Revista Musical Catalana. Núm. 162 Abril 1998
Editorial: El Palau del demà / PANORAMA Fringe: trobar-se bona música la carrer. Jordi Martínez / Fernando Bañó. Una anàlisi a consciència de fisiologia vocal. Helena Bayo / Mikrokosmos: El SCIC, un exemple. Pere Artís / Tangents: Bones noves. Jordi Maluquer / Del seu affm.: Krzysztof Penderecki. Jaume Comellas / Torroella va homenatjar Anselm Viola. Oriol Pérez i Treviño / Dignitat en el Requiem de Mozart. F. Taverna-Bech / La música de Werner Henze arriba a Barcelona. F. Taverna-Bech / Notables vetllades wagnerianes al Palau. Jaume Comellas / Bona orquestra de joves músics. Lluís Trullén / Confluències, el Grup dels Cinc català. F. Taverna-Bech / Ramon Muntaner. SGAE: la nova casa dels creadors. Montserrat Puig / TEMA Creació condicionada / Tarannà rus i tensió soviètica. Ernest Lluch / El difícil camí creatiu de Prokofiev i Shostakòvitx. Jesús Rodríguez Picó / MUSICALIA Krzysztof Penderecki: la modernitat de la tradició. Mònica Pagès Santacana / La discografia dels compositors mallorquins. Joan Moll i Marquès / Bonney, Allen, Orfeón Donostiarra, Ranki, Lupu, Kocsis, Filharmònica de Viena-Mehta, Simfònica de Tenerife. Lluís Trullén / Recuperació del Concert per a violoncel de Gaspar Cassadó. F. Taverna-Bech / música inoïda de Mussorgski i Shostakòvitx. F. Taverna-Bech / SCHERZANDO Cesc / LLIBRES / DISCOS
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
Muntaner, 300, Xamfrà La forja Tel. 200 81 00 Sants, 304 bis Tel. 440 24 48 CENTRE COMERCIAL GLÒRIES Avda. Diagonal, 200, local 8228 Tel. 486 01 87 BARBERÀ DEL VALLÈS BARICENTRO · Tel. 718 97 51 SUMARI revista musieal eatalana EDITORIAL El Palau del demà • O PANORAMA ,,.....,.,. tl• I• • • • • ••• d• I'IOAI • •• •• •• •• • •• •• •• •• •• • G TEMA MUSICAUA !• ; ol 2 2 l(n'ytstof P•n4.-,...ltl SCHERZANDO LLIBRES DISCOS Fringe: trobar-$e bona música al carrer perJondi ~arrinez f'erlwllclo Bnñó. Una anàlilli a. con.sciència d" la fi~iologio vocal per Helena Baya Mil<rolwsmos: El per Pere Artis scrc. Ull exemple 'l'nii!JCtlls: Bones •wues per Jordi ~aluquer Del seu affm.: Kr:ys:tof Pcnderecki per Jaume Comellas 'forroellu r•a homenatjar A.n..sebn l'iola per Oriol Pé rez i Treviño Diptilot en el RL'QUÍem de Mo:art per F. Tavemo·Bech Lu mtÍsica de lr'emer Hen:e arriba a BarceloTill per F.T-8 . .Votab!Rs uetllades u•agnerianes al Palau per J. Comella~ Bona orquestro dejol!es per Uuís Trullén mÚSÍCIJ Confluències, el Grup dels Cinc català per F.T.-8. RtJmòn Muntalli!r. SGAE: la nol!a casa dels crectdors per ~ontserrat Puig CrPOció condicionada Tarannà nu i tensió soviètica per Ernest Uuch El dificil camí creatiu de Prokofiec i ShostakòL•iu per Jesús Rodrígvex Picó Kr:ys:tof Penderecki- La modernitat de la tradició per ~òrtica Pagès Santacana La di.,cografra ckls compositors mallarquúu per Joan ~oli i ~arquès Bonney. Alien, Orfeón Donostiarra, Ranki. Lupu. Kocsis. Filharmònica de l'íena-Mehta, Simfònica de Tenerife per Uuís Trullé n Recuperació ckl Concert per a •'Ïoloncel ck Ga.spor Ca&sadó per F. Toverna· Bech M1~ica inoïda de .tluuorpki i per F.T.· B. per Cesc Sha~tokòtiu per I Bar1 l'arn Ma dt 70 riVÏitiS d· allast ucional n tan anociadn al ·APPEC. Par a_. iRfonalció: APPEC Ralllbll de Catalunya, 10, 1 ar. Tel. 412 78 ZB Fu: 317 83 88 080117 a.-.. l. sen 1 la n OCU) 1 de 1: mu necE bits San tres ( aqUt del nal dec! d'a1 moc seri tun cals l ] a en sou subscriptor? d'u mer pos Uon rest deo INFORMACIÓ: tot¡ Sant Francesc de Paula, 2- Tel. 268 10 00-08003 Barcelona tesgui D -- EDITORIAL a data del concert commemoratiu del 90è aniversari de la inauguració del Palau -9 de febrer- ha estat flanquejada per altres dues que, sen se forçar res, poden ser preses com a fïtes simbòliques d'un aban s i un després. La primera és el 4 de desembre de 1997 , en què el Palau fou declarat ''Patrimoni de la Humanitat" per la UNESCO; una distinció que reconeixia tant la vàlua artística del Palau com els esforços menats els darrers anys pt>r mantenir-la i potenciar-la. La segona és el 6 de març de 1998, en què el Consell Presbiteral de l'Arquebisbat de Barcelona aprovà el plantejament d ' un projecte el desenvolupament del qual p ermetrà l'ampliació del Palau. Una da La , doncs, carregada de futur. Així, el norantè aniversari en curs de celebració serà vist, temps a venir, com una fita essencial en la història del Palau. Una història per a la qual s'obren, des d'ara, unes expectatives altament esperançadores. la realització de les quals serà possible gràcies al fet que el Palau podrà disposar de l'espai ocupat per l'església de la parròquia de Sant Francesc de Paula. En el marc d'una recíproca voluntat d'entesa, han convergit en l'operació - la concreció de la qual és ara en estudi- tant les legítimes aspiracions del Palau (ampliació del seu servei musical i cultural) com les de l'Arquebisbat de Barcelona (equilibri en l'acompliment de les necessitats pastorals en noves zones urbanes i en el manteniment del servei en d 'altres àmbits que, com és el cas de la parròquia de Sant Francesc de Paula, poden tenir d ' al- El p a Iau tres alternatives). Cal dir, de forma explicita, que en tot aquest procés ha estat determinant l'actitud del senyor arquebisbe de Barcelona carde~ naJ Carles, en ünia amb l'estil del seu predecessor, el Dr. Jubany -que, fa una desena d'anys, féu possible la primera fase de remodelació i ampliació del Palau. Talment un retorn als orígens, finalment serà acomplert el desig de Domènech i Montaner: un a Sala de concerts amb il·luminació natural lateral. I, sense cofoisme de cap mena , hom pot apostar amb certesa pels guanys futurs, tant els musicals com els urbanístics (Barcelona essent enriquida i ennoblida amb un nou espai urbà ~oular). L'avantprojecte elaborat per l'arquitecte Òscar Tusquests comporta. en e sència. les 1ínies mestres següents: demolició de l'església de Sant Ft·ancesc de Paula, construcció d'un nou edifici de serveis fins on pet-met la paret mitgera del costat de la façana principal, i ampliació -de forma esglaonada al llarg de Lot el pati de llums de la Sala de concerts- de la placeta e.xistent. Les possibilitats d'aquest avantprojecte són d'una gran transcendència. tal com es pot intuir d'una enumeració sumària de les principals: disposar d' una nova Sala de concerts -d=un aforament de 600 persones- idònia per a música de cambra i, alhora, apta per a uso- alternatius; possibilitar la celebració de concerts a l'aire lliure, amb l'ampliació de la placeta~ Yisihilitat perllongada de la façana lateral actual; polivalència del nou edifici a construir: sala d·e.x-posi.cions, restaurant, botiga de música, botigues en general, equipaments tecnològics (televi ió, àudio., ' ideo, enregistraments, etc.); dependències administratives, etc. Fa només un quart de segle, el Palau veia limitada la seva acció per uns condicionants. en toLs els ordres, que semblaven irresolubles. ~o solament no ha estat així, sinó que -sense nostàlgia del passat i sense actituds iconoclastes:- s'ha conquerit un present i s'és ara en condicions òptimes per accedir a un demà en què 5igw un fet el lema: Un Palau per al segle XXI. de I dema per • peet sen nim amb nei. hist' és la mel iuve 11'8 . èpot ~ Ant¡ brai mel d'al ri on rec~ cair nal en l rsp1 ad'a'' don '·al la erei cipl imp pos lCl ga~ list¡ re~ difl PANORAMA l'edició d' enguany, la 21 a , del Festiva l de Música Antiga, q ue organitza la Fundació "la Caixa ", oferirà novament l'oportunitat de viure, de forma paral·lela, l'espectacle de l Fringe. Basat en l'experiè ncia de l' any anterior, en aquest article es mostra aquesta realitat, vita l i lúdica , que posa la música a l'abast dels ciutadans, des de la interpretació de les joves promeses, e n e l seu lloc de manifestació cívica més genuí: el carrer. . mUSICa al carrer Fringe: trobar -se bona ~ per JORDI MARTÍNEZ ol just quan ens tt·obem a punt d'arTibat· al llindar del segle xxr, en q uè tot un espectre de noves tecnologies copsen l'atenció general, en ca t·a teniml'opor·tunitat de recrear-nos amb ex11eriències que només coneh.íem per la literatura i la història. Un bon exemple d 'això és la música antiga . que en s pet·mcl. gt·àcies a l' avenç en la investigació musicològica, de traslladar-nos màgicament a rpoques remotes . El darrer Festival d e Música Antiga (la vintena edició) celebrat a Barcelona va oferir als mt•lòmans la p ossibilitat de fruir d'algunes de les millors formacions del món, però tamhé d'un recull de grups entusiastes d e caire amateur o semiprofessional que busquen fer-se un nom rn aquest camp. Tocant en ci nc espais diferents del Bani Gòtic i a l'aire lliw·e. 16 formacions d'aquí i de la resta del món van !lonar vida al Fringe, o festival ..al marge", que ja ha complert la seva segon a edició. amb un c~·eb:ement pel que fa a la puli~lpació i, potser el que és més 101 0 P l'lant, amb una major rcspos_ta pet· part del públic, que h i tema accés gra tuït. L_'oferta proposada p er I' or•, ual11t zarto comprema des dc so~ 1 · · hstcs fiu1 a conJunts 1 cors, e r~pcrtoris dels quals ab a ta ven Mel'rnts etapes de Ja història de T la música. Tot plega t. es tractava d ' una aposta p rou heter·ogènia perquè ningú no se sentís decebut. I el cer t és q ue, a la majoria de concerts, hi er en r epresentades totes les edats. tot i que cal destacar-ne el gran nombre de joves. Un altre fet que cal no oblidar és la premeditació del públic a l' hora d 'assistir als concerts. Si b é algunes person es quedaven sorpreses, tot passeja nt , de sentir-se atrets per un concert en una via públir·a {plaça de Sant Felip Neri , pet· exemp le), la majoda ja havien agafat seient feia més de vint minuts abans de comen çar. En aquest sentit , el Servei de Música de la Fundació "la Caixa.,, organitzador del Festival. va con talar el ressò popular que té el Fringe gràcies a la p r·emsa i , sobretot. mitjançant el boca-orella. N1u havia que, a més, r ecordaven la primera edició del Fringe, l'any 1996, i ja coneixien el programa previst. El Fringe més popular En qualsevol cas, l'a tractiu que p er a " l'orella mitjana·• o per a l'autèntic melòman té el Fringe és força especial. El t·edescohriment dc Ja música antiga no es limita únicament a l' audició d'uns instruments singulars ni d'unes interpr<'tacions vocals diferents. sinó a un idt1·lic retorn al passat. ·'M'atrau bc"isicament la tranquil-litat que hi ha en aquests concerts. tl més, aquesta música em relaxa molt i em suggereix una sensació de viatge en el temps", conft'saa Silvana Liz, una brasilet·a fin cada a Barcelona per raons d'l'S tudis i que assisteix a la pr·imera actuació d'Ahendmuoik (una rormació dt> Lleó) al pati de la Facultat dt• Filologia de la Universitat de Barcelona . cla~ant de prop de setanta espeNadors. El seu company, Francisco Cavalipa. de la mateixa nacionalitat, ha seguit totes les peces amb gran atem•ió -fins i tot provant dc taral·IE'ja•· algunes melodies- i as egura. compla.,aut. que '·m'agrada sentir sons d'instruments exòtics. diferents. De fet, sóc un afeccionat a la música antiga'·. Abendmusik, grup amb una nútjana d'edat de vint anys. ha ofert un rcpE'rtot·i basat en cançons dels segles XJJI i XIV . tant instrumental i \ ocal com a cappella. Espe<·iulment satisfeta ~ pot veure Concepción Gonz:ilez . una afeccionada a la música clàssica. que no dubta a felicitar els compon ent d' Abendmusik després de la eYa actuació: --Reconec que ho fan molt bé i que aquest tipus de música m'emociona. embla. per uns moments, que em traslladi en cos i ànima a r edat mitjana.La pla~a de ant Felip ~eri acull el :.egon concert d' Arcobaleno. la formació mé · multiètni- PANORAMA ca del Fringe, atesa la diversa procedència dels seus components: dos japonesos, dos brasilers, un xilè, un alemany i una italiana, tots eUs estudiants del Reial Conservatori d e la Haia. Contradient -eom ja s'esperava- el famós càstig diví. d e la torre de Babel, aquest grup d estil·la harmonia i qualitat pels quatre costats a l'empara de la façana de l'església barroca que dóna nom a la plaça. La casualitat vol que executin quatre concerts de compositors coetanis d'aquest espai: Fasch , Bach, H aydn i Telemann, que van viure gran part de la seva vida al segle xvrn. Novament les cadires s'han esgota t i hi ha tanta gent dempeus -turistes estrangers molts d'ells, delatats com és habitual per robes llampants i càmeres al coU- com asseguda. L'acústica de l'espai contribueix a una bona audició, úni- camen t esquitxada p el dolç piular dels ocells que, ju~aners, sobrevolen la plaça. "Es una iniciativa molt maca, la d' organitzar concerts com aquest a Ciutat Vella. És una manera que la gent s'aficioni a aquesta música i, a més, serveix perquè tots coneguem una mica millor la ciutat", diu Antoni Pallas. Maria Collado és una altra espectadora fidel del Fringe, però també de la secció de pagament del Festival: "Trobo que esdevé un exemple que la música que anomenem culta pot arribar sense dificultats al públic en general sense haver de pagar res. Crec que concerts com aquests haurien de fer-se més .~ovint i amb aquest format a l'aire Uiure i gratuïts. " Un petit error de càlcul d e l'organització provoca que el concert coincideixi amb l'enu·ada a missa de la una del migdia a l'església de St. Felip Neri, am. el consegüent enrenou de e"~ entrant-hi i sortint-ne i l'esptolw de la porta. Es tracta d'un in~ venient que els intCt:,«rants d'Ant. baleno lamenten al fina] del..-. concet·t, tot i que hi ha factor. ambientals potser més mole:.to; "Tocar a l'aire lliure suposa qu els instruments pateix~n més am' la calor. Són molt sensibles i E< perd l'afinació, com li ha Pll&IIJ avui al meu clavicèmbal un cop ha sortit el sol" , explica el bl'a!iler Alessandro Santoro. La sensació de recolliruer.: s'accentua, no obstant això, al petit pati de la Reial Acadèm.L de Bones Lletres, on entre d'aitres va actuar el cor Voxalk compost totalment per done· Uevat del director, Xavier San. Afeccionats, curiosos i. altr cop , un bon nombre de tlll'k'ttomplen l'espai, on ressonen k; harmonioses veus del cor. Ea aquest cas, només trenca la màgia del moment una molesta pirona dora pneumàtica que pertorhl lleument l' inici d'algunes cançons. Són els riscos de ser a rd ober t. I un dels avantatges el drmostra la presència inesperad1 d ' un equip televisiu d'una productora nord-americana. qtJ' està fent una sèrie sobre cinta~ del món. " Realment, és un plaer pen qualsevol poder seure i escollo: tranqttil-larnent aquestes tel!. tan treballades. No sóc un habf. tual d'aquest tipus d' act!l/1' cions, però reconec que ralt1 molt la pena", ens confessa JIID' me Mira, un jove estudiant bar· celoni que ha apostat pel Frin!' pel consell d'un amic. Teresa Montañés, una jubU• da, aplaudeix satisfeta el col.' Voxalba, però es dol dels inroll' venients de la música a l'aín llim·e: " Penso que tot això esti molt bé, però crec que és u~ llàstima que no es pugui Jt~ també en llocs tancats, perqu' entre el trànsit i altres sorolls. no es pot assaborir al cent per cent. Ara, també es pot dir qUI potser d' aquella manera ~r· dria l'encant." N' hi ha ma~ que s' de set xa pla los la que l' ge. "l' tival< lona, intere Pérez la sev ma pt que v: acaba Una ami Els sic su¡ ga" s( predo la po sobre cions la er semp1 idiosi1 posici musi!< jove e rectan tudia1 Nosa[ dors PO.S 1 PANORAMA ~ri. aJn¡ de get l'espdb; n incor. d'Artr, del se factor. IOlestQ!. •osa qu· nésamb )les i a paS$¡¡¡ 1. un cop :1btasj. ollimen: això. al ~adènlli :re d'aJ. 7oxalha. don" :r San; i. alm El grvp Arcobaleno a la pla, a de Sant Fe lip Neri (foto: lorcll Martinez) turist~ men le! ~or. E~ tia mà. ¡ta piro- •ertorba es c.aner a al :lS elde- speradl na pro- Ja, q¡¡: ; ciutab !r per • gscoltn· rew mhabl!'actWJ· ~ er~ ;sa ]all' mt bar· I Frin! jubilJ. el cur 3 incoll' aYairt i:tò esro és un6 gui Jtr perqui sorolls. ent ?' dir t[li ·a ptt· 1 roolll que s'han quedat al pati despr·és de sentir les veus d es de l' annexa plaça de Sant Just i r·osegarlos la curiositat. Desconeixen que l' actuació pertany al F ringe. "No sabia que es feia un festival de música ant iga a. Barcelona, però trobo que és força interessant", diu Josep Maria Pérez, el qual, acompanyat per la seva dona , busca un programa per damunt de les cadit-es que van quedant buides un cop acabat el recital. Una música amb possibilitats Els atractius que per a un músic suposa el terme "música antiga" són grans, però sobretot un predomina per sobre d els altres: la poca documentació existent s~bre la majoria de composietans deixen molt de marge per a la creativitat dels intèrprets; ~e~npre -això sí- respectant la td.iosincri\sia inicial de les composicions. El director d' Abendmusik, David de la Calle tln jove de 24 anys, ho explica 'rerfect~ment: "La majoria som estudumts d'instruments antics. Nosaltres som més uns recreadors d'aquesta música que no pas uns arqueòlegs. Quan to- ques una sonata de Bach, ja ho tens tot escrit i ja depèn de la teva musicalitat. Ara bé, quan es tracta de música medieval, tens una melodia i prou. La resta és, per tant, improvisació i creativitat. Això és el que més ens captiva. El fet de ser músics dels segle XX juga a favor twstre, ja que hem d' aprofita.r el bagatge de sis segles de música. " En el cas d'Arcobaleno, i en disposar d'un t·epertori del segle XVIII, el marge pet· a la inspiració de l'intèrpret s'estreny. Tal com explica la brasilera Dina Titan, flauta de bec del grup, "tenim una postura contra la música que es basa a entendre com està escrita i interpretar-la d'aquesta manera. No volem dominar-la amb la nostra personalitat, sinó deixar-la parlar.. , David de la Calle 1amenta que a l'Estat espanyol, com en d'altres coses, s'estigui endarrerit respecte de Ja resta de països europeus. Per a ell, "ens porten ben bé deu anys d'experiència en aquest camp de la música antiga. Als anys seixanta hi havia un gran nombre de músics investigant i conreant-la a Europa, mentre que aquí, per entendre' ns, no se sabia el que era una flauta de bec. Som encara en una fase .,infanti/. , ja que no fa ni cinc anys que es treballa el tema aquí a Espanya. En aquest sentit, voldria destacar la tasca dels músics que han anat a restranger a formar-se i que han pogut aportar els coneixements adquirits un cop han tornat." I prova de l'interès creixent per la música antiga és la dificultat que va tenir el ju1·at d'aquesta nova edjció del Festival per triar els setze grups que compondrien el cartell del Fringe. En total havien arribat setanta soi·Ücituds. amb una important presència de grups eatalans. De tote maneres. el criteri que es va tenir mé en compte a lñora de la selecció final va ser ]a qualitat musical i no pas afavorir la gent de casa. En qualsevol cas. i tractant-se d' intèrprets joves en la majoria de formacions. el Fringe compleix a la perfecció una de les seves funcions: promocionar una sèrie de nous valors a seguir dins del camp de Ja música antiga que, amb els anys, P"ccruin formar part del carteU fort deJ festival o almeny aquesta és la intenció del Senei de ~lúsíca de la Fundació ·'la Cma- i. ben segur, de molts incondicionals del Fringe. 162 PANORAMA Fernando Bañó Una anàlisi a consciència de la fisiologia vocal Fernando Bañó és un professor de cant ben conegut en l'ambient barceloní. Després de desenvolupar una interessant carrera lírica com d tenorf abandona els escenaris operíslic1 per motius de salut vocal. Aquest succés fa que des d' a eshores ençà es dediqui amb gran aplicació a l'estudi del cant des de la perspectiva de la fisiologia de la veu. A ctualment ha pogut arribar a un bon grau de rehabilitació, la qual cosa li permet tornar a cantor. f¡ a punt de publicar el llibre adreçat als joves estudia nts de cant La antitécnica, en el qual deixa palesos els coneixements teòrics i pràctics adquirits en aquest llarg estudi. per HILINA BAYO ~ -== e» = 53 e;' ¡¡;¡· 162 ascut a Alcoi, Alacant, Fernando Bañó inicia els estudis de cant amb el seu pare, Fernando Bañó Ferrando, famós cantant liric dels anys cinquanta que va actuar com a primer tenor en les companyies de Luis Sagivela, Moreno Torroba i Pablo Sorozabal i que va ser alumne del famós professor de cant Francisco Andrés, també mestre, entre d 'altr es, d'Alfredo Kraus, Cora Raga, Carlos Morris, Aroparo Aliaga, Antón Navarro, etc. Així, doncs, Fernando Bañó va tenir en el seu pare un precedent de tradició vocal familiar no gens menystenible. Després va cursar els estudis a l'Escola Superior de Canto sota la direcció de Lola Rodríguez de Aragón i va treballar amb Montsen·at Alavedra, Julian Molina, Anna Monfo r t, etc. Va perfeccionar estudis, ja a Barcelona, amb Francisco Puig, i després d 'obtenir una borsa d'estudis al XVU Concurs Internacional de Cant Francesc Viñas, el contracta el mànager Carles Caballé, a mb el qual comença les seves actuacions in ternacionals en òperes com Faust, La favorita, Madama Butterfly, etc. A Dublín, Niça, Barcelona, Mèxic ... - P er quin motiu va deixar de can tat· p rofessionalment? -Doncs com indico en el meu N currículum actual. per motius de salut vocal. Jo sempre he dit z~ veritat sobre això i, per exemple, els meus alumnes saben que vaig interrompre la meva carrera per problemes vocals causats per un antagonisme pedagògic, fenomen d'altra banda força habitual en el món de la lírica. En el món del cant hi ha causes de tot tipus per justiftear elfet de no estar en carrera: mala sa.lut, problemes familiars ... Jo em sento orgullós d'expressar-me amb la ve1·itat, encara que això pugui causar d~sconfiança sobre la meva capacitat com a professor. Precisament per això tinc experiència com a rehabilitador de veus espatllades. - Vostè ha estudiat en profunditat tractats de cant i medicina per tal d"arribar· a conclusions vàlides per a l'aplicació pràctica i per a la publicació d'un tractat propi. ¿Creu que l'aclivitaL docent i la de l'estudi dels alwnnes es beneficiaria si es formessin més en aquest aspecte, que normalment està molt deixat de banda? - Totalment. No es cometrien tants errors i no s 'arruïnctrien les veus de grans artistes que haurien pogut ser i no han estat, o les carreres d'altres que han quedat com a mediocres (lisiats vocalment) per a desgràcia de tots nosaltres. -L'espatllament d'una veu a quins factors pot ésser atribuït• -Doncs pot ser per la mam1 de bons mestres, per haver ewllit un repertori inadequat oJlff la pressa dels estudiants per dt. butar als escenaris. Jo he e5tu testimoni en la meva vida dr molts casos així. -Quin tipus de problemes~~ cals acostuma a trobar-se? -En la veu cantada, els d: sempre: falta de col·locaci&. que és el més habitual, o siguL veu a la gola, nasalitat, estretl)( laríngia. . . També em trobo a vegades amb nòduls, eclemPI, etc. en la mateixa vezz parlada -¿La veu humana ha deixatd ser un enigma per als profe5sk· nais de la medicina actualment! -Ells diuen que sí, però rn't treveixo a dir que no. Quan e va aconseguir per primera vegada realitzar una fibroscòpia tk les cordes vocals en funcioni" ment, es va donar un pall de [f gant en el camp terapèutic. fo• cional i quirúrgic. Però si algu• dia s 'aconseguia fer una fr broscòpia del costat oposat dt les cordes vocals, estic convençu: qu,e es d.escobriria un altre mÓI nou, fins ara imaginat però del conegut. El futur és ple d'as}# tes espera.nt de ser descoberts. Fernando Bañó ens fa uno ex· posició succinta del funciont ment de la veu en el cant. L'airt mou les cordes vocals per pw sió, aquest so ha de ser coudui al darrere de les dents i als re:~t na clor l'rmil> rurnçE s'ba d xe:. lm de dCJ la gol1 rar ió ebforç això e ble es son u, anys. -Vo molt 1 -Jo wwa ser Iu músic. nostrE tual f rals i com 1 avui e ques pe mm -Éi d'òpe -Et I robi tats i És 111 eles d i prò~ perill. ment i psíq ·'flum que u alitat - Ef canta tats n -El amb idòni• ric, I acost i el s ho at super que E tores l1les i Un sant Bañó técni1 Ira bl. que 1 PANORAMA dors cranials alhora durant renússió. Despr·és, quan comença rascensió a la zona aguda, .'ha de fer com un canvi de marxes laringi. que suposa una meua de descens i obertura inter·na de sense per·clre la col·labola aola, tt ració cranial i impulsat per un esforç abdominal controlat. Tot això ¡·om a resum d'un Cornuda·és de ble estudi conscienciós de la persona, que ha de realitzar· durant 1erísnc1 tb gran anys. -Vostè creu que tol això és 1lmenl molL natural? '1tar. -Jo crec qu~ el cant líric és ~1 qual una activitat nrtijicial per a l'ésser humà, com també ho és la li. m!Ísica tal com la coneixem als ltrihuït nostres dies. S'ha arribat a l'actual perfecció dels sentits nmsil ni{IJI(I t·er esc. cals i vocals per pura evolució, com tants altres enginys de què tat Opi" >per df- avui dia gaudim i dels quals pohe esrm ques vegades eri.S hem parat a vida Ib pensar l'origen. -És diñcil fo•·mat· un cantant !IIles l~t d'òpet·a? ;e? -En principi sí, encara que es , els dl trobi l'individu amb les facul-locació, l~ts i intel·ligència per al cant. o sigui. Es una carrera plena d'obstaestrefiK cles d'actitud, d'origen cult1tral trobo o i pròpiament ·vocals. Tot això Ja edemeJ, perillar constantment l'instruarlada. ment del neòfit. enl'aspecteju;ic leixatdt i psíquic. La solttció està. en un rofe;,ill' "humil equilibri" quan es creu alment! que un ja sap més del que en re3rÒ m'o- alitat sap. Quan t! -Es pot donar el ca s d'un ra t~CO' cantant espontani, ple dE' facul~òpia tÍ tats naturals? 'JitCÍOM-Es pot donar que p ersones lS de¡t amb una laringe d 'estructures idònies i innates per al cant lí~tic,.{uR­ si algrlt ric, que l'espectador inexpert una fi· acostuma o atribuir a un do diví wsal J¡ i el suposat professional expert mvençrJI ho atribueix a una intel·Ügència rtre mÓI superior per al cant. El cert és 1erò de!· que en el cant es poden donar d'aspec· totes ..le:~ possibilitats imagina.bles 1 llllm.aginables . berts. una c1· Una observació moll inten~s­ llllciona· sant 1[tte exp•·cssa Fernando .t. L'airl Bañó en el sc>u tractat l..lL anti•Cf Jlrt>" técnica és que resulta "clemoscondui trable afirmar que hi ha laringes Js re>.'<t que estan a una distància més 118 •1a f¡ baixa que d~altres, prenent com a referència la línia horitzontal de la mandíbula. Els que posseeixen per natura més distància de la protuberància del cartílag tiroide (la nou) a la mandíbula, sense haver-se exercitat en el cant, sens dubte tindran la g ran sort d'aconseguir la tessitura aguda, ràpidament sense gai res problemes tècnics." -Té alguna cosa de difer·cnl la laringe d'un cantant a Ja d'una altra persona? -Des d'un punt de vista fi siològic, la gola d'un cantant és idèntica a la d'una persona que no es dedi.qui a aquesta activitat, i així ho reconeix la medicina. En canvi, en alguna ocasió m'he trobat amb algun impedim~nt físic que fa desacOTI.Sellable l'estudi del cant. ]o, per tant, sempre aconsello realitzar una revisió anatòmica i funcional de la laringe per tal d'estar segttr que tot està en ordr·e. -Què és el que fa que una veu perdi la seva qualitat original? -Un mal ús o un abús continuat. També és habitual la pèrdua de la qualitat per wt treball equivocat. -Què seria "fer un gall", des del punt de vista fisiològic? -És la parada brusca de la sincronització de la vibració de les cordes vocals o d'una corda, i això succeeix generalment perquè s 'està fent quelcom equivocat en l'emissió de la veu. - Hi ha algtm tipus de diferència t'n l'educació de la veu entre els alumne de teatre musical o els que s'orienten envers l'òpera? - El treball és el mateix, és idèntic en tots els estils mti.Sicals. perquè es tracta de col-Tocar el so en la zona cra nial per tal que no estigui al coll i es pugui emprendre un trebcdl professimwl amb garanties per no fer-se mal. Un detall important, però. és qu.e la impostació de la veu dedicada a altres gèneres no significa que hagi de sonar a veu d'òpera. Totes les veus, es dediquin a 1111 gènere o a un altre, es poden embellir. Una veu educada sempre atraLL l'atenció del públic, canti el tipus de música que canti. - Vostè ha dedicat molt de temps a analitzar la cobertura de la veu. Qui'- n'opina? -La cobertura de la veu genera cliscti.Ssiolls eternes. Jl!Iolts mestres i professionals no hi creuen i això crea estupor i desorientació en els estudiants de cant que van cl'tuw. opinió a una alt.ra, mentre pateixen en la seva gola les conseqüències . Jo crec qu.e la seva existència és evià.en.t. La discrepànci.a ve determinad4 per les diferents morfologies internes de cada individu respecte a w1 altre: mides. perímetres, distàncies, etc. En unes persones, La cobertura es dóna de manera natural i en d'altres s'ha de treballar durament. Als primers, la natura els ha regalat dos o · tres anys d'estudi. -Quina és la bona escola per aprendre a cantar? - Hi ha tantes escoles com mestres de cant. El treball del mestre de cant és artesà al cent per cent i cadascú, després d'haver après l'ofici del seu m.estre desenvolupa la seva personalitat. Crec que el cant és LLTI fenomen que està dins la lògica i que es produeix per evolució del món, de la vida i del progrés de les noves tècniques. Finalment, "cada maestrillo tiene s u Lihrillo ... ". el s- ...= a ~ ~' ¡;;¡· 162 11 PANORAMA MIKROKOSMOS El SCIC, un exemple En divei'M!s ocasions lo nostra publ~ coció, i aquesta secció en particular, ho poriol del Secretariat de Corals Infantils de Catalunya, un dels organismes que -els darrers trenta onyr més ho treballat per o lo sensibilització musical dels infants. Normalment, la presència del SCIC o les nostres pògines ho estol motivada per activitats de signe públic: aplecs, trobodes, concessió de guardons, etc. Aro, però, el columnista revé ol temo per uno iniciativa que, previsiblement, no trospossorò el clos dels més direclomenl implicats i que, això no obstant, conceptuo d'uno gran transcendència. Em refereixo o les "Jornades de ReAexió" celebrddes pel SCIC els dies 14 i 15 de febrer passoI o l'Alberg More de Déu de Montserrat de Barcelona. És fòcil de coure en un cert cofoisme quon, com en el cos del SCIC, hi ho uno lrojedòrio de trenta anys denso en realitzacions musicals notables, en creació i odoploció de repertori, en accions de signe cívic, etc. M.és encaro: és fàcil de coure-hi quan, Iol ollò oconseguil, ho ho estol gròcies o uno vocació profunda i o uno donació il·limitodo dels copdovonters, que els ho fet superar no soloment moncones Funcionals sinó també incomprensions privades o públiques. Lluny, però, d'aquest cofoisme, el SCIC ho afrontat els reptes que plantejo un entorn, el d'oro, absolutament dife. rent d'aquell en què començà lo seva fe ino. oci oques! exercici de portes endins, aquestes "Jornades de ReAexió• dedicades o conlroslor alguns dels punts més candents que avui té plantejat el món coral infantil. les •Jornades" (que tingueren el contro¡unt musical de Ires concerts a càrrec de Cor Infantil Escolo Plo-Balmes, lo Coral del Centre d'Educació Musical de Terrosso i el Cor Vivoldi) foren estructurades en Ires ponències -complementodes amb prop d'uno desena de comunicacions lliures-, el simple enunciat de les quals n'advero lo importància: Els di- o· rectors: responsabilitat musico/ i pedagògica, Estrvctura de les corals/ Programa comú-Reperlori i Les Trobades. Els "Juguem Canton/"; i closes omb uno taula rodona sobre Funció social i ed1Jo cotivo del SC/C. Espai que ocupa en el món cultural. Quan, coda cop més, veiem com s'instauro allò que podria ser anomenat cultura del guony immediat (que té el referent crematístic com o mesuro ostensible), trobo exemplar que un grup nombrós de persones -mojorilòriomenl, joves- esmerci un cop de selmono o debotre en profunditat un temo que transcendeix qualsevol legitimo aspiració personal i s'inscriu de ple en l'àmbit de lo dimensió cultural col·lectivo. Algú hauria de prendre'n noto, d'oquestes energies juvenils. I valoror~es. I fer que no es malversin... Perquè no crec que el país s'ho pugui permetre... Pere Artís Convocat el Premi Manuel Ausensi de cant V( LLET PER I'Aju11 l'cntit concu po~ ito dent·l dues 1 estrrn tre Ct P romogut per Amb ito Cultural de El Corte lnglés. del 5 dc març al 28 de maig sc celebra el concut·s de cant pet· a veus joves Premi Manuel Ausensi. Aquesta iniciativa compta amb el suport del Gran Teatre del Liceu, teatt·e en el qual actuarà el guanyador la temporada vinent. Obert a participants d 'edats no superiors als 30 anys i dc l'Estat espanyol, el premi que s' utc)l'ga - un milió de pessetes-, és en concepte de borsa d'estudis a escollir pel ma teix cantant. La participació comprèn tots els tipus de tessitures -sop•·ano, mezzosoprano, tenor, baríton i baix-, però el premi és només un cntrc tots els participants. En total hi prendran part45 cantants. que en una primera fa se interpretaran dues àries. Els que superin aquesta eliminatòria pas aran a la segona, en la qual n"han d 'interpretar tres. D ' aquí. el ju•·at es- JlrCOij 200.( (mÚSÍI origin collirà sis finalistes, que passarnn 1 Ja dan·era pt"Ova el dia 21 de mi!Ï1 Una setmana després tindrà ~ 11 conce1·t de cloenda del concuro amJ, l'actuació deL guanyador. Totes les proves i el matei'\ c~1 cert final ti ndran lloc a l'auditoo de l'establiment d'EL Corte lnglr, la Diagonal. Les proves de la primrra fase tindran lloc els dies 5. 1~ . t i 26 de març i 2 i 16 d'abril. La + gona els dies 29 d'abril i i i l4 dr maig .• Mireia Pintó, seleccionada per l'European Union Opera a Tlte:::::;osoprano catalano l'tfiL reia Pintó ha estat selecciOIULda per l'European Union Opera p er participar en le.~ represent,a,cions de l'òpera Béatrice et Bénédiet, d'Héctor B erlio::: (en versió de concert), en el rol de Béatrice, que aquesta entitat du rà a temw per diferents teatres europerts a f~ nal d 'any i que dirigirà Yan Pascal Tortelier. El projecte tombé inclourà l'òpera Eugenc Onegin, de Txaikovski, amb direcció escènica de Nikolaus Lehnhoff i direcció musical de Gennadi R o:::ltdestvensky. La sel~ccit), que va comenrar amb wta primera trobada cmtb 11~s de 400 aspirants, va tenir Uoc el passat febrer a la ciutat alenwnya lluís llach, Premi Ciutat de Barcelona E. 1 cantant Lluís llaeh ha eslnt guardonat ruub el Premi Ciulat de Barcelona en l'especialitat de música pel seu espectacle Nu.. Es tl'aeta d e la darrera Jll'Oposta d el CIU1lant empordanès, amb Iu qual h a aconseguit on èxit considerable arreu. Igualment, Nu va ser ofert a Madrid, on va aconseguir w 1 ressò notable. L'obra ha estat enregistrada en disc compacte. • de Baden-Baden. AUà, mitjauçlll tm stage, tma sèrie d'audid01u sota l'atenta mirada d'Eiisabeth Soderstrom, Gemwdi RozhdM· vensky, Nikolaus Lehnhoff i Dt1r.id Ilqyd-}ones i un concert al nou ltatre de l'esmentada ciutat. ~ F estspielJm u.s ( arrtb capacitcll peTI 2.500 persones) es va acabar di perfilar el repartiment per a aqllll' tes dues òperes. L'European Union Opera, b recent creació i amb seu a Lo• dres, és una entitat destuwda • afavorir i promocionar els jortl cantants europeus pertarryerll• oh països que fomum la Unió Elllt' pea. Una cosa similar ja ra frr crear l'Orquestra de la UTliÓ Earopea. • ¡JrCSCI Jl Ullll a t·ob. rorrCJ reduc per a una tl data 1 gin als Per a de ,\I< Rilin, Tri.: 57 U XXI: NAL I de ¡·ui ocolir noi d' Iol '11 I'Asso ció M polme music fots el valori psicor alumr Willet tracto caroc la mè sors E lrice < AlEM 6929 ~3~ @wil(, xv D'IN' LAI pnrtit i Boq blune Uol. Pes tu zón, de A, lli és dels 1 el eec: PANORAMA CONVOCATÒRIES y CERTMfEN CfUTAT Dl;: !\lO- tssaran , de ma~ rà Don. ~urs am! teix ~:o~ audit~­ : lngli;¡ la prim. 5. 12.11 il. La R7 i 14 dr Opera uitjcmçnJ JUdÍCÏOIU liJlisabeiA tozhde!l· 'i Dm/A I nou Ito utat, ~ tol pere ·abar rli a aqun- •era, dl ! !1 Úlll' :inada t ! I$ jort1 rents ols i.ó Erm, ro fN lnió Et- LLET DE SARDANES r MUSICA PER A COBLA. Orgarützat per l'Ajuntament d'aquesta població i l'entitat Tradicions i Costums, el roncul'l! és ad.reçnt n tots els ('OmpoRitol'l! menors de 40 nnys, podent-hi presentar wt màxim de dues obres (ol'i¡;iJILds i inèdites, no fStrcnades ni prenúudes en cap ultr•· concurs) per a cada wt dels premis que eshut dotats amb 200.0Ò0 (stwdanes) i 100.000 (músicu per u coblu) vcssotcs. Els ori¡;inuls de sru·dnncs han do sm· presentats en exemplar \inic, on tillll partitura d'inst•·umcntnció per u cobla d'onze instruments amb les corresponents pm·ticel·les i amb reducdó pea· n piano. Els origiuaJs per u mílSicn de cobla han dc tenir IDnt duradn entre 4· i 8 minuts. La data màxima de pt·esentació d'originuls és el din 30 de maig (13 h). Per u més informnció: AjWltament de ~roDet del Vallès. Pl. Prat de la Riba, 4. 08100 l\loUet d el Vallès. Tel.: (93) 71.95.00. Fa;\:: (93) 571.95.02. XXIX CONGRÉS INTERNACIO- NAL WILLEMS 1998. Del 15 ol 22 de ¡·uliol, lo ciutat italiana d'Udine aco lirò el 29è Congrés Internacional d'Educació Musical i Instrumental Willems 1998, que organitzo l'Associació lnterndcionol d'Educació Musical Willems, adreçat, principalment, o professors d'educació musical, de música i instrument de lots els nivells, estudiants de conservatori i de facultats de musicol~io i psicopedog?gio, com tombe o al~mnes del sistema d'ensenyament W1llems. El programo del congrés lractarò dels principals aspectes que caracteritzen el sistema Willems de lo mà de més de quaranta profesS<?rs encapçalats per Jacques i Béolnce Chof?.uis. Per o més informació: AlEM W1llems. 23, Rue du Cornet. 6~9290 Saint Genis-les.OIIières on). Tel.: 0033 .478446784. Fax: 33.478446300. E-mail: aiemw @willems.org. XVU( CURS lNTf:RNACIONAL D'INTERJ>RETACIO P'ORGUE A LA .PENINSULA lBERICA. lmparnt J>CI' Po•·gunista Josep M. Mus ~~ouct, el CLu·s tindrà Ooc a 1\foul- l' ~nc entt·c c-ls dies 20 i 25 rlo ju1:0 · El [Jrognuuu desenvoluparà ~stucli de diver·ses obres rle Cnbezon ' A~·~' d ~:~~cru dc Jle~·ediu, Correu e. Araltlco, Ba·wut i Cubnttilles, u ntes . ib'enes . d ¡ d'ultres comJtoSllors j s ~~gl es XVI, xvn i XVIII dc lliure e ecc•o dels nlwnnes. El curs u ornés admet 12 participants. La data ümit d 'inscripció és el dia 15 de juny. Per a més informació: M. l\tns. Apartat de correus 531. LJ.3200 Reus. Tel. i fax: (977) 77.37.99 XXVII CURS INTERNACIONAL DE GUITARRA JOSE LUIS LOPATEGUI. Organitzat per Aula de Música 7 i impartit per José Luis Lopotegui (nivell mitjà i superior) i per María José Sontos (curs d'iniciació i nivell elemental), el curs tindrà lloc entre els dies 18 i 25 de juliol ol Centre Borja de Sant Cugot del Vallès. Hi poden participar estudiants o partir dels 16 anys per ols nivell mitjà i superior i estudiants entre 1O i 15 anys per ol curs d'iniciació i nivell elemental. lo doto límit d'inscripció és el dia 1O de juliol. Per o més informació: Aula èle Música 7. Av. Diagonal, 327, 2n 1o. 08009 Barcelona . Tel.: (93)207.40.22. 15è CERTAl\1EN MUSICAL CEREJ'-BANYOLES DE COJ\IPOSICIO PER A COBLA. Premi Manel Snderra Puigferrer. Organitzat pel Foment de la Sardana dc Banyoles, hi poden participar lots els compositors, amb un màxim de dues obres (inèdites, mai no interpretades ni premiades en cap concurs, entre 5 i 20 minuts de durada) exclusivament pea· a cobla que no siguin sardanes. S'atorgaran tres premis, dotats amb 600.000, 400.000 i 200.000 pessetes, u més d'una menció especial juvenil de 200.000 pessetes per a llll autor menor d e 30 anys, encara que no hagi obtingut cap premi. La duta lúnit de presentació d'originals és el dia 31 d 'agost. Per a més informació: Foment de In Snrdana. Apartat de correus 125. 17820 Banyoles. CO!>JCURS INTERNACIONAL D~ MUSICA REINA ELISABETH DE BELGICA. Manifestació dedicada o diferents aspectes de lo música, lo eropero edició d'aquest concurs {l'any vinent) e¡;torà dedicada o lo composició i ol piano. En el cas de lo composició s'han d'adreçar les partitures abans del dia 5 de Qener oe 1999. Per ol concurs de p1ono, col formalitzar lo inscripció abans del dia 15 de gener de 1999. Per o més informació: Consolat General de Bèlgica o Barcelona (Srto. T. Romos). Tel.: (93)467.70.M (de dilluns o divendres, de 9-13 h i de 14-16h). TANGENTS Bones noves Malgrat que per ols qui segueixen el món coral no sigui cop novetat, crec que és bo fer lo constatació que uno iniciativa de fa anys es troba actualment ben consolidada. Em refereixo ol Cor de Nens Vivoldi. Dos discos, Viatges (1995) i Petits Cantors de Catalunya (1997); el segon premi l'any 1995 del Certamen Coral de Tolosa, el primer premi el juliol de 1997 ol Certamen Internacional de Contonigròs (primera coral catalana que l'obté), lo invitació pel mes de maig d'enguany a la trobada de corals d'arreu d'Europa a Basilea i que els hogin confiat lo inauguració del Festival de Torroella d'enguany, entre moltes altres distincions, ho ovalen. Nou anys de treball i el suport ben decidit d'uno escolo o lo qual pertanyen (IPSI) fon que lo coral no sigui un fet efímer sinó arrelat i que el teixit d'altres corals d'aquesta escolo que permet nodrir el Cor Vivoldi és uno garantia que l'afany constant de superació que du no s'esgota en les remarcables fites fins oro aconseguides. Cal no oblidar que tot aquest treball pacient i continuat s'ho confiat a unes bones mans, les d'Òscor Boada, ben conegut com o mestre col·loborodor i pianista titular des de l'a~y 1985 de l'Orfeó Cotolò. Es, doncs, uno bono novo que en un moment de crisi de transició d'un nostre valor universal -l'Escolania de Montserrat- hogi sorgit un altre grup que tombé pot representar dignament el nostre país arreu. I en el segon centenari del compositor montserratí Anselm Violo -en el qual vam poder detector el moment de l'Escolania, d'altra bonda lògic pel canvi de mestre titularvam remarcar uno altra bono nova, el bon nivell d'un altre nou conjunt, l'Orquestro Barroca Catalana, especialment en lo SimFonia núm. 17 en La ma¡or de Boccherini que van tocar molt vivament i amb uno notable qualitat de so. Jordi Maluquer 13 193 PANORAMA Lawr~nce V Festival Internacional d'Orgue d'Igualada r¡ursl prinwr trimestrl' de l'any 1998 s'està rcl!'brant la cinquena t•dició d<·l Fr~tivnl lntcmacional d'Orb'IH' a la Bnsílir•n dc Sanin Maria dc la capi tal dl' l'Anoia. Engunny, el Festival d'Or¡;,'llc ronstn ¡J ' un total de rinc coorf•rtl! dc· primer o•·d•·l', n càrrec dels j)I'CHti¡;,oioSI)S profc·ssorll G. Kauzinger (Alemanya), Ln¡• Antonini (Fran~a ), .José Luis rJ¡• A<tnino (Brasil), M. Soledad Mcndive (Espunya) i J. G. K.I·aner (Ah·munyu). Cul dir· que la tJjr·ecció artística del Fcslival éH u cura ¡](•I r·c<:oncgul orgo nisln i¡;,'llaludí .Joan Pnrndcll. Cul dit· també qu1• el segui ment dc•ls ronrrrts es fa gràt•it•s u una puntulln g~·nn de vídeo que Jl r·opo•·cionu unn viHiÓ idònja del concertistu, rlqnul t~s situut dur-rc•·c el públic. Els proper·s ¡·oncerts tenen lloc aquest A Foster dirigí Edip a París març els dics 8 i 22. u t·àn·et· ck M. Solt•dad Mendive i J. C. Kraner, rC!.JH'Ciivamenl. El beU marc banor flr l'ullar· de Sonta l\ra,·ia és t>srrut•nt per u Iu nnísiru ha•·roca de Bach , prinripal (·om positor d'or gue que és a la mujor·in d!' prog•·nnws escollits. No oblidrm, pen), qu~: tumh(. hi ha repertori d'antot·s t:ontC'mporonis com Olivet· Messiut~o, F•·onresl•hini , Julià o el basc J. Gur·idi. El Festival lnlf.;~·naciunn l ci'O•·grw d'Igualada s'ha consolidat com unu dc les cites musicals per· Clxcel·lèucio dc casa nostt·a, indefugib le jJer· uls umnnts d'aques t in~trumcnl, rínic pel' In st•vu comple.xital, pe•·ò també pe••· In sevn r·i quesa de matisos i Iu sontwitu t es pl<'nclorosa que ens omple i rnl'Íc1ueix mrcRicul- ment. Al Cl I actual direclor de l'Orquestro Sirr~. L co de Barcelona i Nocional de ea., nyo Lowrence Fester va dirigir amb ¡¡. èxit -segons uno informació del rot:' francès "Le Monde"- l'Orquestro Naòo<~ de França en les audicions de l'òpera fo.: de George Enesco. Les representacions van tenir lloc el pe sol gener ol Thééitre des Chomps-Eiysée¡ e· versió de concert i hi VOQ fer els rols prioo pols Philippe Fourcode (Edip), Georg&Er Crosnoru (Tirésios), Desmond Byrne (Créorl i Donald Litoker (el postor). Enesco, d'orige: romanès, com, Lowrence Fester, va rea!l! lo tragèdia d'Edip amb aquesta òpera escn to en el període d'entreguerres mundial!: l'Òpera de París. L'obro vo ser considerOO: cabdal en el repertori europeu en un 111) ment en què o París es descobrien les oln. de Milhoud, Hohn o Stravinsky. • e Jordi Budja d'~ I Del seu affm. Sr. Krzysztof Pende•·ecki U-lus tre figura dc la rrí'ació mu!!i('al &timat anuc: Li avan~o qur per a mi ha estat un plaer molt autèntic trnir· oportunitat dc conversar amb vostè, primer· de forma inclirecta en una especialment concorreguda rodn de premsn - Ja seva rapacitat de convocatòria és ben nCituble-, i després personalment juntament amb la noslt·a rol·laboradora Mònica Pagès. en una curta xerr·ada ronjun tu. 1 posats a avan çar, li avanço també el meu r·rcon rixeme nt sincer per l'exquisida amabilitat amiJ c¡uè cm va tr·acta r en les dues ocasions. Confesso qur el r·esuhat de l'esmentada conJerènria de pr·emsa ~a atiat· en nü l'afany de poder tractal'-lo més personalment, sobretot per causa d 'un argumc>nt, pel qual , disculpi Ja cosa, sento una feblesa especial. Em rcfcr·ei.xo a Lot el qu<' deriva d'aquella ex-periència (mit-a que van ser els cw·sos de Darmstadt, e n els qual!, durant una colla d'anys es van aplegar bona part dels noms més significatius de la creació musical sor·gida dc les cendres de la segona gran conflagració bèl·lira universal d'aquest segle. Entre els quals. no c·nl dir-ho, vo~tè mateix. amb eb Boulez, Ligeti, Nono, Varè&e. Cage. Lutoslaw,-ky. Stockhausen, Halftter. entt·c d"nltres insignes rol-Jegues. Curiosament. allò que en el seu moment -i no fa p as ta nt- va tenir un ressò ampli i es va constituir com a t·cferència plena de l'avantguardisme musical més radicnl i al hora universalment reconegut, ara scmhla cosa només digna d'un oblit com més espès miJJor. I opinions com les que ens va manifestar vostè mateix, no hi ha dubte que lú ajuden de manera molt sib'Tiificati va. M~R o mcnys va venir a dir qne allò no va tcni•· cap importància, que els compos.itors que hi vau intervenir· eren segones files comparats amb Mesaiaen. Bartók , Pr·okofiev i algun altre que ara mateix no r·cc~ordo , alhora que demostrava un escàs inter·ès a continuar d Lema. No puc negar-Li que els seus ar gtm1ents em van sorprench·e i crue no m'esperava aquesta mena de menyspreu per· aquell moment i, no cal dir-ho, per aquells col-Jegues. E n aquest darrer sentit, jo vaig insistir a rN~orda r·-li el'l noms cruc he esmentat abans, per evitar confusious -al Darmstadt dels intensos i feliços cinquanta i seixanta també circulaven fantasmes i com- eg< rol par~ro;-. i tnnmateL~ vostè va ratificar que, efectil·amt'nt. el11 Boulcz, Nono, Varèse, Ligeti i compan)ia t'l'CD músics de segona ma respecte dels Mesaiaen I !'Ompan} iU. Estimat ami<', r rec que vostè és un membrem~ d~ Ja l·acla elia mé~ àmpliament dotada confraria dr ''rr· nunriants" que• <'nil rnvaeix a tots enmig d'm1 cert alr de l'onsc-r·vador·isme. E n aqu est cas, de renwtciants a unH postulats, dc validesa segurament no absoluta -com gairebé tots-, p<'rÒ de negligència sospitosa. I dic· "sospitosa" 1 perquè si bé tothom és lliure, si ho fa nmh hon<>strrlat, de canviar de tessitura de pensa· mt> nt , eAtèti ra, o el cru e sigu.i, la cosa esdevé justament sospilOIUt quan aqu~>s ts canvis poden abonar el ri•r d'<~ntt·ua· tm una via de pseudo-t·utina mental i de cir moda explotadó de pt·eslÍ{:,''ÍS previs, adquirits molte; vegudc~:;, ui tus! , en la IJuita implicada, generosa i \ital pet· la n•novudó i potcnC'iació dels llenguatges erra· tius. Mu!liL·als i del que sigui. l permeti que en aqu~t Lcrmf• tan in~,rral, hi can·egui, també, Ja convicció :mili qul> va drf(·nsnr· r is cort·rnls "neo'' de més o mrny• tol -cla ssid~>mc, expressionisme, serialisme-, que tant marquen el monwnt actual i que. sense que posi eo dubtr la validesa d<> l'opció en els casos que ho mert'lx.in, d'antuvi tenen el "mèL·it" de potrnciar una mtki· ca favorable nls interessos mercadològics mu.~icab aJ. hora qut~ fan molt Iu impress.ió d'amagar, més d'un_a vegada, im.ufidències c:r·catives essencials. O po"..· cions ucomodaLÍ<'ies, segons el que he apuntat nbaru. Que CfLit'di clar· que la potència de la seva música, el.~ la t [ll ll i vam tt·nir una mostra significativa amb l'andí· ció dc l'csplrndid Concert per a violí núm.. 2 i l'honr,· teduL dt!mO!!h·ada en interpretar en un programa diri· git per vostè non1éa una composició pròpia, esdcveuen factors i mostres que allunyen en el seu csu·ic;te pln pta'Homtl fantusrncs dc fíndolc dels que he apw1tat. Pl•rò caper·o que acceptarà, amb la rnateixu hone~te­ dat, tflH'. considcr·adu la qüestió en temes genèriro. aqut'Sl allunyament no sigui o no pugui St'r absolut. p ub'IJi l:il'r·-ho considerat. Dd seu affm. Jaume Comellas S la flO•I ar!Í•Jlc reeid dio Alt ro de I Eut amb lo tle COll rrrrin uutlllm llc•s llllfUitJ Scnln I r('&tll'r /¡o lulo tomb l11 (frtJ, Ot$tJTl éUN!l\ Iu FiU: m'hirt •ió dr baU c¡t du J~ auolir dt COl hamtò pai i I fururla i Jo amb I ''""''Fiu m("" i l1orm( tU ri. Otl)'f, w prr lttm/1i fronr: demw /I Ori l'r11èr lím¡Jicl lantl>i dafo1 lura, idenrí e ,.,,. ,., PANORAMA Iirigí ·a Sirr!;. de CG:: amb gcy :!el ret:. Nado-~ I )pera fi: Ioc el pa, Torna el cicle Europa en Concert A Itàlia s'especula amb Muti com a successor d'Abbado a Berlín i -E~lées~ rols prloo ;eorge& ne [Crécri ), d'orig~ -va reci!Q operoeJQ: 11undio~c sideral; )O en un m· n les oiR I S r¡m· ha informat rccculmcnl e l rotntlu .n Corricr c clcllu Seru• , hi Lm la ponibUitnt crue Riccardo Muti, director ortí.,tlc del teatre milanès dc Lo c~tlu, succeeixi l'nny 2002 e l 8Cu computrioto Cluudio Abbndo ni cnpdnvnnl dc Iu Filllllrmònica de Berlin. En orrue8ts ruonJ!'IIII< Muti <'~Iu tro>bnllnnt amh In Filhnrmlonir•n clt• Vicnu çn unu sè rie de concerts que dcsprt!s d 'nfeo·ir ui Musikvtrcin vienès porturit t•n ~rn o tlifcr·culs auditoria europeus i ni~ Estull< Unit.'!. Rc•pectc tiri rumor 'l"" ,.¡ ~ituu n Iu Filbnrmònien dc Berlín , e l cliroclor dc Lu Sonin l111 clcclnrul r¡n11 tot i s c•ntio· 1111 g run r.~IICclc per l'oo·c¡ucstro ht•rl hw~u, "l'm tro/¡~ totalmc111t implir•fll '""" t•l "'"" tcotre i 4'gOilll ~rtii'B,­ laD}Í3 riaen 1 nés de e "1'1'~t·t ali' ant.q a solutn osa. I ho fa )ensaamcnt ~~ risa decñlnolte.; i ,ilJJI crea· lqut">l óamh IYS tul • tant osi dl :nel'l'i· mlhi· als aJ. d'una poqJaru. co, dr .'aodi- ~on~ a diri:v!'nen te pla uot.at. ·neoteIèrirr:. tsolut. amb In meVfJ orc¡u~>31rll 11 Ú1 Sro/11, fet que tira m'impPdei:r tic !H'IUar ('" re1 mh". DC'!pr6. ussenyolu que no es trohu en cup CUI\!8 per n'Solir el llor• dc rr~¡>Onsnble de la Filhnronònirn dc Berlín, "com ltUIIfJOC rn'lri lrobaro qutm f'4 t'ri ¡~roduir la surcesrió de Karnjmo. Sór moll /elit; 11mb el lrcbaU que mt•no r•mb l'oN¡uestrn tle Lo Scnfn dCJ de fa ,.,:, dl' nl'u anya i dt•l.c rnuflllts auoliiJ, Pel qur /li c1 l'tiJIOstll de/A mitjcm11 clt! comunicació sabre el fulur dc In Filharmòtticcl d,. Bnlúo, porle11 eswfvior-se espoï i tPrllpl pe( que /li lli "'"" 11om. El noeu futur -ha refermnt- coinl'ideix nmb La Sl'llla i tomb,: omb lo Fil/oomtòniro de Viena i omb la 1ll' Ito R(ldio dl' Bavil'ro, omb IN qual. • 'illlnosifitJIII'II Il's ml' ves rl'flldmu ". .Fi~ulnccnt, Muti n•senyoln <IOC el, h .its oruportunts nc:omei(Uits nnob In Filhornoòuicll dl' Lu Sculu t'S vincult•n o i\TonrL ''L'orquf'.slrfl /ttl CTCit"UI. (?11 ClQUPilS nnyr amb l'I 11om 1lc Mo::wrt no aofamcnt llle!l per fe• simftuoies r¡otP /tem úoterprctot siloó ' fet • • fiJWrl's 11er I"' sl3 l<mob~ tl t¡ul> hem , ,ront: 111' Mo:tort i llltlllrtr/1111'111 ' • • detnll/1(1 U<fiM .. I //UrKfU~UUm tl / (' t•ort dn In fm s l'f'&llèllcia del de C/uclr es , '. lUJIII"Ifl $U.. . . • t' .'l'U! couacu1Ptxr 011~ b Clllll matt111111!1lltlf. Drl moro l' . mop,~, u,,.;,,¡,, ml'troj'ú!ir d1• Mort ve tot: . ' • mtt8t(•<ll tllmbt•ln 111 b' t ftlal'lll t¡ut• cc lrt• ctndaforad~/'1 . •. tpllr('nÇtJ nwrmona tle i'f•lcrtpb' . I turo d'un CI •l'nJ '"'· llqut•$111 ,:, /11 nostr11 'd ; Plllitut llnrgnmeroJ pl'rSI'I{IIidll: i IlO hi t'Otm rellunc/(lr". e A. C. El Cor Lleder Camera i el jove vlloncel•lista Cristian Poltéra, protagonistes, entre d'altres, de la segona edició d'Europa en Concert n total de dotze concet·ts configuren l a segona edició del cicle Europa en ConceL·L que va començar el passat 15 de març i quo es desenrotllarà fu1s al proper 10 çlp juny. Aquest cicle éa organüzat per Tempus Mundi i promogut peL· l'Escola de Música Juan P edro CuiTero, els instituts Italià i Francrs i els consolats generals de Suècia i Su:issa, amb Ja col·laboració de nombroses institucions i empreses. En aquest aplec de concerts hom ofereix una visió de la interpretació camhrística europea jove, bat·r<'jada amb la presència d'algun nom consagrat, com és el cas de l'il·lustre violinista italià Rugger o Ricci, que ha obert el cicle. o b é el nostre Marçal Cervera, que actuarà amb la pianista Brigitte Meycr. L'objectiu principal d"Ew·opa en Concert és donar opor·tunitats als joves talents d'arreu d'Europa dc donru·-se a conèi.xer· a Bm·celomt. Es tracta d'artistes amb una sòlida for·macíó, guanyado•·s de con cursos internacionals, amb una C8l'L'CI'a concer.·tística i discogràfica incipicnl. Aquest és el cas dels piru1isl.cs Muul'izio Zanini (Itàlia) i Niklas SivciOv violoncel i pia(Suècia), o del duo no Poltéra-Kolly. Kolly ha em·cgistral amb I'OBC els concer ts d 'Eugéne d 'Albert sota la dirrrció dr Ronald Zolhnan. També Arr·à pn'- U ue sent a l'Estat espanyol un dels grans cx-pon{'nts de r escola de vent fr-ancesa dds druTe•·s anys, l'Octet ParísBastiiJc, int<'grat per músics molL joV!'S que ocupen els pL-imers faristols dc les orquestres europees més prestigiost:s i que vu obtenir al cap de dos m<•sos dc la seva et·eació el primer pr·cmi del Concurs Internacional de Músi<'u de Cnmhr·a de París. També c·al feL' esment del Logos Ensemble, guanyador d!> la 23a edició del Concurs lntcmacional de Bourges. Pel que fa a representants del país, cal fer esment del Quartet de Saxòforu. 3+L que oferirà un probrrama contemporani que inclourà l'!>strena de Quartet de Xavier Boliart. També hi intervindrà el grup Alin Musica, crue oferirà nn programa dt'dicat al repertori jucleoespanyol. i el Cor Madrigal i el Cor Lieder Cam('ra. que actuaran conjuntament amb un programa titulat Sim- Jonisme vocal a cappella. Enguany s'ban diversificat els espais del cicle, t:n comptes de L'c alítzar-se exdnsivament en un de sol, rom a l'edició antel'ior. Sense moul't' 's dt• Jn zona de Ciutat Vella. i nmh un clar protagonisme de l'auditot'Ï del Casal del Metge, també se cclebnm concerts ni Centre de Cultura Contemporània de Barcelona. a l'csglé-.ia dels Sants Just i Pastor i a l'rsglé:-ia de Santa Anna.• PANORAMA Torroella va homenatiar Anselm Viola a rclcbraeió del segon <'Cil l('l1:ll·i ric la mort del pare An selm Viola ( 1738- 1798) va fer omplit· d'urtivit uts musicals la vila nata l cl' ~:~q iH's l mcsll·e montserru tJ. l!;n pfecl<•, la vila de Ton·oella de Montgl"Í des del 23 dc gener fins al :31 de gener va voler L 162 16 196 n•nt~ mali I p er ORIOL PÉREZ l IREVIÑO commcmo•·a•· l'efrmèt-ide d'un dds t't'¡.n·esen Lats més notables de l'anomenat classicisme musical català. Així. JoH·ntuts Musicals de TotTOt>IJa de Montgr·í \a programat· una <·onfct·ènl'ía i tre con('t>rts, entri' <'I quals va destacar el conC'ert ofl't't per l'Escolania de Montser•·a t. la C01·al Antics Escolans de Montserrat i rOrquestra Barr oca Catalana. tots sota la din~I"I'ÏÓ dc .Jordi-Agustí Piqué C'n una audició que va set· retransmesa en clit·ecte per les càmeres de 'n,lcvisió de Catalunya. Abans, però, d 'aquest a nhelat con('ert (•sdevingut el 30 de gener·, la clavicf'mbal·]jsta i musicòloga Ma•·ia Lhüsa Cortada va t·ealitzar els elies 23 i 24 de gen er, r<'Sp<'clivament, una confet·èn cia i tul concert dedicats a la figur·a d ' Anselm Viola. Una mostra cxcel·lent dels con eixements refct·ents a \iola d. aquesta barTf'lonina han quedat paleos, alhora. <'n una publicació del Departament de Cultura de la Generaütat de Catalunya (li Centenari de la mort d'Anselm V'wl.a) apan~guda paral·lelament a ]a cell'bració d'aCfUesta efemèJide. É s per això qur aqw'sta eommemonH·ió ha tiJ1{:,''1lt un reUeu especial q ue, en abiinluL, {los ara havia succeït en el panorama musical c·atalà. Tant de bo aquest impuls inídat d<'S dc Joventuts Musica ls de Torroella de Montgr í no quedi aturat aquí i la t·ecuperac·ió del Telemac:o de Fer- L't r·an Sor Unlio l d e 1997 amh motiu del bicentenari de la seva estt·ena a Barcelona) i aquesta commemoració força intensa i exhaus tiva sibrttln f'ls clos pilan, per a una sèrie de pt·o~:,rt·ess i vcs atencions a la mÚ!>ica històrica del nostre paí . Si tot això fos insuficient, la idea d'utiliLza r una o•·questt·a amb lnstmmcnts ot·íginals (J'O•·questt·a Ban·ora Catalana que impuJsa Ser~:.r:i Casademu nt) ha permès escoltar un a ohra amb els colors, les proporcions i for-ces orcruestt·al s apt·opia ls; fin s a r a , una vel·sió amb ('t·iter is històrics e r a inexistent. Si a la importància dc l'cf(•mèride, hi sumem la pt·escntacíó del nou director d e l'Eseolania d e Montserrat, g. Jordi-Agustí Piqué i Collado. amb una obt·a d'envcr·gadura i dific ultat com la Missa Alma redemptori.s mater, és evident que el concert dt> Tonoella de Montgrí e t·a algu11a co. a m ~s que un mer conce•·t: era la presèn cia d'una ins litu<"iÓ mus ical a Ja qual Viola va d edica•· uns anys de Ja seva vida i que anava a commemor·at· d hicentenaú de la seva mor·t a la vi la que l'havia vist uéuwr. Potser fo t·cn a< rues ts fa cl.or~;, juntament amh la l'ctr ansmissió televisiva, les q ue van p r·ovoca •· un cert ncrviosismt• que no va acabar· de materialitzar· lrs bones inten cions en l'esti l o el fet de Ja incorpoa·ació a I'Pstructura de la Missa d ' u na Sonata da chiesa en La Major. K.2t (241 b) de Mozart l de dos mnl!t (O quam suavis i Ego sum) & Nat·cís Casanoves que, sens dul~ te, adequaven molt més una l'i' constt·ucció musical p resent rn d context d e la celebnció lit(u·~1. No obstan t això, no podem negar que la ver sió oferta al monestirdr Montscn·at, dos dies despré; d.. TmToella, va anar p er uns altri< camins (afinació, equilibri i t'lli· past sonor) que permt'ten esperar bons augw'is del treball nnt-i1'21 de J onli-Agustí Piqué. De totes maneres, sí algun. cosa va quedar palesa és la btU•· sa i interès d'una Missa que. et la majoria de misses del classiri,. m e europeu, intenta ser una fu·1 i síntesi entre l'estil italianitzant (àries) amb el contrapunt i u retòrica barrocs (cors). De ¡,rrao envergadm·a, no hi ha dubte qw· en la hipotètica elaboració d'un cànon musical d 'obres mubicnb catal an es aquesta Missa Alma r~· clemptoris mater ocupal'ia un Uoc destacat i predominant. L'endemà de la vinguda dt• l'Escolania a Torroella, l'Ensemhle de Vent Empordà i ~ Cor Anselm Viola sota la dim· eió de .Toa quim de la Cuesta 1·aa oferir una selecció d'obres contemporànies del temps 1i•rul pe t· Viola (Vinyals, Martin i .oIe•·, AJhareda, Carcoler. Soltr. entre d 'altres) . Totes aquestes activitats, al nostre entendre, no han estat b simple successió de celebracion,, sinó que han tingut al darrerrla volm1tat de remarcar la illl" portància de la figw·a de ''iola en el context dels països bispn· nies . Esp erem que, l'any I'ÍDI'III, la mateixa sort pu 0aui tenir w• al· trc mesLt·e mon tserr atí: rarr~> Casanoves, una altr a figura in· discutible d el classicisme i 1~ qui es commernorat·an els tlo•· cents a nys de la seva mort. 1 Ah go A1 prujt• l"l'Jll'l guilu mur~ Iu un rru 1 j¡•("( i guita! Du mnig dir· ió mudu tlir ri musi• t•rulr com !l.aln 21.3( amb !lrigo I rin d"alu amb PANORAMA 1r L'atractiva oferta del 9è Festival de Guitarra de Barcelona porta, entre d'altres, John Williams, Paf Metheny i Manolo Sanlúcar rnb la rropo¡;ta P(J/abra dl' Guï- A torm /,(1/ÜW. que rl'nnl'i' dife- K?·l: rent- guitarri.stt·~ (La ny Cor) t•ll. Tomati to. Lui' Salinas, Jorcli Bonell, Tito AJrrclo, Jor•l Àavit·r·. Ray Gómez. Oic•o ·\madur i J oan Bibiloni, ··pru·c·• Jcl •s motrt., sum) dt ~r¿jc<·t~) qu1• hun uduptat r_an~ons dd ~ns du~ , 11 iturrn, 111 una r¡c mten d jtúrgira :m negar nestirdt 3prés dl ns altr;, 11 i emespenr musil'a. algun. la beiJ... ¡ue. COll ~ lassiri'­ ma fu.<i: anitzant llit i b rflll'rlllri ¡:cnu'inanwnl llull per a In ronren~ar •·I passat :n dc ~ 1 a 1·ç, al Pnlon dc Iu Mús itu Cu tnlana , In novt•na ed ició dl'l Jf¡•sLivul clt• Gnila n·u cic Barct'lonu que o r¡;un itzu P rojrl't i lJLIC té I"Oill ll dirf'CtO I" Ul"lÍstic: e l guitarrisUt jupou(:s lt·hiro S uzuki. Durunt aqm:sl ulwil i e l proper mail! nou roncr•rts més •·onfigur<·n l 'cdíd6 d't•nguany, que ufcr·t'i" apn):Úmudnmrnl 16.000 locali t at~ per· gaudir dr la guitarrn cn 1lifet·l'nls ¡•;;tils nmsieals. L'ofrr·ta m~h t·là~>,ica t'S conrentru t•n quau·e eoucf•rts llU!' tl'nl'n rom a lli'Ula¡:onistt·s t'I duu hongar·ès l.atona Ctútm· Duo ( 18 d'nlwil, a Ics 21.30 h a la Ca1n•llu .lt• Santa Annu, amb ohrl'~ dt> llündl'l, Scal'l alli. Rodri{!o. \Jbéni:r. i Piazzolla). l'I Yienna String Quar·tt·t amb l d1ir·o uzuki (25 d'abril. 2l.30 h a Sant !~clip ~cr·i , amb obrt•s dt' llu ) dn, Bo..chc r·ini i Manolo Sanlúcar Dvonik), l'aus tr·alià J ohn William¡, t>n solitar·i (21 de maig, 21.30 b al Palau de Ja Música Catalana. arub obres dl' Seadatti, Theodor·akis, Browt•r, Vivaldi i Domeniconi) i la novetat d!'l eoncer·t de gtútarTa i claviconli ofer t pt•r Godelieve Monden i Thomas Ragossing (28 de maig. 21.30 a la Capt'lla de Santa Anna. nmh obr es de Soler-, Bach. Beetho\'en. Ponce. Granunos i Boccherini). Entre el ja7-Z. la música llatina i l'I namenc. la resta de propobtc¡¡ vénl'n de la mà de l"Andy Sumnwn. Trio. furmat per Andy Summ!'rs (guitarra. r:~- nl('mhn· dt• Tlw Polict'), J en-y Watts (baix) i Bernie Ort'ssel (ba te ria ). n Luz tle Gn8 el 29 d · nbril (22,30 b); e l cubà CompU) egundo > sus :i\luchachos, en Iu w r·a del seu 90è aniversari!, al Palau de In l\l úsiea Catnlana el 30 d 'ubril (21 ,30 h ); l'ho menatge dc torn dedicat o Gnrcín Lorca amb la banda encnpçaladu pe•· Man olo Sa n]rícar i la cantcLOro Canncn Lina r·cs, el 13 dc maig a l Pul au 1l1· In Müskn Cutalana (21 ,30 h) ; l' incomlmsl ihl c Put Melheny amb ol seu ¡;nrp , el 23 dr maig al Palau ci' EsIHl r'tll (22 h ), en 110 conct·r·t més avitlt intimiHtn per· a :~.000 persones; i, finaJm••nt, C'i bmsilcr· Joao Bosco i e l seu g r·up, d 29 d e maig al Me rcat de Ics Flo•·a (21 h ). Lc•s lo•·alito ts. d c 2.500 pessetes la més b:wnta a 6.000 Iu més ca ra (conl'ert dt• Compuy Se¡,'Undo, a plaleu d e l Pulau), podrn odc¡uiri•·-se pel siste ma Tt·I- Entrode~ de Caixo Catalun ya in les olirinrs d"ncrucsla enti tat bancària. L'organitz¡wió cumpta amb els patroc inadors i col-la boradors habitual¡, i amb 1111 p•·es~upost d e 57 mili ons de pessetes, un 20% més que a l'edició d e ran y pussa t.• De gran ilite qu1 }ÏÓ d'un musical• 1bna rtun Uor l ;uda dt J'fu¡. I. ·dà i d a direc· •sta nD res ron,;>cul in i So• Soler. Aquest establiment, ubica t a 100 metres del Palau de la Música Catalana, ofereix una àmplia i selecta varietat d'objectes relacionats amb el Palau, el Modernisme i el món de l'art i la cultura. tats, ti estat b racioJI!. rrereb la ior le \'iob 3 Estem a la seva disposició. No deixi de visitar-nos; l'encantarà. hispÀ· vinent. tr un~· Narcj, ;ura in· ¡e i df ~ls 1'. do- CI St. Pere més Alt- Plaça de Lluís Millet Fundació Orfeó Català-Palau de la Música Catalana Aldeasa, Palacios y Museos DESPRÉS DE 524 ANYS TREBALLANT AMB INSTRUMENTS DE CORDA I INSTRUMENTS DE VENT =,-HEM ACABAT AFECCIONANT-NOS A TOTS ELS ALTRES INSTRUMENTS Pal~ lau I \.rru IIUt•l d~ lo per I J deM scmp tació hora que 1 vega• Això que t hrn , em oc intèr tocat da, tlels xin, dabJ, És ma te neqt vu + IJIIt'S qur Port de Barcelona .Autoritat Pontduia dC'! UarccJona Membre d'Honor de l a Fundac ió Orfeó Català - Palau de la Música Paln na,< rat canL ble. PANORAMA CRÍTICA Simfonisme romàntic Iht'rt•amt•t·u. Or·qttt'~lra Tunhallt> clt• ZuriC'. Fdicity Lot. soprano. 'lt•t•mt• Jüni, dirN·t·ió. Simfonia n!Ím. 5 de P. I. Tll.niko,~ki • .tdagio ( \ Simfoniu) el .. G. \Iahl,•r i Quatre últimes çançans dc R. Stra u•~. Palau tlt> lo 'fü~it•a Catalana. 2.J. dc fehret· dl' 1998. per F.T.-B. a dutat s uïsba dc Zuric t6 un dels auditori~ amb més bona Ht'IÍStica d'Europa, sala amb més de cun l anys d't•xistèociu i que IH'tt ll un dels conjunts simfònics dc '!1és pr·cstigi rlcl mumcnt. Es una dada qui' , en molts sentits, cos agradat·in imitar aviat a Barrelonn ... Ccotrant- uos ja cn c.-I concert. et·a pn·vis t que l'actuació de l'orquestnl titular de la TonhaUc, a Barcelona fos dir·igidu pt•r· Ccorg Solti. però la mort d'aquest directot·. t•sdcvinguda el mes dc ~ctembre . va coovet·tit· el ronccrt en un honu•n11tgc pòstum al gran di•·ector que el públic habitual d' JbcrCillllel'll VIl haver d ' arreptat· amb inevitable resignació. Solti ja ha viu cst·ollil el pro¡,"l·ama per a la seva actuació a Bat'cclonu i per uo d ei.xar· sense <·nmpHment r i dosig dd dit·ector desaparegui , l'twqucstr·u suïssa va intcrpt·etm·-lo amb ad m.it·ab l e.t~ t•cs uhats sota el gest serè i pn•rís dr Neemo Jarvi. omés haui'Ít•m demanat una mica menys dt• fotalis me ui caràc ter èpic o heroic que es 'a donar· a la tt·aducció dc la Simfonia núm. 5 dc T.uikovski. Al marge d'aqurstu obst•r vacto. il'l'emeiablrmen t subjectiva. la música dc Txaikovski va posat· de mrulifest amb vcdtabl!' bl'illa nto1· la seva magnífica factura ol'C¡ucstnll, amb la ¡wl'fPcla realització dels enllonços melòclics eutrc Ics diverses famíJies ins trumentals i en la gradac ió, sense violi·ncies o intcn·upcions, dds contrastos -a vcgadc~> un xic durs en els metalls i tanmateix subtils. quan er en a càr·•·ec de la c01·do. Veritablement. .Jiin i amb L Malte Arruabarrena, Slr Nevllle Marriner i Francesc Garrigosa Dignitat en el Requiem de Mozart Palau 100. Orqut•slru tic Caduqués. Cor de Cambra del Palau de la l\Iúsi(•u Cutalnnu. Isabel Monar, soprano. l\Iaite Arruoburrena, me::;:;o. Fr·um·csc Gan·igosu, tenor. Josep-Mi- quel Ramon. but·ítcm. Oin•(·ció: Sir Ncville MotTiner. Pa1atl dr lo Mú~it'll Catuluno. 13 dt> foJbr·c•· de 1998. per F.TAVERNA·BECH P el seu contingut i les seves innombrubles quaJitats, el Requieru dc Mozart és una obra 4ue sempre susciturà l'expectació dels melòmans i albora marcarà tots aquells que n'acaren pe t· primct·a vegada la inter·pretació. Ai:<ò 1•ol dir que el públic que e posa a escoltar· l'obra ja sent d'antuli una emorió especial, i per als intèrprets, en cantar·-la i tocar-la per primct·a vegada, signifi <·a . al mat·ge d~ resultats que assoleiXJ.n, tma vivència inoblidable. És, doncs, en aquest cUma d'cx1:epcionalitat ·que va tenir Uoc l'cxeCLtció dd Requiem dc Mozut·L. D'aquesta manet·a podem di t· que el Cot· de Cambra del Palau do la Música Catalana, exhaustivument pt·cpurat per Jordi Casas, va ~antar amb rermcsa i notales resultats les sevc!! parts. Els solistes vocals van col·labor ar a l'excepcionalitat de la vetllada amb unc's intet·vencions càlides i emocionades. Així, cal destacar la subtilesa de les inflexions en el cant de la sopt·ano Isabel Monar. el drama! is me i la commosa dicció de la mez;:;o Maite Arruaharrena, l'estil briUant del tenor Francesc GatTigosa i. per la seva part, el baríton Josep Miquel Ramon va causar impacte en el públic per la seva continguda expressió tràgica en les seves intervencions. Si aquests van ésser uns clements ben decisius perquè el director Sir Neville Marl'incr pogués estructut'lll' una plausible ve rsió de l'obr·¡¡ mozar·tiaua, s'ha de reconèixer que L'OrcruesLra de Cadaqués t ambé va contriLui•· decisivament a l'èxil amb tma actuació cor-recta e n la qual es van s upet·at· sense problemes alguns esculis instnrmentals. la rc,.,po:;ta plmtual dc l'orqul'stra , va oferit· una lt•clum ben suggestiva dc l'obt·a. qualitat que igualmt•nt es va assolir en el líric Adagio que Ma hlet· havia destinat a la seva De.~enu Simfonia, la qual va drixar inconclusa a ca usa dc la seva mort. No va manca r tensió al disr ur·s angoixant i dramàtic qut• vet·tebra aquest fragment simfònic mahlerià, potsc1· no tan vivencial i calidoscòpic com en altres dc Ics seves sinúonies i. t anmateix, clotat d'una lluminositat crua com si evités la difuminació més poètica d'altre de le seves obt·cs, que aqui. en el dcsplrgamenl sense transició dels seus colors sonors, esdevé Lt·àgica. Va ésser en aquest aspecte on la centúl'iu s uïssa va excel·lir p er p osa1·-lo de manifest en un desenvolupament que anava dcsgt·unant sense dilacions els seus episodis, més que nostàlgics, diríe m ser c.-nament desesper·ats, s i això és possihl.e. Actuació p erfecta que polse•·, i aqu] reapareix la 1·isió personal a l'hora d'opina r. no es va assolir d el tol en les Quatre últimes cançons d e Richard Strauss, on el vibrat, segurament massa acusat o fins i tot la duresa de re t·tes inflexions, en la ,·eu d e la soprano Felicity Lot. van r estar n oblesa lírica al discurs i on l'orquestra, per un estil més inclinat a l'apassioname nt que no pas al de C t'CIH' atmosferes e:Kpressives, va desdibuixar un xic el caràcter· entre ser è i contemplatiu d' una música que potser Strauss ja va escriur·e com a r ecord conclusiu i malencònic de la seva trajectòria vital i que a vegades, p erò. tr·anscol'l'egué al marge i d esentenent-se de la seva èp oca . PANORAMA CRÍTICA la màgia cie Declcer Çh·questra Simfònica de Burcclloun i Nacional dc Catahmyn. Angcl J esús García, violí. U on-Jung Kim, piano. Dirrerió: Fran:t:-Paul Dcl'kcr. MonLSaJvntge, Mcndel~sohu i Ric·hnrd Strauas. Palau dc la MúKi1•n Catuloua. 14 de febret· dc 1998. per F.T.-B. questa vegada el director FranzPaul Deck e•· no ho tingué fàcil, per bé que en la segona part del concert , dedicada a Strauss, va entusiasmar el púhlic del Palau. En el programa s'informava que el Poema concertant de Montsalvatge va ésser escrit en una època grisa de Barcelona. la del principi dels anys cinquanta. Uns temps en els quals el país vivia aïllat i, en certs moments, es teniu la por d'excedir-se més enllà dels limits que marcaven la tradició secular en qualsevol manifestació artística. Afortunadament hi havia les excepcions que, malgrat l'opressió, d eixaven respirar els barcelonins. Sense allargar-nos-hi , podem dir que habitualment les programacions dels concerts se centraven majoritàriament en el període clàssic i romàntic. A Certament. els pentagrames d'aquest Poema, gairebé a mig segle dc distància, van manifestar una cet·ta indecisió, com si Montsalvatge sentís l'att·acció d 'arrelar-se en la forma concertant dels clàssics -no oblidem la seva formació com a violinistai, alhora, volgués evolucionar vers h oritzons dc mél! novetat. com els que ofrria el seu personal antillisme, en aquell moment no del tot definit. En definitiva, l'obra posseeix un sentit eclèctic que dificulta una interpretació francamen t comunicativa i així ho va reflectjr la versió brillant pc•·ò quelcom freda d'Auge! Jesús García. D'altra banda, sembla que Mendelssobn mai no se sentí plenament satisfet del seu Primer concert per a piano i orquestra. S'h a de reconèixer que l'obra no solament és complexa, sinó que també ofereix un bigarrament de dificultats no sempre prou justifica- Hae-.lung Kim des. Amb tot, r obr a resulta altament interessant des del punt de vista conce•·tant, ja que piano i orquestra es contt·aposen i 11s comp lementen amb intoressants formulacions de base contrapuntística ui llarg d'uns drsenvolupaments ben tramats. Tanmateix. la concepció e"\cessivament temperamental de la pianista Hae-Jung Kim, amb una pulsació rígida i mancada de matiRos, com també la seva actitud egocèntrica tot prescindint de l'orquesn·a , van convertir l'execució en un confús i caòtic segu it de vanes ostentacions dc velocitat i força virtuosístiques. Fins aqui, doncs, el concert va desenvoluparse en compartiments estancs en què l'orquestra i Oecker es linútaven a subministrar uns fons a unes actuacions solistes que, en el cas d'Àngel J esús García no semblava prou motivat per l'eclecticisme o la timidesa estètica del Poe- Creatiu Serglu Comissiona Orquestra Simfònica de Barcelona i Nocional dc Catalunya. Direcció~ Sergiu Comi•~iona. Variacions sobre un tl'ma dl' Uaydn de Brahms, Simfonia núm. 100. "Militar" de Haydn i Suite de Romeo i }uli.eta de Pt·okofiev. Palau de Ja MIÍsira Catalana. 6 de febrer de 1998. per F.T.B. D 20 200 es de fa molt de temps el nom de Comissiona figura en la constel·lació dels grans directors i aquesta situació artística l'ba assolit potse•· sense èxits esclatants o espectaculars, sinó amb un treball que procura primordialment aprofundir en el contingut de les obres i transmetre-les de manera que, primer els músics de rorquestra i després el públic que l'escolta, puguin identificar-se amb la intencionalitat i contingut de la partitura. En les seves versions, és difícil percebre-hi f rases que cerquin l'impacte o bé l'actitud que només obeeixi al propòsit d'impressionar l'oient, segtH·ament per aquesta raó les sev..-s lectures semblen desenvolupar-se dins d'un expressionisme objectiu, gairebé eclèctic, com si eiJ més qur Serglu Coml..lona participar. es ÜO'Útés a controlar la bona marxa del discurs sonor i a estar atent a la correcció de Ics frases, tot evitant possibles ma concertant dc Mont.~ vatge i que, pCJ· part dHae-Jung Kün, leniu b'~"•n· dificultats de conju..nr d vet·b "concertar". ~ AJlili tot, el COn('Cii \¡ eanviar de signe amb 1 magnífica, bella i ràlid, traducció que Derkt·r r ot·questra van oferir d. L música operísticu de R chard Strauss. L'equilihn 1 la plenitud de la corda 111 la inteqn·etació del ''Se1. let" de l'òpera Caprir!W, com també l'a11nosfcru ~ rontrapòsició l'nLJ.·r ri" ·•r. timents d'angoixa i dr' pau desitjada que r, ,, crear en la ··Fanta•ia~ La clona sense ombra 1, i nalment. com a punt cul:. nant del concert, la On tuació del ritme, la mrr.. d'opalescència que es 11 assolir en la sonoritat 11r· questTal per contrastar-U amb d 'altres scmhlant;; aJ¡ clu•·esa i netedat de k arestes del diamant, i aril especialment el dramati·1 que es va imprimir a la lrr tura de la ..Dansa.. dr lom.é, van posar de mar. fest com Decker té la 11J11,. de transfomar una nctuaa: que semblava abocada ; desencert en un acte nww· rabJe pel seu contirwt' emotiu i rextraordinàrv brillantor de la tasca o questral. desequilibris i exceesu. tt la dicció. Per raó d'aqu,. ta actitud podem dir Qll! la música sota el gest rlar auster de Comissiona, ut que no suscita•· emorion• va induir-nos a llllll rl'ftp ció de caire contemplat abans que incitar a I'auw ció participativa. Tanmateix, en el foo.• 1 d'una manera ref'Jr.our: s'ha de reconèixer In lor dat de la seva conrcpri•í 1 Bt·ahms, la diafanitat qt va in1primir a la simfo111l haydiniana i com la Swt• de Romeo i ]ulieta ell' J>rl> kofiev -a parer no>trl'· ~ millor traducció del ~ cert- ens va mostrar I• la imaginació del joc ,,or per narrar l'acció d quest drama arquetipir soui t•iold 199& Ort!\ ~lfl'l (oM¡ qur.1 Heo2 per F. romp< cas de Zf (1! f,tà 8 mÚ~iCI Malgn s'ba f tard e Iu miÍ! ze ha, de mo una dr. interet època. llhnen ma nb un xi mena ducció rials e en el d ludó, JIOC Ci cupric deixen ble v di•rut ció i t .:e$, d de Af Steph: tncnt l'OSC tular. L'et de He temps a una obres goo, a ci6 dc centra orquc ntacio vn, te com pi tica 1 ma ny. Jlertru PúhUc dos r PANORAMA CRÍTICA MonL~ part d :úa grunlJllgar ncert 1 amb ~ i càJii¡ )er.krJ 1 erirrH de corda m lel "Su. 'apricdo, >sf1•ra ~ e els sen· i dç ~ 11 Lasia~ ~ tbra i. fi. tnt cu]¡¡¡. la 1JD:. la llltti te e· '• >ritat tr· tra>t.ar-lt lantsab t de ~ 'Il. i nd aruati.'lll r a lak>r· t'' dd•· de maLi- ~ la yirtlJ: actuaài ·ocada ~ :te melllli 1 con~ ordinàril tasca tl'· CCS505" d"aqurr dir q1! ;~t cbr _ona. .- l :mocil;r.- na rertt tempiJii¡ a randi- el {(lli! reDelin r la br.ocepcióll ni tal q1ll sinÚo!iÍJ Ja Sult1 a deP!lt JOSI:rt', b 1 del Soli~tt·, dt• rOBC. Sonntct per n violí i piano, Sonata per a riola i piano i Quintl't de vent. Saló dl.' Cent. 26 de febrer de !998. Orqut•,tro Sirnfònit•a dr Ban·rl<ma i Nocional de Catalunya. Strphen Hough, piano. Direr<·ill: Lawrence FoijiC~. Ob~ron (o/K!rtura) dt' C. M. von .W~bet·, ç:on~ert per a pmno ~or­ q¡mtra de W. r\. Moznrlt Smifoma num. 7 dc Hans Werne•· Ht•nze. Poluu dt> la Mú8ÏI'U Cululunal. 27 de fcbn~•· de 1998. fu. :quilihn¡ •e es '" música de Werner Henze arri•a a Barcelona ('(llt ;trar ub joc so~ :ció diJetípir· per F.T.·B. er una vegada s 'hR obrat c:om P culla en la presenta<·ió d'un compositot· que, com en el cas dc Hans \Verne1· J [en"~ (1926), ha destacat i està aportant idPes a la música del nostre segle. Malgrat que l' atTibada s'ha prodwt amb un r etard consider able, ja que la música dc \Verne•· Hcnze ha estat reroneguda d es de molt temps em·er e com una de Ics aportacions més interessants de la nostra època, s'ha p1·ocueat que almenys els nostres melòmans tinguessin una visió un xic global de quina mena és la seva vasla producció i els canvis substancials que ha e>:perimcnlat en el decurs de la seva evolució, mai gn1tuïta, ni tampoc especulativa per· pur· caprici. Per aquesta r·aó deixem de bonda la notable versió, encan molt discutible en la interpt·etació i elecció de les cadenze.~, del concct·t n (tm. 24 de Mozart u càreec de Stepban Hough , correctament acompanyat per I"OBC i el seu director titular. L'entrada barrelonina de li~>nze es produí en dos temps: un pr·irner dedicat 3 una breu selecció dc tres obres dc cambra i un segon, amb la primer·a uudició dc I~ Setena Simfonia , centrat en la seva música orq,~estt·al. Dos programucJons qt~c , en definitiva, restunien Iu trajectòl"iu c.omplexa, vivencial i estèlica del oompositot· a lemany, alhora que van J.csJ><;rt~r l'interès del nostre ~úhhc, que va omplir els os recintes. Així , J ea(•s Angel García , violí, i Ashan Pillai, viola, tots dos solistes de I'OBC i amb la col ·la boració d el pianista Jot·cli Massó, van interpt·etar respectivament la peimer·enca Sonata per a violí i pitmo (datada el 1946) i la Son~ta per a v iola (cscl"ita el 1979). Si la partitu1·a viol.inística és una p et·sonal cr eació d ' ambient neoclàssic, rohra dedicada al duo de viola i piano ens va manifestar la cobct·ent evolució de Henzc per· sintetitzar en una sola línia d 'interessants troballes harmòniques i úmbriques, els postulats serialistes amb idees d ' ascendència expressionista i tradicional. Les dues obres van ésser i.ntervretades amb positius resultats pels at·tistes ja esmentats. A continuació, l.tn quintet de vent (Salvador Martínez, flauta; Dolors Chiralt, oboè; Josep Fuster, clarinet ; Salvadot· Alberola , fagot, i Dietrich Hermann, trompa) va oferii· una brillant lectura del Quintet de vent compost el 1952, molt il·lustratiu del p ostserialisme que, durant un temps, va practicar eJ compositor alemany. La Setena Simfonia, escrita el 1984 per encàrr ec de l' Orquestra Filharmònica de Berlín a fi de commemorar adequadament el ccntenal'i de la seva fundació , ha de qualificarsc com un espectacle sonot· impre~:~sionant , ja sigui p el desplegament i.nstrmnental - pot dir-se que tant la fusta com el metall estan cscr·ites a cinc parts i que, igualment, inclou una notable quantitat d'instruments de p ercussió-, com, al mateix temps, el tractament temàtic -mit- Stephen Hough jançant una tècnica de superposició d' ostinCLtos rítmics- assoleix lt.Litis orquesh·als d ' c•.xLJ·ao•·diniiria fOL·ça emotiva pet· Iu vibr·ació J"Ítmica quo comuniquen ui discu•·s musical. Certament, amb lrs obres d ' aq uestes clll·aetcrístiqucs - •·itmca obsessius i eclosió de sonoritats impactants- el dirccto•· Lawrence Fostet· és on t•·oba els núliors elements pce posar dc manifest els seus conceptes inte•·pretatius i les seves qualitats aJ·tístiques que atot·gavcn validesa comunicativa al conl:Ín{,'l.tt dc l'obra. D' alguna manet·a , amb la tasca convincent de Foster i la b rillant actuació de l'o•·questra, la Setena Simfonia de Henze va posa r· dc manifest l'equilibri for·mal amb la qual està escrita . Així, guia nt-se pels motlles dc la simfonia d àssir a , la partitura posa en r·ellcu com a valors dcstucahle¡; : els mestratge d ' una instrwncntaci6 en Ja qu al malg•·at la ingent pt·ofusió d 'elements sònics qu<', en fer-se sentir· indivirlualment , justifiquen la seva presència; la solidíssimu elaboració dels temes. r is quals sense perdre la seva per·sonalitat, sempre var-ien p er mantenir· l'i.ntet·ès de l' audició i un alè emocional que oo decau per un lirisme desenvolupat amb encert. En conjunt , malgrat estar dividida en els clàssics quatre nloviments, la simfonia pot entcndre's com un sol temps q ue avança sense dilacions ver·a un fina l, cap a una resolució del seu drama sonor· i tanmateix l' ob•·a acaba amb tm enigmàtic silenci(?), més aviat el fin al esperat el podem trobar en el segon movimen t, nspr cte que dóna a l'obra una estructura concèntrica i confluent com si la música , veient la seva fi , ens exposés premonitòriament els diversos camins per arribar-hi, o bé, )a possible explicació cal busca•·-la com tma visió inquietant del nostJ·e present amb a penes solucions per oposar-lc.'! a un futur amenaçadot· (capa d ' ozó minvant, guen-es quínliques com a culminació de la violència suscitada per· un 1è •·cet· Món que cada dia està més Uuny d'una solució i un llarg etcaetera de calamitt1tS que, per ironia, ofereix l'estat de b en estar·... )? PANORAMA CRÍTICA NotaiJies vetllades wagnerianes al Palau Grnn Tt•utt·t• dt'l Liceu. Orquestra Simfònica del Gran Teatre dt>l Lircu. J) rki Ni~kunen . .\lutthw Hülle. Robert Hallc, \lesnnr1dra Mart•, llilclt·¡;nrd Behrens. Eva Randova. Dir.: Pincllus Sh•inherg. Dic Jrlall.-iire (en vcr~;ó de concert), dc Richur·d Wab'llcr. Puluu dc In Mú$ira Catalana. 5, 8 i l1 dc f('hn·r .lt' 1998. per I per J. COMELLAS il.> Wollriirc, uno dc wugobres Ics ut•r·iuncs rn6s csti" mutlcK u In wugner·i~t nu llur·ce lonu, ho ofcr·t uno novu ocusió dt• dt' let:tur·- nos amit l'IS KCus tu 11 t·onsitlerublt•s vnlor·s. Això ha t'Blat poss ible pcrtpri\ Iu dir·ct·cit) d el Licru uno VCI:(ndo mfs ha sabut do tur un títol de Wu¡,rnet· d'un cquiputge ortí&tic u l'alçària dc la responsabilitat. Aquest és un matís que es· devé ron!olnnt u Iu casa. El n~ pertori "a¡,'llcriil sempre és tractat amb unu ruru espt:cial. L'actitud [.s intel·ligcnt. perquè si no (o¡, ahí, Iu sensació de froràs pot reMrhur t>speciulmcot perceptible. En una òpera b••lcuntistn. posem per· cu~. cobrint b(o nomÍ'~> Ics dues o tres àl'irs i els conjunts uuís l'C>ncguts, aquells per· al~ 4uoJs molts ufccdonuts justiiiquco lo seva prrsi'nc iu a ll•s ¡;-rudcric~, ja r·csu ltu en força ensos rrúnimumcnt poaMablc. El rcpet·tol'i wugncriii, beu altrament, exigeix molt més que això. I sobr·ctot exigeix un bloc· homogeni, poderós i de gran ~olvèncio. Rcolitul qur re,ulta especialment imprcsrindible •i o més es tracto d'uno \Cr,ió de concert. I aquest ho e..tat, sens dubte. t'I ros dc le, tres repre•entocions de Die lf'alktïre de què ucobcm dc gaudir. El bloc. ds sis per~ona t¡;es principals i tumbt> una bona bututa. bo estol cobert pt>r· set artiste.> d'una gran I'Otegor·ia. Algun forço coo(•gut o ca~o nostra - Bebr·ens, Rundovu i Steinbt'rg-. d'nltrr·s menys -Alessaudra Marc i Jyrki Niskancn- i d'altt't'S no gens - JHillt• i I Ini••. Atès que resu lta sobrer pu rlur· d els vulor·s rnus irals dc la pru·Lituru d e la segona jot·uadu dc Iu Tetralogia, en set· prou coneguts i r·ec(Jneguts, i quo no éR possibc fer-ho d'un muntatge inexiAtt'nt, l'interès dc lo r·c<·ensi6 recou, doncs, en els fo cto r·s que podien oferir clements de sorpr esa o novetat; o ~igui, en el& interpretatius. T si en aquests tampoc D 22 202 no podia haver- hi gaire mul'ge d ' inesperable en el cas dc Hild.cgal'll Bchrens i Eva Ranclovu i fins i Lot iskanen i All'ssandr·a Marc -com no fos un l'as pecte neg11tiu-, tot quedn redliit pràcticament a ponderar la novetat principal. Em r efereixo al debutant bDI'íton nord-americà Robert Hale, que va oferir un \Votan d'una altíssima categoria. Lo seva és una línia dc cant d'una gr·an classe que s i haguéssim de posar com a referència esmentaríem el Tbeo Adams de Ics núUors èpoques: aqueU dc què vam poder gaudir en altre~ -alhora importants- versions de concert de títols "a¡,'llerians de la mà del Patronat Pro-Música. El duet final amb Brunhilde, amb la coda indi \id nalitzado en el seu per·sonotge -Qui temi la puntct de la meua llança, que no trnvPs.~i mai el foc!- restorii a lo memòria dels afeccionats més rigorosos corn twa pàgina d'unu autenticitat artíslicu mornor·able. Aquí individunlitzem un resultat global d 'u n rúveU notabiüssim, en el qual posat b a rn a Lisat· aspectes especialment destacablcs, podrícm afegir també J'actunc:i6 drl tenor finès Jyrlò Niskanen, a qui encara que li falLo quelrom de caràctel' h«>roic per esdevenir un autèntic heldentenor, 'u fer un Sigmund de grau envt'rgadura i va millorar la ja estimada imatge prè,;a. Sobre Rildegard BebrenF només eaJ dir que va estor a la privilegiada alçària esperable. I això vol dir tol el que vol dir, i els hous entenedors no en necessiten més. Alessandra Marc va hcr uno Sieglinde molL sensible. molt liriea. i per tant molt propera a una concepció dt>l seu personutge d'una entra nyable humanhat. Pin cbas Steinberg va ac:onscguir <rue lloa orquostr·a per· força en baixa forma -ral r·ecordar que la seva ·'temporuda ., ha,'Ía començat f Pia cinc o sis alapcïdíssirnes setma nes abans de les representacionses mogu és en els límits d'unu tan discreta qualitat com ga irebé heroica eficàcia. ateses les circrunstàncies. 1 la incògnita del 'frio Beaux Arts Jb~rc·amN'o. Tr·io Bt•aux Ar·ts. Trio op. 1, núm. 1 de Brt·th,, Vl'n. Trio en La nwnor dt: Ravel i Trio en Do menor de ~lrn· clt·lbbohn. Palau tic la Música Cutalano. 2 de febrer cir 19%, cel on lar, escol ça d ft·an( nírm form den per F.T.B. e crtamcnl, els gairebé cinquanta an y:~ de tr·ajectòa·ia del Trio Beaux At·ts ban cornpor·tal canvis i r·cUrus que no sempr·c s'han produït sensc tr·aurncs ni pt·obl<·mcs. Es pol elit· qrtr el grup actual es manté fix des dc l'uny 1992, 1'11 qur s' hi va incor·por·ar la violinista Ida Kavalïan. Ar·u b é, cal preguntar·-sf' si l'actual confi¡,•tn·ació <~s manté clins rle les característiques i els ni vells que vn assolir· el grup en Iu seva pdmet·a i gloriosn è poca o bé ha expct·imenta t c·ea·ts canvis quant a cr·itt•ris d'interpretal'ió o de bistema de treball. El cert és que ara és el piani'-lll -l'únic super·vivent de la fot·mació or·iginal- qui amb una constant, val'iada i expressiva gesticulació sembla dir·i¡,tÍr l'actuació del conjunt. Amb tol, els més dc qum·unta unys 'ruc poa·lll Pr·essle r· dc militància en el Beuux Arts conslillteixcn 1.111 argument pt·ou sòlid pet· atorgaa·-li sense discussió r i JHlpca· de condrrctor·. Tanmateix, tot i que aquest ga·uJ.I tOJ1tinuu maniff'Rta nt un estil peculiar de Loc·ur· i que les seves versions posseeixen ver·itable bellesu a més d'una precisió admirable. po...t. a ésser exigents o de k· car en la traducció de¡,. obres qualitats e~1ra•(· dinàrics, potser haurír de preguntar-nos si en~ seva versió de Ja miÍ·i. de B eethoven. l\lenJ~b sohn i Ravel, no hi n aqueU cUm. mancar col·loquial que és prec;i>a· ment el que cooslituril l'esperit de les obres IY cambra. I la raó d'ac¡uc>lr pregunta no és altra IJllr tot i oferint unes lrctun-· d'innegable brillantor. ! discurs a vegades scmbb· va desajustar-se i àdbu1 arribava mancat de l'e~· pressió veritablementemr cionada. com si cau•J efecte -que és el malli' que pregunta i re•po...uestiguessin rnil-limètrí4'Jment calculats, però no •sumits en profunditat rd tres memht·es del Trio. Així, fins a cert punt~ seu Beethoven semhlan massa dominat per la tfi·· ció purament ornamental en Ravel la filigrana entll lluminositat sonora i fl11· tuació rítmica v11 qurdil inèdita . Segul'amenl ,o é<ser en Mendelssohn ou ~ virtuosisme del Trio IYatlX At·ts va brillur amb més convicció. Cosa qu• en definitiva, no és pr('jl· S!lment un balanç prou>~" tis factot·i tenint en comp: I ' histol'ial i el presti~ J conjunt. gude cion.s pian• Fran la rm ple d llld quesl acab dr p, So ter, obre amh lai d l'uco rlcl¡ IJUC cutn' lbt•r \Ior de I per ~ k.... li vs hon1 el q just bud aml JlOI Cll ( cull de ffiO( PANORAMA CRÍTICA Buscant l'èxit espectacular Orquc·Lra Simfònit-u dc Bun·clona i 'lar·ional de Catalunya. CuJ"lll Càrmina (direcl·ió: \lont~crrat Rios). Caroline Haffntr. pinno. Jennifct· Ringo. soprano. Lnwrence Foster. direc· tur. Bi7.l'l. Fram·k, Sutic-Ot·hubsy, Poulenc. Palau de la l\Iú·ÍrB Cntolunn. 20 de fcbt·er d1• 1998. per F.T.•B. r·caal l'llPdnvant J o l'orha •·questr-a celoni na dc Iu qual és titular, LawTencc Fostcr· va escollir tm programa fot'ça diversificat dc rmí~;ica francesa. Per CO!Ill'nçar teníem la intranscendent i formuiHria Simfonia e11 Do de Bizet. seguien les con!'gud~ i eclèctiques Variat'ions simfòniques per a piano i orquestra de Cèsm· Franrk. després hi havia la música entre na'ú i simple de lc& GymnopPdies I i 111 de Satie en vet·sió orquest ral de Debw;sy i, per acabar, el desigual Gloria de Poulenc. Sota la direcció dr Fostel'. Ja Icet unl d' aqtwsles obrCi! es VIl dcs1•nvolupa•· amh l'objectiu i Iu voluntat d'impt·cssionar i assolir l'ucollida mult ituui nà l'itt del públic. Així, podem dit· que la música va ésser executada amb una inusitada CI' 11 Ja SI'Va P parÜ'ÍÓ Breth•J- ae )1•1· le 1998. le. )>0><1 de bt.!ió de itl l extrar.r· hamif! si en b a mlhifa Mendel• l O hi li cliru ; prcc~a­ >nstitucil obres dl l'aque!lr 'lltra ljllt ; lectUTO' aotor. 6 ' scmbb· i àdbnr de l'a· 1ent rJD} catl!l •I matm resposll.imèiJÍ'J' ·ròool'ditat ¡iTrio. t punra semb!Jn er la dJo. runcnW· ma enll! ra i a~~ 1 quedi! ~nt va il- ,1Jn on•l Trio 11<'- Llar aul• osa qu•. és prtlt prou:.~· n CO~ estigÏ J velocitat de tempo i un ritme impactant en la Simfonia de Bizet, la qual va donin' com a l'esu1tat una visió reiterativa i maquinal d ' una música que té Ja seva possilile qualitat en l'espontaneïtat i poesia, d'un lirisme amable i situple. Amb enèrgic tempo di marcia. militar· es va desenvolupar l'execució de les Variacions simfòniques de C~.sar Franck , en què la pianjs ta Caroline Haffnet· va lluir la plenitud inqüestionable del sell so i un virtuosisme molt segur: tanmateix, potser p er l'afany dt> brillar. tant la pianista com el director, i duts ambdós per l'entusiasme de la seva tasca, l'obra va tt·ansformat·-se en una mena cle competició en la quul cadascun procurava superat·-se en fot·ça i celeritat, tot deixant d ' aquesta maner·a inèdit el clima liric i sct·è de l'obt·a. En les Gy mnopédies de Satie-Debussy, Foster va assolir la correcció r n Iu primm·a, mrnlt'll qut• en Iu segona va imprimit· C"<<'cssi va ampul·lositat al simple i nostàlgic mclodismc del seu discurs. E n el Gloria dc PouJcn<· aplaudírem les intervencions molL equilibrutlt•s i ajustades dl' Iu Coral Càr·núna i no 'an acabar de convèncm· les de Iu sopr·uno .Jennifer Ringo. Hem dit, en refcl'ir·-no~o a l'obra de PouJenc, que cru desigual: certament. hi ha passatges qne són 11n encer·t q11ant a la insll·umcntació, en altr·cs lliOIIICntH ens (•aptiva la hcllu fnetur·a melòtlica i d notablfl art amb el qual és tr·uctut el conj11nl vocal, però en- mi¡; d ' aques tes vir tuts l1i ha pussutges en els quals PouJenc sembla escrim·e Iu st•vn mú ~ic·a sco&e t>;\CC!:>Sius mh·an1ents, en oplar p er solucions fàcils que d enotcn un cert acad emicisme dc tipus nl'odàssic. Veritablement. en uqucsl Gloria. el compositor ft·a ncPS n o va aplicar· l'autodisciplina per pt·oporí'ionat· unitat i coherència ni desenvolupamr nt de l'obra. La ven,ió de F'oster, més que no clissiruuJnL' aquestes mancances, lc!S va urceotuar amb un discuJ's massa inclinat a l'ampul·losita t sonot·a i poc atent a la Umninosital tun l'ni·actt>t'Ística en la música de J>ouJenc. Circumspecció com a estil interpretatiu lht-rcrunt~a. Dez~¡¡ Huoki, piano. Haydn, Schubert, Debussy. )lompou 1 Bnrtók. Puluu cie Iu '\fúsica Catalana. 16 dc febrer de 1998. per F.T-B. S cgUt·ament , pocs són els pianis tes que ponen fe r un t·ccital com el que: . h vam escoltar al pianista hongat·ès Dezso Runki , r.o ~I qual l'crr·or i e l d(•saJIIslamcnt no tinguin cahuda; però tanmuteix amb srmhlnnL pPt'fl'cc•ió: pot estranyar que la música escoltada no anés més enllà el' un desple«ament de subtileses buid~s d' rm ., p octo. er què tanta per- fecció absoluta. si el r esultat solament produei..x la sensació d ·assistir a un espectacle d'arabescs sonors buits de significat? n ·~ou­ na manera, sembla que Ranki, menat per un afany de precisió, s'inclini per la circumspecció o la prudènc·ia i eviti qualsevol mena dc manifestació que obeeixi vivencialment al me•· impuls comunicatiu. É s ben r ert que la Sonata en La bemol! major dc Haydn va pt·esenlar-se amb una nitidesa prodigiosa, però el compositor mai no ens ha semblat. com en la cont'('¡>ció dc Ranki, tan imbuït en el paper del funcionari artesà dedicat a la sc' a professió de músic. Igualment, els Moments musicals dc Schubc•rt. malgrat l' admirable i perfecta estructu t·ació formal d c la lectura. difítilmcnl van C;\.11rl'ssar-no¡, alguua cosa sobre el SI'U contingut humà i c reatiu. Tamhr en el cas dt! lcR lmatgPs f i ll de Debussy, o en Ics Cançons i danses I, VI i VIII d r Mompou, la CiJignma deli! joc·R Límbric i harmònil' no podia haver estat plas mada amb més exactitud que l'acon ~egui- da pe1· Ranki, però. amb tot, eaJ pre~;untar si la mÚ~>ita anava més enUà del formuli1;m e m erament hedoní;,ta. Quedava Bartók amb la Sonal<t. obra imposant per la vcbcmència amb la quaJ ri compositor exposa lc, seves idees. partitura també difícil a causa d ' un ¡Jianismc que se Ritua a l límit de les possiliilitat&inslt'ltmcntals, cosa qu~: el cit·cumRprcte Dezso Ranki va exposar sense cap m ena d. entrebancs, però que tol i la seva precisió, difícilment va emocionarnos amb ranoració de l'arrauxament i la pas...qÓ que <·onté el seu discurs. PANORAMA CR TICA El gran moment de María Bayo Gruo Trotre del Lice u. María Bayo. soprano. Orquestra Simfònit-o del Gt·an Teatre del Liceu. Dir.: Paolo Carignaoi. M:o:wrt , Bcllini, Ro~~ini , ;\faAscnet , Bizet, Gounod. Palau de lo J\tú,ica Ca taluu o. 12 de febrer de 1998. per J. COMELLAS N o lú ha dubte que Iu menuda soprano navart·csa Mat·ía Bayo es troba en un moment dolç dc la seva cat-rer·a. Li p louen propostes imporlantíssirncs -debuts al Metropolitan i al Festiva] de SaJzburg- i, per tunt, la seva catTera rs mou en un nivell privilegiat. I vistes les seves d111-reres i continuades presències a Barcelona, eaJ dir que la cosa té una plena conseqüència. Si en el darrer número subratllàvem la seva esplèndida interpretació del pcr·sonutgc La Calisto dc l'òpera dc Cavalli que va ofer·ir al TNC, ara, cantant en solitari amb l'acompanyament dc l'Orquestra drl Gran Tcau·e del Liceu ens ha tomat a obsequiar amb el regal de les seves vir·tuts exquisides. l ho ha {et en un recital en el qual s'ha mogut en un terreny molt afi al seu tarannà artístic, o sigui, en el belcantismr no circcnc; en el d"'expr·essió" que no d'exhibició sobre òperes de Mozar·t, Bellini, Rossini, Massenet, Bizet i Gounod; o sigui, definitivament, arnh àries no compromeses des del punt de vista tècnic, gimnàstic, competitiu, però que exigeixen un domini molt exacte de l'autèntic art de cantar. La veu de Maria Bayo, que ella mateixa qualifica de lirica i no de lleuger·a, i que no és absolutament hella, no la fa apta per a e.xercicis malabarístics d'agilitats i sobreaguts, per·ò en canvi li permet un ús variat del color i una gamma àmplia de registres expressiu s. I ella juga amb aquestes armes amb gran mestria. I hi fa jugar també el per F e seu ro!!, menut i comunicactiu; i un r·osu·c d'una notable bcUesa. que transfigur·a amatent al detall més subtil del procés anímic imposat pel lcxl dc les àries. María Bayo també sap administrar- molt bé aque&t Uenguatge tan complex del silenci. Els seus són uns silencia, com el del. fi11al dr l'ària C'est de.s contrabandiers ... , delicats, Hlmosfèr-ics, que mantenen r espectador amb l'al~ ,, . tingut, incapaç de reai:U' nar, plenament intl'p'l! amb I' àmbit de r artbta. I és que María Bayo i,. per damunt de tol, Ulli artista important. I qun hom assoleix aquesta túD dició, inaprehensihlr objectivament, hom él; t•a¡>a~ de crear· els cümaxs mt'• transcendents amh la molècula més insi¡:;nificant de materialitat artístira. rel, drós decidí propò força paí~ i i le: i11 tant e en l'e ble pe DO>lrt no,Lra Ma e•tils rials, ell,, una s arrib1 rreàci t'SI>Cri IIIUIICI mom~ 11\CIIl ~eva Bona OftJUesfra de joves músics Orqueotrn dr Cambra de l'E•cuela Superior de Música Reina Soliu. Oir.: Jame• Judd. Granados. H aydn, Stram;s.Teatre ;\a¡·ional de Catalunya. 23 de febrer de 1998. per LLUIS TRULLÉN Orquestra de Cambra de l'Escuela Superior de Música R eina Sofia va tornar a Barcelona per ofedr-nos un concert en memòria de Musam lbu ka, que fou fundador· dc Sony corponttion. El Tea tr·e Nacional de Catalun ya vn ser el mar·c escollit per of.pJesta or·qucstra integr·ada per j oves talents que disposen de beques d 'estudi per t·ealitzar la seva tasca, i en la qual la batuta de L' James Judd , director especialitzat en la direcció d'or questres joves, va esdevenir un complement idoni p er oferir un programa tan bell com complex. Quan un escolta aquesta orquestra percep una sèr; e d'aspectes primordials. En primer lloc, l'estudi profund del programa escollit per a la interpretació (en aquesta ocasió iotegr·at per obres de Granados, Haydn i Richard Strauss); en segon lloc, la disciplina absoluta en l'execució de les partitures, no només des del punt de vista tècnjc sinó també l'estilístic; i, per últim, el fet que cruan s·escolta aquesta música ioterpr·ctada per joves inst rumentistes, els resultats finals assoleixen el nivell dc les grans orquestres professionals. Resulta summament complex afrontar una partitu r a tan romàntica com Elisenda d'Enric Granados, obr a desrl'ipliva, dc la qua l van oferir dos fragrneuts; així mateix, submct·gir-se en el profund classicisme haydnià cle la Simfonia la Passió esdevé un repte per a toles les ot·¡¡ucstres, pcr·ò la transpnr·ència de so, la djafanüat, Ja pulcritud i Iu t·ecer ca del fet essencial d'ambd ues obres van mostrar-nos que aquests joves músics tenen asse- guracla en el futur un1 plaça en grans orc¡ueslrtsimfòniques, llevat qDI eseulllin una carrera roll a soli tes. La màxima ¡·olt plexitat del progralll arribava arnb la interprrtació de la celebèrrull Metamorfosi de Ricban Strauss, obra escrita pt· a vint-i-tres instrururnl• de corda, en què el F de la polifonia as•<•lril Ulla construcció harmònica certament meraveUo.·1· Sonoritats onír·iques i b capacitat per mantenir b tensió del profund discur• musical van confirmar que aquesta orquP~ITI està integrada per v¡•nU· bles talents de Ja interp~ tació que p oden augurar un futur prometedor dd p anot·ama simfònic J país. Iu diu mor¡ cambr d'inst IJUC V lé. Dir IOl i 1 'rn.it. en l'a rrite. nie j¡ cun , posi u. Cheo¡ lrev~a constr un UI uua 1 r~¡¡t~r Pe vurt , tru I posà tt•rè.~ i Ics! b~ter. eu col-In ~lnri; PANORAMA CRÍTICA Bon recital de guitarra contemporània Confluències, el Grup lleis Cinc català Cont·~rt dr ¡m·-entarió dc Conflu!>nric,. <..-eació musical catalana. Solistr' dr J'OBC. i\luriKo i\far·tio~, mezzosoprano. Joan Borni~, n·c·itador. Jordi Codinu. guitarra. Direcció: Alfon' Rt>verté. Clrcops dr Duvid Pudrób. Spazio-Tempo d'AIbtrt Unuo~. Plcwt de NoMrn Donno Sanctct Maria de Carles Gninovorl, Jmatgrs d'llícia d.- J es ús Rodríguez Piró i Tres Jau/e.~ dP la FtJIIltiÏIIP dr Xuvit>r Bt>ngut>rel. Saló de Cent (Ban·elonn). CJ dr ft>hn•t· d<• 1998. per F.T.-B. n any cnrcr·o i despré-a do divcnles tr·obades els c;ompositorl\ Bcnguercl, Guinovnrt, Ll nnas, Padró• i Rodríb'UCZ Picó vun decidir agrupar-sc• amb el pro11Ò'iÏI d'inr idir amb rné-~ força en el mc<Ü cultural del país i c·onscienciur la ~ocictut i Je, in>tilurions OCI la manr u. tant en infrncstruct urc., <"0111 en l'exislrnda d'una ve,;tublc política de promo<·ió del• no..tres compositor:. a c·nsu nostra. Malgrat que t'is d nr tcm·n e,til> crratiuo moll difcn ·ucials, van unir-sc i , amb ells, s' hi vnn solidat·itzar una sèric dr nu1sics pm· fN· arribar al púhür l!'s seves t•reacions, l'Oti! tumhé el seu esperit de rle nún cio d e les mrmcanctls csm enladc~ . Dt• moment hu estat l' Ajuntoment qui s 'hu fel ressò dc la seva inttuietutl i aprofitunl la dinda de Stn. Eulàlia , els va organitzar un <·onccr·t dr cambra aruh un nodrit •l'l'up d'instrumr ntistcs de l'OBC, qur \U dirigic· Alfons Rcvc rté. Diríem que lc.~ c·inc obrrs, tnl i manifestar la lògica di\er<>ilat estètj!•a, va n confl uir en l'as(ll'clc d' haver r~tn t csc?t~s amb verit able r·igor tècrur ' seguint fidelment rad aseun d'rUs els Sf'trs propis postuluL~ estètics. 1Üx.í. en Cheops dc Pudról> es va entreveure In possib ili 1a 1 d!' con.;truir amb t·uhcr·ènciu i 00 atractiu joc de timh•·cs urca nuísirn basndn en con: ce¡Hrs espacials. Per lo scvo banda, Guinovari cu el seu Plo 111 de N 0 ., . U l'alè..-~ ~ n acàr ini~ r tista. Bayoé-. tot, lllU . I quo estacOD;ihle oo és capa¡ 18XS liiÍi unh b gnificant tístira. .tur un! ·quesln" vat IJ1lf ~era roll JD8 COll' rogralli .nterprr:bèrriml Richwl :rita P" :rumenb : el grac assolei:l lannòniaveU¡¡..-a. uee i b otenir b J diJ;cJI!• onfirJUJI rqueolr' r vrritt intcrprt aogui11 ~dor dr. .nie dr. tra Do111ra. Sancta Maria JIO>à dc manifest el seu in: ~erès Jlc•r lu rrcc rcn tímh1·ic:n l le.~ ·sonon··¡ats ·Ulstr·umt•ntuls heterodoxes. Ac¡ut• c•ul posa•· l'cmocionad n en relleu col·l~orarió clt> In nwzzo · Mansa .\1 cruiJ amh el ' llrtlns, seu cant vu contribuil· a crea•· d climu clrmnàtic d' aques ta partitura. Mcmtre que Llanos en Spazio-Tempo interrelaciona aqu ests dos conccptes -ambdós certament fcmum cntals en La música de tutes les èpoques- mitjancant la disposició quadrifònica de les fon ls son ores a fi de submergir els oients en un espai sonor, Imatges d'Alícia de Rodrq,'llez Picó va r esuJtur l'obra de concepció més tra<ÜconaJ. ja que en darrer te1·mc la música , malgrat una ce rta aud àcia, es desenvolup a t•n els tt·es moviments tradicionals, en els quals s'apliquen esquemes contrastants com són la successió r àpidll'nt per al primer, dinarnisme-c·ontemplació p er al segon , mentre que en el darret· moviment s'intenta donar la idea inulter able del rellotge del temps. Pet· últim , el grup de carnb•:a de l'OBC, prosseguint la sr vn bdllant labor i compta nt amh les intervencions específiques d el guitarris ta J or<Ü Codina i d el r eci tador J oan Borràs van interpretar les Tres f aules de la Fontaine de Xavier Benguercl. que com a text se servien de l a magistral traducció al ca talà qt te va fer el seu pare dels poemes de La Fontaine. Amb aquesta partitura el compositor va palesar el seu gust per· l'elaboració detallada dels motius i de les inflexions líriques, les quals contrap osa amb criteri p ersonal i absoluta Uibertat. El co ncer·t va estar precedit per unes paraules de pr·l.'scntació dc F erran. Mast•arell, qu e va manifestar el pr·òposit de l ' Institut de CuJtur:a de donar suport a lo continu'i tat d ' aqt•est r:ecitul com un dels actes institucionals de la Diada de Sta. EulàHa , el qua] p odria convertit·-se en plataforma pl'r a la presentació d e compositors ca talans. Ao;l>Ociació Catalana de Compositor:.. ::\tnier Coll. guitarra . Horns, Garl'Íu \hril. GaM1ll, Brower, Bt•nguerel i Ginastera. Centre de Cultura Contemp01·ània de Barcelona. 12 de febrer de 1998. per F.r..a. i ('I'Oi('Uln<'lll srn~Sc des àni m l ' A ss ociació de Catalana Compositot·s continua amb els srus ciclc~s d edica t s no solam en t a la m(rsica dels seus associats, sinó també a les obres dc c•·euclor·s contemporanis d ' altres lutituds, alhora qnP, l)c n segur, també són possibles p e r Ja col·labo ra ció d ' uns artis tes que no han girat l 'esquena a la nova música. G•·àcies a eUs i a la seva per sis tència i continuj'tat podem a~;seb'llr·ar que el nurli d e gent intt>t·essada en les noves cr ea cion s sonot·es comença u cr éi..x cr. Així es va comprovar en el concert que amh el títol " Tonalü uts d el segle XX" va ofe ri r el guitatTista X avier Coll, e l qual va estat· precedit pm· una bre u i clarificadora intr·oducció d el eompositot· i guitarrista Lluís Casscr. X avie r CoU ver·tany al grup d'intèrp•·e ts que, an ant m és e nll à d ' un virtuosisme tècnic absolutam ent assumit, ten e n com a objectiu fonamenta] d e la seva tal)ca p osa r en t·eileu la qualita t huma n a i cr eativa de la música g•·àcics a unes ver sions minuciosa ment prcp a radr.s, t a nt en l' anàlisi del text com en la disposi ció de l joc d e la sonoritat i e n l'elecció d els H tem pi. Amb un vrogr a ma r stèticament b en var·iut iniciat amb la bella Suite d'homenatges d c J oaquim H oms, d e la qual d es tacaríem l' odginaJitat hurrnòni ca i la p er sonalitat d e la seva linia m elòdica , Xavier· CoU va ofc l'ir rom a obra final la imp•·pssionant Sonata d e Gi.:nas tl.'ra, pàgina ruruUa d e no vetats i de verita- ble virtuosis me, ja que aqu est està al ser vei d'un es idees musicaJs que mai no d eixen de banda la coh er èn cia del discurs p er quedar-se en el simple cop d"e fecte grahüt. A continuació d e la poètica Suite d 'homenatges d' Roms, e l guitarTista va interpt·e tat· Dedicatòria. d e Ga t·cia Abril, partitura d'escàs inte rès , p er ofe rir tot seguit l'e!!tJ·cua de Bollsais de Feliu Gusull , cm seguit d e petites p eces amb originals t.robaUes, tant en contraposicions d e caràcte r s expressius i estils com de formuJadous harmòniques. I j a en l a segona part d el concert, X avier CoU va interpre tar en una ver sió memorable l ' antològic Elogio de la d.anza d e Brower i Versus d e Xavier B enguer el , inte r essant collage d e les man er es compositives elet n ostre te mps amb citacions pt·ovinents d e la música medie val. Eu d efinitiva , un prog,·arna en què Xavier Coll va mos trar la n exibilitat d el se u tempe t·ament p e r adequar-se a mnstques d 'estètiques molt diferenciades, com també sensi bilitat per atorgar a cadascuna d e les obres la so noritat, el tempo i el matís que millor convenie n p er a la correcta captació d el se u con~aut p e r part d el públic assist e nt. PANORAMA CRiTICA A fa recerca de fa Viena dels anys deu Orqul'~trn dt> Cnmbru i Companyia Teatre Lliure. Direrció: J osep Pow. (rnusi1·o1) i Calbcto Bieito (escènica). Suites pu a orquestru dc Hunti EiMlcr i Pif'rrot lunaire d"Arnold Shonbcrg. Copt·odurrió dl' la Fundació Teau·e Lliure i el C!'utre Cultut·ul Sani Cugul drl Vallès. Teatre Lliure. 4 dc febrt'r de 1998. per F.T.B. per u posltda en escena dc l'espectacle Pierrot lunaire va r·csult.nr· veritablement att·activa i, almenys on Iu funció que es comentu (4 dc febrer), eJ públic - nombr·ós, com ja és tradició en Ics activitats de l'ot·questra del Lliur·evu seguir amb interès constant el desenvolupament de l'acció i va aplaudit· amb entusiasme el treball dels actors i mú!lics. Embolcallar el conjunt del concert, com van fer Calixto Bieito, Carles Pujol i Pau Rueda, amb la ficció d'un cabaret de p rincipi de segle i -per donar-li el caràcter adequatcomptar amb les intervencions d 'un il-lusionista -Hausson- i la presència imponent de dues partenaires - les germanes Bandera-, va ésser un encert per atorgur cer·ta dimensió utística i argumentar la música d'Eisler, ja que el seu cat·àeteto, que oscil-la entre la fanfara i la pròpia dc les fit·cs populars, diñcilment s' hauria justificat al costat dels pentagrames tan densos i significatius de Schonberg. Aquests escr-its, per comanda d'una actriu (Albertine Zcheme). en prinClpt havien de servir solament de fons pianístic al recitat melodramàtic d ' una selecció de poemes traduïts a l'alemany de l'obra Pierrot lunaire del belga Albert Gir·aud. Despr·éa Schi.inberg va anat· transformant l'encàrr·ec per cristal·litzar-lo en una partitura pet· a vuit instruments i una cantant, la qual tenia la difícil comesa d e diJ· els poemes amb lLOa veu que no e1·a nj re- L ¡;¡ §: = ....a .9 fil' ¡¡· 162 1 Un meravellós somni mozartià Companyia El 1\t u~ical M~s Petit. El somni de .l1ozcm. Mú•1<1 de W. \. \lozurt. Dir. musical: Manu Guix. Posada en e<rt· nu: Dunirl Angl~•. Teatre Nacional de Catalunya. per J.C.C. Nina citat , ni cant, p er bé que ambdós havien de manifestar les característiques que li són pròpies. I difícil ho tingué també Nina en la interpretació del text -magníficament tradtüt, ]Jet· no dir recreat, al català per Miquel Desclot- , ja que a les exigències i peculiaJ"itats de l'estil vocal requerit, hagué d'afegir la lahot· com a actriu en l'escenificació d'una acció que no és tal acció, sinó pura expt·essió ... Potser diríem que el declamat de Nina va incidir amb certa insistència en el crit i el xiscle, però que deambulant entre les taules i algun vol dels coloms o enlairant-se per damunt del públic, va mantenir la tensió expressiva del discurs, al qual els músics del Lliure i el seu director, maquillats com cal:ia, van donat· puntual t·èplica. Potser musicalment la ver~¡¡ió de l'obt·a schonber gttiana no va assolir nivells d 'excepció, pet·ò en conjunt l'espectacle va resultar veritablement atractiu i ben condimentat. N o és fàcil jutjar un espectacle com aquest c1·ea t a pa•·ti•· d' un11 pr·oposta aliena a la compan yia, per· un equip artístic que form en una tr·cntena d e joves a1·tistes, la immensa muj oria dols quals no supct·a els vint-i-cinc anys d'edat. P erquè aquesta t·calilut acabada d'exposar condiciona for·çosamcnt la consideració cr ítica i a més la transcendeix. Si hom ho oblida, corre el risc de cau•·e en un pat·any elemental: que els arbres impedeixin veure el bosc. I si és així, la munió d'aplaudiments entusiastes que dia •·et·e dia s'ha bruanyal la r·eprcsentació per part d'un públic que ha obligat a eixamplar· la temporada prevista, no podl"ia explicar -se. P et·què, en definüiva, hi ha força arbres gt•erxos, en aquesta p r oposta. [ tanmateix no es pot negar q ue el bosc és ueu atractiu. r alho•·a , aquest resultat fmal , aquesta imatge att·acliva q ue emana del muntatge, també té quelcom de subjectiu , ja que està influenciada per l'al· ludida dimensió d'es- pectacle jove i. a mé,. ht per joves, circurns1àDOJ aquesta que sempre supo,. un plus patrimonial afept. Aleshores, l'única op¡-. possible és deixar-sc arl'O!segar sense prejudids prr aquesta energia desborda· d a que desprèn la pro¡J6!la, pels seus excessos i per les seves lim.itacioJts. I ¡xl, seus encerts, també. l'd molt, pel poc i pel jusl, a la 6 sempre vital, fresr i engrescador que ho Ira.~ balsa i ho omple tot i qt. esdevé la justificació d"un esforç il-lusional de tol r. . qtrip at·tístic que l'ha posi en escena i de la direrci; del teatre que rapadrinJ. en un gest lúcid i gcneró· Anar més enllà o pi; ençà, perdre's en de1aJl, 1 subtileses seria caure en e: exercici d'un seJttil i Ulli operativitat duhtoso, . .' sense que ah:ò pressu110~· ni molt menys, obviar ]e;~ nutacions que té l'especll· cle. Com també els ootahkencer ts de concepció gloh~ i pel que fa a aportacion; individuals: és el ca5 de iJ sopran~ Ruth Nahal i clc_b actors Angel Llàcer i .X~ Reguant, el director Dllli~ cal Manu Guix, en un coll" junt, d 'altra baJtda. d'~ol molt satisfactòria clignJiill al servei d'un espl.'i)lllrt absolutament coral. n'hi altre és g crea• dels la g1 tes p dele~ d"Au port: dor u, pass (drl dc l' rítin mag¡ dins et·ite pmt cala c¡uat un e els r pre No I aquc tes. tral~ tuts. la e< gi'ni per ves rat, nom dc l va ix -I ht"(J ny a. aml1 -l pro1 pere Ira/. PANORAMA Ra~non Muntaner SGAE: la nova casa ' L per 1rtià més. f.! m~stà!Ki resu¡¡o,1 al afegit. ica O()CJ -se arr~~:­ .dicis ptr les bord•· 1 prOpo!' oSOS i ptc ns.l¡ll'h ubé. Pd el just, a ], fresr i bo tra;. tot i CJ1X iCÍÓ d'Ull :Ie tot l'to ·ha po>al diretrie apadrini. generó•. à o Pt' dt>tall' I .rre eo 111 rit i Ulll toso:o. I ·essu¡JQ'Í· tiarlesJi.. l'espe& 1 notabk> ~íó glob~ ortacioll: cas deb bai í cid; o~· i Xènb 1.0r 1111.,¡. un cot la, d'nOI 1 dígnilil :spcct!Hf I. dels creadors MONTSERRAT PUIG autor no té cara, és intangible, el gran piíhli.c només coneix els genis, i d 'aquests n'hi ha molt pocs; per tant, nosaures el que .fem' la nostra f eina és gestionar aquests dret.s dels creadors, de tots, dels .famosos i dels desconeguts. qr¿e de fet són la gran majoria ... " Amb aquestes paraules Ramon Muntaner, el delegat de la Societat General d'Autors i Editors €'ns obria la porta de la nova casa dels creadors. Una mansió o vell palau al passeig de Colom d<' Ban·elona (del qual es tenen poques dades dc J'(¡s original), a la façana marítima de la ciutat. És una casa magníficament r·enovada per dins, de la qual - amb molt bon criteri- s'han respectat algunes parts, com la planta baixa i l'escala noble, mentt·c que s'ha adequat tota la resta perq uè tin!!Ui b . f un catre uncional d 'acord amb els nous usos i preservant sempre el joc amb la llum natural. No hi ha dubte que les muses, aquestes criatures a qui els poetes. els compositors i autors teatrals sempre posen noms de virtuts. com la dedicació. el trebaU, la c~n~tància, visitaran els grans gems 1 els qui no ho són tant, per prendre el sol des de les seves finesh·es, terrasses i el terrat, i que l'ambient de treball ' sera' interTomput pel vol no mes de les gavines i les sirenes dels vaixells dc plaer. -Parli' ns una mjca d el nombre (J' autors que hi ha a Ca talunya • i el q ne s ,espera aconseglút· amb la nova seu. -Els assocü:as a l'SGA E són prop de 7.000 i é.~ difu:il di1' els percentatges: Iu. IlO autors tea1 1 ra s, compositors de tots els gè- neres i els editors, qu.e cal deixar clar qr¿e només són editors de partitures musicals. També tenim coreògrafs i creadors del camp audiovisual. Si parlem de tot Espanya, hem de comptar més de 40.000 autors, i vull dir que últimament tenim molta afiliació de creadors llatinoamericans que actualment esta,n residint a Espanya i crer¿en qu.e l'SGAE defensarà molt bé els seus drets. Parlant d'inaug uracions, molt aviat s 'estrenarà la nova seu de València. La nostra intenció és poder oferir als associats tot un ventaU de serveis que fins ara ja es feien i d 'altres de nous qr¿e facin d'aqu.esta casa un lloc de trobada i de reunió. - ¿P otser fins ara la missió de l'SGAE no era gaire coneguda del gran públic, o potser es p t·cstava a males interpr·etacions? -En part potser sí, i potser no ha estat ben compresa, perquè no hem sabut explicar-ho bé. Nosafr. tres no som recaptadors d'impostos, sinó administradors de repertoris. Li deia que els autor·s, només tms quants són genis, d'altres són uns desconeguts~ en general, l'autor corre la sort cle /{1, seva obra, per això volem dinamitzar els repertoris, desitgem que es conegui la figura de l'au- tor. Ho vam fer arn.b una campanya de televisió, " Pruner de tot, l'autor", però serà també amb el treball quotidià qr¿e de mica en mica la societat podrà reconèixer que darrere d'nna obra. de teatre, d'u na cançó o una peça de mtísica hi lw u11 creador. · - Padan t de televisió i ràdio: com està el tema de les r ecaptacions per drets d'au tor, qüestió ([UC tiUJ·a n t molts anys ha enfron tat l'SGAE amb les televisions, fms i tot les públiques? Creu q ue s'ha núllorat, o s'ha entès millor que la cr eació genet·a uns drets ... que es concr eten en di ner s? -Nosaltres, i parlo d'Espanya, tenim un conveni amb les societats d'autors d 'altres països en .funció del qual ells gestionen els drets que genera el nostre rep ertori als seus països i nosaltres els seu.~ aqttÍ. L'arrel del problema amb 1·à.dios i televisions és que quan aquestes empreses programen, ha.urien de demanar p ermís i no ho acostum.en a f er, però en això també s 'ha millorat, almenys a Catalunya. - Vostè que ha tasta t la creació, no en yora l'època en què ct·a cantaulot·? ... -M'agrada molt aquesta feina d'ara, i procuro fer-la bé; és tan absorbent qr¿e no tinc temps d'enyorar-me. Cal recordar, i així ens ho precisava Ramon Muntaner, que el seu és un càrrec tècnic. En deixat· aquesta feina Ferran Masca•·ell , la junta va entrevistar determinades persones i finabnen t li van fer la pr oposta a Mtmtaner. D'això ja fa dos anys i ell s'hi moll com peix a ]'aigua . -Em pol dir quines persones formen part de la junta a Catalunya? -A la junta hi ha Joan-Albert PANORAMA Amargós (músic i compositor). el mestre Solà (músic), Max Sunyer (músic) i Joan Guinjoan (músic i compositor), i els altres dos sóa Joaquín Alfonso i Joan Gracia del 1'ricicle, per la branca teatral. A Madrid també hi ha representació de les diferents activitats o gèneres: el president és Manolo Gutiérrez Aragón (cine), Santiago Moncada i 1èdy Bautist;a (músic) per dir només alguns deL~ noms representatiu.s i que a la vega.da poden sonar al gran públic. Vull dir que tant ells com nosaltres treballem sobre el mateix, dinamitzar els repertoris i fer que es respectin els drets dels creadors o autors. Fa poc temps s'ha constituït la Fundació Autor amb la finalitat de difondre les obres, és a dir, pronwcionar en els diversos mitjans les obres dels autors a.ssociats. L'SGAE s'ocupa també de la protecció dels drets morals i econòmics dels creadors que en són socis, i de la promoció del repertori, de la qual l'entitat és l'òrgan gestor, bo i estimulantne l'ús i consum mitjançant dir ·verses estratègies de promoció. - A la planta baixa hi ha cinc d espatxos destinats a organitzacions semblants. Ja se sap qui les ocu parà? -Tenim nwltes sol·licituds, de professionals o creadors d'àmbits diferents, de la música, del cinema, qu.e nosaltres en diem entitats col·laboradores, però encara no està presa la decisió. Pensem que serà enriquidor conviure amb a.ssociacions que des de la imatge o l'espai escènic tenen nwltes coses en comú amb nosaltres. - I d 'aquest encàrrec del Departament d e Cultura de la Gener-alitat sobre un Llibre Blanc de la Música, què me'n pot avançar? -No és ex(LCtament un encàrrec, sinó que s 'inscriu en el conveni que tenim amb Cultura. Les col·laboracion.s poden ser d'a.ssessorament o bé econòmic, i el Llibre Blanc de la Música entra dins d 'aquest marc de col·laboració que tenim amb Cultura. -I pel que fa als joves creadors, tenen algun pt·ograma especial? -Certament, en diem la Jove Ramon Muntaner Creativitat. Ens interessa que els joves ens coneguin i se'n facin socis; nosaltres els oferim assessorament i dediquem una atenció especial a la creació contemporània, que en el camp teatral està en un mornent particularment briUant; autors com Sergi Belbel són traduïts i representats a tot Europa, a Dinamarca, Alemanya, etc., però no és l'únic, n'hi ha d'altres, com ]ordi Galceran, i dels no tan joves puc esmentar Javier Tom eu, estrenat ja a Alemanya, i recentment a París. Per tant, podem dir que la creativitat teatral contemporània està passant LUl moment magnífic. La casa dels autors o SGAE s'ha de veure, per captar· l'hRrmonia i serenitat d 'aquests nous locals. Mentrestant m'entretindré a descriure la primera planta , on hi ha la sala d. actes, autèntica perla de !~edifici. Pensada també com a sala d 'enregistraments, ha estat condicionada per obtenir una qualitat de so i aïllament òptims i disposa d'un sistema per moduJar les r everberacions emplaçat al sostre: es Lt·acta d ' una piràmide invertida que ('S pot regular mednicamcnt pe1· aconseguir la millor· qualitat dc so. Amh p~rauJes de Ramon Muntanet·: "Es una sala a:finable." Disposarà també d'un equip amb Ja tecnologia de gravació més moderna. La sala d'actes té una capacitat per a cent persones. A pocs metres hi ha un altra sala, per a presentacions d e lli- bres o debats, que dóna a una ten·assa ampla i té aquest ain d'a ten eu modern. Al voltant ~ ha despatxos per a r eunions. El resultat arquitectònic i l'inlerio· risme conviden a fer-hi debat•. actes literaris o musicals. AmL mobiliari funcional i acollidor. Aquesta última sala està conrtbuda com a club social perqut els ct·eadors de les diferents r;. pecialitas posin en comú les noves iniciatives artístiques. Les dues plantes superiors són destinades a acollir els diverso, serveis que ofereix l'SGAE: Sl'r· veis jurídics, llicències , admiuL~ tr·ació , etc. Tot plegat són 3.800 metrr' quadt·ats, rehabilitats per rar· quitecte Rafael de Càceres. qu1 ha transformat l'antiga man•ilí en un espai confortable i ple d1 Uum. Les despeses -800 mr lions- han sortit del patrimom de l'SGAE i, segons el dele~ Ramon Muntaner, "no repercu· tiran per res en els associats". Entre els projectes immcdiab hi ha acabar les instal·lacion' (equipaments tècnics i electrònics), ]a qual cosa estarà cnUe·· tida per la primavera. -Per acabar: quins serien el; seus desitjos més irmnediat~ rn la nova casa? -Qu.e els despatxos i les sr~lts s 'omplin d'activitats, i que ~es d'aquesta nova seu puguem dw· logar amb totes les entitats col·laboradores i esdevenir mb eficaços en la difusió del reper· tori dels autors. aqt~ ció ba , mo da teg pl al Je za go qu( un ma res TEM A a a uns •est airt >ltant bí úons. D 'intl'rit} debat!. ls. Amb collidor. !\. CODCI' pcrqu~ :ents e;. i les no- s. ·iors ;;Ón di verso. A.E: Sff· :ulntinh- metrr• 1er J'ar· res, c¡tll man~o i pJe al 300 mi- ltrimoru del~ ·epereu· :iats-. Lmediat: l·lacioJC electròà enlle;- lrien eh d.iats tn res sales que des tem dia· entital! mir mil :¡ reper· es fioaures dels compositors russos Dmitri Shostakòvitx i Sergei Prokofiev resulten emblemàtiques d'una tipologia de situació que ells ni molt menys van ser els primers a patir i que ha servit per coartar la potència creativa de molts artistes. Ens referim a les imposicions ideologicopolítiques a què molts grans creadors han hagut de els sotmetre seus delers naturals. El cas dels esmentats resulta emblemàtic -insistim-hi- per diverses raons. En primer lloc, . perque' van VIUre una realitat política en què aquesta condició es va exacerbar d'una manet·a notabilíssima gràcies a uns processos molt estudiats d'una eficàcia acusada. També pel fet que la mateixa categoria individualitzada i el ressò planetari de la seva obra va atorgar ~ les respectives peripècies una proJecció inusual i, a més, força focalitzada. Finalment, i sense ànim d'esgotar el tema, pel fet que el règim en què es van produir els fets va tenir Ull protagonisme molt acusat en la marxa de la història de dues terceres parts d'aquesta centúria. Shostakòvitx i Prokofiev, inserits de ple en tm àmbit de fortíssim intervencionisme estatal a tots els nivells, van haver d~actuar en el marc de les seves possibilitats específiques, per una part de la seva integritat personal-amb el risc que això sempre suposa-, amb la seva independència davant la condició de creadors i, finahnent, amb els recursos que sempre forneix la vena creativa per caminar· en aigües tèrboles i a la fi fer possible l'emergència dels valors artístics i intel·lectuals autèntics i genufus. Des de les se' . opves prop1es cions, aquestes figures ens apareixen avui com a testimonis esplèndids no sols d'una realitat específica, sinó també d'unes opcions personals d'una gran vàlua; la prova més fefaent de tot plegat és el gruix qualitatiu tan substancial de la seva obra, que emergeix per damunt d 'un tot en el qual inevitablement també hi ha la palla imposada pels condicionaments ja apuntats. Una palla que de cap manera enterboleix la visió global d'unes trajectòries artístiques plenament consolidades ja en la història de la gran música universal. 162 ~ :::1. ¡:::¡ ...e la. et i 29 TEM A Tarannà rus i tensió soviètica DIU DE j 09.0 VET Jlr!l!i vrtn d('M nat )0.0: TÍC 10. DEl Hill• \I un .\ml> Phil Sergel Rachmanlnov i lgor Sfl'avlnsky, dos compositors russos de distintes tendències estètiques però de fortt sensibilitat e1lava la carrera dels qual• es de1envolupà al marge de la Influència soviètica ,¡,,)( \h •·••ls. op. no. ( per i cu Con (l1 per ERNEST LLUCH Cotf'tlràtu.· d .. lo l uhf"ni.e.t d~ B•n:dona I conei.Aement de r antiga Unió de Repúbliques Socialistes Soviètiques em provocà di,·erses sensacions inesborrables. De totes. la més insòlita fou que mai escoltaves rexpressió ··Segona Guerra Mundial". sinó SE'mpre la "'Gran Guerra Pàtria''. El que tm aquesta banda d'Europa tenia un significat bàsicament antifei.xista i democràtic, allà el terúa putriòtk contra una invasió que, més enllà d'altres qucn~lles. havia ajuntat tohom en un mateix front. El nom no era solamen t un invent d e Stalin, sinó una pregona manera de defensar-se d e l'invasor. No semblava que el que més distingia aquest er·a el caràcter· totalita1·i nazi. Apareixia així una estructur·a eomuna que r elligava almenys els russos com a grup majoritat-i. Tinc, p erò, l'opinió que de cara a un enemic que venia de l'oest, els lligams E entre les diverses r epúbliques eren alguna cosa m6 que una formal "unió". Haig d'aclarir que ri ftt que el con<"epte de llibertat no fos el concepte ren· tral de la guerra, se'ro presentava esfer eïdor. Una altra impressió de la Rússia postestaliru<U que' aig conèixer fou el retardament general drb societat. )1oltes coses semblaven aturades en d temps. Hi havia una cet·ta olor de resclo~it. !J nova arquitectura era feixuga i els objectes l"'laven mancats de qualsevol gràcia i el reb1úg de l'tconomia de mercat no servia per amagar-ho. Ptr sota dc tot sovint lú havia un pòsit de genialitat Així, en els departaments de física, inundats prr un polsim grisós, podies trobar-hi figures de pri· mer ordre, i igualment entre els de matemàtica. 'ram bé passava en la música. Mentre que cl!i ~· tres romposi tors havien abandonat un gènerr tan tradicional com la simfonia en aquest segle, f 0 J qual ja apareixia com nn "vell gènere'', tal rllll dju Eric Hobsbwam, a Rússia o a la Unió Smíeti· "L ~~~"1 pmr Poh gtii ¡1anJ Bru ~~~ CRr1 50. pro trult ton. ro 1 Jnr 13, l.\ DE pia R. (32 CATALUNYA MÚSICA Programació mes d'abril DillUNS, 6 DE 1998 D'ABRIL 14.00 ~JtSICA DEL SEGLE xx BERG: Wozzeck. extracteh. Gwe11dy Fine, sopr ano. Or- Oi.OO L'OBERTURA :\f¡t•icn pt'r comrnçut· t•l din. Rrroil d'obres brt•us pl'l'~!'n tadt-> per joun Vivt•s. Inclou butllt•tins informutiu~ i ugt>n tle. mugknls. 09.00 BU1'LLETÍ DE NO- TÍCIES quc~lrn Simfònica. Dir.: Cat·los Klciber. ( 19m). HAAS: Suili• de l'òpera Scharlatan. op. 14. Orquestt·a Filharmònica de 'Brno. Dir.: Israel Yinon. (28m ) . lVfESSIAEl\: Louunge a à rctt'ntité de JéMUS (del Quat·tet per a lo fi del tt•mps). Antoni Brsses, piano. Mur~ul Cet·vet·a, víolonct'L (8m). 09.08 SELECCIÓ DE NO- VETATS Prt·~rntndó dt~ lt'H últimt·H uovetuts diKc•ognlfiqtu•s npor·cgudes al nwt·cot. E~<pai putr·ocinat prr Disro• Cn"tt·lló. 10.00 BUTtLETÍ DE NO- TÍCIES 10.08 CAPSA DE MÍ'SICA DEUUS: Tbc son¡: of lligb Hilb (l.a ¡·unçó de lrs 1\ltrs Snlistt'!i \'Oculb. AmLro•ian Singt•rb. Ro) al Ordwstrn. Philharmonit• Dir.; Eric Frnby. (30m). 80ROD!l\: Sextrt dr t•m·do t•n r·t• ~luntanyr,). m. A.lc~nnclre Ot•tiBo~. AJe xamin• Polom;ki: ,·iolin~. [gor So!iga, Alexunrlr·r Bnbt"Ov11ki, violcK. \lc•xnndn• Osukine, Alcxantlr~ Cottht,lf, violem rel>. (8m) CrJOPIN: FuntnHin 49. Mikhnil Plt•llliiV, piuno. (15m). VIVALDI: Cunret·t IH'r u dos oboès, dt•s dat·inc•!A i cm·da, RV 559. 'l'lw King'H Con~ort. Dit·.: Roltcrt Kin¡:. (llm). F!BlCII: Ln lcmpc~tu , Jllll'mn ;¡jmftlnir np. •!6. Orqueotrn Filharmbni<·n Twt·a. Dir.: Gm! \lbt·rcht. ( 12m). 1.-\..,EQUIN: Tn~N runçon11 "Lng ¡;a) hergiet.-•. ''.lehann••ton fut r nu hr" juur", "L\•.,. Ensemblt! poir coofus''. Polyphonique ell' Fran 1·c. 011. ~osa mH el Itl tpte cen- lle )r. talini~· ral de h es en d osit. !J tes ~Iii' g de l'e -ho. Prr •ni alital ¡lats pd I depri· àtica, te els a~ nere tan le, en d tal rOll Sovièti- Dir.: Charlt•!o Ravit•r. (9 111 ) GLt.:CK. s~mirami.. , hull•·t pantomima. Tafdmu..ik. Oir.: Bruno Weil. (20m). BLAl\C,\ F?RT: Sonatina nntign. Antopiano. (20m). nt BesHeH, ~ RIEG: ~luv Trygvu~on, op. 0 · Runrll Stctw, rnezzo-Hnprano. Anne Gjcvuug, rolltrait. lluknn llu~cgut·•l, luuíton. Cot· i Ortlll t'óll·u Simfònic~ d~ GotchOJ·¡;. Dir·.: Nct·mt· JarVJ, (35rn). Ia.oo GRANS INTEGRALS ~i ~1ÚSlCA DE CA\1BRA . EETliOY E:\1 Triu amb ff ptano. op. 70 n 2 W K . · ·, em~) · Il. Slcr · ) ng, P. J; ou t·nnot·. (32 tn). 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSI- CAL 15.13 CAPSA DE MÚSICA SIBELIUS: Sinúonia n. 7 op. 105. Orquestra Simfònica dr Londrt•,, Collin Da,'Ïh. (23m) \VARLOCK: DuE>s cançons breus. Benjomin Lmcon, baríton. David Willison. piano. (2m). liOZART: Concrrt pPt' a violí i o r queMtra. h.\' 207. Arthur Grumiaux. Orquestra Simfònira de Londt·es. Dir.: Colin Dnvis. (18m). BACH: Suite per a orquestra n. 1, BWV 1066. The Englibh Concert. Dir.: Tt·evor Pinnock. ( l9m). DEBUSSY~ Danses per n arpo i cot·da. lrina Karpous. Eust•tnble Graz - St.Petersburg. Di1·.: R ené Staar. (12m). SMETANA: Polques dc sa16, op. 7. William H oward, piano. (llm). SAINTE COLOMBE: Concert pe1· n dues 'ioles ''Lc Rctour". Cb. Coin. Jordi Savall, baix de viola. (8m). WAGNER: L'entrada del nou any 1835. Cor i Orquestt·o Simfònira dr Bamberg. Dir.: Karl Anton RíC"kcnbacher. (17m). SC HCMA.1~: .-\ndantc i \aJ·iucions per a dos pianos, dos ,·ioloncel.!; i trompa. op. 16. Rector \Ioreno i Nor(20m). CapciJi. herto GLUCK: }fúqira de 'Ballet d'Orfeu i Euridirt·. Orquestra dr Cambra "Carl Philipp Ernonu~l Bach". Dir.: Hortmut Haem·hen. (2ïm). 18.00 ALMANAC Un esp1ti destinat a evocar i rt~' iure t•li; fell! m(.s represtmlutius del passat musical. Guió i ~~·lc•·ció d'ÀJex RobJes. 19.00 REPERTORJ DE CONCERT SAl NT-SAENS: Requirm, op. 5·1>. Françoise Pollet. Magoli Cha.lmeou- Dnmonte. JranLuc \ïala. Nicolas R:ivenq. Cor Rt•b<ionaJ Vittoria d·ne de fo' ru11cc. Orquestra Nacional d ' lli' dl' France. Dir.: Jacqu¡',. )furit-r. (35m). Hl \1\H:I.: Conrcrt pt·r· a Lrompt•lu i or· queslru en \ti b \1. Ludwig GüttJer. :\'t•ut•s Btu•his¡•ht•s Collegi nm \fnsirum Lt•ipzi¡:. Dir.: \lax Pnmnwr. (16m ). B\CH-GOL '\OD: \H• Murin Barbnt·u Ht•ntlrieks. soprunu. Erik Lundhi•t. orgnt•. Orquehtra tic Cumbru tl'Estocolrn. Oit·.; Et·it• El'it•J\on. (3m). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAl, 20. I 3 LA MÚSICA A DEBAT Pt·ob'TII ma u l'•·n 1or11 llt• tt·nwH mnsiculs d'intt·rr~ . t'l'nlitllut amb ln eol.labornl.'ió dt•l Con oci! Cutalu dt•ln \1tíHit·u. 22.00 AGENDA \1USICAL 22.05 TE\fPORADA OE L'O BC CO:\'CERT t·nrt·¡ti~trnt Jll'r Catalunya \lúsieu t•l din ·l d'u bril dr 1998. al PuJau dr la llúei1·a Cntulnnn. \ ERJ)J: Ri·quiern. \nn \tarin Stínche-z. soprano. \lirin NufÍ>, mc:r.zo~oprnno. Gubr;t'l Gonzalcz. tt·nor. St..Cunu Pulnt~·hi. baix. Ol'ft•ón f>ouoMLinrr·u. Ot·- CJlll'Atra Simfimil'tt tlt• Bnrn•lnna i narionnl dt• Cutulunyu. Dit·.: LawJ·crwc Fm!lt•t·. (i2m). 23.30 NOCTURN Mú~it•n pet' llt'llhnr el din. Pn·scntnrió u ròrrt'l' tl'Alft·t•d Ct• layn. 01.00 HEJ>EilTORI DE NIT DIMARTS, 7 DE 1998 D'ABRIL 07.00 L'OBERTLRA l1úsil.'n ¡wr comt'11ÇOr d tlin. Recull d'obres brt·u~ pre~orn­ tacles per Joau \'iw•. lnrlou butllrtins infor·mntin~ i ngt•n des mu~icnlk. 09.00 BUTLLETÍ OE NOTÍCI ES In Donzl'lln" (trauscJ·ipd6 pt•r u orquestra de curda dr Gusta\ .\tnhlt·r). Solistt'~ de ~~~~~­ rou . Dir.: 1uri Ba>~hnlt'l. ( 12m) \\ E!LL: "SurohnynJt,hnn)" dt• Happ) End. Cnth\ Bt•rbt>rinn, nte7.v.o-~o­ pt·un~. Rruno Conino. piano. (Sm) \\lLLIA.\IS: El;; cinr nrhn•s bogt•all;. concert per a fogot i m·qm•.. tru . .TuditJ1 LeCiuir. On¡uc¡;lrn Simfònica de l.oudr~H. Dir.: Jnhn \VilliamN. (26m). PURCELL: "Who con fnmr jo) rcfntin?'', oda P~'~' n l'uni vt't'811t'Ï dt•l illlC dc Glou•·•·!llet·. ( 1695). Gi.llinn FiRhet·. 'ft•HHII Bnnncr·. J amca Buwmun. Ho~t•rs Covey-C nunp. Juhn Mut·k \.inslc,y. Mi!·hat•l Gt•orgt•. Cot· del New Collt•¡,\1' d ' Oxfonl. The Klng's ConHort. Dit·.: Robert King. (2·lm). AHRIAG \: Quartl't d¡o t'(H'rlu n. I. Quurlct de cm·da Sine 'ominr. (2-tm) . BERLIOZ: Obet·turu de ·'Rob Roy". OrqueRtrn ~nrional Est'Ut'!''"· Dir: Al!'xandcr GibHOD. (Bm). B.\LSACH: \'i ,inns gt·ote~<quc~. Orquestro Simfònica dc 'Barcclonn i NaI'Íunal dr CutalunTa. Oir.: Isaar Kurnbtt•hl'sky. (20m). .I.Cb.R\.Cli: Preludi i Fuga t'n Rt· M. WiJhelm Krumbnch. orgue. (6m). 13.00 GRANS INTEGRALS LA MÚSICA DE CAMBRA IJE IJEETl !OYEN Tr·io amb piuno n. 7, op. 97 "Arxiduc". 'l'l'in B nrmlin. (45m). 1<1·.00 MO~IENTS LÍRICS RAYMOl\D: Maskt• in Blau. op•·t·¡•tn (•':~ott·actes). Solistc~ ,·orul~. Cnr· del Teatre dc Giirtnt·rplntz, }!unic. Orqu!'stra Simfònit·u Grnunke. Dir.: Cur·l llkhai,Jci. (20m). GT\1E-..EZ: La torre drl oro. preludi simftlnir. Banda Sinfónil.'o \1nnkipuJ de \ladt-id. Dir.: Enrique Gnrcíu Al;ensio. (10m). :\10'\':'i'OT: lrmn. la tlnut·e. romèdia musical. (Sclerrió) Clive Re,;U. Elizaheth St>ul. Eddit• Guo'}lt'r. Znch \latnlon. Ari e Ul\ il·. Orquestra diripda per Stnnley Lt•howsky. (2·1m). 09.08 SELECCIÓ OE NOTh'TATS Pn•scntoció tlt• ]l'~ ttltinw~o novNats tlit<rugràfiqut•s npnt·t·~u­ dt•s al rnon·al. EHpui pntnwinal p••t·Discos CnHII'IIÓ. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAJ>SA DE MÚSICA SClll 'BERT: Qunrtl'l tlt· t·urda D. 810 t 'l1 t·e rn ''La \fm·t i 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA ~fUSJ­ CAt 15.13 CAPSA DE MÚSICA ELGAU: Conccr·L per a violoncd i orquestr o, Op. 85. Lynu IlarrciJ. Orquelitra dc Cl!'vt'lond. Dir.: Lorin ~laa­ zrl. (29m). A.SCARL.\.TTI: ~ Mudrigak The Conoort of Musickr. Dir.: Anthony Roo- 1 lt·}· (13m). PllOKOFIIW: Vifu¡..'itiws, op. 22. Eteri Ancljupuriclzc·, piunu. (25m). H \\ D~: Simfonia n. 88. Tufl'lmw•ik. Dir.: Brunu Weil. (19m). ARITTEI\: Suitl' r•er u lll'pa, up. 83. o~iun ElliK. (13m). HRA IIMS: Hupsòdiu prr u c·ontrult. c·ot· i Urt1ut•stra, op. 53. Bri¡,.jttl' F'u~shat•n111'1·. Cor Fillturmunir de Pl·u~u. Orqw·~tru FilhDI·mònicu Txeca. Dit·.: CiuHcppe Sinopoli, (11m). fo'RIWEIUC li DE PRÚSSJ A: Cont'l' t'l ¡wr· a nuutu, t•ordu i I'UIIIinu n. I , 1'[1 Sol M. Ku1·t Rt•dt•l. On¡tll'Kit'u Pr·o -\t•ll•tll• Muni1·. Dis·.: Kw·t RerJ¡·I. (27m). Gfi:RSllWfN: "Summt•rtinw'', ·•¡ Joves you, Pm·!() ". Mil e Du vis i Orq lli'H· Ira. Dit·.: Gil Evuns. {7m). BF.ETI!O\ El\: Lu t·on~o¡rra­ ció dc la llur, uhcr·turu up. J 2-1. Orc¡w•stra Filhunnòniru ~<icm~ dt• Yic•nu. Dir.: Cluudio \hbudo. (10m). GRANS 18.00 l lliTÈR- PRETS GLE:\~ Iodis i 162 REPEHTORJ DE CONCERT TX.UKO\ SKI: SimJ'uniu n. 3. op. 29. Ho)UI Philhurmonic· Orchr•Lra. Dir.: GilJlCrt Le\·inr. (Sim). \EROl: "\'a. penRiera. ~>ull'a!J doroLt:". Cor df'ls prt>•one~ dt•l'ciprra -;-l'uhucc·o". Cor i 0r<1Ut"!>lru dt>l Tl'atrr Alio Sralu. Dir: Claudiu Ahhudo. (Sm¡. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES l AGENDA MUSICAL 20.13 PERFII~'i Ruimon Colcnnet· conH•na amb un t•ompo~itm· ui voltunt d e lo ~rvu o lu·u. XAVIER BENCUEREL 22.00 AGft:NIM MUSICAL 2 IV FESTIVAL DE \1GSIQUES C0:\1.&\IPORÀ.,lES DE BARCELON'A. OTTE: Dab Buch des Kliinge für hlavier ( El llibre dels son~ pl'r a piano). Herbert Henck. piano. (87m). 23.30 NOCTURN Música per acubar el dia. Prc~cntació a càrt·ec d'Alfred Celuya. OLOO REPERTORI DE NIT DIMECRES, 8 D'ABRIL DE 1998 07.00 L'OBERTURA ,\1úsira per començar el 1Uu. Rl'culJ d'obres breus prest•ntade» per Joan Yin•s. Inclou butlletins informatiu;; i ugendl'& mu;¡irals. 09.00 BLTTLLETÍ DE NOTÍCIES GOULD B \CU: l're- futnll'~ n. I u ·1. BW\ 846 u 8\V\ 8-19. d'"Ell'luvecí bt•n temperat'' (llibre 1). Glenn Gould, piano. (17m). STRAUSS: Oplwlíu-Uec.ler. op. 67. (3t·un~:on' amb te"! de William Shokl'~p!•art•). Eli~a bt•th Scltwar.r.kupf, ~oprano. Gll'nn Goultl, piunu. (Sm). MOZAllT; Loncrr·t per u piunn n. 24, KV ·191. Glenn Could. Orqcw.. u·u Simfbnicu dt: la Hiidio Suet·u. Dir.: Ceorg Lutlwi~ Jo<'hum. (31m). 19.00 Hall del Centre de Cultura Contemporània dr Bart'el'?no. 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CO'<CEHT enrC?giRtrut pl'r Cotalunyu \1tísic·u t•l dia 5 de no\ C?mlm• de I 997 u la Sala 09.08 SELECCIÓ DE '\O- VETATS de les últimr~ no' etulb discogràfique• aparegud~ al mercat. Ebpai patro<·inot pet· Disco~ Castelló. l't•lonn '92. Fanfurriu dc· CeremonicK. Cor tle Vulènciu. Cor d'~\sdrúhil11. Dir. Curies Santos. (1m). \EROl: Lu forza drlclt••lino. pn•ludi drl tc•n•er actr. Orqu1·~tro Filhurmònica ddlu Scalu. Oir.: Ric·rurdo Muti. (-lm). a piano i violi n. 10. op. 96 Yd111cli Mcnuhin. Wilht•lm Kcmpff. (29m). A.Uc•f.,'l'l'lto rn Sih M, WoO 3!). Wilh¡•lm H c m·yk piano. K1•mpff, Sz<·t·yug, viniL Pit'tTt' Fourniet·, violum•c•l. (6m). Sonata per u violont·t•l i piuno n. ·I, op. 102 u. I. 'lu-Yo Mu, violnn('t•l. Emunucl ·\ x, pinno. (17m). :\1ltSIQtJES DEL )1Ó'i l no finestra ohr•r·tu u r~x­ pn·~sió DJU•it•ul dels pobles 10.08 CAPSA DE MÚSICA RAKHMANINOV: Rupsòdiu sobrP un tema de Paganini, op. 43. Van Clihurn, piano. Orquestra Filharmòni<'a dc Mo.-cou. Dir.: Kiril Konc.lrashin. (25m). D.SCARLATTI: ~fissa B r eve ..La S tella". Libb) Crahtree. Angus Dovid~on. 1'\eil MurKenzir. Si mon Bircball. The Sixteen. Dir.: Harry Christophers. (25m). BROUWER: Concl'rto de Toronto (per a John WillillliL-.). John \Villiamli, guita rra. London Sinfonietta. Dir.: Steven :\lercurio. (10m) FA URE: 9 preludis per a piano. op. 103. Pierre-AJain \ 'olrmdut, piano. (26m). fL\YD~: SimfonÚJ n. 36. The Acud1•my of Ancient Music. Dit·.: ChrisLophl'r Hogwood. (20m). SIBELlUS: Concet·t pet· a violí i orqneHtra op. 47. Itzhak Pf'rlmun. On¡uestra Simfòniea de Pittsburgh. Dir.: Anlirf p,.,._ ,.in. (32m). REIMANN: Chrisline l'íacht-Riiume. Schiifer, sopranrJ. Aribert Reimann i Axcl Bauni, piano a quatre mans. {14m). SANTOS: "Obertura hola'\ de leH Ceremònies olímpiques Bar- TE~1PS D'Hmn, NATGE RAK.a'IA,'lMI: 125 ANYS Concert per o piano n. 3, Cif. 30. Martha Argerich. Orqu.... Ira Sinúònica de la Ràdio dr Rircardu Dir.: BPrÜn. Chuilly. (40m). An Moria. Gt·ru¡ Doxologia. Capella dc Sant Petersburg. Dir.: \~adj¡, luv Txcrnuxenko. {10m). fA. hoç o•·ienlol. Howard Shrlley, piano. (2m). Momenll\ mug. com¡. op. 16. Ruth Utl'fdo, piano. (28m). Trt'F cançon; op. 3<1. Ana Pn~ar, oopr.mo. Tbomas Hans, piano. (6r.~ Dos Prl'ludi~ per a piano. Op 32 n. 10 i n. 13. \ludimir \s!r kenuzy. (12m). cl'urr·eu. 22.00 i\GEI\l>A :UUSICAL 15.00 BUTU.ETÍ DE NOTÍCIES I AGE!\DA )fLSICAL 22.05 ELS NOSTRES cm. CERTS Pre~entació 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 2(_).00 BUTLLETí DE ~0. TICIES I AGENDA )ItS~ CAL 20.13 13.00 GRANS INTEGRAI..S LA 1\lLSIC\ DR CA\1BRA DE DEETIJOVEl\ Sonata pe•· 11.00 bra de Stuttgart. Dir: l;¡Jl Münchinger. (8m). 15.13 CAPSA DE )lt!SICA LlSZT: Simfonia ft'uttNl. Hon8 Pl'tl'r lllodnvitz, tenor-. Cor dc In Ràdio Hongun·•n. Or·que,;lru dl'! ft'!'Htivnl tlt• Buc.lupest. Oir.: l vrín Fis1·h¡·r. (13m). HUSSO: Stret'L Muijk, uu ¡;om·erl dll blues. Corky Siegl'l, hn•·mcini1·u i piano. Or·qut·~u·u Simfimku de Sun Frunf•isc·u. Dir.: Sriji Ozowa. (32m). J.Ch.HACH: Ar·tuot•r~C?. olJI'r·tur·u. The llunon•r Banrl. Dir·.: AuthOII) UalKH•utl. (6m). DELIHES: Suite d!'l hullrt Cnppí-liu. Orqul'~ll·n Simfclnit•u eh• Iu Ràdio de Bt•r·lín. Dir: llt·in1. Frif•kt•. (2:~m). MEDT~ER: Quintl'l umh piunu op. pÒ•l. l¡.:ur Gnlov~chin. piu no. Ewuhl Dunel. ~ iolí. )lilnn Tcdln, viulí Zut.anu Bourova, \Ïulu. Jot.ef Podhoransky. violom·rl. (26m). 18.00 NOlJS INTÈRPRETS un c.-ptú pt•r ('lmf.i.wr c•ls mú~irM d'ora. Et.,LA.LIA f ESTilEn VELA. 19.00 ltEI'ERTORJ DE CONCEllT DEBUSSY: E l Mur·. Orqucstr·t~ Filhurmc'mic·u d1• LoH Àngelc•s. Dit·.: Esu-Pc•kko Sulum•n. (24 m). IIAYUN: Simfonia n. 94, ·•r.u ~cwpn·su ''. A1·uclPmy of St. Murtin-in-lht•-Fit•lrls. Dir.: Nc·\illt• ~urrint•t·. (2:~m). ALBI'IO'II: Atlu¡!Ïo per u ror·do i orl{ur. Üt'IJUe•h·uclr Cum- CO"~CERT enregi~trat 10.01 RFSI oo, .. que;l rbt•t mon. etrtF Rdl tro d¡ Oir.: sen !t p hnrm l~n I I'Orq Lnndi (4m) llaiiL TU ques df e df p ta. ( nia, pu Catalunya }fúoica l'i dia 2-ldt novembre de 1997 al 'fratn Tívoli de Barcelona. FESTI· UL DE PIANO 1 BEL CA.'i· TO. Obres de TXAJKO\'SKJ, GL1NKA, ARENSKI, UAKII· MANINOV, VERDl, MUS. SORGSKI, entre d'ultres. Pa· ata Burchnladze, baix. LuJ. nilla Ivanova, piano. (52m). 23.30 NOCTURN Música per acabar el dia. fu. sentució a càrrec d'Aifn·J Ctlayn. a vio Uf ge ric nacio 105. J dor 01.00 REPERTORI DE \lT DUOUS, 9 D'ABRIL DE 1998 07.00 L"OBERTt;RA :\fú~ica per romençar tl W. RecuJl d'obres brru¡; P~ ta des per Joan Vin-s. lnr~ butlletins informatiu,; i a~~Jt d"" mlll!icals. venç( \nthl 09.00 BUTLLETÍ DE l\0. Scho TÍCIES (8m) 09.08 SELECCIÓ DE NO· VETATS TICJ Pr·esontació de les últiJnc• DO' vela lli discogràfït¡ues oport~· des al mercat. Etipai pntrod· nat per Discos Ca•tdló. 10.00 BUTLLETÍ DE NO. TÍCIES ]~.~ CAt DE ~O. l ~IHJ. 'Hmtr. ~'1I'i01: n. 3, op Orqt~r< Ràdio dl Ricrardo 'Maria. opella dt [: Vlnrfu. Om). fk I Shelk¡, Its OIU~­ Larrdo, rançoru ~Opntllll o. (6m1 ano, Op. imir -1!1!. trat PI' klia 24 de ~ Te3trr l mm. EL W· ~OVSKl, . Rill· I. MtSItrrs. Pa· U"-· Lud(Sllm). dia. Pll'llfred Ct- I DE:\1! IRILDI :A N ¡j¡a, • pre>tG' :11. Iod"' IT ¡;¡ja~ DE~(). esooapartpl: i pniJ0'1' U6. DE NO. l0.08 CAPSA DE ~tÚSICA RESPIGHI: '1etumor·phoseoo. tema i varíadonK per a orque•ITa. Philbnrrnonia 0~­ rbr;tra. Dir.: Gt>offrt'y Srmon. (26m). DUSSEK: Concert per a piano i orqut'slra en Re ~f. Jan ~ovotny. OrcprcRtra dr Cambra dc Porduhirc. Oir.: Libor Pesek. (21 rn). SCHIJNBERG: Hc•rzgcwaec·hee per a sopra no, c<•lesta, barmòniwn i nr·po, op. 20. EiJeenHuise, arpa. Ml·mhr·cs d<' J'On¡uestrn Simfò nica dc Londrrs. Dir.: Robor·t Cr·aft. (4m). DUI"AUT: Puvuna per· a llaüt. Hopkinsou Smith. (9m). TURlNA: Danses CuntàstiI(UCS· Orqueslm dt·la Societat dr Concerts Ml ConHerva tori de París. Dir.: Ataulfo Ar¡;enta. (16m). ZELENKA: Simfonia. Z 63. (Obertura d<• l'OI·atori "I penitcnli al sepolclu:o dd rcdt•otorc''). Orqurstra F'dharmòniru Txeca. Dir.: Vaela• ~ewoann. (9m). EVJ\1\'S: ~saeta ". :\1ile~ Dn~is. (Sm). JJI.WEBER: Septet en Mi i\1 "De la meva vida". Consorlium Cla~~icum. (31m). R.STRAUSS: Suite dt> Ca priccio, op. 85. Frlicity Lott, ooprano. Ürf{l!Cklrn Nacional E.-cor!ll'a. Dir.: Net>me Jlir·vi. (30m). ~10ZART: Simfonia n. 32, K\' 318. On¡ueslra Reial del Conc(•rtgehouw. Dir.: Nikolnus Hnt'IIOncourt. (9m). 13.00 GRANS lNTEGUALS LA MÚSICA DE CAMBRA DE BEETHOVEN Sonata pet· n violoncel i piano op. 102 n, 2. Mischo MuiRky. Mart ho At·gt·rirh. (19m). Si.11 melorlie11 nacionals amb vorincions, op. 105. Belu Bnnfalvi, violi. San dor Folvai, piano. (21m). 14.00 MÚSICA ANTIGA \1CTORIA: Ofici dt> Dijou.. Sant (:>iocturn T). Cor dc Mon jos del ~fo11astir Bcnt>dic-ti dt' Santo Domingo de Silos. Cor d~ vem blanqul's de BurgoH. Dir.: I.macl Ft'rnóndM; dt' Ja Cueeta. (13m). 1\fúSIC-\ DE TROBADORS. Conjunt ln~­ lrumental"Els Mtísics dr Pr·ovençu''. (34m). TALLIS: 3 Anthcms. (1, 2 i 3). The Tullis Scbolar~. Dir: Pl'lcr Philips. (8m). l~.00 BUTLLETÍ DE NOTICIES I AGENDA MUSI- CAL IS.l3 CAPSA DE MÚSICA Glòria. Sylvia Crtenherg. Woyne Willinms. or dc Iu Ràdio Suisse Ro llllndr. Cor Pro Arte dl' Lau- ~OULENC: snnne. Orqueblrn de La Suisse Romande. Dir.: Jesús LópezCobos. (25m). GIULIAZ\1: Quartet en La :\1 per a mandolina, violi, viola i llaüt. E<litb Bnuer-Slais. Günther Pichler. •\nton Buierle. Vinzenz Hlodky. (16m). TXAIKOVSKI: Simfonia n. l ·'Somnis d'bivcrn". Orquestra Filharmònica de Berlín. Dir.: Il. von Karojan. (45m). MOZART: Concer·t pet· a J)Ïano i o rquestru o. 19, KV 459. PhilharmoJÚO Orchestt·n. Solista i direclot·: Vladinúr Ashkenazy. (29m). TOMASI: Setmana Santa a Cuzco , per u tt·ompeln i or¡.,ruc. Bcrnurd Soustrot. Fr·nnçoia- Henri Houbart. (6m). JANACE K: CL diari d 'un desaparegut. per a tenor, contralt, tres veus de dones i piano. Nicolai Gedda. Vern Soukupova. Cor Femení de Cambra dc Rà<lio Prago. JosefPalenicek. piano. (36m). 18.00 PENTAGRAMA Pr·ogramn de <li"-ulgació musical. Guió i realització: Pere Bur~¡; i Àlex Rohles. 19.00 REPERTORI DE CONCERT PROKOFlEV: Simfonia n. 1, op. 25 "Clàssica" Orquestra Simfònica Nacional d'Ucrainu. Dir.: Theodore Kuchar·. ( 13m). SARASATE: Zortciko, dansa o'l!pnnyola. David Oistr·akb, violí. Vladirnir Yampolskl, piano. (3m). DVORAK: Cont:ct·t prr· u viol oncel n. 2, op. 104. Milos Sadlo. Orquestra Filharmònica Txeca. Dir.: Vódav Neumann. (39m). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA ~fUSI­ CAL 20.13 "A LA l\IANERA DE.,.," lln convidat ens proposa icomenta la rnÚJ!ica que li agrada. Guió i presentació de Joan Viveq. Producció de Dolors Busquclt;. 22.00 AGENDA MUSICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT <'nt·egis trat per Catalunya Música el din 17 de desc•mbre d c 1995 u Sant Pet·e d1! Ribt•s. CICLE XARXA DE CLÀSSICA A CATALUNYA. A L'ENTORN DE HENRY PORCELL. Obres de HANDEL, VAN EYCK, CORELLI, ECCL!o;S, LOCKE, Ht.'l\tE, PURCELL i DOWLAND. Jonn Izquierdo. flautes de b~:c. Jonathnn .\1m"on, viola dc gambu. Pi(•tt•r-Jan Bdclc•r, claYicèmbnl. (60m}. 23.30 NOCTUR'\" :\1úsien per· ucnhm· t'I diu. Pn•~cntnció n nlrrt•r d',\lfn•ci Ct·layu. 01.00 REPEUTORJ DE NIT DIVENDRES, I O D'A· BRIL DE 1998 07.00 L'OBEin'lJUA Músi1•u per· t·unu•nçur c•l cli n. RccuU d'nin·¡·~ ht·t•w¡ prt•~o·n­ tadcs pt>r Joan Vh·t'H. Inclou butlletins infonnulius i ugende>< musicul•. 09.00 BUTLLETÍ DE t\0TÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE l'iOVETATS Prebt'nlució dc J¡•, tíllinw~ nuvelats <li~co¡;ràfilJUI'~ npnrcgu· des al men·ut. E,r,ai [lllll'oc·inot p<'r Discos Castt•Uó. f.l..OO .MÚSICS DE CATAU ';\Y,\ TOLDR \: Cinc can~ons (El ¡!<'••ouní i la rosa. Cnrnrncoc!. Ht•t•nnf,'a. Cançó incct·tn. Diwndn•s Snnl). Annu Rit"Ci, nwno,.oprano. ,\.ngel Soler. piano. (12m). TXAJKO\ SKI: Alhum prls infnnls, op . 39. Mu1-inn Rodríguez , piano. (25m). CORELLI: Souatu pc•r u flauta de ht•<• t>n FaM, op. 5 n. I. C. Steimnnn, floutn dr bc(,. ''1. Huggctl, violí burroc. Il. S. Smith, ll11iil. J. Savall, viola clt• gamba. (12m). N ICOLA U: Di\'lmdres Su rll.. Ot·feó Calltlò. Dir·.: Simon Johnson. (6m). 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA ~fUSI­ CAL 15.13 EL DIA DE L.OlEI'I"'T Pro¡!ramndó n•alil7.ada a partir· dt' lt>s petirioos que el.. no-tres oi<~nt.• bon fet al conlr~ta­ dor dc Cotalunyu '1úsica, tt'l. 202 35 35. 20.00 BUTLLETÍ DE l\0TÍCIES I AGENDA :\IUSI- CAL 10.00 BUTLLETÍ HE NOTÍCIES 10.08 CAPSA m~ MlrSieA HAYDN: Lc~ 8('t últimeR pur·aulc•s tle Cribl u Iu Cn• u, vt•t· sió voral. lngu Ni1·l~t·n. Mor·gan•tu Hinll'l'Utl'i!'r·. Antlumy RolCt·-J ohn~on. Hoher·t Holl. Cor Arnolcl Schiinlot'l'!l· ConCt'ntus Mu~kuR de Vic·nu. Dit·.: Nikolau11 llnr·nunronrt. (63m). LECLAIH.: Oht•t·tura op . 13 n. 1. Thr Purt•t•ll Quartet. (12m). WAGI'lER: Par,ifaJ. enronlarnt'nl del Uiwndres Sant. Oa·qut•stru Fil harmònica dr Vhmir. Dir.. Sert,riu Ct'libidat•ht•. (13m). VIOTTI: Conrc•rt pt•r· a 'iulí r orqut>~lrn n. 13. Adt'lina Oprcan. Ot·qut•strn dt• Cambra dr. la Comn nitnt f:uropc>o. Dir.: Ji:irg Fut'rl)('r. (22m). Fl BICH : Simfoniu n. 3. op. S:l. Orque:.lru Filhnrrnònkn Txeca. Oir.: Gt•nl \lhr·t•t•ht. (36m). FERHARI U ELLA TlORBA: Qu<'Nh' P uugt•rt ti Spine. Conr11rlo Yot•oll'. 20.10 EL DIA DE L'OIENT Continuació del programo. 22.00 AGENDA llfUSTCAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCE RT enrt'b<istral pl'r Catalunya Mú~iea el <lin 20 c.le ft'hr·rr· dt• 1996 a l'Escola dt' Músira d'Igualada. XARXA DE CL.\SSICA A CAT\LU' ' " · Obres dc BACH & GR,\ 'DJ \..'\'Y. PESCETTI. F\l RÉ, Hll\DEliUTH i Z.\UEL. Cristina Badiu. arpa. (S.Im). 23.30 NOCI'lJRN '1ú•it•u pl.'r acabar el dia. Pre..cntarió 11 ràrrer d'Alfred Celuyu. 01.00 REPERTORI DE NIT DISSAB1E, 11 D'ABRIL DE 1998 (13m). 07.00 L'OBERTURA 13.00 GRANS lNTF.:GRAI..S LA MÚSICA DE CAMBIH DE BEETHOVE N Lll'u u• IDI't! i VU I'iUI' ÍUIIH f'l'l' 11 flaUtll i piano. up. 107. \\olfgung Schulz. Rutlolf Burhhindn. (14m). MtíRka pt•t· l'<'mt•nçar el elia. Ret·ull d ' obres breus pr-esentttch·s pt'r Pilur Suhirii. 09.00 BliTLLETÍ DE NOTÍCIES 1 AGENDA ~n:SI­ CAL 3 09.13 .\IÚSIC:\ PER A COBLA BLAY: Qunlrt• runçonR pPr a cobla i veu, ~nhrr poc•mt•s dc '1l((llt'l Dt•sdut. Gt•mma l\f. Como. Cnbla la Prim·ipal de la Hi~bal. Oir·.: J oun Jo,c•p Bltry. (8m). Cl, \"IU.ES: Sant Pt•r!' Surumu I .050 anp;, ~ur duna. Coltlu Vila ri'Oirsa. Dir·.: .luumc Puig i Llonb'lll' rn~. (Sm). PHF.~AFET•\: \>ul'int·ionH i fll!(O Hohr·e un tt•ma popular·. Cobla Montgrio11. (9m). MOHALEDA: Tirant lo Bluuc, pcwmu t•uvallt•r·c·~c per o cohln. Cubln Mnnt¡,•Tins. (15m). BORGUNYÓ: Petit bullt•l imuginur·i. Cohlr~ McditcrTàniu i Sunt .lor·di. Dir.: Joan LluíR Morult•tlu. (8m). 10.00 AGENDA MLSICAL 10.05 PEJ'iTAGRA:\tA Rcpt•tirió del pror,'l'nmu rml-h el dijou~. 11.00 EL DIA DE L'OIEl\T Prop-omuc·ió n·uliuuda u partir dc•lt·s pt·tit•icms que t•ls noslrt•s oil'nl' han ft•t al conll'~ta­ dor d!' Catulun}U .\1ú!-i!'u, tl'l. 202 35 35. 162 J 5.00 Bl'TLl..ETÍ DE "0TÍCJES I AGENDA ~IUSI­ CA.L 15.10 EL DIA DE L'OIENT ContintuH·ió dl'l pt·ugrollla. 20.00 Bl'TLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA l\HlSICAL 20.13 L'1UDIOVISUAL Un programa d'..\Jex Gorina. 22.00 AGENDA .\nJSICAL 22.05 GRAl\S OBRES A. SC \Rl..ATTl: La rolpa. il pentimentu. Iu ¡..Taziu. oratori de Pos~ió. '\1etchild Barb. Pl'tra Gc•itnrr. 1\.ai Wr.-el. Conjunt \11rnl i Orqut••tra La Stagionc. Oir.: 'Uehal'l Schnl'idt•r. (9Jm). 23.30 NOCTl RN ¡wr uruhar el dia. Prt•sentacic} u t•itrre~ dl' Muró M(r~it'a .fon~. O 1.•00 REPEHTOR1 DE NIT DIUMENGE, 12 D'A· BRIL DE 1998 4 07.00 L'OBERTllRA MúHit·u pt•r t•omt'll\'ar el dia. Recull d 'uhr·p, br·euh pre~eo­ tadt·~ pcr Pilar Subirà. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGE:\'DA liUSI- DILLUNS, 13 D'ABRIL DE 1998 CAL 07.00 L'OBERTURA 09.13 lfÚSICA RELIGIOSA SCffÜTZ: Història de la ReRurrecció, S\VV 50. Concerto Yocalc. Dir.: R eoé Jacobs. (43m). PROYENZALE: Dialogo a cioque voci con \;olüú per la Passione. Cappella della Pietà de'Turclúni. Dir.: Antonio Florio. (31m). MENOELSSOIIN: Salm 42 op. 42. Solistes vocals. La ChapcUc Royalr. CoUegium Vocalc. En~emblt• On:hestraJ de París. Dir: Philippe Jlerr·t,w!'ghc. (25m). 11.00 TRA..l'JS~USSlÓ EN DIRECTE DE LA l\USSA CONVENTUAL DES DEL liONESTm DE MüNTSERR4.T Mú~iru pt•r t•om!'n çar el diu. Rcrull rl'obn·~ bn·us prt'sentade!! pt•r Ju¡m Vives. Inclou lmtllf'tinH informatiu• i agendt•s rnu~>icul~. 09.00 BUTLLETÍ DE NO- TÍCIES 09.0U SELECCIÓ DE NOVETATS Pre~t·ntnt•ió dc les últimes no- w•tots diRcOj1:l'll fit¡ueli opareb'lldctt al mc•r·r·ut. E11pai vatmcinat ¡wr Disroli Cabtc·Uó. 10.00 BUTLLETÍ DE NO- TÍCIES 10.08 CAPSA DE liÚSICA ROSSINI: Mosè in Egitto, acció tràgica-sacra co tres acte~ ( Hrsió original italiana rt·vi~ada). Ruggero Raimondi. Siegmund Nirnsgern. Junc Anderson. Ernesto Palacio. Ambro,ian Opera CborU!i. Orcheijtra. Philharmonia Scimone. Claudio Dir.: (U6m). \L\RTJ.:\L : hdrl \ta'" (\U,...a a l'airr lliure). Varia\ Zítek. baríton. Cor Filharmònic T"ec. Orrrut•,tru Filharmònirn Twea. Dir- Chnrle, .\larkerru ... (25m). \107ART: Simfonia n. ·10, J...\ 550. Tht• En~li·h Concert. Oir.: Trevor Pinnoc·k. (33m). 1\.ALLIWOOA : Prt;u dt· ~u ló ¡wr· o ohoè i piano, Op. 228. Poui Dombr·ccht. Jos van lmmet·dcel. (10m). CRIEG: Quarte t de cord a op. 27. Qu1rr·tt•t dc t'orda Wilunow. U~2m). BACH: " Komm , .k~u, Komm". rnotrt BWV 229. Cor dt~ Cambra RI \ S. \kudemir fiír Altr MuHik Bc•r·lin. Dir.: Hrn~ .)acobs. (9m). G•\HNEH: Mi~ty. Gai%· Vandt·rnoot, arpa. (3m) KALI'.. '\IKOV: Suitc· rn ~<im. Orqul'stra Srmfòniru UI' l'Antiga l nió So"';t-tit•u. Dir.: Ev~c·ny Swtlonov. (39m) '1.Fl.ETXA: La Gurrra, t•nMuladu. En-r·mble Cl~mt·ol Jum•quin. (9m) 20.1 O SELECCIÓ DE JA'D. 13.00 GRANS I'TEGRALS Programa dedicat a la mú~ra de jazz amb guió d'Albert .'1aDofré. LES Sl\fFO'\lES DE XOS1'\KO\ IT'\ Simfonia o. 1. op. 10. Orqurstru Filharmònica de Berlín. Dir.: )lariss Jan~tmh. (32m). 12.30 AGEJ\'DA. liUSICAL 12.35 APERITn: liUSICAL 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 15.08 "A L\ MANERA DE...." Repetic·ió del pro~·ama cml·b d dijouij al \'espre. 17.10 TEl\fPORADA D'ÒPERA DE CATALUNYA 22.10 AGENDA MlJSlCAL 22.15 CONCERT rMAGlNARI Guió i ~;elecció: Àlex Robles. 23.30 NOCTURN Mú;.;r•a per acabar el dia. Presen ta ció a càrrec de M'oró Jaoé. 01.00 REPERTORI DE NlT H.OO MÚSICA DEL SEGLE xx POULENC: La vr·u humana. Fr·anc¡oiRt' Poll('!, so¡wano. Orc•hf'lltn• Nutional dl' LiJie (Ré¡.,tion Nord-Pn11 dl' Culai!l). Dir·:. Jc·an-Ciuude Casudcsus. (46m) KAGEI.: rrr m·r... : 5 juzz&tikke. '1ichnt•l Ric•¡;sJt·l', c·larinet, i ~axo. Geoffry W1lltrton. violí. Kri!.li Beckrr, piuno. (Sm). 1~.00 BUTLLETÍ DE .'10. TJClES I AGE!\l>A )ftS~ CAL 15.13 CAPSA DE MÍ:SIC\ HAYDX: Simfonia n. 45, •a a déus ... Academy of St. ~lu­ tin-in-the-Fields. Oir.: l\r~ lHun;ner. (27m). SC!Thln. KE: Sport, Sport. Sport, ml.bÍCa dc la pcLlicula. On¡or, tra Simfònica Cinemato~ ea dl' l'URSS. Dir.: Emú Khachatm;an. (10m). GAOE: Els Creuats. poema dramàtic op. 50. Solistes vocals. CoD: Canzonc-koret, Da Carner¡, Km· 72, Musikstuden•ndr• Orque.trr Kammerkor. Simfònica Aarbus. Dir.. Frans Rasmusscn. (59mi. J.(ll).STRAUSS: El har~ p tano. Obertura. Orqur•tn Filharmònica de Bc·rlín. Dir Rerbert von Karajon. (Sml BRAH.\IS: QuartetrunbpWil n. 3. op. 60. Tamab Ví...Jn Thoma~ Brandis. Wolfn:. Chri.•t. Ottomar Bon.;ukt. (32m). SPO:c\'TL\1 : E>{'t'o¡i ària de Júlia de MLa Ye.-uk". Rcnée .\lazella. "oprano...\n. dré \'e~sieres. baix. Cor i Or· questra Ràdio-Lyrique. Dir. Jean-Paul Kreder. (6m~ MILSTEil'\: Paganiniana p<t a 'l'iolí sol. l\lihai Craio\ramt (Sm). CORELLr: Sonutr da eamera op. 2, n. J L i n. 1% London Baroque. (7m). 22.01 CER' C0\ 1 CatAl DO\ t'( ra de \1\! .\\TI \IOR PURl CEL( \la~ 23.31 Múoi( ICDWI :;~~¡ DIJ DE 07. \fú>i Rtcu u de ~:~, 09.~ rícrl 09.()1 VET) Pl'l'í-~ vrta~ des, nnt Jl 18.00 ALMANAC 10.()1 Un espai destinnt a ewcar i reviure els fets més rt'pl'l'.eD· tuti u¡; del passat mnsicul. Glll'> i selecrió d'Àlc>x Robles. TÍCL 19.00 REPERTORJ DE CONCERT FALLA: El sombrcro de lm pico~, primera suite. Üfi!Ut" tro Ciutat de Granada. Oir.: Josl'p Pons. (15m). BOCQ[RJi\1: Concert per a \ioloord i orque~tra n. 9. G 482. Wort ter 'fiiller. Linde Con•ort Dir.: Rans-llartin Liodt. (18m). HA.'iD EL: lfó,jra pd; reiuls focs artificiah. Lt Cotcert des Nations. Dir.: Jot'i Savall. (23m). pn•cl qur•l 20.00 BUTLLETÍ DE MJ.. TÍCIES I AGENDA Ml.S~ CAL 20.13 LA MÚSICA A DEBAT Programa a l'entorn de trtl!" musicals d'intrrès, rcnlitlll amb la col.lahoració del Consell Català dc la Músiro. 22.00 AGENDA :\WSICAL 10.0 CHA! 2, • i ·COi Drlrr HE\1 'ltd.i don. motlj Quar Qua BRO lan,. tm. ¡ qufs Oir.: (16t via, Eliij Frnn Knn DE • so. llt~l- OCSTQ 45. "!]¡ St.~k­ ::-1~ :lThlll tOrl,lllii- Ürqut¡. to¡;nlfi. 22.os ELS NOSTRES COl\~ CERTS CO:\CERT t•nrrgistral prr Catalunya )lú;.ico t•l dia 21 d_c DDwnhrt' Je 1995 a la Basili~ ra de Santa \faria dc 1\f,atm·ó. SETMANA DE i\fiJSICA m \N'l'IGA. ODA PER \ LA \!ORT DE MR. HENRY PURCELL. Obm dc PUR- CELL i BLOW. Triu Unda 'fnris. (63m}. ·.: Emm ¡Ca mm. 23.30 NOCTURN Músirn prr ncnhat· t•l dia. Pt·c$j)ntació u t•ÒJ'l'Cfl d' Alfn•d Celuya. rque~~n 01.00 REPERTORI DE NIT . GADE: ramàlk ls. c~l'l: ~erendl'l Dtr.: (59mJ baró¡:¡ • :rquf>ln Llin. Dir. .n. (Sm mhpiano r&oíry :Woiim n.illk¡-. ~cenl i Yes~alt". ano. ,\n. :or i Or¡ue. Dir: (6mt r.ana p!'t ÜO\-earuJ. )JI&tf da i u. IZ. n). evocar i represf!l· caLGui¿ les. 'RI DE o de ¡n, Orqutl" iln. Dir.: OCCHI· 1iolonnl 82. \\oaCon>Ort. Lin.lt. !ísirapd; Lf Cooir.: Jonfi DE NIJ. \ MUSI· l A DEd~ trlllt' rcalil%11 del Coltica. JSIC\L DIMARIS, 14 D'ABRIL DE 1998 07.00 L'OBERTURA )fthica pt•r romcnçnr el dia. R~ull d'obre;~ breus prc'l'll tades per Joan Vhi'R. lndou buúletins informatius i agcn de, musical,. 09.00 BUTLLETÍ DE NO~ 1ÍClES 09.08 SELECCIÓ DE NO~ VETATS Pmenlal'ÍÓ dc leR últimc~ no\t•tal~ tliRt•ogràfiqut>K uptll't'!(Udes ui mercat. I!:Mpni patt·ori~ nat per Dist·oH Cat.tclló. 10.00 BUTLLETÍ DE NO~ TÍCIES 10.08 CAPSA DE MÚSICA CHAMOUARD: Simfonia n. 2. "Sarujrvo". Dori~ Lum~ prccht, me;¿zosop•·ano. Or·quNra Regional dt• Bo}·onn!' · COte Bas<ruc. Dir.: Robert Delcroix. (35m). OCKEG HE'd: Au trnvoil ~uis. Th!' lted.ieval Enscmhlt• of tondon. Dir.: Peter Dovie!l i Timoth) Dnvit·~. (Sm}. VERDI: Quartet de corda fn mi m. (23m}. Delmé. Quartet BROL'WER: Rt·trat!l rota~ la11>, prr a ¡,•uitat·ra i orrrucstra. Eduardo F¡•rntíndcz. Orr¡ue.tru de Cumhra Angl!'~o Dir.: Unrry Wonl~worth: ( ~6m). MOZART: Mis~a br<'YIS_• KV 275. Agn{·s Mellon. Eltbnbrth Graf. Oly PftLff. ~rnnz-Joscf Sclig. Koltu•r ~a~crchor. Collcgium Cur~ usJnnum. Oir.: P¡•let· Nt•u(19m). SPOITR: Not~~ . rn per 8 in~tt"Unll'ntH dc vent '· de GcnÍI!RI't'B, OJI. 3<1. tMUlilCU D~n•ortíurn Clus!lirum. Dir.: (28m). G~tfr Kliickcr. •BSHWL'{: T~mc·' dc l'òr¡nta '1'orgy nnd Bes~" (tt·un~' :nnn. e cripció per o vioü i piano, de Heifetz). Gil Shaham, violí. 1\lcira Eguchi. piano. (17m). RA~JEAU: Zoroastre. música de dansa. ulsamer Collegium. Dir.: JoM·fUlsamet·. (17m). 13.00 GRANS INTEGRALS LES SIMFONIES DE XOSTAK0\1TX Simfonia n. 2, Op. 14, "OctulJt·e". Cors dc la Ri-publica dt> Rússia. Orques~ tru Pilhar·mònica de l\'Ioscou. Dil·.: Kirill Koudrashin. (18m). Simfonia per a cor i orqucstr·a n. 3, op. 20, "Primer dt· Mnig". Cot· de la República Hus8u. Orqllcslra Filharmònka de Moscou. Dir.: Kirill Kondrashin. (26m). l<J-.00 MOMENTS LÍRICS SEURANO: Moros y cristianos. Ana María It;arre. Carlos Munguia. Cors Cantors òe '\ladrid. Orque8tra Simfònica. Dir.: Ataulfo Argenta. (24m). PLCCL\TI: }Jadama Buttl·rOy. (Extractes de l'acte I). ~lirt>lla Fr·eni. J osep Can·t•ras. Teresa Berganza. J oan Pons. Anthony Lacim·a. Ambrosian Opt'ra Cborus. Orchcstra. Philharmonia Dir.: Giuseppe Sinopoü. (a lm). 15.00 BUTLLETÍ DE NO~ TÍCIES I AGENDA MUSI- o, oOrque.~u·n dt• Cambt·u rak. Dir.: '\firn,la\ Homolka. (34m). 18.00 PRETS GRAJ'tiS INTÈR~ GLE!'t~ GOt'LD RRAIIMS: Balades op. 10. Gl~nn Gouhl. piano. (30m). BEETllU\ EN: Com·ert p<'r u piuno i orqut'K tro o. 2. up. 19. Glo•mt Gould, piano. Orquestra Sirnfnniru de la Fillrormòuiru rlt1 l.kniu grad. Dir·: Lndit.lnv Slovok. (28m). 19.00 REPEHTOIU OE CONCEnT MOZART: Cont•t•r·t 1wr u Onuta, arpa i OJ'CJIII'Htru KV 299. Cluudi Arimon). Mnrinu Puc ragnl'lla. Ll·opoldinum, Orquestra d1· Cumbr·a Wroc·luw. Dir.: J .L. Mornl!'du. (:Hm). HAYDN: Simfonia n. 100, "Militar·'. \c·uch·my of St. ;\lartin-in-the- ridrln. Dit·.: Nevillt' '\lan·inc•t·. (2·1m}. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA '\fLSI- CAL 20.1 3 PERFlLS Raimon Culome•· c•onvc•r1111 amb un rompo,;itor ui vnltunl de la se,· u obr·u. XAVIER B~NCUEHEL CAL 22.00 AGENDA MllSif.AL 15.13 CAPSA DE MÚSICA KORNGOLD: Concert per a violí op. 35. Vent Tsu, violí. Razumovaky Sinfonia. Dit·.: Yu Long. (25m). L.MOZART: Simfonia da caccia per· a quatre trompes i cot·da. Ilcnnan Jeurissen. Michael Holtzcl. Vinccnl Lévesque. Lenno dc Ruyler. Concerto Rotterdam. Oil'.: Ht"inz Friesen. (12m). SCHU\1A:\'N: Bildet· aw; Ostro, 6 impromptus per a piano a quatre man;¡, op. 66. Rector \lorcno i ~orberlo Capelli. (20m). SüPPE: Obertura "Poeta i Camperol". Orquestr·a Sioúònica del Fl'stival. Dir.: Louis Bertrund. (10m}. DVORAK: Serenata per a corda op. 22. Academy of St. Martin-in-the-Fidds. Dir. NeviJJc Marriner. (28m). PAISJELLO: "Lu Serva Padronu"(pdmct·a purt) Jeannc Ma.-ie Bima, soprano. Pcttcri Sulomua , baix. Ot·queslra Sinúònico de lo Ràdio de Mú~ nie. Dir.: Hans Ludwig Hirst·h. (27m} MONTSALVATGE: Vot'alisso. Oriol Ro~ mauí, clarinet. Àngel Soler, piano. (2m). NEDBAL: Princ·cs~a Jnrinta. suite de ballet. 22.05 ELS NOSTRES CON~ CERTS CONCERT cnn·gisll·at per Ràdio Narional d'l~spanya u Catalunya ri dia 16 dc !ll'tl'lttbrc dc 1995 a l'EHgiC:Hiu dll Santa Moria dr Vilullt'rlran. SCHUBERTÍADA 1995. ETHOVEN: Souuta J••·r u piu no o. 32, op. 111. \101\tPOll: Trr;; cançons i clun~t·~. SCHUBERT: Sonata D 958. Clt•mt>os Zcilingrr, piano. (69m). nE- 23.30 NOCTUR" i\lúsira pl'r nrtlhar el diu. Pr·(•¡¡entació o rurrer d'Alft·t>d C;·laya. 01.00 REPERTORf DE NIT DIMECRES, 1 5 D'A· BRIL DE 1998 07.00 L'OBERTllRA Músieo per començar t•l rliu. Recull d 'obreR brcuR pt·c•st>ntndes per Joan Vh t•s. Inclou butllNins infonnotiu~ i Uf.lt>U~ ÒrR musicuiR. 09.00 BUTLLETÍ DE l\0~ TÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE NO~ YET\TS Pr·t•!'rntnc·ió de les últimes no~ 't'la ls di•cogrufiqueto apm·egudt·~ ni mercut. Espai patrodnut pe•· Di,t·o• Ca~<tclló. 10.00 BUTLLETÍ DE NO~ TiciES 10.08 CAPSA DE ~IÚSICA FH\NCK: Simfoniu en re m. Orcbt••tra de Filadèlfin. Dir: Hil't'nrdo Muti. (41m). MOZART: Dixit et Magnifirat, KV 193. Mitsuko Shit·ai. Eht•rhat·d Blirhncr. Uernumn Ch•·iatinn Po]ijll't". Cor i Or~ IJLH'Blrll Símft\oira dc la Hàclio dt• lA·ipzi!(. Dir.: llerbt>rl Kegl'l. (l lm). OFFElVBACH: Pt•imcnl buile pet· u dos violnnn·ls, op. 54. Rolnnd Pi~ doux i Etiennc Pcclard. (20m). C \RVU.HO: Pen~lo­ pe. obcrtur·a. 1\m a F'ilharmonio Portuge.sa. Dir.: Alvaro f:assuto. (8rn). .:\t:OSOLOV: Zavod (La foneria de ferro). de ,unfòniea Ontuc>~tru l'UHSS. Dir. ft·,·gucni s,ctJa~ no\. (3m). ALBK\1Z - T\RREGA: 3 peccs per a guita~ rra. Gi:iran Sollnt<hcr, guitnr·ra. (8m). HÀ.NDEL: Conct••·to gt·o8sO. op. 3 n. 5. Acudemy of St. Martin-io-thc-Fidds. Dir: Nt•viUt· Marriner. (10m}. VILLA-LOBOS: Bochiancn bt·o~ilet·e8 n. 5. Burburu Hcnth-icks, soprano. Eldott Fox, violoncc•l. Hoyul PbiJannonic Ordwstt·u. Dir: Enrique Butiz. (lOm). BR.AHMS: Concet·L per o piano i orque;;Lrn n. 1, op. 15. Maurizio Pollini. Or<IUCHII·a Fill1armònico de Vil'na. Oir.: Karl Bohm. (46m). 162 13.00 GRANS INTEGRALS LES ST\fFOMES DE XOST\KOVITX Siiufonia n. 4. op. l3. Orqu~tra Simfònica dt• Birmingham. Dir.: Simon Ruult•. (62m). 14.00 ~1ÓN MÚSIQUES DEL Lna fini'•U'II oberta a r t!X~ pr·essió musit<nl dels pobles d'arrt>u. 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA i\fUSl~ CAL 15.l3 CAPSA DE l\lÚSICA BLOW: Oda pet· la morl de Mr. Henry Pur·cell. Alfred DeUer i !\1ark Ddler, contratenm·s. Ddlet· Coru;orl. Ot-que;;tt·a dc Cnmbm del Festival dc S to ur. Dir.: Alfred DcUrr. {23m). IPPOLITOY-IVA1~0V: Frob'nwnts turc», op. 62. Or- 5 Simfònica clt> 8in~a­ Dir.: Choo Hoey. (14m). FAUHE: Noctut·n per a piun11 n. 6, op. 63. Paul CroaHicy, pinoo. (9m). C.IJALFFTEH: Funclango per a 8 violoncf'l!i. Ortet dc violoncels Conjunto lhérico. Dir.: Elias Arizt·ut·t•n. ( I 6m). JlA.\fEAU: Pigmalió, at•H• dc halleL Howard Crook. Sundrine Pian. Agnè, .\lellon. Donatit>nne }fichel-Da n~at·. Cor i Orquestrn Le~ \t·ts Fluri.,sunts. Dir.: William Christit•. (44m) GERSHWIN: "Thr mun I Jove". Barbara llt•ndt·i!-ks, ranl; Katia i Mnl'icllt• (Sm). pianos. Lubèquc, B \Cil: Concert per u nu ut n. corda i b.c.• BWV 1055. J¡•onPi!'rrt> Rampal, flauta. Orqur;,tra An- Red.i\i,a dt• Praga. Dir: )filan 'Iunclingn. (13m). DVORAK: Quartt>l dt> corda n. 10. op. 51 892. Quartt>l \enneer. (34m). IJut·~tra JlUI'. ¡;;¡ li»' ¡¡- -~ El ~' ¡:¡· 162 18.00 NOUS II\'TÈRPRETS Un espai per cooèixl'r elx múNirH fi" ara. TRIO KRO"\fOS DE 19.00 REPERTORI CONCERT SIBELIUS: 2\lú.ïra d'e~t·t·na On¡ut·~tra Kuolema. dt• SiDJ.fònica de Goteborg. Dir.: N . .Tiirvi. (21m). BRAJn1S: ScxLt·t de corda n. 1. op. 18. Mt•mbres de l'Octf't de la Filharmònica de Berlín. (3·1m). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA ~m;s¡. CAL 20.13 TE.\IPS D'HO"ENATGE RAKIDIA~I:'iOV: 125 AA'YS l..t•a Vespres. op. 37. C01¡don Singcrs. Dir.: Matthew B~,t. (66m). Sonata per a \Íolom·•·l i piano. op. 19. Anne Ga<;lint•l. ·\imartl. Pienc-Laurcnt (33m). 22.00 AGENDA :\fUSICAL 6 22.05 ELS NOSTRES COXCERTS CONCERT enregistrat per Catalunya Múhlca l'I dia 26 d' ugost dc 1997 a la Parròquia de Sant Martí de rAJcixar·. ELS ORGUES DE CA'I'ALUNYA (XVII CICLE). Obres de CABEZÓN, AGUlLERA DE HEREDJA , CORREA DE ARAUXO. FRUllERGEit. BUXTEHUUE. \tl:FFAT. entre d'altrcij. ~1artin Strohhiickt.-r. orh'lte. (Sttm). 23.30 NOCTI.lRN MúHica per acabar el dia. Pn•~entució a càrrec d'Alfr¡,d Ct··· layu. O1.00 REPEitTORI DE N'IT DUOUS, 16 D'ABRIL DE 1998 07.00 L'OBERTL'RA í\Ití~ica per començar· el din. Recull d'obres hrf.'us pre~cn turl('o per J oan Vives. l nrlou butlletins informatiu!! i agcnrlea musicals. 09.00 BUfLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Prf.'•cntació de le& úhinws no· veta lli discogràfiques uparcgu· dt·~ al mercat. Espai patroriuat per Di~cos Castelló. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE lfÚSICA Simfoniu n. 5, op. 67. Orquc~tlra Rt•volu rionària i Romàntica. Oir.: John Eliot Gardiner. (32m). P..\GA."'\T\1: \'ariacionk a la t•onla dr. dol sobre el "Moi~è'" dt> Ros~-ini. Da\id Oistrakh. Vludimír YampoiRki. (7m). RAVEL: Concert pt'~' u piano (mà esquen·a). Paseul Rogé. Orquestr a Simfònica dc MonlrPal. Dir.: CharlcH Dutoit. ( 19m). ::\fOZART: Quintl't dt• ¡·orda, h.\' 515. EnANnhll' 415. (33m). SCHO'lBERG: Pil.'rrot Luna.in. op. 21. En•emble )fu~iquc Ohliqut-. Dir.: Philippe Herrt'wt·glw. 136m). FROBERGER: Tomht·au fait a Paris sur la mort dt• Monsieur Blant•rol'lwr. Gustuv Leonhardt, clavt'!~Í. (Sm). C.Ph.E.BACH: Conct•r·t pt>r a flauta i orqucHlrll WQ 168. H 438. Erkar1 Haupt. Orque8lra de Cambra "Cari Ph.ilipp Emanuel Bach". Dir: Hartmut Haenchl'n. (20m). <..ASSADÓ: Lament de BoahdiJ. Daniel Gro.-gurin, \·iolunceJ. Eduardo Huhert, piano. (Sm). BEETHOVE~: 13 .00 GRANS INTEGRALS LES SIMFONIES DE XOSTAKOVITX Simfonia n. 5, op. 47. Orquestra Simfboku de Montréal. Dir.: Charlt~H Uutoit. (47m). 1-t.OO )1ÚSICA AA'TIGA \\ EISS: Sonata n. 36 en •·e m. Roht>rto Barto, llaüt. (21m). R\l\'CHJERJ: li Zahuione musicalr (Milan 1603) Cot· dc lo Ràdio Suïssa, Lngano. Sonotori de la Gioio~a Marca, Trcviso. Dir.: Diego Fasol.is. (27m). PALESTRL\TA: Sicut rt•n us, motet. Solis te~ dt• la Cappclla l\lusicale di San Pelronio di Bologna. Dir.: Sergio \·artolo. (6m}. 15.00 BL'TLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 15. 13 CAPSA DE ~IÚSICA KABALEVS.Iü': Conret·t pN· a piano i orque¡¡tr a n. 3, op. 50. J aml.'s Jobnson. Orquc!ltru Simfònica de la Ràdio Eslovaca. Dir.: Paul Frccmun. (18m). )I.H.Al'D:\: Quintt•t de corda. P 109. L'Arrhibudelti. (25m). BERLIOZ: Tres melodit·~ irlandeses. Bruel' Rrcwer, tenor. Corde l'OrquPslra 'lacional de Lió. Noel Lt•(•, piano. Dir.: Bel'llard Tctu. (10m). LISZT: Després d'una lc('tllra del Dante. Anys de pelegrinatge (Segon any: Itàlia). Claudio Arrau. piano. ( 18m). .\tORElRA: Simfonia t•n Rr. ~ova Filharmonia Portu~csa. Dir.: Alvaro Ca.,soto. (ïm). HO.UA.."\': Concert per u \"Ïolí en \li b :\1. Nils-Erik Sparf. Conjunt de Cambra Orphl'US. (7m). SAL'I'T-SAE:"JS: L'asse~ ~inat del Duc dc Gui~t>, op. 128 (música de la pel·límtla). Ensemble MUHiquc Oblic¡ue. (20m). CORRETTE: Concert "Le PhéJJix''. Hidemi Suznki, violoncel. Rainer Zipperling, ~iolonccl. Guy Pen11on , davirèmhal. Emmanuel Bah·•a i Ore•te Dc Tomma•o. violonCl'L (Sm). BAYER: Dil' Puppt'nfee (La fada nina), bullet. Staatspb.ilhannonic Rlu•inland-Pfalz. Dir.: Kurt Eich bom. (42m). 18.00 PENTAGRAMA Programa de divulgació mu~i ­ cal. Gnió i realització: Pere Bur~.. i Àlex Roblt•s. 19.00 REPERTORI DE COlli CERT TXAIKOVSKI: Sinúonia n. 2 op. 17 ·'Petita Rú¡,•ia". Orqucbtra Filharmònica dt• Berlín. Dir: Herbert von Karajan. (:J5m). FAURE: Pavana, op. 50. Acadcmy of St. Martin-in-Lhe-Ficlds. Dir.: Ncvillt• Marriner. (6m). MlLHAUO: Saudades do Brasil, 4 d11n•es. dt· Nat•ional Orqut>stra França. Dir.: Leonard B(•rn~­ tein. (7m). WALDTEUFEL: E11tudiantina. val;; op. 191. Orque..tra F'Uharmònica ¡.: slo- ~ara de Kosice. Dir.: Alfl'lll Walter. (7D.1). 29.00 BUTLLETÍ DE NO. TICIES I AGENDA MUSI. CAL tlJn~ SET orqu Gloe 20.13 "A LA l\UJ\ERI DE...." Un convidat CUB propo.a i fi). mruta la música que li agrada, Guió i presentació de Joan \r \eS. Producció de DoloNB~ quctli. 22.00 AGENDA MUSICAL 22.05 ELS NOSTRES cm. CERTS CONCERT enrl'gislrat ptr Ca talunya Músit•a el dia 19dt ~etenilire de 1994 a I'Aut!itúiÏ Nat'ional d'Andorra. Xli FESTIVAL llYfER~ACIO. !\AL DE MÚSICA D'ORIJI l\0. HA1'DN: Trio amb pWio Hob. XV:27. BEETHOVD· 1'rio amb piano op. 1 n. ~. CfiAUSSON: Trio omL piano op. 3. Trio Wanclcrcr·. (83ml. 13.0 L T-\K 23.30 NOCTURN ::\f úsica per acabar el dia. rr,.. ~l'nlació a càrr~ d'.\lfrtd Cr. laya. 01.00 REPERTORI DE:IIT DIVENDRES, 17 D'ABRIL DE 1998 07.00 L'OBERTURA '\fúsit•a per comeo~ar ri dia. Recull d'obres Lrt>us prr•!'lltades per J oan VheJ>. lndoa butlletins infonnatiuR i a¡;rrr des musicals. 09.00 BLTLLETÍ DE :iO. TÍCIES '09.08 SELECClÓ DEM· VETATS Pre~cntació de Ics últimr•~~<>' vrla ls discogràfiques uporfP' des al merc-at. Esp1ú patiOO· nat per Discos ca~telló. rrno dri¡n Put· 8ah nd? u rou prI. Dh trn Pit•b B ('l'f hra. t¡urt 15.( TIG CAL 15. 10.00 BUTLLETÍ DE'(). TÍCIES 10.08 CAPSA DE MtsJC.\ MOZART: .Missa solrmtlil. ''Missa de r orfenat'' KV 139• Borhara BoDlley. Jnd~ir Rappé. Josef Protschka. U'· kan "Hagegard. Cor Arno~ Schonberg. Concrntus )f¡¡• cus dc Viena. Dir.: :'iikolaD! Harnoncurt. (45m). K.Ul' XIKOV: "El cedre i la ~ ra''. poema simfònic. Orq~ tra Simfònica de r Antip lJl¡;i Soviètica. Dir.: Evgrny ~re- PrOf tir4 tn-, d1>r 202 .: .\!fn.¡ l088Íe»- iagradl, Joan 'i· lorsB¡¡¡. lSICAL trot ptr dia 19 dt 'Auditori tlJ¡oov. (12m) ROSSLER-ROSETI'I: Conrrr1 pt>r u oboi· i orqur•tru C'D Fn \f. Burkhurd Glartznrr. oh~. Orqut>Mtrn dt' Cambra "Curi Philipp ErnanoeiBarh". Dir: lhtrtmut 1-farorhen. (20m). GIUEG: 1'rl's rançon• norue¡.,'IJt',. ,\nnc Sofie von Ow•r, nwzzo-snprnno. Ben!~' Fot·6ltrrg, pinnu. (Rm). BRIDGE: Thcrt• i~ o willow grows aslanl u ln·ook. On¡u.rK· tru de Cambru Anglt•Hu. Dtr.: William Boughton. (10m). DE VISÉE: Swtt· pt't' a tiot·ho, t•n do m. llopkinsun Smith. (14m). SCHUMANN: 'l'r·i() umh piano o. l, op. 6:3. 'l'do Bcaux 1\J.·ts. (32m). G URIDI: Deu mdodicK bas<¡ueH. Ot·qm•stra Nacional d'E~punyn. Dir.: AtaulfoAq;t•nto. ( 19m). D'ORD~ tnhpia ROTI.\· I n.! hltpiam •. (83m~ !A tr i. el dia, 8 (ll'l'StU' ¡s. lnd011 ls DE NO. DE~(). times lli' ap~ i patnC- LES SL'!FO~IES DE XOSTAKO\ITÀ Simfnniu n. 6, op. 54. Orque~tru Filhunnòuira dr \ït•no. Oir.: T.t>onurd Jllorn<tein. (38m). \ICI.\J'I.\: "El unun· n In liúa" (Cont'icete o Li mi~mu ). Lluí~ Pujols. oboè. Jaume Moreno, t•ontrubaix. Xavit•r Rodrígm•z, p~n·ussitÍ i hnlt'ria. Puco Vicianu, piuno nrúslic, salterio i llnuttt trnmwcr~ul ancliuu. (6m). RECITAL dl' cançons mlpolitatws i lt'ntl'll dc prl.l{cules. Jo~t·p Cm·n•t·u~. Dh·rr~t·s or·q ueHlo't'll i di rt•rlor¡¡, (2ïm). MOZ.\RT: Simfonia de Salzhurg n. 3. On¡tu·tltra Joan MoHsiil. Dir.: .loan Pich Sunlo8u~unu. (13m). BALSACH: Mú~>iru- \liigirn, p4!r a 'fog i Conjunt dt• Cum hrn. Mú,it·u XXl. Dir.: Miquel Gohpà. (10m). 1~.00 BUTLLEl'Í DE NOTlClES 1 AGENDA .\ILSICAL Dó. IDE :¡(). kúSJC\ ~olemnit, KVJ39. [ Jadwi¡• l' 15.13 EL DlA DE L'OIENT SCHUBERT. Solistes voralt<. Cor de Cambra dc Cracòvia. On¡neRtru de Cambra Tnrnowsku. Oir.: Stanislav KruW<'S]nBki. (68m). 23.30 NOCTURN MúHiea ¡leraroborcldin. Presentació a càrrec d'Alfred Celuyu. :ES I AGENDA lUUSI- NikoiJD: 20·10 EL DIA DE L'OIENT Con tm· Uat•to ·, 1¡ t t' ¡11·ograrnn . 22·00 AGENDA )UJSICAL 20.00 Bll'fLLETÍ DE l\0TÍCIES I AGENDA '\Il:SJCAL 20.13 1.'.\UDIOVISt.AL 12.30 AGENDA lR!SlC,U.. 12.35 APEIUTIL MUSICAL 15.00 BUTLLETÍ DE NO- 22.00 AGENDA l\tliSICAL TÍCfES 22.05 GHANS OBHES DE ...." BACil: Pussió ~t·gnuR Sant Joan,JJWV 245. Juliunc Bonse. lngehoqo~ Dunz. Miduwl Srhadl'. Janw~ Tuylor. Mntthiuh GOl~l'llc. Andt·(•us St·h midt. Giidringt~r KmtlOf't•i Stuttgart. Bnt·h Cullegium Stuttgur·t. Dir.: llt'lmulh Hilling. (178m). 23.30 'iOCTl RI\ 07.00 L'OBERTIJRA Música pc¡·uc·uhar· ri diu. Pn·senloció a c•ut-rc•t• dl• Mar·t'i JanÍ'. \lú~iro per comen~ar el dia. Rt•cull d ·obre!> br·eus pre:;entndcs per Pilar Suhirà. 11.00 TRANS~llSSIÓ EN DIRECTE DE LA l\DSSA CO~\ENTUAL DES DEL :\10!\ESTIR DE llOI\,'SERRAT l n pro¡;rumn tl' Ut•' Gurinn. DISSABTE, 18 D'ABRIL DE 1998 15.08 ''•\ LA J\IANERA Ht•pt•l it·i6 de'l pl'Ograma t•Juès t•l tlijouH ui vc~pt•(•. 1 7. 1 O TEMPORADA D'ÒPERA UE CATALUNYA HANDEL: Tame.-lono, òpera u·t•t. UC'lCH. Henl'i Ledroit. Juhn Elwt>s. Mieke van dt•r· Slui11. Hené Jal'ohs. 11-ab;•llc Poulcnord. Gregm')' Rt•iuharl. La Gt·nnde Él'urie rl la Chamhn· ciu Ro). Dir.: JennCiautlt.' .\folgoire. (lï6m). l'fi 01.00 REPERTORI DE l\IT 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA l\fUSICiU.. 20.20 SELECCIÓ DE JAZZ Programa dedient a la música dt• jazz amb ~uió d' \lbrrt .\lallofro!. DIUMENGE, 19 D'A· BRIL DE 1998 22.10 AGENDA :MUSICAL 09.13 MÚSICA PER A CO- 07.00 L'OBEHTUilA 22.15 CONCERT mfAGINAill BLA PRENAFETA: Suitt> de runçoos populars catalanes. Cor J<w<· de l'Orfeó Català. Cobla Sant Jordi. Dir·.: Conxita Gm·cin i Jordi León. (12m). GIL l i\'IEMBRADO: Un elia a Monlst•rTal, suite programàti<'o. Cobla La Principal dt> I.a Bisbal. Dir.: Francesc Cassú. (15m). SALÓ: .M il·lenari. Cobla La Prin<'ipal d'A.mster·tlam. (Sm). ARISA I C~\IP: Sardunuva del:; armat... Cobla \fontgrim•. Santi Arisa i Lakatom;. Oir.: :\Iartí Camós. (6m). PERICH: La vivarncha, polka. Grnciosillu. mazun:u. Cobla Sant Jordi. Dir.: Jordi León. (6m). Rcpetic!ÏÓ del programa emès rl dijou~. Arooll ;eny 3n· LUCIUK, PENDERECKT i dor de Catulunyu l\1tísicu, tt•l. 202 35 35. tir de les pt>tÏ!'ionij (jll(' t·l~ nostre; llient.s han fN al t•onte~ta tus )fll!Ϸ . Orqutr ¡riga UDil' FESTIYAL IN'l'EIL~ACIO­ '\ \L DE \fÚSICA. Obre,; dr P\LES'l'ER, G0\10LKA, GORCZYKJ. ZlELE~SKI. ~rogramacití rt.'alit:todn n flat·- 29·00 BUTLLETÍ DE NO- KALL'· Catalunya \ftí~icu el dia 29 de juny de l99S a l'Església Pan·oquial dc )lutadepera. ~v 10.00 AGENDA J\-IUSICAI.. ka. lh· la pabnt- Continuut·ió dd pro¡;rumu. 13.00 GRANS INTEGRALS U.OO ~r(SICS DE CATALl?tt"YA IDEJ\11 15.1 O EI.. I)IA DE L'OIENT CERTS CO'iCERT em·egistrut per 01.00 REPERTORI DE NIT ra. XII lN..\Cl(). 22.05 ELS NOSTRES CON- 10.05 PENTAGR.Al\-lA 11.00 EL DIA DE L'OIENT Pro¡,'l·amació r·¡•nlitzarla a purtir· rll' leH )JI'Ikious qnc els noslrtJs oientR han fet al rontestador· de Catalunya Música, tel. 202 :iS 3S. 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCTF.S I AGENDA ~IUSI­ CAL Múska pH comt•uçnr· 1•l din. RecuiJ d' ohn~s hl't' IIR pt'Chl'll Laut.'s prr Pilnr· Suhit•tl. 09.00 BUTLLETÍ I>E NO- TÍCIES I AGJ<:NDA MUSICAL 09.13 MÚSlCA RELIGIOSA SAIN'l'-S,\El\S: Sulm À' Tlf, op. ~2. \1ugnli Chulmeau-Dumonlt•. .lt·an Luc Yiala . ."'icolns Rtvt·nq. Soli'll''4 instrnnwntals. Cor Rrgional 'Ïttoria d'Tic• dc• France. Ort¡ues trn '\aduna! d'llt• tlt• Frant·e. Dtr.: Jut•qm•s \tt'r·t·irr. (36m). HAYO~: \1i~'u in ll•mpori belli "'Paukenmt·•~c", Hob. XXJI:9. Dorothco Riiwcbmonn. I<: liHuheth von \fagnuR. llt.'rbt'rl Lipprt·t. Olivet· Widmer. Cor Amold Srhonht·rg. r.um·c·ntnA MuNícu~ dl' Vil'nn. Dir.: Niknluus Harnonc·our·t. (40m). C.Ph.E.BACH: "Gnucli¡:; uncl Bul'llther:tig iHltlt•r· I lmT, Cun tota Wt¡ 250. Bul'buru S¡·hlick, sopruno. Hilkt• Ht•Liing, contr·ult. Wilfr·it•d .lo<•hrn11, tcnor. Gollhol!l Sdtwut"t, bniA. Hhrini~cbr 1\untoJ'I'Ï. DaM k.ll·inl' Konzt'rt. i)ir.: llrrmann \la,. (23m). Codi Enurrnnt. Fran~oiw Pollet. GnitÍ i 8t•lt•rt•ió: Àlcx Roblt·~. 23.30 NOCTUHN MtíHica per arahar el dia. Pn•sc•nlnt•ió u ciirrt'r dc Mot•t) .lnné. 01.00 REPERTOIU DE NIT DILLUNS, 20 D'ABRIL DE 1998 07.00 L'OBERTLRA \1úsira p(·r eomençar el dia. Rrrull d'obri'>! brrllll prt'>!rntades pl't' Joan Vive~. Inclou butllt'Lin• informatius i ugentlt•• musicals. 09.00 BliTLLETÍ DE ~0TÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS PrcHcntat•i6 de les ú.llimes novetats disc·ogt·ñfiqucs apan.'b'lldes al IDl'reat. Espai patrocinat per Discos Castelló. I 0.00 BUTLLETÍ DE NO- TÍCIES 1 0.08 CAPSA DE l\IÚSICA h.RUMPHOLTZ: Concert prr a arpa i orquestra n. 6. op. 9. Robt'r·ta .\lt'!l>oandrini. Or- 7 qut•,tra tlt• :\1nuruu. Dir.: Yit- lnriv Pnrí•i. (21m) . .\1 \11LEH: 1\.indt•rtnlt•nlío•tlt•r. ( l.i<"clt•r pt•l .. infnnlií nwrb ). Chri~­ ln Lutl"i~. mt•uo · ~upruno. Ordw,lru. Philhnrmoniu \andt•rnoot. Ar~tln L>tr. (27m). CORELI.I: Sonute• n Trt·, np. In. l. 3 i i. :\tt•mlm·.~ th• Tht• En~Ji,h Conc•t•r·t. l)8m). \I0.\ 1POU: lmprt'b· hion- íntim;·~. .\lidwl \\ ll¡(enums, piunn. (21m). STR \ \ INSI\.1: \poLlo i lt·H Mu~t~h ~hollt•l t'li tloll Ul'll's). ()r·queNtr·n Hu,ul Cont•t•rt~t·hnuw. L>it-.: Rit•t•ur·tlu Churll). (30m) MK~DELSSO!ll\: Simronia t•t•r o t'nrdn n. 12. Gniltlhnll Strin~ En¡,¡•mltlt•. ~20m). FI.AL \: Cont't'l"l pe-r u uhol- i ort¡llt'~lrn t'li Si h \1. lnp;o Guril7ki. ul111è. On¡ut·~trn Filhnrmònit•n tle Cumbra Jmlo111'•11. L>ir.: \'\ojt•ierh Hnj~ki. (20m). 13.00 C.R.\."\S 1'\TEGRAJ..S LES '-I\fFO'\IF:, DE' '\.QS. T.\1\.0\ IT'\. Simfonia n. , , o¡). 60 .. Leninl!f'ud... Ort¡ur•tra Filhnrmtinit"U dt· l.ontln--.. Dir.: Ht>ruartiiJaitink. 180m). l -LOO "Ú'iiC \ DEL SEGLE xx PITT\LUCA: Lu romeria de los c·ornudo•. ballt•t t•n un ae>tt'. !\lilagro' i\Jartin, mezzo•oprnno. Hcial Orqut·~tra Simròniru 1lt> St•villa. Dir.: Antoni Ho, '\farbà. (20m). DE LA CRllZ: Quaour. Susanu :\1arín. (Sm). 15.00 BlJ fLLETÍ DE ~0TÍCIES 1 AGL'IDA .UI.JSICAL a 15.13 CAPSA DE \JÍ ~ICA H.\:\DEL: '"The "a~' of Z1on do moum-. anth.-m fúnt•Lrt· pt"r a la Rt-ina Carolina. HW\' 264. ·" iekt· ~an dt•r Slui.. Graham Pu-he~. Harry ,·an Bernt'. Ha~ van der Kamp. .r\1-ft-Jd..r Yokal ..n-•'"'bl... Orqut"•lra Barroc-a d .. Bn-m•·n. HelLi<"h. \Volf~ang Dir.: ( llm). BRAH\15: Trio rwr a trompa. CIJJ. 10. .:\orbcrt Hauplmann. Tanui· Va..Ury. /2ím). Brandi~. Thmna~ J.\.STA\fiTZ: Cooc·c•rt per o or¡.'ue i orc¡u ..~tra n. ) ~>n R" M. ,\l•·m• \ 't->'t'la. Ort¡ue~u·n dt• C:amhra lJvorak. Uír.: Vladimir Vúlek. (17m). VI\'Al..DI: Ctml'f'rt Jl"'" la Sol<·nnit.à di S. Lort-nm. ItV ;;;;c,. Tav.. rnt-r l'la,-•·rs. Dir.: ,\ndrrw Pamolt. {13m). ROIISSf:L: Simft.nia n. :i. op. 42. Orc¡rw~tra fïlhannimira dc• :\",,.• YfJrk. Uir.: f..,.,,narcJ B .. rn~t,.in . (26m). CHOPIX: \nb op. 1H n. 2. E•geny l~i.-~in, piano. (-lm). F.\CRE: La Chan<on ci'Èw, op. 95. Elly Atm•ling. Dalton Bold"in. (2lm). KUHl..AU: El t'astell del• llatlrt>,, obertura Orque:.tra Simfòuira Odt•nsc. Dir.: Edward So•rov. (Sm). 18.00 AL:\IANAC Un ~'>'pai destinat a rvorar i r•••'Íurc t>ls fets mt~s reprt"scn tntillil del passat musi<"al. Guió i ~decció d'..\.ic:.. Roblt·s. 19.00 REPERTORI DE CONCERT BACARISSE: Concertino pN· u b'UÍtar-ra i or·qu!'.sU·a, op. 72. Nnrciso 'lt!pell, grúlnrra. Orqut'~tra Filharmòuicn d'Espanya. Dir.: R. Friihbt•c•k dc Burgos. (:!3m). ELG.\R: Varindons EllÍenma. op. 36. Or·qut>.,.Lrn Filharmiinka dt> Yit·· na. Dir. Ceorg Solti. (32m). 20.15 RniSKI-KORSAKO\ QuintN per a piano i \ent. Capricorn. (30m). 20.-!5 TRANS)USSIÓ El\' DIRECTE DES DEL TEATRE VICTÒRIA. DE BARCELO~\ DO'."lZETTI: L"EI.isir tl"amor!'. Òpera bufa en do" actt'R. Jo-ep Bro,. Leontina Yadurn. A.ngel Òdena. Rolando Punt'mi. Cor· i Orquestra del Cr·an Teatre drl Liceu. Dir.: St!'fa.no Ranúui. 23.30 NOCTUR.t't ~lrí-ica per acabar el dia. Pre'rnta<"ÏÓ a <"àrr!'c d"Alfrrd Ct>laya. 01.00 REPERTORI DE NIT DIMARTS, 21 D'ABRIL DE 1998 07.00 I.'OBERTURA .\fó-ica per començar el dia. Rt"l'ull d'obre~ breu..~ prt'>ot'ntadt"' per Joan 'Ïve,. Inclou lmtllt•tin• infonnutiu~ i agend,.., mu~i.t'a1.. 09.00 BLTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE NO- VETATS Pr!'l-entaeió de Je, úJt.ime~ nu\'f•talli di.~eo¡,Tafit¡nes aparegudt.,; al mn-cat. E")lai patrocinat fJf'r Di"Cos CastPlló. 10.00 BL'TLLETÍ DE :-<0TÍCIES 10.08 f~o\l>sA HE )I(SI CA DELI US: Dnhlt· ('tmrt•rt rwr o •·inh i' iulonrel. Hu)mond Cuht• n. Gt•rald \\ arhurg. Royul Orcht•,tra. Philhnrmonit· Dir.: "\orman del 'lar. (22m). TELE't \:\~· Simfonia ¡wr u nauta tlt· lwc, t•n F,, 't. Pl'to•t· Ilnh~<lag. Tlw Padl'y of Jn•trumt•nt... Dir.: Roy Goodtnnn. (ím). SCHt:,L\.."1~: Sonutu p•·•· 11 piuno n. 1 up. I I. (30m) l't•rnhin. i\lur·r·a) H \) DN: Rt·~pon~ol'ium ad ab¡;o]utinnt•m "Liben• nll'", Ho h. )..'\Hh: l. Cor· dc ucns de Btl<i Tillz. L'Anhibudelli. Dit·.: llruno Wt·il. ~4m). PROKOFIEV: Simfonia u. 5, op. 100. On¡rH'sLru Simr,)nil·u Nu<"ional d'Lc·t·uinn. Dir·.: Tlwotlore 1\.udurr. (~3m). OFFEN8 ,\CH: Gnilt~ pnri,..ienne. hallt>t. Ort¡ul''l ra Simfòniro de Pitrsbur¡:. Dir.: \ndr~ Pre\in.l•Umj. 5." \G'\ER: Cont·t•rtinn pt•r" nauta i grnn orfJU<'•trn. \ndro•a Lit•hcrkStaui'Jlhilharmonil' nrt•ht. Rht•inlantl Pfnlz. Dir.: \\ernl'r Andr·eu., Alht•J·t. (I lm). 13.00 GRA~S 1'\TEGILU..S LhS SI\IFO'\JES DI-. '\.OST\KO\ IT'\. Simfuuia n. 8 en dom. Ort¡llt'slru Simfc)nicu dt• Chit·u~o. Dir.: Gt'or~ Solti. (6:im ). 1·1.00 MO~EIIi"TS LÍRICS OONJZETTI: Guhrí.clla di Vt•q.,'), t•xtrnl"lo'H (lR26). EiddWI'O llnrrlly. D•·lln Jom·s. H.oyal Philh:mnunit- On·hi'Htra. Dir.: Alun Frands. (28m). RODGEHS: Thc Sound of Musit·. muMit•al. (Spft•(•riú) Julíe .\mln•w.. Chrj¡¡topher Plnmmt•r. PcAA)· Wood. Dan Truhillt•. i'it'lh ,oliktt'H. Cor i Orqut•,-tm dirigida per Robert \\ i•t>. {22m). 15.00 BliTLU:.ïÍ OE .1\0TÍClF..S I AGE~DA :\lUSICAl. 15.13 CAPSA DE !\tÜSICA FIBICJI: Simfonin n. 2. op. 38. Orque,tru Filhurrnòníru dt• Bmu. Di1·.: Jid Belohlú""k. (:i6m). !'!IELSE:': Bagall·l.h·• humor't'HtfUt'~. op. I 1. An1u· Oland, piuno. (6m). II.JADI~ Quurlo•t ri•~ t•oJ·du op. 2 n. I en .Vh h M. Quurtt•l MuHuú¡ue~<. (25m) lliNDE'\<IITII: Kunzt•rltnu8ik per a ¡·onjunt dt· mrtnll, Op. 11. Willium Willium!l, lrompt>la. '\1urk Kt•llugg. trumhó i .Euphr,nium. Conjunt dt· vt•nt EMtmnn. I>ir.: Donald llunHbt•rgt·r. ( t:im). SCHUBERT: Dt~~• lil'd<•r. "Hu~otlm,f• l.it>l)(', D 138", ..)fuero pnrgolettv, b 42". Doreen DeFeis . .,op~ Kenneth Dnryt'a, piano.. GL~: Vals d'han Su,. nin Orquestra Simfònit• !"Acadèmia dc l'URSS. o;. Evg•·ni Svetlàno~. (I DOWLA..'\D: ·•'\J> lonl 1, lloughby ·s Wclcom(' Hom duo per a llaüt. Robert 1... crr i ~igel North. (3m). EL CAR: Els creadors de mú.sin, op. 69. F!'licity Palm~r. 0,,11Lr·nlt. Cot· i Orqueatrn Simfo nit"a dc Londre~. Dir.: IU. chard Hickox. (39m). SZ\ MANOVSKI: Concrrt pu 1 violí n. 1, op. 35. \Vanda \\~ knmirska. Orquestra f'd harmòrúca Nacional de \on-ovia. Dir.: Witold Ro~oirb. (24m). s 18.00 GRANS ThT.ÈR. PRETS GLE:'r\ GOULD SCIIl :'\L\N:\': Quartet amb pU.. op. 4í. Glenn Gould. pu~» \Jemhn·s del Jnilliard SIÑ! Quartet. (28m). IÜ.\l)EJ.: Suite n. 1, lfWY 426. Glt:a Gould. piano. (10m). l l i '\EK: Wanderlit'd im Hrrh!t, extret del '·Ge;;ange de> ·pila J ahre<;.., op. 71. Patriria fti. dcout, tnezzo-5opruno. Gk~ Could. piano. (7m}. 51BI Lrt:S: Tres pecrs lirit[UI" P'l u piano, op. 41 -Kyllilli". Glrnn Gould, piano. (12m\. 19.00 REPERTORI O[ CONCERT FALLA: Nociles en los janDnt's de España. Rafarl Oro:· co. piano. Jove Orqu~'>-lrn \Jo cional d'Espanya. Dir.: f.d. (25111~ Colomer. mon H:\YD'\: Concert per a m lnnc<·l i orquestra Hob Yilb:l Orqut:>•tra de Camhra J"f.a. ropa. Soli,ta i dirPCtor: ~ cha '\faisky. (24m). ROS'N: ..Una voce poen ra.. de l'arttl d'fl Barbiere di Si,i!Ü•· lhriu Callas. PbilhonnonÏJ lk· che~u·a. Dir.: Alceo Cal&ra(6m). 20.00 BUTLLETÍ DE ~(1TÍClES I AGENDA. '[l4 CAL \lír·ie Pn·hrl BEET ¡•iano STR.~ rió dl Lupu. drB~l ral uny trr. (8 23.3q l!hísit•l srurur lnyu. Ol.O, DIMI BRI~ rades hutll d.,m 10.0 sum¡ nrn. Y,t¡¡ nira nul a. Comp gullo1 Sinúo Tht Tre1 DAL p1an bert Sonrt qnt·· dr e rrew~ 20.13 PERFILS Raimon ColonH'r convm• ~:()~1 amb un r·ompositot• ui 1ol~ de la Bt•va o In·a. tlndJ 22.00 AGENDA 1\ffiS[C.U. LES 22.05 TE~IPORADA Dl IJOBC CO~CERT enregistrat ~ Catalunya Música el JiJ I d'abril de 1998 al Palau .¡,h 13. T\1\~ brn dc e ~:~ fonia oletto. D >Op!UJ. no. ¡~ nS~~;¡¡.. )nira ~ ;s. Dir.: (6•¡. ilrd -.~ Homr· 't1. Spea. :m). U. 'rmWr¡, 1rr, rou. a Simf¡. )ir.: 1). ~ú·ka Cutalunu. SOLER: Preludi i daruc• dr·l Pcrwdi•,, BEETHO\'E;\: Conrcr·t 1wr a iano i orque¡,tra n. ·~.op. 58. ~T!l\.Vl~SKI: La con~ugra­ rró de la prima,•cr·a. Radu Lupu. Ort¡ul'•lru Simfònirtt dt BarrdoDD i nado nul dr· Catalun)n· Dir.: Lawn· m·c Fo~­ t~r. (8lm). R~ SZ\. ·t pera ndn WiJ. ,ra fil. lelar.;. Rowíc~. SCHlbpW. I. pi.¡ru. 1l.Stri!! 23.30 .NOCTUJlN ~lúsira pl'l' ocuhur r·l diu. Pr·eot•ntnció 11 carret• d' .\lfr·Nl Ct·· layu. 01.00 REPERTORI DE NIT DIMECRES, 22 D'A· BRIL Dl 1998 07.00 L'OBERTURA 'lwica pt•r comt•nçur t•l dia. ReçuU d'obre;, brt'"" pnscn tadrs prr Joan \ 'ives. lnrlou botllriÏ.tul informurin~ i ugen- de, mu•iral~. ~'\llU: 09.00 BuTLLETÍ DE NO- 6. Cim TÍCIES ). KREHrrb~, ~ ·pllit .rieia Jti. o. Gltu . SIBE· que• f'!" :yllikkï (12m i. 09.08 SELECCIÓ DE 'XO- VETATS PI'N'.nUu·irí dt• h·H últ.imt·~ no· \rialS disrob'I'Hfitlucs apure¡,•udes al mt•n·at. Espai putroc·inal per Ditico~ Cuhtt·lló. lO.OO BUTLLETÍ DE NOTÍCIES ~I D[ os jaro tel ÜTII- estrd:'ú· ••: fA. (~5rc1 ;r am o'\llb:l. ra d'Eu- tor: I[.. ,OS5l\l I~ l'edt !Iïa. lla- ~OÍJ (k. GallíB2- 10.08 CAPSA DE MÚSICA SlBELIUS: Kullcrvo, pol·ma •inúònic pt•r u sopt·uno. bm·íton, ror i nrt¡ut·Rll'u, op. 7. J nhanna Ru~nn!'n. EMu Ruullu nen. Cor cl'hom<'H Luulun htiiviit. Orqut•Mtru F'ill111 rnu)rurn Tarku. Dit·.: Jormn Punula. (i3m). MO~POl :Suite Composlrlann. Julian Brt>um, ~larra. (19m). JIAYD'\: Simfoniu n. 49 ''Lu pu,•ionc". Tb~ En¡¡lish Com·crt. Uir.: Tre1or Pinnock. (21m). KODALY: Adagio rwr u ,iolu i piano. Kim Ka~bkuHhinn. Hubrrt l.A:1in. (Sm). BACH: Saoctu,, BW\ 238. Cor· i Or· que;¡tra drl C!ollrbrium \ 'oi•ult• de Gant. DiJ·.: Philippc· Ilentwegbr. {3m). DVOR \K: QuurtN rle l'ordu n. 13, op. l06. (8.192). Quur·tt>l clt• l'Ot'· da de Pragu. (37m). 'arionul Escocesa. Dir.: ::\eeme Jiin;. (25m). l ·LOO IC.U i>A OI DEL H•rlimenlo <.>n Fn M, h.\ 2-l'i. \rudenl\ Chnmhrr En!!cmble. (36m). RA\ EL. Hbtòries nuturuk Gt>rard Sow.ay. Dalton Buld"'in. (16m). t;llll fin<.>stra oberta a l'expre~sió musical dels pobles 22.00 AGEND.\ ~U:SIC.\L d'arreu. 22.05 ELS 15.00 BUTLLETÍ DE NO- CERTS TÍCIES I AGENDA 1\IUSICAL CO~CERT 15.13 CAPSA DE MÚSICA PERCOLES!: La sel"Va padr·ona, i.nterml'zzo en dos actes. Maddulena Bonifaccio. Sü·gmund Nimsgcm. Collegium Aureum. {49m). SMETANA: Tt·io amb piano op. 15. Tl'io Borodin. (32m). GLAZUNOV: Primavera, quadre musical op. 34.. Rcial Or·qucl!tra Nacional Escocesa. Dir.: ~reme Jlirvi. (9m). M.EL\.YD~: Simfonia n. 18, P. 10. Or<JUI'Stra de Cambra Eslovaea. Dir.: Bohdan Warrhal. (36m). UTT.L\1: Thetis i Pelru~. músira de ballet. Orquestra de Cambra del :\fuseu '\ucional. Estocolm. Dir.: Claude Génetay. (5m) CASAS: "Ultramar" de la pel-líru1o Aabanera d'Antoni Verdaguer. Orqltestro dirifPda ¡wr· Carles Cases. (6m) GADE: Cinr t•ançons per a cor a cappello, op. 13. Cor dc Cambra dfJ Iu Ràdio Nacional Danesa. Dir.: Stefan Pnrkman. (15m). GHANADOS: El Pelele. Jordi Camell, piano. (Sm). 18.00 NOUS INTÈRPRETS Un espai per ronèixer els múNic.s d'ara. QuARTET DE CLARINETS DE BARCELONA 19.00 REPERTORI DE CONCERT '~UKOYSKI: S<.>renatu per a cor·da. op. 4S. Orquestra de Cambra de Bielorrú;;sia. Dir.: Val<.>ry Poliansky. (36m). DEBUSS): Imatges pcr a orque~­ tru n. 2 ··Iberia·•. Orquestra Simfcinira de Londr<.>s. Dir.: Claudio Abbado. (19m). 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES l AGENDA Ml.JSI- c,u. 20.13 TEMPS D'HOlfENATGE l3.00 GRANS INTEGRALS LES SiMFONIES DE \OSJAKO\'JTX Simfonia dt· cumlra (orroujnmc•nt tld qunrtf'l dc co¡·tJa n. 8). Orqlii'Mlru dc C~bro Amadc•us. Dir.: AgOJ•!\ka Dnrl'.mal • (27111. ) S·un· ( . oota 0 • 9. Op. 70. Orqut•gtru '\IÚSIQL'ES '\tÓN 38. Elisahelh Südt·r~trüm, ,oopruno. \ 1adunir \t<hkt•noz), piano. ( 16m). \nrim·ion~ ,o!Jn• un temn dr Chopin. op. 22. Ruth Lart•do. piuno. (31m). RAKHMANINOV: 125 ANYS 1\leku, òpera en un acte. Vladimir Malor-ine. Natalia ErasRova. Viatt·hrslav Potchapski. Golinu Borissova. Cor de l'anti~a Unió Sovi~tica. Orquestra dirigida per Aodrcy Chlsliakov. (SBm). Sis cançons op. ~OSTRES COllo- enrt>¡rlsu·al prr Catal u nyu Mósicu l'I diu 21 dr noveJl:ll.¡re dt• l99i u Iu Bu•ílica dc Suntn Mar·iu dt• Mataró (Uns Iu XVI Sctnumu clt, M1ísi ca Antiga. MÚSIC\ DBL BA RROC IIISPANIC SEGLES XVlll XVJll. Ohm dr COPPOLA, SELMA COlUU;A DE ARAUXO. AHAÑIÍ~S. ANÒNIM. entre cl'nltrt·~. Los Mósicos de su \Jtt•za. (5-,m). 23.30 NOCTURN Música pt>r acuhur t'I rlia. Pn·~cntnrió a ràrret· d'Alfn·d Ct•- luya. 01.00 REPERTORJ DE l\IT DUOUS, 23 D'ABRIL DE 1998 07.00 L'OBERTl RA Mú~icu pt•r romrnçur el dia. Recull d'ohn·K bn•uh prt'~c·n tudes pcr Joan ViVI'~. lnc·lou butllctint~ informatiu~ i ugt•ndl's mut~ic:all!. 09.00 BUTLLETÍ D l~ NOTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Pre~~entació dt• lc·~ ttltimc~ no· velats di~cog•·àliqueM npuregu dfJs aJ mrrcal. ERpui patrorinal per Disc·os Custl'lló. 10.00 BUTLLETÍ DE l'iOTÍCIES 10.08 CAPSA DE )J(SICA ELGAR: La bundrra dc Sunt Jordi, op. 33. Cor Simfònir dr Londl·t."f!. Orqul'~tru Simfònica dcl ~ord d' \ngluterra. Dir.: Richard lfickox. (29m). CHOPIN: Noc:tum op. 9 n. 3. Vludo Pedrmutt>r, piano. (6m). SlBELI.US: Unu Suga. op. 9. Orc¡u<.>Hlt·u Sirufònieu dr• LondreN. Dir.: Culinn Davi>~. (19m). PURCEI..L: Lon· Triumphunt. Judith Nl'lson, soprano. Tlw Acuclemy of Ancieut Musi!•. Oil·.: Ch•·iijtophcr IJobrwood. (2m). HAMEAU: Les sur¡u;Ht•s dt• l'nmuur, suite ~n coru·crt. Lt•s Musiriens du Louvrc. Dir.: Murc \1inkowski. (52m). \10ZAJlT: )larxu t'n Fu 'f, 2·UI i Di- K" 13.00 GR.Al\S ll\'TEGRALS LES SnlFO'\"IES DE XOST \kO\ JTX Simfonia n. 10, op. 93 Orquestra Filburmòni1'11 de Berlín. Dir.: U. von Kurajnn. (5lm). 14.00 l\fuSICA AA'TIGA TllEILE: Beulus vir qui limcl Oomlnum, Psalm lli. \Veset·Rr·nuiHsunc~ Bt·emcn. Dir.: Manfn•d C01·dt'll. (13m). DUJi'AY: Fc~torum Beatac Mm·iu<.> VirginiH. (Pr·imer!'s Vespn•H). Schola Hungut;C'a. Dir.: Uszló Dob~zay. Janka Szcndrci. {10m). DOWLA.ND: Come uguin: !1Wecl lovt' dotb now invitt•. All y<.>, wbom love or fortunr. John Elwes. contratenor. :\latlhins Spaeter. lluiit. (10m). COPRARIO: Fanta-it•n a tre, part.~. n. 2, 6. 4 i 10. Jordi Savall. Christophe Coin. Srrgi Casademunt. ( 10m). STROZZI: Amor. non dormir piu. Voglio morirc. Glendn Simpson, mezzo soprano. Camrrata de Lonclres. (13m). ~ .. .~ !3 ~' ¡¡· 162 15.00 BUTLLETÍ D.E NOTÍCIES I AGENDA 1\IUSICAL 1 5.13 CAPSA DE MÚSICA LJSZT: Festkliinge (Sons de festu). On¡uestra Simfònica de Budapest. Dir.: Arpad Jóo. (20m). A.SOLER: Concet·t en Do M. n. l. Montserrat Torrent, orgue. Mar;a UIÜSa Cor·tuda, rlavicèmbal . (12m). MESSAGER: Suite del ballet •·tes d<.>ux pig:<.>oru¡". Orquestra de la Royal Opera House. Covenl Gurden. Dir.: Cbarles i\fuckerra:;. (24m). ELGAR: Salut d'umour. op. 12. Pinrhu~ Zuk<·rmann. Orquestra Simfònil'a d<.> Saint Louis. Dir.: Leonurd Slatkin. (3m). TELE}lA'\": Jauchzet, frob lncket. Henri Ledroit, contrutrnor. François Fernandez, vinlí. Philippc Picrlot, baix de 'inlu. Berna1·d Foccroulle, orgtH'. (10m). GALUPPI: Concerto a Quattro en La M. Quat·t!"l Agliiiu. (JOrn). HANSON, Stcn: Thc Love Song of the Rrd Pl'incess. Música electrourústica. (LOm). BRUCKNEU: Simfoniu en re m, "Z<.>ro". Orquestra Simfònica clt-1 Minislel'Í dc Cultura de l'URSS. Dir.: G. Rozhdest\t>n~ki. OSm). GLGCK: Alesnamh·o, balletto. l\fll$ica Anti- 9 <¡un tlt• Culò.nia. Oir.· Heinbard God1rl. (24m). 18.00 PENTAGRA\H Programa dl' tlivul~oC'ió nmsirul. Guió i n•uÜLzudó: Pere Bur~~ i ,\J¡ox Roblr~. 19.00 REPERTORI DE COI\ CERT AD.\M: Gisrllr·, ballt't (exlrnr· teR) On¡ut•xlru .FiJhur·mònícu de Vi!'no. Dir.: JJ. \Ou Kurujun. (60rn). 20.00 BUTl,LETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA ~IUSI­ CAL 20.13 "A LA l\1ANERA DE...." Un convidat l'nH propo!>a i comrnlo lo músi<·o Cfllt'li agrada. Guió i pn·tWntac·ió de Joan \i,.~. Produrt'iÓ dt> Dolor!l Bu~­ CJlli'L~. 22.00 162 AGE~D.\ .'\fUSICAL 22.05 ELS !'\OSTRES CONCERTS CO,CERT enrt·~"Ïstrat per Cntalunyu \ftí•it·a t•l din 27 dt• gent>r tlt' 1997 o 1'.\utlitori de lo Caixa dl' Sohadc•IJ. XAR'\A DE MÚSIC.\ CLÀSSICA A I~STRU­ CATALUNYA. MENTS C \TALANS EN CONCERT. Obn·s d'OLTRA, BLA\, LEON, JJAVART, RAM"J Ó, CASELLAS, BROTONS i VENTURA. Jortli Figuró, Oahiol, tamborí i tenot·a. Mt•rrè Sunrhiq, piano. (63m). 23.30 J\OCTUM Músit-a per acuhur el dia. PreSt'ntució a t'àrrt"c d'Alfred Celayn. 01.00 REPERTORI DE MT DIVENDRES, 24 D'ABRIL DE '1998 07.00 L'OBEUTURA Músira ¡wr romençor t•l dia. Recull d'obrt'!i breu~ pn·•entndr~ pt'r Joan Vin•s. 101•lou butlletins inforrnntiuH i agendes musicnll!. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 'lO 09.08 SELECClÚ DE NOVETATS Presf'ntaeió de lf'R últimt'~ novetaLH tli•cogràfiqucs aparegudt!ll al ml·rcut. Espai patrocinat r)t'r Di.,COM CaJotl•lló. 10.00 BUTLLETÍ DE JliOTÍCIES 10.08 CAPSA DE liÚSICA HA't'DN: Stahat ~luter. HoL. XX bi,;. Barbara Bonne). Elisabeth von llagnus. fll'rhl'rt Lippert. Alastair l'llile~. Cor Arnold Schonbcrg. Concentwo .\lusicus Viena. Dir.: Nikoluus llnrnoncourt. (59m). STA'i'FORD: Rapsòdia i.-lnndt>sa pet· a violoncel i orcptcstra n. 3. op. 137. Raphael WaUfisch. Ot·questra de r Úlstt'r. Uir.: Yemon Hundley. (14m}. LANDl: Andante en Fa M. Ot·qucstra li•·ico-simfònil'a del TealTt' de Giglio. Dir.: GiuUu no Cardin. (10m). KAPSBERGER: Battaglia. Rolf Lilllevand. tiorba. Edoardo Egue-.~;, guitarra. Brian Feehan, ehitarronr. Guido Morini, orgue i clave. Lorcntz DufL~chmid. violone. Pedro Estevan. pcrcu•:;ió. (ïm). TURL~A: Poema t'O formo dt> Canciont's. op. 19. ~1nnm•l Cid. tenor. Ricardo Requejo. piano. (llm). KOR.~GOLD: .\farxa militar en Sí b M. Orquestra Filarmònica de la BBC. Dir.: .\1atthias Bamert. (4m) GERSRWD.: Blue Monday, òpera jazz en un uett>. Amy Burton. Gregory Hopkins. William Sharp. Arthut· Woodlry. Jnmie J. Offenbnch. Ccmcordia. Dir.: Marin Alsop. (23m). ARENSKl: Varim·ion~ sobre un tema de Txaiko\'ski, op. 35 a. On¡uestra de Cambra dc Biclorrússia. Dir.: Valrry Poliansky. (15m). MONTECLAIR: Concert per o flauta n. 2. Hedos-Ensemble. l 5.00 BLTLU:TÍ DE NOTÍCIES I AGE'\'DA MUSICAL 10.05 PENTAGR<\)IA Repetició del programa ~ el dijous. 15.13 EL DIA DE L'OIEN'T Pro~umnció realitzada a purtir de lrs petit·ion~ <JUt' t'ls nostres oient" han fN al rontt•stador de Catulunyn Música, tri. 11.00 EL DIA DE lJOfE.\1 Programació realitzada a pa¡. tir de les peticions que rl•IJC4. tres oients han f et al conto u. dor de Catalunya 'fúsi!'l,lll. 202 35 35. 202 35 :-1s. 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA 1\lUSl- CAt 20.10 EL DIA DE L'OIENT Continunei6 cl!'l pt·ogrurna. 22.00 AGENDA .1\lllSICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CO~CERT t•nregi~tral per Catalunya Mú~irn el din 21 de gent"r dt• 1996 a I'Andit01·i Pau Ca~al~ d'El Vendrell. MAPA CORi\L ILntÈRIC:\. Coro Puhlo Co,al• d'Argt.'ntina. (60m). BDI\.00112 23.30 1\"0CTURJ\ :\lú•ic:n pt•r acabar 1.'1 tlia. Pre~cmt¡u·ió u c-àrrt'<' d'Allrt>d Ct'lnyu. 01.00 REPERTORI DE MT DISSAB1E, 25 D'ABRIL DE 1998 14.00 MliSTCS DE CATALL-r.'Y.\ BIZET: Tres cançons. Jonep Carreras. trnor. Lort'nzo BaVaJ. piano. (8m). MORERA: Melangia. Orquestra de Cambra Gonçal Comellas. Dir.: (8m). Comellas. Gonçal MO!';'TSALVATGE: Concierto breve. Lroncl Morales, piano. OrC[Ilefotra Simfònica de Madrid. Dir.: Antoni Ros Marbà. (25m). DIVERSOS COMPOSITORS: Sis eançons amh text d'Àngel Guimerà. Joan Cabero, tenor. Joan Rnhinat, piano. (15m). Dir.: F !1.00 DIREI CO!''V noN~ RRAT 12.35 15.10 EL DIA DE L'OI~l Continuadó del programa. ]5.00 TÍClE 20.00 BUTLLETÍ DE 1i0. TÍCIES I AGENDA ~llSI­ CAL DE... Repr3 20.13 UÀUDIOVISUAL Un programa d' Àlex Goriltl. 22.00 AGENDA JffiSlCAL )2.30 ts.oJ ddijl 17.Hl PEM PONq "OD~ 22.05 GR-\NS OBRES .\lARTDil; : Spalicek. baf en tre;; actes. Anna Kratoclmloní. soprano. ~liro,!JT Kopp. t{'nor. Rirhard r'iofíl, baix. Cor de nen,; Kantikm. Cor femení Kühn. Orque<tn Filharmònica de Broo. Oir; Fruntisek Jilek. (98m). 23.30NO~ Música per acabar el din. Prrsentució a càrrec de Ma~ Jané. Pau~ rrilL\1 Lond nal P Dir.: (1701 ~ ::.~: 22.1! NARI Gui6 DIUMENGE, 26 D'Ao BRIL DE 1998 (lïm). 13.00 GRANS 1.:\'TEGRALS LES Sll1FO:\'IES DE XOSTAKO\'lTX Simfonia n. 11 .. 1905... Op. 103. Orqm•,.trn Filharmòniea de 'loscou. Dir.: Kirill J...ondra~hin. (54m). rhing~ Bach-I 1~.00 BUTLLETÍ DE 1\(). TICTES I AGENDA .\ILSI· CAL 01.00 REPERTORI DE NIT 07.00 L'OBERTURA Mthictt pt•r c·onu•nt;ur d tliu. Rt·t~ull d'ohrc•K hrt>us prr,;l'ntndrs per Pilat· Suhirà. nrr. E 23.3 Mfui AtOl a 09.00 BtiTLLETÍ DE NOTÍCIF.S I AGE~DA 'fUSICAL 09.13 ~1ÚSICA PER A COBLA PCJOL: Sunt Jordi triomfant, pllt'ma pt>r a <·or i c-obla. Cor Jo"c cle I'Orft·ó Cutalà. Cohlu Sant Jordi. Dir.: Conxita Gnrría i Jordi f.<'ón. (8m). BER'\AT: Suih· n. l. Robert Armrngol. perru~sió. Cobles Mediterrània i Subadcll. Dit·.: J<'NÚII Vcntut·a i Barnct. (15m). CASSÚ: A la BisLaJ aplr1• d'nrgc•nt, tlllt'dllnu. Coblo La Prinrípnl eh~ Lo BiRba!. Dir.: J osep Cu11st!. (14m). COMÍ!\: Ofrc•na o víolt·H·N del bosc, 11nrdano J!C'l' a dues c-obles i timhaleH. Cuhlu Sdvnlana. Cohlo MontgrinH. Dir.: Martiríò Font. (6m). 10.00 AGENDA ;\fUSICAL 07.00 L'OBERTIJRA 'ftí!!ica per començar ri dlJ. R«-cull d ·obres breus prtRIItades per Pilar Sobirà. Jané. 09.00 BUTLLETÍ DE~~~ TÍCTES I AGE.'\DA ~ItS!· DIU. DE CAL 09.13 liÚSTCA REUGJOS\ SCH'!ZER: ~fia,aenDo~ Konstantin }..nisz. StefaJ Rampf. Heinrich Weber B~ ward Armunn. Ulrike Sr!Ji. fer, violoncel. Georg Ilortutgcl. contt·abaix. Franz Lehrndorft'r. Cor de nens de Bwl Tolz. Oir.: Gerhord Schmidt Guden . (SOm). GOUVY: Call' tale E¡;ill. Huw lUtys·E~an·. Thierry Félix. Evangeti...br Kantorei SaarloUÏ!i. la Pbilbarmoníe de Lorrainr· Dir· Olhier Holt. (24m). .BR1;c~· NER: Tt' Deuru luudamu~ WAB 4S. Pamela Coburn- ¡,. geborg Dam;. Cbristion f)- 01.04 07. 09.0J TÍC(j ner. fraoz-Jo,.ep Srlig. Gachlnger Knotorci Stullgnrt. Bach·CoUrgium Stultgarl. Dir.: Helmuth Rilling. (25m). OI~l 3fJir. el;ll<l- 11.00 TRANS!\tiSSIÓ EN DfflECTE DE LA i\USSA ontt-..ta. CO~'VENTUAL DES DEL dc~td. MONESTIR DE l\lONTSE- RRAT lE t'lO. 12.30 AGENDA l\fUSICAL ~IL'SJ. 12.35 APERITIU MUSICAL OIDI1 :ama. 15.00 BUTLLETÍ OE NOTÍCIES ~E 15.08 "A LA 1\lANERA NO. MlSJ. DE.••." Repetició dd programa emi-s d dijous n1 vespre. fAL ~orina. SICAI. 17.10 TEMPORADA D'ÒPERA DE CATAUINYA PONCHIELLI: I.o Giorondn. ~{on!herrat CahnU~. Luciano Pa\·arotti. ~es Balt«a. Slwrrill ~1ilne-. "\icoJaj Grunurov. l.ondon Opera Chorus. 'ationa! Phllbarmonic Orcht>sll·a. Bartoletti. Bruno Oir.: (170m). 20.10 SELECCIÓ DE JA7..Z Programa d!'dical a lo múijico de jan amb guió cl'Albrrl "\fu- Uofré. lia. Pre- e Maru 22.10 AGENDA MUSiCAL 22.15 CONCERT UJAGINARJ Guió i 8elecci6: ÀJex Robles. D'A- 23.30 NOCTURN Múfiica per urabur ri diu. Pre-.fntació o cñrret• de !\furó Jané. 01.00 REPERTORI DE NIT DillUNS, 27 D'ABRIL DE 1998 07.00 L'OBERThRA IGI05A ~Doll Stebn ber. B·· :e Srbi- ffortnJ· ~ Ltlrrll- dc Bad !rlutridl· ~lú>iea per començar el wa. RtcuU tl'obrt'8 brt'uH pr(•M•n tade.. per Joan '\lïve~>. Inclou butlletins informatius i agen des musicals. 0?·00 BUTLLETÍ DE NOTICIES 'Y: Clll" ,..E van: 09·08 SELECCIÓ DE NO- ··dij;(br Presentació dc leA últimr·H no• YNaL!d'IRcogrufique~ upnr¡•gu· des al m~rcat · E spns· patrors· ' nat per DiRcos CoJ~telló. r.:. pJUI. 1e. Dir ~RtCJ\· 1 dalllu;. ·urtl· )J. ianf.l;- VETATS l~.OO BUTLLETÍ DE NO TICIES 10.08 CAPSA DE ;utSICA D.SCARL\TTI: Stabat Mate-r, o dru veus i baix continu. Elio;abeth Hermans. Jan Van Elsarker. Conjunt Yocal Currende. Soli8tfS instrumental~<. Dir.: Erik Van .Nevel. (26m). BORODIN: Quintet umh piano en do m. Quartet de cordo de Moscon. Alexandre Mndoiantz, piano. (26m) TRAE'ITA: Obertura en Re M. Ensl'mble Giovanile AmbroHiono. Dir.: ltalo Lo Vetct·c. (Sm). BARTOK: Fm· child s·t>n (Vint primeres peces del Volum I, sobt·e cançons populurs hongareses) Cézu Ando, piano. (17m) MOZART: Simfooin n. 5. KV 22. The Acarlt:my of Ancient Music. Dir: Jaop Schroder i Christopher llogwood. (7m). BRAlil~S: Concert pt>r a violi i orquestra op. 77. Anne-Sopbie Muller. ,;ol.í. Orquestro Filarmòruca de Nova York. Dir.: Kurt )fa~ur. (4lm). A.SOLER: Sonata per o orgur n. 62. )fontscrrat Torrent. (15m). 12.55 TRANS~USSIÓ DE LA SALVE, DES DEL ~10NESTIR DE MOI:'Ii'TSERRAT 13.15 GRANS INTEGRALS LES SlMFO"ííES DE XOSTAKOVlTX Simfonia n. 12, op. 112. " L'any 1917". Orqul1Hlru clt'l Concertgehouw. Dir: Bcrnard Ha:itink. (43m). 14.00 ~fÚSICA DEL SEGLE xx GUBAIDULINA: Homenatge a T. S. Eliot, per a octet i soprano. Chri~tine Whittlesey, soprano. Cidon Kremer i IsabrUe van Keulen, violim. Taheu Zimmermann, viola. David G{"rinb'lll!• violoncel. Alois PoRch. contrabaix. Eduard Brunner, clarinet. Klau.s Thuncmann. fa,"Ot. Rado\'on \1atkovic. trompa. (34m). FOOTE: Swte per a corda. op. 63. Or<[UC~tru Simfònica de LondreK. Dir.: Kenneth Klein. (18m). SCHÓ~"BERG: Tres vt>gudes orul anys, per a cor mixt a cappello, op. 50 A. BBC Singer;¡. Dir.: Pícrre Boulez. (3m). bobrc una gallarda dt• John Dowlnncl. Crrmnn Bruo,. Dir.: Enrique Crt>:~po. (6rn). KALDr\'lKO\: Olwrtura pt>r a orquestro "Bylina"'. Orqueslro Simfòniru de l'Antiga Uni6 So~;èbt•n. Di1·.: Ev¡.tt·n> Svetlono.,.. l12m) IIOWEl.LS. Tbe Summl'r i& Comin¡;. Tht• Fínzi Singt•ra. Dir.: Pn ui Spi· cer. (Sm). TELrntAN._,: Fan tnail'.s per a flauta !iola n. I i n. 2. Marion V{"l'hruggrn. (9m). DIVERSOS AUTORS FRA~­ CESOS: El vrntoU d(• Jmmu . OrdH·~tt·u. Philhurmonin Dir.: Geoffrry Símon. {:JOm). LLIDRE VERMELL DE MONTSEHRAT: "Cuncti ~i­ mus concnnentt•s" i "Mudurn motrcm virgint>m". Conjunt vocal i lnslrumentnl JII'Mpi·· rion XX. Dir.: Jordi Snvull. (12m). HUMMEL: St•ptet per a piano, flauta, oboè, trmnpo, viola, violon<'rl i <'Ontrahoix , op. 74. LinoR En~rmhlt·. (31m). WEBER:\': PusMUI'Il • glia. op. I. Orqut:~tro dc Cic· velancl. Dir.: Chrí•toph von Dohnanyi. (!Om). 15.13 CAPSA DE MÚSICA CHOPJJ\: CoocPrl per u piuno i orquc~tro n. 1, op. Il. Olli )fustoncn. Orquestro Simfòru<'a de San Franci.~co. Dir.: H erb{"rt Blomstedt. (40m). SCilEIDT: Variacions 23.30 NOCTCIU\ ~lú.siru per n<'nhnr el elia. Presentació a càrrec d'Alfred Celuyo. 01.00 REPERTORI DE NIT DIMARTS, 28 D'ABRIL DE 1998 07.00 L'OBERTURA Mítsicu pt•r romença1· el dia. Ht•rull d'obres brrus prcsentudet~ pc1· Joun Vives. l.nrlou butlletins informatius i agrn- dt•J! lllUMit·uls. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Prr-rnlució de les últimes nowtn111 discogràfiques aparegudes ui mt'.rcat. Espai patrocino! per Dist•os Castelló. 18.00 ADIANAC Un espaí de~tinut o t•vot·ar i reviure els !etb nu~., rt>prt''!'ntntius del pa~<~ot muHiral. Guió i selrcció ci'A.lcx Roble". 19.00 REPEUTORI DE CONCERT RAVEL: Vnl><o~ nuhh'H i ¡u•ntimcntulb. Adolf Piu, piunn. (16m). CHOPIN: LcR Sílficlr8, s oi te de bullet ( urquc~trut·ió de Roy Douglas). Orqui'Rlro Simfònien dc la Ràdio de Ber lín. Dir: Heinz rric•ke. (29m). R.STRAUSS: Danh!l dels Mel vels de Salomr, op. S.1. Os·que..Lro Filhormònic·a d(· Berlín. Dir.: Georg Solti. (I Orn). 20.00 BLïLLETÍ DE NOTÍCIES I .\GEI\DA ;\ILSICAL 20.13 LA MÚSICA A DEBAT Programn a l'entorn dr u·me11 musical~:~ cl'intrrèn, realitzat amb In col.loboruc·ió del Conbl'll Catnlñ dc lo Mítsit·u. 22.00 AGENDA Ml 'SlCAL 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL n. 9. Poblo Loerkens. Orque..tru Simfònko dc Barcelona i nocional de Cutalunya. Dir.: Fron~-Paul Det'kcr. (6ïm). 22.05 TEl\tPORADA DE L'OBC CONCERT cnr·rgistral prr Catalunya l\1¡Íijien el clin 21 d'abril de 1998,ol Palnu deia Música Catolunu. SCHUBERT: Obt>rlura rn c-¡.tiJ italià, op. 170. C \SS.\DÓ: Concrrt per o violoncrl i orqm•Rtro. BRUCK'I'ER: Simfuniu 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCn;s 10.08 CAPSA DE ~fÚSICA RAFF: Simfonia n. 5, op. 177, t•n Mi M "l.eonoro". Orquc.~~­ trn Simfònica dc Ràdio Berlin. Dir.: Mutthius Bamrrt. F[{ANCHOMME: (52m). Nocturn rn Sol. Anner Bylsmo, violonrel. Lambert Orkis, piuno. (6m). GRANADOS: VuL.os poi·tics. (Transcripció prr a dues gwtnrrcA). Walter Feybli i Daniel Erni, guitorrcll. (12m). MOZART: Les petits rirns, bnUet pantomima KV 299b. En,.emhle Mo~art de Vic•na. Dir.: Willi Bo~­ kov~ky. (20m). DVORAK: .\1i~qa prr o solislt>8, cor mi.·..t i orque. op. 86. NatMie Romano,·a. Anna BaroviÍ. Mírosla'· K.opp. Ludek Vele. Cor Fílhurmònir Txec. Josef Ksica, orb'UC. Dir.: Luhomír Mótl. (43m). OFFE..,'BACH: Orfeu als infenll'. obertura. Orquet~­ tru Sinúònira Jobann Straubs dl' Budupest. Dir.: J¡;tvún Bogó•·· (10m). CHOPIN: Polonesa per o piano n. 6, Op. 53. Mnrtha Art~rrich. (6m). CRUSELL: lnlroducrió i aire I!Uec pec· 11 cl01-inet i orquestra, op. 12. Anno-Maijo Korsimna1[u reti. Tapio! u Sinfonietta. Dir.: O~mo Viinl'ka. (llm). 13.00 GRANS INTEGRAlS LES SBIFOJ\IES DE XOSTAKOVITX Simfonia n. 13, op. 113 "Bubi Yur". Sl.'r¡,tt>i Leiferkus, hoi'C. Home!l del 1\ew York Chornl Arti•ts. OrqurRtrn Filhormònira dr Novo York. Dir.: Kurt Masur. (58m). l •L OO MOMENTS ÚRICS FALL: Dir Rose von Stamhul. opereta {r'C lrat~tt>s). Eriku Küth. Rudolf St·ho~:k. Ciintbrr Arndt Chor. Orquestro Simfònieu dt' Bcdín Dir·.: Frunk Fox. ( 17m). MARTINU: Lo com;.uio Hu hrc el pont, òprr u r·n una urtt•. Nudinc Suutt·ruu . .Jonc Bcrbie. Jacques Mu•·s. B(•rnut·d Demigny. .ll'on Ciroudt'ou. OnJucstra Lí•·iru d<· l'ORTF. Dir.: Manul.'] Hoscnthul. (38m). 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA ~tUSI­ CAL 15.13 CAPSA DE )IÚSICA STRAVSS: Suite dr danses t~obrc pr<'e~ dc Couperin. Sinfonirtla de :\tonlrcal. Dir.: Charle" Dutoit. (26m). ZABEL: La Sourct'. GaeUt' vandernoot, arpo. (Sm) BORODlN: Quartet de corda n . 1 en La M. Quortrt de corda de ~oscou . (39m) '\t.Fr.,ETXA: La Bomba, cnsulodu. En~l.'m­ hle Clément Jonequin. (I lm) DOHNANYI: Vuriat·ions sobre uno cançó infantil, op. 25. Art)mr Ozolins, piano. Toronto Symphony. Dir.: Mario Bt•rnordi. (2·1m). DlJKAS: La Péri, poema danRat. Orquetilra d e la Sui~~e Romande. Dir.: Armin Jonlan. (22m). ASTORGA: S tahat \fatcr. Cor Bullhosar "'tumnnn. Orquestra Barroca dr Frcihur¡;. Dir.: Thomns llt'ngclbrock. (30m). 18.00 GRANS l:'iTÈR- P RETS GLE 1N GOtíLD BACH: \anacions Goldht>rg, BW\ 988. Glt>nn Could. (·JOm). SCHo:\BERG: Due.~l·ançons per a bari ton i piano, op. I " Dank" i "Ahschied''. Donald Gramm, bar'Íton. Glrnn Gould, piano. (15m). 19.00 REPERTORI CONCEUT 12 DE DVORAK: Simfonia n. 9, op. 95 "DI'I Nou Món". OrtJueslrn Filhannònieu Txe1•u. Di.·.: Vúclav Neumnnn. (4 1m). VERDl: Cors d 'òperes. Cor i Orqut>slra del Tea tro ulla Srola dt> Milà. Dir.: Claudio Ahbado. (14m). 20.00 BliTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA MUSICAL 20.13 PERFILS Raimon Colomt>r conver ..a amb un compositor al voltant de la seva obra. 22.00 AGENDA MUSICAL 22.05 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT enregistrat per Catalunya Música el dia 27 dc novembre fle 1997 n la Sala HaU del Centre de Culturu Contemporània dc Barcelona . IV FESTIVAL DE MÚSIQUES CONTEMPORÀNIES BABARCELONA. DE T.ANYÀ: Ultramarinos 451. op. 50. Dedicat a lea ¡;enyores ... Josep Maria Balanyà, piano. (54m). 23.30 NOCTURN )iúsica per acabar el dia. Presentació a càrrec d'Alfred Celayn. 01.00 REPERTORI DE NlT DIMECRES, 29 D' A· BRIL DE 1998 07.00 L'OBERTURA }fú..,jcu per començar el dia. Recull d'obres breus prcst'ntades per Joan Vives. Inclou buillctins informatius i agendes musicals. 09.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS Presentació de les últimes noVt'tab> discogràfiques apnregude .. al mercat. Espai patrocinat per Discos Castelló. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE l\IÚSICA WAG1\'ER: Tannhíiusl.'r, obertura i bacanal. Orquestra Filharmònica de Viena. Dir.: Georg Solti. (28m). DEBUSSY: lmu4¡es per a piano - Llibre I. Kalhryn Stott, piano. (17m). .I .Ch.BACH: Iltutore e la pupilln, obertura. The Hanover Bnnd. Dir.: Antl1ony llalstead. (6m). PURCELL: Celt:hrate this Festival, oda per l'aniversari de la Reina Mary, Z 321. Gillian Fisher. Tessa Bonner. Jnmea Bowman. Jonathan Kenny. Rogers CoveyCrump. RufliS Jl.füller. Michael <rl:orge. Charles Pott. The King's Conftort. Dir.: Robrrt King. (33m). R.STRAUSS: El burgès gentil home. suitt> op . 60. Chantal Juillt•t, violí. Rolf Bert.•ch, piano. Sinfoni l'tln de )fontreal. Dir.: Cbarles Dutoit. (37m). TOLOR1\: V'l!ites al mar. Orqu .-~tro dc Cambra Dir.: Comellus. Gonçal Gonçal ComeUas. (16m). OSWALO: Bébt- t~'endort. Luiz dt• Moura Coslro, piano. (3m). A.KRAFT: Concert per a violoncel op. 4. Annet· Bylsma. O•·qucMh'o Tufl'imusik. Dit·.: J eun Lomon. (20m). 13.00 CRANS INTEGRALS LES SlMFONlES DE XOSTAKOYJTX Simfonia n. H, op. 1:!5. Ljubo Knzurnovskaya, soprano. St•rgt•i L·ifet·kus, baix. Orqut>slra Simfònica dt> Goteborg. Dir.: Neemt> Jiirvi. {53m). l.J .00 ~IÓN ~IÚSIQUES DEL Lno frnr¡,tra obtrto o l't>xpres~ió mu•iraJ drls poble~ d'orrt•u. 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGEI\DA )1USI- CAL 15.13 CAPSA DE l\JÚSICA MEDTNER: Cm•ct•rt per o piano i orqueMtro n. 2, op. 50. Konstuntin Srhl'rbakov. Orqurslt·a Simfònica de Mosrou. Oir·.: lgm· Golovst·hin. (37m). BANCUIERJ: FeKtino nt>Ua ser·n dl'l Giowd.l Gr·o~~~> avunti Cenll. l'om?dia madr;¡.calesen. Cor dr la Ràdio Suïssa, Lugano. Sonotori de la Gioio'ia Marro, Trt>vi,o. Dir.: Diego Fasolis. (:i5m). SIBELIUS: Val>, romàntit•, op. 62 de Kuolema. Royal Pbilbnrmonic Dir.: Yondnni Oreht>~tra. Butt. (Sm). DEI..ALAI\ DE: Onzena Suite (Simfonie" pel11 sopar!! d1•l Rt'i). En~t'mblr La Simphonie du \1nrais. Dir.: Hugo Rt>ynP. (20m). FffiiCH: Zaboj, Sla voj i Ludt'k, poema simfònir op. 37. Orqut>slra Simfòniro dt• Praga. Oir.: 'Vladimit· Volt·k. (16m). GLIERE: Conct•r1 per a urpa i on¡uesl!·a op. 74. Olga Erdeli. Gruo Orqu rstt·a Sirnfònit·u dt• In Ròdio i TV dr l'antiga U HSS. Dir.: Ror·i¡¡ Khnikin. (28m). FAURE: p,.,~ludt• Prnélopt•. Pier•·eAJain Volondat, piano. (8m). BEETHOVEN: Fillclio. (Cor dc l'nl'1t• I. òpt•r·a). Cor de l'òpera Bavuresa dc Munic. Orqurstra dc l'Estat de Bavirra. Dir.: Hobcrt Heger. (Sm). 18.00 NOUS INTÈRPJU'J\ V n espai per conèixer tl, ._ ~ics d 'ara. PATRÍCIA DE XO. 19.00 REPERTORJ fJ[ CONCERT SCHUMAl\'N: Quartetde(IJ. da n. l. op. 41. Quartet la Nova. (25 m). MOZART: <Àtcert per a ela rin et i Ol'fJUNn. KV 622. Thea King. Orqu.. tra de Cambra Anglesa, Dir: Jcffrey Ta te. (30m). 09.~ TÍCIE 09.0~ \'ETA Prt-t1 \fiBla des al nat p~ 10.0( TÍCU 10.0~ 2?.00 BUTLLETÍ DE NO. TICIES I AGENDA ~JI:S~ CAL BEE'I d.: Pr Lrn d IJir.: 20.13 TElUPS D'HO,IJE. NATGE llAKHMAJ\17iO\: 125 ANYS (69m~ Il. o cu . Danses l'imfòniques. op. 4.5 Tht> Philharmonia. Dir.: ~tt­ me Jiirvi. (36m). Sio Jll'l'tl per n piano a quatre DI1Jr. op. 11. Brigitte Engtl't'r. Olt! (26m). ~:< \faisenbcrg. cançons op. 8. Eli•ahfth SJ. den;trom. ~oprano. \ladü:ir A!'hkenazy. piano. {13ml P olka italiana prr a piano 1 quatre mans. Brigitte En;rr er. Oleg :\Iaisenherg. (2ml Preludis per a piano. Op. :t! (n. 1-7). Lilya Zilhmteiu (20m). Dir: 22.00 AGENDA MUSICAL 22.05 ELS NOSTRES CON· CERTS CONCERT en registrat ptr Catalunya Música el dia 11 d'agost de 1996 a l'E>glé>iJ Parroquial de Torroella dt Montgrí. XVI FESTI\ALI' DE TEfu"JACroNAL \fÚSICA. KE)IPFFIHE55: Arranjaments de dues obm de Bach. BRAIDIS: Dur· O' votes. Klnvierstürke. op. 118. RAVEL: Ga;;par dr b nuit. GRk'i..\.DOS; Tret ptces de Govescas, joaqUÍI Achúcnrro. piano. (92m). .. BOLl l..aurl (11m~ trom( \Ib··~ Htn1 Rol~ TDfl orqu~ haq Parí$ bo im. ~~J Han~~ qurs~ est d Dir.: BU "Vol Burr· 13.0 LES TAK Orq~ umd tink. 14.0 CEll rus. Torí (Sm). NOCTUR-~ ••·ne Música per acabar el dia. Pnsentació a càrrec d'Alfred f.t. laya. Canz 23.30 01.00 REPERTORI DEl'iiT rant( (25m ni¡1o1 de liili. b~n DUOUS, 30 D'ABRIL DE 1998 07.00 L'OBERTURA Música per començar cl1h•· Recull d'obres breus prt•<~' ta des per Joan Vives. Inclou butlletins infot'matius i agrll' dt>s musicals. 09.00 BUTLLETÍ DE 1\0TÍCIES IRI 0[ et dt~W. arttt Iu RT: <4. rquenra, Orquto¡. a. Dir.: pENO. I ~ItS~ ~ op. li >ir.: \l'flis Pffl\ re tnan•. r,er. Olt!. 1). Sl! :beth ~' :\cladimir (13ml. piano a te Ene~ ¡g. (2m¡. .Op.l:l. D~r>l~. trat J!ff 1 dia ll 'E•gléiil 'Oella dt \>ALIS· DI E'!HESS: es obm Due.pke. op. iU' dt la Tres PI' Jooqum •2m). dia.Prrlfred Ct- DENIT rABRJL o\ r el t!Jl. prt•~ll' Ind~ ¡iipll' !. 09.08 SELECCIÓ DE NOVETATS J>re,t>ntarió dl' lc~ últim<'' no1·(tots di,cogrtHiqurR apart:¡,rud!'>o ol mer~·at. Espai patrocinat ptr Discos Clllltrlló. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE MÚSICA BEETHOVEN: Les et·iatu•·es dc Promt•teu, op. 43. OrqucNtra dt• Cumbra d' l~ u ropo. Dir.: Nikolaus llurnom·ourt. (69m). VfVALDl: Cont·t·t·t n. Il. op. 3. "L'eRtro urmoniro". The English Con•·c•·t. Dir: Tr~vor Pinnock. (9m). BOULEZ: Notntions. PicrrcLaurcnt Aimurd, piano. (11m). ,l\10~: Quortt•t prt· u trompa i corda, op. 20 n. 1. .\lhert Linder. \ úch" Rñhl. Henry Strnstriim. Gürun Holmstrnnd. (15m). \IIEUXTDIPS: Conct•rt per o violí i orqurstra n. 4, Op. 31. ltzhak Pt"rhnan. Orqur8tra dr Parí~. Dir.: Daniel Bar enboim. (30m). BORTNJANSKl: Simfonia concertant p<•r a piano, arpo, corda i fogot. HonH Kann. lxi Angt•t·cr·. Orquestt·u de Cnmbrn d<-1 SuiloCbl d'Alemanya o Pf<u·zlwim. Dir,: Pnul Ang•·ror. (18m). BURRULL: "Gina'H son~", i "Vols un vals?''. Frum·est• Burrull, pinno. (8m). 13.00 GRANS JNTEGUALS LES SnfFONlES DE XOSTAKOVlTX Simfonia n. 15. Orquestra Filharmònica dc LlndreR. Dir.: Bcrnard Ilaitink. (46m). 14.00 '\IÚSICA Al\TIGA CEll\LLOS: Hortu~ ronclu'11"· Coral lJniv(•t·sitària dt> Tori. Dir.: Dario Tnbbio. ISm). Bit\DE: 1\t'wc ousscri(•'tn~ Padunncn. Golliarden. Camonen, Allmand und Cora?ten (1609).1lrspèrion XX. (~;,m). TYE: Qune;~umu¡; omhipotens. Cor dt' la Catedral de Winchester. Dir.: David llill. (7ru). MOUTON: Cl'lt•str benl'IÏ(•ium. Ensrmhlo MNalnorphoijeR de Pat·fs. Dir.: Mnurice Bourbon. (Sm). ~WF:EIJNCK: Variacions sore In cnnçú "Von dcr FOJ·tu• . c•·omnti•·a: nn" ·1 Fantas1a d.ues ohrcd per o orgm·. F ran .s · · uC e¡¡¡ Chapelet• 0 rgttl' h'IStOrtl' S ~~;.eroni dr '\faUor(·o ( 1746). 15.00 BUTLLETÍ DE NOT ÍCi ES I AGENDA MUSICAL 15.13 CAPSA DE 1.\fÚSJCA RlL\.HMS: Concert per a piano i orc¡uesll'a n. 2. op. 83. Maurizio PoUirú, piano. Orquestra Filannònica dc Berlin. Dir.: CLoudio Abbado. (49m). HOLLAENDER: Eine kleinc Sehnsucht. Utc Lcmper. Jeff Cohen, piano. Matdx Ensemhlc. Dir.: Robert Zicglcr. (4m) DELIUS: Capl'ici i Elegia, per n viol oncel 1 petita ot·qucstr a (ar ranjoment Eric Fenhy). J anoR Starker, violonceL Or questra Philut·monia. Dir.: Lconard Slotkin. (Sm). BACH: "Scwt•igrt stillc, plaudcrt nicht''. ''Cantata del cafè" BWV 211 Anne Grimm: soprano. Paul Agnew: tenor. Klaus Mcrtens: baix. Cor i Orquestra Barrot'U d'Am~terdam. Dir.: Ton Koopmann. (25m) TIPPETT: Preludi per a metall. campanes i percnssió. Engli¡¡h Northern Phllharmonia. Dir.: ~Ii­ chael Tippett. (7m). GLAZUNOV: Vals de concert n. 2, op. 51. Orque&tra Simfònica dl' Bumhcrg. Dir.: 1'\eemc Jiirvi. (10m). SCHUMANN: Fanlnoin per a violí i orquestro, op. 131. Annc-Sophie Muller, violi. Orquesll'a Filttrmònica de Nova York. Dir.: Km·t Masur. (13m). FALLA: Dues escenes dc "La vida bt·evc". Pilar Lorengat·. Oa·queslra Filharmònica dc Londres. Dir.: Jesús López Cobos. (10m). CHERUBINI: Quartet de corda n. 4. Quartel Mclos. (31m). 18.00 P EJii'TAGRAl\IA Pro¡;rama de divulgació musical. Guió i realització: Pere Bur~s i ÀJex Roble,;. 19.00 REPERTORI DE CONCERT LALO: Simfonia en sol mOrquestro Nacional de l'Òper a dr Monte-Cario. Dir.: Antonio de Ahneida. (28m). RAVEL: Tzigane, l'Upsòdia de concert pet· a violí i piano. Agustin Dumny. Maria Joao P ires. (10m). LlSZT: Consolacions, S. 172. J orge Bolet, piano. (17m). 20.00 BUTLLE1i DE NOT ÍCIES I AGENDA MUSI- CAL 2 0 .13 LA JUÚSJCA A DERAT Progt·ama a l'entorn de temes mu~icuL. d'interès, realitzat amb la col.laborarió dt•l Consell Català de la '1úsirn. 22.00 AGENDA MUSICAL CONCERT ('nn•gistrat pt>r Catahmya 1\lúsira el diu •t d'agost dc 1996 a I' Eh¡:lt-~in Pa rroquial de Llí,in. '. \ FESTI YAL DE MÚSIC\. ::\l ENDELSSOHN: 0t."tt•t op. 20. J .BE)IDA: Simfolliu en Si b M. JANACEK: Suitt> ¡wr u corda. MOZART: Diwrtimcnto KV 138. On¡ue~tt·a dt• Cambra Mat•tinu (Filhormòniça dc Bruo. Rl·ptíhlica T~t'­ ca). Dir.: Luhomir Cennnk. (78m). 23.30 NOCTU RN Música pet· ueabm· el dia. Pn'sentarió a currt't' d' >\Jfrcd Cclaya. 01.00 REPERTORI DE NIT 1 DIVENDRES, MAIG DE 1998 DE 07.00 L'OBERTLRA Música per coml•nçar ri dia. Recull d'obres brcuN pn''<t'n tadcs prr Joan \'iv••s. lnrlou butlletins ínformutiub i a~t·n­ dcs musical!!. 09 .0 0 BUTLLETÍ DE NOT ÍCIES 09.08 SELECClÓ DE NOVETATS Prcsentnrió dc l<·s tíltillii'R novetaU! òisrogràfitliiCH opu t·r~t­ des ol mercat. EHpui putt·ocinat prr DisroN Cn~ll•lló. 10.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10.08 CAPSA DE MÚSICA XOSTAKO\ ITX: Simfonia per a cor i orque~ll'a n. 3, op. 20. "Primer de :\faig". Cor dc la Repúblira Rus&a. OrqurRlra Filharmònira dc \fo~rou. Dir.: Kirill Kondraijhin. (26m). POULENC: l.R travoil du pcintrc. Gérard Sou:wy. Dalton Baldwin. (llm). L.MOZART: Simfonia burlesca. Ensemblr E1luard Mdkus. (10m). BACH : Quinzt• Sinfonics (invt>nrions a trrR parts), BWV 787 11 BWV 801. Blnndinc V(•t·ll'l, cJn,'il'èmhaJ. (26m). BERNST EIN: OiveL·timento pet· a ot·qut•sll·a. Ot·qut•Jltra Filhurmònirn !l'Israel. Dir.: LPonu•·d Rcrnstt·in. (15m). BR\JIMS: G<-~üngt·, per a cor de donch, dut'll trompi'$ i urpu, op. l i. Cor dc.· la "iDR, Hamburg. Jan Sl·hroedrr i Hans-Uirirh Win- klt>r, trompt'N. Juli.a Raines Hohn. arpa. Dir.: Güntt'r Jenu. (16m). PROKOFIEV: Le pas d'acicr (El pas d'acer) Rullrt op. 41. Orquestra Simfònica del !\linisteri de Cultura de l'CRSS. Dir: Gennadi Rozhdr•htnski. (31m). BIBER: Sonata Sancti Polycurpi a 9. ~ew London Con1\0rt. Dir.: Philip Pirkett. (Sm). PUGNAJ.\'1: Obertura n. 3. Ensemhlr L'Astr ée. (19m). 13.00 GRANS INTEGRALS L'OBRA PER A VEU I PIANO D'ENRIC GRANADOS DOTZE T ONADILLAS. Moriu LLuÏ811 Muntada, sopt·ano. Josrp Surinyac, piano. (27m). CANÇONS Al\fATOIUES. Maria UuïNa Muntada, Hoprano. Josep Surinyac, piano. (18m). CA:~ÇO:\IS ESP·\NYOLES. Maria UUÏJ;u \fn ntacla, soprano. Josep Su(14m) . piano. rinync, CATALA.;\ES. C\~ÇO~S '1ariu Uuï~>n )luntnda, soprano. J o•t>p Surinyac, piano. (20m). 1 1.00 ~1ÚSICS DE CATALUNYA llACH: 2 prrludis d"'EJ clavecí ben temperat" (trons<·ripció per a piano i ca.t!lanyoleij). Consol Grau, castan yoles. Rosa Cnrmrn Martinez, piano. (7m). A.SOLER : Quintet n. 4, en lu m. M. Ce•·Vf't'll. A. Wachsmulh . A. Vuuquct. M. Cet·vern. C. Jacotlt!l. (23m). 15.00 BUTLLETÍ D E NOT ÍCIES 1 AGENDA MUSICAL 15.13 EL DIA D E L'OIENT Programació realitzada a partir dl' les peticions que eL. nontre~ oi roti! han frt al contestador de Catulun)a Múhlca, tel. 202 35 35. 20.00 BUTLLETÍ D E NOTÍCIES I AGENDA !\t'USICAL 20.10 EL DIA DE L' OlENT Continunt•ió del programa. 22.00 AGENDA ~IUSICAL 22.0 5 ELS NOSTRES CONCERTS CONCERT enregistrat per Cntalunya Música el dia 14 dc març dc 1997 u ln sala Luz de Ga; dc Barcelona. SABATÉS: Kratoniana, suite per a piano i pct·cussió. J ordi Sohatél', piuno. Camut Baud. (72m). 23.30 NOCTURN \1ú~icn pt>r nrt1hnr delia. Pre~enl nrió n rtlrrt•r d ' Alfred Celnya . 01.00 REPERTORJ DE NIT DISSABft, 2 DE MAIG DE 1998 07.00 L'OBERTlJRA 10.05 PENTAGRAMA Repetició del programa emèh el dijoWi. 11.00 EL DIA DE L'OIE:\'T Programació realitzada n partir dc> le;; peticioru; que eu nostre¡; oients han fet aJ contestador de Catalunya Música, td. 202 35 35. MúHica pvr comc·nçtu· d dia. Rec·Hll d'uhrc•s lm·us prc·Ht'ntadc•ij pt••· Pilar S11biru. 15.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 1 AGENDA 1\IUSI- 09.00 BUTLLETÍ DE NO- 15.10 EL DIA DE L'OIENT Continuació del programo. TÍCIES I AGENDA MUSICAl. 09.13 MÚSICA PER A COBLA Conec•t·t t•nrt'gilltt·at per Catalunya Mtí..it•o el rlla 11 dl' juliol dt> 1997 a la Plaçu del Rei dt> Barrc•lona. FESTI\'AL D'ESTIL DE BAHCELO~.\ ''GREC 91'. CO~C ERT A THES COBLES. Obrell de HLER.\ , G.\RRET,\. SERRAT, BORGl '\Ó, 80LIART i TOLDR \. c·ntre d'altrt>~. Sonti ~folas, pcrrusl!iÓ. Cobla Mediterrània. Cobla La Princ-ipal dr la Bishul. Cobla Sant Jordi. Dir.: Jordi León. (b8m ). 10.00 AGENDA ~fl:SICAL CAL 20.00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA 1\JUSICAL 20.13 L'ÀUDIOVISUAL Un programa d'Àlex Gorina. 22.00 AGENDA ~U:SJCAL 22.05 GRANS OBRES KHATXATL'RIA.."'I: Gaynnl·h , ballet complet. Gran OrquesIra Simfònica de la Ràdio i TY de l'URSS. Dir.: Djnnbug Kakhidze. (141m). O1.00 REPERTO RI DE NIT 12.30 AGENDA :'IIGSIC.-\1. DE 12.35 APERITIU ~IUSIC.U 3 DIUMENGE, MAIG DE 1998 07.00 L'OBERTURA \1ú,.ica per conum~nr el dia. Recull d'obn·.s breus presentades pt'r Pilnr Suhirà. 09.00 BliTLLETÍ DE NOTÍCIES I AGENDA JlfUSlCAL 09.13 MÚSICA RELIGIOSA SUPPE: Hèqwcm. pt~r· a solisteR, cot· i orr¡ucNtt·u. Ouliano Txaikov~ki , soprano. Dunit>lll' Michl'l, conlt·olt. Gilles Vital!', tenot·. ]C'an-LouiM Binrli, bah. Jo ve Orqucsta·a Simfi'mil'a de Bonn. Corals Frnnro- ~emnn­ ye~ dc Lió i Parí,. Dir.: Wolfgang Badun . (66m). H1~­ DEI.: Laudatc• pueri, Salm 112. Rowmar} Hardy. wprano. Ot'llt•r Coo,.ort. DeUer Choir. Dir: :\tark Dcller. (21m). C \R\ ER: O bone Thr Si"tl'en . Dir.: J('<U . Har11 Chri,lophrrs. ( 13m). .Música per acabar el dia. Presentació a càrrec de Muró Jané. 15.08 "A LA MAN[i.¡ DE...." Repetició del programa cula el dijous al vespre. m m 17.10 TEMPORADA o·~ PERA DE CATALUNYA RAYDN: L'iníedcltà drlo11 hw·letta en dos actes. Na1~ Aa:genta. Lena Lootens. Chrit tu ph Prégardien. Marb, Scbiifer. Stephen Vorroe. u Petite Bande. Dir.: Sigi;wlld Kwjken. (120m). 20.10 SELECCIÓ DEJAll Programa dedicat a la mÚ!Jt¡ de jaz~ amb guió d' Albm \1¡. Uofré. 22.10 AGENDA ~IUSIC.\L 22.15 CONCERT mAGJ. NARI Guió i selecció: Àlex Robb 23.30 NOCTURN 11.00 TRANS:\1ISSIÓ EN 23.30 NOCTURN 1~.00 BUTLLETÍ DE ~~ TICIES DIRECTE DE LA MlSSA CONVENTUAL DES DEL MONESTIR DE MONTSERRAT ~lúsica per acabar e.l dia. Pr.¡¡entació a càrrec de \bri .lané. 01.00 REPERTORI DE~lT •n.:!. t'riural: 92.2. Alt Camp. Baix Can1p, Baix Ptnt&t. Fr<•qüi>ndt'o de Co1atuuya ~1Úiira ~r rolWI.nJUeo (Ol). Boix ELre, ,\olonliià i llillrru d' f:br~: 1112.5. Trrru \hu: CnnNI el~ Barhc•r¡ i Torra¡unòo: 105.·~. Baix P•J)(•dò~: 11)5.9. Gnrrigu .., Nofi\Wl'O , l'Jo oi' UtJ!OII, s.ICI'ITO , So·~ria i li r~rll: 91.9. Garraf: 91 .9. Alt P•no:dês, Anuio, BaFfÍ lltr· I(Ur<t•i: 1112.-1. llaox Unbr.pl, Banrtnno•. v.u;,. 0C'I'id•ntal i Vollês Oriental : 101.5. Mol'('<mr: %AI JUI .5. U•una: JOO.S. SoLoonilo: 89,7. Ci.ronr. i Pla del' E"ooy: '16.7. Lli<~ "" 96.7/88.7 Baix Em¡mrolò : 8 7.8/96.7. \h Emtmrdà i Rn.•<t ll6: 90.8/87.6/93.7196 7. Garrulx• : 'J7. 1. Rlt"'llro: 100. 'i/105.8. C.rdanya: 88.4. Alt Urj!dl: 88.6. PaOar~}IPIÏi 24 Pallon Soblr¡: 88.6 . \'al d' \ran: on.8/101.2. CONCERTS Saló de Cent 14 3 ABRIL 20,30 b Palau Güell 4 ABRIL 19 h Palau Orc¡ueHtru Simfllnii'U dl' Barct>lona i Nacional de Catalunya. Orft. ón Oono~tianu (1lir.: J .A. Sain:r Alfaro). Ana Moria Sanrhtz. ~< prano. Alil'iu Naf~ . rnc>u:o~oprano. Gabriel Gonzalez. tenor. St,. fono Palatl'hi , baix. Dir.: Lawr<•nce Foster. Rèquiem, de Verdi. Pal nu OrqucijL•·a Simfboir:a ell' Barcelona i Nacional de Catalunya. Or· ft·ón Dono~tiarru. (Segona audició). Puti TarongenliBarri Gòtir Conrt•rt dc c·arill6. 5 ABRIL 11 h 8 ABRIL 12 h 19,30 h Casa Elizalde 21 h Palau 20 b Catedral 15 ABRIL ~r¡·l Jr•Ú~ Gnri'Ía, violí. \'('alter Ebenherger. violí. Al;ban Pillai. IÍI' la. David Runnilln, ,;oloncel. .\ILert Atendle, piano. :\'in.Culmrl Bem•jnm, Strou••, Guinjoan. (Solibtes de I'OBC al Saló de Cent). V. Bíükovú Bozzatu, violi. Milo<la' Capka, violí. S. StepiÍDtL violí. Z. Tottzl'r, violoncel. De Bériot. Leclair. Glier. Sudahiro Otani, guitarra. Agundo, Milano, Bach, Turina, Gin~>' tero. (Escola t!t: MúHic•a dr Ban:dona). Joven Orqui'Nto Nacional de España. Orfeó Català (patrocinat pr! Fundació Cai11a Pen...dès). VaNily Gct·clo, baríton. Carmen Go~ lez, noprano. DÏI·.: Cianandrea Noseda. Ein Deutsch.es Requll'lllt de Brahm~;. (Palau 100. Cont•t•rt tlxtraordinadi de Setmana~ Da~;d \faJrt, or¡,'l.le. Alherch Vlla, Bruna, Cahanilles, Pachelhri.Jlul.' trlmdr, Bach. (L'or¡,'l.le de la catl!d.raJ de Barcelona. Euroconet>tll. 27 28' CONCERTS 21 h JSICAL IUSICAJ. DE NO. 16 ABRIL 20 h UNER.1 17 ABRIL 21 h 11 ABRIL 19 h 21 h >A o·~ 19 ABRIL NYA i drl~, 11,30 h . N•lliJ :u. Chnc. 18 h Mam 1rcoe. IJ SigiMW 18,30 h ~EH71 la mú.<ia lbert 'b· SICAL 11h 21 h 20 ABRIL 21 h 21 h DIACI· 21 ABRIL 22 ABRIL 21 h 23 ABRIL 19, 30 h 21 h 21 h JOE~ tix p..,.¡¡. ~·v•; 21 h 24 ABRIL 21 h a. ~.Uo lò arw]..,¡l 21 h 25 ABRIL 19 h 22 h 26 ABRIL - 11 h 11,30 h :>iJini. ,il¡. 1-CulmJ. 17 h Cent). [te pa;¡: 18 h ~ 20 h 2 1,30 h ya.Orfc. ICbez. ·• fnor. Stt- 1Vrrdi. r·:o; - 27 ABRIL 19 h Ü ABRIL 21 h 21 h ¡a, Gtna~ pcinatpel Jl Gop!J' Requitl'o 29 ABRIL 21 h 30 ABRIL 20 h aSallUl ~ Jbd.~· ncert~ 21 h Orqm•,u·n Simfònica de Tcnt•rife. Orft•ú Cutalò (pntrodnot per Funclurió Cuixa Prncdès). Franci~ro \&H. lt•nor. Robt>rt Uoyd, boi.x. Dir.: Ví1·tor Pablo Pér C",. Pt·okofit•v, .\Ju~sor¡,'hkilShostakò­ vitx, Shnstakòvitx. (Palau 100). Saló cle Cent David Bullc~lt>r·oij, "iolí. Manudu Miluni, 'iulí. Andreas Süt~s­ muyr. 'iola. Glworghc Motatu, dolonrt•l. .fuumt• Güell. violom•t•l. Mugran~. Sc·hubl.'rt. (Solistes dc I'OBC ul Salcí de Cent). Palau Orqtu•Rtr·u Simfònica de Borcclono i Nneiunul dr Catalunya. Rudu Lupu, pinno. Dir.: Lawrence Fo~tt'r. Solt>r, Bt·t•thown. Stravin~k). On¡tll'~tro Simfòniea de Barcelona i \ac•ionnl dt• Catalunya. (ScPalau gona uudic·ió). Teatre Yictòria I:c/i.,ir d'amore, de Donizctti. Dir.: Ste-•fann Rnnzuni. (Gran Teatre dt•l I.ireu). Palau Or·t¡cwstrn Simfònica de Barcelona i Ntu•ionul dc Cotalunyu. (Tcrcet·tt uudicici). Bantla 1\lunit'ipol de Barcelona. Dir·.: Xn' i;·r Alberú. Donizctti, L'Aiiunçu dd Poblenou Lnmbt>rl, Monumlvutge. Jlimlemitll. Paluu On¡ut·~tru de Cumbrn Tcatr·e Llim·e. Cm· dt• Cumbru del Palau el<· lo Músic·u Cntuluna (patr ocinat JHH' Fundurió Caixo Catalunya). Anna Mot·c•no Losalle. soprano. Xuvit•r Comnrcra, baríton. Dir .: Jowp Pons. Uonwau, Fauré. Ran•l, Var~•t·. (Els diumenge;; al Palau). ,\tt•ncu Barcelonès Qua riN Joan ~fa,.~ià (Joan Alfa t·a,, 'ioli. 'Iolanda Femúudt•z, 'iolí. .\to ria Cnho. ~;oia. Poblo Rosnlt'h, ~ ioloncel). "i1ída )lartincz, guitart·u. :\Iargarita Ponl'l', cahltlll}Uie•. Ha}dn, Boccht•rini, Smt-tunu. (.\J<,ociació Massià-Carl>onrll). Barbara Uonury, soprano. Mall'olm Mat·tineau, piano. Sl'huPalau mann, Wolf, Gdeg, Barber. (Liecl ol PuJau). WitiJit•r· Philhu•·moniker. Mnt·tin Goh•·it•l, ohor. Oir.: Zubin MebPalau tn. Korngohl, Mo7.nrt, Mahler. (Pala u 100). UC'/i.,ir d'amare, de Donizetti. Dir.: St;•fnnu Runzani. (Gra n TenTenlre Vil'tòria trc d1•l Lic~t·u). Zoltún Kc)('siN, piano. Schubert. Rnvc•l. (lbt•t·rumt·ru). Palau L'p/i.~ir d'amare, dc Donizetti. Dir.: Stt•funo Ramcuni. (G r an TeaTeotrt' Yictòria tre· clc·l Lict•u). Jordi Armt>ngol. piano. Félix Ferrer. 'iolí. Sandrinc Robillord. vioCasa Eüzalde lom·l'l. Bct'thovt>n. Rarhmaninov. (Esrola dl' \1ú><it•a de Barcelona). Amoti Quorlt'tl. MicheJ Lelhiee, clarinc•t. Huydn, Mozart, BeNPalau hon·n. (Euroronct'l'l). /.'eli.~ir d'amare. de Donizetti. Dir.: Stt•fanu Hunzani. (Gran TenTt>atre Victòria tr·t• dd Lit•f>lt). Or·t¡ueHtt·a Simfònica de Bat·celonn i Nocional dl' Ca tnlun yn. PoPnluu blo Lotu•kt•nM, violoncel. Dir.: Fran7.-Puul Dt•l'ke•·· Sehubert, Cas¡mrlcí, Bruc·kner. L'rli~ir cl"umort·. de Donizetti. Dir.: Stc•fano Hanzani. (Gran TeaTeatre Victòria tre del Licl'u). Or·qur,trn Simfònica de Barcelona i '\arionul de Catalunya. (ScPalou gona oudic·icí). Teatre drl Cercle (Grària) ""•tor F.idlcr, violí. Imma Guàrdia. \iolí. \ndré.. Fleta. viola. Monurl Starc). ~ioloncel. Serp \it'l'lllt', ¡,ruiturro. CastelnuovoTetlesc•o, Gt•rshwin, Falla. Orqut•¡;tru Simfònka de Barcelona i Nat·ionul dl' Catnlunya. (TcrPalau cer·a oudit•ió). Bonda Mun it·ipul de Barcelona. Dir.; .loHep Mut. Mut, DomingoL'Aliança del Poblenou Snbntel', Tnldt·ò, Valls, Camp. Cont•et·t de Sunt Jordi. L'e/i.,ir d'amore, de Donizetti. Dir.: St..funo Hnnzlllú. (Gr·a.n TeaT('atrl' Victòria trt• dt•l Lict•u). Micjm•l Furré, piano. Bacb!Liszt. Bt•c•thown, Bt·alum;. Granado~. Palau Turina. (El~ diumenges al Palau). Pati TarongtNfBarri Gòtic Conrt•rt de t·arilló i piano extraordinari dc Sant J ordi. Bo) t•ri.ehr Rundfunk Sinfonieorrhc,ter. l>ir.: Riccardo ) futi. Palau '\fozart, St·hulwrt. (Iberramera). i\'fj~ut'l ltuartt·, piano. Beethoven, U,zt, Guinjoon, Ravel, P ro Palau kofit•v. (Concert de Tarda al Palau). Orqut•stra Franz Liszt de ButlapeRt. Drz11o Ranki, piano. Janol! Palau Rolla, t•onecrtino-director. Mozart. (Pnlnu 100). L'e/i,,ir d'a more, de Donizett:i. Oir.: Stt·fano Ranznni. (Gnn TeaTl·att·•· Virtòria tre clel Liceu). Thomas Allc·n, hadton. Malrolm Mnrlincan. piano. Schumann, Palau ~'aif, St ruu~o~. (Lied al Palau). Se{'('ió de violoncels de l'OBC. Cah d' llervt>loih. Bach, S trau~s, Saló de Cent Paquc, Poppn, Grützmacher, Joplin. Schube rt. (Soliste" de l'ORC al Snló de Cent). L'c•lisir d'amare. de Donizct ti. Dir.: S tefano Rnnzuni. (Gr an TeaTeatre \lctòria tre del Lict•u). Pnlau 15 CONCERTS 1 MAIG 21 h Palau Orque~tro Simfòniro de Bnrc:elona i :\ocional de Catalunya. 4 \rnr~lrong, ~oprano. Dir.: Lawr!'nce Foster. Nit viene•a. •·on 2 MAIG 19 h Palau 4 MAIG 19 h Palau Orque~lru Simfònil-a de Barc:clona i Nacional de Catalunv~ · vient•oa. (Segona autlil·ió). Orquestra Simfònica del Vallès. Cor Jove de l'Orfeó Catalfij;;: li'Orinat per Fundación Coeu-Cola Es~aña)._l\fa. Carme H~ dez, ~opruno. i\firl'io Cnbas, soprano. Angel Odena, baríton.()¡¡ \lbl'rt At·gudo. l.uisa Fernanda (en versió de concert), df \!on. no Tunoba, fragmt•nh; de La Revoltosa. La verbena de la Pa~ ma, Agua, a:mrarillos y aguardienJe i La. Granvía. (Concertdt Tarda al Palau). Església Santa Maria Ot·ft•ó Cutultl (palJ·ocinat pe•· Fundació Caixa Penedès). Soli·r~ vncal8. Oir·.: Joni i Cusus Buycr. Cot·s d'òpera i musica catnloo¿. Església Cor·al Oronell. Guridi, Mort•rn. p,.,.,. Pugès, oq;ue. Mozart, BeUini, Vrrtli, Bi o'L 7 Paper de Mú~ica 11 ABRIL 12 ABRIL 16 ABRIL 21 h 12 h Paper de }fú~ica Paper dl' )lúsica 19 h Auditori E. Granados 21 h Banda \luni1•ipal d!' Lleida. Oir.: Amadeu Urrea. Uano. C!u¡i. :\f.,nkt•n. Porter, Jucl<.hon. W!'bber, Addinsell. Auditori E. Gronodo' Orque~tra Simfònil'a dt> Tenet·iíe. Orfeó Català (dir.: Jordi Ca.·11 Bnyt>r. patro<·inot per Fundorió Ca.Lxo Penedès). Franci>ro \l;i, tenor. Rolwrt IJo)'d. boil\. Dir.: Víctor Poblo Pérez. Proknf~tt, \fu~~or¡t~ki/ShostukÒ\Ítx. Sho~takò,·ilx. 24 ABRIL 21 h Auditori E. Granados Orque~tra cJ¡• Camhru Talich tl<• Praga. Jooep Antoni Chic. guitJ· rra. Jan TnliJ·h, ¡·onrer·linu-director. Britten, Vivoldi, Bartók. ca n on g' gué com dan 18 ABRIL 25 ABRIL 21 h Teatre Fortuny Teatre Fortuny Teatre Fortuny 28 ABRIL 22 h Teatre Fortuny MuAirol Nit d'AngdM. hnlo lla t. Gala de dun~a dc I'AsHociarió de Professors de Dansa de la Jlrovíndtt de Turru¡tonu. Orqu<•olra Simfòni<·a d!'l Vull~~. Cor Madrigal (dir.: l\firt'ia Bamra) . .\firt•ia Cu•aij, t.oprano. Emt'oda Cahero. mezzo,;oprano. Ua:< Vilamajó. lrnor. Pau Borda•, baix. Dir.: Pierre Cao. Simfonioll Ui mPnor. niÍm ..J..J. "Frírwbre". de Haydn. i Rèquiem. d~: \JolJ/1. Anti~ f:;:,.oJa Empre•arial• Orqut•stra Simfciniru d1•l \oll;.s. Dir.: Salvador Broton•. T~ kov~ki. (Conrert.. himfònic~ popular.. ). Orqut>~lro Simfimil'a del VaUh. Claudi Arimany. fiaut.a. Dir La Faràndula Salvodor Brotons. Glurk, Romhberg, Txoikov:.ki. Lo Faràndula 19 ABRIL 11 , 30 h 24 ABRIL 21,30 h Conservatori Conservatori Vicl'nÇ Prulll~,, ¡>iano. Bucb, Schumann, Casanovo~. Mont¡;¡•rrut GaH<·Ón, nauta trUVI'8SI'ra barroc:a. Xavier CoU, tiOl· ha i guitarra harrora. fl iincl!·l, Marais, Bach. no tida de Pj re pr¡ )I ari rifo de Ull ami) veia Centre Cultural 18 ABRIL 21 h 21,30 h 16 19 ABRIL 25 ABRIL 26 ABRIL 18 h 22 h 18,30 h c..ntre Cultural Esgléb;cs de St. Pere Centre Cultural .-\.mic. de lrs Art~ i JDI)t Amics de les Arts i JJ~L\1 Cot· dc CamiH·a de MoMI'OU. Músicn sacra i polifònica rus•'' trn.icionul. (Fundació Caixo dt• TenaMsa). Duniju ln trodunR. (Fundudó Caixa de Terrassa). Roberto Fr<'<'O, orgut,. Bad1, Roge•·, Hindemith, Heiller. (Con.<~"· vall)rÍ d1• Tt·rTal!~o). DanRo lntrodon11. (Fundació Coixa de Terrassa). Cor Mont~t>rrot. (>..urxu dt• "l úsira Clàs~ica a Catalunya)._ Cor Montf!errat. (\urxa dc \fú~ica Clà~oica a Catalunyal_- [iel't vem re~~ I TEM A ~ ya.K. esa. ya. Xi -- llalà ípa- B- lon.IJi, üe )l!lf! la Pob, IIDCfrt¡j, ~ ¡. ·: r -y· .-·· ..,..r B' L .isco Y11t, 'rokofitf. ~c.guitJ. :nrtók. ~ :!e la Pl'll' - ~in Bamono.J.li. rnf(JniD 11 r)fowt ;.:r;; .:..--- CoU,Iior· ---- • (Cont.t!' ~ :±- .,.) ) l dalh Edouard Tl116, Eisenstein i Prokoflev parodlnat A/exancler Nov•ld. Dreta: esbós d.Eisensteln por a 141 lndalla eloi lla~ d'AJ...anclor Nov•fd ca no er·a així. Mentre que a l'ampli Occident era un gènere força abandonat, Shostakòvitx n'escrigué quinze i Prokofiev set, mentre que uns exiliats com Stravinsky o Rakhmaninov tt·es. Si a aquest darrer, li afegíssim els concerts de piano, aquest balanç d'antigor genial encat·a quedaria subratllat. Tots havien estu di ~tt a la pdmera meitat del segle, però la seva època ja no era l'època de les simfonies, si es pot dit· així. La tercera impt·essió que cal donar és la de la repressió polítiea que tan durament afectà alguns compositors russos, com veurem més tard. Però no hi ha manet·a més rurta, més punyent i més nítida d'cxplicat·-ho que el poema en prosa que a tall de prefaci obre el Rèquiem d'Anna A.khmàtova. El reproduirem en traducció de Monika Zgustova i ~laria-)fercè Mar~al: ''Vaig passur disset mesos d'aqueUs anys esgarrifosos de terror de lejov fent cua davant la presó de Leningrad. Un dia, algú d'entre la multitud em va reconèixer. Darrera mett hi havia una dona, amb els llavis morats del fred, que, pel que es veia, tto ha.via sentit mai el mett nom. Es va despertar de la inum.escència en què tots ens trobà· · · a cau d'ovem i em va preguntar, en wt xnt.xtue¡g rella (allà tothom. pnrla.va. xiuxiueja.nt): -Vós ho podeu descriure, tot això? I jo li vaig dir: -Sí, puc fer-ho. ·- ·------- -· -------~ lt ·~ 3t I llavors, quelcom que s'ussemblava a LLn .somriLLre va, lliscar per damunt d'allò que r.m cop havia estat el seu rost re." Aquesla m agistn~ l descripció cscrha 1'1 d'ahdl de 1957 a l'aclual San t Pf'Lcrshw·g faria inconvenient tot altre comentari, per dur que fos. Hem dil més amunt que el sentiment rus amarà la vida col·lcctiva i fou utilitzat per Stalin per formar una argamassa que sovint va att·ew·e persones i artistes que no pensa' en com ell . Un sentiment tan fort que -com digué Rakhmaninov el 1941- l'amarava: ''a les meves composicions, no faig cap esforç conscient per ésser original, romàntic, nacionali.'ILCL o qualsevol d'altre. }o escric sobre el paper la música que escolto en mi, i tan naturalment com m'és possible. Sóc un com positor ru.s i el país on jo vaig néixer ha influït en el meu temperament i la mevCL concepció del món." No parlem solamen t de nacionalisme, sinó de la tradició i el l anno~ musical rus. El mateix Rakhmaninov com¡idcravu com a mestres seus els dos grans rusRos desp1·és de la mort dels quals s'obriria un grar1 huit: Txaikovski i Rimski-Korsakov. Al bell mig d'aquest gran buit. dos anys abans de la Revolució d'Octubt·e morí Alexandre 31 !!11 TEM A 162 32 212 Scriahin, t>l músic mistic que era oncle del ministre d'Afer-; Estrangers dt> Stalin, conegut per Molotov, el qual, amb raó , significava martell. Conlradicdons. La tradi<'ió havia fet un salt en aquest buit. però un elC'mcnt n•lativament nou aparegué, continuà i es convertí en una sòlida tradició: els ballets russos. Els gt·ans mestres anteriors ja havien vist la seva música auaptada pels ballets sense que aquí puguem oblidar que el català Ferran Sor fou l'encatTcga t dc crear la música per a ballet pet· la uiarla d'inuuguruti6 del Teau:e Bolsxoi, com tampoc podem oblidat· com ]a música considemda espanyola fou assumida abans per un Glinka o 1m Rimski m~s que no a Espanya. Si Stravinsky començà la seva carrer a tt·eballant per als ballets, tamb~ caldrà palesar que Stalin no els massacrà, sinó que amb diver ses característiques fou un gènere que continuà essent atès . Les tradicions, d ' una certa manera continuaren. malgrat els grans xocs de la història. L'intent d t> portar a terme la simplificació de Lenin. que el comunisme era l'electrificació més els soviets, causà grans estralls, però també grans progressos. L'intent de fer una gran indústria pesant no ct·a solament un desig dels comunistes, sinó que almenys era un desig compartit per molts ciutad ans que consideraven que calia, a ma~rxes forçad es i amb els costos que fossin, eliminar el retard que tenia el país respecte dels països més avançats. Aquesta industtialització donà èxits considerables en el pla quantitatiu. Sl en aquests sectors industrials, Ja propietat col·lec tiva no era una solució irracional. l'intent d e fer el mateix a 1· agricultura no donà bons resultats i la resistència dels camperols a abandonar la propietat individual per t,r ranges col·lectives, justificà una brutal repressió amb milers de morts i sense augments de la producció. sovint al contrari. que solucionessin els problemes d e la fam. Aquest panorama anà enfortint la r epressió i el domini del partit comunista {el famós PCUS) tot basanl-sf' en la teoria de la dictadura del proletariat. Una teoria esbossada per Mat·x, desenvolupada per Lenin i portada a les seves darrer es conseqüències per Stalin. Les txeques i els camps de couoentt·ació esd evinguer en instruments habituals i cansa reu terror no solament sobre els afectats, sinó sobre el conjunt de la població. Només un gran control social d 'aquest nivell impedia l'esclatament social. La cultura i l' art foren sotmesos també a criteris marcats pel PCUS, especialment TEM A A dalt: Shostakòvltx, al centre, membre de la delegació sovi•Hca en la Confer•ncla per a la Pau, a Nova York. Dreta: Shoatakòvlx, Meyerhold, Malakovskl I Rodtchenko, membres rellevants de 1'-antguarda artiatlca revolucionària, quan les tendències creatives encara no eren controlades per l'aparell del partit en l'etapa del comi&sari Thanov. En la mú-ir!. aquestes consignes feien que haguessin de ser eantades gestes de la causa comunista o de la hi,;tòri. russa vista amb aqut'sts ulls. Formalment, b n•:> Vt>S partitut·es havien d'ésser tradicionals perqc' poguessin ~sser <~ompreses per tothom. Això sull ratllà un cet' t caràcter tradicional que ja veiero~n­ tre els músi<~s russos, dels quals eu bona part r' excepció Igor Stt·avinsky. Si aquest dan·er i Rakhmarúnov foren elri do• grans exiliats, P•·okofi(!V i Shostakòvitx foren eh dos grans compositors de l'interior, els quals. pt'r tant, tr<'hallarc~ dinAt'ls prt'ssupòsits de la nuísir soviètica. En tol cas, hem d'assenyalar quefr•ta· linisme passà per dj,·erses fases, en les quals r• a. . gué oJwir en alguns moments, cosa que bendiciall ris creadors: pet· exemple, quan li calia un gran escalf pet· guanyar la "gran guerra patriòtica". El geni rn•ador dels dos grans músics de l'interior, com també aquests períodes i situacions de més llibertat són el que fet·en que el seu procés cr eador no fos absolutament nul. És des d ' aquest punt dc \Ísta que es pot comprendre que Prokofiev compongués la seva Salutnció a Sta./in amb escales per a cor11. Recordem que quan mod, la premsa li va fer JlOc cus perqnè esta va molt ocupada amb les infot·Jnacions solwe la malaltia definitiva de Stalin. L'cstalinismf' utilitzà el cinema com el gran eslll'l'laclc cie masses tic l'è)JOCa i trobà un gran diret·tor, Eisenstein, amh f'l qual tingué diferències, Pt·r bé que li era imprescindible. Dintre d ' aquest dirigisme, St~rgei Pt·okofiev col-laborà, tot supe- t'ant la considcració st·cundària que es tenia de la música per a cinema, amb Eisenstein en A.lexander i\evski i I uan el Terrible , peces que sense el món sov iè li<~ no s Ï1aul'ien escrit. Encara hi hem d 'afebrir El tinent Kijé (1934), quan acabava d<' tomat' d ' un t>xili on no havia trobat -cal recot·darho- estabilitat ecooònúca . M(tsica simfònica i baUt'ts foren pet· a Pt·okofiev segui r unes constants que encaixaven dins dc les pautes soviètiques . Resulta difícil (:xpli<~~u· si no fs pel St'U p1·opi talmH la composieió dü Pere i el llop. Shostakòvitx és el gran músic crue visqué sempre, pràcti~'a m ent, en el món soviètic . El rastre hi és a moltt's obres, com a la Segona Simfonia, "Octubre", o a la ten:er a, "Primer de maig''. Més cxplicit és l'i títol dc la cinquena , ''Resposta creativa d'un nrlistct soviètic a una crítica justa", o el "Leningrad" t•n r·ecOJ·d de Ja gran batalla nazi contra aquesta dutat de la seva Setena Simfonia, tan divulgada. Tot això no li estalvià dificultats . Dues són les més vistents. Per exemple. quan Stalin . indignat, es retit·à dc> la première de la seva òpera Lady Macbeth al Bolsxoi. Un article que és atrihuit a Stalin mateix l't'ndemà a " Pravda'' portava com a títol Caos, 1w música. Etzibava al compositor f'ls pitjot·s epítets, ben significatius del "t·ealisme sovièti<·". Dotze anys després, ell948, Thanov tirà daltabaix de la trona ell , Prokofiev i d'altres composilol's, cosa qutl el portà a l'ostracisme. Això l'ob.ligà a Ull <~stira-i-an;onsa crue el convertí en Premi Stalin l'any següent amb una obra, El cant ckls boscos , dccücada a la tercera Llei agrària. Les seves memòries r cflect<·ixen indirectament però pt·ou bé aquestes mil i una tensions. El cinema tampoc li fou estrany. Difícils temps per u la música, p erò no solament per a la música. Després d 'un buit hi h a una recuperació, malgrat tot, amb els soviètics - i no per m~ t·it seu, sinó malgrat ells, però-, amb les empremtes i les t·espostes a aquells anys. Encara dos noms més : KaLxattU'Ïan i Kabalevski. com a mínim. han sobreviscut. La música de tots ells explica toles les tensions soviètiques damunt de la cr eació russa . Aru sovint hi veiem totes les contt·adiccions, solituds, dt·ames i solidaritats inespt'rades i sinceres, però també el geni musical, com si entre les dificultats sortissin unes veus que ens cxigcixt'n que les escoltem i in tel·pretem amb més a tenció. Un prec final als lectors: no acabin aquí la lectura , tornin cap em·ere i repeteixin la lectura del texl de l'Akhmàtova, hi veuran el drama i el geni cr t>ador. TEM A · El difícil camí creatiu de Prokofiev •I Shostakòvitx 11 Grup dels Cinc, ll•lustres percursors històrics d'una música substantivament russa per IESÚS RODRÍGUEZ PICÓ L a composició musical a Rússia havia tingut el seu punt culminant. per una banda. amb la producció de Txaikovski i. per l'altra, amb la del Grup dels Cinc. Encara que Rimski-Korsakov havia procurat que l'obra del grup tingués una certa cohesió i pogués repr·esentar· la personalitat musical russa, la realitat va ser· que els resultats musicals, tant de Txaikovski com del Grup dels Cinc, van ser diversos i no configuren una única forma d'expressió. De tota manera, Ics composicions d'aquests autors van ser preses com a punt de r eferèn cia per compositot·s postedors per poder crear una música que representés ]a personalitat russa. A partir de la mort de Rimski-Korsakov ]'any ] 909, un altre compositor va semblar que podia prendre el seu rellt>u. Glazunov, que també treballava al Conservatori de Sant Petersburg, en va ser nomenat poc temps després dir·ector. Glazunov re- prcRentava d cm·rent més tradicional; la nova mÚ· sica que s'estava component a Europa en aquPll monwnl no era del grat del compositor. Convençut que Debussy i Richard Strauss eren autors sen~ interès, d(•fensava una música d 'acord amb la tradició i relacionada amb el repertori anterinr. Aquest compositor, que va produir una extcn•3 obra, i en la qual destaquen les vuit simfonie>. 11 merè-ixer el n~spt>cte d'alguns joves creadors. com per exemple' Shostakòvitx. Un altre compositor decisiu d'aquesta èporu ra ser Scriabin ; encara que a partir de l'any 1904 rr· alitzés freqüents estades a l'estranger, mai no 18 tJ·enca r· amb ol seu país d'ol'igen. Scriahin va srrn la SC'va (•poca elt·cpresentant d'un a nova música¡ encara q ue els seus punts de referència fossio Wagner· o Liszt, les seves apot·tacions van ser molt or.·igjnals, t~om l'a{'ord místic, acord de sis notr; utilitzat sovint en les composicions escrites en 1~ seva última èpoc·a. La peculiar personalitat df Scriabin, combinació de pensament nústic i a1thl"' p~ rcnc1 circ; dam El :~)~~~ Ie, t•n e ~~~o~ e Cont t·oml ruct• firv, duc< altr¡ TEM A A doltt Shostakòtltx dovoat ol plano. Dreto: Sorgol Prokoflev a•b la seva primera e1po1a Llno Llubora, d'origen espanyol sa, va fer qne pocs c:omvositors volguessin continuar rl ('luní que havia comcllçat, entre els quals destaca l'ucraïnès Rosl avets. Prokoflev vençut s sell-t la rra· 1terior. ~XIelbl ties.'" rs. com loca 11 90.1-rt'no •~ a ser a aúsica; fossin ~f DlOit 1 nott! ; en la de alti>l'- 1tal Els esdeveniments històrics van determinar la producció musical de Prokofiev. Sovint se'n diferf'ncien tres períodes, que van ser originats per circumstàncies rxternes, i que van incidir profundament en la seva obra. El primer és com•gut com el període rus i està erntrat entre els anys 1910 i 1918. Moltes de les obres d·aquesta èpora \>an ser influenciades per les novetats que es plantejaven en el m ón de l'art; eu l'lterreny musical, r estrena de la Consagració de la primavera dc> Stntvinsky va incidir en obres rom la Suite Scythe, esct·ita l'any 1914. La preponderàneia de l'el<'menl l'ltmic es troba en diferents composicions d 'aquest període, encara que combinats amb fn1gments de gran lirisme, com el Concert núm. Z per a piano i orquestra. Aquesta combinació dt' contundència ritmica i lirisme caract¡•ritza lnoltes de les composicion s de ProkoÜev' i es devc, una d e Ics constants de la seva pro, . . man era que en 1a mustca, ducció · De 1a matetJ~.a en · ' b ·' altres àmbl.ls l Ie 1a c>rcaclO tam e aparetxen no>e- tats importants, el futuds mc i el constru ctivisme, que van ser moviments que va.n tenir una gran dlfusió a Rtíssia , i van influir en diverses composicions d e Prokofiev, a lgunes ~ sc rites en el període occidental, com la Segonet simfonia, estrenada ]' any 1924 i dividida e n dos moviments. Un a obra molt p eculiat· és la Simfonia núm. 1, •'Clàssica ·•; segons el matt>ix compositor, no concebuda ··a la manera de fla ydn'·. sinó una simfonia com Haydn l'hauria pogut escriure a l'època dc Prokoficv. Aquesta simfonia, la primera de l es set que el compositot· va escriure. es va estrenar el mes d·abril d e 1918. El mateix dia de l'estrena el r espon sable de cultura del govem soviètic, el comissat·i LLmatJ~.a rski. després d'una ronversa amb el compositor·, va estar d'acord que iniciés una carrera intcmacional, i li d eixà la possibilitat de tornar al seu país quan ho considerés oportú. El període occidenlaltsc situa entt·e els anys 1919 i l 936. Potser 1'obra més significativa és l'Òpera L'amor de les tres taronges. Aqut!sta òpera, en què el composit01· continua utilitzant una orquestra rica en contrastos i amb una gran varietat rínnica , va ser est1·enada a C hicago l'any 1921 amb un gran fracàs~ posteriorment l'estrena a Nova York va prolongar la incom¡wensió inicial, sobretot per parL d(' la cr1Lica, que tt·obava a faltar-hi ''melo- TEM A 162 dies". i no estava d'acord ni amb el plantejament voeal ni amh l'instrumental. En aquests anys el compositor· va cscrim·e algunes de les obres que li han donat més popular·itat, com el Tinent Kijé. Aquesta és la primera música important per a pcl-lículcs que Prokofiev va escriure. L'encàrrec li va provenir dc Rússia, i el compositor va realitzar posteriorment una suite simfònica dividida en cinc moviments. En aquest període també va escriure, entre d'altres, Ju Tercera i Quarta simfonia, el Quart i Cinqt.Lè concert per a piano i orquestra i el conegut ballet Romeo i Julieta. En els anys 1935 j 1936 Prokofiev va compondre el baUet Rom.eo i .lulieta,. Aquesta obra de llarga durada va ser un encàrrec del Teatre de Moscou. El seu ballet pot ser considerat com l'obra que inicia l'últim període del compositor, caractcrilzal per la tornada a la Unió Soviètica. Entre els anys 1936 i 1953 el compositor va continuar treballant en tots els gèneres que fins al moment havia tractat, tot posant l'accent en les composicions relacionades amb esdeveniments externs. Dos pr·ocediments diferents defineixen moltes dc les obres d'aquesta època. En primer lloc. trobem composicions escrites pet· a cors. solistes i orquestra, algunes de les quals han tingut una gran difusió, com Alexander Nevski, partitura realitzada per a la pel·lícula del ma teix nom dit-igida per Eisenstein L'any 1938, o l'òpera Guerra i pau, esct'Ïta a partir de la novel-la de Tolstoi i una de les obres més importants del seu catàleg. En segon lloc, Prokofiev cscrin obt·es de caire més intimista, tot reduint. els mitjans. Pet· al musicòleg francès Antoine Goléa, Prokofiev va seguir un camí semblant al de Béla Bartók, camí definit per la simplificació del seu llenguatge i l'intent de retrobar una àmplia audiència, plantejament que coincidia amb el de les autoritats culturals del govern soviètic. Shostakòvitx 36 216 L'obra de S ho~ta kòvitx ha originat, i encara ara continua provocant, diferents interpretacions. És difícil poder pt·ecisar fins a quin punt les seves obres estan condicionades per les pressions externes. La popularitat del compositor va començat· aviat: a l'edat de 19 anys l'estrena de la seva primera simfonia va causar una forta impressió . A partir d'aquest moment Shostakòvitx es converteix en un dels compositol'S més importants de la Unió Soviètica, reUevància que no minvarà fins a la seva mor·t, l'any 1975. Encara que en les seves obres sempt·e es troba l'empremta de ]a personalitat del compositor, és possible diferenciar tres àmbits compositius definits per la preponderància d'algunes caraeterístiques. Aquests tres àmbits són els següents: - Obres escrites incorporant-hi elements ~m•• derns"; ga irebé totes aquestes composicions ptT· tanyen al període inicial. Obres com el ballet L'po dat d'or, escrit l'any 1930, o l 'òpera El r!Ol. estrcmMla el mateix any a Sant Petersburg. estan c•Rcrilf's n partit· de la juxtaposióó de diferents t·;tiJs procunnt cr·cur constrastos sovint sorpr~ nenl s . Un C'ert sentit de l'humor, a vegades fin~L tol una i•·onia mordaç, recorre aquestes obres. - Composicions relacionades amb fet'l bistòrir•, Moltes df' Jes simfonies que va compondre Shotakòvitx són el r esultat d'aquests esdeveniment:· Les que hi <•stan més djrectament relacionadr~ ' 11~ les número 2 (obra estt·eoada l 'any 1927. dcsèanl- lll(l esta per lll!'r pas TEM A Moltes d'aquestc>s obn•s fornu>n part dels quinze quat·tets de c·ordes. \questt•s obres van ser escrites entre els an)s 1938 i 1974. Ln exemple d'aquests plantejaments intimistes t>l tt·obem en el darrer quartet, obra dividida c>n sis moviments, tots de caràctt'r lent. Lïnic•i del primer moviment és un clar exemple dt• la intensitat dnmàtica a què un compositor <'Xtt·aonünari pot anibar, utilitzant pocs recursos (tot aquest iniei està basat en una gradual supct·posició J'un motiu, construït d'una manera molt JHil'lÍculur·, a partir de la tonalitat dc Mi bemoll men01'). Shostakòvitx va tenir st•mp1·c com a punt de ¡·eferència la música tonal, t•ncam CfUt' t'u obres anteriors a la Simfonia núm. S el <~ompositor s'allunyés de les tècniques mét~ tt·udkionaJs. Com a element gairebé anl'cdòtic, Ics sèrics dodecatòniques apareixen en algun monwnt , cncar·a que tenen un valor ''melòdic'' i no una funció estructural. Un exemple és el tema inkial del cinquè moviment de la Simfonia ruím. 14 (obra escrita a partir d e textos de Gat·c·ía Lon•a, Apollinaire, W. Küchelbecker i R. M. Rilke), tema intt>t·pretat pel xilòfon i que inclou les dotze notes de tonal cromàtic. Influències posteriors Pàgina anterior, a dalt: Shoatakòvltx amb el gran director rus lvguenl Mravlnskl. A babu l'actor Ben Klngaloy encamant la figura de Shostakòvitx en la pel•llcula do Tony Palmer Tesflmony. En aquesta pàgina: d'esquerra dreta, Dlmltrl Shodakòvltx, Svlatoslav Rlchter i David Olstrakh, penonalltata aoltreaortlnta de la música soviètica ts ··m11 ns prrllet L'tg¡ tiOl, r. esiJln ~JllB ~f­ sor¡m· finé i ~s l'CS. stòri<'·· e Sbo... jmenb de:;.,ón esè aJll" Wrsari d<' la Revolució), 7, 11 i 12. La Simfonia mím. 7, '·Leningrad", és una de les simfonies amb més difusió. Aquesta obra va ser acabada el de~emhre de 1941 al piano d'una vella escola. Feia pocs mesos que les bombes havien començat a caurt• sobre la ciutat dc> Leningrad, a poc a poc el setge. s'anava tancant ' lïns que el o~rener de 1944 l a CIUtat va viure una situaeió molt dramàtica. Shostakòvitx expressa amb aquesta simfonia la invasió nazi i la defensa h croi.c·,a del país. Els procediments que utilitza d compositot· en aquesta obra estan sempre en funció d'una expressió concreta; per exemple, el motiu obsc•ssiu de la caixa del pl'illlc.>r moviment (motiu qut> dura més de 300 comllassos) es rt>laciona amh la invasió. . -El terc('l· àmbit està d!'tc>rminat per composi. , persona] . ... Clons cara e·ten'tzaucs pe1· l' cxpressiO Els esdeveniments històrics viscuts i la nacionalitat tlc Prokoficv i ShostakòviLx, condicions que van t:epm·cutit.· decisivament en la seva música, han fet <Lifícil Iu continuïta t del seu estil, per bé que hi ha divet·sos compositors que han reflectit en la seva músiC'a les influèn cies d'aquests autors. En primer lloc, cal destacar dos compositors soviètics. L'un és Boris Txaikovski, compositor que va estudiar amb Shostakòvitx, i que va començat· a tenir una et>J·t.a difusió a Occident a partir dc l'estrena l'any 1966 de Partita, interpretada per Rostropòvit)l.. L'altre és Boris Tishchenko, que va estudiar amb Shostakòv itx entre els anys 1962 i 1965. autor al qual va dedicar la seva Simfonia núm. 5. Un e)l.emple peculiar és el compositor suec Allan Pettersson (1911-1980). Aquest músic va compondre setze simfonii'S, albrune& amb difusió internacionaL com la Simfonia nLÍm. 7 dirigida l'any 1968 p er Antal Dorati. Aquestes simfonies, algunes amb una durada propera als 60 minuts, mantenen connexions estilístiques amb compositors com Mahler i Shostakòvitx. A Catalunya aquesta influència és gairebé impeneptiblc>. Com a fel singular es pot assenyalar una composició de Salvador Bt·otons. L'any 1975 un molt jove Bt·otons (el músic tenia en aquell moment setze anys) va escriure una obra per a piano sol amb el nom d'Elegia per la mort d'en Shos- takòvitx. MUSICALI A RETRAT KRZ YSZT OF PENDERECKI El pa ssat mes de gener Barcelona va tenir el privilegi d'acostar-se de molt a prop 0 la creativitat personalíssi ma d'un dels compositors que ja formen part de la història de la música escrita d'aquest segle: Krzysztof Penderecki. Un concert monogràfic al Saló de Cent a càrrec dels solistes de I'OBC i l'estrena a Espanya del seu Segon concert per a violí, amb la mateixa Orquestra de la Ciutat sota la seva direcció i amb la intèr. pret canadenca Chantal Juillet, va oferir una ocasió única per conèixer més a fons l'art singular d'aquest compositor polonès, sense dubte, un dels més interessants que han donat els nous corrents musicals del segle XX. La mod erni tat de la trad ició per MÒNICA PAGÈS I SANTACANA N o és la primera vegada que Barcelona té l'oportunitat de poder escoltar obra seva ... -Sí, he tocat diverses vegades a Barcelona, amb diferents orquestres pol.oneses i alemanyes. Aquí ja vaig dirigir el meu Rèqtòem, fa només un pareU d 'anys, i la Passió segons sant Uuc, que es va interpretar a Santa Maria del Mar, ja fa 25 o 30 anys! -Aquest Segon concert per a violí, d el qual dirigeix la seva p rimera audjció al nostre país amb l'OBC i Chantal Juillet, està dedicat a la prestigiosa violinista Anne-Sophie Mutter. És gairebé inevitable voler saber per què ella i no cap altra ... -M'agrada compondre els concerts per a uns intèrprets concrets, pensar en un músic determinat quan l'estic escrivint. En el cas del 1neu Primer concert per a violí, el vaig dedicar a Isaac Stern; el Concert per a violoncel, a Mistlav Rostropòvitx, i ara, Anne-Sophie Mutter, simplement perquè la considero la millor violinista actual. Hi ha una gran diferència entre els dos concerts que he escrit per a aquest instrument, el violí. El primer, escrit ara fa quatre anys, és d'un estil que es podria definir corn a postromàntic, qu.e encaixa molt bé, segons el me~ parer, amb l'estil interpretati~ de S tern. Pel que Ja a aquest Srgon concert, que ara toL just s'o· caba d'enregistrar, està pemat en la personalitat musical d'4ft· ne-Sophie Mutter, que no e.1 ~ dir que sigui una intèrpret gairr rornàntica. No té absolutament cap problenta tècnic i ai:xò per· met, evidentment, jugar amb moltíssims recursos. Va llegir In partitura una setmana abanJ del concert i la va entendre dt seguida, cosa que em va sor· prendre nwlt gratament. llora captar tot perfectament i de ma· n.era immediata. -Vostè peové d'una formati violinística. És potser prr ai~; que el seu tractament dc la ror· da és tan personal, tan rarncltrístic i t·ecurrent en la sevJ obra? -Sí, així és. )o vaig començar a estudiar el violí, primer alll~ un mestre particular, i des!':' al Conserva.tori de Cracona. Però no estudiava prou, 110 Pili prou fer IL com IJenj tar-m feia s uam que s cial m'ha infini ves q1 -Q traus -L· semp. nnísk temp1 camp cap i ment nous en el truct1 del q m'he cap < s'han meva MUSICALIA RETRAT xopa >ria de ri Saló >ncerl :J intèr- fons s que el me11 orelutitJ 51' just s'a· pensat r~l d',ln· o es pd -et gairt Jtamw i:tò per· tr amb 'U.eSI fl.egir la abam rtdre dl va sor· . flo ro :dema- Jnnari> er ai{o Ja cor· :ara etra sma mençor er amb desprÍl acòrio· 110 erv prou disciplinat per arribar a fer una carrera amb cara i ulls com a solista. Per ai.:~:ò, ja de ben jovenet, vaig decidir decantar-me per la composició. Em feia sentir m.és lliure, m 'hi trobava més a gust. Però és evident que sempre he tingut una especial devoció cap a la corda; m'ha interessat molt el ventall infinit de possibilitats expressives qu~ presenta. -Qttè és el que de veritat vol transmetre amb la seva música? -L'rínic que h~ intentat f er sempre, des del principi, és una nuísica recognoscible del nostre temps. La veritat és que quan componc tampoc no em plantejo cap idea transcend~nt, simplement m'agrada intentar obrir no~ts camins en les sonoritats i en el llengttatge sobre w1.a eslruct.ura prèviament establerta, de,l que serà l'obra en si. No 111 fre sentit mai identificat amb c?p dels adjectius i termes que s han Ull·z·ltzat p er definir la meva nuísica. -En el programa que ofereix amb l'OBC, hi batTeja les obres d'altres autors: l'Old Polish Suite de Panufnik i Ja Q1,m rta Simfonia de Mcndelssohn , amb la seva . ¿Cr eu que la seva música no necessita qu e sigui interpretada sola , sense tenit· cap altra referència estilis tic a? -Sempre 1n'han agradat els contrastos, per això no progranw mai només obra meua , excepte els casos, és elm~ en què la, durada d 'una obra ja ocupa tot el temps. La meva música no és fàcil, és pesada, i necessito el contrast d'una obra més melòdica i brillant com és, en aquest cas, la de Mendelssohn. En el cas de Panufnik, no és una obra arquetípica seva; utilitza elements de la música antiga polonesa . - Com compagina la composic·ió amb la direcció d'o•·questra? - Tothom sap que, en el passat, tots els compositors eren alhora directors , era una cosa molt natural, dirigien les seves pròpies obres. Feien les d~tes co- ses alhora. Abans també viatjaven, v ia,tjaven molt més i més a poc a poc, no com ara, que més que viatjar s 'haurict de parlar de " traslladar-se". ]o, sigui on sigui, sempre componc. Dirigeixo uns 50 concerts l 'a ny i intento organitzar-m e de la millor manera perquè això no em privi a~ poder treballar més o menys normalment en 1~s m eves obres. És clar que m 'ag rada més estar a casa, p erò no m'importa compondre als h otels, al país que sigui . . D'altra banda, m 'agrada dirigir, ser part de la m eva música i intentar captar i transmetre la d 'altres èpoques i autors. - Hi ha una pregunta obligada, en aquest aspecte: cr eu que el compositot· és el millor director de les seves obres? -No, és elm· que no, forçosament. ]o he t;robat tnoltes coses que m 'han agradat moltíssim, quan he sentit les meves obres dirigides per altres directors . Sempre es tracta d 'tma altra visió, d'una interpretació del que està escrit sobre el pentagrama, per això trobo que és molt enriquidor, que obre el que s 'ha creat a una altra mirada particular. - Quins compositors prefereix en tant que director i compositm·? ~ ...e .$. ~!:li' ¡¡;¡· 162 - M'agrada molt dirigir els clàssics, Beethoven i Men.delssohn. Sempre evito dirigir obres de contemporanis juntament, amb ws meves . Evidentment, m 'agrada molt Bartók, flindemith, Shostalcòvitx, però aquests ja són clàssics d 'aquest segle. -¿Cr eu que els "neos" (neoclassicisme, n eoromanticisme ... ) no són més que Ja repetició d ' un model ja esgotat o realment plantegen una nova visió? - Per a mi, el que es considera co"¿ a "neoromàntic" sempre és millor que el matei:l: romanticisme. Amb ai...T-ò vull dir que sempre s 'avança, en aquest sentit. Sempre s ~intenta superar el que ja està fet i això és un pas endavant cap a no·ves formes de lle nguatge i noves maneres de pellSar, d'entendre i de crear música. Jo sempre em quedo amb els autors tardans d'un moviment, els que marquen la modernitat en el sentit estrictament temporal, que es situen com a últim referent artúric. Però això no vol dir, en absolut, que haguem d'oblidar el que hi ha hagut abans, tot el contrari. -Vostè va viure molt d e prop el trencament que va suposar l'Escola d e Darmstadt durant els anys seixanta. Quina perspectiva té actualment d 'aquell movimen t musical? -L'Escola de Darmstadt era molt interessant, era quelcom nou, però cada vegada es van anar tornant com epigrames d 'ells mateixos. Van arribar a esgotar ws seves pròpies formes. Ara ja ha deixat de ser interessant. Per a mi, aquests compositors no tenen una g ra11 importància en la música del segle XX. Jo mai vaig voler formar part d 'aquest grup. Per a mi, Messiaen, Shostakòvitx, Proko- MUSICALI A MUSICALI A R E TR AT RETRAT Sorprèn trobar simplicitat en una persona que crea una música d'un estil expressiu tan espectacular i original com és la del mestre Penderecki. El seu aire de pagès eslau, de veritable jarC:Iiner dels plaers de la vida, contrasta amb el misticisme que transpiren els greus gairebé wagnerians que omplen moltes de les seves obres. Persona atenta i compromesa amb la realitat del seu país, el seu suport a l'oposició del règim comunista que oprimia Polònia des de la invasió fins a la caiguda del Mur ha estat àmpliament reconeguda. La seva obra ha servit per donar ressò i reconeixement a l'esperit d'un país amb unes grans inquietuds culturals tot i la precarietat dels seus recursos. La seva corpulència física es correspon amb la seva corpulència moral: sempre fidel a la terra on va néixer, sempre intentant establir un pont en el temps que li permeti conjugar tradició i innovació, antiguitat i modernitat. fiev, Bartók, són els més grallS d'aquest segle. -¿Cr eu que per als qui s'incloïen en aquesta escola era més important la filosofia que hi havia sota Jes seves expressions musicals, Ja vohmtat de tt·en camcnt, que la música mateixa, que Ja n oció de llenguatge musical? -Sí, exactament, crec que es movien més per crear wt efecte sorpresa., de xoc, per un e.snobisme de formes . Durant /.a se- gona meitat del nostre seglr, molts compositors es van trobar sota la. dictadura de l'escolo avantguardista awmar~ya; PU qui no hi entraven eren quallfi cats traïdors de l 'avantguarda. - Vostè va declarar en UJa ocasió q ue n o es pot esperar car nova avantguarda fins ben béd segle XXL Què és el que troha ~o F actualitat que el faci anihara aquesta conclusió? - Jo vaig dir que potser rin· dria una nova avantguarda cap a l 'any 2000, però tampnr no ho crec gaire possible. Anr no es fa el que es va fer als anys seixanta i setanta. No crec qut l'avantguarda existeixi sempre. més aviat penso que és periòd1· ca. La primera avantguarda ro ser la de l'Escola de Viena, al' anys vint. La segona es va produir als anys seixanta. fiem in· ventat tant, hem espremut ta~l estilísticament parlant, que fl difícil fer una cosa nova. PotJtr si apareguessin nous instra· ments. El segw XX, amb els selll avenços tècnics tan espectacu· lnrs no ha estat capaç d 'introduir cap instrument nou. Cap als anys cinquanta va haver-hi una certa fa.scinació pels r·ecrtrsos electrònics, però s 'ha comprovat que això no faria desaparèixer les orquestres, no ha servit per substituir res. -Potser l' única innovació que es pugui fer actuabnent serà per l'aproximació a la música d 'altres cul tut·es ... -L'acostament a l.a mustea d'altres cultures és molt difícil, perquè es tracta d'una altra mentalitat. El que es fa en aq~st sentit és molt superfw ial. Les nostres arrels són molt profundes . Hem d 'anar amb molt de c~mfte i no caure en la superficialitat. No hi ha tm línia clara en els llOstres temps. Això és una pena per a la llOStra cultura. -Ricardo Ch ailly va fer unes declaracions no fa gair e en un diari 't ü' 1 . I a a en es quals denunCiava el fet que avui dia la uenl assist · • . etx mes als concerts bper 1aurèola que s'hagi pogut fabr·icar entorn d' un intèrpret o d ' un director, que per les obres que s'interpretin. ¿Està d 'acord en aquest fet, crue el públic té més en compte el glamour de l'artista, de l'individu, que no pas l'obra que s'està interpretant? - Jo crec que això sempre ha existit. Sempre hi ha hagut una part del públic que viu els concerts com zm acte social i una altra que rea.lment estima la mzí.sica i que només li interesset la creació artística i conèixer i gaudir a fons l'estil de cada autor. No crec que els nostres temps siguin gaire diferents del passat, en aquest sentit; diria que el gènere humà no ha canviat tant com es podria arribar a pensar. D'altra banda, però, és evident que hi ha el que jo anome no " la síndrome dels tres tenors" o "de Micky Mortse", i és qzte ens trobem en w1 moment cultural buixíssim, el 'uns continguts totalment mercantilitzats, que aniquil·len qualsevol espurna d'espiritualitat. Jo ho veig com una etapa de declivi, de crisi, molt gren. - Creu que la mustca és una bona arma per combatre aquesta crisi cultural en la nostt·a societat occidt'nt al? -No. Sincerament, no. En aquest, sentit sóc molt pessimista,, no crec qne tingui cap efecte. Però això no vol dir que ens estigu.em parats, que no fem res de res. Tot seguei.x una certa lògica cíclica, o sigui que hem d 'esperar que l'home tombi la seva concepció d.el món cap a u.tt angle rma mica oposat eLl qu.e hi ha ara. - Quin és en aquest m oment l'objectiu immediat d e la seva car1·er a? -En primer lloc, acabar les meves simfonies . -Crec q ue vol arribar a cscriure'n nou, com bo va fer Beethoven? -Sí, no és que sigui ben bé purament una qüestió de superstició; m 'ho he proposat així i prou. Fins ara. en tinc escrite.~ set. Ara acabo de compondre la número 7, amb el nom de L<.•s 7 portes d c Jet·usalem , per commemorar el nou mil·lenni de la ciutat. La simfonia és la forma compositiva més important per a mi, la més completa, la rnés in teressant. Treballar en ww simfonia em comporta quatre o cinc anys, o sigui que encara tinc molta feina perfer. Tin c un contracte pel 2011 amb la Filharmònica de Munic per estrenar l'última. Espero arribat"hi!... També tinc el projecte d'escriure una òpera per a nens, un.a espècie de Trencanous. -He sentit a dir que és un gran amant d c la botànica. Quin lloc ocupa al costat de la música? - Sí, sempre m 'ha apassionat, sempre que tinc una mica de temps lliure el dedico a ws meves plantes, als meus arbres. Al sud de Polònia tinc una fin ca amb més de 1.400 espècies diferents d 'arbres . És una col·lecció botànica que fa moltúsims anys que l'estic fen t i n'estic molt orgullós. De vegades em deixo perdre entre els arbres; p assejo i componc, també. ~ = ~ e ~' ~· 162 , ALl 1. LA MúsrcA rEL MAR s'ttAN UNIT 2. 08 21 AL PER DE LLARG A CREAR 3. HISTÒRIA LA GRANS da 4.· en és 5.· 19' ÜBRES . per M imtitu ~aVÍCI UIÚ!ÏCl docènt doncs, gesti or l'~lretl -Q• AQUEST A TOTES AMB LA ÉS EL ELLES. ~OSTRE EL PARTITURA PtTII VAIXELL DE " LA Dl. palsqt -Ur en, d« nim 01 nü p forma Pell; I molt a titfon motec< roja, cap cie activit HOME!'>ATGE PAPI;R l\{¡, J t ' DE S'HA l'ET 0LIIli~SY. -Fa -La brea en¡ re 1 U/note grama Benet 7T TRRH/T1EDITERRRnER MEMI\RF. D'HONO!t DEL PALAU DL LA MÚSICA CATALANA Joglar tercer altres m111eú g11tla i lenin escoles -1 p -Pr, format mat nr Sitrifò~ MUSICA LIA AUDITORIS DE CATALUNYA - - - - - - - - - - - - - - - - - Teatre l'At lànt ida de Vic 1.-Nom: Teatre l'Atlàntida. 2.-Adreça: el Sant Fidel, s/n. 08500 Vic. Tel. (93) 886. 21.00. 3.-.4.rquilecte: Manuel Anglada. 4.-Any d'inaugr.tració: abans era u n cinema i d es del 1991 és teatre municipal. 5.- Any de la restauració: 1991. 6.-Propietat: municipal . 7.-Gestió: Institut Municipal d'Acció Cultura l (IMAC), cr ea t el maig d e 1997. B.-Aforament: 920 localitats. 9.-Capaci;tat d 'ubicació d 'intè1JJrets: l'amplada de l a boca és de 14m i uns 13 m de profunditat. Hi cap una orquestra de 50 músics; més, hi tindrien dificultats. per MONTSERRAT PUIG avi er Febrer és el ger·ent del novíssim Ins titut Municipal d 'Acció C1tltm·aJ (IMAC), ja que aquest institut es \' U crear pel mes de juliol. '\avier Febrer prové del món de la musiCa, i més concretament de la docència musical; aquesta sc•·à, doncs, ]a primct·a temporada que grstionarà l'IM.AC. Ell està i estava ~tretameot vinculat al món cultural. -Quines són les activitats principals que es fan al Teatre l'Atlàntida? -Una mica de tot: teatre, nuí.sica, dansa, però cal dir que a Vic tenim altres espais millors i més idonis per fer-hi música de petit format, com el Museu d'Art d.e la Pell; la Biblioteca Joan TI·ia.dú és . molt adeqrutdct per al teatre de petit format; el cinema el fem a la Filmoteca, i també tenim cineclub; raja, que en aquesta ciutat cada cup de setmana hi ha de dues a tres activitats cultura ls p er triar. -Fan una progr mnació estable? -La temporada estable és d'octubre a Juny. l/em de clistingir, però, en¡re el tetre professional i el teatre amateur; en aquest cas hem programat: El testament , de Josep M. B~net i Jornet, Pla and Mr. FIOit, de Joglars .. · i moltes més obres; i el te(cer grup seria el teatre infa ntil, 0 tres autors i altres intèrprets. El mateix es pot clir· en dansa, ha vin~·a la Companyia de Cesc Gelabert 1 tenim les sesions de dansa cie les escoles. X -~pel que fa 11 la música clàssica? rogramem un concert de gran JOrrnat p · . · .,er trunest.re, t dos de fiarsmat · mlt¡a. El gran fo rmat seria UL "tifònica del Vallès, el mitjà el Cor t. - de Cambra del Palau de la Música, i els trios o quartets és el que ja he comentat que fem en un espai més reduït com el Museu. de l'Art cie la Pell. Ah, també hem fet algunes òperes, ens agraclar~n molt que fos sin dels Amics cie l'Opera de Sabctdell, però de moment no tenim pressupost, aquest és el motiu pel qua.l contrn.ctem companyies d'òpera de països de l'Est, qu.e amb ttna escenografia i un vestuari molt sobris i austers ofereixen la representació. i al públic de Vic li agrada. Hi ha també tradició d'alguns concerts de jazz, però no a I 'A tl~nticla. sinó al MusetL o en algun altre espai. Tenim també les actuacions del Conservatori de les Escoles cie Música de Vic, i estem adscrits a la Xarxa de Música de }oventus Musicals. Finalment, a l'est.iu e.~ .fa el Festi·va./ de Música de Vic, qtte complirà ja la catorzena edició, amb la particularitat que té un pa trocinaclor, la qual cosa és motiu de satisfacció i garantia. de contirmïta.t. - Pot especificat· alguna cosa més sol.n·c la música pet· als infants? -Sí. concretament a la prima ve- 10.-Funcioncd itat ilo polivalència: cet·tamenl, s ' hi fa d e tot , música, teatre, dansa . 11.-Temporades estables: d ' octuhn1 a juny. 12.- Pressupost. ordinari: el global de J'lMAC és de 102.000.000 de pessetes . D'aquesta xift·a, uns 27.000.000 són destinats a la música. ra es Jet el Cicle Matinal amb alumnes i professors de les escoles de mtísicn de Vic i tenim projectes molt ambiciosos. - 1 quina és la resposta del JJÚhlic a lc¡, activitats? - Bona. Sempre volem m és assistència, però és prott bona. -Reben subvencions, i de quines entitats? -Com és lòg ic, ens acollim et tots aquells ajuts que podem: som usuaris de l 'O DA (Oficina d'Informació Artística de la Dipuwció cie Barcelmta), que subvenciona un percentatge del ca.i.xet, i també de la Xarxa de Teatres Públics que impulsa la Generalitat, i com ja he dit. el Festival d'Estiu té wt patrocinador. - I quins són els p r·oj(•ctcs del ger ent de l'JMAC per al futur·? -Bé, doncs consolidar tot el que ja s 'estel fent, millorar-ho i. si podem, engrandir-ho. Potser caldria explicar que a més del teatre, la música, la dansa i el cinema, l 'IMAC s'ocupa també de les fest e.~, potser així s 'entendrà. qu.e toquem moltes tecles a part cie l~s actuacions i les programacions. El ven tall és ampü , i com diu Xavier Feb1·er, ara es tt·acta de con solidar i eixa mplar· els cicles estables que es fan de música clàssica, jazz i òpera dc manera regulaa·. ni que sigtú un rop l'any. perquè dintre d. aquí a poc temps Vic sigui un exemple en l'àmhit cuJtural. Si ja està donant sor·pt·eses positives en el Mercat dc la Música Viva, doncs que no els falti embranzida. MUSI CALIA Bar '")li ~ac fere trt'. ran1 la s1 pim mag Rog E ront en a Josep Sbert l'ogr mcn t•l Ol d de Un . (1981 Unié l'Ogt'• nogt· ri on bC1le1 ment l'ei' i El nogr pian Antoni Caimari Baltasar Samper La discografia dels compositors mallorquins per JOAN MOLL i MARQUÈS n e ls últims vint-i-cinc anys Mallorca ha anat t·ecobrant la memòria de ls e us compositors . Si bé ja du r·a n l la R epública mossèn J oa n M aria Tho màs . amb la col-labot·ació d e Baltasar Samper i J aume Mas P o r cel , organitzà e l primer Festival de Mús ica Ma llorquina, la guerra c ivil i la sequrra posted or malaguanya•·en aquella i moltes alln:s iniciatives del mestre . En els a n ys cinquanta i seixanta L' Orquestra S imfò nica d e Mallorca interpreta va I'Sp oràd irament algu nes obres d t' m a llot'quins, sobretot d'Antoni Ton-ande ll , que té una amplíssima producció per a o r·qucstra, i la suite Cançons i E 44 22-1 danses de l'illa de Mallorca dc Baltasa r Sampe r. Tamb{o la Cap ella Clàssica de Mn. Thomà:. incloïa música mallon¡u in a e n els seus prohrrames , no o ls a Mallorca. inó també en lel:l seves gires p er la P enínsula i pl' t' Amèrica del Nord . P e r ò poca cosa més. D ' altra banda , et·en poquíssimes les oht·es 4ue tingueren accés al !Üsc, l'I gt·an mitjà per a la flli"usió dc Ja música . L'esforç de prepantr i dt~ Local· en públic unes oLres d e te nninades sols a rr·ilnt u les pe r sones que assisteiXl'll a l couccrl, i e n una sola ocasió . En eanvi, el disc pot fer a rribat· aqul'lla obt'a a qualsevol pat·t de l mó n , C'n pc~ t·­ m et l'audició incomptuhles vegades i també la rett·ansmissió pt>r ràdio. E n els anys setanta les J o~rt tu ts Musicals de Palma començar en a fer sentir la nostra m1hit1. fet que culminà amb una etm. na de Música Mallorquina '11'" inclogué r ecitals de piano. or~· lieder i música coral. Ràdio~ cional d'Espanya, que en ar¡1101 temps feia una mer itòria ta.••1 d 'enregistrament de mú>i11 d 'autor·s de tot el p aís. s'lú ra iD' ter essar i acceptà l a meva pro¡~~­ ta de «r o avació d 'obt·es piarM. ques de P et'e Mjquel Marc¡u•~· Mjcrncl Capllonch , Guillem i Jc• sep Massot, Andr eu Torrens...\JJ. toni Noguct·a, Antoni Torrand'·n J a u me Mas Porcel, Baltasar SaJII' pe r, Joan Maria Thomàs i AJ¡tt!Gi Matheu. Els anys 1979 i I~; m 'en carregà sengles recitak * Palau dc la Músi ca Catalana-' d'Ac nista mari guita difcr riom posil Id, pany •itàri disc ja er partc Frau l MUSICA LIA u ns :s joll'n· :omrn\J 1 mú~ir. a ~ettnt úna q111 o. or~rut, àilio '~' •n aqu'' ·ia ta"• nnírirl 'hi 111 in- l Barcelona. dintre del cicle "'1iércoles Musicales dc Radio Nacional", l'un amb obres d e diferents compositors illen cs i l' altre. mono¡,rt·àfic d'Antoni TorrandeU, en <'I qual incloguérem Ja se\'a Sonata per a violcmcel i piano. amb la col·labot·ació d el magnífic violoncel·Üsta francès Roger Loewt' llh'Uth. Excuseu-mr la immodèstia de continuar parlant del meu tt·eball ('11 aquest camp. La producció cüsc·orrràfica d'autors mallon¡uins co"' quan EMJ-ETNOS puhücà mençà ri meu disc dr Capllonch (1979) i el rle sis altn·s compositor s, titulat Un siglo de música mallorquina (1980). Poc després vaig ft>t' antb Unió de Mtísics (UM), el segcU discogràfic d.AnloJÚ Caimari. el monogràfic dc Tor-randeU i, postetim·menl, el clc Música picuiÍst.ica blllear, qut> aplegava obres del menorqu:í Llorenç Galmés i de rei\'ÏSsenr Frrnú Marí. El mateix segell treia un monogràfic d'Antoni Matbe u amb la pianista Margarida Palott, un d'Antoni Martor eU amb el pianista Joan Roig. el d'Antoni Caimad ant]> obres pròpies, un del g¡útarrista Josep Sbert d edicat a diferents compositors i les gravacions anuals amb peces del compo itor de cada Nit Bielenca. fdèntica labor feia J oan Company amb la seva Coral Universitària, en produir· l'any 1982 e l disc Música coral maUorqnina, i ja en els an ys noranta els compactes Cent a nys de música dels Franciscans de In Tor a. Mallorca i eJ monogràfic de Mn. Tbomàs , amb inclusió d 'ob1·a per a piano , clavecí. i orgue. En els últims anys l' Orquestra SimJònica de Balears ha editat un CD amb obres dr Torrandell i Samper, i la Caixa d'Estalvis de Baleat·s un a cà n ·ec de l'o,·questra de cambra Camerata Sa Nostra. Aquesta llista n o és exhaustiva, p er ò basta pe1· mostrar la diver·sificació d'iniciatives i de schreUs, amb la consegüt•nt manca tlc for·~:a en el moment d 'afrontar el p1·int"ipal problema , que és f'l de la distribució. Arnh la idea d 'aj udar· a solucionar-lo i de donar ni mateix temps força i coherènda a la producció dc música autòet·on a, el conseller· president de la Comissió de Cultura del Consell lnsulm· de Mallorca, Dami à Pons, impulsà la cr eació u' un consor ci entre institucions i empt·es<•s privades. Ili participen, a més del Consell, la Fundació Pública per a Ja Música a Balear·s, la Caixa "Sa Nostra", la Societa t d' Autors i la pr-oductòra Ona Digital. la clistrihtú.dora Blau i l'cditOJ·ial Di7. La pt·esència d. aquesta editodal s'explica perquè, amb moll bon critei"Í , no sols es public<u·an els discos, sinó t a mJJé les parlitur·es de compositors mallot·quins. Aquest últim aspecte, p<'r cert , era comen tat amb una sana enveja per un bon músic català , el q11al em deia que era tma llàstima que no exist:ís UJla iniciativa simiJat· a Catalunya. La col·lecció es di1·à "Compositors de les IDes Ba- lem·s". rrmiJ,t .sar ~ar i Ant•,.. ) i ¡~I ·citals 11 .alana. 1 ral Universit<'ida, t•ls Lieder dl' Capllonch a càrrec dc J oan Cabero i Bartomeu Jaume, una simfonia dc Marquès amb l'OSB dirigida pet· Salvador Brotons i l'obra coral (Cor del Tcatt·e Pt·incipal) i pianístiea (Xavíet· Mut) d'Antoni Noguen1. Esperem qtt<' aqucsLeonsorci tingui lla t·ga vida i ajudi a Jjfondre l'alnmdantfssima pt·oducció d e música baleae. A pat·t dels canal:. no1·mals dc• dis trihueió, seml1la que prest podr('l11 disposar d ' un ele me nt decisiu per donat· a conèixer aques t trebaU a Bm·e<'lona. Les gesLions del mat<~ix Damià Pons amlJ la Generalitat de Catalunya han possilJilitaL Ja realització d ' un projecte llarganre nt esperat pels illencs: la ueació d ' un centre a Barcelona on es pugui t robar tota la produ<'ció e ditorial , discogt·àfi ca i c ultural de les illes. Si això es pogués comple tar amL la programació freq üent de música mallorquina p er Catalun ya R àdio, ajudai'Íe m a fonwn tar el coneixement i la unió t'ntre els països de parla catalana. IV CERT AMEN DE MÚSI CA Vila de Salou pro¡w~ pirun· \fan¡U<' rm i J~~ :eu>. Alt A punt de sortir· a l m er cat hi ha un CD d el piani ~ ta Miquel Estelrit•h amb ohn:s d<' Jaum<· Mas Porcel , com tu mhé la partitura d<' les seves obt·es completes ¡w1· a piano. Aviat serà acabat el primer d t ls d ot~ eompaclPS meus que eontindran tola l'ohnt pianís tica dc Torranddl , i seguiran d de l'obra o t·gallística de Tho màs a e ànec d ·Am au R eynés i tm altre amh la seva ohnt polifònica interpre tat p er la Co- Dies 13, 14 i 15 de novembre de 1998 ESPECIALITATS: piano, violí i guitarra CATEGORIES: A (fins a 20 anys), i B (fins a IS anys) Organitzen: • AJIJNTAbll:NT DE SALOU Per més informació: Tel.: (977) 38 09 62 Adreça: e/ València 26 43840 SALOU ~ ¡;:;- = = ~ a ¡¡;;' ¡¡¡¡¡· 162 J n a l' d cl n p n q p r ~ w R d r ~ u r p n MUSICALI A P R E e R T I e A Barbara Bonney i Thomas Alien, dos grans liederistes Presència de I'Orfeón Donostiarra UNl al Palau. Bm·hm·n Bouney, ft1nlc·om ~~ ~~a·t inenu, l>in- OBC. Orfeóu Oouostiawrn. Ama Murín SÍt.uclu.oz, ~>O(Irnno; Alida Nafi-, llll"ZZOSOprmao: Guln·i<•l Gom:ailt.oz, , 0 111·nno. 1111. Palau de la l\lu,;aca Catala na. 19 d'abril dc 1998 (2 1 h ). ll·nor; Stcfano P ulnll·lai, hnix. Dir. : l..amrcm·e FO"IPr. RPqujf'm lle VPrdi. Palnaa de Iu llú•iro Cutalruut. 1 (19 h) i 5 d'nl>ril dc 1998 (11 h). Ut'fl ol Palau. Tho mn" Allen. baríton. ) lolcolm ) Jartin('au. piano. Sdaumann, Wolf. Strnus:.. Palau dc Iu J\fmirn Catalunu. 29 d 'abril dc 1998 (21 b). L' E I cirlr Lit•d al Palau eus porta u Barcelona dues de lr:o n~us més relle' ants rlr la IÍI;ca int«.>t'narional. Les dc· Burbat·a Bonney i Thomas Alien. qut· han ti·obat ¡•n t•l rep«.>rtori bona put·t dels seus hils artíslit:s. D'una banda. Iu fonnació de la ,oprano amet'icana nascuda a \om Jersey. n•ulítzada a] 1\Iozartrnm de Salzbm·g. r·rsulta determinant pel st·u dt•rantament cap ui Ur.gat mozartiit. Dt•s prés del sc•u debut prnfessional l'any 1979, la seva \'l'U 'a començar a tlonar n<la al!> •·ols dl:' Blonde en el Rapte del Serrall, de Cherubioo. a les Noc:es de Fígaro o de Panüna de La flauta màgica. un rol que va oft·t·i r a La Scala dt> \lilà. Actuariou~:> als fPs tivals de Glyndebounw, u l'Òpe-ra de Chi¡·ago. al Mett'OfJolitan de Nova York i al Covent Carden. on la ,e,·a recreació d<• , ofia del Cavalll.'r de la Rosa r any 198--1 \'8 t·esultar idènti<·am«.>nt determinant, enlalnn t'li Bonoey a ona d¡· les grans veu¡, dt· la lírica dels dancrs anys. Convertida en una d<• Ics rant~nts pt·cft'rides de Nikolans Harnom·onrt. les seves intrrprrtacions a-.~olrixen unes file. àlgides en el r('pertori clàssic i preclàssic, com ~s d cas de les ~e­ ve~ t·ecreaciuns dc partitm·es d~: Hiindel i Montrvt't'di. malgrat t¡uc l1agi afrontut amb idèntica perfecció <'ls rol., <11' Marc~lina a l'òpera Fidelio o l'I de ~Ianon dt• \las~enet. Prr la Se\'a banda. el baríton anglès Tboma ~ AliC'n. format al 'RoyaJ Collrgr of Mu-.ic de Londres, va debutar l'uny 197] al Con•nt Gardcn, p<'rÒ els sa>uf! grau hits comt·nçarc·n a arribar Fe~thal dr GJmdehournc de ralany . 1973 tot Pn<·amant f'l rol dc Pa~ageno. Les porte,. de Ja intf'rnartOnalitat 'un fJhrir-se fJ<'l' a Ol'fcón Donostiarnt va I'Olllllll'tnurat· ¡•J pa ...sut 1997 C'ls 8rus pdnwn; l'l'nts anys d'història. Quall'!' directors: t!c·tmclino Esnaola. Jnun Gorostidi. Antxou Ayesta1·ún i .J oRé Anlonio Suinz Al faro huu ajudat a atorgar personalitat al qnt· ¡;¡; ccmsidernt rum un df'ls cors mÍ's pm·acllgmà· tics del nostre país. Gorostidi (hj., todudm·. periodista , arxivrJ·. p.-oft·,sor ¡Jp cant ... ) va ~et· trenta-nou 1111}~ al capdavant dc l'Orfcón. rum a succe;.sor dt·l earismàlic St•r·umlino Esnaola, l'I ¡Hinlet· tlirl"t'ttH' dt• l'entitat co,.aJ , arnb eltpml vu obtenir a pt·imf' t'S de seglr nornhr·o~os pt·emi-. a E..,panya i Fran~a. i gràcies al qual van incorpor·ur·-•t· vc•us femenines al cor i afr·ontà un repertori simfnnicocond. EHuaola va fet'-))C càrrec d 'aqu<'sta sori!'lat de cant coral -fundada rl gent•r de 1897l'any 1902. en ~t'r nomenat director titular. tmwa qui' d<'~ornvolupà fins all929. l'any de la seva mort. Dc,pré&. amh la direcció d c Gorostidi. el ¡•m· va tenir una prcsèoria ron-.tant a e¡;;cenari¡¡ nal'iunals i intcr·mJI'ionab. i fou (·ol·laboradot· habitual de ]~ orque~tres i el., dirt•t•ttm, mé,; reUf•vants. S'obria una !'tapa àuria que 'a COO"olidar-~t· amh el cari~màtic Anbon '\yf'~larao. un cwfeonista com Con,.,tidi. i que vu t'Star al capclavant del cor fms al ] 986. any de la "l'Va mnrt, amb ¡•J c¡ual t-1 ror va n·rollir durant dintit anys un.., exiL... c·oo_,.tant-.. Ot'!> d'aquell 1986 t•l titular del cor {:.. el tamht! flrfE>oni;.ta Jo¡,é J\ntoolo Sainz \Jfaro. que .,.·ha fc•L c·àrrer d' aCJUf'~>l r·entt' nar de vt• u ~> J'f!gid•·c; pt•r una junta dírcetiva ebcollida pl'r t•antaire, i repre8t'otant.; drl" 1-IH'i" protector,. ftUt' cada nny nff'rf•íx una mitjana dr quaranta ronrert .. pl'eparat-. aruradament a la ~t:va -.eu del carrer dl' 'an .Iuan. en ple harri vell dE' Uon()f!ti. e LL.T. \Jirn i el seu df'hut a La Scala J' any l9ï6 va Vl:'nÍI' acompan)al dc rccrcacJona panuligmàtique:dcJ., grans rols dc hat·íton mozartià (El comte, Figat·o. GugUelmo. Don Giovanni o Papagcno). De .srguit li van supocal' ~~ssr r considerat com una dt• 1<', Yf'I.Lo., nHYUl.rtimw'> pe1· excel·lènria ric la dèca•la. Cet·tament. el Dun Giovanni ]j ha proporcionat un~ hiL, absolut;. de, de Glyndf'how'D<' (1982) fins a Munic {1986) o La , eala dc }filà {J 987). P erò la Vf'll d'i\llcn també ¡,'ha arohJat u] t·Ppt>r·tm·i helcantistu (Bclcorc de L'elísir ll'amore). al romanticisme francè~ ( \ alentin de Fau.çl). al '~'•·i~ta ()1arr••Do elf' La Rohéme). al;; qual~ <·al afegir títols rl'avant;..'llarda rom Still Mine dc John Casken o La veu rl'Ariodna de Thea MuagrnvE>. La ¡:(•va versatilitat permetrà qtw t•l púhlic del Palau pot,'lli t•t<roltar Thoma,; Allt•n en la ¡,c-,·a far•t•lu liederi.,.tica amh inteq>retariflns fl<•dicade;, al rep<•rtori alernan), Jll'rtan)enlh a t·humunn. Wolf i Iücbard St•·ans~. e L1uí11 Tr ull{on MUSI CALIA PRECRÍTICA Tres pianistes importants en un mes OBC. Radu Lupu, piano. Dir.: Lu"rPncc FO'lter. Soler, Beethoven, Strnvin;.ky. Palau de la l\fúsica Cntttlnno: 17 (2 1 h), 18 (19 h) i 19 (11 h) d ' nhril de 1998. liK'rlllUll('ro. Zohún Kocsis, piano. St·huiK'rt1 Rtw<·l. Pttlnu de lo Míasicn Cntuhmn. 2 t d'nbril de 1998 (21 h). Poluu I 00. Ot-c¡uestro Ft·nnz Liszt dc Buclapest. Oe7.s0 Rnnki, pinuo. Du·.: Jmtus Rolln. MoZtu·t. Puluu de la Mtt~ieu Cntttlnno. 28 d'obri! dc 1998 (21 h). T ¡¡¡;¡ .,.. = ~ a f;;' ~- 162 48 res dt•ls cicles més t·epresentatiu;. dr l'activitat musical de Barcelona po•·taran al P alau aquest mes d'abril uns pianistes d'una qualitat intcr·prctati\ a exccp<"ional. Palau 100 ens prc.<.enta Oezsi:i Ranki: Thercamero. Zolt:ín Kocsis. i la temporac.la tle C'OUCt•ru de rose, Radu Lupu. Dczbo Rnnki, que el passat mes cie felll·er va of<•r·ir un recita] extraor·dinur i dinb la tcmpot·ada lliercamera i Zoltan Kocsis, ambdós nascuts a Hongr·ia. 1\Ón portadors de l'her èrwia dc l'escola pianística del seu ¡)nís. Ver·itables ml'str·es en la inteqn·eta ció del piano dc Bartók i de la música de Franz Liszt, el se u repertor·i abasta des de Bach a la músicu del segle XX, amb la virtut d'aconseguir una pct·frcta simbiosi entre el seu pianisme tècnicament impecablr i un t·cfmamcnt musica] !'xquisit amb cad ascun dels estils que pas~cn per les , cvcs mans. A mé&, ll.ocsis i Rankí han actuat junts en nombr·o~e, ocasions. De Zoltún Kor~is . en sobro tota pr·esentació; pianista elega nt. que assoleix una profunditat sublim en cadasc una d c Ics obr·es que interpt·eta, que no drixs. lloc a l'especuladó, i sempre atent a transmetre el missatge mrs essencial dr les obres, ha estat , des que l'any 1973 es con v(•rtí en el pianista més jove a obtenir el Pt·cmi F'r·anz Liszt, un hubittull en els festivals i les sales dc co ncer ts mrs r·cllt•vtmts d el món. Kocsis, que va manteni r· una gr·on amist at amb Sviatoslav Richter , a més de tenir· des dc l'ony 1976 una es tre ta vinculació amb l'Academia Fnwz Liszt d e Budltpcst , oferirà al Palau un programa íntegrot per músicu d e Ravel i Schubert. n e 1' s q [( Íl N Jl S! Radu Lupu Per la seva banda, Ranki ~'!'ri­ geix en un intèrpret idènticament extraordinru·i. Oru.pt·é, dl' r obtenció del Premi Robet·t Schumonn, ha actuat sota les 01·drcs dc olti. ~ff•hto. Sand eding o Brüggrn. amb infinitat d'actuacions a Je¡, sale~> de mÍ'h fJI'C'stigi del món, í qu e pt·òximumcnt e!t veuran complementadt's umh nous concerts al Musikver ein de Vit•nu, u Pads, o Ginebra o Milà ... llu visiUtl amb assiduïtat el PuJau dc·s el~: r u ny 1985, on ba actuut co rn u solista sota les ordr·es d'Edmon Colomt>r· (1987) o Menubin {J996). En aquesta ocasió t'I seu talent estar·u a l scr·vei del Con~ert per a. pim10 Ku. 499 d<• Mc>zart, acompHnyat JiCl' l'On1uP.s LJ·u Ft·anz Liszt de Budupl'!!l i <•I r·u rismàtic director· ta rnbó hunga t·i·s Janos R olla. Al costat de l'es~<·ncialitul d ' a - Zoltan Kocsls quests dos mcsu·cs de r escola bon· gar eba de piano. en Ja tempora1la OBC octuurà el romanès Rada Lupu. H ereu de Ja tradició del pianisme rus. Lupu va tenir com a mt~ tre Heinrich Neubaus i Stan~la' Neuhaus. Ja l'any 1966 va obtenird Pt·erni Van Cliburn, el 1967 el Gror· ges Enseco i el 1969 el pruner prcmt del Concurs de Lceds. Mebto, Giuti· ni , Karajan, o Barenhoim (amb q¡ri r·ecentrnent hu enr·cgisu·ut la mÍJ;ica per u piano a quatre mans dc S<·bu· bct·t) ban compartit el tuleot de Lupu, un pianista que als dotze any• jn vo oferir el primer t•ecital inter· ¡wcum t composicions pròpies i 1111f ha sabut mantenir constantment unu gron essencialitat en les interpreta· cions, sempt·e dotades d'una variada gamma d e color·s que atorgo enonut personalitat al seu estil. e LL.T. F fi s fi d CI h MUSI CALIA P R E e R T I e A El mite de la Filharmònica de Viena La Simfònica de Tenerife a Palau 100 Palau 100. Or-qnP~Ira Filhnrmòrúru clt• Vit-'nn. ;\furtin Gabriel, oboè. Dir.: Zuhin Mf'hto. WeJxoro, :\1o7.nrl, l\tnhler. Pulon rle lo Jlhí~iru Cutolnnn. 20 d'obrit de Polo u ) 00. Orqueo;Lra Simfònica dt• Tenl'rife. Orf•·ó Catnlà. Cor infantil Jl de l'Orfeó Catnlà. FranC'i~co Vn~, tt•nor. Robert Lloyd, lnth:. Dit·.: Vít•tor Poblo Pérez. Pr·okc)fie,, ;'\1tlhl>orgt"ki-Shosl.llkò' 'ilx, Slam;tnkòYib:. PuJau de Iu Mtí~icn Catulnnn. 15 d'abril de 1998 (2 1 h). 1998 (21 h). ullin Mehtn dirigint I'Orquestnl Filharmònica d ~ Vicnu signifitm oMrnC'llla•· t'l i nom d'tw dels diret·Lo•·s més carisrniltics de les últimes dècades al capdavant dr la que és, juntnmcnl amb Ja Filharmònica dr Br•·lín , la formació tii1nfònica més emblemàtica dc tots t'ls LPmps. Tots tenim la imatge enregistrada a la ri'Liua dl' la sala dam·ada del Mubik' e•·ein , amb els professors de la Filharmònica amb Zubin Mehla al cadpavant inte•·pretant el dia dc cap d'any la mÚEira '·ienesa pt~r cxccl·lència reprrsentada pels valsos dc> la di- Z nastia Strauss. Viena ha e~ot at la capitul per antonorni\sia rle la mú- a bonJOrada Radu el pia· a 01('5- mhlaf :enird Geor· premi Giulinb qui ruÚEic:JI Sebu· mt dr ;e OP)> j¡¡tllf· i c¡ur nt tiJIS ·pretn- arioda norulf' T. siru, i l'url interpretatiu que transmet aquesta formarió, encapçalada pN· la mítira i puradigmòtica secció dc cordes, adquireix una (linwnsió inignalahle. Ser els a<·tuu ls he mus d'un n ot·crueslra per In qua l han desfilat tots els més grans dir('rtor·s dels 1íltims cent cinquunta anys (Ollo Nicolaï, el pi'Ïmer di•·rcto•· permament dc la Filharmònica des dc la seva fundarió l'any 1842, Richter, Furtwiingler, Krauss, \Valtcr, Toscnnini, Struuss, Knappcrthusrh, SzeU ... ), per als pr·ofcssor·s SCf,rurameot ha de suposa•· una ban·eja de responsabilitat i Orf,rull: per·ò, c·crtament, I'Or·qucstr·a disposa drl bo i núUor dels instrumrntistes del moment, i la srva primacia continua resultant evident i fa honor al seu llegat artístic. • ~a sonol'itut dc l'or·qucstr·a és cuhda, pulcra, diàfana, portadorll d'una !U'nsibilitut i rlc>gància gairebé aristtwràtic:H, qur pot emmotllar-se a Lots E'ls cRtils musicals que passin per Ics ACVt'S mans 11111 ~ la més u bsoIu la pcrl'f!cc ió. P~ro al mateix temps, ac¡ucst.a Filh mmomcu · • · l't'eu 1I u la pCll·fccció 1es dt1mandes clr cadascun dels mestl·es dit·cctors. Es tl·aN i d 'Abbado, 1\'laazt•l, Kll'ilwt·, P•·cvin o Ozawa, la sinct·onitznció amb el Ot·quesll:o Simfònica dc Tenrt·ifc· viu tm dels monwnts més àlgids des dc la scvu l'undu<'.ÏÓ l'an y 1935. Si en el tlccur~ dc• les pr•inJct·es tll-rodrs tic· Iu sc•va història els dil't~c­ tor~ i ~olisl1'8 in' i lats ofcril'n una r·ellt'ntnl llhc'n dr difusió musical a l'arxip{·log cauol'i. amb l'arribada l'any 1986 dd tlin•ctor Víctor Pnhlo P~rez. In celebritat de l'onruestra ha obtingut ni~cu inlèroat'ionol. Quan l'I dirrctor de Burgos. despr(-s tle lo se' o tasca ul capdavant de la Simfònirn d' \sltírics, et·o nomenat dit·cctor ar·tí~tic i titular de la formació de Trncl'ife, l'orqu~>stt·a va realitzor un salt quolitotiu evident. El se<·rt•t d1•l sr u 1rebull, basat en la •·eccn·o d'un sQ c.,hrsional. d'una profuudu nwditoció cu les interpreta•·iunH, dl' In runjun!'ió en les seccions i, 1'11 definitiva, una tusca plcrul d'entn·gu rntrr m·qucslr'll i dh·cclt:)l', va ¡¡t•r·uwtr·c que nt·tiatcs com Alícia de Lnt·r·twlan, Kt·yijtiun ZimJnennaun, Midol'i, MiaC"I•a Moisky, Simon Estes, Pl tít·irlo Domingo, AJJ..edo Krnus o Slalorno Mintz, cntr·p d'ultres, poguessin disJlo~ur per a les seves iuterlli'Cincions d'un suport siuúònic de primrr ordre. Pt•rò In Sinúònica no cen tra aqur~ts dru anys dc reconeixement només amb interpretacions, sinó que Iu M~ VII la>ca en els estudis de graval'iÓ hu e~tnt id(>nticnment magistral i cubtlul de rnrn ~tl seu n•cont'ixement. ,\hí. hn llegut ''ersions dc refe¡·ència eh· lr, Simfonies nlÍm. 1 i nri.m. 3 de Rnbct·l Cer·hard. ha afrontat el rcpet·tori snr.. ucüstir r.spanyol amb una wn.ic) idènticament modèlica de Doña Frrmdsqrtitn (que ha aconseguit quantitot dc rrcmi!l de la crítica discogràfi('11, Hml nacional cnm intemacional) i, en dcfiuitivu, In seva discografia sempt·e vo a In rrccr·c·a el 'm• estil orquestr·ul buHnt t•n la cohesió, coherència i p•·ofundn metit·ulositut. Gir·es com la qur va rcnlilznt· l'any ] 993 per Alemuuyn nvnlen ;•ls (>x:i ts n'una forma¡•iú <p•c umh Víctor Pnb lo Pét·ez, Premio ut•iumtl de Música l'any 1995, ha ujudat a potenciar el panoraJna ,;imfònic espanyol fins a enlairar-lo a un ni' t>ll de pr~stigi internacional. e LL.T. L' director resu1ta absoluta i concert rere con cer·t la seva fita tf com a punt de mira un objectiu: servir les obres dels grans mestres amh t·ecr eacions paradigmàtiques. En aquesta ocasió se t'u Zubin Mchta C[tÚ condueixi aquesta màquina pei'Íecta, amb un rcpet·tot·[ que per·tany a obt·es de trrs autor·s amb una vida indivisiblement unida a Ja ciutat vienesa. e l classicisme de Mozart, la segona escola de Viena d'Alllon Webern i el romanticisme de la Viena dc final de segle de Mahler e ns pHmetran gaudir de Lt·cs estètiques musicals distants i que gai reb~ segu•· del tot tindran uns resultats interpretatius de prime1· ot·dre. Caldrà veure com Zuhin }fehta afTonta la Simfonia ''Tità" de Gustav Mahler. si serà <"om la seva versió esp ectacu1ar al capdavant de la Filharmònica dt> Nova York, o b é amb el refinament que l'orquestra va rnostr·ar en el seu emblemàtic en•·egistra mcnl realitzat sota les ot·clrcs mus icals de Lodn Maazel. La músiea dc Mallle•· es converürà en un d('ls moments àlgids del coneert, més encara s i tenim en compte q ue el 1998 se celeb t·e n cent Hnys del nomenament de r csmcutat compositot· com a clirectot· titular dc la formaci ó. tasca que va ocupat· fius a l'any 1901. e LL.T. MUSICALIA PRECRÍTICA Recuperació del Concert per a violoncel de Gaspar Cassació M per I per F.TAVIRNA· BICH ( E 162 I pr·cstigi i l' art inqüestionuble ue Gaspar· Cassadó {1897- 1966) corn u violoncel·listu han deixat en segon tcmw Iu seva fa ceta de compositor, p olse•· no pt·oliiÏCl, ni tampoc r evestit d ' un gran car·àctcr innovallor, pe•·ò sí prou inter essant, com a firmava amb tohl Ja raó el crític Joan Arnau , per "la qualitat de l'estil apassionat que ua saber imprimir a la seua música ". Veritablement, Cnssadó no va aspirar a cap allra fita que Ja d 'escriure unes obres dc consu·ucció sòlida . les quals, a la vegad a, l'oient pogués raptar fàd lment i, sobretot, que interessessin l' intèrpr·et p er les seves aportacions \Írtuosístiques a la literatura violoneel·lística de la qual, n o cal dir-ho. aquest gran artista barceloní era un pt·ofundíssim con eixedor. La mú ica q ue va escriure Cas adó és en veritat brillant i elegant; a ixi es palesa en la Sonata i els conegudíssims Requiebros, dues de les seves pàgines esc1·ites amb admi- s'hi 1 luti! u pcc te dcst qual~ Gaspar Cauadó rabie lirisme per al violoncel. i poru·em imaginar quins són els eamins per on transcorren els p entagr ames del seu Concert per a violoncel i orquestra que interpretarà Loe•·krns i que, convertit de nou en promotor· dels n ostres compo itor:... dirigit·à amb aquella seva i tan suggestiva imaginació que tant valorem FranzPaul Decker, de qui espe•·f•m també la seva acosllunarla versió untolòf,riCa de la música de Bruckner. Or:qltestra Simfònica de Bareelomi Naciooa1 de Catahmya. Paul 1.kens, violoncel. Franz-Paul Drd.t<. director. Obertura er~ estil italiil dr Schubert, Concert per a riolnnrrl1 orquestra de Cassadó i Nort>no Sàofonicr de Brn ckner. Palau de la 'f,¡_,. ca Catalana. 24 (2lh), 25 (l9h)i :!ii (l lh) d'abril de 1998. Preludi i danses del Penedès de Josep Soler per F.T.-8. egurament, Cristòfor Taltabull ha esta t qui va formar la gairebé totalitat de les generacions de compositors catalans que van aparèixer després de la guerra. Sense que la llista sigui exhaustiva, per o sí il·lustrativa de la di versitat estètica que representen. podem e:amentar com a deixebles seus : J o ep Cercós, J osep Casanovas . Manuel Valls, J oan Comellas, Àngel Cerdà, Trineu Segarra, Josep M. Mestres Quudrcny. J oan Guinjoan , Xavier Be"bruerel i J osep Soler. Tot un veritable estol de cr eadors als quals TaJtabuU, més que imposar criteris i conceptes, els va ensenyar el camí per on millor podjcn desenvolupa r individualment la seva p ersonalitat i la seva cap acitat creadora. Dc tots ells, és p otser Josep Soler qui ha desenvolupat amb més intensitat i d edicació la tasca de forma r leli n oves generacions dels compositors que a partir dels an ys S 50 setanta han anat apar eixent a r asa nostra. Tanmateix, avui ens cal posar en relleu , no la seva a po•·tació p ed agògica , sinó la pe~·son a lita t creativa de Josep Soler, umb Ja qual ha assolit un lloc destaeat gràcies a una m úsica que té com a base Ja reinterp r etació de l'ac01·d inirial del Trist any wagnerià i r arrelament en Ics obres pertan yents a la nova Escola de Viena (molt especialment en les d '.Alban Berg). Actualment el seu catàleg supera el centenar d 'obres, en les quals el gèncr·e vocal -sigui en el vessant opet·ístic, en r onllo•·i, o en ellied- té especial significació. Amb tot, aquestes r·a tllcs estan motivades per la pr·irnera audició de Prelu,di i danses del Penedès en la -versió pet· a or·quesll·u sinúònicu, ja que originalment va ésser con cebuda p er a orquestJ·a dc cm·da , responent a la comanda del grup dc r umbra Giga , que la va estrena r dirigida pel seu fundador. en J ordi Parrumon . E l títol d ' aquesta obra ja indica que té com a material temàtic una sèr·ie dc melodies i temes de dan"" p opulars, els quals Soler va rxln't r e del llibre El Penedès. Fo/klm dels ball.s, danses i comparw f"" pulars de Francesc BoYé puhl.n. l'any 1926 al VendreU. La partill< r a, d ' uns vint minuts de dllflll> està estructurada en set si'Cd<-E>cn les quals les melodies populr. són u·actades de manera que la" 1 simplicita t r·essalti amb tot ri "" p ossible a tractiu i alhora es conri a mb els cr omatismes del Ucn,OJllt..• que li és propi al compositor; i, li! tament s' ba d e t·econèixer qur .-esulta~ quant a coherència i uniJJ1 és veritablement positiu. OJ•questra Simfòni<;a dc Bnrcdoari Nut'ional de Cutalwtya. R1tdu Lofll piano. Direcció: Lawrencl' fll'l_" Preludi i danses del P enedÈI dt ~ , I" ll'r, Concert per a piano tr~·ÓI ~ Beethoven i La cot18ogrtJCIO <lt~ primavera de Stravinsky. PalSll ]~ Música Cata1ana. 17 (2llt), 18 ( ' i 19 (llh) d'abril de 1998. l'csii Jau i que 1 aió m rcrle lí,liCf frl dt venci envol Se¡ pocs del r• de la flt1ir Bart( de la 1877, ddt dc lr se pe les es dia 01 truei: d"cfic Liu. l del que i drs 1 semh nia et ¡>crò jecle. Lamb. orqut s'ha 1 Est estan partit està e paisa Iu fot la mo Lit lrl ment rucio mill o· nis e lrobs de l'i lrarit arni¡ haur, ginal MUSI CALIA PRECRÍTICA Música inoïda de Mussorgslci i Sltostalcòvitx mixt). soli ~.tes 'ocals i orquestra dedicat a la lloa dels ¡.~lans de Stalin p1•r a Iu t·cpohlació forestal de la República Soviètiea i va aconseguir amb uques! on1 1ori el Premi Stalin d c J 949. Poc· després, pet· t·eafirmar lu ~evu fidc·lital al règim, el composilot· mnnif(•shwu: "No hi ha música. sense ideologia. També els compositors per F.T.•B. e aree!ODl¡ au! Lotttl Decitr. r ilDiià rio/onr-1 l'('IIO s¡,. e la ~f¡j;¡. :l9h)W * de dan..o va exll'!t .Folk!MI ~arses ~ ~ pobli.-:! .a parrilt e dundi. •ertÏül:· popuht! ¡ue la'~<'· tot el..., es conti Ueo,••ut,. tor;i. lYl :er ifD" 6 iai unill! om o gè nere, e l lied és indubtablement una ct·coció pertanyent o la música alemanyt•, pet·ò ben aviat s1Ji adheriren compositors d 'altt·es latiluds. Un dels qui hi aportà aspectes ben innovadors va ésser Modest MussorgYki (1839-1881 ), els quals són el resultat J e la unió d e l'estil del cant )}t·opi del folklot·e eslau i rua amb Iu llibct·tat ham1Ònicu que provenia scgut·umeut J ' una v isió més ampliada de Iu tonalitat p et· certes inflexions modals dc Ics cscaUstiqucs eslaves i. a ixí mateix, peJ fet de ccnt•·ar l'atrnr ió en la intcrrcnció del factor t1mbric en el desenvolupament musical. egurament, pet· aquestes causes, pocs anys després, en Ics dan·cl'ies del romanticisme i ja en plena ct·isi de la tonalitat, la seva nnísica va inOuir cu compositors com Debussy i Bartók. El cicle Cançons i danses de la mort, esct·it entt·e e l 1875 i 1877, posa de manifcst l'ot·i ginalhat de Mussorgski, el qual, prescindint de tradicions harmòniques, guiantse per les nssociacion~ que suscite n Ics escales modals i basant la melodia en l'estructln·a d e la frase, construeix uno mena d e recitntlu arioso d'eficaç efecte dramàtic i comunicatiu. Les quatre cunçons sobre tcxtrJs del príncep Golenistchev-Kutusov que integl'rn el cicle estan concebudes per a veu i piano; igualment, sembla que el mateix compositot· tenia esbossada una versió orq1testral, però la seva mot·t impedí aquest projecte. Glnzunov i Rimski-Korsakov també van realitzar sengles versions orquestrals, a les quals postcrioment s'ba afegit la de ShostakòviLx. Estructuralment, aquests cants estan concebuts en una forma bipartida, la primera ¡Hu·t de la qua l f~tà destinada a ct·ear r ambient o el paisatge dcJ poema i la segona pren la forma d' un diàlrg entre l' home i la mort que j)OSa de manifest e l sentit tràgic d'nqucsta relació. Scgtu·arnc~t, sigui pel dist anciament gene•·a.clOnul i alhot·a por haver assüni:lat •~illor que els mateixos conlcmpora111s dc Mussot·gski , IN¡ quaUtats i li'ObuUes aconseguides pet· l' autor de l'òpet·a Boris Godunov l'orqucstrarió dc Shos t a k ov1tx ' . e ns• apropara, amb 11 ~ h . •es vcr·semblançn a la que 00 1 . r a estat la vet·sió s imfònica odgma] de Mussot·gski. d 'a uta11y -cOII,H'iPilCiOSQITl(Ult O bé inpossei.{m nua idea política ... (la miÍsica) pot ésser tràgica. per·ò amb tot ha d'ésser poclerosct. No té l?l fi eu ella mflleix.a., sinó que és un mitjà important i vivent per a la lluita. " Ant bé, al maq;c d ' aquest es clisCOUSC•iettt.m t!UI- Modest Mussorgskl D 'altra banda, tma d e Ics obre~> cabdals en Ja vasta producrió de Sh ostakòvitx és e l seu oratori o cantata El cant dels boscos. Poc ahans e l compositor havia est at recriminat pel seu estil, que e t·a considt·ra t allunyat de les directius mal'cades pel realisme social del govem soviètic. Certament, amb la facilitat pet· compondre i un profund cont•ixrment d e com tractar les grans fol'mes simfòniques, Shostakòvitx va escdw·e un monumental fl'is ¡¡imfonicovocal pe¡: a dos cm·s (infantil i q uit'ions més o m r n ys filosòfiques, potsct· d que sí és cct·t és que en El cfmt de/11 boscos es manifesta l'habilitat del compositm· rns per estt"ucturat·. srnse pcrdt·e el fil conductor. for mes simfòniques d e proporcions gega ntines i expressar així les vivèndrs i lc~ gestes humanes. Palau J 00. Orquestro Simfònica de Tf'Jit'rife. Frnncisco Vos, tenor. Rolwrt Lloyd, boix. Di.-~ció: Víctor J>nblo P ér ez. Snite de Romeo i]ulieltt de Prokoticv, Cançons i dani'es th• In nwrt dc Mussorgski-Sbo!ltnkòvitx i El cant del.~ boscos de Shostukòvitx . Puluu d c lu Mús-ica Catulunn. J 5 d 'uhJ•il de 1998 (21 h). SCHERZANDO \ [( I { r - ~ IJ - que r oinó t és notab bihtio raó dt funric met IB nmb part. que s tret m Am d'hist seva 1 scnca devin¡ per a: a dia nats 1 en la ' aspec1 d'una moda Candt va pr --;:;::. -::::::: bast e una ei servís i de re precis de ter de n però 1 prcso1 llibre cinlm. pli¡ a anòni tan t ment¡ Edi aques 1967 LLIBRES DE CANDÍ, Roland: Diccionari de la mú•lca Proemi de Xosé Aviiiou. Edicions 62. Col·lccci6 "El Cangur". a reedició enriquida d'aquesta obra constitueLx un fet que no sols cal destacar, •inó també agrair. Aquesta és una aportació d'una notable importància a la bibliografia musical per raó de la seva excepcional funcionalitat, si se'ns permet aquesta express10, amb la qual, per altra part, pretenem situar el que segurament és el seu tret més definitori. Amb trenta-sis anys d'història d'ençà dc la seva primera edició parisenca, el diccionari ha esdevingut una obra cabdal per ajudar una munió dia a dia renovada d'afeccionats n la música a entrar en la complexitat dels seus aspectes més fonamentals d'una manera fluida, còmoda i eficaç. Roland de Caodé en el seu moment va pretendre posar a l'abast del gran món musical una eina sobretot útil, que servís d'aixopluc didàctic i de resposta de dubtes de .. ' preciSIOns i de comprensió de termes usats a vegade de , manera sovintejada pero no ~empre ben comP;esos. Es, per tant, un ~bre que s'adreça espect~lment a un públic ampli; a aquest vast magma anònim de pro1agomstes · tan fonamental per ali~ mentor la seva djnàmica Edictons · . 62 va editar aquest volum primer el 1967 1. . postenorment el L 1982. Ara. quinze anys més tard, insisteix en una nova presentació, la qual, però, aporta aspectes renovats com a fruit d ' un treball de revisió no radical però sí necessari per ajustar-lo a l'evolució soferta per determinants asp ectes. Xosé Aviñoa ho precisa en el proemi en indicar que " .. .el temps transcorregtLt ens ka obligat a revisar algtms criteris d'edició que avui seria absurd de repetir. Dos han estat els pols d'atenció: el criteri historiogràfic exposat en l'obra i la discografia referenciada com a suport dels exemples que acompanyen les entrades". Encara que. tanmateix, després reconeixerà la dificultat d 'incidir massa en el primer dels dos pols esmentats, mentre que en el cas del segon Aviñoa afirma que " .... érem conscien LS que la discografia. de referèTICia no era fàcil de trobar en el mercat i que havia passat ja als arxius; que, per tant, les precises indicacions de l'atttor semblaven haver perdut la seva utilitat. Després de reflexionar-hi en profunditat hem acordat de mantenir les referències musicals de les entrades i suprimir la discografia final. Refer la discografia era una tasca tan titànica com inútil, atès que la seva vigència és cada vegada més breu; d'altra banda, les acurades indicacions de l'autor continuaven essent útils de dues man~res, o bé acudint a la fonoteca o bé utilitzant enregistraments en vigència de les obres referenciades, tenint sempre en compte que el minutatge podria no coincidir." Defmitivament, cal saludar amb tota complaença aquesta nova edició del Diccionari de la. mú.sica, amb la seguretat que ha de constituir un estri dc gran utilitat per a les noves onades d'usuaris que, com lrs anteriors -recordem que el llibre porta gairebé quatre decennis de vida-. hi trobaran un recurs impagable per als seus delers de coneixement dels conceptes més fonamentals del llenguatge musical. e j. C.C. MASSOT I MUNTANER, Josep: Memòries de les ml••lons de recerca Materinl• vol. VJI. Obra dt•l Cançoner Popular de Cnta- lunya. Publicacions d!' l'Abadia de Montllen·llt. Barcelona, 1997. untuaJment. tol just en acabar l'any 1997 i com s'havia anunciat en el seu dia, apareuda el setè volum de l'Obra del Cançoner Popular de Catalunya. En aquest volum se·ns ofereixen les memòl'ies corresponents a quatre nüssions de recerca de cançons i músiques populars. La realitzada al Pallat·s i a Iu Conca de Tremp per Palmira J aquetti i Maria Ca•·bó del 2 de juliol al 2 de sctemht·e de 1926, redactada per P. Jaquetti; la que pertoca a Ja missió duta a terme per Baltasar Samper i Ramon Morey del 4 el' agost al 8 d'octubre del mateix any, explicada p er B. Samper ; la de P. Jaquetti iM. Carbó a Sant Feliu de Guíxols de 1'1 al 9 de gener de 1927, redactada igualment per P. Jaquetti: i l'efectuada també pt>r P. Jaquetti amb Enric d'Aoust , el seu esp òs, per les contrades del Pallars i la Ribagorça del 27 de juny aJ 31 d'agost de 1927. Són les que cot-responen als números 17, 18,22 i 25 de la llista df' toles les missions dutes a terme pet· l'OCPC, editada al vol. VI, pàgines lJ a la 17 de la mateixa col·lccció. Josep Massot ha posat un títol fictici a cadascun dels quatre rN·uUs seguint un criteri unificador anun- P ciat en les recerques, si b é fa constar f'n la presentació del volum les llegendes originals donades pels au tors. Els documents que s'hi editen rom a exemples de lots els materials recollits de primera mà en les mi.ssions explicad es ens deixen entendre el valor dels substrats fonamentals d'aquPIIcs músiques i text os. Si ens cenyim, però, al conlinb•ut estricte del volum at·a pt·esentat, els criLc•;s tinguts en compte en la t·edacció de les memòr ies difer eLxen sensihlemcnl els uns dels altres. Tal vegada és l'exposició feta per Baltasar Samper refer·enciant les tasques dutes a terme p er les comarques de Bunyola, Orient, Sineu, Petra. Manacor, Felanitx, S'Horta, Calonge, Cas Concos, Binissalem, Inca , Camponet, Uorito-Pina i Alaró on hi ha més precisió en el redactat sobre la casuística i el contingut tècnic del repertori recol·lectat, amb unes notes ex-plicatives sobt·e distints balls i melodies destinades a treballs del sector primari (cançons de ventar, picar, coLlir, etc.), i això esdevé un interessant especimen de treball ctnomusicològic. El seu autor, feta una aproximació a determinats comportaments dels informants i a certes conductes musicals del repetori, fineix l'escrit anotant: ••Aquests petit.s processors poden projectar, sembla, bona llum en fer-se investigacions sobre el probable origen de molles de les cançons que el poble conserua acrualment . ., En el volum que ara comrnto, hi trobareu un total de 237 notacions musicals; cançons amb els &eus textos complets i amb indicatius documentats de qui les va interpretar, i esmentant-hi, en algunes, les variants que s'hi. feien en ser cantades. També s'hi troben melodies de dansa. Aquest volum setè de I'OCPC és el quart dels edi- LLIBRES q ue esdevé una de les dat·reres i r emarcables fites de l'escola montseJTatinu. Bernat Viva ncos, un jove i destacat n11:ísic barceloní, que va ser· escolà de Montserrat, h a empri-s la tasca de recuperació de la memòria d ' aques t músic. I ho ha fet amb un estusiasJ'!le i una devoció procurant remat·cables, abastar tots els aspectes de la seva existència , amb especial esment, o alme nys amb més esment del que és habitual, dels tr·ets pc r·sonals, al marge dels pm·ament artístics o creatius que són els que de fet justifiquen el pas a la his tòr·ia del protagonista del ltihre. El llibre mostra una presa de posició molt rlm·u de l ' autor envers uques t músic, en un sentit incondicionalment pos itiu , fet que reclama objectivitat al discm·s. P erquè, dclïnitivament, Ja dimensió subjectiva pesa molt cu tot aquest volum fet lan t el cor, tan partint ~ d 'uns p ressupòsits el'" ma - d ' altra })anrln, ha• Bernat: testimoniatges nli~n~ en Àngel molt soVÏJ1t rccorrt. uè q Rodamllans J untament amb l'a~ ,, 874- 1936}• tació estrictament bi!'Pl Evocació I ca. l'autor s'endima" valoració del conjunt recerca Publicacions de I'Abadiu d1· r obra basada en una ar Montsl'rrat. •·BiJ>liotl'cn St>t·· Ora si a cavall del seu rritm rn d'Or". Aie. d'altri, fet que refo~a r portunitat d'aqurstn o[.0 Ball oportunitat dcfinililnlb' contra¡.,¡or·llrda la Cuthel confirmada pel catàlt'l!llrl dc•r), d'aquest Jlibt·c llelonrllf què es clou el llibre. d'¡ gim: "À ngel Rodanatlwr intet·ès remarcable. ja,. milan.s i Canals és una (Cifio així queda rcfcrenl'iad1 d'aquelles figure.~ que entl•o ( part més significatila-!< nobleixen la història del Chnir for:ça àmplia proci nostre poble. però que, in&Th~ d'Angel Rodamilan-. justament, resten encara Dir.: f Per tant, és un 01 en l'oblit." mPE El gran mèrit d'aquest que feia falta: qnc ''"' realment per Yintlim l IJibt·e és sens dubte haver figma a qui és dedirnJr assolit aquest objcrtiu. que en aquest sentit ~ Tretu·e d'un oblit, s i no qu.ireix la seva jusUfid JlCr'fS a])solut sí massa evident, ció, malgrat mancam~ munir! la memòria d 'aques t mo ndeterminades ingtnu~t de Ge. jo mús ic, mort en una de plantejament. I J,C. del, al època de gran c reativitat, una bt 'l'la er alhora flrt'Srnl 1a ded ((Lo Senyor Bonet (Abel) proposa que els dits estudis los fassa la Junta Directiva, recomanam-li que tcrcerc siga parca en .fer millores, puig hem de procurar que algun dia puguem tindre, com lo tenen altres ohnr a societats anàlogues a la nostra, però menos importants, un edifici propi» (A era del21 de gener de !8981 Lats a cura dc Josep Massot i Muntanet·. P er a mrs informació sobr·e I'OCPC, PS poden consultar els treball¡; d'aquesta mateixa puhlicació que teniu a les mans, signats per ;\1-tís, P. i Hicru , . , núm. 15 (1986); Massot, J .. 98 (1992), i Crivillé, J. , 124 (1995). 138 (1996) i 150 ( 1997). Altra vegada cal fer constar ]a fidelitat ahsolula als redactats o ri¡;inals umb què se'ns donen les memòries i els docmnculs recopilats, tot i que s'hi han fet les eon-eceions imprescindibles de lèxic, ortogt·àfiques i gramaticals. Aquestes i la gran quan titat de notes crítiques i aclaridores que s'hi troben es deuen a Ja mà destra de Josep Massot i Muntaner·, que amb l'ajut de Núria Mañé en la transcdpció dels textos i la redaí'ciÓ dels índexs, ha realitzat aquest setè volum. e J osep Crhillé i Bargalló VIVANCOS i FARRÀS, A HAl '"' e la prop 1898: Fa 100 anys somiàvem un Palau de la Música 1908: Ara en fa 90 que l'inauguràvem - Pere Artís.i Benach PEDRES-VI VES Allò que molt pocs saben del Pa1au és en aques1 noo volum de Pere Artis, que en commemora els 90 an)S de la inauguració i on es desvelen els secrets artístics. històrics, cívics i anecdòtics del Palau: ·els dubtes i e1s estira-i-arronsa abans, duram i deprés de la construCc ·els contractes i les topades amb l'arquitecte i els industrials i al1esvl' · les enrabiades pels retards. les il-lusions i les esperances: · les dificultats dc tota mena: le~ crftiques dels detrac!®. i també els elogis i les lloances dels entusiastes: · l'hora del triomf. les etapes dc plenitud social i artística. la gli'cU: · els desastres de la guerra i dc la dictadura en la nit negra del [mBJúl;:rr. · un present consolidat i un esdevenidor esperançador.~ Tot el Palau i molt de Catalunya en 264 pàgin~t més de 315 11·1 ustraclons. Reserveu el vostre exemplar! rLd¡j lc rrudec an)a, 1 dien•e ordinàt ro,,m t lre els Ce3are iniciati· l'Oli! France lot al fO ll8rl ririó d. !JO•libi com la Ac¡uc d'un ot c¡ue lli ohertru luda,, rnrnut torio. ~ander rncs .... l'I qua Editorial Barcino Montseny, 9 - Tei./Fax 2 18 68 88 - 08012 Barcelo~t~ 54 2.34 COnflkt ria~. j del, ra DISCOS ~t tan artint sits d't· 1da. La· ' lS alien. recom mb l"a¡ ot bio;:. dinsa ~'~~' ;onjunt . l una un HANDEL: Olfllori .eu nit · refol'\'al Alexander ue~ta ot~, Jalus ~nitÍi all)' ~atàl~at Jibre, d' ble. ja renria111 ~ativa dtl produn, Jan>. un llil. :¡ue 'tl'l .indir<~r dedirad¡ seoliiK 1 jmtirr anrancc. ingen1 l.. J.l.{ -li que altres e 1898) :a !St nou ÜaD}S tístics. ces: ors; jnest elollol Catl1rrine Dml<•y (Alexanclt•r), i\Uchad Ct-orgc (Ptofumee), Chades Dlwíc•ls (J ooathan). Lytme Dawson ¡Cit'Opatrn). Clar·on )fcFaddrn (As¡lasia). Thr Cboír of '{ew CoUegc (Oxfot·d), 'l'he Choir of th~ King's Cons01:l &Thr King's Con~or·t. Dir.: Robert King m'FERIO~ · COA 672+112 e ontinua el degoteig discogràfic de la bona quantitat d 'òperes i oratoris que s'amunteguen a la producció de Gcorg Fl"iedrich Handel. als quals va dedicar una bona quantitat de la st•va energia creativa i que alhora tant d·èxit Li van r epre-en lar en vida. Handel 11 dedicar entorn de dues terreres parts dc· la seva obra a la veu, i en aquesta proporció, òperrs i m·atori. hi tenen un paper transcendental. Durant molts art)•· però, només es p odien sentir de forma extr·aordinària pàgines que no fossin els mítics Messies entre els oratoris, o Giulio Cesare entre Jes òperes. La iniciativa de discogràfiques com Harmonia Mundi France o Hyperion ha porLat al mercat discogràfic. ~~articular de,¡ dc L'apancto del disc <'ompacte, la pos,ibititat de sentir obres comla que ara ens ocupa. ,Aquest cop es tracta d un oratori. integrant dels qut presenten un esperit ohertament militar-ista , com ]uda.s J!accabeu.~ o l'anomenat The occct.sional ora- lorio. Ens refm·im a Alexander Balm, escrit en un ~.... el juny dc 1747, i en qual s'explicu un dels ~nflictcs hèl·lics entre si- nans J'ne . . d ' US I· Ch'lJ.lCIS extret e~ capítols 1O i l l del bí- blic llibre dels Macabeus. Tot i que l'oratori en qiíestió no gaudeix de cap mena de pop ulorilat, com tampoc cap de les seves pa r·ts, és sorprenent poderlli descobrir alguns fragments par·ticular·ment destacats , com la mateixa cntr·ada de Cleopatra a l'acte I ("Har·k! Hat·k!"), c' n què Handel empra una o1·quesu·ació ben partíeulm· (dues !lautcs, mandolina , arpa, oq ;ue, fagot i corda en pizicatto), el briUant duet de Cleopatra i Aspasia al mateix acte, l'à•·ia d 'Alexandr e a l'acte i , molt parlicu]ar·ment, t Ul ft'agment que ja va seduir H andel mateLx .. . , la iuspi•·adíssima última ària de Cleopat:ra r ·Convey me"'). Òbviament, no és una p artittu·a que mantingui la rcgularit.11t d' nlu·es Ol'atot.¡s més cèlebres de l' autor, pcr·ò La b eUesa d'alguns momen ts, juntament amb una interpretació acurada d ~ gran eqtúlibd q ualitatiu tant de solistes com de conjunt orquestral i una bona sonoritat de l'enregistrament, fan dc la pr·esent p1·oposta w1 excel·lcnt doc·ument sono~· d ' una obra gairebé descor'teguda. L'ent·egisll·ament es va fer I" abl'il de 1997 a Londres. e J oan V. Bellalta m G. P. TELEMANN: Orplteus Roman Trek\·1~. Oot"Othea Hüschmann. B.uth Ziesak. Werner Gfu·u. Rias Kammerrbor, Akadcmie für Ahe Musik de Bcrlfn. René Jacob~>, director. Harmonia Mundi, HMC 90118-19 D issabt!' n La nit al sofà, amb una amp oUa dc Beaujolois, un tros de for·matge parmiggiano, un pastis alemany i el Llibret que acompan ya aquest enregistrament: així esta reu ben preparats ¡w r viure l'òp era Orpheus dc G. P. Tclemann. P et·qui· la viureu , dc tan viu com és aquest primet· enregistt·ament de l'òper·a! E ncara que n o hàbriu tingut la possibilitat de vcul'e-la el 1.994 a la Stautsoper de Br rlin , o ell728 a I'Opernha us arn Giinsemarkt d"Ilambur·g. E s tr·aeta d' un urscobr iment fasc·inant (prime1· enr egish·umcnt mundial), dinu·c de les m oltes versions del mite d 'Otf eu, des dc Montcver·di fins a Gluck i el segle XX (E. Kt·enr k), ja que I'Ctmeix els L1·cs estils musicals que convivien a ròpet·a d'Hambus·g al principi del segle XVUJ : quins cantants (i qtún públic!) requeI"Ïil aquesta òpera , on , desp r·és d' un r·cciLatiu en alemany, hi ha una ària ful"iosa en itaüà i, després, un cor· amb dolçor francesa. La lústòria dc l'Orfeu de Tclcmann estu vinculada amb l' amor apassionat de la r eina Orasia , la qual, plena de gelo;,ia, envia una serp per matar Elllidice; al final envia les seves fúries, qnc maten Od'r u , i, fins i tot, lUla fúria sc sw"cida per· tal de no deixa•· els amants e-n pau en el regne de P lutó. Però, estigueu LTaoquils: encat·a qtte tots els personatges principals moren de manera brutal, vosalu·es dormireu feliços. ~o únicament perquè ri cor final , en Fa major, dóna una conclusió tranq uil·Ützadom; també l' amit: d' O•-feu, Eurinúdes, viu, al heli mig de tol el drama, una història d'amor gair-ebé divertida. P erò, sobretot, p erquè aquesta òpe•·n f.s fruit del Segle de les Llums i, doncs, no hi ba cap situació que no es pugui solucionar amb la raó. Exemples? Eurídice morta, Odcu trist: només cal que Em·ímides li insintü d'anar a l'infern amb la seva música. i Orfeu j a hi mat-xa. Eurídice perduda dc nou: b é, anem-hi, altra vegada a toc;Ar la flauta ! (Només Or·asiu - q ue troba un f mal t ràbric- sembla h a- \ er perdu t el ra p enmig dc les seves bo~c.·l"ics d "amor i dc r·àbia.) La mtísica també r eflecteix uquestu sensatesa: si. de<ip t'Ótò de la mo•·t d 'Eurídice. l'Orfeu dr Monteverdi t'!ità fon1 de t.i {umb melodies i harmonies totalment esqueixades), t' n canvi el de Trlcmann es lamenta noblt•tnent al so d eli; ,;olins, tan di vinnment com t'I J esús de la Passió segons sant Mateu d(• Bach. La mí1sica que convenç Plut6 a l'infern (cUsí que té una entrada simfòniea dc por !). recorda exar tament, amb la Ouuta tra ves~c.wa, la marxa dc Tamino per l'llib•ua i el foc: dolcet i 8l'nse cap pt·oblema. P erò això no vol dir que l'òpera sigui uvorrida. Al contrari, sota la direcció d n R ené Jacohs, d dra mu musical atTilw fresq:Wssim al vostre menjudor ! L' Or·fco de R oman T1·ekels dóna els a fecte!> adients a totes les sitnarions, a1nb Iu aeva n oblesa vocal i inter pr·etativa. Quantes facetes té l' Orasia d c Dorotbea Roschmann: dc la dolçor més sua u en les à ries d ' a11101" al virtuosisme de l'àr·ia "Veni o sdcbrno" ! L' E uI"Íclice de Ruth Ziesak es fa estimar per la seva veu scmp t·e clar a i amable . Werner Gü1·a (Eurimedes) encisa amb unn veu de te~ no1· tan càlida com elegan t i virtuosística. Mnria Cr istina Kiehr (lsmene), IsabeIJe P oucenar (Cep hisa) i Hanno MüUer-Brachma nn (P lutó) entusiasmen amb les seves àl'ies molt característiques. Només Axel Kohler s Ascalax qucd u Ouix, p et·què la seva veu de contra tenor té menys f01·ça qtte les sopran os all:~ rcgistt·es mitjà i b'Teu . E l Rias-Kammer chor i I'Akademie für AJte Musik de Ber lín són conjunts musicals difícilment superables. Aquí, clc maner a fa1Hàstica . l'exper tesa en la música bar·r oea s'alia amb una musicalitat fre ca , qualitats q ue fan escoltar aq uests clos CD amb veritable p laer·. e Markus Sbikor a ¡;;;¡ e: = - e e f;;' ¡¡a· 162 ss DISCOS le• plal•lr• (Conr.et'lñ de Cnmhrn) Mur·ion Vorbruggl'n (Ónutn cie bec) Sara Cnnninghnm (violo de gambn). Ürl'hcstru of thc Age of Enlightcnrnenl. Dir.: Monirn Huggct Harmonia Mundi HMC 7907093 E 56 236 n el seu temps va ser ~olt ll!é~, conegut 1 prestrg10s que J ohann Sebastian Bach. Avui cüa apareix al Llibre Guinne's dels rècords com l'autor q ue ha escrit més obres en la història de la música. En el seu temps va ser un compositor admirat, considerat com un model que calia seguir. Avui dia és cüat com una de les figures representatives del barroc, tot i que sovint esdevé c.Lificil recordar o taral·lejar alguna de les seves obres. Georg Philip Telemann, però, coneixia bé i fms i tot tocava molts instruments del seu temps. Això es tradueix , doncs, en una particular habilitat per fer còmoda i adequada a l'instrument, més enllà del virtuosisme habitual, cadascuna de les pàgines que escriu. I amb aquesta comoclitat espontània, fins i lot amb enginy i en alguna ocasió també sentit de l'humor, sorgeixen les interpretacions de la flau tista de bec holandesa Marion Verhruggen , les gravacions discogràfiques de la crua! vénen apareixent des de fa uns quants anys pubücades per la firMuncli Harmonia ma France. Aquest em·egistrament recull algunes de les obres principals i particularment repr·esentatives que Telemano va dedicar a la flauta de bec concertant. .. Es tracta del doble Concert en La menor per a flauta de bec, viola de gamba i con- junt orqu~stral i la cèlebre Suite en La ~nor per a flauta de bec. Aquestes obres es veuen complementades amb una Suite en Re Major que inclou parts concertants per a la viola de gamba i una Simfonia en Fa Major p er a flauta de bec, viola de gamba i corda. El títol del disc, Les plaísirs, sorgeix del segon moviment de la Suite en La menor p er aflatLta i, certament, fa honor a la impressió que produeix l'audició del present enregistrament, en el crual el so Telemann més genuí es barreja amb una brillant, acurada i espontània interpretació de les dues soüstes ... , tant la gambista Sara Cunningham com, sobretot, la flautista ja esmentada. En definitiva, es tracta d'una bona versió d 'obt·es qoe tants flautistes de bec, com gambistes, com seguidors de Telemann coneixen prou bé. e J.V.B. FRANÇOIS COUPERIN: 1'Apofltéose de &ulli, 1e Parnesse ou l'Apofltéose de Corellll altres peces William Chrístie i Cbri~­ tophe Rousset, clavicèmbals. Harmonia Mundi, ffilA. 1901269. l 1724 François Couperín publica un conjunt de música de cambra amb el títol Les Gout-réünis, ou Nouveaux Concerts a l'usage de toutes sortes d'instrUr ~iús de Musique augmentés d 'un.e gran.de Sonate en Trio. Intitulée Le Parnasse ou L'Apothéose de CoreUi. E l prefaci és força llarg i E ser veix per justificar els objectius del títol. Pertanyent a un llibre dc tl'ios, L'Apothéose de Corelli i l'Apothéose de Lully oferei.xen la possibilitat de ser executades amb dos clavicèmbals o amb instruments diferenciats. La primera és una gran sonatu italiana amb un srbrument teatral que podria ser· pedectnment u n ballet, en qoè cada moviment té un títol indicatiu del seu "Gt·avcment, car·àctcr: Gaymcnt, Vivernent, Trés dowc .. " Des del principi escoltem l'estil italià, d 'ornaments simples amb retards esquius, clar i lluminós, passat, però, per la ploma d ' un gran mestt·e francès. L'Apothéose de Lully és potser més ambiciosa, més teatral; també podria rebt·e el qualificatiu de pastiche. Cal recordar l'esperit mordaç o burlesc d' altres obt·es de Couperin. Aquí, els títols situen l' acció " Lulli au.x Cbamps Elisés. Vol de Mercure. Descente d 'ApoUon. Lully joüant le Sujel. Cot·elli joüant le Sujet... " Entre ambdues obt·es hi ha la sonata en forma de trio titulada "La paix du Parnasse", que comença, a maner a de pròleg, amb una alúmwnde grave, no especificada, però que molt bé ho podria ser. L'obra no desmereix dels anteriors trios. Per completar el repertori, s'executen cinc peces soltes pertanyents a altres Ordres (suites) del mateix autor. Aquesta versió és plena de claredat i fantasia, la qual cosa, per si mateixa , ja defmeix una interpretació. William Christie i Chr·istophe Rousset són intèrpt·ets a bastament coneguts i aquest CD, doncs, mostr·a una plena solvència interpretativa. La conjunció dels dos clavicèmbals produeix una sonoritat rica en hat·mònics, sempre, p erò, a ml) una gran nitidesa. Des de la pubücació, el 1702, del pamflet de l'a- bat Fnnçois Ra~·~ amb la resposta, ell; de Lecert de la \lén¡, Conrparaison de la '"'" que italienne et la llit, que frallÇaise i el Trt du bon goílt, la polèlt;,1 n? s'atura. Els encirlú¡; clistes, no tots sc situen" una posició central entr· el classicisme i l'afnn¡r, novador de Rousseau. Escoltant aquest CO hom pot fer córr-e•·l~ in:t ginació i situar-se als i~ ginaris Camps Eti·~ ft:uint de la compan¡1 -suposem beUa- de ~ muses del Parnàs, lj1! apat·eixen de la mà ~ gran Corelli i de Lult mentre són obserl'ats ¡:;& contendents, intrigab. la polèmica de la g¡urr. des bouffons. e )lli Lluïsa Cortada petit del im a~ mitjl curs• ordil adier targe CD-I PC+1 AppE pen prop unn 1 cimi rock. Ml vetal pa er tall r un d, CODS( Irum na se /&ta" diquc un 1 princ cootal lpl'ft{t re4iril --........Wall cals. fan e junt dame com~ Red Iris (lliri roig} Música instrumental italir na del segle XIV. Symphonie. Dir.: Slel'll' Wishart. GLOSSA Nouvelle \w!lll GCD 920701 N o fa gairf-' ~ que la jove r~ discogràfica GI sa , particularment ~ guda pels seus e~ traments dedicat.> 1!llt ritàriament a la m!Í> dels segles X\'1, X\U XVITI, ha incorporal alP catàleg discogràfic 1111 nova sèrie titulada "~~' velle Vision", en In qlllen essència, els ttUt gistraments que s'hi .. clouen t enen com a rarJr terística particular l'ap~ fitament dels cada ¡r¡ més presents recu~"' multimèdia. AixÍ, d(Jjl(> al costat dels inexc J tracks sonors hi ha ut expli( acom· ".. ./~ &oia" <lli·cc Wish les i jança o un1 sume Jim I \'BO, • da ns< sen zil xes, 1 sente¡ la fíd trein La d'un pecte nera 1 ta mer els ir Afegí¡ genilr (Lliri cia u laven balla· que v desd 6ns ~lcdi, DISCOS Ragurll!l a, ell;ot la Vitvil~ 1e la m~ !Lla mill j el Tra; a polèm¡ encicl.l 1e sihtfnro ntral t'llit l'afany~ usseau. quest Cb ·rer laim1 -se als im1 Elhl )S cornpaD)i a- dd trnà,, qt la màt de~ mn·ats p:;. 1trigau, : la guem • lluil ----.... alaiiiJI ,,,, rntal iull ·.: Sttlit mes mt>l jove flflll ·àtica Gir• ment cort lS enrt!l'" cats 1111jl la mÚil Vl. _1.11 porat al· ~àfic ~ ]ada·\ en la~ els rtr lC s'hi ~ :~ma caTJ ular rar~ cada t • rt(UI• jxÍ, d~ nexcu;Jil.: hi ba _.: petita part de l'espai físic del CD integrada p er imatges i so reproduïbles mitjançant l' ús dels recur~os electrònics dels ordinadors p er sonals adientment equipats amb targeta dc so i lector de CD-Rom (tant en sistemes PC+Windows'95 com en Appel Macintosh). Ara per ara, aquesta mena de propostes vénen essent una mica més h abituals en el món de la música poprock. Més enllà d 'aquesta no~etat , el disc que ens ocupa ens fa una proposta de· taU antològic del que és un dels recnUs més antics conservats de música instrumental. Es tracta d ' uno selecció de 9 de les 15 btampitte, danses monòdíques que s'inclouen en un manuscrit italià de principi del segle XIV, al costat d'altres pàgines vocals. La proposta que lú fan els membres del conjunt Symphonie és volgudament sòbria, tot cercant, comels mateixos intèrp rets exptiquen al text que acompanya el disc, que "... la mú.sica parli per si sola". Així, done¡¡, és la dírectora del grup , Stevie Wishart, qui resol totes les interpretacions mitjançant l'ús d' una ñdula o una viella de roda. Se li sumen els percussionistes Jim DenJey i P edr o Est evan, particularment en les danses de factura més senzilla. Les més complexes, en canvi, se'ns presenten interpretades per la f'ídula sola sense cap altre instrument. , La impressió gen eral és d un enregistrament d ' asJle(te sobri amanit de manera eloqüent per un tractament virtuosístic de tots els i_rutruments presen ts. Afeg¡m-lú que el títol genèric del disc Red I ri.s (I.'Urt· vermell) fa' referèncta n l'emblema que p or~aven els músics que treallaven per a la signaria que va governar Florència des de meitat del segle xm Gn; a l'adveniment dels lledici ell389. e J.V.B 1? · -· F.n ~ 1 a nt Tr i o Sub til ior In ••umelllanf Mú8ica franccHa de l'Ar a Subtilior. Trio Snhtilior. Ars Hurmonica · AR 025 mb el nom d'Ars Subtilior coneixem un corrent musical adscr it en els anys finals de l'A.t·s Nova, per tant en moments fronterers amb l' ar·ribada dels nous plantejaments renaixentistes. Es car-acteritza p er una escd ptut·a polifònica complexa , d 'esperit esp eculatiu i avantguar-dista (en el seu moment), basada en gran mesura en la sofisticació de la tècnica de la disminució i del j oc rítmic portat a extrems que en una p rimera impressió fins i tot ens poden semblar perversos. Aquesta particular complexitat ha estat en gran mesura la resp onsable de la incomprensió que dura nt molt temps ha desp ertat aquesta estètica medieval, tant entre melòmans com, fins i tot, entre intèrprets. En els darrers anys l'aparició de veritables especialistes en el tema hi ha donat també una nova Uum i ha r enovat l'interès pel retrobament d' aquest rep er tor i tan particular. En aquesta línia podem incloure l'enregistrament que ens ocupa , protagonitza t pel trio de flautes d e bec anomenat precisament Trio Subtilior i format p er J anne E riksson , Anna Margules i el català Joan lzqt.tierdo. E s tracta d \ m disc enregistrat p er la fir·mu d iscogràfica sabadellenca La Mà de Guid o a pr·imers de maig de 1997, encara que publicat sota la sèrie " Ars H armonica" . S'hi inclouen un total de 12 obres, dins de A les for mes ha bituals del moment , com ara rondeaux, balla.des i virelais d' autot·s fra ncofl amencs: B. Cordier·, J . Cuvelier , J. Galiot, J. Vaillant, J. de Senleches i Trebor, l'única obra present del qual, tot un clàssic d ' aquest r ep ertori, dóna títol al disc .. . En Seumeill{;lnt. Aquest rusc és una iniciativa de gran interès, en par ticulat· per l' aproximació que permet a un tipus de sonoritat tan inusual com sorprenent. La qualitat de la interpretació, en la qual és remarcable la gran precisió r·ítmica dels intèrprets, es barr eja amb el contrast tímbric que sorgeix de la combinació dels diferents membr·es de la família de les Oautes de bec aquí emprats (de soprano a baixa). Afegim-hi crue, fr uit de la màxima puresa possible del so, el disc es p r esenta sense cap manipulació artificial de la qualitat sonora natural. e J.V.B. MARIA DEL MAR BONET: 11 cor del temp• Cançons de Maria del Mar Bonet, Gershwin, N. Shawn, Lautaro Rosos, Pau Riba, Enzo Gragnaniello, Joan Ramon Bonet, Gregorio Paniab'lla, Kristos Leontis i Javier Mas. PlCAP. A quest doble disc compacte editat per Picap és un autèntic luxe. Ho és p er molts aspectes: per la categoria de la Ültèrpret , p er la de les cançons q ue s 'hi intet·preten , per la del conjunt d' acompanyants -instrumentals i vocals- i, finalment, per l'acuradíssima edició en for·mat de llibre amb una cob er ta dissenyad a p er Robert Llimós. El disc és, de fel , l'enregistra ment del m agne concert que va oferir l'eximia - o signi , tal com ditl el diccionari , " excel·lent en u n grau elevat"- cantant mallorqu ina al Palau Sant Jordi el dia 23 d ' abril de l'on) p assat. Si en aquella manifestació tot es va produir en Wl context del tol feliç , no podin esdevenir-se altr ament en aqu est disc. En dos CD, hom gaudeix d' un total de tn·nta-ttuntt·e temes, amb la qual cosa adquireix utl autèntic caràcter antològic. El nucli central està for·mat per· temes propis dc la cantant, r om són Inici de campana, No trobaràs la mar (cantada juntament amb J oan Manuel Serrat), Ca rta. a un amic i Les ille.s, i la mítica QuA 'volen aquesta gent?, entt·c d' altres. També cançons populat·s illenqu es - mo.llor·qu.ines i eivissenques-, i també gregues, que eixamplen de manera natural la dimensió mediterranista d'aquesta artista, tanmateix sense entrar en el terreny àrab en el qual també ha fet alguna incursió. Així mateix , hi h a estàndards, co1n el b ellíssim ]im o bé Abraça'm i l'esplèndida cançó de P au Riba Es fa llarg, es fa llarg esperar i una també excel-lent cançó del seu germà J oan Ramon , Nova cançó de l'amor perdut. L' acompanyamen t en alguns casos és en solitari de Man el Camp i en d ' altres d ' un conj unt integrat per Javier Mas, F eliu Gasull, Santi .Bm·gos, Xavier Figuerola, Dimitri Psonis, Jor di "Xoli" Satorr a , J ordi Ra Uo, U uís Ribalta, Jordi Gaspar, Francesc CapcUa i el mateix Manel Camp. Un conjunt , en defulitiva, d ' una gran p r ofessionalitat que reforça la categoria del produ cte. D' un producte que sobretot és una festa Maria del Mar Bonet i que per la seva ja al-ludida dimensió antològica esdevé poc menys que expressió molt precisa d 'una trajectòria, d' altra banda ben viva, DISCOS per·ò aquí t>n bon a mesura sintetitzada. En tol rns - i d' una 1nanera que dl· t11111 òbvia sembla innrec'S!Iàl"in r·cc·ordar- plana per· damunt de lot l'extr·aon linàr ia classe de rantant de Maria del Mar Bonet, basada en una dc Ics V<'US més belles de la ran~ó popular· catalana dc tots C'ls temps i en nna distinció i exquisidesa excepcionuls. Aquests valm·s han elevat aquesta ar·listu a la coH·goda dc clàssica , ator·gant a aquesta Pxpr·cssió el contingut de per·ennitat, d'assumpció cultural generalitzada i inesbm·rablr rll• la seva creativitat essencial. e J.C.C. RAIMON: Recitals al Palau Obres de Raimon sobre- lrxlos propis i d'Ausiàs MUI·c. Anselm Turmeda i Sah udm· E~priu. PICAP. ' L e:deve~im:nt en mes unpor tant que ha ofert en els darrers mesos RaiVIU mon ha estat, sens dubte, l'aplec de 1·ccita ls que vu ¡>resentar a cavall rld HclutTct·s dies de maig i pr·imers de juny dc l'any passal al Palau de la MIÍaica Catalana. R ecitals qut' després va escampar· a altres ciutats catalanes i també a Madl'id, pcr·ò cutiosament, o potser· significativament, no a Vali'neia. Va ser una iniciativa fms a cert punt arTisrnrla, per la seva mateixa envcrgadur·a, però que tanmateix va aconseguir· un èxit i un r essò notabiC's, cosa que va palesar la pcrrnanència i capacitat de convocatòria de]s ,·alorb de r obt·a raimoniana. El cantautor va baslir· aquests recitals chununt un reper tori basat en temes amb alguns anys - i fins i tot for·ça anys- al damunt, com són Al vent , Com un puny, Jo vinc d"uu silenci, Diguem no . lndesinenter i l'eles e vents. També hi 'a incloure d'altres mr" recents, com són Oh, desig de cançons. Lluny de La terrCL i de l"aigua, o Parlnnt-me de ttL. Comptru1t amb 1t11 instt·uacompanyament mentaJ molt r·edtú"l -el contrabaix de Rafa t'I Es te' e, la guitarra de Miquel Blasco i de Xanet· Ju011co i J oan Figueres a1 violoncel, acordió i mandolina-. tot es basa en la força de la pamu1a. O millot" dit. dr la poPsia potenciada cxpt·cssivament per la músiru. Per una música que esdevé com una segona veu, que potencia d'aquesta mancr·a, concertant, la càrr ega suggeridora, sempre ober·ta, rle la paraula poètica. r aqui entraríem en una prriUosa dialèctica. La dc l'ou i la gallina respecte d<•l tf'xl i la música. Dialfc-t., especialment e1• plexa eu l'oilra ~ Raimon, jn l(tti•$ límits de la ''in~ r·acció" parau!. musrca csc!r1rc., esp cC'ialmcnt et cils d'establir. Raimon rwu.. aquí als ~t'li> P' pis versos i tam!als de Lt·e• pll\'tn p els quals sent unn veo~ raCio especial: Amilr Marc, Espriu i Ao.ll'lia TUl·meda , i a la fi lot~ disc no deixa margr ¡~rr la sorpresa. Tot es mouCII un context dïdrntifiu,, plena a les constnnl> ro' tiques d'aquest artv -escassament rcno\o<len els seus dar-rer~ Itt· mes-, les quals, mulfi ser ben conegudes, m» ven el seu atractiu n ra1b nova audició per c·au>ack la seva solidesa i r•• sistèn cia. La fidelitat • mateix, en un t•ontt\1 1 constants pèr·ducs d~ ~ ferència, en dcfinum continua essent el ~ atot de Rainron. I J.U CONSERVATORI DE BADALONA Les primeres gravacions I Consen a tori Professional de Música de Badalona acaba dt> presentar una nova sèrie de compactes que recuJI el resultat de la tasca docent que es realitza en aque,t centre d'ensenyament musical. Aquesta iniciativa, única a Catalunya i amb el precedent només de la Fundació Reina Sofia pel que fa a la r esta de l'Estat espan yol, pretén apot·tar als estuclinnts de música el repte i l'estímul que suposa l'enregistrament, com també oferir· una plataforma i un ressò molt satisfa ctoris de nivell formatiu d'aquest con ser·vatori. Enguany. els últims discos compactes recentment editats resp onen a tres apa r·tau, diferents: j oves intèr·prrts. j oves compositors i un de flamenc amb el títol Badalona interpretCL: Flamenc. gènere musical que amplia la línia exclusivament dc mÚ!>ÏCa clàs;,ica que s'havia seguit fins ara. per dona r· bona mostra de la tradició de namf' n(' ¡(p què gaudeix Badalona. A banda dels discos amb interpr·etacions d'alumnes, el primer dels quals es va fer el 1995 i inclou obr·cs de Bach, Mozart , FàUa i Scr·iabin , el Consenalol"Ï d c .Badalona també ha cdüat una sèr-ie de tres compactes sobre música d'ot·gue interpretada per MontserTat Tor·renl. i un altre amb obres dels compositors contemporanis Miqut'l Rogt-r i Albert Llanas per· a la commemoració del desè a niversari del conservator·i. L'activitat discogràfiPa d'aquest centr e d ocent no es limita tan sols a la seva pr·òpia pr·odu cció, sinó qut' també ha ob ert els seus equips de so a d'altres productors E 58 238 que, com ells, busquen la pr omoció dels intèrpret• i!: música del nostre paÍR. Bona mostra d'això é:; d J 1 l1úsica catalana d el pianista Emili Brugolin. • obt·es dc compositors (•atalans, o una mostra prou ill püa d"intèrprets i gr·up&cle carobra, entre els qual· lli' hem el tenoe Joan Caber·o, la pianista Assumpta Co1111 el violoncel·lista Ghcm·ghe Mota tu, el qtúntrl dc meUI 2111 Gòtic Br·ass, o el qtúntet de ven t Quintet Hor111·· nin, entre cl' a ltr·cs . Amb el hagatge rl' uns anys cl'expedència en oqut>U iniciativa i una sèr·ic ja impor·tant dc títols rcalitzal•,l Conser vatori el e Bada lona va presentar els últim' rll; p actes editats a la Sorietat d'Autors i Editors amb presència de la regidora de Cultun de l'Ajuntamrol Badalona. Caterina Micr·as. el delegat de l' G,\E. mon Muntaner·, i el dirt'clor· del Conser vatori dc 11< lona, Josep Soler. En l'urte també es va remarcar 1 funció importa nt que realitza I' Ot·questra dc Cam~ del conser-va tol"i , l'orc¡ucstra infantil , el Cor i ri ror fantiJ, et·eats ja fa p r·op cJe deu anys amb uu11 il11i'J111 pedagògi.ca àmpliamc•nt r·eeoneguda j que ha ¡wriV obrir el camí a molts jov<·s intèr-prets. En aqnrsl srn~ es va destacar el projecte de cr ear una orquestra r·ll formada p er exa lumncs del conservatori, In seu dl qual seria l'antic TPatre Zon·illa de Badalona. c¡Ut naugurarà l'any que ve c-om a Teatre Municipal l'encert de voler <·nriquir· L'oferta musical d·aqur·la tat. e ~fònica Pagèt~ Dialètti. ment ~ l"obra l . jaiJlltto e la "ill:. parau.. esde~cnoo ment d¡ tahlir. .ou ft'Cúlll 1 seus pn¡ iOS i taruLi Lres pot!Pi una vell!l: Au:il; i Anseln .a fi tot d 1argc Jlt'TI . es mou et leutifiracï ;tants & st artiJb reuonok r -rers lll· s. m~ 1des. re» :tiu a cadi ·r cau;.¡ d. sa i !'!>• delitat a. coule\1 a ues de "' .t definitin el p-11 . e J.c.c. ~rprr~i b é~ el di• I ;aUa. :1 :R:J prou àJ. ; qual:~ ptaCo1111: :t de mtlll tet Hamt en aqllt.'li ~litzab t iltinb nlt ors amb L ntamenl ~ 5GAE. Bt ·i de Bab ~marcar~ de Coml•n i el cor~n inteD• lllll ha prJ'll!' uest s~nJit >tra e;tè 1 seu dt ~ 1a. que' ricipal ~ que;taa.t 1