitats intactes fins al dan·er monwnt. El caràc ter amable, c·àlid i afectuós de la seva música el'(m un fidelreO ex de la seva pe t·sonalitat humana. El rec01·do quan va venir a actuar al Festival d e Jazz de la Costa Brava. Era el juliol de J993. Tenia aleshores més de vuitanta-cinc anys. Quan va EHTihar· al lloc del concert , que era a l'aire lliure, feia un vent dc ga rbí espantós. Feia tma impressió de feagilitat una mica pt·eocupa nl. Deia. entre contrariat i di vertit: "Aquest vent se m'emportarà." Després de sopar vu voler saber quanta estona faltava pt>r començar el concert. En respondre-li c¡ue en tenia encara per una bora, va dit· amb un gest d'avi fatigat: ··ur¡,, ma. · dornnre. · ,,, Quan va pujar a l'escenari es trans formà. La seva música va flrtir nítida, cHL"ecta , polida , com scmprc . Ara, quan ja s 'ba adormit defini tivament, aquesta mustca e ns acompanyarà durant moltes estones. PANORAMA CARLES SURIÑAC H • am1c gran d'un Record p er XAVIER MONTSALVATGI ol, en un apar·tament. quasi un refugi en el qual s'havia temps feia instal·lat, ja m alalt , a la ciutat costanera de New IIaven de l'estat federal nord-am ericà de Connecticut, el passat 11 dc novembre '' a morir Carles Suriñach Wrokona, músic polifacètic pràcticament oblidat a Ba r celona, on havia nascut el 4 de m arç de 1915 i que va ésser la seva r esidència esporàdica. ja que va formar-se en els seus inicis de compositor, a Alemanya. En decla r ar-se la darr·era gran guerra va torna r a la nostra ciutat, on exer cí positiva tasca (era d'una activitat incansable) com a autor, director d'orquestra i promotor de múltiples iniciatives. Ell94ï va considerar que era a París on podia portar a terme les seves ambicions. cosa que, relativament, aconseguí. Recordo que arribà a dirigir l 'Orquestra Lamoureux, amb la qual actuà al Liceu. No obstant això, aviat tingué la intuïció que era als Estats Units on trobaria les més àmplies perspectives per a la divulgació de la seva obra. Airi va ésser. Va establir-se a Nova York l'any 1951, on va romandre fins pocs anys abans de la seva mort, després de retirar-se a ~ew Haveu. El 1959 obtingué la nacionalitat nordamericana. Obi:ÍnoiTllé als EUA un ràpid r econeixement dels seus valors i una vertader a popularitat. La seva música, d' un considerable contingut específic, va orientar-la ver s el colorisme popular d 'Andalusia , tot imaginant que això ajudaria en la seva divulgació. De la dècada dels cinquanta són les seves partitures simfòniques m és directament vinculades a l 'al·ludida tendència: S Flam.enquerías, Ritmo jondo, Tientos, Cuadros jlamencos o la Sinfonía flamenca. Això r evela que va jugar fort Ja carta del popularisme espanyol més exportable, encara que aquesta orientació en l es seves cr eacions no Carles Surlñach (al centre) dedica aquesta foto a Xavlel' Montsalvatge passa d' epidèrmica i el rerefons del seu contingut denota una essencial independència afirmada amb un domini total de la forma tant com de la instrumentació, comprobable, per exemple, en les ver sion s simfòniq ues que va realitzar de diversos apartats d'Iberia. d'Albéniz. Suriñach va nodrir durant molt temps el repertori de les companyies de ballet més famoses dels Estats Units, entre les quals les emblemàtiques de Martha Gr aham, José Limon o John Butler. Amb Suriñach em va unir una gran amis tat i en la seva etapa barcelonina vàrem col-laborar r epetidament. Va dirigir molta música meva , entre la qual figurava l'estrena al Liceu de l 'òpera El gato con botas, r epresentada juntament amb la seva que també va donar a conèixer, El nwzo que casó con mujer brava, ambdues adaptacions de P errault i Shakespeare realitzades per Nèstor Lujan. En el catàleg de la seva producció editada, hi figuren prop d'una cinquantena de partitures, que, en definitiva , no es poden considerar d ' inclinació o especulació folklorista, com queda palès en part de la seva música , i també en té de cambra, que sembla injusta· ment exclosa dels concerts que es celebren aquí, amb molt poques excepcions. Només conec la d'Alícia de Larrocha, que sempre ha valorat i sovint ha divulgat el seu no.m brós r·epertori pianístic. Alícia veia sovint Suriñach a Nova York. Ell l'admirava i l'estimava molt i el seu afecte era amis· tosament correspost. Quan el com· positor, ja molt malalt, va pressentir que la seva fi era pròxima, va fer telefonar a Añcia p erquè ur· gentment viatgés a New R aven, ja que -digué- necessitava parlar-li. EUa, en plena gira d'actuacions, va acudit·-hi sense gaire r etard, però malauradament arribà quan feia poc que el servei de la casa on esta· va l'havien trobat mort al bany de la seva habitació. Va ser un final tristíssim i in· quietant, ja que ell era una persona ordenada i extremament previsora i sembla com si h agués volgut confiat· a la seva més qualificada intèq n·et i amiga alguna disposició tra nscendent. Car·les S uriñach v a morir sol i va deixar un penós record en el qual es barregen l' afecte, l'admi· ració i el dol juntament amb algu· nes incògnites inquietants que ja no tindran explicació. TEM A I dia 9 de febrer de 1908 era inaugurat solemnement el nou estatge de l'Orfeó Català, el Palau de la Música Catalana. S'escau ara , doncs, el norantè aniversari d'aquell esdeveniment. És fàcil de caure en el parany del miratge de les fites temporals, com si el simple pas del temp atorgués credibilitat a aquella institució, persona o entitat que fa anys (per dir-ho amb una expressió ben popular). I, certament aquesta disposicició anímica és un error; perquè allò que dóna validesa a una fita temporal és la 1·ealitat de present de qui I 'ha assolida, i la forma com afronta el futur. Noranta anys enrere, era acomplert el desig d'una entitat dinàmica -l'Orfeó Català- en ordre a tenir un casal propi. I ho feia al cap -només!- de disset anys de vida, i de tres de neguits febtosos per culminar l'obra començada ell905. El compliment d'aquell desig, però, transcendí en molt els anhels legítims d'una corporació concreta i s'inserí en l'estadi de dimensió sociològica: perquè 1'existència del Palau de la Música Catalana fou element eohesionador per a la consc~~ncia musical del país. I aquesta funCIO, especialment els darrers temps, ha estat acrescuda i potenciada. Sintonia amb els neguits culturals i cívics del moment: aquesta podria ser la divisa de qualsevol executòria que aspiri a superar la immediatesa; perquè és la fonda creença en els valors vigents allò que fa que, aprofundint-los, superin les mutacions imposades pel temps. E En el cas del Palau, aquesta dimensió ha estat assumida radicalment en no pas poques ocasions. En els orígens, no sols amb la lúcida incardinació, arquitectònicament, en l'estètica del moment. el Modernisme, sinó amb el coratge de cercar i trobar el suport social. En els nostres dies, la feliç realitat del Palau remodelat i ampliat, la dinàmica funcional de Ja Sala i les positives expectatives de futur són una versió actualitzada d'aquell capteniment pretèrit. Més enllà de vel·leïtats estètiques, hi ha un fet inqüestionable: artísticament, el Palau de la Música Catalana, no solament ha ven~ut antigues reticències, sinó que és avui al zenit de la seva valoració, culminada amb la recent declaració de la Unesco de "Patrimoni de la HUlnanitat". El Tema d'aquest mes, en la seva forçada limitació d'espai, pretén acostar e] lector a nleounes de les consideracions apuntades. Així -a més de la relació dels actes commemoratius de I' efemèride- és expressada la transcendència de la història del Palau amb una selecció de tants esdeveniments com s'hi han celebrat, glossada l'evolució de la seva valoració estètica els darrers trenta anys, i comentada la designació de "Patrimoni de la Humanitat". Tot, sota el designi d'una realitat fora de tot dubte, amb l'acompliment del somni de Joan Maragall i les seves intuïcions profundes, expressades al moment de la construcció del Palau: «Serà una casa gloriosa .. . De pares a fills ens hi transmetrem la gran saviesa d'escoltar amb els cors palpitants ... " El norantè lfge us tane es •ques l'Alí- ·e ha :l seu eh a l'estiamis- com- pres!Cima. tè ur- :n, ja Lar-Ü. va però _ feia lS, esta- ny de i in- terso- )r eví- •olgut 'icada osició sol i en el :tdruialgu- u e ja aniversari del Palau TEM A Tol El Palau, emblema del procés de valoració del Modernisme per DAVID MACKAY s significatiu que els primers a restituir el rl'coneixement del veritable valor arquitectòruc del Palau de la Música fossin els membres del gr·up d'arquitectes Grap H dm·ant els anys cinquanta. Sens dubte, els textos d'AJt·xanrlre Cirici, isolats en l'illa deserta dels eN·cles culturals catalans, ja havien llançat missatges estimuladors. però va ser la intensa actiyitat d'aquest grup d'arquitectes qui, en la seva lluita per restam·at· t>ls objectius de l'avantguarda europea a Catalunya. va abraçar els inicis delmo'iment modern continguts al modernisme català. En lloc de considerar l'acceptació o el rebuig del valor al"(¡uitectònic del Palau com una qüestió relacionada amb el pèndol de la moda -primer modt>rnj,..me, clt>spr~" noucentisme, més tard el diluït p!;cudodacissisme meditarrani dels qui no di' ergien dc:'l règim franquista-, més aviat hauríem de contempla r· ]a seva emergència en racceptació popular actual com una fase del procés d'assimilació del moviment modern en arqnitectur·a com a part integral de la identitat catalana en el n1arc d'una cultura europea cada cop més moderna. Però tot plegal podria tractar-se d'una simple il-lusió. ja que e1 desig emocional d'inferir una identitat catalana diferencial a un simhol és molt poderót.. i pot ser que aleshores pesés més que el 'eritahle yaJor arquitectònic del Palau. Al fmal delt. cinquanta el Palau havia arribat al límit de la negligència i del maltractament: els llums dels baJcon~ ha>ien estat arrencats; els seient.;, prova\en d'imitar els del Liceu; els viatraUs de la banda esquerra quedaven blocats per les ··tavernes.. que s'havien construït al mig del pati: les came..: de les donzelles de Bru, situades al fons de Fescenari, havien estat repintades per tal que no resulte~:,in ofensives. etc. Per als pocs fidels procedents de l'Orfeó Català, i de fora, la degradació i la manta dc reconeixement arribaven ja a unes proporcions tràgiques. Però malgrat Lol, els primers llihres sobre modernisme de Cil-ici, i després els estudis metodològics d'Oriol Bohigas, segu.its de ràlhum fotogràfic de Leopold Pomés, amb text dcJ mateix Bohigas, que aconseguí un enorme èxit popular (en el sentit restringit de la hurgf"sia). van de.spertar una opinió pública creixf'nt qut· demostrava que ja era hora de situarAntoni Gaudí al - i com a part del- ric patrimoni ar- E 160 quitcctònic del modernisme. Tot i que els crítil" europl'us de més renom. com per exemple Nikolaus Pl.'vsner. de bon principi van ignorar el modernismt> català , el primer trencament es va pro· dllir pt-r mitjà dels ulls i de la ploma de George Collim;, professor d'Història de l'Art a Ja Universi· Lat de Colmnbia (Nova York). L'habilitat que dl'" mostrà a l'hora de navegar entre disputes familiars sobre l'ús i abús de les construccions de Gaudí, li van permelrt> reunir prou informació científica p~r tal de convèncer els historiadors d'arquitecLllia dr tot el rnón dels valors del modernisme català. El; noms de Domènerh i Muntaner, Puig i Cadafalcb i. en un t,rrau menor. Jujol, van començar a apari-1· xer a Ics puhlicac·ions sobre arquitectura de molt· països. al costat de-l nom de Gaudí. Les cin~umstàncies, i un cop de bona sort. \·au pm;sibilitar q u e Òscar Tusquets i Lluís Clotet C'tn· diessin la restauració, la interpretació i r cxten-i• d el Pala u l' an) 1983. Sis anys més tard el Palao tornava a estar· com nou gràcies a un grup de pr(/" fessionals que. amb tota precisió, van continuar b tasca inic·iada per J...luís Domènech i Muntaner i d seu equip. Un edifici tan digne del principi com del final del segle XX. Si LltÚ!! Domènech encara fos viu, tal vegacb hauria canviat d'opinió i després d'haver refu,¡al d'a~:~sisti1· a Ja primera inauguració, sí que hauriil eomparet,rut u la segona. Avui tindria de part sr\2 el suport d'una opinió pú_bJica molt més informrr da i t>ntw;ia!lla. per tur YCI catj dr a ner TEM A Tolt'~ )e• foto¡:rufit's dÓII t JU(• upurcixen en aquesta secció dl' Rknrd Pln i Pt•rc Vh·ns. ~s e Justificació, valor i responsabilita t d'un crítir, Niko- el IDO· a pro· ;;.eorg( ~versí· re nomenament dP· uiliar' illllÍ.li ca pn bradt Eh hlchí. .par-fi- là. molt.- ft, \"31: eslll· ¡tefui~ Palau t epro- uar la ter i J ~i com regad1 ·efu~at all.l'l• rr se'· ~ol1ll:t- per DOLORS P*RE% VIVES e ada any la UNESCO escull trenta punts del món que reben la consideració de Patrimoni de la Humanitat per la seva importància cuhural o la seva bellesa naturaL i que han de ser preservats pel seu valor universal. Enguany dos conjunts clau del modernisme català s'han incorpot·at a aquesta llista: el Palau de la \1úsica Catalana i l'Hospital de Sant Pau, ambdós de J>at·quitecte Lluís Domènech i Monta- ner. Aquest dos conju nts, juntament amb el Parc Güell, el Palau Güell i la Casa Milà (la Pedrera) d'Antoni Gaud1, que van ser inclosos a la llista l'any 1984, són els {anic:s monuments representants del modernjsmc•, c~on·en1 crue va innovar les arts i l'arquitectura dc final de segle XlX i començament del XX a tol Eur opa. Així, Barcelona és l'íurica ciutaL del món que compta amb patrimoni modernista a la llista de la UNESCO. Va ser a Nàpols el passat mes de desembre quan, per unanimitat de vots, la UNESCO en la seva reu- nió anual dt• Comitl- tlel Patrimoni :MundiaL \ "a decidir inclom·e t'I Palau de la ~lúsica en aqu~ta llista. la qual cosa comporta el reconeL'\.ement intemat·ional pel seu interès e~cepcional i el compromís per· part de les institucions catalanes i espan) ole::. dt• pr·eservar-Jo i mantenir-lo en bon estat de con~en ació. Però arribar a aqm':;L punt ha significat molts anys de treball i t''-l udi. tant dels gestors i propietaris del Palau dc Ja \1ú~üca com de la Ct>ueralitat. el Ministeri dc Cultlu·a i la mateixa Li\ ESCO. Encara que anll'rionnent ja s'haYia J>t>nsat en la idea de pmmourc aquest edilici com a Patrimoni de la Humanitat. In proposta oficial es Ya començar a gestar l'any 1991 , cruan Antoni XuYarro. cap del 8l'rvci dc Patrimoni Arquitectònic de la Generalitat, va s<•r designat pt>l Ministet·i de Cultura espanyol com n mt•mhrc dd Patrimoni Naciot1al dc Catahmya, i <'ona a tal va r·<•pt·csentar Espanya en el comitè d'c'\.perts format per la L'l\!ESCO per escoUir i fer una proposta de 10 edificis modernis-tes del món qm' mcn~ixcssin ser considerats Patrimoni de In Humanitat. 160 TEM A TEM A "Va ser llavors quan Antoni Navarro es va posar en contacte amb el Palau -explica Jordi Montull , director administratiu del Consorci del Palau de la Música- i vam elaborar un exhaustiu informe sobre la història de l'edifici, la seva activitat. les restauracions realitzades. etc." L'any 1992, coincidint amb les Olimpíades, els tècnics de la UNESCO van acudir a Barcelona pet' participat· en la VI ReLtnió Plenària de la UNESCO per a l'estudi i pla d'acció referent a la restauració òcl patrimoni cultural dins l'àmbit del modemisme, ot·ganitzal per la Direcció òe Patrimoni Cnltural de la Generalitat. ''Es van passejar per tot Catalunya -segueix el senyor MontuU- per contemplar l'obra modernista que hi lw al nostre país. Entre el que van veure, van quedar colpits per dos edificis: el Palau i l'Hospital de Scmt Pau, de Domènech i Montaner.'' Dos anys més tard s'aconseguÍ la incorporació dels dos conjunts a la llista indicativa dels edificis modet·nistes candidats a ser declarats Patrimoni MundiaL nc'nl, amb les due~ façanes d'obra Yistu i aplicucion>. de Ct>n'imica 'iddada i de mosaic:. amb grnn!' pilat· eilíndricli i arcs rarpandJs a la part bnhn. amb una dohle columnata de f·ustes revestida dt• mosak. i balustre dc ferro. ceràmica i' idt·c al haleó que dóna a restret carrer d'Amadeu Vives. "Si l'exterior és arravatador, l'interior del Palcw és el punt culminant de la saviesa de l'arquitPcte -explica Lounles Figueras, directm·u dC' ln Casa Must•u Domènech i Montaner clc Canet dc• Mut·-. Geuemr al mateix temps la forma ambigua de l'escenari, .foradar l'espai central amb el ,,ollim iwvertit del grau 1/uernari que culmina el sosn·e i recobrir els murs perim.etrals amb vidrierP$ qne enllacen els tres pisos i expandeixen la Llum de l'exterior, és una síntesi de l'evolució de l'art i de /.a cultura representada per mitjà d'un llen guatge C'ÏPntífic. romàntic, modern i artístic .. , Però on es claven les mirades del públic é-s en 1'hc-micidf>, amh les seves parets, meitat relleus, meitat mosaics que creen t'ls cossos de figures femenin es que danst>n i toqut>u al ritme d'un estil imprel'Ís. Aquest bustos van ser modelats per Eusebi Arnau. ~ltres artistes com GargaUo, Blay. Bru, Rigalt i Granell van contribuir a la grandesa del Palau. Tant l'interior com la façana han sofert algunes rcform<:s ••n el decurs dels anys, arran del detel'iorarnenl que comporta el pas del temps, però va ser· t'I ] 989 (JUa.n el Palau adttuireix una 11ova imatge, amb la constnu:ció d'un edifici adjacent destinat a ampliar· les dependències ac:lministrativcs i de set·vcis dc lu institució. Els arquitectes Òscar Tusquets i Cades Díaz van ser. els en can:egats do] projecte i realitzaren tanilié impot·tants obres tle remodelació i restauració de l'edifici lústòrjc, És pedra viva 160 "Una de les activitats que es van organitzar -prossegueix el director administratiu del Consorci del Palau de la Música- va ser un concert al Palau, i crec que va ser un dels punts més favorables a l'hora de la valoració. Van poder veure que el Palau no és pedra morta, sinó que és molt viva, que forma part acti·va de la vida de Catalunya, i que calia preservar-lo com a tal." Un cop recorregut aquest camí, es va haver de proposar al Ministeri de Cultura que inclogués els dos edificis com a part de la candidatura oficial espanyola da·vant la Ul\TESCO. La iniciativa va progressar també en aquest sentit i l'any 1996 la proposta va arribar a la UNESCO. "Va ser al final d'aquell any quan vam rebre la visita del secretari de Patrimoni de la UNESCO, expert en modernisme. per tal de fer una anàlisi de l'edifici -recorda el senyor Montull-. Va quedar gratament sorprès, sobretot per la cura amb què s 'havien realitzat les obres de restauració dels diversos elements, sent completament respectuosos amb l'obra original de Domènecft i Montaner alhora que s 'incorporen els elements necessctris per satisfer les exigències tècniques del nostre temps. Solament va haverhi un pnnt negatiu en l'informe: l'entorn del Palau, bastant degradat i sense perspecti·ves. Per pal·liar aquest defecte, la Generalitat va elaborar amb urgència un pla de modi[tcació i protecció de l'entorn, que va ser adjuntat al dossier enviat a la UNESCO." La UNESCO i el patrimoni de tothom Un títol amb prestigi I ara què?, en què es tradueix aquest títol~ "Doncs en principi suposa un reconeixement mun· dial a la importància de l'edifici i la seva presència en la vida ciutadana -respon el nostre intcdrr cutor-. Encara que no se saben els termeJ concrets, el que sí podem dir és que significa també tmn respon.sabi/it.at i un compromís de totes les in.~­ tit.ucions compet.ents en la conservació de T'obra i el seu entorn, la qual cosa és transcendental per poder contintwr realitzant les tasques de restaura· ció i rehabilitació que consta.ntm.ent requereix l'ed~fici per mantenir-lo en bon estat i adequar-lo a les exigències actuals." L'obra de Domènech i Montaner El Palau de la Música es pot considerar l'obra mestra i rnés radicalment revolucionària de Domèn.cch i Montaoer·. Hi ha tota l'expressió de J'espet'll modernjsta: un manifest anticlàssic i un pas de gc•ganl eu la recerca d\m estil òi'iooinal, nou i inconJor·mista. El Palau va ser un encàrrec de l'Orfeó Català, que el l 908, any de Ja seva inauguració va veure ' . ' amphamcnt superat el seu somni de tenir un edifici propi. Malgr·at la poca visibilitat causada pels carrers estt·cts dc l't>ntorn , l'efecte de l'edifici és impo- 5361locs del món, repat·tits entre 107 pai'sos, formen pat·t d<' la llista que compon el Patrimoni dc la Humanitat. Acruesta llista va ser establerta sota els termes de la Convenció per a la Protecció del Patrimoni Cultural i Natural del Món, celebrada ell972 durant la 17a Assemblea General de la UNESCO. Aquesta convenció va establir que els estats pr·opietal'Ís de l'esmentat patrimoni tenen l'obligació de pt·eset·var-los i salva¡,;uardar-los com a bé de la humanitat i f[UC per a.i.xò, la UNESCO, mitjançant Ja Fundació Pall'i.moni de la Humanitat, proporrionar·à assistència i cooptll'acló tècnica a aq11ells països els recur sos dels quals siguin insuficients. Vi.nl-i-vuil Bocs d'aquesta llista són espanyols, essent el país del món amb més nombre d 'edHicis i espais naltu·als ronsiderats Patrimoni de la Humanital. A Catalunya, a més dels esmentats. hi ha el Mone;,tir de Santa Maria de Poblet. TEM A nent, amb lt·s dues fa~~tnes d'obra ,.¡sta i aplicacions dc ct•ràmicu \idriaclu i dc mosaics amh grans pilar·s cilíndt·irs i ur-cs rarpundls a la p a rt baixa . amb una doble rolumnata dt> fus tt>s r·evestidu dc mosaic·, i balustr l' de fc•rro. cer·àmiea i ,-idre albalcó que dóna a 1\•str·ct ('I.ITt"t'l' d'Amadeu Vives. ·'Si l'exterior és a rruvatador. l'interior del Palau é:; el punt culmina11t de la saviesa de l'arquitecte -l'X plieu Lounlc•s J?iguct·as, directora dc la Casa Museu Dom ~n crh i Montaner de Canet de Mar- . Generar al mnteix temps lo forma ambigua de l'esce11ari, fomdar l 'espai central amb el L'Ofum itw(~rtit del grcw lluernari que en/mina el sost1·e i recobrir els m 11 rs perimet rals amb vidrie res que enllacen els tres pisos i expan.dei:xen la llum de l'exteriot; és 1111a síntesi de l'evolució de l'art i de la rttltrtra representada per mitjà cl'un 7len- guatge ('Íentífic, romàntic, moderr~ i artístic." Pf'rÒ on c.·~ dawn l<'s mirades del públic és en 1'hemiciclf', amb les s<'Yt's parets. meitat relleus, mt>ital mosaics qut• c·t·e<'n els cossos d e figures femenines que dansen i Loquc•n al ritme d'un estil impreCÍ!'. Aquest bustos .. an Ret· moclelata pt>r E usf'bi Arnau. AJtn•s artistes t·om Gargallo, Blay. Bru, lligall i Granell van contribuir· a la grandesa del Palau. Tant l'intf'rior com la fa çana han sofert aJgunt"s refonnes en c•l dc•c·ur·s dels anys, arran del deterior·ament IJU<' r.omporta el pas dc·] temps, per·ò va sc•r e! 1989 quan t'I Pala u adquireix una nova imatge, amb Iu c·onstrueció d ' un edifici adjarenl destinat a ampliar les tlf:pendè>ndcs administratives i de se•·veis dc~ la institurió. Els nn(u.itcctes Òscar Tusquets i Carles Díaz van set· eJs en catTegats del proj ecte i rea li Lza r·cn tam bc) importants obres de remoudació i rcstaunwió de l'ecüfici històric. La UNESCO i el patrimoni de tothom L'obra de Domènech i Montaner ~ títoP ;t mun- 1resènnterlo- ~ermes també les ins· 'obra i tal per tr1ura· eix l'e· ' r-lo a El Pala u d e la Música es pot con sider·ar l 'obra mestra i més r·adicalment t·evolucionària de Domènecb i Montuncr. Hi ha tota l'exp1·essió d e l'espetit mod<>rnista: un manifest anticlàssic i un pas de gegant en la recer ca d ' un estil original, nou i inconfcmnistu. El Palau va ser· un en cà rrec d e l'Orfeó Català, que el 1908, any dc la seva inauguració, va veure àmpliament supl'rat el St'U somni de tenir un edilïci propi. Malgrat la poca vis ibilitat causada pels carrers estrets de l'entorn , l'efeNe de l'edifici és impo- 536 llocs rlcl rnón , n•partits entre 107 països, formen part dc la llista que compon el Patrimoni dc la Humanitat. Aquesta llista .. a ser establerta sola t'ls termes de la Con vt"nció p t"r a la Proteceió del P atrimoni Cu1tma1 i Natural del Món, celebrada cll972 durant la 17a Asst•mblea Gcnf'ral de la UNESCO . Aquesta convenció va establir que els estats propietads de l'esmentat p atr·imoni tenen l 'ohligació de preservat·-los i salvagnat·dar-los com a b é de ]a Immunitat i que per això, la UNESCO, mitjançant la FnndaC'iÓ Patrimoni de la J-1 umanitat, propor·cionarà assistència i coope r-ació tècnica a aquells països els recul·sos tiPis qnals siguin insuficients. Vint-i-vuit lloeA cl'aquc'sla llista són espauyols, f'Sseut el país drl món amb més nombre d 'edificis i espais naturals consid cr·ats Patt·imoni d e la Humanitat. A CaLalunya, a més dels esmentats, hi ha e l Monestir dc Santa Maria de Poblet. TEM A Cinquan ta dates de la història del Palau de la Música Catalana ( 1 908-19 98) - 1908 (9 de febre•·). lnaugut·ació del Palau de Ja Mtísica Catalana. Al cap d c 17 anys de la fun dació, l'Orfeó Català disposa d 'un estatge propi. I el país, d'un centre musical de primer or dre, obra de Uuís Domi-nrch i Montaner·: t>l Palau de la Música Catalan a, monument cabdal tlt>l modernisme. Des d 'aleshot·cs el Palau vet'lt'bra la vida musical de Ca talunya. - 1908 ( 15 de maig). Ot·qucstra Filha•·mònica de Ber·lín, dir.: Ricl•ard SLrnuss. P er solemnitzar adientmentla inau::,ruració del Palau es programa un cicle de concerts extraordinat·is, centrats en trnes audicions de la FilharmòniC'a dc Berlín. amb Richard Strauss . Ja de bon comcnç·ament, el Palau s'obre a la unive r·sa]itat. - 1908 (lO d'octubre). Pl'imcr conce•·t dc Palau Casals al Palau. Tot just inaugurat el PaJau , hi actua Pau Casah;, ja en pl<·nitud de Ja seva gloriosa carrera. E l rccital que hi ofer eix -amb el pianista Bemingut Socias- és l'inici d'una vinculació permanent. - 1909 (1 3 de desembt·e). Wanda Landowska, clavicè mbal. Una de les més eminents davicembal·listes cle lots els temps. Wanda Landowska, es presenta al Palau, com a signr de l'obertura estètica i estilística de la novella sala de concerts. - 1911 (28 de novemht·c). Missa en Si menor, de B ach. L'esdevcniment musical de l'any són els Ft•slivals Bach, dintre dels quals rOdeó Català dóna la pl'imera audició a Espanya de la Mi~.~a en Si menor, amb Albert Schweitzer a l'orgur. - 1913 (18 de J:naig-3 de juny). Festivals Wagner. Sota l'impuls de l'Associació Wagneriana, el centenari del naixf'ment de Wagne•· té a Barcelona un r elleu especial. L'Orfeó Català intervé decisivament. en sis audicions, sota Ja direcció de Franz Beidler. - 1916 (9 de desembre). Arthur Rubinstcin, piano. Una figura mítica. Arthur Rubinstein, actua al Palau. on revindrà una vegada i una altra al llarg dc la seva dilatadíssima carr er·a . - 1921 (27 de febre•·). Pl'imera audició a Espanya de la Passió segons sant Mateu, dc Bach. A l'orgue: Albert Schweitzer. Des¡)l'és d'una densa trajectòt·ia divulgadora de les obres més qualificades del repertori simfonirocoral, l'Orfeó Català dóna en primera audició a Espanya la Pa ssió segons sant Mateu. de Bach. Un dels cims dc lots els temps. Un dels cims, també, de la història d e l'Orfeó. - 1921 (29 de març). Wilbchn Backhaus, pitmo. Concert d'un dels inLèrp•·cts més absoluts de l'obra pianÍhLica de Bcetho"en, segons la més aul~nlÍC'a tr adició a lemanya, el qual, per aquestes dates. a ls trenta-sis anys. ja ha assolit una maduresa indiscutible. -1922 (7 de juny). Trio Cortot-Tlúhuud-Casal·. Sense comptar l'excepcional presència de Pau Ca· l'exemple més paradigmàtic de ]a col·legia~· saJs, tat artística de tres grans individualitats, protedents de l'àmJl it llati, per a les quals l 'exercici dc la mú~it•a de cambra depassa qualsevol connotació rutinària. en formar put d"una ,-oC'aC'ÍÓ altament idealitzada. - 1923 (17 de febre r·). Scrgei Prokofic,, piano. Suposa un episodi dc r aventura occidentaJ del genial compo&itor i pianista eslau. a la recet·ca d'una difí<'iJ síntesi entre dues emwepcions de soc~ i ela l. per a la qual no havia a n ·ibat encara el moment històric. - 1924 (18 cie maig). Muurice Ravel, piano. Per sobre de l'intèt·pt·ct ocasional, el públic dt Barcelona capta la peculiar i penetrant per~omrlital humana del gran compositor francès. tan t·~trl'la­ menL lligada al perfum de •·misteri" de la seva prÒp!. obra musical. - 1925 (7 de febrer). Or·qucsla Bética f1c Cómu· ra, dir.: Manuel de FaDa i Ernesto Halffter·. Dos aspectes del naeionalismr musical peniusular. encara ,·igcnl en aquestes dates. Paral·lelament. J, constatació dels lligams pl't·sonals de ]a gran figur. de ~fanut>l de Falla amb el món cultural català. tal com ho palesa la seva ineonclusa obr·a pi)stuDla. L'Atliwtidn, sobre el text de Verdaguer, pn·,·isamfnl acabada pd seu deixeble l~rnesto HalJft~r. - 1925 (29 d 'abril). Festival Arnold Schonbcrg. dir. : At·nold Schouherg. El g•·ao pontífex de Ja Segona Escola de Vicnu tliri· geix l'Asso<'iarió dc Mllsic-a ··da Carnera" amb l'nlr· bon:;; fot·Lament discutit Pierrot lunaire. L'audil'll acaba amb escàndol. Més Lat'd, el grau conlpobitor passa rà un any a Bar·cclona ( 1931-1932), gt·àties ol> hons ofids del seu deixeble, el compositot· català Ro· bert C<'rhard. A la nost ra <'iu lat acahuà la t·ompo>i ció de la seva òpera Moses und .4ron. - 1925 (24 de juny-14 d'octubre). Clausura ¡(r l'Ot·feó Cat.alà durant Iu di<'tadura de P t·imo cie Ri· ve•·a. rs pe L'I aL d ve¡ nu en ci le dit de el sal aq no COl es i CI leb' cu.l ab¡ gut on ve TEM A metltre Lluís )lillet ui cupdunmt d el Cor·. El mulÏ!o.lllt' intpnMil pt' I' la guena és lr·encu t pt>t' una a nòmala auclie·ió (jn l'n la inuuediata v ostguerra), l'lutima dil'i~rida JH'r Lluí!' \lillet. L'Orfeó Cata là no hi t-~ esm<'lltnl pd "4'11 nom. i c>l Pa lau ja hi és ensteUallitzal ... - l9·J.l (25 d 'uhril). Orquestra Filharmònica dt' Bedú1, dir.: Kau·l Bühm. És un H't·itahle <·ou¡J defourlre que t'onlrasta amb la pen{u·ia de la vid a s imfònica lot·nl, en els anys fosl~os de In po81g ue tTa. - 1944 (31 el•• llUll'~). Prc.•st'nl ució de I'Orqn<'s- :asal<. au Ca- )egiali:edenb músira ínària. :ada. 'Piano. del g~cl'uua a t , prr istòric. ~o. blic tir mali lai •str~la· r •. propta Cruna- .nsular. tent. k figur• aJà, lw •s tu ma samrnl inberg. na diri· r rale•· a udido posiW cies ali alà Ro- )Inpo!~ ! UI'II dt , de Ri· R ecelosa dds èxits a Roma, Primo de Rivet·a pren peu d 'un fútil pt·ct~>x t per clausurar l'Ol'feó Cat alà . L'esdeveniment commou e1 món musical europeu i ato•·ga noves dime n sions simbòliques a l'entitat vexada. - 1927 (8 dc juny). Missa Solemn;.s, de Bee thoven. El centenari tlc• la mot·t d e Beethoven és l 'esdeveniment rnnaic:al muncJjal d n l 'any. Barcelona d estaca en aquest puno•·uma universal gràcies a unes a udicions iwlUp4•t·ahlcs dc I'OI'feó Català d e la Missa Solemnis. - 1933 (16 de novemlwe). Festival Stt·avinsb.-y, dir.: lgor Stt·avin!!ky. Més que l'abast eoneret dc Ics relatives fac ultats de dirc<'<'ÏÓ d el ga·a n compositor rus, hem de valorar e1 fet rle la seva pt·rsència a Catalunya, arub el missatge de la S('Va pa·oducció més vigent. candent i, en aqurst monwnt, actual. - 1935 (15 d 'abril). Ser gei Racbmaninov, piano. La seva pl'(~¡;ènC'i a és la d 'un dels darrers pianistes rompositors li<' tar·dana ascendència L'Omàntica, que ~s roncs pon amb un momrnt par·ticularment brillant 'cosmopolita cic la vida cultm·al de Barce-lona. - 1936 (abril). Festival de la Societat Inte rnacional pc•r· u la Música Contempot·ània. Aquesta impot·tan l mos t.r·a inl.rrn a('iooal que se ee- lcbra a B~u·<'rlona f.s un signe eloqüent d e la vitalitat cultlll·àl dC' la Catalun ya autònoma republicana, abans clel eh·am à tic tt·4~ncamcnt que r epresenta r à la guerra ci vil. - ~937 (25 d'abr·il). Alícia d c Lu•·rocha, piano. Infant c•nc·lll·a, Alícia df• LatTocha actua al Palau, on~~ sru magist<'t'Í s'exeweir à dilatadament, temps a veoll', arnb actuut• ion~ modèliq ues. - 1939 (30 dc- setembre). Última actuació del Lt·u i\fm1kipnl dc Btu·<·elonn, dir.: Edutu·d Toldrà. Fita ll'alll:iC'<'IldPnl IIC'I' u la mwmalital de la vicla simfònica estubiC' cJ¡• Iu t•iul nl d(' Bua·celona, quP t't>pa·est-nta , u més, la !'Onsolidawió de la impo1·1aut cm·r er a rom u dirc('lua· el ' Eclnurd Tolch·à, en det1·inwnt , maluurudanwnl. de les SC\ Cs a1·1 ivitats dc compositor. - 1946 (18 d c maig). Rt~presa d 'activitats de l'Or·feó Cutulii després del pat·i•utcsi d e la b'1.Lcrt·a. R èquiem , de Moztu·t. Lluís M. Millt•t, fill d!'l rumiador, rs el nou Òli'('Ctor t•n la t'I'Jll'<'sn dr les activitats públiques del co1·. L'audic·ió cll'l Hèc¡uiem mozartià iniria una nova etapa dr renlitut. - 1958, 50(• anivet'hltt'i del Palau d e la l1úsicu Catalana. P(lssió segons sa11t Mat eu , de Bach (23 dc fc1n·cr) i Stabat Mat er, dt" Poule nc (8 d e no' 'embre). La cele-bració dl'i SOè anivcr¡¡n ri clcl Palau d t• la Músit·a Ca 1ulana és fc~s l!•jat am b u na sèr·ie d 'esdcvcninwnt s de priuwna 111ugnil u eL al rim dels quals h an de ser pos arl<'r. lc·~:~ versions dc Ja Pas.sió segon-s sant Mateu, dc• Badt , i dd St.aúat Marer, de PouJenc. - l9El8 (21 dc> novembr·e). Concet·L inaugural del Pata·ount Pr·o-Ml'a~:~ic-u. ÜJ.'C)Uf>Rlr·a Filhal'luònicn de Viena, dit·.: Cut•l Schuric ht. Esdl'vPn inw nl t(LH' •·c~p•·c·~;e nhl tma impot·tu.nt mutació qualitativa en la vida conl'et·tísticn de Barcelona, les t•onHeqiirnciPs d f'l qual propicien, també, des de divet·sos punts d c vista, una lectura plural i polifacètica. La qualil ftt i l'I solatge dels intèt·pt·ets -o•·(fiJCStra i din~ctor- c~sta n a l'altu1·a de l'ocasió. - 1959 (1 3 de m a r ç). Or·qttetlla Nacional d e España, dir.: Sea·giu Ct>libidachc . E s t1·acta cie la pl'imer·a i fulgtu·ant actuació a Barcelona del lúcid , vital i polèmic clir·rctor roma11ès, que en el futur actuarà anu¡ una cer·t u f•·eqiièocia a Barcrlona , al capdavant dc• diverses ag•·uparions simfòniques, fins U UITibar a J" t'Xt'Cpcional maduresa dC' }('S SCVCS dar- reres actual'ions amb la Filhan nònica de Munit. - 1960 (8 d 'abril). Cant espiritual, de Xavier Montsulvatge. Guardonat amb el Premi Lluís Millet del certa men con vocat amh motiu cid c·inquantemu; del Palau, Xavie•· Monl sulvu1ge1, amb d Cant espiritual dola la músicu catalana d'una dc les partitures més reeixides i de signe actual. L'estrena (lr l'Orfe6 Català mostra Ja reccpti vitul de 1\•ntihtl e ll vt>rs obn~s dels nostres compositors. - 1960 ( 19 dc maig). Fets del Palan. L'honwruttge u Maragall en el centenari del seu naixement té no l'!olament rt'ssonància musical , sinó també cívica, a <'UU!:la dds aldarulls i les detencions prodtüts arran de la nrgudó gmernativa d 'interpretació TEM A 160 40 100 d'El cant de fa senyera. El país s 'obre a C:X.'J>CCtatives dc futur· i una gen<'r·ació idealista empeny amb força. - 1963 (1 de febt·m·). Wilhclm Kempff, piano. Pres~ncia d'una figura vener·able i altament t·eJtresentativa d'una vella raça de pianistes. que esdc•vindt·à familin al públic de Barcelona . - 1965 (2 de maig). Charles AznavoUI·. Aquest és un signe rellevant de l'actitud d'obertura del Palau de la Mt'1sica Catalana, materialit zat en un gènere peculiar. prope r a la nostra sensibilita t i. en qualsevol cas , d'una qualitat inqüestion able. - 1966 (25 de genet·). EUa Fitzgeruld i Duke Ellington. Actuació dl'! dues figu res del món del jazz que assolit·a n, amb totes l es inhenmts connotacio ns positives, la veritable eategoria cir " clàssics". - 1968 (23 de maig). Orquestra Filharmòn ica de Bcdín, dit·. : Rerhert von Karajan. La pt·esència del mític director austríac ha\'ia estat. fins al moment. w1a assignatm ·a pendent per a la vida r·oncertísl ira de Barcelona . - 1969 (27 de fehrct·). s,ialoslnv Richler, piano. Lu printària autenti<·ita t de la sensibiJitat eslav~1 s'alia amb t>ls transcende nts r ecursos tècni<~s d 'una tle les figures més singulars del piauisme del nostre seglt>. - 1970 (2 de desmebre ). Mstislav Rosta·opòvitx, violoncel. Segurame nt, el més gt·an successor dc l'am·èola mítica de Casals; en qualsevol cas, una personalit at desboa·dan t que depassa l'estricta dinwnsió violnncel·listica. - 1971 (19 de novembre ). El Palau, declarat Monumen t Hisloricoa t·tístic. L'obra essencial de Domènecb i Montaner rep el r econei.xem enl ex'Plícit i oficial del seu valor intrím;<•c amh la declaració de Monumen t Histoa·icoa rtístic. Lluny de velles polèmique s, el Palau de la Músi<·a Catalana és unànimem ent r econegut com una obra extraordinària i única. - 1975 (3 d ' octuhr·e). Orquestra de Cleveland , dir. : Lorin i\faazel. És un del" exponent!> més típics de la inoïda precisió de la cultura orquestral nord-amcr ieana de la mà d'un dels grans directors amer;cans actuals, que compta amll el solatge d'una copio!.a experiènci a europea . - 1983 (8 d'abril). Constituc ió del Consorci d el Palau de la Música Catalana. L'adequaci ó operativa a les exigències i a la compiE':ritat dels nostn'l> dies és materialitz ada en la cons titudó del Consorci dd Palau de la )il¡ísiea Catalana. Sense abdicar en r·cs tle la seva essència, l'Orfeó Català veu acrescudes les seves expec·tatives ¡u·esents i futures. - 1983 (1 8 de maig). Orque~tra del Concertge bouw d'Amsterd am, dir.: Autal Dorati. És una de les històriques fm·madon s del Vell Continent. que h a sabut a<~ tualitzat· Ja seva tr·adició, tol mantenint una empremta sonora absolutam ent personal , r·egida, en aquesta avinentr>sa, per una impot·tant pe rsonalitat de la vella escola. - 1984 (31 d ' octubre). Orquestra Filh armòniu de Viena, dir. : Leonard Be rnslein. Aquesta és una experiènci a l"stimulant <:n un món musicaJ cada vegada mfs universal: la conjunció del refinamen t -.ienès i de l'irresistib le poder de comwlicació americà de Leonard Bernstein . - 1986 (24 de maig). Josep Carrm·as, lenor. La confirmac ió tangible del fenomen de les gr·a 11• veus catalanes, mitjançan t ona figura que és un in. diseutihle pol d'attacc:ió per al gran públic d' ar·n·u del món. - 1989 (2 d'octubre ). Inaugurac ió de les obrtd c r·emodeluc ió. La inaugur·ac ió de Les obres de re)Uodrlació i d'am. pliac,ió del P alau de la Música Catalana, efectuadh per Oscar Tusquets, són l'inici d'una nova etapa c·or. porativa. Des d'ara k s possibilita ts fun cionala hóo equivalent s a les de la més moderna sala de concert;. - 1991 ( 1 de maig). Oa·questra Füharmòni rj Txeca, dit·.: Vacalv Neuman. Lltús Claret, violont'd. Amb m1a de les or·qucstres centreurop ecs de més solatge i tradició. Lluís Claret tm·na a acreditar la ~e1 a condició d'hereu indiscutibl e de la gran escola ra tala nt1 tle vi.oloncel·l istes ina~I¡,OUJ'arla amb Pau Casal~. - 1991 (7 de novE-mbre ). Phill1ru·monia Orclu·•· tt·a & Chorus, dir.: Carlo Maria Giulini. Solenme inauguració del Cicle Lluís ~et dt> P. lau 100, organitzat per la Fur1dació Orft'Ó Català-Pa. lau de la Música Catalana, amb ttna obra monnnwn· tal i emblemàti ca. el Rèquiem de Verdi. - 1992 (21 d'octubre ). Ensemble InterCoutrm· porain, dir. : Piert·e Boulez. L'il·lustre composito r francès -i alhoru singular lúcid director d'orquest ra- se "uma a la llista d'a1 t1·es grans er rador¡; del nostre segle que han actuat e l'escenari rlel Palau. - 1993 (7 de maig). Orquesll'll Ciutat de Bam· lona. dir. : Ye hndi )(enuhin. Cran músic i gr:an humanista , defensor dels valor· més pregons inherents a l 'art dels sons, Yehudi ",.. nuhin ja havia actuat al Palau en diverses oca~;iCtJ· com a violinh;ta. Arn es pot valorar en la modalita dc rlirector· al capdavan t de la nostra orquestra. - 1994 (21 de fe brer). FilharmÒJúca d'lsrarl dir.: Zuhiu Menta. Pt.'rsonali tat carismàtic a, e n les seves sov:intejad•' c·ites amb el públic de Bucel()na Zubin Me hta manlt invariable el sen emejable poder d'~1tracció. r aquesta OC'asió al rapdavan t de l'Onruestr a Ftl harmònica d' Israel, de la qual és titular. - 1997 (27 de gt>uer). Le Concert des Nation• dir.: Jordi Savall. Figura st•nyera dr la interpt·eta ció de la música an tiga amb c·riteris hjstòrics i inslrmnen ts originnl1. J ordi Savall és tan 'alorat a n eu d'Europa com al se\ a Catalunya nadiua. - 1997 (4 de d esembre) . El Palau de Ja ~tú•t ca Catalana, declarat Patrimon i d e la Humun¡ tat. A<[Uest titol atorgat per la tr\ ESCO r·r>preseuta u a·econei.xenlC'nt tant a la dimensió estètic·a j arqnilrl'ii' niea com a la representa tivitat històrica i al di1101nl' me operatiu aetual dl· la nostra sala de concerts. - 1998 (9 de fe})l·e r). Corrunem m·ació del 91 Aniversar i del Palau de Ja Miísica Catalana. Celebració de l'efemèt·id e. com no podja ser .¡',f h·a manera, amb les veus de l'Orfeó Català, i d ~ actual din•(·tor, Jordi Casas Jlayer, amh un prngr¡ ma Ínlef,rrament dt>clicat als composito r·s catalan· hi~>tòrics i aetuals, puticula rment rela•·ionalts ac l'en titat. A • pali· () (I \1 ò Jt o Mo"' u d'al¡ l'Ot· • o (p Ct (p Ct Ct Sc .J ( El feó e garn u, calm son al 2. Pa col·l: Dt Al Ut tes d, Rt• 3. R<' de Iu laua i 11úsio ÚJl Le, Mont ~ [))", ~~\VEJ?<f gran. un in. 'ame 1908 . 1998 AVA.'iTPROGRAMA . d'amtuadt, :>a rortls són ncerto. nònica loucel. més so- la se~a catala. als. •rch~ de Pa alà-Pa'lumen- on tem- agular ta d'aJ. tctuat. Barre- :> valvr· udi ,\11'- •casion· odalila1 t·a. 'Israel. Jtejad;, a mant' ;ció. ec u·a fiJ. 1sica an riginal· ·om l!~ .a ~~~r [um:un í:l:innmJ· rts. del 9U ser d'~ i r•l 1f! I jan\·antlu mÍ'¡, tl\ ançadu Lt•c•nolo:,.;n. L'na eina essencial per· coni'i\.l'r t•l Polnu. i unn prt'pat·aeió idònia n les,¡_ SÍl4'l> cttltur·nk l. CONCERTS • 9 dc fc>hn·•· cic• l998. Conc~rl co•nmemo•·atiu, palroc:i.na} per Cai~n dc• Catalunya. OHVEO C\T\ LA (pat rocinat ¡J('J' l•'nnúaeió Caixa Pem•drs) MMTE ESTHADA, soprano ÒSCAR P. BOADA, piano JORDI CASAS KAY.EH, dinwlnr Olm~~ de LI. Millet, LI. M. Millct. Vivt-s, Nicolau, Morera, C:u¡;aJt;. Mompnu i Monlsulvalge. Una auclieió c'.\.eC'JH'itmal. ecntntda en l'obra cot·al d'algun;, drlH r·nm1w:.itor:. més esll·etament vinculats a l"Orfeó Català. • 26 de dc;wmhre de 1 998. Conce•·t de Sant Espalrocimct pe••· Te• lc' isió de Catalunya. l CH'. ORFEÓ CAT\ L.\ (patrocinat pe·•· Fundac·ió Caixa Pent'dès) COR JO\ E DE L'ORFEÓ C \T\L..\ (patmeinul ¡H~•· Fuau.lnC'i<ln Coca-Cola España) CORS 1<\TF\l\TILS Dl~ L'ORFEÓ CATALÀ CONJ U'IT LNSTRUMENT"\L Solislf'S vocals. I{Peitndot·s. JORDI CASAS BA' EH, ditwtor El pot!mtt de N(l(/al d'Ent·ic HiLó, eneànec de l'Or·feó Ca1ulà, sohn• l'ohra homc)nima de .Josep 1\f. de Sagarra. Un t·làs~ir dl· llt lilt• ratur·a nudaleuca glossat music·alnH•nl per Elll·ir H ih6, una dl' Ics durrpres grans personulitats dc la músic·u C'm·al c•ataluna. 2. EXPOSICIONS Patt·odnnda p<·t· Fumlat•ió "In Caixa", amb la col·labot•at·ió dc Konic, Audiovi~uals. Del f. de fcbn•t· fiu:~ a final de 1998. Al Fo) t'l' del Palau d(• la Música Catalana. Una 'isió l'ucrintu i ~>Í(:,'Ilificatin de ll's principals fites del Palau i c•l st'll c·onlt'\.l soeiol'ultural. Realitzal'ió: Konil', Audio\ isuals. E,.posició itinerant pr•· lc·s cnmarques de Catalunya. êenta tU :pliLert• progn ~atalall' -1~ 111111111111 rAL:\ U DE LA ~I u K>\ ç,\f,\ LAN ·\ 3. AUDIOVISUAL 4. EDICIONS • PNirP.~ I il'f•s. Pnl(lll de In Músit•(l Cnt(llcwn, Putrimoni dc• In llmll(lllitnt, dt• Pt'n• ArLís. J~d itoriul Bat't'ino. Atuh Jn r·ol·lnbonrció de lfr FundaC"iÓ Orft'6 Cu talii - Puluu d1• Iu MtísÏ<'a Catnlonu. Els nontutu anyl'l dt• vidu clcl P1tlnu, r·tl'lc<·Lit t'l l:'n un volum i:lingulnt·. • Orj'eó Catalii. QmttrP ¡u·c·.~idc•ttl.~ (Renart, ~1ilh•t i Moristrm:r, Mam~fl/1, Millc•t i Tuse/1) cir Pt"t'C ArLÍ!:i, Antoui Butis tu, Fnuwt·~<· FontiJOnll i Alhrrt Munent. Enc-idnpc\diu Cutolann. \m.h la c·ol·lnboraeió dc la Fundud6 Orft•ó Cutulà-Palnu d1• Iu l\lúsica Catalana. Glossa dt• la tt·aj¡•¡•tòt·iu humnnu, J.H·ofc•sf'ional, cívica i eultuntl tll'l:. ¡m•sidt•nls dl' I'Orfctí Cnt alà dels dut·rcr:. cinquanta unp•. 5. DISCS D'OR DEL P\LAL Editats pc·t· Columnu Mtí ~>i<·u, amb la I'OI·luhot·at·ió : de Ja Fundac·ió O..fc•c1 Catullr-Palau de la .Música Cata- -~ lana. Dos CD umh la a·c·c·nwt·adó sonora tl' alguns dels pt·incipal¡¡ c•&dt•H•ninu•nl~ musit•als al Palau. ¡;;!3 Bl' iii' 160 6. INAUCURACJÓ DE LA BOTIGA "LES MUSES OEL PALAU" 15 d4" f1•hr·c·•· cic 199H. A Iu eonfhtrt·ia dt• In pl. dt• Lluís Millet i el carrer dP Sant J>pn• Mh; All, uua lwtigu r.spcrialitzacla - regcntuJa pr>r Ald~uMt i nmh la col·luboral'i(, de la Fundació Orfeó Cu talà- Palau dc· Iu Música Catalana- posuà a l'abm,L del;; af\·c·c·iomtls. i flr·l públir. en gen<~l'aJ, un extens assot·timent d'elcmwnts t·clarionats amb el Palau i ell\lodernismt'. 7. CO.l\FERÈNCIES Pah·ocinadc>~< per Fumlució ''In Cni-xa". En dutes i p01wn1s per dt•l<,nninat·, un breu cicle dc eonfl:'rèneit•s pnsnr·à en pl'imcr piu els \'alors at·tísl.its del Palau qm• l'han portat n st'l' designat, per la UNESCO, Patrimoni de la Humanitat. 8. "LES ESCOLES AL PALAU" Healitzut pet· I onil', Auòiovisuuls, és una producció dc la Fundació Ot·fc·.ó Català-Paluu dt> la Música Catalana i amh ht rol·lahonl("iÓ del Consorci del PaJau. cle la Músicn Cutaluna. Innugur·adó: 1 dc mar·r; 1lt' 1998. Lt•s bcllesl:'s in~os}liladcs d•• l'ohr·a de Domèneeb i Montuue•· i d'Ò>~<'UI' 'J'wHptets mosh·aclcs en d<'tall nút- Emmat·t·ud<•e~ i'n Iu prugr·amneió dc Les Escoles al Palau, dtws act'imrs prdagògiqtws Rrt·an una valuosa pat1it·iptteió d('lf:l I'Rcohtt·s <'11 la <'OIIInt<'lliOl'UC'ió de l'aniversari. • Conc·urs dl' dihuix, f'('tHral lCimàliC'amenL en el Paluu i estructurat JH'r Niats. • Edició d'un CD. pt•t· Ca talunya Ràdio, de La uol- ta al món amb RO in.~truments de percussió. alts aml AvanLprogramn 8usceptible d1' modifi1•ueion~ FUNDACIÓ ORFEÓ CATALÀ-PALAU DE LA MLSICA CATALANA 41 101 per j càn Iu ny lini11 vist f poti el ca amb nero men sa n fet < ri on per 1 \ri le~ d'àn Cites obvi t•ió Cam d' ur cion punt finit que bom des pari cord tt·e pclf -I 1 s'ha rnús1 fllndació ll ~ITABACALERA parl pere¡ real! sió 1 múst nife~ MUSICALIA RETRAT VICENÇ VILLATORO El futur de les noves infraestructures, urgència de la política musical _, per JAUME COMELLAS s possible que més d'tm lector habitual se soq wengui de Uegit· una cntr<·vis ta a un alt càrrec polític del govem de Catalunya. atès que aq uesta no és una lútia h abitual d 'actuació de Ja Revista. Tanmatei.x, tota r egla té o pot tenit· una excepció . I aquest és el cas que m'ha portal a conversar amb Vicenç VilJatoro, (Ürector general de Promoció CultLH"al de nomenament r ecenl. M~s d ' un a causa m'hi ha empès, comença nt pel fet que amhclós <·omparlim vocacions comunicacionals, exer cides per ell fins fa ben poc al ni vell privilegiat de Ja d irecció d ' un diari d'àmbit. naciona l, entre d ' a ltrm,; Cites destaeudes . Tot això sense obviar la seva •·econcgu cla dedicació al camp dc la liter·atura. Camp, aquest , el d e la creació, d' una innegable base comunicacional, tamJ>é. A la fi, pet·ò, el punt que ha decantat d e forma definitiva la d ecisió ha estat el fet <¡ue despt·és d'haver Uegit una bona colJa d 'entrevistes publicades a divct·sos mitjans, en cap es parlava de música. Quan li ho r ecordo, elJ mateix h o •·cconcix mentre expressa Iu seva incredulitat pel fet. E - És cert, el que diu. Enlloc no s'ha publicat res respecte de la música. 1 tanmateix jo sí que n 'he pw·lat amb eL~ seus col·legues, perquè sempre procuro situar la realitat cultu1·a.l en el .~i d 'una. uisió àmplia en la qual fig ura la música al costat de les altres manifestacions. Realment 11 0 sé per què el tema no ha sortit mai a. cetp de les entrevistes. El lector podrà compt·ova r· mrs endavant que, efectivament. el senyor Villatot·o sovint r econ·e a una visió àmplia del fet cultural i fàcilment interrelaciona lr mes. Per la nostra part procurarem no caure en el pecat d els nost•·es col·legues i no escapça•· l'abast con ceptual del discurs dt>l noslre inter locutor, perquè, a més, crec que aquest n'és un dels aspectes més suggestius . Conscients que t>l seu historial està bastit rnéa dumunt de les lletres que d el jJCnlagrama, d 'entrada li prrguntem com ven ara, al cap de dos mesos i mig d ' haver pres possessió tlel càr r ec -'moment d e l'entt·(•vista-, la realitat musical. -El que em sembla més bàsic de la realitat musical és que exigeix processos de formació més dilatats que altres manifestacions culfumi.~. 1 això ual tant p el que Ja aL-; professional~ com al públic. La música demana un substrat de formació més gran i aqui és on tenim dèficits històrics. El conjunt de tot l'edifici no té les bases prou sòlides p er la manca de sectors a111pli.~ de públic formaL. Això és espec(fic de la música. Després tenim problemes que són semblants a n1t.res camps, com és la fragilitat de la indtí~¡ tria -que en aquest cas seria la .fonog r·àfica-, que és Ull tipu s de problema genèric d'altres àmbits culturals. També hi ha , i aquest és un problema de conjunt11ra. que el centre de les 43 103 MUSICALIA R ET R AT 160 44 /(}.1. Direcció General en té compet~ mesura de les possibilitats. Que no polítiqu(•S culturals ha estat la cies, encara que marginals, ro pertorbi l'equilibri "ecològic" de consti/ uc:ió cie gro ns infraestructribuir a aspectes de formació(¡ Barcelona. Després, i això h molt tures -i probablement ai.xò hagi namentalment de públic. O s~ específic de la música, garantir estat necessari i convenient-. i contribuir a incrementar la 4. una certa capil·larització de l'oara hem d'aterrar a la realitat ferta, sempre que hi hagi una somanda. Tenir contactes amb f. d'una manera correcta. Cal que sustentar. pugui la que civil cietat perquè es pugui r:it~ senyament infraestructuaquestes es noti que car aquest aspecte. f res feien falta, però nalment, es tracta qr. també que no destrueiVicenç Villatoro i lamolla és el creador més imels ajuts de l'Adminilltn xin el teixit actual. Que portant d'aquest país que ha assolit el còrrec de ció col·laborin a don¡, tinguin un impacte qne responsabilitat política cultural més elevada. O un sortida als creadors faci que no es carregui dels més importants, per evitar suspicàcies. Nascut intèrprets catalans. Acor el que /ri lravinjins ara. a Terrassa, ja des de l'adolescència ha anat invensegtúr que siguin progrG ¡Hu·la.r, - Podríem tariant una munió de distincions rellevants en el mats. doncs, d'un cert temor Un cop exposat el qu poea com inicis vitals qui' s'hagi anat més d'uns camp literari, a partir considerar-se u: pot t'nllà del ncrcs8ari en la ta -gairebé a tall de nen prodigi-, eclosionats posautèntic programa d'. crea<' iÓ d 'infracstructuteriorment en una de les obres literàries catalanes tuació, entrem en detru. r·a? modernes més guardonades al més alt nivell-Premi p er la dirll' Començant -No. no és això. En el Sant Documenta, Barcelona, de Ciutat Jordi, Sant música culi. bàsica mia conjunt de La realitat Joan, Joaquim Ruyra, etcètera. Conl't' popular. música cultural lri ha via dèfiParal·lelament, ha desenrotllat una destacada aqu ... en situem que tes cits històrics. i per això tasca periodística, que s'ha mogut en uns àmbits perquè terminologia fins ara aquesta ha esde notable relleu: director del diari "Avui" i cap de sulta fàcihnent entenc.: tat la prioritat. Però Cultura de TY3. la doble dimensió de creador i de ra i no amb l'ànim posar en marxa aquestreballador directe de la cultura atorga a la seva men ystenir la dimen tes infraestructures supersona uns perfils, sobre el paper, d'una idoneïtat cultural de la música¡ posa: a) tm drenatge de gairebé ideal per al còrrec que ara ocupa: ni més puJar. recursos públics, i. com ni menys que el de màxim responsable executiu po-Aquests són dos m1.. que són limitats. lti ha lític de la cultura del govern català. que bàsicament temm é vasos comunicants; b) Tanmateix, atès que els interessos de la política i mandes dife rents per pa són. infraestructures tan de la creació no sempre són coincidents, el els de l'Administració. L grans, que si no vigilem principal repte per a ell, molt probablement, ha de música popular -no • en el moment de posardos els entre productiu equilibri un mantenir ser com dir-ho més exllt'l les en marxa, correm mons; equilibri massa sovint decantat envers els priment- es nodreix cl'@S dos tipus de riscos: 1) mers. En tot allò que el senyor Villatoro sigui capaç veniment.s, i. per laJ: per dí!fecte, que no les de fer prevaler la visió i l'alè creatiu -caracteritzat queda condicionada p omplim o que les omplim l'excepcionalitat. La ,.. per l'horitzó ample, el termini llarg i l'empremta de manera diversificada sica culta és mou per~ i poc afkquada respecte profunda- sobre el polític -genèricament condicioi és afavorida ptt bi.ts a l'objectiu fonamental. immel'eficàcia per i termini curt nat pel resultat a La. mU.. continuïtat. i 2) per excés, que omdiata encara que sigui superficial-, la seva obra, "mogut;la és popular plint-les no fkbilitin les en aquest cas inevitablement política, farà o no la concelebració, mtJ: coses que hi havia farà història; en el sentit més positiu de l'expressió, que la música wlta ~ abans. en ser aquest un s'entén. Definitivament, es tracta que l'esperit de cicle, la continuïtat. t.. paÍ3 que necessita miMozart domini sobre el de Colloredo. Si fos a l'incomporta dues polílllr'Crec que croteixits. revés, per a un creador com el senyor Villatoro, la diferents. En Ull ' aquesta és una inquiesensació de fracàs personal podria resultar espe· es tracta d'alim/!5. tud no exclusiva de la cialment amargant. aquests esdevenimenn ~~o música, sinó que també gttlars i en l'altrP ' ho és del teatre o de les atendre la constància, la penj' art,~ plc!stic¡ues. Però ara nwteix És el cas emblemàtic de la Xnrxa. tiva mitjana i llarga. Davant fl això és clar, pel que fa a la múside Música Clàssica de Joventuts ministració són CÚJs sectors quin ca. amb els casos de l'Auditori i Musicals de Catalunya, qtw ofees fan competència, tot i qu1 del Tecttre del Liceu. reix una oferta continu.udtt d'acr.ilwgi interseccions. Per exem¡Íl -Quines són, doncs, les pdorivitat a tot el territori, portada no per l 'Administració, smo que Mercat de la Mú.sica Viva hi t tats de la Dire<"ció General? viuen. -En primer lloc ajudar a un aquesta. ajuda els qui ho porten. En tercer lloc, en la mesura que Iu El sen yor Villatoro entra"' bon aterratge de l'Auditori en la cspec músi• -T. palé clela gratt Ern r nicac prob, prets d'unt gil,} cia fi ció n políti la pr als m -A quoli -L tenen litat grau s' quo te és un és ur TIO s'ha, tat ¡. pot s semp la ret MUSICALIA RETRAT >mpe¡fl lls, cw 1acw¡. O siga. /a d 'lmb Er ui tiu; ~cte. f r ~eta qt. niniJtrr a doT~~; 'adon 1.S • •4rur progr~ el qt¡ lt '-se na 1 ~ d'~ detl a diw. ca cul Conrr aques. L -~ ~què ~ ..... Dtentl. ànim dimen;¡ :lsica l' ios m1 ·enend. per¡w ció. r. -IlO IWldor ( d'e..<! er 147 ada f' La- per f. la per t mW. 'lOgua , mtr tlta él Jat. l,.. Jolífit;! un J.imtlf,. 1.enlsfl tl-trf! ro per? antn ·s qut~ i qut :emJÍl l hi tl El Lice u, un dels g rans mo tors de la p o litlca cultura l Institucional específicament en ('I món dl' la música popular: -La sevrL problemiiticct principal és que el món de la creació i el de la interpretació d 'aquí tenen ttn gmn de competèncirt molt eleua.t. Em r·efereixo uls mitjans de comunicació massins aruliovisncds. El problema fonament.al deL~ intèrprets i autors ccttalrw s és de rivat d'una indústria del disc molt fràgil, fet que comporta una presència feble als mitjans de comunicació massius. Aquí calen canvis de política. Ca/treballar per enfortir la presència de la música popular als mitjans massius. -Aleshores és partid ari d c les quotes de programació? -Les quotes, en general, només tenen sentit quan creus que lfl realitat sense elle.s ha arribat a un grau de distorsió molt gran. Que no s'Cissolei.x per via nonna.l una quota normal. l~a quota., per tant, és ttn ma./ menor. En aqnest .sentit , és un instrument útil encara. qu.e ~'ha de contemplar com una. realitat provisional, que, tanmateix, pot ser llarga. L'acció cle govern sempre és un intent de modificar la realitat de cara a rm.~ obj ectius preuis. Si les coses estiguessin bé com estan, no caldrien polítiques. -Canviem de tema. Lit·t·u i OHC han d e continuat· essent les a ut{lntiques locomotores prcssupOI:lltlries? -Sí que ho han de ser. per lo se·va pròpia magniw.d. En mrí.sica, una política determinada exigeix accions de referència que e¡;tan per damunt de moltes colies, encara que això no impedeix polítiqttes de suport genèriques. No /ri ha polítiques culturals sense locomotores. Són referències que tiben el conjunt, com en el cas de les arts plàstiques ho és el MACBA o en el del t~atre el TNC. Les grans referènci-es serveixen per tibar les altres. E l seu èxit no és que elles vagin bé, sinó que facin anar bé les altres. - La disposició d 'tms nous ecruipaments - el nou Liceu i t'l nou Aucütori-, podeu suposat· ca nvis en els seus models d 'actuació'? -Con ceptu.alme nt és un a mien el ma.teix. Els twus eqrúpamPnl s obliguen a repl~ntejar els models. Els models n o poden restar intactes amb la posada en ma rxa dels nous equipaments. No té sentit rw equipament sense nous model.~ d'nctuació. Crec que el 98 serà un any de re}1ex.ió. i. de fet, el fi nal del 97 ja ho està essent sobrr,tot en el cas del Liceu. El son yo t· Villutoro a fegeix : -Sen/. una rpj1exió sense prejudici. No es tra.cta cle rati)icar models, sinó qne serà una reflexió ob<•rta. IEn última instància serà el mnteix per al.s dos. Posar en marxa un Pquipament sacseja In realitat. La disposició de les peces en el tauler serà diferent. Per tant, la partida serà també di)èrent. AquPsta és la cosn que caructerit::n el moment. Els anys 97, 98 i 99 - t·<·fer·ma el sen yot· Villa tor o- seran anys de metabolit::ació en el món cultural, pel que fa als grans equipaments que ara es poseu en marxa. - Pc·ri'> c•nt·ara que sigui una r·enexi(• obet·tn, ta) COlli h a CÜt, se'npodf>n a Lbjr·ar alguns trets? -De.~ d 'uquí 11.0 es propug narà cnp direcció establerta , cap línia especíjicu. Seran uns anys per escoltar. Jn estem demanant opinions a Pxperts. - AJe¡,lum.ls hi ham·à debat? (lnsi~:~trixo en aquest aspecte que con11011 ....= 13 e;!' ¡;¡· 160 45 t05 MUSI CALIA RETRAT sidero tan important.) - Jo crec que hi serà de manera natu.ral, més o menys convocat. De fet, crec que jet hi és de manera més o menys manifesta. A una insistència meva r eferida al Liceu, assenyala: - No està decidit , el nou model del Liceu, però se n'està parlant. llem posat papers sobre la taula i hem començat a demanar pctrers. Hi ha consciència. qtte ara és el moment i seria absnrd pensar qtte el nou Liceu no sttposarèt nn canvi de plantejaments. Totes les institucions són sobre això. Aquest debat es produeix d'una manera més reglada. -L'OBC, quan scr·à més nacional del que ho és ara? - El "quan" és difícil d 'establir. "Cal que sigui I'OBC que faci els encàrrecs" 160 Ara també és moment de fer una reflexió sobre el futur. No hi ha termini, però sí voluntat. -La comarcalització de la música, com la veu? - Aquest és un país que flwciona en xarxa. Que té estructura reticular sobre el mapa. No és una estructura de capital més desert. És una estructura de gran ciutat que té una altra població important cada 25 quilòmetres. L'oferta ha de tenir xarxes i espais que actuïn com a xarxa. Coses com el que li he dit abans de la Xarxa de Música Clàssica ha tingut aquesta concepció reticular i , per tant, comarcalitzant. Això és bastant paradigmàtic. Que hi hagi nuclis que estiguin organitzats, i això p ermet crear circuit. Tot el que sigui creació de circuit és prioritan. -Canviem totalment de tema. Fa poc en un editorial en aquesta mateixa Revista, hom es dolia que les institucions del país no feien cap encàrrec de composicions. -Crec que la línia per actuar en aquest sentit és I'OBC; cal que sigui l'orquestra la que faci aquests 46 106 tan me( pre cas con mrn met de 1 en 1 cosl met de 1 més que A sa e sita Uato con cld dríe mer L'OBC és la formació Institucional per excel•lència encàrrecs. Sttposo que el que s 'ha fet fins ara és insuficient en aquest sentit, però la que li. he dit em sembla la via més adequada. -Senyor Villutoro. quan un llegeix el Ctn'I'Ícnlum dels professionals joves de la música del país, hi troba cUJ·sos realitzats amb beques d'i nstàncics molt variades, pet·ò ga ircb6 mai de la GeneraJjtat. Quan s'endegarà una política de beques eficaç i transparent? -Em consta que durant un temps hi v a haver restricció en aquest apartat. Però en el pressupost del 97 ja s 'ha previst i també en el del 98 hi és present. I a més, hi ha una partida d 'una certa importància. -No apr·ol'unrleiJi:O en aquest tema no perquè em senti satisfet sinó perquè observo que, dissortadament, no dóna massa m és de si, i passo a un altt·e fms a cert punt cosí germà . Com es p ot afrontar amb eficàcia eJ te ma del mercat laboral dels intèrprets del país? -Aquest és un tema que preocupa. I de fet s 'ha afavorit la creació d 'oferta. L'Orquestra Simfònica del Vallès té una vocació de formació, com la de Cadaqués i la de l'Empordà. S'ha donat suport a iniciatives d'aquesta mena que donen sortida professional a intèrprets joves. Als cicles sn/;ven cionats, on hi ha diner públic,,, demana un percentatge d 'intèrprets del país. Cal que qui dis¡XJ' de diner públic tingui una cnt actuació proteccionista. En t11 cas, aquest és un terreny en qu~é molt difícil desenrotllar mncroJ» lítiques. Encaro ara un tema que ron•i· dcro que és de molt d' abast, pn bé que poc evident, el de la valoració de la música com a fet cuhu r a l, al mateix nívell que ohm manifestacions artístiques -plà•ti ca, literatura, teatre . cinema. IN això, p erquè massa sovint In mu sica exer ceix, i és tinguda re compte, més com a fel litúrb~CI o t·numeota l, que no com un rom· pany de viatge en iguaiLat d'r>li· ma i ronsideració que les altl'l" manifestacions. El senyor Villatoro, en pt·inrr¡i sembla no estar-hi del tot d'acorJ - Tots els sectors tenen d'tl' mateixos u na percepció com J .fossin considerats perifèric.~. Tol h.om té dret a considerar que m; reix ww consideració més altn. ¡,, possible que en la música hi hof algun factor específic que faci mi dijteil la seva projecció en el J, bett cultural del present. El de~ és, en bona part, mediàtic i. P i de els 1 bris prit estr És • por. lar de J mór. dels és 1 fórt MUSI CALIA RETRAT tant, està en la lògica dels mass n~t•dia. que és una lògica que fa .subrení-bfic, e d'intèr- . di$po~ a certo En lai nquèés ac ropo- e CODfi· ast, pB 1a vnlo- ~t cultu- prevaler l'excepcionalitat i que castiga el que es mou en termes de continuïtat, constància i llarg termini. És la cultura de l'esdeveniment, i aleshorPs val.ors com els de la música culta són marginats en el debat. Al món de la música li costa rnolt de fer-se escoltar. Admeto, però, c¡ne aquesta percepció de manca de centrofita.t potser és més justa en el camp de lct música qru! en d'altres. Acabem aq ucstu llu rgu con vet'sn que amh ¡,'l·ans dosis dc generositat ens ha con ced it el senyor ViUatoro atenent un lema que considero també força important, el de la convivència en el que podríem anomenar com un mateix mercat, de l'actuació institucional i de la privada i de les rr·ircions i els fregadissos que pot <·omportar. -1lixò correspon al joc d'equilibris entre el món institucional i el privat. Està vinculat a les grans estructures i al tema territorial. És obvi que a la cultura contemporània i a la música en particular hi ha unct part d'oferta que, de fet, rwmé.s es pot fer des del món institucional. Pel matei~ fet del-s recursos que necessita.. El qtte és imprescindible és t.robar una fórmula d'equilibri que fa.ci que l'acció de l~s institucions st>rveixi de reequilibri i complement i 110 de competèn.cia de la iniciativa privada. Un panorama només privat fóra incomplet. Hi faltaria la par·t més arriscada i a.mbiciosa, la que exigeix més recursos. Però el model ideal és qu~ hi hagi tan poeu iniciativ a pública com sigui passib/~. I tot el que puguifer Ta inu:iativa privada,, qu.e ho faci. Però és evident que hi ha una part a la qual aquesta no arriba.. -En tot cas, sembla clar· qtu~ la intervenció de l'Adrninisll·ació en el món de la música és més impot·tant que en altr es sectors cnhurals? -No és tan diferent com pugui aparentar, Crec que ens movem en proporcions semblants a altres sectors, com el teatre o la pli1stica. No estem davant de models substancialment diferents en tots el camps. -En aquest sentit hi ha, pet·ò, el fet que l'Administració entt·a en competència amb la iniciativa privada en la suhsb·acció d e recur·sos de patrocini de Jes grans empreses. -En el recurs al diner pri.vat - reconeix el senyor Vtllatoro-, hem viscut un rno1nent excepcional, sobretot en el procés de reconstrucció del Licen. Penso que nixò ha de ser reordeTUJt en una fase posterior. Probablement ho haurem de reordenar en una línia que tothom lti intervingui en les mateixes condicions. En tot cas aquest és un tema dificil. Esmento el paper que ha d e tenit·, i que ha tingut l'Oficina de Mt't'cnat.ge d cp!'ndenl del govern cic la G!'ncralitat. - Bé, l'Oficina de Mecenatge no ha pres recursos a ningrí. Més aviat Pl que ha aconseguit és que apctreguin rPcursos nous. Penso que la. U ei de mecenatge Ira d'ajudar ert aquest sentit, sense, per altm part, magnificar més del que cal la presència del diner privat ert el finançament de l'activitat cultural. No és pen.sable que pugui significar la desaparició de les administmcions com a eix de vida cultural. Una hora tardana, un temps extens dc conver sa, una visita a Ja sa la d'espera i sobretot l'evid ència de la generositat cüspensada pel senyor Villatoro i especialment un discut·s molt complet havien de posar inevitablement un punt i final u l'entrevista; un punt i final , però, obert sempre a un punt i seguü. L'h o r itzó dels grans esdevenimrnls quc s'apropen converteix<m en no gens negligible aqueshl possi llilit a t. e altri' -plàsli- ma. Dit tla m~ uda e ttúrgir I un COlli- t d'e;ti:s alll\' CI Sant Fancesc de Paula, 2 - 08003 Borct•lono Butlleta dedomiciliueió bnncòrin Jrincipi f 11 acord d'e~ com ~ 0000 ü;s. Tol· , .. I nu or Adrrçu ugèn!'lu quem; alta .E' Cal om¡Jiir hu </u(iml t·o,·rc•rttlmflut hi htJ,i1 faci ml< n eldt El dei1t ic i, P" ~ , S•n¡ors. •ln grAÏÑ'tiU•' omh c•irr~r al meu compte/llibreta atengui!) elSrebuts qu~ cl• prt·&~otllrà CO'iSORC:I DEL PAI.AU DE LA MUSICA CATA· ~ {$" ~~NA , ¡>el pognnwnt dr lo meva •uhsrripció a " CATALUNYA \fUSICA/REVJSTA MUSICAL CATALANA " ~ €. (.,'\ N Entitat N" Agênda Orgït control N" Compte ;:5.1 0000 DO Ronc/Caixa Poblarió DDDDDDDDDD . gi:neut 'J1 · 1 .• _;· Signllluro ".JO'Z ) ·~ A\,.•;. ..._,. "f'"' Butlleta de subscripció Nom i eognumg - - - - - - - - - -- - - - - -- - - - - - - - - Proft·ooi6 - - - - - - -- - - - Carrer TciHun - - - - - - - - - - - Poblodó - - - - - - - - - - - - -- - Dte. - - - - - - - Províncin - - - - - - - - - - - - - - D Faré efectiu rimport mitjunçunt oml.> lo •1uotu onu ol dc '1.200 pies. 0 O taló boocari udjunt. ~<'IIIC4trol fi~ 2 .350 0 0 domiciliació bonçàrio. Pern 6uh<o·rip<·ion~ nl'e•tronger, consulteu el preu. Ot$itjo lntbM·riur•• 'm u llDrlir del númrro 47 107 MUSICALIA PRECRÍTICA Ranki, al piano a lbercamera lLcrcruner a. D czl!o ltúnki , JIÍnuo. Iluydn , Sdmberl, Ot'bn~~y, Morupou. Bartók. Pnluu •lc la 1\tthica Cntnla.nn. 16 d e febrer de 1998 (21 h). r ze 21 (l ' e ¡;;;¡ ¡;¡¡- = ~ 53 Bl' ¡;¡· 160 48 108 onsidcrat com un dels màx ims exponents dt· 1\'scola hongaresa dc piano , Derz.si:i R an ki tor na a Barcelona per oferir-nos un p rogr ama en el qual a més dC' la música de Haydn . Schu bert i D ebussy, hi figuren pàgines de Mompou i de Béla Bartók. Nascu t l'an} 195 1. Ranki va formar-se al Conser vatori Béla Bat·tók i d esp rés dc ser guardonat en t1·cs concu rsos internacionals és admès a l'Acadèmia de Música Fra nz Liszt de Budapest. L'any 1969 esd evé el punt d<' sortida d e la seva ca n·era. quan aconsegueix el primer premi d el prestigiós Concu1·s de Piano Robert Sch umann de Zwick au. La seva fama anava en augmen t, i va havt' l\ fins i to t, d ·afrontar t>l repte de substituir en dues actuacions Arthm· Rubinstein i Art11ro Benedetti-Michela ngi. Professor de r Acadèmia Franz Liszt. Ranki posseeix un repertori exten íssim , que comprèn des d 'obre de Bach fins a Béla Bartók, St"n M~ oblidar el r epertori elf• música con temporània, dt>l qua l l1 a ofert estrenes, r om la del Concert p er a piano df' Durkó. El fet d'incloure música d e Mompou en el 'I<' U p r ograma esd evé un al ·licien t més per al n ostre p úblic. que tindrà r oportunitat de gaudir d ' un dels pianistes que al cosLat de Zóltan Koc·sis -eonvida t per Ibercamcta el J-lroper mes d'abril- s'e t·igcix en u n d els artistes més destacats d 'aquesta escola pi aní. tica hongaresa. e UUÚ! Trullén 24 . nos maj del! \"8 . Marriner interpreta Mozart a Palau 1 00 eur Nat Pulnu I 00. Orquestra de Cudut]u~s. Cor dc> Cmuhr u del P alau de Iu 1\hí~;i c>n Catnlun n. Isabel ]Il o- n m·, ¡;ops•IIJto; Mu.ilc Arruabnreoa, ntezzosopruno; Frnnt·e~c Gart·igosn, tc•nor; J oscJ> Miquel Ramon, ba.rílon. Dir.: Sir Ne,iJle )lurr iuer. ) foznrt. Palau de la )lú~it·u Culalonn. 13 d e febrer d c 1998 (21 h). E I mes de desembre df' 1992 Sir Neville Man·iner es convertia en el prinC"ipal direelor il1\ i tat de l' Orquestra de Cadaquí-s. una fonnació que s'ha erigit en un dels prinC'ipa]¡; n~cl ams dels festival de músic-a d'estiu , essent assíd ua visitmll al dc P er alada. Due¡¡ olw es cabdals d e Mozart, l u Simfonia Júpiter i t>l Requiem intcgr at·an el pt·ograma l·" ·oposta de Marriner en la temporad a P alau 100. El protagonisme del director britàniC' resulta evident. Figur a mí tiC'a del món de la interpretació, pt·imer com a violinista (actuant com a solista sota les ordres de Kar ajan, Toscan in i o Furtwangler ), el seu sah d1•lïnitu a la fama com a diJ·pc toJ· va an·ihar l'any L959. q uan essen t membre dt.> la London Symphony Orchestu va fu ndat· la pt·es- ttgJOsa Academy of Saint Mat·tin in-the-Fields, i es con· vet·tí p rimer en el seu concer· tino i posteriormen t en el di· l'CClor. El t·epertori barro(' i clàssic s 'erigia en la basr principal de les seves progra· macions i els seus enregistra· men ts oferien a orquestra i director una projecóó intrr· nacional extraordinària . Por dcsp t·és Marrin er es con vertir ia en director titular de J'Orqucstt·a d e Minessota , càrrrr que va ocupar fins al 1986. l'any en què passà a ocupar la titularitat de la Simfòuira d e la Ràdio de Stuttgar t. Co· ma ndad or d e l"Orde dt> l'l m· perí Britànic. amb possessió ó el tílol honorífic de Sir, .Murriner va ser també el director musiral d e la ba nda sonora d t" la pei·Ücula Amadeus de Milo!) Forman. Les seves actuacions al nos· tre país r esulten constanb . i un dels seus últims <·on<·('rt• va set· el p rotagonitzat en ri Festi val d 'Estiu d e Per alada d e 1997 interpretant al cap· dava n t de l'Orquestra de Cu· claqués i d 'u n equip vocal l'li r i qual figuraven Isabel Mo· mu· i Francesc Garrigosu, In Simfonia Coral d e Beetho· \ C D • • LL.T. ser hat Hat tar la iJ { con esta tori bre tam gim un per wcll S~ ll orq. mer traj que den pír11 COS I han Fos Iu e Cor \Vel ft grm e~p c Cie• co n¡ que co n pilli litat t1·e val el e mor MUSI CALIA PRECRÍTICA - Torna el llegendari Trio Beaux Arts Descobrir Hough amb I'OBC On¡ucstra Simfònica de BarC'c· lona i Nocional de Catahmyu. Stephcn Hough, piano. Dir.: Lawrcn<•e Fo!'ter. Weber, ~Iozart, Henu. Palau de la ::\1Úlóica Catalana. 27 dc f!'brer (21 h), 28 de febrer ( 19 h) i l de març de 1998 (llh). L u presència a l'escenal'i dd Palau de Stcphou llough interpretant el Concert per a piano niÍm. 24 dc Mozat·t permetrà escoltar a Iu nostra ciutat un dels pianistes amb ) Saint ' con· •ncer· el diTOc i base ·ogra· istra- ;tra i in ter. Por ver! i- l'Or- àrret 1986. :upar ònica . Col'lrn- >essió Marector IDO!'II LS òr 1nos- ats. i cert> en el lla da cap· ~ Ca· al en Mo· a. Ja etb o- mujor r econeixement internacional dels darrers an ys. Quan l'any 1983 vu obtenir el primer premi del Concur~ lnt<·rnacionaJ de Piano de utunburg, la seva prOb'l'Cssió va ser imrnediala. Actuacions sota Iu hututa dc Grrgiev, Abbado, Le vinc, Huttlc u Tilson Thomas van pn.Jjecttu· les seves int.et·pretacions u escu- la intcmacional. Un dels aspectes que més l111 contribuït al seu •·econcixement hu estat el fet d ' interpretat· un t'I' J>I'I'· tori, que si b é inclou obt·es cHcbre~ de la literatura pianísti ca, també es dirigeix cap aqu elles pàgines que han quedat relegadl's a uu segcm pla. La seva preoctlpa ció pet· les obt·es contemporànies - LowoU Licbet·mann va dedicar-li el seu segon Concert p er a piano i orques/ ra- i els seus enregis tramentb ha n avalat constantment la trajectòria dc Hough. Gra' ar ion¡, IJUCinclouen des dc pàgines d c Frcdel'ir Mompou , fins a Concerts de piano de Schwarenka o Sauet·. ui costat de l'Or·qucstra de Birmiugbum sotn la direcció cle Lawrence Fostet·, inlegrcn una cliscografia en la qual també figuren pàgines d e Corigliuno, Cèsar Franck o Bert Weber. Actu ucions en recital, en pt·ogramcs dc música de cambra (molt espf'cialment amb e]s Quartets de Clevt•lnnd i Julliard) o a ctuant com u solista aJ costat de les o r·ClUCStrcs més rell evants del món , c:onvcrtcixcn Hough en un dcle piu~tietcs més r eclamats d c l' acLualitut, i qu e ja ha estat invitat -entre d ' altt·cs c:et·tàmens- p el Festival dc Salzbm·g per commcmor·ar ri cent cinquantè aniver sari d e Iu 11lort dc \1end elssohn. e LL.T. lbercarnera. Trio Bc·nu" Arttc. Beethoven, RaH•I, :\l!'ndPls~ohn. Palau de la l\1Ú!Iieu Cotulnnn. 2 de febrer de 1998 (21 h). P er a molts és d trio amh piano més prestigiós del món. Pe•· a tots ha t'S ial sense cap m e na de dubte un dels conjunts de cambra que amb més perfecció ha r·ec•r eat les pàgines del r epertori per a violi, violoncel i piano dels llegats clàssic, romàntic i de] segle XX. Són ja més de quaranta anys els que ava len la tt·ajectòda del l '1'io Bcaux Arts de Nova Yot·k des que Daniel Guilf't, Bemanl G•·eenhouse i Menahetn Pt·essler van fundar aquest conjunt. lntE"gra t en l'actuaJitat pE"r la violinista Ida Kafavian -que va substituir l sidore Cohen l'any 1992- , el violoncel·lis La P ete•· Wiley - substitut de Be~·nard G1:eenhouse l'ar1y 1987- i el ja mític pianista Menahcm Pressler, la proposta de concert per· a la seva nova actuació a Barcelona està integr ada per obt·es de Beethoven , Ravel i Menclelssohn . Amb una t·xtt·nsíssima discografia , que indou des de la integra] dels Trios dc Haydn o de Brahms, passant per obres de Mozat·t , Sdmhc•rt o Beethoven , les t'C' fTt·adons del Tt'io Beaux Arts sc•mpt·e s' han ca•·acteritzat per una perfecció absoluta e n I' aspecte tècnic i una plf' na conjunció s onora i d 'idees musicals entre els seus memhrC's. Pf't'Ò no hi ha dubte que el carisma dc P ressler, l' únic t'CjH'CSI'ntunt del Trio B eaux ATts origimil, acapara novament l' atenció dels oients. Nova oportunitat, doncs, d'escoltar al Palau obres cabdals del r epcrtor·i camblistic . entt·e le quals el Trio de Ravel. pàgina clc maduresa del compositor· franr ès, portadora de lola l'essència musical folklòr·ica basca e n les mans d ' uns a r·Lis t<'S que per sobre de tot saben transmetre tota la sens ibilitat i musicalitat que ha dc sor·gi•· dins nn concert dedicat ui repf't·torí cambrís tic. e LL.T. MUSICALIA PRECRÍTICA Pendereclci , Montsalvat ge i Henze a l'OSC per F. TAVERNA·BECH els voltanlA dels an ys seixanta el món musical va ésser sorpr·ès amb l'eclosió dc la jO\'C escola polonesa for-n1ada per· unu constcl·lació de noms com .I ilar· Lutoslawsky, Bajr·d, Sercocki i, en tr·c d'altres, P ender·ecki. Ells, Lot i pct·t.ilnyer a un puis que vivia sota l'cs(en• del domini soviètic, pr·oposu ven ttnes ohr·es en què Ics di rcctr·ius del r·eaLisme socialista no tenien lloc i en carwi establien lligams amb l' avantj,'Uarda europea i nor·d-amt•ricana. D'ells. va ésser Penclcr·ecki qlli més aviat va saber· ohrir·-se camí. amb una música en Iu qual l'aleatorietal i el serialisme anavrn de bracet amb fommlacio ns barlokia nes i ftns i tot am b les manrl't'il dels impressionistes frunCl'SOS. Aquest estil de música pot rnr-se que va desenvolupar-se des dels an ys seixanta fins als vuitanta. quan P endercclò va decantar-se per postulat!< d'asced ència tonal. D'aquesta nova cstèti!·a , u es ft·uH el Concert núm. 1 per a violí, partitut·a que no va Lf'nit· l'èxit esperat, però que amb el segon sembla que va reeixit· d ' una crisi de creativitat. La cita de l'OBC amb X. Montsalvatge és gairebé anual. Aixi. enguany i després de si fa no fa mig segle de l'estrena. tindrem l'ocasió d'escoltar de n ou el Poema concertant per a violí i orquestra. La seva composició va ésser suggerida per Szering, violinista polonPs que els barcelonins van conèixer cu les tempor ades de la desapareguda Asociación de Cultura Musictd , coneguda també pel nom de '·ta Cultural" . L'obra de Montsal vatgc va psLt·enarse al Palau el dia 22 dc maig dc 1953 en una de les tandes de quatre concer ts que oferia l'Orquestt·a Municipal; flenryk Szering va se•·-ne el solista i Eduard Toldrà el ilirectot·. L' obra palesa el coneixemt>nt que Moutsalvatge tenia del violi, ja que va ésset· aquest instt·umPnt amb el qual s'inicià en la mlísica. Lentament ' 'an ar'l'ibanl les obr·es de Henze , prolífic r ompositor alemany comprom ès políticament que residi dut·ant molts an ys a Itàlia. É s autor de di verses òperes i la seva producció simfònica tambf assoleix xifres considerables. Després d ' una P 50 110 Arnold Schinberg Scltonberg i lisler al Lliure per Knyn:tof Penderecki etapa més o men) S inflúit p er les teories dc Schonherg i que Ílltenlava sintetitzar alllb r•·ocediments tonals, va evolucionat· vers estils menys complexos nmb l'objectiu d'assolir lJJ] contartt• mrs directe amb els melòmans i en ClliP el possible sentit t·acionul dc la construcció sonora era r·elcgat u pluns secundaris p er atorgar més pt·otngo nisme al contingut emocional dE' la músir a. Ot·qtH'blt•a Simfònica de Barcclonu i Nnrionul dc Catalunya. Co11Cert 111Ím. 2 ¡u•r a violí i orquPSLru d l' K. P(!Jtdl'reclti, Oid Politrll Suiote d .- Pufnik i Simfourím. <f, dc Mendelssohn. TIÍO Ch nn tnJ juillrt, violí. Krvsz tof Pendl'rceki, direcció. Pal¿ u dc In t\ltíllicn Cutulnnn. 1 de febrer dc 1998 ( li h). llue-Ju ng Kim, piano. Angel Jc>~lÍ>I Cnt·cía, violi. Oir.: Frnnz-Pnul Oe1•kl'r. l\1onll;ah alge, Mcllfli·I~HQhn, Str auss. Palau de Iu Mút!ir·n Cutulru1u. 14 i 15 llh, de fe brer 1lt• 1998 ( 19 ()BC. F. T.-a. I marge d e l'interès q~o puglli oferir el munta!; escènic del cicle Piem Lunaire que Schon(J(r, va eeci'Íure per suggeriment de 1'1 tr·iu AJbe1·tine Zeheme el 1912,1 r onrrrt de l'Orquestt·a dc Cam~n Teatre Lüure ens ofer·eix la pos~ibi· litut de conèi.xer la mú¡¡ica dl' lla! Eislcr, compositor alemany nlilia11 lrs csquen·es que desp•·<-s clt·l Sl' aprenentatge amb Scl1onbcrg i\\ hel'll va practicar una música tf minenl sentit socialista , Lot col-l borant amb Brecht i després. l'D seva estada als E UA (1932-191' amb Chaplin. Ell va escriure l'ht nc de la República Dcmot•ràtll• Alemanya. Quanl a l' as pecte put·arncnt m• sic·al del Pierrot schonhcrb'ui!l, 11' eonlcrn que els poemes de Girau que li donen suport literat·i con>4 Lueixen la base p erquè Srhonhrr. edifiqui una partitura en qur i timbres, les sintetitzades innt•\1• melòdiques i àdhuc els bloc~s ho ntnics siguin entesos com a clcmrr pc·r· expressar i suggerit· amhirnL· funció ben Llunyana de la qm· traJ; cionalmcn t fins aleshores ha~i· acomplert. A respect ivnment). OBC. Stc>pllt'rt Hougb, piano. Dir.: Lnwrc>nce Fo!'ter. Weber, )fozart, Hcn~:<'· Palau de la Mú~ica. 27 i 28 dc febrer (21 i 19h, rr~pe<·li' ament) i 1 de març de 1998 (11 u). Fundució Teatre Lliure. ColiiJil" n yia i Orquesll'a de Cnmurn Tra· trc Uiurc. Direcció: j. Pon·· Ccmçotts de Hans Eisler i Pirrrol Lwwire d' Arnold Schonber(l· f., bre r de 1998. per 1 Bar p Smt ohr• nísl la. men pim poc el l ga111 pet· e deix gar !,'Í.nl que so t. p t·om dar·r rtho lla te •·at· Sch1 Ura l'ls I com ni I l'l'S nau a ur¡ MUSICALIA PRECR Í TICA Música de Béfa Bartólc a lbercamera Una obra emblemàtica de Berfioz J I• •rure per F. erès q¡. rnunta!r · Píern chonbt!i t de l'a• ] 912.d Ca mho 1 possihf de Jlw r aftl.iall ; del !l'I erg i ~~ isica d't ot col·brés. en b 32-194' LrC l'~ nocràlÏii neut 111< ·guià." e Ginr ri co~· cbonlxn r què t+ inflrxill ~s barm eJcrorDI· :unhicol· :¡ue tradr 5 ha1i~ CoiiiP~~' )l'O Tea· • Polli· p¡prrot erg. fr- per F. T.•B. I gne>ro si els J'úAponsablcs dels co•we•·ts són conseients do la significació que udqui•·cix la pl·ogt·umaeió dc dut•s obres dc Burtók en l 'e~ pai eh• vuit d ics. Per u nu handu , pudt·m dh· que la Sotwta per a piauo ós una dc les obres caLduls de lu litcn•tura pianísticu d ' aques t segle: va ésse r· csc•·ita. o almen ys així co us ta, el 1926, mentre q11e el Concert uúm. 3 p er a piano i orquestra va rssc•· compost poc abans de In mort del composito•· el 1945. El seu fiU li annva cntregaut els papers puntats prepar·ats perqu è eU hi po;..és lrs notes i e l seu deixeble Tihor· St•d y es va encarrega r d'acaba r·-lo definitivament afegin t-hi matisos i alguns passatges (JUC Bat·tók solament havia esbossat. Pot dir-se que l'cspcl'it del piano l'Omàntit· va C(lH:dM fixat amb les cJa•·t·el'es sonate~ pianístiques dc Beethoven i c¡ur és pr·e eisumcnl la Sonata burtokiuna la qu e Vt' a iusum nw un nou ol'flr·c. En f'fcc:te, ni Sclmberl, ni Liszt n Sdnnnunn o Bt·ahms , ni fins i tot Bm·g amplien els horitzons líl'ics i h1u·mòn ics de l a composici6 pinnístic·u , ce>m ta mpoc nj D«'bussy o Ravel dcsrobr!'ixen res que ntoq;ui al pinno una nova natUI·alcsa que no ~ igui una certa aura onrucstral. Es prec isame nt Bartók qui entenent e l piano com tm instrument de percussió, li utot·ga la capacitat d 'estructurar la forma de La música , ja que l:lÓn els acot·cls percudits. no pas els girs melòclics -ben esll·ir·tes, per ccr·t- o bé les ressonàncies hunnèmiqtws, els que porten i orienten en clefïnitiva el curs de la música. A uques tn obra seguirà el piano aus ter i gairebé cosmogònic del ''Im f reien" i d e l Concert nlÍm. 1, menll·c 1)11C, jtt en els anys trenta fa una recapitulació del seu pianis me amb els volums clc:l i\1/ikrokosmos -veritable '·Bíblia'' dc Ja música pe r a tecla. A al]lles tes ob•·es i a uns quants anys dc distància, s ' hi a f egeu el Concert núm. 3, ple dc n•ssonàncics de la música hongaresa i a la vegada manifestant el sentiment nost àlgic per una LerTa enyorada. la dt> Iu seva Hongria llunyana. lbereruuern. Dezso Rnnki, piano. Sonata en Jlfi bemoll major cit• J. Hnydn, Moments musicaTs de F. Schubert. Imo.tges cie C. Dcbn!!sy j Sormta· (1926) de B. Burtók. Palau de In Mí•eicn Cntalnua. 16 de febrer de 1998 (21 h). ÜI·questra de In Touhalle de Zurich . De!lz(i Rúnki, piano. Dir·ecció: Necme Jarvi. Concert mím. 3 per a piano i orquestro de B. Bur- tók i Simfonia mím. 3 de R. Schumann. Palau de la Múijicu Cuullnna. 24 de febrer de 1998 (21 b). r..a. H èctor B c r lioz (18031869) va compondre Iu Comdemna de Faust e l 1846, però el terna dc l''t1ust l'huvia seduït des d el 1829, t' n què va pode r Lle¡,r ir la vers ió frunccatt original dc Gerard deNerva l clcl /l'aust de Goe the. E l poema ric l'n lcmwn y el caplivn d e tal munc•·u qu o t'I llegiu consta ntme nt; (ins i lHt sol)l'{' t•l text de Goethe tenia csc l'itcs Vu.it escenes de Fari.St. Tunmat!'ix va s er· e l 1846 c¡uan a¡n·ofil.ant unu par·t de l que tenia fet va csc•·i u•·c - no solanlf'nt la mús ica, sinó també el text- La damnation cie Pau.~t, simfonia clr·amàtica per a cor s i orqu estra e n quatre parts . T.:obra va cstr·coar-sc sense l 'èxit clt!s itjut a París, per bé que amb el tc.>mps i espcrialmenl després de Iu mor·t d c Bcrlioz, gr àcies a ls esforços d el director Eclouard Colonne, ri poema vn assolit· popularitat. Entre e ls fragments més reeixits assrnyalcm l'esp ect acular marxu hongur·csa dc l'inici, la romança dc Maq;uridu, i, en tre d ' altt·es , la balada "Lc roi dc ThuJé" . Gran Teatre del U ceu. La drmw a.tioll rlA FtJrtsl, d ' Hèctor Berlioz. Cor i Orqu c•sLr·n cJt'l Gran TcntTc clcl Li(•eu. Alain Fondury, Dcnn.i¡, O'Nt'ill, Frunçoise PoUet, lUrumel Lunza. l\1m·c PioDet, direcció. PnJou dc Iu Música Cntnlana. 23 i 26 dC' febrer de 1998 (21 h) i 1 de murç d!' 1998 (1 7 h). MUSICALIA Atractiva oferta en el cicle Els Diumenges al Palau per RR.MC 160 52 Jlt na oferta 'u riada , dr conside•·abll' qnnlital i intf•rf-s i a t rac-tiva pt•t•:út lt·h. t•leidc El;, Dimncngcs al Palau que pt·omou j Ut'ganüza la Fundarió Orfc·6 Català-Palau de la Mús ica. Enguany hom •·et·npcnl el mòcJul cJe vui t concerts, un m és que la temporada pa!'sada, fet que és conseqiil-ncia de l'h;t assolit a les t'Clirion,; anteriors i que permet parla•· d'una <·on~olidació ferma d'aqm•sta inicia tiva en el conjunt d e l'of!'rln musical barl'rlonina. I aquí potii'Íem dit·. per extensió. t·atalana, atc•sa la con siderable prcs~ncia d'e pectado•·s comarcals que concita . La pt·e ·ència de les fonnacion 'ineulatlt'~; al Pala u -Ot·feò Català i Cor dc Cnmhra, pt·esl'nts a tres c·om·crls- 't•t·tdH'a en bona mesut·a el cic·lc•, jn que a més p•·otagonitzen f>ls csdt•wnim en ts de major fonnat. Així, f'l Cor d e Cambra intcrprt>Larà t'O el segon conCPI't. 29 de mat·ç, la Misa. Santa Cecília de Fr anz J osrph Haydn acompanyada p et· l'Orquestra 11 Fondamento que ciir·igei..x Paul Dombrecht. Les veus soli ~tr:. ::.enw le de la sopr·ano Marta AJ.ntajano, la mezzosoprano ]irt-ia Pintó. el tenor J oan Caber o i t•l baix Pau Bordas. El pt·ogr·ama inclou la inifonia n!Lm. 49. '·La Passió'' del mateix~ Haydn. En el ¡,egüt>nl concert -19 d'abril-. el mateLx Cor· de Camht·a intet·pretat·à el Requiem dl' Faur·é. en la ver:.ió in:-lr"Umt•ntal originària. sol>l'e fonnació de camhr·a. junt amb l'Orquestr-a de Cambra Teatre Lliure i le 'eu~> solistes d ·Anna Mot·eno-LasaUe j Xavier Comor em. Aque::.t programa fa un suggestiu recorn~¡,rul pe•· la música francesa dt• d e Ra mea u a l'esmentat Fam·r. passant Ra vel i Varèse i set·à dirigit pel utular de rOrquestra Tcatt·e Lliure, J os{'J) P on s. Pr•· la Rrva ¡Jarl, l'Orfeó Català clourà l'I cicle el dia 14 de juny a mb la intr•rpretadó de la Missa en Do Major de Beethoven. junt amh I'OnJucstt·a imfònica del VaJI(·s amb dircceió d 'Edmon Co- ràc•l liCO !omet· i les veus soHstt•s d e Ma t·ia Lltiisa .Mtmtada. MontsetTat Martorell. Fram·esc Gan·igosa i Àngd Òdena. 1<.:1 progr ama inclou la imfonia número -l de DeethoH·n. El cicle començar à t•l diu 22 dc febrer amb un con(·t·•·t o cà tTcc d e la London Chamhct· Pluyc rs umh la soprano Loma RJH:hston i direcció cl'Adrian S um~hine amh un programa Mozart. Gl'ieg i Montsalvatge. Posteriorment I'Onruestra d e Cambra Nacional d'Andorra amb l'at·pista Chantal Mathiru i el flantista Xavier Relats oferit·an un programa en t>l qu ~tl destaquen el Concert per a flauta i arpa de Mozart i una ven,ió pe •· a orquestra d e camht·a l'f•alitzada pel titulat· de J' C'S lllentada OI'IJUCbtra. Ge1·ard Claret. de lïmposa11t Quartet núm. 8 opus JO (en memòria cle les víctimes del feixisme i cle la guerra) dc Omitri Sh ostakòvitx ... L'habitual c·on<·e•·L dl' piano sf'rii a càn cc d'un dels pianistc·a catalans més destacats dc la seva generació , Micruel FluTé, un músic· tan importau 1 rom de prrst'> ntia poc· habitual a les nostt·cs pl'Ogt·a macions. Del seu prog•·anut der;tuca la Sonata opus 17 7 d<' Becthow·n i la versió pianística ol'igina l d e les Da.n.zas fantústicas dc Jc>aquin Turina. Sct·à el dia 26 d'a iH'il. Un concert el' una signi fil-a• especial serà el que ofe ri t·à Prrrr::· sions de Bat·celona amb motiu I eommemorar el seu vintè aniwrv ri i que tincb·à caràctt>r dÏJPID' n atge al seu fundador, el maJaurJ Xavier Joaquin. Es tracta d"untcleveniment d e característiqll' iusòlites i al ma teix temps el'lli consid erable atractiu. L'Orquestra Barroca Catalar.. conjunt que dirigeix Sergi Cn.;a,• munt, completa l'oferta del ri en un programa que comptarà aul la pat·ticipació solista del flauta bec Jordi Argelaga i el clari('t!' bal·lista AThert Romaní. El Pro.?' ma és fot·mat per obres de \tll! Bach. Telemann i H andel. Amb un pressupost de 2-l m lions de pesetes, bom manté ri vell h abitual de pt·eus de les lo lats, que oscil·len entre un xim de 2.300 pessetes tm com·n entr e 1.400 i 2.000 els mé;; dels a ltt·es i un mínim df> 500 I setes pe•· a les loealitats m~' nfavoricles. En definitiva. e-~ p olítica que mostra una ela•'~~" lunla t de divulgació i d 'eixampb ment dP nous hot·ilzons d'e-¡ · tado •·s tot afennaut ai.xi mal 1111 ho•·ari fins ara força ml'111 Ungut en el concertisme -diullll ge a la t;11·da-. que tanmatti' mos h·a com a molt satisfactol'l un I grm mai unn lli~.!' nlr l'ho nmi te i met I e, -er, mal des rec< nmb des¡¡ elq ries~ gua1 ]I MUSICALIA Ie Qüestionari Proust XAVIER BENGUEREL Xar>ier Benguerel. que per 1/innt~tt• familiar lw c·iscut sempre en Íntima familiaritat amb el món de les lfptres i lt•s arts, fou un dels artíft>xs i.ndiscutibles d e la renoL•ació de la tmísictl C(ltnlmw t¡ue .~ 'iniriii rap t~ls anys seixanta , una Lasca que, p er raons generorimwl.~. li toc(c d e compartir amb altres col·legues de la .~et·a llel'(l . •lmb el ¡)(ls dfll nny.~, els treL~ essenciaL~ de la seva personalitat han resltlt intaC/(·.~•.~en.~e perjudici de l 'evolució lògica dicwda peltrfmscw·s dt•l temps , amb signPS :~iguiflcutins de l'evollcció artísticn i lm:rmwn r¡uP l'ht¡ port(l{ o lo nuulureso que PS reflecteix t>ll oquest antorelrat. nifirac . Pern:- llotiu ~ tDJverv d'hpJn' J1alau11 d'un ¡.. Tístiqp t)JS d'lll :a talar:. Ca:oa•" lel ri· taJ-à 3l1l Eiauta ·la,ir<:; lpro,;n . \1, ... ~U~to. 1lr eh:. e.s lo.- un .. eonr.-(. soor~ Ol l'i- va. ¡¡.... Jlara 1 i.xamrh d'~f" í ma!!f , ntt'IIY' .Jiuat 18tti.l ¡Ct OJ1 1- El prÍllt'Ípal tr·t•t tl(·l meu enràrtrr? - La 'oluntnt i tenadtat per acon.,cguir un objet•tiu d<"lcr·minat. 2- La c¡ualitat que prcfet·eixo en un hcmw? -Admiro la humilitat d'aqueUs gratl:' pcn-onatgc•,o qut> no ingres>'en ruui e u l"st(lr ,,ystem i que J)('r l <.'ii -e'e, obri'!> mercixf'n lot!! els premis però que mai en tindran cap. 3- La lJllalitat <(UI' preferJ>ixo <'n una dona? - La mateixa que en l'home, més Iu ¡;eva t•oncHt·ió femenina, que, al meu enh·ndr·e, la fa :-u¡u•rior a l'home. 4- Allò IJLW m(o., m'elltimo en els amie~? - Lu " e' a eint•eritat en el lraclt> i que "igttin inclu.lge nts amb els meU;, dc fer te,;. 5- El meu prinl"ipal ddt•c·te? -Ser exce--,ivam cnl crític amb les co·c~. m u,..;.a exigf'nl quan, pol~r, no ealclria. Alfntne- \Cgt~deg poc mal·leable i tenir pmalb d c \i:-ta exageradam en t, diria, rnaniquc i!•l('fi. 6- La me\ll 0('UJHU"i6 prefrrida? - Cr ear m1i•ic·a. )lolt'-'1> ' 'cgades no f<"r re¡;. Viatjar. 7- El meu ~omni dc hcnebtar? - Que quan no hi I>Íf,"UÏ, ;,e'm recordi amb mé¡, ... impatia que no amh anti Jltttin. 8- Quina fóra la me' a pitj01· desgr àcia? - Deixar tlf• !Wl' f'l ctne !iÓc. 9- Què voldt·ia s.-t·'! - A la meva edul c rec tfllt! sóc el qu e b c ,·o lguL ser, l'i no fóra lUl dellgraciat i Ull re..•wntil i re- d'això guardo en el mPu C!i pcrit. 10- On de~itjaria 'iure? - A Barcelona i llun} dc Bar- celona. Impossible ... 11- Quin coiot· prel't'l"<·i•w? - Cap E"n concert. :vl'im·lino pels tons ton·ats. 12- Quilla flo1· prl'Ít'L'('LXO? - Totes em semble u mt' L'UH'Doses. És que hi ha una flor t¡uc• no sigui perfectat 13- Quin ocell prf'f<•rei,o? - Em fascina conlemplur c•l vol dc la gavina r e t·e ~1 llll'lljur 'l"t' llença el vaixell. 14- Els meus autor~ pnoferit ... t'li prosa? - De jove ,·rug llegir lluxlt•) i Green. Posteriorment m'ht> dh (•rtit molt amb Henry .Miller. Sóc un grun aclmirador d e la literatura ;;ud-anaet·icana: Garcia J\Jarqucz. V tH"giiS Uo~:a, Carpentier i molL ('O espt"ri.a.l 1salwl Allemle. D els catulaut~ em qm•do aruh Josep Pla. 15- Els poetes prl'ft•t·ils? - La t>oesia em cosiu molt. No sóc un bon lector de poemes. No obstaut això, he d.is frutnl umb Nc•·uda, )lacbado, Lorca, Baud('lairc•, e tc . Co~dcro l es traduc cions flLW el meu pare va tf.r de la poe¡¡ia francesa al català com a modèli'Jll<'"· L6- EL-. b erois de ficció? - Al,auo pel'8onatge 11' Òpt>ru. Poc¡;. 17- Les me,·e,.. ht>ro'ínt>s dt> fi1·ei6 fa, orí tes? - Igual qut> In respo, ta :mtl'rior. 18- Els meus compo..,i tors fa,orits~ - Les m c,·e;;: pre fcrèndt>!l han canviat en el dec urs d e l¡, :lii) S· A'ui sóu: l\fonLc vcrcli, Bach, Bl'e lboven, Brahms. Schumann, Wagne r, D e bussy, Rm·c l , Rerg, LigPLi, Bcrio. Per sobre de Lots, 1\lozart. 19- Els pintors pr·edilel' le!i? - Sempre dis fruto mub clt~ grans nolUS d e la pintura Cbptutyola, italia11a, h olandesa. Sóc t>spcdu.lmeol sensible al dibuix picru.sià, 11ue con.."Ïdero absolutament genial. 20- Els meus herois dt• la vitla n~al ? - Aquells homes o dont•s anònims que $Ón capaços df' donar In H•'' u 'icla pt••· 2 1- Lt•to 1111 iclt• nl. lli CVt~S h('I'OÏntl8 bi~tÒI'Í ­ t¡tll'~? - Le'l que c•mJu dia patei.xen Iu d ' um1 "O<'Íl'lat q1w cuc•ttrll t•,tà llmt) d ' n<•t•••t>L.ar-les (c:!pt"ciuln• t· nt u paï~o¡o; on l'home és amo ..c•nyor dl' tot). 22- El~ nr1m;, CJlH' prl'ff'reh:o? - 1\o en tin c cap. inju~IÍI'Ïa 2:J- Qu(o dl'tt>oilo m~s tpa.- re,? - En el terreny profeèSionul, la mediot·rital dC' Iu tmi«icu. 2 1Quin~ t•nriictH, hio;tòrir• llll'll)loJII' C·o ml-~o? - El~ ttne anul·lcn In d_ignitnl clt• l'c~><st•t· hwu à • 25- Quin fr t 111ílitar mlrniro mí-s? - El!' qu e desemhoqm•n c•n Iu Jlllll. 21'í- Quinu rt>forma admiro m¡:s? - Lc•s !Jut' fan poblrible viure mé¡¡ dc•tnc){·t·àtit-mnenl (si hem d'adlllf'lt·c que Iu cJcmocròciu exit~Leix ... ) l'honw. 27- Q11ínt- dons naturnlti volth·iu tt•n ir·'! La capucitut d c convèncer l' n ca•·u mÍ'" l'I ml'u interlocutor d e torn -,obri' un te ma e n e l qual p e n!;O IJUl' tim· Iu raó. Que n'és, d c difïcil , c nlcndrC' ' II,., entre el-. home.;;! 28- Corn rn •ugradia morir? - Scn¡,e "Cr-nc c om.c ient , perquè ..óe co' a rd da\'anl e l dolor fií,i c i morul. 29- E,.,tat prese nt del m eu espedt? - fliccc.-.sitaria moltíhime:s paraule<~ per def'utir-bo. En poquel": rdnLÍ\ a m ent trunqui) en molte, co¡¡e,o, exce,,.ivnment inquie t en d' altri'•. El" miUor>~ dies: combinació ¡wrfeclu de tolS do;¡ e.,Lats... :.!0- F'e ts que m'lnspil·cn més ind ul~{·nrin? - EIR dt·•·Í\'nts de l'etTOr unolunt nri. 3 1- E l meu lt• mu? - En Jlr(•guntn semblant al QiiNHiouuri Proust que em va p•·opol!la t· l'anúc Lluí,; Permanyer el 1980 ' 'aig r t'spomlre: " Per pedant r¡uP pugui semblar. millorar. " Vinti-wl a n )S cl cs prt~~> . aquest l ema. ai la.,!, continua plenament vigent. Al per } cer lad tret• de llOS am q~ els qu~ Di¡; pr~ II)'G gra Di¡. d'E MUSICALIA AUDITORIS DE CATALUNYA - - --------------- Teatre Municipal l'Ateneu Igualadí Nom: Teatre Munic·ipal l'Ateneu Igualadí:. Adreça: carrer de Sant Pau , 9. Tgualada. T<•l. 805.03. 58. Fax 805.44.44, Arquit:ect.e: J munc Riba ha fet les {altimes oiH·es de t·emodelació. Any d 'inauguració: el te a t1·e es va estrenar l' any 1901 , però el 1910 ja el van refer·. L'an y 1984 s'hi van fet· les d arrer·es r·e modelacions. o es va inaugw·ar fin s al 24 de febrer de 1995 amb la formació musical Hespèrion XX dirigida per J ordi Sa vaU. Cost de la restaumció: uns 250 milions de p essetes, lïnauçats entre Ja Gener ali tat i Ja Diputació. Propietat: Societat Aterwu Igualadí, p erò l'entitat ha l'c•t una cessió d ' ús a l'Ajunta nHmt fim a l'any 2060. Gestió: municipal , mitj ançant l'Àrea de Cultura. Aforament: 529 Localitats. Capa.c itat d 'ubicació d 'intèrprets: l'escenari té 200m2 • suncients per a una orquestra simfònica. No hi ha fossat. Funcionalitat ilo polit1Cllència: s'hi fa teatre, música , dansa , ('onfrrè-ncies, cinema, sessions litcr à ri rs i teatre in- fantil. Tem¡Jormles estables: la temporada dP .r111ís ica no té d ates estables, n om~s d os concer·ts de IIIÚSÍ<' ll clàssica , l'un pet· SanLn Cecíli a i l' alh·e pl'r -a!la l o R<'is. P er l'abril es fa mú:;iea pop, r·o ck, j azz ... Pressupost de funcionament ordiuari: si es <'Omple n tots els c•sp ertac·lt•s i Ics arth-i tats que s ' hi JH'ogr·amen , és d ' u ns 15 milio n¡,. per MONTSERRAT PUIG ela J ovcr· és la tècnica municipal que coordú1a i s upet·visa les activitats culturals i Ja Festa Major. -El primer que vull dir· és que n Igual-ada tenim altres teatres, CL part l'Ateneu Ig ualadí (el de més capc¡citat) . Hi ha el 'lè atre Mercantil, amb ltrt aforament per a 150 localitats, tenim també l'Auditori del Museu. i un teatre molt petit, que és el Teatre l'Aurora. Per ta nt, en fun ció de les característicju.es de l'espectacle. triem l'espai escènic . -Quina acollida tenen els concer·ts de músic a clà ssica a Igualada? - Molt bona, boníssinw , però treballem d 'acord amb l'escola de música i mirem de rep eti rnos. Vostè mctteixa pot parlar amb l'Escola i li ho diran més bé que jo. -Tenen alguna s ubvenció? -Només el.~ ajut.~ cl'e.star clins els circuits de teatres públics q~e donen la, Generalitat i la Dtputació. Tota la, resta snrt del pressnpost municipal d 'Ensenyament. Aquest any hem progr_mnat ~t~ cicle amb l'ajut de la D~putacw, V CL ·venir l'Orquestra d Europa , però ta mbé v am pro- A g ram.ar Lluís Llach , o la Dixiland Band amb Carme Canela. Una de les professores dc l'Escola Municipal de Música t·om ple ta la informac:ió. - Tenim 700 alumnes, que són el resultat de dos centres mu,nicipals. Cada mes f em tw concert, els mesos d'abril i nwig, un a la setmana, amb professors ofu;ials de l'Escol.ct. fi em establert els dilluns musicnls, en què es conv iden músics de f orn , i són oberts a tota. la ciutat. Dnrant el segon trimestre s 'organitz a el Concert de Cant Coral, més o menys pel març . Per anta Cecília i Nadal col·laborem amb l'Ajuntament per organitzar els dos concerts tradicionals. Durant el mes de maig hi ha quatre sessions de jazz, organitz ades també per l'Escola. I fin a /m etil el Curs Musical d 'Estin, que é.~ ww setma na en què hi ha, un concert diari. Pensem qne la salttt musical d 'Igualada és bona i tenim m oltes esp erançes en aquests 700 alumnes . Cer tamen t. si es manten en s'ompliran lo ts els espais cultur·a ls d ' Igu alad a . HERZAN ---"r:I'J"»~ 4 GI w Mt Cu dit Ht 90 I reS Sl mcn fenl. rapr te co a me vuitu rint de e d'au oone ce olt seria sant han ho na d'art de p mtcr histò És trob1 ehes hem sitot· oegu ment aque I'ÍUTe 1596 part dir, , seva cluc peti u nir P• dio ~ llar a a pa tant, sentiJ que i gistr~ cebrt que I l'estè DISCOS va i fms i Lot teatral d'una bona pat·t dels madrigals montever·di ans. Enlt·c aquests 25 ma- GIACHES DE WERT: Madrigali CnoLUs C!iln dir. Knnrucl .)un¡;hlinfll Jlnrmonin MttutH - HMC 901621 a present propost a refl ecteix una vegadu més la intrressant apor·tació que el mercat discogr·àfi c cs tii fent. sobretot a par·tir· dc l'apar·ieió del dis<· compacte com u suport fonogràfie a meitat de la dècada dt'ls 1·uitanta. Ens e¡,tem r·cfcrint a la gran oportunitat de conèixer· la JII'Odncció d'autors aparentment clrsconeguts, com ar·a el que rentra aquestes rutlJrs . No seria just oblidar· el vessant dc t'CCUpcr·a<'ÍÓ qu e han protagonitzat WHl bona qutuHitat dt• grups d'urTeu del món inst•r·its de ple en ol cor·r·l•nt ric Ja intl'rprctució umb c l'itPri~ L dr·igals, n 'hi ha d 'extrets dels Uihres números 2, 7, 8, 9, lO, 12 i 14, compostos entre ell56l i ell595 . Els res ponsables de la versió són els 1uemhres del conjunt Cautus Ci:iln, quf! dil"igeix el Uaütista Konr·ad J unghiiuel. La .impressió general és la de se r· davant d'un recopilator·i antològic de madriga ls d e Giaches de Wert que permet una aproll:im ació amb bones condicions a la seva m(tsica, gràcies a l'excel-lent inter·pre tació que se'n fa i t'n la qual s'h a reforçat Iota la dimensió expressiva leal!·al. f ent més pr·oJll'r·a així la versió a la mentalitat d'nua època en què la moda era la recerca d e rexpressió dels afectes . P er fl'r-nos un idea de l' interès i la bellesa dc la música dc Giaches de Wcr·t i dc la intet·pretació dels membres de Cautus CoLn només cal parar l'or·e lla a madrigals com els titulats "Vago augeletto", " L'anima mia ferita" o " O corne vuncggiate clona" . e Joan V. BelJaha. històrics. És dc gt·all inter·ès t'etrobar la música de Ciachcs de WE·r·t, a qui ja hem defmit com a <'OIIrpositor apar·cntmcnt d<•sconegut. I diPm ..aparentment'' perquè realment aquest flamem· que va 1iurc cntt·t· el L535 i r i 1596, va vit~~·c la major· part de la seva vida , és a ilir, des del 1565 fins a la seva mot·L, uI b(' r'Vf•i df'l duc dr ~1 àntua. La seva P~Lita faJnlt , doncs, pol vt•nw pel fel qur tamh~ Claudio Montrver·di va tr·t•ha Uat· a Màntua , encara que a pat·tir clt'l L590. Pe-t· tan1, no resulta dil'íc:il Lot sentint els 25 maflt·i"als . t> c~uc mtcgr·f'tt aques t Clll'f!b'l.Strarnc•nt, dc podpr· per·cebr·e alguns dcb d<•mcnts que bt>u Sl'gur va n llHll'f'!ll' l' es t ettca ' . sonora , c~prcssi- Ics típiqurs sonor·itat;; dr la instrlll1lentació impn•ssionista, JWrÒ dotan t - Ic s d'tma ràlicia MANUEL DE FALLA: El som.rero de tres picos 1\oches en los jardines de España. Josep Colom. piano. Or·que:.ta Ciudad de Gr·annda. Josep Pons. din•rtot·. Harmonia Mlll1di Frnnce 901606. S ón dues obres embll' rnàtiqtrcs d'una etapa de la producció dc l'il·lusll·e compositor gadità, les quals, des d'unes ar·rrls fondes i genuïnes i en t~SI.t'ela C'OlLilCXÍÓ amb elements estètics vigents a la l!t'Va època -l'auge i la moda de les produccions coreogr·àfiques, a EL tricorni, i la sensibilitat impressionista, a Ics Noches-. han assotit en el context dels naeional:ismes in s piració cru·opeus tardans . .Prenis umeu t ui f<•l tfp In difusió pl'ivilf•giuda d' uqttcstes oJ>r'PS i, do11es, la rornpel{ont·ia dt: tanll'l'i i tantes vers ions il·lu!ltt·es, a la salu cle r.oncr·r·ts i ulH estudis d ' t'lll'<'gistruml' lll, atorguen un vnlo r· uft•git a les Vl'l'sion~ que I'Uillt'ntem, que arrcclilcn unu uotahh• per·.oonulitut, no gen s e&tandarditzaclu. Cal esme ntar, e n primer lloc, l't•"c·el·ll-nc·ia cic l'cnrar·a jove ÜnJU t>stu Ciudad dt• Cm nada , que moslt·u una qualitat pcr·fectamcut hornologuhlc als nivdls dr m<~s t•xig!·nC'in, i. en aquest cas , unu i11wtge sonora p t'l'trliat·, du gr·nn pr·crisió cumb r·Í¡,Iit·a i al mateix temps r·odoiii.:Ru sonora , seguntmcnl atl'ihuïble, tamb~ , en pnr·t, a lm; cat·actei'Ísliq U l'S Lt\ e niq ues dt•l'em·egis lr:anH'nl cir Per e Ca s ullerus . Josep Pon$, <JUe ja ha realitzat altr<·s versions discogr·àfiquPS notabks d 'obr·es de FulJa, a(·ar·u El sombrero de tres picos rl' una maner·a molt !>inguhu·: e n algunes p;;¡·enf's, rom la ..Danza dl'l con·t·gidor'' que clou la pl'imcra pm·t o la ··Oanza finul " amb <Jui• conclou ri bullt'l , escull un tempo tr·epidanl ; alt r·cs vegadt's, com 1: 11 la "Dunza de los verino¡," qut' inicio Iu st·gooa purt, trdupt u un espcl'it més n•posut. En l'ls passatges d'acció mustrn w1a gran voluntul l:ourunicativtl, ja si¡,'lti diniirnil'n o contemphtti vn, quo, <'n una pt'ÍJllcra uu<lieió, lïns i tol ens sembla I.'Silnnguida <•n alguns hr·t•us momc·nts. La intè t'Jll't'tudó dc lt•s Noches és rxt t·aot·diniil'ium enl poèti<·a , bl'rtl>e !'Vitur <·omplt'tament nova r·ccixida. Josep Colom és a l'aiLuru dels millon; pianistes c¡ue s ' han t•nc·m·aL amb aquesta conrguda purlitu nr, Lunt en l'aspt•c·le trcrúc com en el sonur i eX'pn~s~iu. En MJ1J<'S l eas, dirct·tor· i solista mostt·t·n unn <'OIIrpenetració absoluta i exemplar. A¡;,,>uHtÍ Mon- e Lellà ;;;¡ ¡;;:;- ...a ~ C::' :;r C.P.E. BACH: 160 Simfonies Cmtt•t•r·r pt·•· a ot·guc i ot·I¡Uf'f>lru. Akatltmúc für· Altv Musik Berlin. Unt·muniu J\lundi Franl'e 901622. E I més personal dels fills de Johaun Sebusti~tn Bach , Cad Phillip E m anucl, es va fent un lloc, pt·ogressivament, en el repct·tori dels coujunts especialitzats. sense que eucar·a no hagi conquerit el favor el' un públic majoritar·i, com, d'altt·a banda , mert>ixet·ia la incsgotal11l• v italitat del seu t'sl il. Car'! Phillip no es decanta tant ('UP a l'estil galant -rom el seu germà .Tohann Glll'istian, que tant influí en lli jove Mozart- . sinó qnc Jn·csenta una ex'tr.· ema f'iquesa dl' sentiments i una irnparablc garnma de contrastos dinàmics i tonals, els quals s'han convcr·ti t cu el paradigma dc l'estil empjindsa.m que. als pa'iso~ ger·màni cs, represrnta lllla peculiar del'iva- 57 DISCOS ci6 dr l' c·spt·ril han·oc· , c:onjuuiHcuc·nl amb elemt·nls dc·! moviment del turm tmd Drung, lflW s 'ha,•iu dc· projectar dc manent mc!t. o men} R csporàdic·n c·ap a algunc:s obres nspon1diques dels clàssies vi(•cwsos . Lt·s s imfouit>s t¡ur inlt'gren uqm•,t CD -algunr~ pet· a eo rdc·~ :.oies i a1Ln·s a 12 vc•u¡, obligades . umh flautes, ohoè!i, fagot i tTompp;¡- fureu escrites c·n l' etapn hambul'gu~sa del composi lut·. lJUan e ra t·caLnent uu <11·lis ta llim·e. Aques t fc•l li conferei.x tmu estèlica independi·nt'ia que no "''lliJH't' pogué exhibir en I' f-poc· a an tet·ior en qur t'~> luvu RI servei cle Frr·dt·t·ic· el Gnm dc Prússia. És una mús ica vita l crue im¡wl·h•ix, lite t·almenl. la c·it·culació de la sang p er 11'~ vcn!'s! Els nwmbt·c·s d e I'Akademic fiir Alte l\'fusik de B erlín -{lan·c•t·am<·nt molt artius c·n el món discog¡·àfic i qui' han tn·ballat !\Ovint amh pt• •·~onalitat;; dc la ca ll'gcll'ia de Ren é Jacobs. RPi11hard Goeb<"l o T on Koupman- e, lTolwn en el ~;e u t·lt•me nt natural t'll ar¡ues ii'S mús ique i lc•s tradtwi,t•n amb un vit·tu osi:.mt'. impuh.hilal i engaljanwnl del Lot convincen t:. i !'llC'Omanadi~­ sos. e Lluí~ ~lillet uc·c·t>lc>t·ació t-fue palcúxcn Ics vendes i q llf' c·¡¡ ntt•t·c·r'n molts esfon,:oil a ofc•·it· bons intèr'JII'l' l ~> i pa rtic·uJarme111 l'f•pt·•·to•·is atntCliiiS i f'SIH'CIUCIIJan;, és abs olutam!'nt tc·ohuc·- no R so qH·tmel1l amh un d isc tum t•l pn·¡,(' nl , l'O què cluH int èr pn•ls jovl's d<•c·idc·iM'Il t•nfrontac·-sc a la ;,cmprt> difíc il tas!'a dc• clonal' vida a la nllc»~c·a d e Wolfgang Amadrus Mozut·t. A més. no estf'm p ~11·lant d 'oiJc·es clt• gl'an (•onsum, almcn y;, aquesta Í>s la no,.tc·a impc·c:;~ ió. E s tt·acla rld:. do;; du t'ls p er· a dolí i 'iola in«·losos e n c•l n ct àleg Kor·hd amb Pis núllcet·os 42:3 i 424. 1~1 nosiTC c•ompan y Xa' it·t· Ca ano' a;.-Dan(.;,. c·ollahol'ador habitual rlc· la Ht·' i ·ta. en el tex t del fulle t qu e ae ompan yu t•l rlisc c·xplita que MrJzarl va I'St:ri u•·e aqu es ts dos duets rlt·,tinats a ajudar J\1iehrl Ha )cln, el genuil IH'Iil dc Fl'UnZ Joseph. qu e• ha \Ïa rebut l'eneàn·rc· tic> sis his be salzhuc·g¡cll¡, Collnn:tlo. Sembla que Iu mula s a lut del petit df'lil J laytln. a~rcujada BRAHMS: li~mf'. Zige unerlieder p c>l !ien alc-oholi dificulta\C'n la <·aparitat dc l'OI'I't'l>JlOIIdl'l' arpwUa comanda punlual- clnc>L~ seu;;e signar-I u~ pt·t·ho Pll{,.'l.li fc··· e· I RI' li q c·ompan). E s trac· ta. pt·t·ò, dr dues pàgines frullle r·pt'PS !'ntre r etapa tlt· Salzllut'g i la de Vic·na {'11 l<c prnducc;ió d c Mozart. La inlec·prl'laeiíí que e n fan Sergi \ lpi•ll<' i Bemat Bofancll l'li '> fa uhlida l' dc plr ac¡uPU h em que· qualifi ca tiu inc·lòs a l començu m!'nt d ' aquest comentari amb una certa t·cc·aiiÇII ... c•l de " jl" es" intèt·pnls. El fN t¡u<· cap dels dos no hagi ur Sc,.·~i Alpiste (violí) i Bec·nut BufamU (viola) Disc·nwdi A DM 285 02 E 58 1/IJ temps que n el <·o•·•·c•n. en què ll's di sc ogl'àfiqu es ma11ifesh·11 so vint la dc>;,- ]. V. B. obrc>s com aqut·~ ll'~ del ae u patró comú, l' arqtH'- meut. Moza1·t, amb una mns tra dc~ la SI'VU lïlauLc·opia , compon uquc~>lil dos W. A. MOZART: Duos per a violí i viola K. 4.23 i 4.24 ri a ve• t'Sa li Ii tat in tcrpt·c•tativa que mostren tott't's olc>nl amb es pc l'Ïl rlúctil i ronlras laut el t¡uc una inl crprc·taeió planlejacla més o mcny;1 " d'anar fent' ' porlc·ia convertir (m un puc· ll'l'tmil. La seva p•·opo,¡l a no ilissimulu gcnR l'a pt·ofundiment qtw han fN rl1· lf's dues obn~s, les qual;, inte ntc>n 8[11'0par cap al discurs ca•·acterís tir· dl'ls antològi cs t¡ u a c·te l s moza rlians. El ~ disc es eompl r mcntn am1J l' at·c·anjameot vir·tuoís tic· IH'r a violí i viola qm· el eompo~itor· i violinista s uec .loha11n Hahm·sen ( 186 1- ] 9~5) eonstruei.x a pat·Lic· ch•J¡, pl'imerrs 110111pussos tl ' n11a uont·guda possacaglirt original JWC' a f'lavf'c·í ~>o l d e llíindPI. e arl'ihat e n ca ra al¡¡ lt·cnla anys és tma s imple· anècdota r¡uan som r·u ¡Htços d<' valorar l'ex tc·aor·tlinà- - QuarfeHe Rio s-h.nmml'rt·hur. Alain Plun(·~. piano. Dic·c·r·cm·: Muc·•·us Ct·c•t•tl. J]nrmnniu .\ lundi-HMC 90159:J. E Ria:o-Kamml'l'I r·hur Í's un co njunt dC' n •eonc>¡,ru t pn·sti gi en la vida musical bedinc>sa, arnb r·ol· la !Juraei on" ;wvin te jade:, am h la Philhannonie i J'Or·qucstnc S imfò nica d e la Ràdio d!' Berlin. Darrct·amc•n l . a més, ha t·nlt·at en d mún tle la miÍsir·a qut· pudrít•m anoncenu•· "his tckir·a" , sota la dit·ec·eió dc· H r~nÍ> J arobs . amlJ e nr·c>¡ri'olnuncnls d e la mtí~>Ï<'a d t' .T • • • Bach {rantntes pc·ufan('S. motets i ratori de Nada[). Ac¡uc·sla rO- amplitud de l't'IH'rlori li • dóna . al nos tc·c• c·ntentlrf una VPt·salililal i 1111 ri~·~ d<'ls quals c•l t'C'IIt'C'I!J~ ¡n·esc>otat en aquc•st t'IIIL pactr s ut·t moll lwnc·6 eia t. El prese nt el is<· t'Ch mos tra Lm as pt'!'lt' ¡11.¡. nwu ys conegu ts dt· la tuú. s ic a de Jo b a nnr·;, 131-ahm. Redui c·om ¡,Ón les compo~irion. pe•· a quatre 'r·u~ i 11iao (r¡uc alguna vc•gurla hio l1'1'preten a quull·c· H'lb solis tes): el cuc· clt• c·amhra ui'Preix 1ma major umpli I tul de ma lisos :.t' ll'-1' ntt·c• ¡,itat dl'.' fm·~a r c·l' l't' 0'Íblt'Cl> en Cap mOIIII'UI. c alhora n o tÍ> l'I gruÍ\ c¡u faci p esades lrb iutc•rpr"' taeio11s. Les versionA tlt•l C11r Ri ali són I ra nspun•nl·, dares. con si ~H·n b i Uta· gc•t·es o dramàliqut'' .... gons la com eni(•nria nm! t•ls textos hc·ahm~ian'. 1 ¡·ornpte n aml1 1111 pinnu, Alain Planès (nn únir• mrnl acompanyant) r¡ur s ' integra ¡.¡e c-fc•c tamc•ul t te~ ¡,e,·e:. Yer;,io n~, ~uhrat li ant i donant ~u port a Jc.. 't'Ul>. o bé cantant taml quan p el'to ra. P er als afil:iuna ls o ll nnís ica d<' Brahms c·s lnlrla d 'uu eompar·Le i111111•r tant: en aqu<·,lcl> ¡wt·c•, .~ prlil formal hi ha, no ol· l<tnt això. el millnr cir b ma 0rnÍfica c¡,t·r·iplUI'U t[• compositor hamhurgur· Esedtes eotc·t• c·ls un¡• M1 (Drei Q~tflrtr, tte or .31) i 1891 ( e('hs Qmli· 1864 teLl e op. 11 2). mml~ r·om l'ls textos c·~!'ollit- . .lo ue~i¡,'tcal. trualitat lt'aC'lats amh 1111u rura u11a poesia CbJII't·inl, smi$ r·om si el r·on lpuMitur Iu ll volgués aplir·a c· ris trark mc•n t!> '·afeettto~o~'· 1Jll tan bé coneixia r• n d• '' me&tt·es del hai'I'CW. t•n b.- 1ja ês una ve r-los e!>tuclial c·t~ru· s moderne ml'nt. Dinu·r d!' Iu cnt~· c·utible b ellc•sa dc' tolt''¡,, calgut er e ohn·A JH'CRrn Ia eles, t'l" ocupaclon: p er·me tt·íem de n·<·oman~ lt·!> famoses Zigt>tlllerlit'd ·tstrucció. op. 10.3. P"'' la ~e ' a foll' rsurts a la i eltnsucht i ¡\(ic/ctefi.I O, 112. lllD'Il. 1 i 2, rwl M'uh daJ d'equi rÍ!unc. e j. Cc¡.B. • Elx Transversal. Reduim distàncies per fer Catalunya més gran. LO ~Ïg<~ ~ pertnr. st com- hrn1.f,. sc •·n. -te d~b • la m11- ~rahm., osiriuo• i vian·· da s'in re reu\ camhn : arnpli- 'llSP nr· els r" lrncnt,i ·uix I(Ut niN'Jll'l' l e] Crt parrot· ;; i Dl11- {Uf'S "' cia amh ~onam. I pian~ I úuir:.- Jll) qur mrnt t' , s uhra~ ort a !r, 1l tamlt ats a la ¡ es lr.t~'- ~ irnpor· peccs e~ , no ob· or dr ~ tura d• burt-'llr. •J, an!· t e l/e ut ·s Quor· moolrtl otlit>.k • aL .tl fi e· ora LLEIDA 3J. >OIÍ: :J>.itor h ls trarU- ~s;~; ;~ Estalvïls temps. 1 e· en ht ja és una realitat. L'Eix Transversal, la co lumna vertebral de la Catalunya interior, entra a formar part de la nostra xarxa viària. Neix com una de les carreteres curo•t la incb·s modernes, ràpides , totc• les, segures I ecològiques , com una decisiva millora de qualitat en les comunicacions del pals a través de les seves comarques Interiors. 1'' calgut creuar rius, pobles, ci utats, muntanyes ... , sense canviar ei seu aspecte. Red uir l'impacte ambiental ha estat en tot moment una de les màxl tll' ocupacion 5 :c·omanJI · L a integració d'aquesta via en el seu entorn natural ha estat el resu ltat d'un ampli conjunt de mesures correcto res preses al llarg de la nerliedr.lstrucció. Des del principi a l a fi. Aixl doncs, d'ara endavant ens estalviarem temps, quilòmetres, combustible ·va forÇl lsurts a la lttemop carretera, però el més Important és que en la infraestructura del nostre pal s disposem d'un instrument el •eu & óat d'equilibri tern.,onal · perquè junts 1 • continuem fent gran Catalunya. Reduïm distàncies per fer Catalunya més gran. •lea a: Consttuctorea Generafitat d e Cat a IU ACS • Aaroman E.C. • CGS • Comapa • Comsa • Construcclones Rubau • Coptsa • Oragados • Elsan • FCC Consl rucclón • Ferrovia! • Gulnovan • Oshsa . 1mpacre •mble I I " • Acycsa • Agrotecsa • Anthos • Comersa • o.S. P. • floret • Stachys • Talher • Wanner y Vlnyas Comunlcitc/6 I senyalltzac/6 lndra • Salnco • Slce 1 Coa • Gtvasa • Gru P po OSt •go. D. d'obre• 1 control de qu•lltar Cics a • ECA • Eurogeotècnoca • lnema • 1n1acasa • Payma • Saem • Taller d' Eng,nyerles • TEC-Cua! &•t