Revista Musical Catalana. Núm. 218 Desembre 2002
Editorial: Recta final de l'ampliació del Palau de la Música / PANORAMA A l'entorn del Festival de Bayreuth. Jordi Maluquer / Josep Montanyès. Les poderoses i insuficients espatlles del teatre català. Jaume Comellas / Mikrokosmos: Moltes gràcies! Pere Artís / Del seu affm.: Sr. Manel Cabero. Jaume Comellas / Tangents: L'adequació. Jordi Maluquer / Catorze concerts al cicle Avuimúsica. RRMC / Crítiques. J. Comellas, Lluís Trullén, Francesc Taverna-Bech i Robert Benito / El lector multiformat Pioneer DV-747A. Jordi Martínez Catalán / TEMA El mite de Don Joan, font d'inspiració musical / El mite de Don Joan a l'òpera. Jaume Tribó / La llegenda de Don Joan en el repertori instrumental. Jordi Salazar i Roy / MUSICALIA Ángel Corella. Una estrella amb molt d'àngel. Ester Vendrell / Josep Pons, Elena Baksht, Zubin Mehta, Bell'Arte Salzburg. Lluís Trullén / Jordi Cervelló, Josep M. Mestres Quadreny. Francesc Taverna-Bech / La Norma de Vincenzo Bellini i el ritual de la Carboneria. Olimpio Musso / El duel Sanchez-Zajick. Jaume Comellas / Discogràfiques a Catalunya. Columna Música. Montserrat Puig / Música encreuada. Eduard V. Patsi / SCHERZANDO. Cesc / LLIBRES / CONCERTS
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
2 a un a música D~~];~~~~ vis a usica ca a an -. _ _ _un a musica vis a usica ca a ana! • -------------------------------------------------------------------------------------------------·1 EDITORIAL Consell Editorial: Fèlix Millet Montserrat Albet, Josep M. M. Busquets, Eugeni Josep Caminal, Salvador · Casas, Gregori Estrada, Joaquim Garrigosa, Joan Carles Guinovart, Teresa Matabosch, Jordi Montull, Ramon Muntaner, Ramon Pla i Jordi Rueda. PANORAMA • per Jordi Maluquer A l'entorn del Festival de Bayreuth A W Del seu affm.: Sr. Manel Cabero per Jaume Comellas • per jordi Maluquer Tangents: L'adequació A W • TEMA • El mite de Don Joan, font d'inspiració musical 1 A W MUSICALIA • • • • El mite de Don Joan a l'òpera per Jaume Trib6 La llegenda de Don Joan en el repertori instrumental per Jordi Salazar i Roy . • Angel Corella. Una estrella amb molt d'àngel per Ester Vendrell Josep Pons, Elena Baksht, Zubin Mehta, Bell'Arte Salzburg per L/ufs Trullén Jordi Cervelló, Josep M. Mestres Quadreny per Francesc Tavema-Bech La Non11a de Vmcenzo Bellini i el ritual de la Gu:boneria • per 0/impio Musso A W per J.C.C. • per Montserrat Puig El duel Sanchez-Zajick Discogràfiques a Catalunya. Columna Música Sant Francesc de Paula, 2 publicats a "Catnluny• Música/Revista ,..... •.atal;ana" expressen només l'opinió dels "Catalunya Música/Revista Musical no mantindrà correspondència amb els llllors d'Originals no encarregats l enviats espontàniament a la Redacció. reproducclons autorlludes, VEGAP, Barcelona 2002. Crítiques per f. Comellas, Lluís Tmllén, Francesc Taverna-Bec/1 i Robert B¡mito ............................................. ............................ ........................................................................................................................................ _____ .. __ .... _______ ___ ______ ___ _________ llfalaya tísirall'fl isla masiral ralalua www.palaumuslca.org A/e: revista@palaumu$1ca.org Catorze concerts al cicle Avuimúsica perRRMC El lector multiformat Pioneer DV-747A per Jordi Martfnez Catalan • Josep Montnnyès .............................................- ........................._.,,. __ .............................................................................................................................................................................................. Col·laboren en aques t número: ARTIS, ROBERT BENITO, CESC, COMELLAS, JORDI MALUQUER, MARTíNEz CATALAN, OUMPIO EDUARD V. PATSI, MONTSERRAT SALAZAR 1 ROY, FRANCESC "CNW\-I)I:LH. JAUME TRJBÓ, LLUIS IGNACIO VALOS I ESTER VENDRELL. 08003 BARCELONA Tel.: 93 295 72 00 Fax: 93 295 72 10 Mikrokosmos: Moltes gràcies! per Pere Artís • • Preimpress ió: Ormograf, S.A. Impressió: Agpograf, S.A. Distribució: Distribama, S.A. Dipòsit legal: B-34.432/83 ISSN: 1136-7458 ! per Jaume Comellas Disseny: Ferran Sendra Publicitat: Couvert Park, S.L. Pg. de Sant Joan, 25, 3r 2a Tel.: 93 245 21 11 08010 Barcelona Recta final de l' ampliació del Palau de la Música Josep Montanyès. Les poderoses i insuficients es paUles del teatre català Consell de Direcció: Pere Artís Pere Burés (coordinació Música), Jaume periodística) i Llu{s Millet (direcció musical) Secretaria de Re dacció: Teresa Martínez • Zubin Mehtn, de nou . Mús ica encreuada a Palau 100 • per Eduard V. Patsi SCHERZANDO • perCesc ............................................................... . ........... ............................................................................................................................................. ....................................... . .................. LLIBRES CONCERTS •• - --·- 3 603 PAL~ U) 10 _9/ Xli TEMPORADA 2002/2003 Orquestr e s ORCH. SINF. Dl MILANO CIUSEPPE VERDI ORQUESTRA SIMFÒNICA DE VIENA THE KINC'S CONSORT ROYAL PHILHARMONIC ORCHESTRA ORQUESTRA DE L'ÒPERA DE MUNIC ACADEMY OF ST. MARTIN IN THE FIELDS LONDON SYMPHONY ORCHESTRA ORQUESTRA FILHARMÒNICA DE BERLÍN ORQUESTRA I CORS DEL TEATRE BOLSHOI Director s RICCARDO CHAILLY VLADIMIR FEDOSEIEV ROBERT KING YURI TEMIRKANOV ZUBIN MEHTA MURRAY PERAHIA SIR JOHN ELIOT CARDINER MARISS JANSONS ALEKSANDR VEDERNIKOV Sol is tes MIDO RI MIKHAÏL PLETNEV UTE LEMPER KATIA & MARIELLE LABÈQUE Preus de localitats: a partir de 6 € Informació i venda: Palau de la Música Catalana. Tel. 93 295 72 00 * Amb el suport de PATROCINA ru o e o o~;EO CATALA PALAU DE LA MUSICA I fet~:'fro N~ I vl,al J1!MT. I CONSORCI DEL PALAU DE LA MÚSICA CATALANA R ls mitjans de comunicació de periodicitat diària han informat de manera explícita de la visita a les obres d'ampliació del Palau de la Música Catalana que la Fundació Orfeó Català-Palau de la Música va promoure el passat 6 de novembre. Ens referim, doncs, a una realitat generalment coneguda, sobre la qual només ens cal oferir unes reflexions una mica a part i alhora complementàries del que ja és conegut. En primer lloc, cal insistir en l'envergadura de la iniciativa, que en la visió en directe queda subratllada de manera incontestable. El nou equipament, centrant-nos en primer lloc en l'auditori pròpiament dit, és una realitat important, primerament per la seva entitat física, inimaginable en principi. I a partir d'aquí, important per les expectatives que ofereix amb vista a enriquir les possibilitats de vida musical barcelonina; i, per descomptat, no sols de vida musical. Es tracta d'un àmbit de concepció original, en estar soterrat, i alhora potent en expectatives i en varietat de tipologia de propostes que pot acollir. Juntament amb l'auditori, l'equipament que així mateix integra l'ampliació -l'edifici frontal que s'uneix al del Palau-, d'antuvi permet contemplar de manera definitiva el mateix Palau, amb l'obertura de l'angle superior esquerre -mirant des de la façana-, i amb la consegüent ampliació de nombre d'espectadors a la sala de concerts. I al mateix temps acollirà una sèrie de serveis annexos, des de restaurant a sala social, d'indiscutible interès. Tot això, alhora, afavorint la comunicació entre els dos espais i permetent unes potencials possibilitats de sinergies. I, a la fi, tot plegat farà possible l'esponjament de l'espai urbà amb una plaça que s'obrirà damunt l'auditori soterrat, alhora que es podrà gaudir, definitivament, de la visió completa de la façana lateral esquerra del Palau, pràcticament tota ella ofegada durant gairebé un segle des de la inauguració del Palau. Recta final de l'ampliació del Palau de la Música 5 605 . A l'entorn del Festival de Bayreuth ~ ¡¡¡¡- ...a ~ !J:l' ~- 218 pliament contestades. El públic que ve d'arreu del món, escaldat pels diversos capricis dels proCOM EL MÓN CULTURAL ACOSTUMA A SABER, BAYREUTH ductors de cada indret, espera ÉS UNA POBLACIÓ ACTUALMENT AMB MÉS DE CENT MIL trobar a Bayreuth la posada en HABITANTS, SEU DELS FESTIVALS WAGNER, QUE SE CELEescena genuïna, que contingui BREN DES DE L'ANY 1882, NOMÉS INTERROMPUTS DE l'esperit i tots els elements miL'ANY 1944 AL 1951; AQUEST DARRER ANY VA SER REPRÈS nuciosament descrits per Wagner en els Llibrets o al·ludits en el text PELS NÉTS DE WAGNER, WIELAND I WOLFGANG, PER REcantat. La decepció acompanya CORDAR I POSAR AL DIA LA GRAN OBRA DRAMÀTICA I sovint aquesta expectativa. Un reMUSICAL DEL SEU AVI. curs per complaure l'allau de wagnerians arribats d'arreu seria taires de Nüremberg. Per a l'any donar-los el que esperen. Els darI Teatre, construït i acavinent hi ha prevista l'estrena rers anys aquesta solució apabat el 1880 seguint les d'un Vaixell fantasma, dirigit per directrius del mateix Rirentment fàcil s'ha complicat, Marc Albrecht i amb direcció chard Wagner, és auster perquè ja hi ha una part del púescènica de Claus Guth, i per al i està pensat només per permetre blic més jove que escridassa les 2006 hi ha projectada una nova copsar en la seva integritat el draproduccions massa tradicionals. producció del cicle de L'anell diPels uns o pels altres l'esbroncama musical. L'escena és ampla i rigida escènicament pel director fonda, el fossat de l'orquestra reda al director d'escena el dia de cinematogràfic Lars van Trier i cobert amb una corba cap a l'esl'estrena està garantida. musicalment per cenari que deixa els músics inQuant a les Cristoph Tielevisibles i permet una exceH ent veus, el gust del homogeneïtzació i difusió del so. rnann, actual di- 1' ~ públic també és rector musical La foscor de la sala és absoluta i, EL PODER DE el de molts teateatre dintre del teatre, té un aïde la Deutsche LA VEU ÉS MÉS tres. Aplaudeillament acústic molt bo. El púOper de Berlín. xen, quant a voL'esperit. El VALORAT QUE EL Jum, les grans blic queda disposat en forma d'amfiteatre, amb unes fues llarpropòsit de REFINAMENT veus i escridasguíssimes, sense passadís; per Wieland i de ESTILÍSTIC. sen cantants tant, amb els espais centrals aproWolfgang (el ~ ~ que han fet fitats, però fàcils d'evacuar per primer va morir ~~~~~~~~~~r¡ pr e s ta e ions el 1966) era oferir les nombroses portes a banda i esplèndides i refibanda. Els seients de fusta, molt la música de sempre amb els minades, corn ha estat enguany Roanatòmics, han estat dulcificats llors músics i les millors batutes man Trekel, que interpretava el per un encoixinat estret. però amb propostes escèniques personatge de Wolfram von EsL'oferta. Actualment el Festirenovades si no trencadores que chenbach al Tannhiíuser. val ofereix cada any les quatre ells consideraven necessàries per òperes que integren L'anell del a tàctica. Tots els títols mantenir viu el missatge de WagNibelung i tres altres títols. es representen div~r~es ner. La modernització impulsada Cada any acostuma a haver-hi per Wieland -que és Ja que vam vegades, fins a un maxun una nova producció, mentre que de cinc, entre les tres veure al Parsifal a Barcelona amb les altres es van repetint fins que tongades de L'anell, que van de motiu de la visita del Festival- baels arriba el torn o se'ls acaba el final de juliol fins al final d'agost. sada en un joc matisat de llums i cicle si no han reeixit. Enguany Malgrat la demanda existent, d'una simplificació màxima dels es proposava un nou TannhiíuWolfgang Wagner s'ha negat a elements escènics, va set en geser i es repetien de l'esmentada neral ben acollída. Les aventures perllongar el Festival. Tetralogia estrenada l'any 2000, Una de les raons és que l'orde Chérau, Kupfer i Flimm, per el Lohengrin i Els mestres canquestra, commemorant la iniciaposar uns exemples, van ser àm- E L 6 606 riv• p~ eü tru qu re{ mé pet ti Hi mE mi se¡ avi eaJ gu qu vi~ çaI en cd po ob d' d qu l cic hi qu mt llu Dues vistes de Bayreuth. A l'esquerra, el Teatre de l'Òpera, seu del Festival una sensació general d'elit. Hi tiva de Wagner el 1872 en intervan, la majoria, molt mudats, pretar la Novena Simfonia de Beque, vistos de prop, hi malgrat insper ethoven, està formada elegància: esmòquings poca ha trumentistes de les millots orde tots colors, a quadres, amb jaquestres, i entre assajos i quetes curtes, de sobrecul, o gecs representacions no disposen de llargs. Entre les dames, molt pomés temps. La insistència normal ques aconsegueixen una adequaper aconseguir entrades al Fesció entre la roba tival és de 12 anys. que porten i Hi ha, evidentl'estructura que ment, altres cala sustenta. Al mins per aconL'ELITISME DEL costat d'alguns seguir-ne més PÚBLIC ÉS UN FET models exquiaviat, com és enhi ha sits can·egar-les a alQUE ARRIBA A del abundància guna agència IMPOSAR. que sembla roque ven tot el ba de cortina viatge -desplaaprofitada o çament, hotel i fantasies de la entrades-, estabLir modista més xarona del veïnat. contacte amb gent influent de la En els llargs entreactes envaeixen població que tenen sistemes per tant el se/f service, com el respart formar bé o bitllets obtenir taurant on cal reservar taula i les Amics d'entitats musicals, com o xiringuitos de disseny paradetes una tenen del Liceu, que cada any xamdiferenciadament ven es on quota limitada d'entrades. entreo begudes o gelats o pany pans. I públic. Com a totes La gent es congrega davant la bandes, hi ha entesos, balconada del teatre on uns insmelòmans convençuts i truments de metall, amb algun també curiosos, col-lecde l'acte vinent, anuncien tema que gent o festivals de ci.onistes " amb tres tocs cada cinc minuts h1 va per accedir a vés a saber que cal anar cap als seients. quin Olimp cultural o, simpleAquesta espera un pèl embadode Vist figurar. ment, per poder és aprofitada per un fotòcada com ve et i lluny, el públic imposa E graf que l'endemà exposa en un establiment cèntric les fotos obtingudes per a qui en vulgui còpies. extra. A més d'un festival d'òpera, a Bayreuth hi ha un munt de petites ofertes cultu' rals. Hi ha la casa Wahnfried, on Wagner i Cosima van viure, convertida en museu on un pot passar-s'hi hores repassant petits detalls de la seva vida. Una petita sala que fa d'auditori passa constantment música de Wagner, hi ha seients còmodes i molta gent hi va per fer un repòs musical o imbuir-se de l'ambient. Aquesta sala alguns vespres acull concerts de cantants que participen en papers menors a les òperes i cal comprar les entrades amb un dia d'antelació, ja que sempre s'omplen. Als jardins hi ha les tombes de Richard i Cosima. Des del 1993 s'ha inaugurat un Museu Liszt, el pare de Cosima, el qual va morir a Bayreuth amb motiu d'un viatge per assistir al matrimoni de la seva filla DanieJa. El museu està instaJ.lat a la casa on s'hostatjava, que era la del guarda forestal de les aigües i boscos Frolich. És un museu condensat -es visita en una hora- i 7 607 ~ = 'S 5I !:;' ¡¡· 218 molt interessant, on es copsa el conjunt de la vida de Liszt i el seu paper important en donar a conèixer la música de Wagner, Schubert i Chopin. Liszt, dos anys més jove que el seu gendre Wagner, el va sobreviure dos anys i té un altre museu a la seva ciutat natal, Raiding. Hi ha encara divuit museus més, entre els quals destaca el dedicat al poeta i escriptor )ean Paul. També és interessant la visita a la Markgdifliches Opernhaus, el teatre antic de Bayreuth, de la marquesa Guillermina. És un teatre barroc, de fusta, de molt bona acústica on se celebren concerts -durant el Festival, sovint de piano- i on hi ha un audiovisual que cada hora guia els visitants i recrea l'ambient sonor i visual de l'època. Al cementiri de la ciutat hi ha les tombes de Liszt, Jean Paul i de diversos membres de la família Wagner. A la missa d'onze dels dies festius a la Schlosskirche, hi canten destacats artistes del Festival. Enguany ho van fer el matrimoni Peter Seiffert (Lohengrin) i Petra Maria Schnitzer (Eisa), que el3 d'octubre van oferir un concert al Liceu. a gastronomia. A Bayreuth, com a ciutat que rep un notable flux turístic, hi ha tota mena d'ofertes gastronòmiques. Hi ha cuina internacional amb restaurants ben cars i amb una decoració exquisida. Cal destacar potser l'alta ambició del restaurant vuitcentista de l'hotel Goldener Anker, on s'ha allotjat el mateix Wagner, Nietzsche, Txaikovsk:i, Brucknet~ Thomas Mann i Alfons XII , i on un xef jove, Matthias Handel, prepara a les nits un sol menú a un preu fix i tracta d'oferir un àpat harmònic, incloenthi la recomanació del tipus de vi més adequat per acompanyar-lo. A la ciutat també hi ha cuina italiana, xinesa, tailandesa, però cal recomanar que hi ha molt bona cuina alemanya, amb especialitats de Francònia i amb vins no- L Wolfgang Wagner, amb la seva (Spo5a Gudrun i la sm¡ fil~ CaiJ!erint, en la znaugurrzci6 del Festival aquest any 2002 Est M< tables de la regió. A preus accessibles es menja molt bé, si se saben escollir els plats, en restaurants com poden ser el Goldener ~ LA BRÜNHILDE ~ n'ELISABETH HERLITZIUS, UNA GRATA DESCOBERTA. Lowe, Vogel's Garten, Gasüitte Wolfel i la Brauereischanke arn Markt. oferta 2002. Enguany el Festival s'ha caracteritzat pel descobriment d 'una nova ' Brünhilde, Elisabeth H erlitzius, i la demostració que encara hi ha veus importants, com els tenors Christian Franz, Peter Seiffert, Endrick Wottrich i Robert Dean Smith; els baritons Roman Terkel i Olaf Bar; els baixos Hartmut Welker, Alan Titu s, John Tomlinson i Kwagchul Youn; les mezzosopranos Violeta Unnana i Mihoko Fujimura; les sopranos Petra Maria Schnitzer, Ricarda Merbeth i Anja Kampe. El nou Tannhauser no és gaire afortunat en l'escena del Venusberg i molt simbòlic en les restants. El cicle de L'anell del Nibelung pateix que se subratllen com a personatges principals Alberich i Wotan, que són els que es disputen realment l'or i en conseqüència Siegfried queda disminuït com a simple peó d'aquest darrer. La successió. A Bayreuth es va encetar fa uns anys una trifulga. L'actual director és Wolfgang Wagner, que ho és en solitari des que l' any 1966 va morir, com hem dit, el seu germà Wieland. Es feia gran i es va intentar trobar-li un successor. Wolfgang es decantava per la seva dona actual, Gudrun, mentre que hi optava també Nike Wagner, escenògrafa, filla de Wieland fent tàndem amb Eva Pasquier-Wagner, filla del primer matrimoni de Wolfgang. La Fundació Wagner hi ha trobat una solució inteJ.ligent: mentre Bayreuth mantingui el nivell artístic i el cent per cent d'ocupació no es qüestionarà la figura de Wolfgang, encara amb uns animosos 83 anys. En cas d' una emergència -malaltia o mort sobtada de Wolfgang-, el substituiria automàticament Klaus Schultz, intendent de l'Staatstheater arn Gartnerplatz de Munic. Aleshores, abans de sis mesos, es reuniria la Fundació i prendria la decisió de futur que cregués més oportuna. Mentres· tant Wolfgang té ja planificat el Festival fins al 2007. BLl NO Tt.T PR RI NO ] pe qu do cia. no un; "m de¡ se~ si~ les tar int tea I eo: Pe¡ rer po; en1 < tra pi pr Lr fo ser psi la po: qu cal m¡ va bl C!ll al 1 Josep Montanyès Les poderoses i insuficients espatlles del teatre català EsCRIC POQUES HORES DESPRÉS DE CONÈIXER EL TRASPÀS DE JoSEP MONTANYÈS. PER TANT, AMB UNA PRESSIÓ EMOCIONAL INEVITABLE EN UN FET QUE REMET A ANYS I PANYS DE RELACIÓ PERSONAL, NO INTENSIVA, PERÒ SÍ CONTINUADA, CORDIAL I SATISFACTÒRIA. ANYS I PANYS QUE DE FET ES CORRESPONEN AMB MOLTA EXACTITUD AL PERÍODE MÉS CREATIU, PERSONAL I POTENT -AMB MOLTA PROBABILITAT- DE TOTA LA IDSTÒRIA DEL TEATRE CATALÀ. HISTÒRIA DE LA QUAL VA SER UN PROTAGONISTA MOLT DESTACAT, COM NO CAL RECORDAR. crec que aquest protagonisme tan destacat pot haver tingut força a veure amb aquest traspàs, que vist ara en la perspectiva del xoc emocional esmentat, que com a xoc tant té d'il·luminador, es podria dir que si no era anunciat, almenys no es podria dir que no fos anunciable. Perquè com en tantes ocasions, una cosa és el "molt" i l'altra és el "massa". I les circumstàncies viscudes pel teatre català han menat Josep Montanyès a aquest segon grau, si se'm permet l'expressió. I per això les seves poderosíssimes espatlles, tan poderoses com els seus intel·ligència, sentit comú, amor al teatre i veu, han resultat insuficients. No entraré en detalls, perquè la cosa és molt vasta i complicada. Però, certament, els dos o tres darrers anys de la seva vida han comportat una intensitat de treball i un envitricollament de problemes extraordinari. De tots els cantons li ha plogut pedregada, a Montanyès. El procés que ha menat a aquest nou Lliure que ell ba posat en marxa pot formar part d'un manual de la insensatesa o d'una novel·la de tetTOr psicològic i sociopoliticoculturaJ en la qual tota la tipologia de forces possibles -particularment les polítiques i les gremials-, s'han conculcat en un totus revolutum absolutament insostenible. I per acabar-ho ~ d'adobar, s'hi ha afegit aquesta nova càrrega, potser no imprescindible, de la direcció d'un vesper encara viu com és l'Institut del Teatre, al qual també estava aportant el que I podríem anomenar, més que bon ofici, bons oficis. No sé si el que ara afirmaré pot resultar excessiu i en un cert nivell fins i tot provocadot~ però assumintne el risc, m'atreveixo a opinar de manera molt personal que en una certa mesura hi ha un ampli ventall de responsabilitats compartides en les causes del gran buit que ara ens ha deixat el Josep, o el Pep Montanyès. I permeteu que no hi afegeixi res més. Des de la perspectiva de l'àmbit musical que ens afecta més directament, jo voldria recordar diverses constatacions. Començo, com a fet significatiu (pel fet de ser originari), pel protagonisme tan acusat i alhora creatiu que tenia la música en aquells inoblidables muntatges al Centre d'Estudis Teatrals d'Horta, amb l'aportació de La Locomotora Negra, amb els quals tant va retrunyir l'ambient teatral de la meitat dels seixanta. Com a "recreador" del nou Lliure, vull remarcar que malgrat els problemes que la nova època comportava, ha mantingut i fins i tot ha consolidat la presència de l'Orquestra de Cambra en el si de la família i així mateix ha atorgat un paper important a la programació de ballet, com ho confuma, ara mateix l'estrena d'aquest esplèndid espectacle Sangpura de la Companyia de Ramon Oller. Vull recordar també la seva còmoda i eficaç interpretació del paper de narrador en una molt íntel·ligent versió de La història d'un soldat al Lliure, inter- pretada per Jordi Bosch i Ramon Madaula i l'Orquestra del Teatre Lliu1·e. Són fets esparços que si més no tenen el valor de mostrar una visió oberta del seu ofici d'home de teatre. es d'ara Josep Montanyès ja és història del teatre català; històtia transcendent, que en la complexitat i riquesa de la seva carrera té el valor especial de ser molt exactament representativa de tot el que ha estat el teatre català en els anys que ell s'hi ha mogut. El xoc de la seva mort ens mena de manera gairebé abrupta davant del demà d'aquest teatre nostre, en un moment en què, passats aquells anys irrepetibles aJ.Iudits, es troba al llindar, o potser una mica més enllà, d'una nova època, enormement problemàtica. Molt em temo que la metàfora del traspàs de Josep Montanyès sigui que les seves poderosíssimes espatlles no han estat suficients per aturar un corrent que mena a una nova època, davant la qual no puc evitar mostrar-me pessimista. En la tragèdia de Josep Montanyès es configura, crec, el fat d'una fi d'època gloriosa, i per això mateix objecte de cobejances anorreadores, i amb ell l'inici d'un "desconegut" obert a temences profundes. D 9 ., ... ... ...ex ... ~ Reservada para las ~randes ocasiones, esta copa esculpida en cristaJ vien és es di~na depositaria de uno de nu est ros ca vas m6s eHclusivos. su nombre, Reserva ReaJ, se debe a la visita de SS . MM . los Reyes de €spaña a las cavas ueiHenet, el 19 de octubre de 1987. Bse dfa, este eHcepcional cuvée fue servida por primera vez con todos los honores. Copa Ori ent E)(press del s l glo XX Colecclón Gloria Ferrer . ~~J' ~~~ Moltes gràcies! esprés de sis números d'interrupció (motivada per un fort i imprevisible tropell de salut), aquesta columna reprèn aquest mes l'habitual contacte amb els lectors. La circumstància personal abans esmentada, però, ha generat un impuls d'interès que motiva el títol que encapçala l'escrit. Efectivament, moltes persones i entitats del món musical han expressat de maneres diverses la seva solidaritat i el seu afecte, en una aura generadora de recursos per lluitar contra els moments de defallença. A més, no pas pocs lectors han manifestat el seu desig de retrobament normal per mitjà d'aquesta breu secció. A tots, doncs, des del fons del cot~ moltes gràcies! O per PERE ARTÍS D es del passat 30 d'octubre fins al proper 22 de maig de 2003, set actuacions configuren aquesta edició de música i dansa andorrana, hereva del que va ser el Festival de Música i Dansa. Va obrir la temporada el pianista Arcadi Volodos. La segona cita té lloc aquest 19 de desembre amb l'actuació del Ballet de Biarritz amb una versió del Trencanous de Txaikovski. Seguirà el concert que oferirà el violinista Gil Shaham, acompanyat al piano per Akira Eguchi, el dia 24 de gener de 2003; l'actuació del Ballet du Grand Théatre de Genève, amb coreografies de Balanchine, Mancini i Parson, el27 de febrer; el recital líric de la soprano Eva Marton, amb el pianista Lazló Kovacs, el 20 de març; la Gala de les Estrelles de la Dansa del Segle XXI, amb la participació de Lucía Lacarra, Antonio Marquez o Danielle Severian, el dia 10 d'abril; i finalment, tancarà la temporada l'English Chamber Orchestra, que dirigirà Gloria Isabel Ramos, amb la pianista guipuscoana Matia Zabaleta com a solista, el 22 de maig. Amb la voluntat d'apostar per la Lady Macbeth de Msenk, millor espectacle operístic de la passada temporada Joan Josep Blay, Premi SGAE de sardanes l compositor Joan Josep Blay ha estat el guanyador del Premi SGAE de sardanes 2002, amb l'obra Nacional li. L'accèssit fou atorgat a Ofrena a Mossèn Cinto de Joan Lluís Moraleda i a Muntanyenca de Josep Marimón. El jurat l'integraven: Josep Cassú, Jordi Molina, Manuel Oltra, Jesús Ventura, amb la presidència de Josep Solà, en la condició de membre de Ja Junta Directiva de l'SGAE. La dotació del primer premi és de 3.000 euros i de 900 el segon. Els Premis SGAE són de celebració itinerant, i fins ara han recorregut Lleida, Reus, Sabadell, Girona, Terrassa, Manlleu, Figueres i Manresa. En l'edició d'enguany el lliurament ha tingut lloc a Vic, en un acte en què es va homenatjar el compositor osonenc Rafael Subirachs i Ricart, de qui enguany es commemora el centenari del naixement. En el h·anscurs de l'acte, que va tenir Uoc a la Biblioteca Triadú de Vic el passat diumenge 20 d'octubre, la Cobla Mediterrània va interpretar les obres guanyadores del concurs i la sardana Contemplació, una de les composicions més conegudes de l'esmentat Rafael Subirachs ilnvocació i Promeses d'abril del mateix homenatjat, l'obra guanyadora de l'edició de l'any passat, La calma de l'estany de Josep Prenafeta, a més de les sardanes Paraules de ~èlix Martínez i Comín, Ciutat submergida de Vicenç Acuña 1 Recordant Vic de joaquim Serra. E cultura i d'aportar la màxima qualitat possible -sempre d'acord amb l'espai físic del qual es disposa, el Centre de Congressos i Exposicions d'Andorra-, des del Comú d' Andorra (amb el patrocini de Banc Internacional-Banca Mora), enguany s'ofereix una novetat operativa: l'adquisició d'entrades per Internet (www.netentrades.com), per facilitar la venda des de qualsevol punt, tot pensant en un públic potencial provinent d'Espanya i Catalunya, i una política de preus assequibles (entrades a 12, 18 i 24 euros). a versió de l'òpera Lady Macbeth de Msenk ha estat considerada la millor de la temporada operística 2002-03 pels crítics barcelonins, aplegats per concedir els Premts de la Critica que promou l'Associació d'Amics del Liceu. Altres distincions van ser per a Phyllida Lloyd com a millor directora d'escena per Gloriana, Riccardo Muti com a millor director musical per la versió de concert de Macbeth, Deborah Polaski com a rruJlor cantant femenina per Tristan und !solde i Falk Struckmann com a millor cantant masculí per la interpretació dels personatges Kurnewal i Marke de Tristan und !solde, tot al Gran Teatre del Liceu. El premi al millor cantant ha estat per a Juan Diego Flórez pel seu recital a Peralada i Mariola Cantarero va ser dtstingida com a millor cantant revelació. També es va atorgar el premi a l'en-or més notable de la temporada a la no programació de l'estrena de Babel 46 essent coproductors de l'espectacle. Finalment, es va atorgar una menció especial del jurat a la programació del Foyer com a complement de les òperes de la temporada. L La Fundació Caixa de Sabadell patrocina la Xarxa de Clàssica i Jazz a Catalunya a Fundació Caixa de Sabadell patrocinara la programació de la pròxima edició de concerts Xarxa de Clàssica i Ja::z a Catalunya, organitzats per Joventuts Music:t1ls de Catalunya. Van subscriure l'acord el president de la Fundació Caixa de Sabadell, Manuel Grau, i el president de Joventuts Musicals de Catalunya, Esteve Costajussà. A l'acte de signatura, també hi van assistir Carles Sala. delegat de Música, i Joan Guitar/, president de l'Agència de Patrocini i Mecenatge, entitat que ha gestionat el conveni segons el qual la Fundació Caixa de Sabadell aporta a Joventuts Musicals de Catalunya 30.050,61 euros (5.000.001 pessetes) com a patrocini dels concerts de la Xarxa de Clàssica i Jazz a Catalunya. Els concerts de l'actual edició se celebraran a Alp. Bellver de Cerdanya, Monte/là i Purgcerdà. Banyoles, Barcelona, Calonge, Palamós i Torroella de Montgrí, la Bisbal d'Empordà i Figueres, Girona, /'1/ospita/et de Llobregat, Igualada, Sabadell i Terrassa, Sant Andreu de la Barca, Torrelles de Llobreçat i Sant Boi de Llobregat, Mamesa, Moia i Súria, Tortosa, Sitges i Vilanova i la Geltní, Vic, Puig-reig i Ria fp. L Intensa 23a edició del Festival Internacional de Música de Granollers A quest 1 de desembre ha tingut lloc el darrer concert d'aquesta edició del Festival de Granollers amb l'actuació del guitarrista Manolo Sanlúcar, el qual, acompanyat pels músics Santiago Lara (guitarra) i Antonio Coronel (percussió), la cantant Carmen Grilo i els ballarins Beatriz Martín i Eduardo Blazquez, ba ofert un espectacle amb el títol "Tres momentos para un concierto". El Festival va començar el 27 d'octubre amb el December Quintet, que va acompanyar musicalment el curt cinematogràfic mut El rostre pàl·lid de Buster Keaton. December Quintet és format per Roc Sala (piano), Nil Villà (saxo), Gabriel Amargant (clarinet), Joan Vidal (bateria) i Dimas Corbera (contrabaix). El 3 de novembre es va presentar la producció pròpia del Teatre Auditori de Granollers i el Festival, Tot esperant l'emperador de Miquel Desclot. Aquesta obra està basada en les òperes L'empresari teatral de Mozart i Prima la musica, poi le paro/e d'Antonio Salieri. Hi van intervenir l'Orquestra de Cambra de Granollers, dirigida per Francesc Guillén. les sopranos Laura Alonso i Anna Feu, el baríton Manel Esteve i el baix Josep Ferrer. La direcció escènica va ser de Frederic Roda i l'adaptació i dramatúrgia del mateix Miquel Desclot. El 1O de novembre els Solistes de l'Orquestra de París van oferir un recorregut pels sons del tango amb la proposta "Le tango dans tous ses etats" i amb obres de Piazzolla, Gardel, Stravinsky, Naon i Femandel. El 17 de novembre Ja Jazz, Ensemble del Festival, dirigida per Alex Martínez i amb la veu de Catme CaneJa, va tecrear obres d'Ellington, Porter i Gershwin. Finalment, el penúltim concert, va acollir l'actuació de Les Bons Becs, un grup de clarinetistes i percussionistes que van presentar "Vent de folie", un espectacle que transforma els músics en uns titelles amb la música de )optin, Piazzolla o Weill. DEL SEU AFFM. Sr. Manel Cabera, Creu de Sant Jordi de la Generalitat Estimat amic: No sap com em fa feliç de saber que ha estat distingit amb la Creu de Sant Jordi de la Generalitat. En un món com el nostre en què el fet musical passa tan i tan desapercebut dc l'atenció de les forces vives culturals i polítiques, aquest reconeixement em sembla un fet remarcable i alleuja el meu -disculpi, bon amic- pessimisme pertinaç. Estic convençut que mereix aquesta distinció com pocs altres dels molts que n'han estat destinataris. Els seus mèrits són tan grans que per a mi el reconeixement que ara hom li ha fet, m'apareix insignificantment compensatori. I permeti que m'expliqui, perquè suposo que des del seu tarannà elegant i discret, el que acabo d'exposar li deu resultar incòmode. En aquest sentit, m'apresso a refrescar la importància que ha tingut la seva tasca en el camp de la música coral a casa nostra. Vostè, la seva cabdal obra Cor Madrigal. ha estat durant mig segle una de les peces de referència del món coral català. I ho ha estat precisament gràcies a la seva empremta personal, a la seva manera d'entendre la praxi musical col-lectiva i, és clar, a la seva categoria com a músic. I amb el Cor Madrigal em refereixo a tot el clan -si no m'erro ni més ni menys que set conjunts, que abasten tot el ventall generacional institucionalitzat-, i de passada també he de recordar la prolifica família pròpiament dita que ha format amb la seva inoblidable muller Montserrat, una nissaga d'una intensitat musical única. A més, ha tingut el mèrit afegit i no poc important. que aquesta obra hagi superat amb excel·lèncía els embats del que podríem anomenar '·transicióu de poders. Tots som conscients que a casa nostra, sovint les formacions nascudes i crescudes a redós d'una forta personalitat, com és el cas del Madrigal, a l'hora del relleu generacional han sofert problemes greus difícilment evitables. Ben altrament, en el seu cas, la seva obra ha superat l'escull amb una envejable i poc usual nm·rnalitat. Em consta que la cosa no ha resultat còmode i que ha hagut d'esmerçar-hi bones dosis d'inteJ.Iigència i de fe per aconseguir aquest nou moment tan saludable de què tota la seva família coral gaudeix, emparat en el seu esguard referenciador tan segur. En tot cas, també la satisfacció ha de ser gran. Sobretot si aquest traspàs de realitat l'ha construït damunt un estol de deixebles seus, forjats en un altre vessant en el qual vostè ha estat molt especialment decisiu: el dc la pedagogia de Ja direcció coral. Espanta de debò imaginar què seria avui el cant coral català sense la insistida tasca pedagògica seva tan personal. Quin desert tan paorós no seria el nostre paisatge sense la seva obra, molt en solitari, substítòria de responsabilitats institucionals negligides. 1 aquí em permeto tomar al meu inicial, i ho sent_o, obligat pessimisme. Em consta que aquesta és una distinció isolada en el seu palmarès, i que mai no ha est~t distingit en parcel·les institucionals estrictament mus1: cals: la cosa em sembla com a mínim curiosa. I a hom h recorda Ja munió de guardons atorgats en l'estricte àmbit de la seva dedicació, amb criteris en els quals fa molt clarament la impressió que han prevalgut de manera ~­ current, més aviat criteris d'oportunisme, d'imatge cndanera i d'amiguisme -del tipus que sigui- que no pas els valors més autèntics. Disculpi, no era Ja meva voluntat crear-li cap mena de malestar, perquè, per damunt de tot, allò qu~ imJ?orta és reiterar-li la meva més sincera admiraciÓ 1 est1ma personal i felicitar-lo per aquest reconeixement i pels molts que mereix, li siguin o no reconeguts, que de cor som legió els qui els hi hem lliurat. Del seu affm. Jaume Comellas Josep Caballé, escollit per col-laborar amb Sir Colin Davis l jove director barceloní Josep Caballé Doménech acaba d'afegir una fita im· por~ant a la s~~a ~raj~ctòri~. Ha e~tat escollit per col·laborar estretament amb el d1rector bntamc Str Calm Dav1s, en el curs d'una convocatòria internacional promoguda per la firma Rolex amb el títol de The Rolex Mentor and Protégé Arts lniciativc. Es tracta d'una iniciativa de característique s insòlites, en què cinc joves artistes de cinc especialitats diferents -!iterau ra, música, ballet, teatre i arts visuals-, escollits entre sengles propostes fetes en una crida d'abast internacional, durant un any treballin estretament amb figures de gran prestigi de cadascun dels vessants esmentats en una tasca de tutoria molt estreta que pot arribar fins i tot a compartir domicili, en determinades circumstàncies. En aquesta edició, juntament amb Colin Davis, com a músic, els altres tutors són William Forsythe, ballet; Robert Wilson, teatre: Toni Morrison, literatura, i Alvaro Siza, arts visuals. En el comitè que ha seleccionat els afavorits, hi figuraven, entre d'altres, la soprano )essye Norman, Valerie Solti, vídua del director, i, al marge de la música, l'arquitecte Fran Gehry, autor del Museu Gungenheim de Bilbao, l'exdirector de la Royal Shakespeare Company, Peter Hali, i la ballarina Yoko Morishita. josep Caballé Doménech, deixeble entre d'altres de David Zinman i /arma Pa nu la, està menant una tasca destacada, bàsicament a l'estranger, en la qual figuren, entre d'altres, dos programes dirigits amb l'orquestra de la Tonnhalle de Zuric, actuacions sovintejades als Estats Units, amb la Simfònica de Bergen. etcètera. El passat IS de novembre va dirigir l'Orquestra del Gran Teatre del Liceu, en el concert que es va oferir a Venècia a benefici dc la reconstrucció de La Fen ice, amb un programa que in· cloïa Noches en los jardines deEspaña, amb el pianista basc Joaquin Achúcarro, i Goyescas amb Ana María Símchez, Alícia Nafé, Vicent e Ombuena i Isidre Ódeoa. E L'adequació n organitzador de concerts se'm queixava de l'acústica de l'església on es feia un festival d'estiu. Li vaig dir que el fet de comptar amb aquesta església era més una benedicció que no una dificultat, perquè la seva acústica li delimitava l'enonnitat del repertori universal i podia programar bàsicament les obres compostes per a una acústica similar. De Monteverdi a Messiaen és extens el repertori de músiques instrumentals i vocals aptes per a aquesta acústica i molt variat el que s'hi pot programar. Corn a mostra, un meravellós Stabat Mater de Boccherini que pel juliol vam sentir a Ton-oella amb Nútia Rial i el Quartet Sumise més un contrabaix, i que esmento perquè en el resum urant les festes dels festivals d'estiu veig que simnadalenques l'Orquestra dc plement s'ha esmentat sense fer-ne Cambra de Lleida, que valoració. cap dirigeix josep Maria Una altra adequació és preveure la Saure!, oferirà una sèrie de concerts amb un durada de les obres a la comoditat programa vinculat a del lloc. Sovint abunden les proposaquestes celebracions, comptant amb l'aportes que volen representar una òpera tació en Ja parcel·la cod'una tirada. Propostes carregades ral del Cor del Conserde raó artística però que cal veure vatori de Terrassa que dirigeix Rosa Ribera. on es fan. El darrer exemple ha estat Aquests concerts 1inl'Ariadne auf Naxos liceista, en la dran lloc a Calaf, Lliqual, encertadament, s'uneix el prònars del Vallès i Móra d'Ebre, i també es faran actuacions a Cantàbria. El programa és format pel Gloria de Vivaldi i El Messies de Handel. leg a l'òpera per fer una representaPrèviament, el passat octubre l'Orquestra de Cambra de Lleida va actuar en el ció seguida de més de dues hores. Mollerussa, de cicle de Joventuts Musicals de Banyoles i de l'Associació de Música La llàstima és que Ja duresa dels acjuntament amb el flautista Claudi Arimany i el concertino de la formació, Joan Espina. El programa estava integrat per Ja Suite núm. 2 de Bach, el Concert per a violí tuals seients del pati de butaques ·La tempesta di mare" de Vivaldi, el Doble Concert de flauta i violí de Vivaldi, el que la incomoditat sigui provoca de Divertiment K. 138 de Mozart, Vistes al mar de Toldrà i la Simfonia núm. 109 Mendelssohn. manifesta ja al cap d'una hora. Cal·········· ······ ···· ·· ·· ···· ······ ····· ··· ··· ····· ····· ··· ·· ·· ··· ·········· dria adequar, doncs, la idea artística a aquesta evidència. Dues estrenes al cicle Ribermúsica També penso que la gran música octubre, ' edició 2002 del cicle Ribermúsica, els dies 18, I9 i 20 del proppassat simfònica té uns indrets idonis i Ja va acollir dues estrenes mundials, lot adherint-se a la celebració de l'Any Gaudí. Aquestes obres d'encàrrec són Forjats d'Oriol Graus, obra per a metalls i música de cambra o els solistes insmúsica electroacústica , i Escolta Gaudí de Joan Sanmartí, composta a partir del potrumentals, uns altres. Tot el que siHuerema Com un arbre d'Albert Ràfols Casamada i de la pel·lícula Gaudí de Manuel gui aconduir les manifestacions muga. Forjats, obra d'uns 14 minuts, per a 2 trompetes, 2 trombons, 2 trompes i suport electroacústic, es va estrenar ellS d'octubre a la Casa Llotía de Mar de Barcelona. sicals als escenaris més adients semOriol Graus també va estrenar Fanfara per a Gaudf, per a 2 trompetes i 2 trombons bla una qüestió òbvia. La realitat (deia qual va fer una segona versió per al concert a la basílica de Santa Maria del Mar disseva Gaudí que fanals els en inspirar van es obres Ambdues d'octubre). 19 que contemplem demostra que no del nyar per al Pla del Palau l'any 1878. Va completar la vetllada la performance titulaho és tant. Hi ha altres factors que da Accions per Gaudí, amb les actuacions de músics d'Àfrica, Àsia, Amèrica i Europesen més enllà de l'estricte interès pa, dansa, poesia i pintura. electromúsica i dansa saxòfons, a per Gaudf. Escolta Sanmartí, Joan de L'obra artístic. U Sèrie de concerts nadalencs de l'Orquestra de Cambra de Lleida O ~ ~ a ~' ¡;a· 218 L acústica, es va estrenar el 19 d'octubre dins la proposta Música per Gaudi a la basílica de Santa Maria del Mar, interpretada pel De-Sax-Tres i la ballarina Mariana Gi ustina. També hi van actuar Eulàlia Solé, el Cor de Cambra del Palau de la Música Catalana, Mireia Pintó, Vladislav Bronevelzki, Eva León, Euroquartel i el Forum Brass Quartet. per JORDI MALUQ UER 13 613 1( 7ile/Unica "la Caixa" os CAIXA CATAl UNYA CREDrr J ~~10 SUISSE nfrlrthur gasNaJural Fundació S.ncSabadel E~ fecsa endesa -o/o'Grup !. .!!.daci6 Set ~ ty .• AGFA+ ' ASTRALPOOL~ .......... ~A O ROSA ~ .-....- • Santander I \ \:\:\• ,I \ .J'Iglles do: lcln:elonCI fdiWifti.rr;m ~,.;,.,.,~ -IIID.. ~ MPG IWliA PtAI!IlmiG GIIOtlP . .GISA 0rtvB • o o ~ car... ~_. ~/ c.&.tf. ~ . . . . . . . C-"'NI ....... CCRTV t::Jilii!! . Central Hispano BANC.UXA IBERIAIJ SIEMENS ~ BBVA VIIVSA J~AVY' Grupo~ Planeta CANAL+ u ~ DRAGADOS ~~ tfloMO a llu.au. Colonial lfRI ~ B AKER & M9'KENZIE ..a-... ACCENTURE • AGROUMEN · AGRUPACIÓ MÚTUA· ALMIRAll PRODESFARMA. ALTAOIS • ASEPEYO • AUCAT, AUTOPISTES DE CATALUNYA· BAGUéS • MASRIERA JOIERS BASF ESPAAOLA • BTV, BARCELONA TELEVISIÓ · COBEGA • FUNDACIÓN COCA-COLA ESPAíU. . COPCISA . COTECSA • DAMM - DANONE • DOM Pé.RIGNDN • MOirr CHANDON EPSDN IBéRICA • ERCROS • ESPAIS D'OCI · EURDMADI · FCC, CONSTRUCCIÓN • FERRERO IBf:RICA • FERROVlAL INMOBIUARIA • FIATC, ASSEGURANCES· FRIGO • UNILEVER FUNDACIÓ PUIG • FUNDACIÓN EPSON IBéRIOA · GRAFOS· GRAN CASINO DE BARCELONA, GRUP PERALADA · GRUPO URIACH • GRUPO VITA • HYMSA, GRUPO EDITORIAL EDIPRESSE • INDRA • KONSAC • LABORATORIOS INIBSA • MICROSOFT IBf:RICA • MIELE • MITSUBISHI ELECTRIC EUROPE • MUSINI • PANRICO • PEUGEOT ESPAAA PH ILIPS ISéRICA • PORT DE BARCELONA • PRICEWATERHOUSECOOPERS • RECOLETOS, GRUPO EDITORIAL • SARA LEE • SOLVAY IBéRICA • VISA ES PAllA e són part del Liceu Fundació Gran Teatre del Liceu Generalitat de Catalunya, Mlnisterio de Educación, Cultura y Deporte, Ajuntament de Barcelona, Diputació de Barcelona, Societat del Gran Teatre del Liceu i Consell de Mecenatge Per a Informació sobre el programa de Mecenatge I de coHaboradó empresarial. adreceu-vos al telèfon 93 485 99 25 o a l'e-mall mecenasOilceubateelonacom Coses que no ens importen . Concert d'homenatge a Joaquim Homs ecordo que el meu vell professor de piano exclamava amb ironia fina: "El que més m'a- R grada de la música és que no serveix per a res." Tal vegada ell mateix podria signar aquestes ratlles arran del concert esdevingut a la sala de cambra de l'Auditori Nacional de Madrid el passat 6 de novembre a la tarda, amb motiu de l'aparició d'un llibre i CD amb obres del compositor Joaquim Homs (1906) i creacions plàstiques de la seva esposa, la pintora Pietat Fornesa (1915-1967). Joaquim Hems, degà de la música catalana, aplica de manera expressiva i personal la tècnica compositiva apresa por transmissió directa de Robert Gerhard, un dels pocs deixebles de Schi:inberg, l'autor que, encara avui dia, hi ha amplis sectors melòmans que els costa d'assimilar, entendre i acceptar, perquè resulta més còmode rebu~ar que no pas comprendre i, per un general, sembla que importa poc el fet d'assolir un nou avenç. El Grupo Enigma-Orquesta de camara del Auditoria de Zaragoza va reviure la música del mestre com acostuma a fer-ho: amb pulcritud, precisió i sentiment, malgrat que Homs no és pas fàcil d'interpretar. Els canvis freqüents de compàs, les línies melòdiques reduïdes a la unitat semàntica significativa, la planificació conceptual i la profunda expressivitat que contenen les seves composicions no van plantejar als intèrprets cap obstacle impossible de superar des de l'enfocament d'un treball seriós i reflexiu, una cosa que darrerament no està de moda i que, per tant, no interessa de promoure. El director de l'agrupació, Juan José O lives, persona d'inquietud humanista, va fer que el públic s'anés identificant amb Ja música d'Homs des del principi de la primera obra del programa: Heptandre. L'ensamblatge dels instruments fregà la perfecció en la Música per a 11 a la memòria de Joan Prats. La versió del cicle Ocells perduts a càrrec de Ja mezzosoprano Montserrat Torruella va suscitar més d'una ovació espontània i ben viva. En definitiva, el concert va semblar poc tast i va deixar l'auditori enllaminit, amb una curiositat naixent i una sorpresa inesperada engendrada per la incomprensió del poc coneixe- ment que hi ha del ct·eador barceloní. L'esdeveniment, possible gràcies a la inestimable coJ.laboració de l'SGAE, la Fundació Autor, l'INAEM i el CDMC, va ser emès després per Radio Clasica. Hi va haver ben poca diferència d'haver-lo em·egistrat per a la televisió, i dissortadament, el poder de convocatòria no es va enlairar a la màxima potència, tot i tractar-se d'un homenatge merescut. ¿Potser es demostra que l'art i la cultura no ens interessen? Potser és que ambdues manifestacions, igual que la música, no serveLxen per a res. lgnacio Valdés Tres segles al servei de la música: 165è aniversari del Conservatori Superior de Música del Liceu (1 837-2002) El compositor Hèctor Parra, primer català a l'IRCAM Exposició al Museu d'Història de Catalunya. Palau de Mar. Del 5 de novembre al 29 de desembre l jove compositor i pianista Hèctor Parra va ser un dels IO seleccionats (entre més de 304 candidats) per fer el Curs Anual de Composició i Informàtica Musical 2002-2003 de l'!RCAM, del Centre Pompidou de París. Hèctor Parra es converteix, doncs, en el tercer espanyol i primer català admès en aquest centre. Aquest curs, que començà el dia 4 de novembre, comporta l'estrena d'una obra per a instruments i electrònica en viu, que interpretarà el conjunt Court Circuit, i que es durà a terme durant els concerts de l'JRCA1\1la temporada 2003-2004. De la intensa activitat d'Hèctor Parra, podem destacar de manera cronològica l'estrena de l'obra Stasis per l' Ardittti String Quartet el passat 11 d'agost (i retransmès per France Culture) en el Festival d'Avinyó; l'estrena de l'obra Abíme per I'Ensemble Recherche de Freiburg, obra encàrrec per representar la Fundació Royaumont en el Festival Internacional de Música de Takefu (Japó), el mes de juny; i la participació al taller de composició Voix Nouvelles 2001, en què s'estrenà la seva obra Mort d'Antigone (per a mezzosoprano i clarinet) en el Festival de Royaumont l'any passat. ntre els actes del 165è aniversari de la fundació del Conservatori Superior del Liceu s'ha organitzat una exposició commemorativa al Museu d'Història de Catalunya amb el suport de diverses institucions, com el mateix Teatre i el Cercle del Liceu, l'Auditori, el Consorci del Palau de Ja Música Catalana, etc. Amb el lema "Tres segles al servei de la música" es fa un repàs de Ja història d'aquesta institució musical. paraJ.lela a la recent història de Catalunya des del primer terç del segle XIX, passant per tot el segle xx fins a l'acabat d'encetar segle XXI. L'exposició, a càrrec de Maria Serrat (comissaliat) i els documentalistes V. Estapé, B. Casablancas, T. Serra i C. Calmell, s'articula en tres grans mòduls. En el primer, dedicat a "la institució", es repassen els orígens i el camí comú entJ·e Conservatori i Teatre del Liceu des del 1837 fins a fi. na! del segle xx, i també els diversos E models de gestió i els presidents de la Fundació del Conservatori. El segon gran bloc és dedicat a !"'activitat acadèrrúca" com a homenatge a les figures que donen vida al Conservatori (directors, compositors, teòrics, instrumentistes, cantants, alumnes), alhora que recuU les publicacions i els plans d'estudis durant Ja seva història. L'exposició es tanca amb "el segle XXI", en què s'expliquen els diversos ensenyaments musicals i les formacions instrumentals del Conservatori obertes a les noves músiques, des de l'Escola Superior de Guitarra Flamenca, o Ja de Música Moderna i Jazz. Tal vegada el més important de l'exposició és tot el material tant imprès com fotogràfic inèdit que es mostra per primera vegada de l'arxiu del Conservatori i del Teatre del Liceu i que complementa els aspectes de la recerca musicològica d'aquesta època i d'aquest país. R. Benito 218 E 15 615 Aniversari de la Coral Harmonia. 11 CURS INTERNACIONAL D'INTERPRETACIÓ FREDERIC MOMPOU. Organitzat per l'Associació Musical Granados-Marshall, serà impartit per la pianista Cannen Bravo, vídua del compositor, l'any 2003. Per a més informació: www.granados-marshall.com. SELECCIÓ DE PROFESSORS A L'ESMUC. L'Esmuc convoca per al curs 2003-04 places de professors de: diversos instruments (música clàssica, contemporània, antiga, jazz, moderna i flamenc), musicologia, pedagogia, sonoIogia, promoció i gestió, teoria i composició, i informàtica. S'ofereixen classes setmanals o quinzenals (segons les assignatures), ajuts per al trasllat des del lloc de residència i contracte no exclusiu. Per a més informació: www.escmuc.net. SOCIETAT INTERNACIONAL DE MÚSICA CONTEMPORÀNIA. La secció espanyola de la SIMC convoca a pmticipar els compositors que vulguin presentar les seves partitures per a la programació de les properes Jornades Mundials de Nova Música 2004, que se celebraran a Suïssa. Es poden enviar, abans del dia 31 de gener de 2003 (s'aconsella consultar prèviament l'adreça d'Internet www.wnmd2004.ch), a lSCM World New Music Days 2002. Post Box 8074. CH-8036 Zurich; o bé abans del dia IS de gener a SIMC Secció Espanyola. Modesta Lafuente. 90, 1 r dreta. 28003 Madrid. Vll CONCURS INTERNACIONAL DE PIANO CIUTAT DE MALLORCA. Del 28 de gener a 1'1 de febrer, hi poden participar tots els pianistes que no hagin fet 30 anys abans de l' 1 de febrer. Hi ha quatre categories: A, fins a 30 anys, amb dos premis, de 2.400 i 1.800 euros; B, fins a 20 anys, amb tres premis, de 1.200, 900 i 600 euros; C, fins a 16 anys, amb tres premis, de 390, 330 i 270 euros; i D, fins a 12 anys, amb tres premis, de 240, 180 i 120 euros. També hi ha un premi especial a la millor interpretació d' una obra d'un compositor mallorqui, i d'altres. La data límit per inscriure-s'hi és el dia 24 de desembre de 2002. Per a més informació i obres que cal preparar: Associació Amics de la Música de Palmanyola. Sr. Arnaldo Llinàs. Av. Violetes, 3. 07193 Palmanyola. lnternet: www.amupa.org. IV CONCURS DE COMPOSICIÓ ILLA DE LA GOMERA. Organitzat pel Centre Canari de Música Iberoamericana, hi poden participar els compositors de nacionalitat de qualsevol país iberoamericà o estrangers residents durant un mínim de tres anys. Les obres han de ser inèdites, per a orquestra de cordes (5 primers violins, 4 segons violins, 3 violes, 2 violoncels i un contra· baix) amb o sense solista vocal o instrumental i d'una durada entre 1O i 20 minuts. S'atorgarà un premi de 6.000 euros. El tennini de presentació d'obres acaba 1'11 d'abril de 2003. Més informació: Centre Canari de Música Iberoamericana. Apartat de correus 68. 38800 San Sebastian de La Gomera. Tel.: 922.14. 15.84. A/e: musi@eresmas.net. COM Ràdio convoca un premi per a joves intèrprets A 16 616 mb el propòsit de donar a conèixer els joves intèrprets de música clàssica residents a Catalunya i d'ajudar-los en el camí de la professionalització, COM Ràdio ha convocat el Segon Certàmen Premis Tutto, les proves del qual tindran lloc en directe dintre del programa Tutto Demestres que dirigeix el compositor Albert Garcia Demestres i s'emet els diumenges de 15 a 16 h. Les dues proves eliminatòries se celebraran setmanalment entre el primer de desembre de 2002 i el 30 de març de 2003, llevat dels diumenges 29 de desembre i 5 de gener (totes les interpretacions es podran escoltar, tambê, a la pàgina web de COM Ràdio). La fina l, en què participaran 4 candidats, tindrà lloc a la Sala Gran de l'Auditoò de Barcelona el dia 13 d'abril de 2003. Per determinar els participants que passin a la segona prova eliminatòria i a la prova fina l, s'ha establert la modalitat de votació del públic. Els oients de COM Ràdio podran votar pels candidats, telefònicament (al 93 5080823) o per correu electrònic (www.comradio.com). Les votacions es podran reaUtzar a partir del di umenge, en finalitzar l'emissió del programa Tutto Demesfres fins al diumenge següent abans de les tres de la tarda. El mateix jurat professional que ha seleccionat inicialment els 16 participants en el concurs, atorgarà els guardons entre els 4 finalistes. Es concediran un primer premi de 1.600 euros i tres segons premis de 720 curos . També s'oferirà la participació en un concert organitzat pel CDMC, un concert organitzat pel Festival Claustre de Sant Domènech-Festival de Peralada i en eis cicles dc la ~caixa" i de JJMM de Barcelona. Amb motiu del cinquè aniversari de la Coral Harmonia, el passat mes de juny se celebrà a Llorenç del Penedès un concert amb la participació, a més de la coral esmentada, de la Coral Noves Veus de CapeUades, la Coral Nou Ressò de l'Arboç i Ja coral Amics del Cant de la Múnia; i també de la cobla La Principal del Llobregat. L'audició finalitzà amb la interpretació conjunta de Suite catalana de Josep Prenafeta (El ros· sinyol, L'hereu Riera, La filla del mar."<ant i Sota de l'om). L'acte constituí un gran esdeveniment i ratificà la línia ascendent de la Coral Harmonia, que ha dinamitzat la vida cultural del poble i la del Baix Penedès. ······················· ······ ·· ····· X Pòdiums per a grups de cambra de l'Escola de Música de Sant Joan de Vilatorrada. Celebrat, aquest concurs, el passat mes de maig, van resultar guanyadors en Ja categoria A, el duet de violoncel i piano format per Joana Gual i lnés Reguera. En la categoria B va resultar guanyador el duet de flauta travessera i piano format per Sergi Gili i Pau Baiges, que també va rebre el premi especial atorgat per l'Associació Catalana de Compositors i la Fundació Música Contemporània. Per la seva banda, el duet d'oboè i piano format per Jordi Bonilla i Raül Benavides van rebre el premi especial atorgat per l'Associació Catalana de Compositors i la Fundació Música Contemporània, en la categoria A. El quartet Sax 3+1 va estrenar a l'Estat espanyol l'obra Saxtory del compositor francès Jérome Naulais, escrita per a quartet de saxòfons. solista i banda de música. L'estrena va tenir lloc el passat 22 de setembre, al Palau de la Música Catalana, en el concert de la Banda de Música de la Unió Filharmònica d'Arn· posta, dirigida per Carles Royo. •··•················•••·••····•··•• Nou premi de composició per a Agustí Charles. Agustí Charles Soler va guanyar el li Premi lntemacional de Composició Ciudad de Sabiñanigo 2002, dotat amb 2.000 eu· ros, amb l'obra Piano Trio. L'obra, escrita per a violí, violoncel i piano, serà estrenada el pròxim gener. El compositor català també va guanyar aquest any el Premi Joaquín Turina amb l'obra lmages of the Black Windows. Des de l'any 1985, Charles ha guanyat 45 premis de composició. Catorze concerts al cicle Avuimúsica ..P.~!.-~~-UN TOTAL DE CATORZE CONCERTS INTEGREN LA PROGRAMACIÓ DEL CICLE AVUIMÚSICA 2002-03 QUE PROMOU L'AssociACIÓ CATALANA D'E COMPOSITORS. AQUEST CICLE VACOMENÇAR EL PASSAT 23 D'OCTUBRE AMB UNA CONFERÈNCIA A CÀRREC DE DAVID PAORÓS SOBRE EL TEMA "MúSICA I ESPAI". ' L edició d'enguany mostra una notable ambició, una afinada identificació amb el concepte "música contemporània", una notable varietat d'ofertes, un ventall ampli de compositors de casa, en perjudici fins i tot dels grans noms que han empès universalment l'esmentat concepte de música contemporània i, finalment, una clara voluntat d'oferir estrenes. Pel que fa a aquest darrer aspecte, hom hi observa un total de 34, una mica menys de la meitat del total dels 88 títols que s'hi oferiran, del total de 68 compositors que convoca el cicle, amb una àmplia presència de bona part dels més importants del país, i també de les noves fornades; entre aquells: Oltra, N. Bonet, Cercós, Charles, Guinjoan, Padrós, Lewin-Richter, Bmcic, Mestres Quadreny, Taverna-Bech, Bofill, Cervelló, M. Milà, LI. Balsach, Sardà, Boliart i Grévol, juntament amb compositors de la generació dels anys previs a la guerra civil, com Eduard Toldrà i Joaquim Zamacois. I dels més joves: Gonzalez de la Rúbia, Roger, Pladevall, Bacchus, Resina, Cazurra, Pardo, etcètera. Pel que fa als grans noms de la música universal, hom tindrà opor· tunitat d'escoltar obres de Webern, Xenakis, Villa-Lobos, Ginastera, Brouwer, Britten, Steve Reich i Be- no. Els catorze concerts reuniran des de la música electrònica a un con- cert de cobla passant per banda, quartet de corda i conjunts de formació diversa. També s'hi oferiran recitals d'instrumentistes individuals -piano, violoncel i flauta-, amb l'absència de la veu. El dotzè concert, que tindrà lloc el 25 d'abril de 2003, serà protagonitzat pel guanyador del Premi Xavier Montsalvatge d'interpretació pianística contemporània. Els catorze concerts s'escamparan per l'Auditori del CCCB, Museu d'Art Contemporani de Barcelona, Institut Francès, Metrònom i SGAE. El cicle el va obrir l'Ensemble Obert que dirigeix Nacho de Paz, amb un programa integrat per obres d' Anton Webern, Mario Ros, Joan Riera i Morton Feldman. El cicle es clourà el dia 30 de maig de 2003 a l'Institut Francès amb un concert a càrrec del Grup Instrumental ES- MUC 11, i se centrarà en obres que encara són en curs de composició. L'haurà precedit un concert a càrrec de la Banda Municipal de Barcelona amb obres de nova creació d'un conjunt de compositors, alguns dels quals ja esmentats abans. Cal destacar la permanència en el cicle d'un concert de cobla, que una vegada més serà a càrrec de la Cobla Sant Jordi-Ciutat de Barcelona, la qual, com és sabut, manté una intensa i potent activitat concertística, en un programa estèticament compromès integrat per obres de Leonora Milà, Teresa Borràs (estrena), Mercè Torrents (estrena), Xavier Boliart, Enric Ferrer, Manel Oltra (esh·ena) i Narcís Bonet. En conjunt, aquest cicle es presenta obert a importants al-licients, amb un cert caràcter eclèctic i menys radical que en anteriors edicions pel que fa a la seva línia estètica. FUNDACIÓ BANC SABADELL FUNDACIÓ ORFEÓ CATALÀ- PALAU DE LA MÚSICA CATALANA La Fundació Banc Sabadell s'ha incorporat com a MEMBRE D'HONOR de la Fundació Orfeó Català-Palau de la Música Catalana per la temporada 2002-2003 i PATROCINADOR de la VIl Temporada de "Concerts Simfònics al Palau". El conveni de col-laboració ha estat signat pel Sr. joan Corominas i Vila, President de la Fundació Banc Sabadell i el Sr. Fèlix Millet i Tusell, President de Fundació Orfeó Català-Palau de la Música Catalana. Va assistir a la signatura el Sr. Miquel Molins i Nubiola, Director de la Fundació Banc Sabadell. .-----------· Amb aquest conveni la Fundació Banc Sabadell expressa, una vegada més, el seu ferm suport a la cultura . ·----------~ 17 6 17 Aquest Nadal, el cine arriba al Liceu. Per primera vegada i fins al 1 2 de gener, a la sala del Liceu es projectarà en pantalla gegant l'òpera La Traviata, de Giuseppe Verdi. Ara ja pots gaudir per només 4 euros d'una de les representacions més populars de l'escena operística. Desembre Diumenge 22 a les 11 hores Dijous 26 a les 19 hores Dimarts 31 a les 19 hores Gener Dimecres 1 a les 19 hores Diumenge 5 a les 11 hores Dimarts 7 a les 19 hores Diumenge 12 a les 11 hores Venda de localitats (numerades) Taquilles del Uceu de dmuns 9 d;ven<k de 14 a 20.30 hores. O { ) Gran Teatre del Liceu ServiCaixa 902 33 22 11 servicaixa.com lnformadó 93 485 99 13 www.lioeubarcelona.com I Apoteosi pianística Palau 100. Orhestra Sinfonica di Milano Giuseppe Verdi. Nelson Frcire, piano. Dir.: Riccardo Chailly. A. Mos· solov, S. Rakhmàninov, S. Prokófiev. Palau de la Música Catalana. 14 d'octubre de 2002. per F. TAVERNA-BECH és que l'espectacular versió de l'interessant poema descriptiu La foneria d'acer d'Aleksandr Mossolov o la brillant lectura de la suite del ballet Romeo i ]uliela de Sergi Prokófiev, del concert de presentació de l'Orquestra Sinfonica di Milano cal fer èmfasi en la interpretació del Concert per a piano i or- M ques/ra núm. 2, en Do mellOr, op. 18 de Serguei Rakhmàninov. Amb tot, abans de comentar aquesta impressió cal reconèixer que amb la perspectiva de setanta-cinc anys i veient com han anat desenvolupant-sc els esdeveniments els daners cent anys, podem considerar l'obra "siderúrgica'' dc Mossolov com una curiositat més anecdòtica que no pas veritablement documental d'uns temps en els quals la vida soviètica suscitava l'interès dels "progres" dels anys vint. Diguem també que a cada nova audició de la música de Prokófiev, ens adonem que el seu art prodigiós ens impressiona per la seva estructura lineal, és a dir, una melodia acompanyada nítidament d'una har· monia brillant, i la virtuosística intenció del seu discurs, no pas per un possible contingut metalisic o sentimental. D'altra banda, l'orquestra italiana, en què predomina la joventut, va revelar una excel· lent qualitat, però sense arribar a extrems excepcionals, valoració en la qual també s'ha d'incloure Ja labor del director Riccardo Chailly, certament apassionada i extravertida, però més aviat orientada a l'impacte sonor que no pas al detall simplement emotiu. Dit això, o més aviat, escrit això, ens quedem com a moments memorables del concert amb l'audició de la pàgina concertant de Rakhmàninov, veritable testimoni del cosmopolitisme de les primeres dècades del segle X\. que, tot respirant encara els efluvis d'un romanticisme intens, ja deixa albirar les audàcies que, amb una profunda vocació de ruptura amb el passat, es manifestaven no solament en la música sinó també en la resta de les ans. Cettament, és una partitura curulla dc tòpics pianístics, d'un sentimentalisme a flor de peU, i que tanmateix pot emocionar-nos pel que significa d'evocació d'un món aristocràtic que eslava en crisi i que canvia per moments, davant d'unes inquietuds dc major entitat social. Es veritat que el Concert de Rakhrnàninov és una obra emblemàtica i que admet lectures de molt diferent intencionalitat, però són poques les que assoleixen posar de manifest el seu clímax apoteòsic quant a culminació d'una època -la romànticai quant a plantejament virtuosístic -el piano com a con· ductor del discurs, aU10ra que l'orquestra. més que acompanyar-lo, el motiva en la sc· va efusió de sentiments-. i cal també un solista de consumada i brillant tècnica, i alhora flexible però implacable amb les seqüències vitals del ritme. i igualment dotat d'una fantasia lírica per revestir de matisos, transparències i contundències la constant inflexió discursiva del so. 1 tot això definia precisament l'art de Nelson Frcire, pianista generós en l'eloqüència del fraseig, subtil en la respiració i la sonoritat amb la qual va saber proporcionar calidesa i comunicabilitat a l'obra, tot establint amb Chailly i els músics dc l'Orquestra Giuseppe Verdi un profund clima poètic per emocionar el públic que omplia el Palau. 218 Amb butllofes a les mans Alvio Ailey American Dance Theater. Direcció: Judith Jamison. Coreografies: AJonzo King, Judíth Jamison i AJvin Ailey. Gran Teatre del Liceu. 24 d'ocubre de 2002. U na certa sensació contradictòria, m'ha deixat l'espectacle amb el qual s'ha presentat al Liceu l'esmentada Alvin Ailey American Dance Thcater. J expresso això, malgrat el títol, perquè gairebé de manera literal els espectadors ens vam fer butllofes a les mans, en p~mer 1loc de tant d'aplaudir al final de l'cspectcle, i en segon perquè el ritme de la darrera part de la coreografia Revelations i la propina posterior no van deixar ningú amb les mans plegades. Però tanmateix, un clima diferent havien deixat les dues coreografies anteriors, totes dues molt recents: Fo- 1/owing the Sublle Currenl Up~tream té dos anys de vida 1 Here... Now només un, !llalgrat el seu notable valor l~trinsec. Aquí vam gaudir duna companyia en la qual els components tècnics, la netedat depuradíssima de la tècnica dels ballarins i un suport força manifest en la dimensió fisica, es trobaven per damunt de la capacitat de crear una autèntica tensió emo- ~ ti va. Coreografia de base ; abstracta la primera i figura- ~ ¡,..._ _......J. tiva la segona -en el seu inidentificació amb les essèntent una mica forçat de recies més íntimes de la commemorar la figura de l'alleta panyia, menen a uns resultats Florence Joyncr Griffitb-, toexcepcionals. Una vegada tes les virtuts exposades, en més ens trobem i se'ns preel límit tan excels en què es senta la constatació del tan van manifestat; no aportaven. cabdal pallimoni cultural que amb tot, res d'excepcional ha aportat la raça negra a la més enllà del goig d'una comcultura nord-americana. I panyia de gran nivell. com aquesta aportació ha asPerò amb Revelations, solit la dimensió universal; l'autèntica coreografia de recom ha entrat en l'imaginaferència del grup, es va prori identitari universal. duir l'esdeveniment. Es tracPer això l'obra, tota ella ta d'una proposta del creaconseqüència, tota ella imatdor de la companyia, Alvin ge d'una metarealitat cultuAiley, feta molt als inicis de ral que ha aconseguit -guala formació, en la qual el genyar-nosn a tots. al cap de ni del coreògraf i la capacitat quaranta anys després d'hade crear un cosmos de plena ver estat creada continua impressionant i colpint el receptor. Sobretot si compta amb una interpretació tan identificada, d'una tan plena identitat com la que en va fer la companyia. El gran dubte ara és saber quina és realment avui I'Alvin Ailey Dance Theatcr Company. Si té potència innovadora, no ben copsada en les dues primeres coreog¡·afies esmentades o si viu d'herències dc superació en aquesta oportunitat no albirada. Ens agradaria tenir ocasió d'escatir aquest gran dubte. 19 El goig d'Ariadne auf Naxos M atine aufNaxos de Richard Strauss. Llibret d'Hugo von Ho f· mannsthal. Heidi Brunner, Adrianne Piecwnka, Edita Grube· rova, Wolfgang Brcodel, Wojtiek Drabowicz, John Horton Mur· ray. Direcció musical: Friedrich Haider. Direcció d'escena: Uwe Eric Laufenberg. Producció: Gran Treatre del Liceu, procedent del Théatre de La Monnaie. Gran Teatre del Liceu. 19 d'octu· bre de 2002. per J. COMELLAS Aquesta ha estat una versió que ha tingut el mèrit de permetre'ns retrobar-nos de manera renovada amb aquesta òpera i sense trair ni pertorbar poc ni molt els seus valors més essencials. Un hom ha tingut la sensació que en aquesta Ariadne auf Naxos liceista, no s'escapava res no sols d'allò més fonamental del contingut, fins de tots els racons més amagats i subtils. Basant-se en un muntatge intel·lígent, carregat de llum i de color. jugant amb gran eficàcia el fi i relliscós terreny de la doble representació òpera-teatre. ha sabut crear un espaí de trobada ben resolt. Malgrat que en alguns casos faltava una certa dosi de credibilitat dramatúrgica - a vegades hi havia un cert punt de cosa forçada-, sobretot pel que fa a entrades i sortides d'escena, més que no a l concepte de la versió en si mateix. Perquè en una obra de les característiques d'aquesta, vegades l'art supera la realitat a ser realista, valguí la rt:dundància. just a l'inici dc la representa· cíó del pròleg s'estableix un diàleg entre el mestre de mú· sica i el majordom, en el qual aquell es dol que en un mateix i noble espai es representi òpe· ra seriosa i un espectacle vuJ. gar de teatre. I, indignat. li diu: '"Això no pot ser." I encara després, hi insisteix, imperatiu: A '"¡No ha de ser! (... )Això, el compositor 110 Ilo permetrà mai dels mais!·· Com és ben 218 sabut, aquesta mateixa polè· mica es va descabdellar just al cap de vint-i-quatre hores amb motiu d'un recital d'una coneguda folklòrica. Esmentem el fet com a curiós, sense entrar en la polèmica perquè no correspon aquí de fer-ho. Aquí correspon tractar d'un bellíssim espectacle operístic, basat en una òpera esplèndida, molt ben resolta damunt l'escenari líceístíc. la dramatúrgia constitueix un fet cabdal. l no tant en el sentit de voler mostrar aspectes amagats de l'obra -que aquests resten molt clars malgrat la seva complexitat i ri· quesa-. sinó en el de. precisament, afavorir que aquesta riquesa nueixi de manera natural, sense més pretensions. I això, crec que ha estat molt ben aconseguit. Com que a més, s'ha comp· tat amb un excel·lent quadre d'intèrprets, l'esplendidesa dels valors de l'obra han acabat manifestant-sc de manera plenament satisfa ctòria, tal com he apuntat abans. Com que el paper de Zerbinetta fou encarregat a Edita Gruberova, ja es podia esperar si no tot, sí bona part del que va passar. Sobretot si -al·licient afegit-, commemorava un quart dc segle de presència més o menys continuada al Liceu. En acabar la llarga i difícilíssima ària amb recitatiu previ "Grossmiichtíge Prinzessin~. els liceistes de pro, sobretot els ··purs~. però de fet tots, es van llançar amb cos i ànima a sadollar d'afecte desbordat la cantant. Fins i tot amb llençament d'octavilles de color que recordaven l'esmentat quart de segle dc continuades satisfaccions ofertes per la cantant eslovaca. I que quedi clar que per a mi va lluir més cant que música; més ofïci fins als límits de l'impossible, que no pas autèntica e>.-pressió. I disculpeu sí caic en un cert terreny herètic. La resta del repartiment va tenir en la soprano canadenca Adrianne Pieczonka una Ariadne que va servir amb molta exactitud el doble paper, tot matisant en cada cas els trets essencials del seu personatge. També va excel·lir Heidi Brunner en un paper de Compositor ple de matisos i de riquesa interpretativa. A un artista com Wolfgang Brendel, per força li havia de venir petit el seu Mestre de Música interpretat amb una suficiència aclaparadora. També l'orquestra es va afe. gir a la celebració. amb un treball equilibrat. a vegades pol· ser una mica pla, però en tot cas cercant i trobant bàsicament la difícil pirueta estilística que en el pla musical comporta aquesta obra. I no cal dir que en això també hi va tenir força a veure la batuta de Ri· chard Haider, un músic operistic d'ofici segur, en aquest cas potser més brillant que en aJ. tres ocasions anteriors. Decker triomfa amb La Resurrecció de Mahler Temporada OBC. Orfeó Català. Isabel Monar, soprano. Cha· riklia Mavropoulou, mezzosoprano. Dir.: Franz·Paul Decker. Mahler: Simfonia núm. 2 "Resurrecció". L'Auditori. 6 d'octubre de 2002. per LLUÍS TRULLÉN uan Franz-Paul Decker dirigeix l'OSC en obres simfòniques de Gustav Mahler i de Richard Strauss, el concert pren una dimensió en què les partitures assoleixen una transcendència que les enlaira per sobre del mer fet interpretatiu. Hi ha una càrrcgu emotiva, de coneixement, dc sensibilitat, de t.!cnica orquestral que s"encamina sempre cap a una direcció inequívoca: la de fer quelcom transcende nt, una lectura íntel· lígcnt sempre dirigida a asso lir tot el significat que envolta la simfonia en qüestió. La interpretació del corpus simfònic de Mahler, i concretament la Simfo11ia 11úm. 2, pot enfocar-sc des de diversos punts dc vista: lnbal, Solti, Neumann, Jansons, 1-laitínk, Sinopoli, Bcmstein, entre al- Q 20 620 tres directors, n'han ofert ver· sions bé seguint la recerca de la sonoritat brillant, punyent i colossal de les orquestres nord· americanes. bé cercant el temperament i la sonoritat menys vehement que caracteritzen en línies molt generals les versions de les orquestres centreeuropees. Plantejaments, que a banda de sonoritat, també recalen en la seva major o menor transcendència, força in· terior o sentit discursiu de l'obra. I Decke1~ com a gran director mahleirà, sap com assolir· ho de l'OrquestTa, que tan bé coneix la seva demanda de so i de contingut. L'Orquestra, un fantàstic Orfeó Català i una destacada intervenció de les veus d'(sabel Monar i de la mezzo Chariklia Mavropoulou, van endinsar-se en l'univers mahlerià de la Segona plantejat per Decker sobre uns paràmetres admirables. La Segona, com tantes altres obres de Mahler, té la mort com a rerefons; el compositor, sobre els poemes de Klopstock, va afegir-hi Ics pm·aules: ''Moriré per viure". La Simfonia núm. 2, amb l' inevitable destí de l'home -única possibilitat d"alliberament-, amb una problemàtica que només pot resoldre la resurrecció, és, doncs, una obra que planteja un rerefons evident que sempre envoltarà el corpus simfònic mahlerià. Decker s'endinsa en el con· tingut extramusical, busca l~e~· pressió, la força interior. la línta melòdica i harmònica que a1•an· ci sense fissures. I en el concert tot va transcórrer amb una in· terpretació punyent, ínterioris· ta, intima, amb una visió que tendí a la sonoritat delicada d'u· na lúlia d'acord amb les versions cent1-eeuropees i amb la càn-egn de tensió en el discurs que re· flectia tota la dimensió musical i extramusical que Mahler l'a plasmar en aquesta complexa Segona Simfonia. Retrobament emocionat de Berganza amb el Liceu Recital Teresa Berganza, mezzosoprano, i Cecilia LaviUa, soprano. Juan Antonio Alvarez Parejo, piano. Obres de diversos autors. Gran Teatre del Liceu. 17 d'octubre de 2002. per ROBERT BENITO a nova etapa del coliseu de les Rambles s'està ca racteritzant aquests primers anys per una sèrie dc retrobaments de grans figures de la lítica amb el seu públic. I això, a banda d'un programa curiós, va ser el que quedarà d'aquest mutu sen timen t d'agraïment que es va viure en la gran sala del Liceu en acabar el concert de Teresa Berganza. Després del seu debut fa més de trenta anys, en aquesta ocasió la presència de Ja mezzo tenia un al·licient doble, un programa interessant i compartir escenari amb la seva filla, Cecilia Lavilla Berganza. El programa va ser un recorregut per les diverses etapes de la història del cant, des del naixement de l'òpera arn b obres de Monteverdi fin s a la música folklòrica dels cants moravians de Dvorak o la mélodie francesa de Massenet. Tot això amb la formació de duel de cantants amb acompanyament de piano. Evidentment, l'evolució natural i temporal d'una veu va quedar palès en el decurs del recital. La que va ser una dc les millors intèrprets de Rossini i Mozart conserva el gust en el cant i un timbre fosc i vellutat que la van fer única en la interpretació d'aquest repertori dintre de la seva corda de mezzo, però també es van evidenciar problemes en l'emissió del registre agut i de domini del fia to. Per la seva banda, la veu dc la soprano Cecília Lavilla va sorprendre gratament l'auditori per la seva seguretat d'emissió i un material que sense ser gran en volum sí que és ric en matisos d'expressió, i sobretot en adaptació als diversos estils interpretats. Un altre aspecte que en cal destacar va ser la perfecta entesa entre ambdues cantants tant en l'aspecte musical, amb un empastament impecable, com en la L complicitat escènica. De les tres peces del geni de Cremona que van obrir el programa, va destacar el duo "Pur tu miro" de l'òpera L'incoronazione di Poppea, amb una dissonàncies buscadament expressives, per passar a l ple barroc de Handel amb "Screzando sul tuo volto" de Rinaldo, en què va tomar a esdevenir palpable la facilitat per al virtuosisme i l'ornamentació de les dues cantants, tot i que amb algun problema d'ajustament en el tempo amb el pianista. El classicisme va tancar la primera part amb tres obres de PaisieUo, Haydn i Mozart, en què van demostrar l'elegància del cant d'aquesta època, amb una línia de cant sòbria i una expressió continguda. El segle XIX i la seva música de sala van configurar la segona part del recital, amb autors tant del romanticisme alemany -Mendelssohn-, com francès, amb obres de Massenet i Gounod amb una clara influència d'un cert espanyolisme importat i cultivat pel gran cantant García a les sales parisenques de l'època. Quatre cançons eslaves de Dvorak van posar la nota més teatral d'aquesta segona part, que va anar in crescendo, per acabar el concert amb la igualment teatral L'inconstan:a d'Irene de Donizetti, que a tall de paròdia dels vicis i despropòsits canors de les dives de l'època recrea amb adorns i fraseig una mala interpretació de l'estil operístic italià de meitat del segle XIX:. L'aplaudiment de públic a cantants i al pianista Juan Antonio Alvarez Parejo, que no va passar de discret, ens va oferir l'oportunitat de quatre bisos dels més coneguts, des de Ja barcarola de ls Contes d'Hoffmann d'Offenbacb, en la qual va destacar novament Ja delicadesa, la recerca de diferents colors sonors i la cura en l'emissió d'uns pianissimi exquisits, per pas- sar després a l'havanera de l'òpera de Pcnclla O. Gil d'Alcalà, i acabar amb Ics divertides obres dc Rossinni Regata veneciana i e l sempre reeixit Duo dels gats. Va ser un concert emo- cionant en què es va demostrar l'afecte del públic cap a la mezzosoprano, que tant ha fet per la música - ja sigui operística com cançó de concert- i per a la divulgació de la música espanyola. Un subli1n Brendel recrea música de Haydn, Mozart i Beethoven lbercamera. Alfred Brendel, piano. Haydn: Sonata en Sol menor Hob. XVI/44. Mozart: Fantasia en Re menor, Sonata en La menor K. 310. Beethoven: JJ Variacions sobre un vals de Diabelli. Palau de la Música Catalana. 6 de novembre de 2002. per LLUÍS TRULLÉN D eixant de banda les Ba- gatel·les op. 126, les Variacions sobre un vals de Dia belli constitueixen el testament pianístic de Beethoven. Escrites entre 1819 i 1823, i contemporànies de Ics tres dan·eres S01wtes per a piano o la Simfonia núm. 9, les Dia bel/i són portadores de lo· tes les connotacions d'cseliptura musical del darrer Beethoven. Aquestes "variacions alterades" -esment que el mateix Beethoven fa en la partitura amb referència tant a l'ús constant d'alteracions (malgrat que totes Ics variacions estan escrites en la tonalitat de Do major) i als canvis ñtmics (ja el tema del vals passa en breus moments d'un ritme 3/4 a un 4/4)-. constitueixen un monument pianístic de primer ordre i, com les Variacions Goldberg dc Bach ,adquireixen una profunditat musical que assoleix la dimensió de transcendent. Recrear les Diabelli -que en tan poques ocasions es poden escoltar en directe- esdevé un treball gairebé titànic, no només per una durada que depassa l'hora. sinó per poder assolir tota l'essència musical que ofereix aquesta obra mestra del piano. Però el pianista que interpretava les Diabe/li era Alfred Brendcl: el gran mestre dc la recreació dc la música de Schubert, lladyn, Mozart i Beethoven. Tècnica "listziana", elegància, rcnex.ió. profunditat, saviesa i una nitidesa en el fraseig que permetia discernir cadascuna de les notes amb una claredat i precisió absolutes. Passatges fugats recreats amb naturalitat, pianissimi subtils, forts portentosos, legatos rcfinadíssims, notes ornamentades t!'actades amb summa delicadesa ... , tot convergia per recrear un Beethoven profund, serè. per moments amb la subtilitat del pianisme vienès, per moments amb la vehemència i l'apassionament del piano del segle XIX. Uns Diabelli magistrals per la claredat d'idees, per l'expressió i per una subtilesa interpretativa encisadora. Però Brendel abans havia recreat la Sonata en Sol menor de Hadyn i la Sonata en La menor i la Fantasia en Re menor de Mozart. La seva sonoritat mai no resultava excessiva, per no trencar la puresa de línies d'aquestes obres que tenen com a nexe l'ús de la tonalitat menor i un estil musical, en el cas de Haydn, vinculat a l'Sturm und Drang, i en el de Mozart a un dramatisme subtil proper als seus moments operístics més intensos. Brendel va endinsar-se en la puresa del fraseig, en els mezzoforte refinats d'una elegància encaminada a la recerca constant del contingut de l'obra. Van ser unes interpretacions que, per la seva di· mensió musical, només estan en mans de pocs mestres del teclat. 21 621 Debut exitós de Marisa Martins i el Cor de Cambra del Palau amb Bieito El barberillo de l.Avapiés de Francisco Asenjo Barbieri. Orquestra Simfònica de Galícia. Cor de Cambra del Palau de la Música Catalana. Marisa Martins. Cannen Gonzalez. Marco Moncloa. Alejandro Roy. José Antonio López. Dir. musical: Víctor Pablo Pérez. Dir. d'escena: CaiLxto Bieito. Palau de l'Òpera de la Corunya. 10 d'octubre de 2002. per R. BENITO om en gairebé totes Ics produccions dirigides per Bieilo, s'havia creat una certa expectació de totes les parts implicades, públic i intèrprets. Hi havia diverses raons: quant al públic, pel fet d'incloure una de les millors sarsueles del segle XIX, El barberillo de Lallapiés, en la temporada d'òpera en què se celebra el seu cinquantè aniversari i més encara amb un polèmic director i muntatge que. tot i ser original del Teatro de la Zarzuela i reposat en la Maestranza de Sevilla des de fa ja quatre anys, ha estat font de polèmica. I pel que fa a intèrprets, pel'qUè tant el cor com la protagonista, la mezzo Marisa Marlins, que encarnava la Paloma, suposava el primer contacte amb el regidor abans de la seva presentació amb el Don Giovanni al Teatre del Liceu. El resultat va ser una representació plena de dinamisme, amb espuma escènica i alt nivell musical. En aquest fresc entre Goya i contemporani en què Bieito situa acció i personatges se'ns mostra com les preocupacions, els pensaments polítics i les actituds no han canviat gaire des de la visió del segle XVIII en què es desenvolupa l'acció, del segle XIX en què escriuen Larra i Barbieri o el segle XXJ, en què ho va 1-ebre el públic dc la Corunya. Amb un únic decorat circular a tall de cases amb innombrables portes i finestres té lloc la sàtira d'aquesta revolució popular dirigida pels nobles i encapçalada pel Fígaro de Lavapiés, el barber Lamparila, encarnat per un jove baríton. Marcos Moncloa, que ja va debutar a Barcelona en la primera sm·suela dirigida por Bieito, La verbena de la Paloma, i que va donar al seu personatge la gr<lcia que necessita, a més de qualitat musical en una tessitura tibant per a la seva corda. La parella formada per Carmen Gonzalez (marquesa) i Alejandro Roy (Don C 22 622 Luis) van complir amb la seva comesa, tant vocal com escènica, juntament amb la resta dels comprimaris. Paloma, la protagonista de l'embolic, va ser encarnada per Marisa Martins, que es va saber abocar completament al paper i el gènere (en què debutava), i va donar musicalment tota la bellesa de la seva veu en les nombroses intervencions musicals i va recrear teatralment un personatge entre pinxo, tendre i amb moments fins i tot dramàtics, seguint les directrius de Bieito. que convertí el tradicionalment encartonat en quelcom viu i pròxim al públic. Va sorprendre, a vegades, el petit accent argentí original de la cantant en el personatge, aspecte que cal vigilar en aquest gènere tan localista. En la major part de les obres de Barbieri el cor no és un afegit, sinó més aviat protagonista de la trama, com en aquest títol. tan omnipresent de p1incipi a final d'una forma tan vital com dinàmica gràcies a la coreografia de Ramon Oller. El Cor de Cambra del Palau va debutar també en el gènere de la sarsuela amb gran lliurament en aquesta versió gairebé de musical americà. Des del número inicial va ser tota una descàrrega d'energia, passant per l'humor dels barbers clients. les exaltades seguidilles i jotes, 1a delicadesa insinuant del cor de costureres, com el final absolutament de follia. Els pocs desajustaments musicals van venir més de les composicions escèniques que no de la qualitat musical a què ens té acostumats aquest cor. Sense ser una partitura complexa, cor i orquestra van recrear l'espurna que té aquesta música tan castissa i a vegades italianitzant de la mà del camaleònic Víctor Pablo Pérez, que ja la va enregistrar amb la Simfònica de Tenedfe. En resum, una producció d'èxit que per al qui signa és del poc salvable del regidor en les seves incursions en el món musical. Cascioli i la Chamber Orchestra of Europe obren la temporada Ibercamera lbercamera. Chamber Orchestra of Europe. Gianluca Cascioli, piano. Dir.: Janos Fürst. Txaikovski: Serenata per a cordes. Mendelssohn: Concert per a piano núm. 2. Dvorak: Sim· fonia núm. 7. Palau de la Música Catalana. 24 d'octubre de 2002. per LL.T. L a temporada I be rea mera al Palau s'inicià amb un canvi dc darrera hora. El director Paavo Berglund no va poder dirigir l'Orquestra de Cambra d'Europa -de la qual és titular- per motius de salut i el mateix dia del concert lbercàmera es va posar en contacte amb el director Janos Fürst, per dirigir aquest programa, que comptava amb la presència de Gianluca Cascioli per interpretar el Concert per a piano núm. 2 dc Mcndelssohn. L'orquestra, realment espectacular per la seva homogeneïtat dc so, pel seu equilibri entre seccions, per la força dc contingut que sempre extreuen de les partitures que interpreten, va oferir sense director la sempre atractiva i romàntica Serenata per a cordes de Txaikovski, en una versió lírica, melòdica, que incidia amb uns tempi propensos a la rapidesa en tota la força expressiva que emanen de les quatre seccions de l'obra amb el seu meravellós uvals" o la seva nostàlgica ''Elegia". Després, amb Fürst al capdavant de la formació i amb Gianluca Cascioli al piano, el públic del Palau va poder escoltar el segon Concert dc Mendelssohn, obra que el compositor va escriure en la seva època al capdavant dc l'orquestra de la Gewandhaus dc Leipzig. El que més fascina dc Casdoli és la seva facilitat interpretativa, la seva naturalitat, com si tota partitura que passa per Ics seves mans no fos portadora de cap tipus de dificultat tècnica, i tota la face- ta interpretativa es dirigís a una recreació plena de naturalitat de l'obra. El seu pianisme sembla fruit d'una im· provisació, d'un cert distan· ciament, d'una manera en l'actitud gairebé indiferent a l'hora d'interpretar. Però res no és així; tot es fonamenta en un treball aprofundidssim, que no deixa escapar ni una sola nota, que no abandona mai cap detall de l'obra i que fra· seja d'w1a manera espectacu· lar. No va ser un Mendelssohn impetuós ni vigorós. Tot nuïa amb una naturalitat musical més propera als cànons ciàs· sics que a un vigorós roman· ticisme. Reflexiu, cerebral, calculador, precís, tot dirigit a la recerca d'un contingut musi· cal plantejat des d'una serenor pròpia gels grans mestres del teclat. Exit interpretatiu que va tenir com a bis el Vals en Mi bemoll de Chopin, amb una recreació espectacular per la seva velocitat, nitidesa dc sonodtat en els seus constants ornaments i - ara sí- amb la càrrega romàntica que posse· eix aquesta obra mestra del piano del segle XTX. L'orquestra, esplèndida en tot moment, va recrear la Sim· fonia núm. 7 de Dvo!1Ík amb força expressiva i detallista amb una sàvia direcció de Fürst. L'"Scherzo" i el"Finale allegro" van esdevenir e_ls punts àlgids d'una recreaciÓ apassionada en la qual va que· dar palès l'alrissim grau inter· pretariu d'una formació inte· grada per una cinquante~a de músics i que durant mes d_e vint anys d'històiia ha assoht uns èxits constants en les se· ves actuacions en els festivals i cicles de concerts més relle· vants d'Europa. Al Ayre Español recrea Júpiter i Semele al Palau Temporada Euroconcert. AJ Ayre Español. Dir.: Eduardo López Banzo. Júpiter i Seme/e de Lliteres. Palau de la Música Catalana. 22 d'octubre de 2002. per LL.T. l cicle Euroconcert va obrir la seva temporada de concerts amb la sarsuela barroca espanyola júpiter i Seme/e dc Lliteres, una obra estrenada l'any 1718 i E que recull amb la temàtica del tema mitològic la influència de l'òpera italiana, amb les característiques àries da capo, cors i moments parlats - a la manera del singspiel alemanyi unes tonades característiques de la música popular espanyola del segle XVIII. Aquesta sarsuela. la darrera dc la producció de Lliteres i estructurada en dos actes. és per la seva durada (unes dues hores) i per sobre de tot per la seva alttssima qualitat musical, una obrd mestra, que res no té a envejar al llegat de les òperes del segle XVIII basades en temes mitològics, estructurada amb els característics procediments dc moments parlats (fil argumental) i passatges dc rencxi6 o de plasmació de sentiments (àries). Dur a terme una obra d'unes dimensions musicals certament rellevants només es pot fer amb les garanties que ofereixen intèrprets i musicòlegs dc la categoria de López Banzo, fundador del conjunt Al Ayre Espanyol, guardonat internacionalment i present en els festivals de música antiga més destacats d'Eu- ropa i Amèrica. Les veus de Marta Almajano, d"una puresa i sensibilitat prou conegudes tot recreant el personatge dc Júpiter. la categoria de Núria Rial com a Juno -esposa dc Júpiter-. la reconeguda veu de Lola Casariego, una mezzo idònia per afrontar coloraturas, o la te-atralitat i dots teatrals d'un magistral Jordi Ricart en el rol de Satiro, van sobresortir en un equip vocal completat per les veus del contratenor José Henàndez, Rosa Domínguez, Luz Martín i Virgínia Ardid, que va encamar el rol parlat de Semele amb uns dots teatrals més que evidents. Música refinada i alhora espontània i dúctil, direcció equilibrada i plena de força expressiva de Banzo. color orquestral sempre ple de matisos a càrrec d"una orquestra integrada per veritables experts en el camp de la música antiga... van donar vida novament a una de les partitures més destacades del llegat del compositor mallorquí Antoni Lliteres, un dels autors hispànics més preuats. .................................................................................................................................................................................................................................. ~· · ············· El Primer Palau, una iniciativa amb ressò El Primer Palau. Orquestres: BCN SiJúoruetta i Orquestra Simfònica del Vallès. Pianista col·laborodor: Plomera Mangova. Directors: Francesc Llongucres i Guerassim Voronkov. Acordió: Javicr Aroccna. Oboè: Josep Domènech. Pianistes: Fernando Castellano, Alex Alguacil, Maria Figa Vacllo i Juan Cari os Rodríguez. Percussió: Joan Marc Pino. Tenor: Alex Vicens. Violoncel: David Apcllaniz i Póvel Gomziakov. Violí: Elena Mikhailova. Palau de la Música Catalana. 2, 9, 16 i 30 d'octubre de 2002. per F.T.-B. T ant pel que fa a l'assistència de públic com per la participació de joves intèrprets, es pot dir que el cicle El Primer Palau ja és una de les manifestacions concertístiques que ha arrelat fermament en el nostre panorama musical. ~scoltar una sèrie de joves 1 preparadíssims intèrprets que afronten emocionats i amb veritable il·lusió el seu primer concert en una sala de tanta solera com el Palau de la Música ós, per a e lls, una vivència inoblidable i irrepetible que forçosament ba de marcar la seva futura trajectòria. D'alguna manera, en aquests concerts es respira un ambient i una tensió que difícilment podem La violinista Elena Mikhai'/ova vn gllallyar el Pl"emi El Primer Palau copsa1· en l'actuació de l'artista que ve precedit d'un llarg prestigi i que per a ell, tocar al Palau, significa un altre acte en la seva trajectòria desplegada tot al llarg dels anys i en un seguit d'auditoris de brillant tradició musical. És així com pàgines tan conegudes com les de Mozart, Bach, Beethoven, Brahn1S, i, entre d'altres, Vei·di i Puccini, amb la visió d'aquests joves músics semblen prendre una vitalitat expressiva que s'allunya del pur joc de l'alambinació virtuosística i manifesten novament aquella profunditat creat.iva i poètica que va més enllà del temps i de la historicitat. D'alguna manera, el debutant tracta de comunicar-se amb el públic i expressar la seva emoció davant d'un text. Veritablement, l'oboista Josep Oomènech, el percussionista Joan Marc Pino o l'acordionista Javier Arocena, com també els pianistes Fernando Castellano, Maria Figa i Juan Carlos Rodríguez, o bé el tenor Alex Vicens, i la violinista Elena Mikhanova i el violoncel·lista Pavel Gomziakov van establir un nexe efusiu entre la música i els oients per donar vida i vigència a uns pentagrames que, no per haver estat concebuts en temps pretèrits, van deixar de manifestar la vigència del seu contingut. 23 623 Una Butterfly plena de sorpreses agradables Òpera a Catalunya. Madama Butterfly de Puccini. Miki Mori. Albert Montserrat. Lluís Sintes. Eun-Seo Koo. Josep Ruiz. Manuel Esteve. Bonifacio CarriUo. Montserrat Bella. Orquestra Simfònica del Vallès. Cor dels Amics de l'Òpera de Sabadell. Dir. musical: Manuel Valdivieso. Dir. d'escena: Carles Ortiz. Teatre La Faràndula de Sabadell. 27 d'octubre de 2002. Ruiz, experimentat professional en aquesta mena de papers secundaris. El baríton Manuel Esteve va fer el doblet de comissari i princep Yamadori, tol destacant en aquest últim personatge, que en la majoria de Ics produccions passa desapercebut i que ell va saber dotar d'una tendresa i un dramatisme tant vocal com escènic digne de ser remarcat. L'altre gran protagonista de la nil va ser l'Orquestra del Vallès, que va sonar com no l'hem sentida mai; segura, afinada i expressiva, conduint el drama a Ics darreres conseqüències musicals gràcies a la batuta del jove però gran músic Manuel Valdivicso. No es pot dir el mateix del cor, que en Ics seves curtes intervencions va sonar desafinat i va calar en el nocturn intern i poc creible en la seva apari: ció del primer acte. com si ells mateixos no estiguessin dins dels seus personatges. lla cau. sa no crec que fos la direcció escènica de Carles Ortiz, que debutava amb l'obra en l'àm. bit professional i que va resultar més que correcta i aportà petites noves idees que enriquien la concepció de l'obra. Igualment cal felicitar l'escenografia: funcional, senzilla i tradicional, d.e Jordi Galobart, un aln·e dels ¡oves valors per què s'aposta en aquesta nova etapa dels Amics de l'Òpera de Sabadell. Així, doncs, felicitats per aquesta sorprenent Butterjly que ha obert aquest feliç aniversari. Emocionada pavana per a Xavier Montsalvatge Temporada OBC. Anna Feu, soprano. Marisa Marlins, mez· zosoprano. Dir.: Franz-Paul Decker. Ravel, Montsalvatge. L'Auditori. 19 d'octubre de 2002. per R. BENITO o ha pogut començar millor la temporada de celebració per als Amics dc l'Òpera dc Sabadell. Si f11 vint anys en alçar-se el teló amb aquest mateix títol començava una iniciativa amb molta il·lusió. incertesa i esforços, això no ha canviat, i sí que s'ha demostrat en aquestes dues dècades la validesa de la idea i de l'cxpcliència, que ha portal a un present brillant. Aquesta Bullerfly, la quarla producció ( 1982, 1987 i 1993) ha estat rodona en diversos aspectes: vocalment ha resultat interessant per l'aposta en l'elecció dels cantants, i amb una sensibilitat exquisida en la direcció tant escènica com musical. tol oferint un resultat notable i emocionant, que és el que Puccini pretenia amb la seva estimada geisha. L'elecció dc ducs orientals per als papers femenins titulars, a més d'un encert estètic ha suposat un encert musical i, sobretot, escènic. La CioCio San dc la soprano Miki Mori, que debutava en el paper, va ser tota una recreació del personatge. Des de la innocència dc la seva entrada a escena li ns al suïcidí final, vam veure una evolució tant en la forma dc cantar com, sobretot, d'actuar i sentir el personatge que l'avalen com un dels seus personatges fetitxe. Veu gran però de línia acurada i es- N 24 624 pecialment de gran expressivitat, amb un timbre càlid, ens va fer gaudir de cada intervenció des d'un esperançat '·bel di vedremo" fins als duos més passionals del p1imer acte o els tràgics del tercer. La Suzuki d'Eun-Seu Koo va ser tota una sorpresa. Posseeix un instrument privilegiat tant en volum com en color. De gran projecció i dicció acurada, va enamorar la platea amb un somriure i una pau úniques en aquest personatge des de la scva aparició en escena fins a posar el cor en un puny en el quartet final del tercer acte. Albert Montserrat va afegir més sorpresa a la producció, ja que fins fa poques dates prometia com a bariton i en aquest títol va fer el seu debut com a tenor en el complicat rol de Pinkerton. A pesar d'un cert estatisme escènic. comprensible, d'altra banda, la part vocal va resultar segura en tot moment, tant en la llarga intervenció del primer acte com en el tercer. El Sharpless de Lluís Sintes no va ser cap sorpresa sinó un fruit més de la bona etapa que està travessant el baríton menorquí de gran tècnka vocal, gran gust musical i exquisida presència escènica, i que va saber donar a l'ambaixador el toc apropiat d'intermediari entre el desvergonyiment del capità americà i la pietat per la desgraciada protagonista. El mateix es pol dir del Goro de Josep per F.T.-B. es de sempre estàvem acostumats a la presència de Xavier Montsalvatge i potser per aquesta raó la Sala Simfònica dc l'Auditori registrà una notable entrada de públic. Tingué raó el mestre Franz-Paul Deckcr de dedicar-li, al final del concert i amb emocionades paraules la Pavana per a una infanta difunta, però canviant-nc el títol pel de Pavana per a un home bo. I és que Xavier Montsalvatge, a més d'ésser un gran músic, era també un artista de prorunda humanitat. El concert havia estat projectat com una celebració del norantè aniversali del compositor, però la seva mort, esdevinguda el passat mes de maig, D va transformar-lo, tot respec· tant els desiijos del composi· tor en la programació, en un acte evocador de la seva ja impossible presència. Franz-Paul Decker, amb la inspirada coHaboració de l'or· questra, va oferir unes lcctu· res comunicatives i subtils en Ja coloració dels poètics Val· sos nobles i sentimentals. com també de La valse de Ravel. Entre les quals inserí una bri· llant interpretació de les obres montsa lvatgianes: Ref/exusobertura, la Simfonia de Re· quiem per a soprano i orques· tt·a, eh què destacà la intervenció de Ja soprano ~nna Feu, i les antològiques Cmea canciones negras. en les quals la mezzosoprasno Matisa Mar· tins va exceJ.Jir quant a colo: ració expressiva dels textos • en la intenció sensual del cant. CRÍTICA Da1ne Felicity Lott massa blana refman1enl expressiu, entre els quals. per damunt de tot Recital Felicity Lott, soprano. Malcolm Martineau, piano. Ravel, Bizet, Berlioz, Fauré, Debussy, Vaughan Williams, Strauss, Schumann, Brahms, Fauré, Saint-Saens, Wolf, Porter i d'altres. Gran Teatre del Liceu. 5 de novembre de 2002. L'heure exquise de Reynaldo per J.C.C. elicity Lott va tenir el bon gust i la intcJ.ligència d'oferir un recital amb un fil argumental molt concret -el pas de les hor·es dol dia-, que li serví per defugir els víaranys més tòpics en els quals cau sovint aquest tipus de manifestació. El fet d'antuvi contenia apriotismes netament positius, entre els quals, la notable varietat estilística, ja que aplegava compositors tan distants com Fauré i Porter, Schubert i Satie, Mahler i Ravel o Bizet i Roussel. ultra un aplec dc noms de força menor entitat. Això també es traduí en dissemblances temàtiques, malgrat la idea que presidia i titulava el recital-matís fins a un F cert punt secundari-, i fmalment en contrastos qualitatius que arribaren a ser evidents. Un tipus de recital d'aquestes caracteristiques exigí a l'exccl·lent cantant britànica un autèntic esforç en el pla expressiu per donar a cada composició el matís exacte i el contrast definitori i alhora diferenciador que exigia. Esforç gegantí, per al quall'exceHent tècnica vocal de la cantant i la classe i distinció tan explícita en ella no van ser suficients per superar. D'aquesta manera, el recital va resultar massa pla, massa poc sinuós i implicat, mancat de malícia; més en funció de les caracteristiques expressives personals de Ja cantant que de les exigències dels diferents temes. En la primera part la so- Hahn, i també \ 'espre deGabriel Fauré i Ahir em vaig despertar cap a mitjanit d'Hugo Wolf. I per prano va excel·lir de manera particular en un magníficament ben cantat Silent noon de Vaughan Williams que emergí del lo fred general, mentre que la segona part va resultar més víva, més implicada, per tant amb força més moments d'autèntica tensió i damunt de tot. un dels Quatre lieders d'Strauss que ofe1í com a propina i q ue interpretà. ara sí, amb tota la plenitud exla pressiva, sensibilitat i exquisidesa que demana aquesta part del cabdal aplec. Aquí, de manera definitiva . es va manifestar l'autèntica envergadura de la soprano britànica. Fóra un greu pecat no esmentar el sensibilíssim acompanyament de Malcolm Martineau . ................................................................................................... ............................................................................................................................................... ._ Música de cambra catalana Cicle Anna Ricci (ACIMC). Elisenda Cabero, mezzosoprano. Manel Cabcro, piano. Satie, Comellas, Valls, Mompou, Toldrà. Palau de la Mt'tsica Catalana (Sala de Cambra). 18 d'octubre de 2002. Jordi Masó, piano. Ricard Lamote de Grignon, Joaquim Homs, Enric Granados, Josep M. Guix, Frederic Mompou, Isaac Albéniz. Palau de la Música Catalana (Sala de Cambra). 25 d'octubre de 2002. per F.T.-B. H a estat lloable la iniciativa de l'Associació Catalana d'Intèrprets de batejar el seu cicle de concerts amb el nom d·Anna Ricci. ja que cUa va ésser la cantant que va estrenar gairebé absolutament l'obra lírica dels nostres compositors. Recordar-la per mitjà d'uns concerts protagonitzats pels nostres intèrprets i oferint les obres dels nostres compositors és una manera de fer no solament país, sinó també d'atorgar validesa a la trajectòria d'Anna Ricci, una veritable artista. La mezzosoprano Elisend~ C~bero i e l seu germà el PJamsta Manel Cabero van inaugurar e l cicle amb un recital que llevat d'unes personalíssimes cançons de Satie, estava dedicat a quatre com- positors catalans. De totes aquestes obres, els germans Cabera van oferir-ne unes emotives lectures que alhora posaven de manifest el particular estil líric de cadascun dels autors. Entre les poètiques melodies de Toldrà caldtia destacar Les garbes dormen al camp i Cançó de passar cantant i Vinyes verdes d'Eduard Toldrà, el cicle de cançons infantils Comptines de Frederic Mompou. el sabor popular en el seu vessant urbà del Vals de barri de Manuel Valls i la sèrie d e Tonadas de ultramar de Joan Comellas, mereixedora d'una més intensa promoció pel seu brillant i espontani lirisme. El segon 1·ecital del Cicle Anna Rícci, el va protagonitzar el pianista Jordi Masó. Una antològica versió dels Valsos poètics de Granados va constituir el punt culminant de l'ac- A dalt, Ell5euda Cabt.'ro i Manel Cabera. A baix, Jordi Mas6 pacta per la seva evocació nostàlgica de l'atmosfera de les fires de festa major. Després d'una interpretació de notables contrastos de les Va- tuació d'aquest jove i ja gran pianista que oferí l'estrena d'On rej7ection de josep M. Guix, pàgina d'interessant desplegament tímbric, com també unes singulars Tres peces breus de Joaquim Serra datades el 1932 i un sorprenent Vals del Car- rousel compost el 1934 per Joaquim Homs que im- riacions sobre un tema de Chopin de Mompou, el concert va acabar amb una brillant exposició de El puerto i El Albaicín d'lsaac Albéniz. 25 625 Brillant obertura d/ Avuimúsica Raimon, clàssics a seques Avuimúsica. Ensemble Ober l. Dir.: Nacho de P az. Anton Webern, Mario Ros, Joan Riera Robusté, Morton F eldman, Iann ís Xenalús. CCCB. 24 d 'octubre de 2002. Raimon, veu. Miquel Blasco, guitarra. Jordi Riera, guitarra. Joan Figueres, violoncel. Pep Coca, contrabaix. Cançons SQo bre poemes d' Aus iàs March , Anselm Tunneda, Joan Timoneda, Jaume Roig, Bernat Metge, Valeri Fuster, Franci Guerau, mossèn Es tanya , Jordi de Sant Jordi i Roís de Corella. Teatre Nacion al de Catalunya. I 7 d' octubre de 2002. Nncllo de PIIZ per F.T.-8. a VI temporada d'Avuimúsica, que s'anunciava com un cicle de nova música contemporània i que ha organitzat l'Associació Catalana de Compositors, no podia tenir millor començament: !"auditori del registrava una nodrida assistència de públic, el programa oferia inqüestionable interès i el grup Ensemble Obert dirigit per Naebo de Paz va manifestar un cxcel·lent nivell instrumental en unes puntua ls lcc!ures de Ics obres. El programa estava dedicat a posar de manifest els lligams entre la música i l'espai (arquitectura, pintura, escultura, literatura), un aspecte força interessant que ens mostra com la música. més enllà dc la intuïció i l'emoció, té molt a veure amb Ics proporcions matemàtiques i també com el seu temps pot entrar en relació amb les dimensions i els conceptes espacials d'altres manifestacions artístiques. Tres obres indubtablement emblemàtiques dels darrers cent anys donaven pas a ducs partitures en estrena absoluta de dos joves compositors en què es podia constatar aquesta possibilitat dc construir Ja música a partir d'idees espacials. Així, el puntillisme i la scrialització de tots els paràmetres que aplicà Wcbcrn en la seva Simfonia op. 2 de l'any 1928 va obrir el concert amb una correcta versió dc I'Ensemble Obert que Nllcho de Paz va puntuar amb admirables matisos i claredat dc gest. Tot seguit. el públic va escoltar Lament. una partitura escrita el 2002 per Mario Ros que in te- L ceca ressà pel seu equilibrat i imaginatiu joc de contrastos i la personal lluminositat del seu curs tímbric que envolta les líriques intervencions del violoncel solista. Three clarinets, cello & piano ( 1971) de Morton Feldman, amb una lectura dels intèrprets ben estructurada tant en dinàmiques com en la gradació de matisos va manifestar la simplicitat poètica en la qual estaven immergits en els anys seixanta els artistes de l'Escola de Nova York. A continuació i com a contrapunt estètic s'oferí 12 de Joan Riera Robusté, que dan·ere del seu títol tan estricte contenia tot un món sonor de gran complexitat i vital dinamisme. El compositor hi parla d'un univers de llums i colors suggelit per la construcció inacabada de la Sagrada Família de Gaudí. i hauríem de dir que Riera en la seva partitura revela notable mestratge per conciliar plantejaments oposats en un ordre coherent i no gens arbitrari. El concert va acabar amb la música de Xenalús, Ja qual d'alguna manera sembla concloure el cicle dels serialismes. Així es posa de manifest en la música de ST/1 0-1.080262 escrita amb l'ajut d'una computadora, en què Iannis Xenakis, mitjançant el concepte matemàtic de l'aJeatorietat, va trencar amb la rigidesa del serialisme. La versió d'aquesta partitura, farcida de dificultats i de caràcter exh·avertil. no semp re fàcil de seguir per l'oient, es va beneficiar del treball vi r tuosístic dels instrumentistes i del director, el qual va exposar amb veritable claredat el pensament constructiu de Xenakis. per J.C.C. _ uan a l'hora dc les propines alguns, molt pocs, però perceptibles van demanar a Raimon q ue cantés Diguem no, es va posar en evidència un petit però no irre lleva nt fracàs del recita l. La mateixa cara dc decepció que hi va posar el cantant, damu nt l"cscenari del TNC, ho reflectia de manera ben explícita. En tot cas, allò no deixava de ser el fruit, segurament inevitable. d'una acumulació de conseqüències, i fins i tot en algun cas d'inconseqüències. D'antuvi, en Ja preparació ambiental -mediàtica i publicitària-, s'insistia que aquell seria un recital dedicat a autors clàssics. Tanmateix, el títol del recital era "Clàssics i no". Què volia dir aquest "no" afegit? Encaro una concessió a uns tòpics imaginaris de tan escassa escaiença en aquest cas? Amb tot, crec que la qüestió fonamental és que Raimon, canti Ausiàs March, Tunneda, Espriu o els seus mateixos poemes, és en si mateix un clàssic de la nostra cançó, i per a l públic, la parceJ.Iació específica del contingu t d'un recital, per molt que hom hi esmerci un interès diferenci11dor, li re· suite difícil d'assumir; d'entrar en el matís. En tot cas, aquest va ser un altre esplèndid recital seu. Una Q altra demostració de la qualitat d'autor i de la de cantant. A més, Raimon amb el temps ha après a integrar tex:t, veu, música i savoir fai· re damunt l'escena· 1i. En aquest darrer aspecte no es tracta només d'inCOl'TJO· rar u na certa dramatúrgia estudiada, obligadament basa· da en els efectes Ju. minolècnics. sinó d'un tot referit a saber moure's i saber omplir, com ho va fer, en l'austeritat de la seva proposta, el tan dimensionat es· cenari del TNC. En saber arrodonir de coherència el dis· curs global. Permeteu-me que en una anàlisi detallada em refereixi a Ja peculiar tècn ica vocal del cantant. Com és sabut, aquest és un tema en el qual és impossible arribar a conclusions definitives. La frescor i el po· der amb què continua cantant ens mostra el do mini d'una !ècnica na tural, no gens artifi· ciosa, molt identificada amb la seva fisiologia vocal, que fa que el pas del temps no supo· si efectes massa perceptibles en l'evolució de la seva veu. En tot cas, podríem parlar d'un increment del vellut en perjudici del cristall. Tot ben lògic. tanmateix. Comptant amb més mitjans dels habituals -aquesta vega· da sí, amb un programa de mà ben equipat-, el cantant va su· perar molt bé el risc d'un programa exigent, sense concessions, poe epatant, basat, més que mai, en els estrictes valors de Ja seva creativitat. Crec que era la primera vegada que s'esdevenia això, i la manera corn ho va superar, reforça aque: lla dimensió de clàssic a que em referia. Cert que en Ja pri· mera mei tat, hi va haver algun buit de tensió, absents en una segona par t .e n què Ja volada poèti ca d'Ausiàs March que la va omplir, tan identificadament assumida, va ofedr uns ben es· pera bles i reeixits resulta_ts, amb la secundària però no ~n· significant ombra de no m· corporar temes diferents en les propines. PROGRAMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA DILLUNS, 9 DE DESEMBRE DR2002 7:00 BUnLETÍ DE NOTÍCIES 7:08 MATINAL Música per començar el dia presentada per Joan Vives. Recull d'obres breus. Inclou butlletins informatius i agendes musicals. 7:30 AGENDA MUSICAL 8:00 BUTLLETÍ DE NOTICIES 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETI DE NOTICIES 9:06 MATINAL EL GRAN REPERTORI 10:00 AGENDA MUSICAL 10:03 CAPSA DE MÚSICA BERNERS, GERALO: Fuga per orquestra.. Royal Liverpool Philharmonic Orchestra. Dir.: Barry Wordsworth. (Sm). ROSSINI, GIOACCHINO: Simfonia "La Pletra del Paragone". Orquestra Haydn de Bolzano. Oir.: Alun Francis. (6m). BEETHOVEN, LUDWIG VAN: Concert per a plano i orquestra n. 1. op. 15. Orquestra Filharmònica de Berlfn. Daniel Barenboim, solista i director. (37m). ELGAR, EDWARD: Sonata per a violf i piano. op. 82. Marcia Crayford, violf. lan Brown. piano. (25m). THOMAS, JOAN MARIA: Campanes sobre el mar. Polifònica de Puig-Reig. (Sm). BACH, JOHANN SEBASTIAN: "Gott fahret auf mit Jauchzen" (Jahvé se'n puía enmig d'aclamacions), cantata BWV 43. Peter Jelosits, soprano. Paul Esswood. contralt. Kurt Equlluz, tenor. Ruud van der Meer, baix. Petits cantors de Viena. Concentus muslcus de Viena. Dir.: Nikolaus Hamoncourt. (21m). MOZART, WOLFGANG AMADEUS: Obertura de l'òpera La flauta màgica. Orquestra Simfònica de Columbla. Dir.: Bruno Walter. (7m) DUPARC, HENRI: "Phidylé" (Leconte de Lisle). Bernard Kruysen, baríton. Noel Lee, piano. (5m). RAVEL, MAURICE: Minuet antic. Monique Haas. piano. (6m). KROMMER. FRANZ: Concert per a oboè i orquestra. op. 37. Sarah Francis. The London Mozart Players. Dir.: Howard Shelley. (22m). RODRIGO, JOAQUIN: Fantasia para un gentilhombre. Emesto Bltetti, guitarra. Philharmonia Orchestra. Dir.: Antoni Ros Marbà. (21m). 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Aguilera. 14:00 ENTRE CLASSICS El dia a dia de l'actualitat musicai.Realitzat per Xavier Chavarria. 15:00 BUTLLETÍ DE NOTfCIES 15:05 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Rou ra 15:30 SO DE COBLA La música i les activitats del món de la cobla. Realitzat per Ignasi Piñol. 16:05 A FONS lA NOVA MÚSICA. L'espai temàtic de Catalunya Música. Selecció: Raimon Colomer. Presentació: Eulàlia Benito. STRAVINSKI, IGOR: Simfonia en tres moviments. Orquestra Filharmonia. Oir.: Otto Klemperer. (24m) PUEYO, SALVADOR: Simfonia Barroca. Orquestra de Cambra de Vila-Seca. Dir.: Evelio Tieles. {15m). RUBBRA, EDMUND: Simfonia n. 10, op. 145. The Bournemouth Slnfonietta. Oír.: Hans Hubert Schónzeler. (17m). 17:00 lA TARDA DE L'OIENT Programació realitzada a partir de les peticions dels nostres oients. Presentació a càrrec d'Olga Cardús. 19:00 MÚSICA ANTIGA Una selecció de Joan Vives presentada per Pilar Subirà. JENKINS, JOHN: The bell Pavan. Hespèrion XX. (6m). BYRD, WILLIAM: Pavanes i Gallardes. (Nou cicle. 157Q-1590). Oavitt Moroney, clavecí. (22m). JENKINS, JOHN: Pavana n. 2 Hespèrion XX. (6m). PlAYFORO, JOHN: Transcripcions i arranjaments de Jeremy Barlow de danses del recull "The English Oancing Master". The Broadside Band. Dir.: Jeremy Barlow. (14m). 20:00 BUTLLETÍ DE NOTICIES 20:04 AGENDA MUSICAL 20:10 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Victòria Palma que presenta Alfred Ceiaya. BARBER, SAMUEL: Sleep Now, op. 10, n. 2. Leontyne Price, soprano. Samuel Barber, piano. (3m}. TURNER, MARK: "We three". Mark Turner, saxo tenor. Kurt Rosenwlnkel. guitarra. Reid Anderson. contrabaix. Nasheet Waits, bateria. (6m). RAINGER I ROBIN: "Easy living" Lee Konitz, saxo contralt Billy Bauer, guitarra. Peter lnd, baix. Oick Scott, bateria. (4m). STRAUSS, JOHANN: "Al Krapfenwaldl", polca francesa. Orquestra Johann Strauss de Viena. Dir.: Willi Boskovsky. (4m). VAUGHAN WILLIAMS, RALPH Simfonia de Londres. Dir.: John Barblrolli. (5m). GRANADOS, ENRIC: "Rondalla aragonesa", Dansa espanyola n 6 (versió per a violoncel i piano). Ramon Jaffé, violoncel. And reas Frolich, plano. (4m). TELEMANN, GEORG PHILIPP: Trio per a dues flautes i b.c. en Re M. (Música de Taula). Membres del Concentus Muslcus de Viena. (9m). WALTON. WILLIAM: "Capriccio Burlesco". Orquestra Filharmònica de Florida. Dir.: James Judd. (7m). MENOELSSOHN, FELIX: "Molto allegro e vivace", 4t mov. del Quartet de corda n. 1, op. 12. Quartet Eroica. (8m). BROUWER, LEO: Variacions sobre un tema de Django Reinhardt. Jorge Oraison, guitarra. (10m). BACH, JOHANN SEBASTIAN: Sonata per a flauta travessera i guitarra. BWV 1033. Hans-Martin Linde. Konrad Ragossnig. (9m). RAMIREZ, ARIEL: Navidad en Verano. Josep Carreras. Coral Salve de Laredo. Sociedad Coral de Bilbao. Conjunt instrumental. Oir.. DamiAn SAnchez. (5m). BEETHOVEN, LUDWIG VAN: Vult variacions sobre el lled "lch hab'eln klelnes HOttchen nur" Rudolf Buchblnder, piano. (7m). ROTA, NINO: Dos valsos sobre el nom de Bach. Danlelle Lava!, piano. (4m). WOODS, PHIL: "Goodbye, Mr. Evans" (Adéu, Sr. Evans). Big Band de la Ràdio del Sud-oest d'Alemanya. Dir.: Phll Woods. (10m) 22:00 AGENDA MUSICAL 22:04 ELS CONCERTS DE CATALUNYA MÚSICA Obres de lARA, GIORG LIGETI, JOSEP MARIA MESTRES QUADRENY i PIERRE BOULEZ.: lARA: Hopscotch (obra guanyadora del Primer Concurs AEOS). LIGETI: Concert per a violi i orquestra. MESTRES OUAORENY: Simfoia n. 4 (estrena) BOULEZ: Notations (I a VI). Saschko Gawrllow, vlolf. Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya. Dir.: Arturo Tamayo. 23:45 NOCTURN Música per acabar el dia. Presentació a càrrec d'Alfred Celaya. PROGRAMACIÓ Dl NIT Repetlclg dels últims programes 0:30 MUSICA ANTIGA Repetició del programa emès dilluns passat. 1:30 CICLEDE UEO Emès divendres passat. 2:30 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. Repetició dels programes emesos la setmana anterior. 3:30 ELS GUSTOS REUNITS Programes emesos la setmana anterior. (Ordre d'emissió: Repetició dels programes de Dilluns, Dimarts. Dimecres, Dijous. Divendres, de 20:10 a 22:00). 5:30 CAPSA DE MÚSICA Programes emesos la setmana anterior. (Ordre d'emissió: Repetició dels programes de Dilluns, Dimarts, Dimecres, Dijous, Divendres, de 10.03 a 13.00). DIMARTS, 10 Dl DISIMBRI DIL2002 7:00 BUTLLETÍ DE NOTfCIES 7:08 MATINAL Música per començar el dia presentada per Joan Vives Recull d'obres breus. Inclou butlletins informatius i agendes musicals 7:30 AGENDA MUSICAL 8:00 BUTLLETÍ DE NOTiCIES 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETI DE NOTÍCIES 9:06 MATINAL EL GRAN REPERTORI 10:00 AGENDA MUSICAl 10:03 CAPSA DE MÚSICA VIVALOI, ANTONIO: Sonata RV 46. David Russell. guitarra. (10m). KANDER, JOHN: Chicago, extractes del musicat. Ruthie Henshall. Ute Lemper. Henry Goodman. Nigel Planer. Cor i Orquestra dirigida per Walter Bobble. (39m). CHOPIN, FREDERIC: Dues poloneses, op.40. Maurizio Pollini, piano. (13m). COPlAND, AARON: John Henry: (Una balada del tren per a orquestra). Orquestra Cincinnati Pops. Dir.: Erich Kunzel. (4m). RAKHMANINOV. SERGUEI: Danses stmfòniques per a dos pianos, op. 45. Howard Shelley i Hilary Macnamara. (32m). TXAIKOVSKI, PIOTR ILITX: Simfonia n.5. op.64. Orquestra Filharmònica de Viena. Dir.: Riccardo Chaílly. (46m). HAYDN, MICHAEL: Simfonia n. 25, P. 16. Orquestra de Cambra Eslovaca. Dir.: Bohdan Warchal. (14m). 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últímes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. 14:00 ENTRE CLASSICS El dia a dia de l'actualitat musicat. Realitzat per Xavier Chavarria. 15:00 BUTLLETÍ DE NOTICIES 15:05 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Roura. 15:30 SO DE COBLA La música i les activitats del món de la cobla. Realitzat per lgnast Pli'\ol. 16:05 A FONS ELS COMPOSITORS CATAlANS. L'espaí temàtic de Catalunya Música presentat per Raimon Colomer i Eulàlia Benito. 17:00 lA TARDA DE L'OIENT Programació realitzada a partir de les peticions dels nostres oients. Presentació a càrrec d'Olga Cardús. 19:00 MÚSICA DE CAMBRA Una selecció de Raimon Colomer presentada. per Pilar Sublrà. SAINT-SAENS, CAMILLE: Sonata per a violoncel i piano n.1, op.32. Werner Thomas, violoncel. Carmen Plazzini, plano. (24m). POULENC, FRANCIS: Sonata per a dos pianos. Jacques Février i Gabriel Tacchino, pianos. (22m). LAMOTE GRIGNON, RICARD: "Bagatel·les de final de segle". Josep Pazos, violoncel. Adolf Pla, piano. (11m). ~ = e ';¡ el' ¡¡¡· 218 ~ ::l. se él. e. ¡¡ = - 1 PROGRAMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA .... Q -....= .._, 5! ..., =' ;¡· 218 ::;J ::5. :: El ....., = ¡¡;,¡· ~ E: ~ .... 2 20:00 BUTLLETI DE NOTICIES 20:04 AGENDA MUSICAL 20:10 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Victòria Palma que presenta Alfred Celaya. RAINGER. RALPH I PARKER, DOROTHY: "I wished on the moon" Coleman Hawkins, saxo tenor. Oscar Peterson. plano. Ray Brown, baix. Alvin Stoller, bateria. (4m). USZT. FRANZ: Sposalizio. Frédéric Gevers, plano. (Sm). ROSSINI, GIOACCHINO: "Allegretto" Claudia Antonelll, arpa. (1m). HANDEL, GEORG FRIEDRICH: Sonata per a flauta travessera I continu en ml m, HWV 375. Barthold Kuijken. Wleland Kuijken. Robert Kohnen. (6m). SCHUBERT, FRANZ: "Dar Tod und das Madchen" (La Mort i la Donzella), lled D. 531. Brigitte Fassbaender, mezzo. Graham Johnson, piano. (3m). SULLIVAN, ARTHUR SEYMOUR: Overture di Ballo. Philharmonic Orchestra. Dir.: Charles Mackerras. (11m). MORERA, ENRIC: Dansa. Orquestra de Cambra Gonçal Comellas. Dir.: Gonçal Comellas. (Sm). MOZART. LEOPOLD: Simfonia de les joguines. Orquestra de Cambra JeanFrançois Paillard. Dir.: J-F Paillard. (10m). BACH, JOHANN SEBASTIAN: "Erbarme dich, mein Gott", ària de la Passió segons Sant Mateu, BWV 244. Sibylla Rubens, soprano. Orquestra del Colleglum Vocale de Gant. Dir.: Phillppe Herreweghe. (9m). BERLIOZ, HECTOR: Segon moviment de la Simfonia Fantàstica, op. 14, "Un bai" (Un ball). Orquestra Filharmònica de Berlfn. Dir.: Herbert von Kara)an. (6m). ARNOLD, MALCOLM: Sinfonietta n. 2, Op. 65 Orquestra del Festival de Londres. Dir.: Ross Pople. (12m). SMETANA, BEDRICH: Ultim moviment dei trio amb plano, op. 15. Trio Beaux Arts. (9m). WALLER, FATS: "Stealin' appfes" Ken Pepfowski, clarinet. BBC Big Baf1d. (Sm). PREVERT: "Les feu illes mortes". Juliette Gréco. André Popp lla seva orquestra. (4m). WEBER, CARL MARIA: "Wie nahte mir der Schlummer...Lelse, lelse, fromm er Weise", escena i ària de l'acte segon de l'òpera "Der Frelschiltz" (El caçador furtiu). Gundula Janowitz, soprano. Staatskapellé de Dresden. Dir.: Carlos Klelber. (8m). 22:00 AGENDA MUSICAL 22:04 ELS CONCERTS DE CATALUNYA MÚSICA Presentat per Alfred Celaya. Obres de DIMITRI KABALEVSKI, ARAM KHATXATURIAN, ALEXANDER SCRIABIN i DM ITRI XOSTAKOVITX.: KABALEVSKI: Colas Breugnon, obertura. KHATXATURIAN: Concert per a piano i orquestra en Re b M. SCRIABIN: Preludi n. 5. XOSTAKOVITX: Simfonia n. 5, en rem, op. 47. Orquestra Simnfònica del Vallès. Dir.: Salvador Broton. 23:4S NOCTURN Música per acabar el dia. Presentació a càrrec d'Alfred Celaya. PROGRAMACIÓ DE NIT Repetició dels últims programes 0:30 A LA MANERA DE.. .. Un convidat ens proposa i comenta la música que li agrada. Guió i presentació de Joan Vives.Repetició del programa emès dissabte passat 2:30 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. Repetició dels programes emesos la setmana anterior. 3:30 ELS GUSTOS REUNITS Programes emesos la setmana anterior. (Ordre d'emissió: Repetició dels programes de Dilluns. Dimarts. Dimecres, Dijous, Divendres. de 20:1Q a 22:00). 5:30 CAPSA DE MUSICA Programes emesos la setmana anterior. (Ordre d'emissió: Repetició dels programes de Dilluns, Dimarts, Dimecres, Dijous, Divendres, de 10.03 a 13.00). DIMECRES, li DE DUEMBRI DEL2002 7:00 BUTLLETf DE NOTÍCIES 7:08 MATINAL Música per començar el dia presentada per Joan Vives. Recull d'obres breus. Inclou butlletins Informatius i agendes musicals. 7:30 AGENDA MUSICAL 8:00 BUTLLETÍ DE NOTICIES 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 9:06 MATINAL EL GRAN REPERTORI 10:00 AGENDA MUSICAL 10:03 CAPSA DE MÚSICA BACH, JOHANN SEBASTIAN: "Komm süsser Tod", del llibre de Schemelfi, BWV 487, transcrita per Leopold Stokowski. AII-American Youth Orchestra. Dir.: Leopold Stokowski. (5m). HAYDN, FRANZ JOSfPH: Quartet de corda op. 17 n. 1 (Hob.lll:25). Quartet Aeolian. (29m). MOZART, WOLGANG AMADEUS: Sonata per a violí i piano KV 481. Sigiswald Kuijken. Luc Devos. (24m). HOLST, GUSTAV: "Els Planetes", op. 32. Cor del Conservatori de Nova Anglaterra. Orquestra Simfònica de Boston. Dir.: William Steinberg. (47m). MARTUCCI, GIUSEPPE: La canzone del ricordi. Mireia Freni, soprano. Orquestra Filharmònica del Teatre de l'Scala, de Milà. Dir.: Riccardo Muti. (30m). TELEMANN. GEORG PHILIPP Sonata Metòdica en Sl b M. op. 13. Han de Vries, oboè. Wouter Mollar, violoncel. Bob van Asperen, clavicèmbal. (10m). MARCELLO. BENEDETIO: Salm XIV. Maria Zi\dori. Membres de la Capella Savarla. Dir.: Pal Németh. (Sm). MILHAUD, DARIUS: Simfonia de cambra n. 5, op. 75. Orquestra de Cambra de Vent de Praga. Dir.: Libor Pesek. (7m). 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Aguilera. 14:00 ENTRE CLÀSSICS El dia a dia de l'actualitat musical.Realitzat per Xavier Chavarria. 1S:OO BUTLLETI DE NOTICIES 1S:OS UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Rou ra. 1S:30 SO DE COBLA la mús1ca 1les activitats del món de la cobla Realitzat per Ignasi Piilol. 16:05 A FONS LA MÚSICA, ARA. L'espai temàtic de Catalunya Música. Selecció: Maró Jané. Presentació: Eulàlia Benito. LLOBET, MIQUEL: "La filadora• i "La filla del marxant", dues cançons populars catalanes. Roger Tàpies, guitarra. Enregistrament fet per Catalunya Música el dia 13 d'agost del 2002 al cinema Petit, de Torroella de Montgrí. Cicle "Joves Intèrprets". XXII FESTIVAL INTERNACIONAL DE MÚSIQUES DE TORROELLA DE MONTGRI. (4m). SCHUMANN, ROBERT: "Tres peces en estil popular". Pavel Gomziakov, violoncel. Plamena Mangova, plano. Enregistrament fet per Catalunya Música el dia 16 d'octubre de 2002 al Palau de la Música Catalana. Cicle "El Primer Palau". (Sm). BACH, JOHANN CHRISTIAN: Simfonia en sol menor, op. 6 n. 6. Jove Orquestra Nacional de catalunya. Dir.: Robert King. Enregistrament fet per Catalunya Música el dia 14 de juliol del 2002 a l'Auditori de Barcelona. Cicle de concerts de la JONC. (13m). ALBÉNIZ, ISAAC: Primer quadern d"'Iberla". Àlex Aguacil, piano. Enregistrament fet per Catalunya Música el dia 9 d'octubre del 2002 al Palau de la Música Catalana. Cicle "El Primer Palau". (19m). 17:00 LA TARDA DE L'OIENT Programació realitzada a partir de les peticions dels nostres oients. Presentació a càrrec d'Olga Cardús. 19:00 MÚSICA CORAL Selecció I presentació a càrrec de Maró Jané. KODALY: Oda a Liszt. Cors de la Radiotelevisió Hongaresa. Dir.: Janos Ferencsik. (S_m). PART, ARVO: Magnificat. Cor Filharmònic de Cambra d'Estònia. Orquestra de Cambra de Tallinn. Dir.: Tonu Kaljuste. (7m). PRAETORIUS, MICHAEL: Meine Seel erhebt den Herren. Schütz·Akademie. Dir.: Howard Arma~. (13m). CLAVE, JOSEP ANSELM: "Les flors de maig". Cor Lieder Càmera. Dir.: Josep Vila i Casañas. (7m)., 20:00 BUTLLETI DE NOTICIES 20:04 AGENDA MUSICAL 20:10 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Victòria Palma que presenta Alfred Celaya. BENAVENT, CARLES: "Cuca". Carme Canela, veu. Grup liderat per Carles Benavent. (Sm). DVORAK, ANTONIN: Primer moviment del quintet amb piano op. 81. Andras Schiff, piano. Quartet Panocha. (13m). BRAHMS, JOHANNES: lntermezzi, op.117 Radu Lupu, piano. (17m). WEILL. KURT: "Mack the knife". Ute Lemper. Sinfonietta RIAS de Berlín. Dir.: John Mauceri. (Bm). MORRICONE, ENNIO: "The Good. the Bad and the Ugly" (El bo. el dolent i el lleig"), tema de la pel·lfcula. (3m). VIVALDI, ANTONI O: Concert per a dues mandolines, RV 532. 11 Giardíno Armonico. Dir.: Giovanni Antonini. (11m). GERSHWIN, GEORGE: I Got Rhythm, variacions. Oscar Levant, plano. Orquestra de Morton Gould. (9m). MULLIGAN, GERRY: "Underneath a pale moonlight". Gerry Mulligan Quartet. (Sm). MULLIGAN, GERRY: "Underneath a pale moonlight". Gerry Mulligan Quartet. (Sm). BELUNI, VINCENZO: "Ne ornerà la bruna chioma", escena i cavatina. Eva Meí, soprano. Fabio Bidini, piano. (8m). RAVEL, MAURICE: Segon moviment del concert per a piano I orquestra en Sol. Julius Katchen. piano. Orquestra Simfònica de Londres. Dir.: fstvan Kertész. (10m). STRAVINSKI, IGOR: "L'adoració de la terra", primera part del ballet "La consagració de fa primavera• Orquestra Simfònica de Detroit. Dir.: Antal Dorati. (16m). 22:00 AGENDA MUSICAL 22:04 ELS CONCERTS DE CATALUNYA MÚSICA Presentat per Alfred Celaya. Obres POPULARS CATALANES, JOSEP PAGES, AMADEUVIVES, PAU CASALS, ÀNGEL RODAMILANS, FELIX MENDELSSOHN, SERGEUI RAKHMANINOV, EDUARD TOLDRÀ, POPULAR AFRICANA i ESPIRITUAL NEGRE, entre d'altres.: Selecció d'obres. Oscar Boada, piano. Cor Vivaidi. PROGRAMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA Dir.: Peter Richard Conte. (20m). SMETANA, BEDRICH: "Records de Bohèmia en forma de polca", op.13. Wll[iam Howard, piano. (7m). ANONIM: "Réveillez-vous, belle endormie" (Desperteu-vos, bella que dormiu), ·sarremilhòque", dues cançons. Le Poème Harmonique. Oir.: Vincent Dumestre. (4m). 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats PROGRAMACIÓ DE NIT discogràfiques aparegudes al Repetició dels últims programes mercat, a càrrec de Montse 0:30 CATAlUNYA JAZZ Agullera. Un programa d'Albert Mallofré. 14:00 ENTRE ClÀSSICS Repetició del programa emès El dia a dia de l'actualitat dissabte passat. musicai.Realitzat per Xavier 2:30 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats Chavarria. 15:00 BUTLLETI DE NOTICIES discogràfiques aparegudes al 15:05 UN MÓN DE MÚSIQUES mercat, a càrrec de Montse Agullera. Repetició dels programes Realitzat per Jordi Rou ra. 15:30 SO DE COBlA emesos la setmana anterior. la música i les activitats del món 3:30 ELS GUSTOS REUNITS de ta cobla. Realitzat per Ignasi Programes emesos la setmana Pillo!. anterior. (Ordre d'emissió: 16:05 AFONS Repetició dels programes de Dilluns, Dimarts, Dimecres, Dijous, LES VEUS DEL SEGLE. l'espai temàtic de Catalunya Música. Divendres, de 20:1 Qa 22:00). Selecció: Victòria Palma. 5:30 CAPSA DE MUSICA Presentació: Eulàlia Benito. Programes emesos la setmana Marisa Martins anterior. (Ordre d'emissió: PERGOLESI, GIOVANNI BATIISTA: Repetició dels programes de Dilluns. Dimarts, Dimecres, Dijous. "Largo. Fac ut portem Christi mortem", ària de I'Stabat Mater''. Divendres, de 10.03 a 13.00). Mansa Marlins, mezzo. Membres de la Barcelona Sinfonietta Dir.: DUOUS, 12 Dl DESEMBRE Francesc Uongueres. (4m). DEL2002 BRAHMS, JOHANNES: "Que ràpid 7:00 BUTLLETI DE NOTICIES desapareix". "Estimat, on es 7:08 MATINAL dirigeix", dues romances de "La Música per començar el dia Bella Magelone", op. 33. presentada per Joan Vives. Recull Marisa Marlins, mezzo. d'obres breus. Inclou butlletins Enregistrament fet per Catalunya Informatius i agendes musicals. Música el dia 11 d'abril del 2002 a 7:30 AGENDA MUSICAL l'Auditori Whintertur de l'illa 8:00 BUTLLETf DE NOTICIES Diagonal. V SCHUBERTIADA 8:30 AGENDA MUSICAL 2001/2. (6m). 9:00 BUTLLETf DE NOTÍCIES MASSENET, JULES: "Va, laisse 9:06 MATINAL courer mes !armes...", ària de EL GRAN REPERTORI l'òpera Werther. 10:00 AGENDA MUSICAL Marisa Marlins, mezzo. Ross 10:03 CAPSA DE MÚSICA Craigmile, piano. (2m). BONPORTI, FRANCESCO BARROS, CARLOS: "Gacela del ANTONIO: Invenció op. 10 n. 4. Amor desesperada", amb text de Roger Elmiger, violf. Micheline Federico Garcfa Lorca. Mitrani, clavicèmbal. (9m). Marisa Marlins, mezzo. Carlos MOZART, WOLFGANG AMADEUS· Barros, piano. (Sm). Concert per a piano I orquestra n. DONIZETTI, GAETANO: Escena IX, 23, KV 4SS. de l'acte fer, de l'òpera en dos Philharmonia Orchestra. Solista i actes "Anna Bolena". director: Vladlmir Ashkenazy. Mansa Marlins, mezzosoprano. (27m). Orquestra Simfònica del Vallès. MENDELSSOHN, FEUX: Simfonia Dir.: Federico Garcia Vigil. (Sm). n. 3, op. 56 "Escocesa". BEETHOVEN, LUDWIG VAN: ~The Orquestra Filharmònica de sweetest !ad was..." (El noi més Londres. Dir.: Semyon Bychkov. dolç era Jamie). (41m). Marisa Marlins, mezzosoprano. PURCELL, HENRY: Blessed is he Quartet Pezzé. that considereth the poor, Z 7. Enregistrament fet per Catalunya Solistes vocals. Cor del King's Música el dia 1 de setembre del Consort. The Klng's Consort. Dir.: 2000 a l'Església de Santa Maria Robert King. (6m). dins del marc de la vuitena BEETHOVEN, LUDWIG VAN: Trio Schubertíada. (2m). amb piano, op. 97 "Arxiduc". RAVEL, MAURICE Chansons Mleczysraw Horszowski, piano. Madécasses. Sàndor Végh, violf. Pau Casals, Marisa Marlins. mezzosoprano. vroloncel. (46m). VICTORIA, TOMAS LUIS DE: Mrssa Quartet Pezzé. Enregistrament fet per Catalunya Ascendens Christus in altum. Música el dia 1 de setembre del Cor de Saint Clement, Filadèlfia. Oir.. Oscar Boada. CONCERT enregistrat per Catalunya Música el dia 27 d'octubre del 2002 a l'Auditori Winterthur - l'lila Diagonal. LES OAUTRE ESTACIONS DEL COR VIVALDI. (56m). 23:45 NOCTURN Músrca per acabar el dia. Presentació a càrrec d'Alfred Celaya. 2000 a l'Església de Santa Maria dins del mart de la vuitena Schubertíada. (13m) SCHUBERT, FRANZ: "Guarda, che blanca luna" (Mira quina lluna més blanca!). Mansa Marlins. mezzosoprano. Quartet Pezzé. Enregistrament fet per Catalunya Música el dia 1 de setembre del 2000 a l'Església de Santa Maria dins dei marc de la vuitena Schubertiada. (3m) 17:00 lA TARDA DE l 'OIENT Programació realitzada a partir de les peticions dels nostres oients. Presentació a càrrec d'Olga Cardús. 19:00 PENTAGRAMA Programa de divulgació musical. Guió i realització Pere Surés i Àlex Robles. 20:00 BUTlLETI DE NOTICIES 20:04 AGENDA MUSICAL 20:15 TRANSMISSIÓ EN DIRECTE DES DEL GRAN TEATRE DEL LICEU Temporada 2002-2003 MOZART, WOLFGANG AMADEUS: "Don Giovanni", òpera en dos actes. Wojciek Drabowlcz, Kwangchul Youn, Regina Schlirg, Veronique Gens, Marisa Marlins. Cor del Gran Teatre del liceu. Orquestra Simfònica de l'Acadèmia del Gran Teatre del liceu. 0:00 NOCTURN Música per acabar el dia. Presentació a càrrec d'Alfred Celaya. PROGRAMACIÓ DE Nl'r Repetició dels últims programes 0:30 l 'AUDIOVISUAl Un programa d'Àiex Gorina. 1:30 A FONS ELS INTÈRPRETS CATALANS. l'espai temàtic de Catalunya Música. Selecció: Raimon Colomer. Presentació: Eulàlia Benito. Repetició de l'espai emès divendres de la setmana passada. 2:30 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. Repetició dels programes emesos ta setmana anterior. 3:30 ELS GUSTOS REUNITS Programes emesos la setmana anterior. (Ordre d'emissió: Repetició dels programes de Dilluns. Dimarts. Dimecres, Dijous, Divendres, de 20:1Q a 22:00). 5:30 CAPSA DE MUSICA Programes emesos la setmana anterior. (Ordre d'emissió: Repetició dels programes de Dilluns, Dimarts, Dimecres, Dijous, Divendres. de 10.03 a 13.00). DIYINDRU, 13 DE DESEM8RE DEL2002 7:00 BUTllETf DE NOTICIES 7:08 MATINAL Música per començar el dia presentada per Joan Vives. Recull d'obres breus. Inclou butlletins rnformatius i agendes musicals. 7:30 AGENDA MUSICAL 8:00 BUTllETf DE NOTICIES 8:30 AGENDA MUSICAl 9:00 BUTllETI DE NOTíCIES 9:06 MATINAL EL GRAN REPERTORI 10:00 AGENDA MUSICAL 10:03 CAPSA DE MÚSICA BEETHOVEN, LUDWIG VAN· Sonata per a piano n. 17, op. 31 n. 2 "La Tempesta" Gerhard Oppitz. (24m). FRANÇAIX. JEAN: Concert per a guitarra i orquestra de corda. Emmanuele Segre. guitarra. Orquestra de Cambra del Sudoest d'Alemanya. Dir.: Hans Richter. (23m). MOZART, WOLFGANG AMADEUS. Requiem, KV 626. (Versió instrumentada per Franz Beyer). Ingrid Schmithüsen, soprano. Catherine Patriasz. contralt. Neil Mackie, tenor. Matthias Hòlle. baix. Cor de Cambra d'Holanda. La Petite Bande. Dir.: Sigiswald Kuiíken. (54m). RAVEL, MAURICE: Havanera. Philippe Entremont i Dennis Lee. piano. (3m). LAMOTE DE GRIGNON, RICARD Scherzino. Paul Cortesse, viola. Àngel Soler, piano. (4m). BARBER, SAMUEL: Obertura "The School for Scandal", Op. 5. Orquestra Simfònica de Saint louis. Dir.: Leonard Slatkin. (Sm) GOETZ, HERMANN GUSTAV: Simfonia op. 9. Orquestra Filharmònica de la Ràdio de Hannover de la NDR. Dir.: Wemer Andreas Albert. (32m). MARGARIDA D'ÀUSTRIA: Danses. Clemencic Consort. Dir.: René Clemencic. (4m). WALDTEUFEL, EMILE: la barcarola, vals. Orquestra Filharmònica Eslovaca. Dir.: Kurt Redel. (7m). 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Aguílera. 14:00 ENTRE CLÀSSICS El dia a dia de l'actualitat musical. Realitzat per Xavier Chavarria. 15:00 BUTLLETI DE NOTÍCIES 15:05 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Rou ra. 15:30 SO DE COBlA La música i les activitats del món de la cobla. Realitzat per Ignasi Piñol. 16:05 A FONS ELS INTÈRPRETS CATALANS. L'espai temàtic de Catalunya Música. Selecció: Raimon Colomer. Presentació: Eulàlia Benito. Jaume Aragall BELLINI, VINCENZO: "Malinconia" (Melanconia) Jaume Aragall, tenor. Orquestra Nacional de Cambra d'Andorra. Dir.: Enrique Ricci. (2m). ARRI ETA, EMILIO Acte primer de "Marina•. Victoria Canale. Jaume Aragall. Antoni Btancas. Vlctor de Narke. Cor de Cambra de I'Orfeón g ~ e ~' ¡r 218 ;::;! :s. ¡¡:. a .... ..., Si. ¡;;¡ - E .... ""' 3 PROGRAMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA el .... .... e ¡;.:;! e;' !;'.f 218 ~ ~ e e; ¡:;· ~ E 4 Donostiarra. Orquestra Filharmonia d'Espanya. Dir.: Rafael Frühbeck de Burgos. (51 m). 17:00 LA TARDA DE L'OIENT Programació realitzada a partir de les peticions dels nostres oients. Presentació a carrec d'Olga Cardús. 19:00 CICLE DE LIED Una selecció de Montse Agullera que presenta Eulàlia Benito. BRITTEN, BENJAMIN: The Canticles. lan Bostridge, tenor. David Daniels, contratenor. Crhlstopher Maltman, barlton. Julius Drake, piano. nmothy Brown, arpa. (57m). 20:00 BUTLLETI DE NOTICIES 20:04 AGENDA MUSICAL 20:10 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Victòria Palma que presenta Alfred Celaya. STRAUSS. RICHARD: Suite de valsos d'El cavaller de la rosa Staatskapelle Berlin. Dir: Richard Strauss. (7m). LLACH, LLUIS: "Si un adéu d'amor los encara amor", Luís Llach, veu i piano. Laura Almerich. veu. Pedro Javier Gonzalez, guitarra clàssica. Conjunt instrumental. (3m) SAMPSON, EDGAR: "Don't be that way". Ken Peptowski, clarinet. BBC Big Band. Dir.: Barry Forgie (4m). SMETANA, BIEDRICH: "Largo sostenuto", lller moviment del Quartet de corda n. 1. "De la meva VIda". Quartet Al ban Berg. (9m ). RAMIREZ, ARIEL: "Alfonsina y el mar". Ernesto Bltetti, guitarra. (Sm). BRAHMS, JOHANNES: Estudi per a la mà esquerra sobre l'Impromptu n. 2 de Franz Schubert Martin Jones, piano. (5m). JANACEK, LEO: "Schluck und Jau", música Incidental. Orquestra Filharmònica Eslovaca. Dir Ubor Pesek. (9m) ROSSINI, GIOACCHINO: ''Ouetto buffo di due gatti". Elisabeth SóderstrOm, soprano. Kerstin Meyer, mezzo-soprano. Jan Eyron. piano. (4m). BLANCAFORT, MANUEL: Nocturn n. 2. Albert Nieto, piano. (Sm). BACH, JOHANN SEBASTIAN: Fragments corals Inicial i final de la primera part de la Passió segons Sant Mateu, BWV 244. Cor de cambra d'Holanda. Orquestra del segle XVIII. Oir.: Frans Brüggen. (12m). BELL! NI, VINCENZO: "Eccola! Va, mi !ascla", "Va, crudele, al dio spietato", dos duets de l'òpera Norma. Agnes Balisa. Josep Carreras. Orquestra Simfònica de Londres. Dir.: Placido Domingo. (Sm) SERRANO, JOSÉ: "Canción húngara", de la sarsuela Alma de Dios. Jaume Aragall. Orquestra Simlònlca de Barcelona. Oir.: A. Ros Marbà. (Sm). FAURE, GABRIEL· Elegia per a violoncel i orquestra, op. 24. Misha Maisky, violoncel. Orquestra de París. S. Bychkov. (7m). HAWES. HAMPTON: "Spanish way". Hampton Hawes, piano. Henry Franklin. baix. Michael Carvin, bateria. Enregistrament fet al Montmartre Jazzhus de Copenhagen, el 2 de setembre de 1971. (7m). MOLINA, JORDI: Homenatge, sextet de tenores. Jordi Figaró, Jordi Carreras, Josep Farràs, Josep Coll, Pere Benltez, Martí Camòs, tenores. (7m). TRADICIONAL: "The green groves ot Erin" (Els verts bosquets de I'Erín), melodia tradicional americana arranjada per Edgar Meyer. Mark O'Connor, violi. Yo-Yo Ma, violoncel. Edgar Meyer, contrabaix. (3m). 22:00 AGENDA MUSICAL 22:04 ELS CONCERTS DE CATALUNYA MÚSICA Presentat per Alfred Celaya. MÚSICA DE CINEMA.: Selecció de música de pel·lícutes. Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya. Dir.: Lalo Schiffrin. CONCERT enregistrat per Catalunya Música el dia 16 d'abril de 1999 al Palau de la Música Catalana de Barcelona. (158m). 23:45 NOCTURN Música per acabar el dia. Presentació a càrrec d'Alfred Celaya. PROGRAMACIÓ DE NIT Repeticig dels últims programes 0:30 MUSICA CORAL Emès dimecres de la setmana passada. 1:30 MÚSICA DE CAMBRA Programa emès la setmana anterior (Dimarts a les 19:00h). 2:30 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. Repetició dels programes emesos la setmana anterior. 3:30 ELS GUSTOS REUNITS Programes emesos la setmana anterior. (Ordre d'emissió: Repetició dels programes de Dilluns, Dimarts, Dimecres, Dijous, Divendres. de 20:1Q a 22:00). 5:30 CAPSA DE MUSICA Programes emesos la setmana anterior. (Ordre d'emissió: Repetició dels programes de Dilluns. Dimarts, Dimecres, Dijous, Divendres, de 10.03 a 13.00). DISSABTE, 14 DE DESEMBRI DEL 2002 8:00 MATINAL Música per començar el dia presentada per Pilar Subirà. Recull d'obres breus. Inclou butlletl de noticies I agenda musical. 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTUETi DE NOTICIES 10:00 CONCERT BARROC Una selecció de Joan Vives que presenta Pilar Subirà. SCARLATTI, DOMEN ICO: 3 Sonates. K 209. K 252 i K 253. Gustav Leonhardt. clavecf. (1Om). FIOCCO, HECTOR: Primera Suite per a claveci. Ton Koop!Tlan. (41m). 11:00 MUSICA PER A COBLA Una selecció d'Ignasi Piñol que presenta Pilar Subirà. 12:00 AGENDA MUSICAL 12:03 PENTAGRAMA Programa de divulgació musical. Guió i realització: Pere Burés i Alex Robles.Repetició del programa emès dijous passat. 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. Resum dels millors programes de la setmana. 14:00 ENTRE CLASSICS Resum setmanal de l'actualitat musical.Realitzat per Xavier Chavarria. 15:05 UN MÓN OE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Roura. 16:00 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Montse Agullera que presenta Carmina Malagarriga. TXAIKOVSKI, PIOTR ILITX: Caprici italià, op.45. Orquestra Estatal de Oresden. Dir.: Neville Marriner. (15m). COUPERIN, FRANÇOIS: Victoria Christu resurgenti. (Motet per dia de Pasqua). Jill Feldman i lsabelle Poulenard, sopranos. Gregory Reinhart, baríton. Jaap Ter Unden, baix de viola. Oavitt Moroney, orgue. (7m). POULENC, FRANCIS: Sextet per a piano, flauta, oboè, clarinet, fagot i trompa. Pascal Rogé. Patrlck Gallois. Maurlce Bourgue. Michel Portal. Amaury Wallez. André Cazalet. (18m) MOZART, WOLFGANG AMADEUS: "Dies Bildnis ist bezaubernd schòn" (Aquest retrat és tan bonic), ària del primer acte de "La Flauta Màgica". Fritz Wunderlich, tenor. Orquestra Filharmònica de Berlin. Oir.: Karl Bóhm. (Sm). COURSON - LE SERRE I VIVALDI, ANTONIO: "O'Stravaganza", fantasia sobre Vivaldi i la música celta. Conjunt barroc "Le Orfanelle delia Pieta". Solistes de música celta. (4m). CHOPIN, FREDERIK: Polonesa n. 8, op. 71, n. 1. Adam Haraslewicz, piano. (6m). 17:00 GRANS OBRES Presentat per Maró Jané. HAYDN, FRANZ JOSEPH: La ledeltà premlata, dramma pastorale glocoso en tres actes. lleana Cotrubas. Frederica von Stade. Lucia Valentinl Terrani. Lulgi Alva. Cors de la Ràdio de la Sulsse Romande Orquestra de Cambra de Lausanne. Dir: Antal Doratl. (162m). 20:03 CATALUNYA JAZZ Un programa d'Albert Mallofré. 22:00 AGENDA MUSICAL 22:04 A LA MANERA DE.. ... Un convidat ens proposa i comenta la música que li agrada. Guió i presentació de Joan Vrves. 0:04 NOCTURN Música per acabar el dia. PROGRAMACIÓ DE Nif Repetició dels últims programes 0:30 CONCERT BARROC Repetició del programa emès la setmana anterior. (Dissabte i diumenge a les 10:00h). 1:30 ENTRE CLASSICS El dia a dia de l'actualitat musical.Realitzat per Xavier Chavarria. (Repetició). 2:30 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. Resum dels millors programes de la setmana passada. 3:30 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Rou ra. 4:30 ELS GUSTOS REUNITS Programes emesos la setmana anterior (Ordre d'emissió: repelici6 dels programes de Dissabte i Diumenge, de 14:0Q a 17:00). 5:30 CAPSA DE MUSICA Programes emesos la setmana anterior. (Ordre d'emissió: Repetició dels programes de Dilluns, Dimarts, Dimecres, Dijous. Divendres. de 10.03 a 13.00). ~ DIUMENGE, 15 DE DESIMIRI DEL2002 8:00 MATINAL Música per començar el dia presentada per Pilar Subirà. Recull d'obres breus, Inclou butlletí de noticies i agenda musical. 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLET( DE NOTÍCIES 10:00 CONCERT BARROC Una selecció de Joan Vives que presenta Pilar Subirà. PURCELL, HENRY: Suite n. 2, en Sol M, Z. 661. Colin Tilney, espineta. (9m). STANLEY: Concert per a orgue en dom. Hannes Meyer. Quartet Sonare. lchlro Noda. contrabaix. (14m). ARNE. THOMAS: Concert per a clavicèmbal en Do M. The Parley ol Instruments. Solista i director: Paul Nicholson. (13m). BLOW, JOHN: Sis voluntaris per a orgue. John Butt. (17m). 11:00 MÚSICA PER A COBLA Una selecció d'Ignasi Piñol que presenta Pilar Subirà. 12:17 GUIA MUSICAL La informació il-lustrada sobre els concerts i l'activitat música! de la temporada.Un espai presentat per Pilar Subirà. 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a tarrec de Montse Agullera. Resum dels millors programes de la ~etmana. 14:00 ENTRE CLASSICS Resum setmanal de l'actualitat musical. Realitzat per Xavier Chavarria. i' PROGRAMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA 1 1 -4 programes de la setmana passada. 3:30 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Roura. 4:30 ELS GUSTOS REUNITS Programes emesos la setmana anterior (Ordre d'emissió: repetició dels programes de Dissabte i Diumenge, de 14:0Q a 17:00). 5:30 CAPSA DE MUSICA Programes emesos la setmana anterior. (Ordre d'emissió Repetició dels programes de Dilluns, Dimarts, Dimecres, Dijous, Divendres, de 10.03 a 13.00). 16:05 A FONS LA NOVA MÚSICA. L'espai temàtic de Catalunya Música. Selecció: Raimon Colomer. Presentació: Eulàlia Benito. HINOEMITH, PAUL: "Petita música de cambra" per a cinc instrument de vent, op.24 n.2. Quintet de vent Michael ThOmP.SOn. (13m) SARDA, ALBERT: Quartet Kreutzer Quartet (17m). XOSTAKOVITX, DMITRI: Suite per a dos pianos, op. 6. Seta Tanye! I Jeremy Brown, pianos. (27m). 17:00 LA TARDA DE L'OIENT DILLUNS, 16 DE DESEMBRE Programació realitzada a partir de les peticions dels nostres oients. DEL 2002 Presentació a càrrec d'Olga 7:00 BUTLLETf DE NOTICIES Cardús. 7:08 MATINAL 19:00 MÚSICA ANTIGA Música per començar el dia Una selecció de Joan Vives presentada per Joan Vives. Recull presentada per Pilar Subirà. d'obres breus. Inclou butlletins DE LA HALLE, ADAM: "Lejeu de informatius i agendes musicals. Robin et Marion". 7:30 AGENDA MUSICAL Studlo der Frühen Musik. Otr.: 8:00 BUTLLETf DE NOTÍCIES Thomas Binkley. (13m). 8:30 AGENDA MUSICAL DIVERSOS AUTORS ITALIANS: 11 9:00 BUTLLETf DE NOTÍCIES Solazzo. recull de música per a un 9:06 MATINAL banquet medievaL (Selecció) EL GRAN REPERTORI The Newberry Consort. (18m). 10:00 AGENDA MUSICAL MEDIEVAL: Llegenda de Sant 10:03 CAPSA DE MÚSICA Nicolàs. cants i polifonies de BACH. JOHANN SEBASTIAN: Suite l'Europa medieval (selecció). per a violoncel n. 3, BWV 1009. Anonymous 4. (14m). · Maurice Gendron. (22m). ALFONS XEL SAVI : "La mora de PROKOFIEV. SERGUEI: El bufó, Borja", "La mujer de Lérida" suite Op. 21a. (Danses medievals espanyoles). Orquestra Nacional Escocesa. Oir.: Eduardo Paniagua Group. (6m). Neeme JArvi. (35m). 20:00 BUTLLETf DE NOTÍCIES DVORAK, ANTONIN: Serenata per 20:04 AGENDA MUSICAL a orquestra de corda, op. 22. 20:10 ELS GUSTOS REUNITS Orquestra Filharmònica de Berlin. Una selecció de Victòria Palma que Dir.: H. von Karajan. (31m). presenta Alfred Celaya. KHATXATURIAN, ARAM: PIAZZOLLA, ASTOR: "Buenos Spartacus, suite n. 2. Aires", "Oblivion" (adapt. Ute Orquestra Nacional Escocesa. Oir.: Lemper). Neeme Jarvi. (21m). Ute Lemper. Conjunt Instrumental. BRAHMS, JOHANNES: Variacions sobre un tema de Paganini, op. 35. (9m). ROGNONI, FRANCESCO: "Vestlva i Martin Jones, piano. (23m). colli", sobre un madrigal de OONIZETTI, GAETANO i VERDI, Giovanni Plerluigl da Palestrlna. GIUSEPPE: Tres àries. 11 Giardino Armonico. (3m). Luciano Pavarotti. (14m). LEGRAND, MICHEL "Estiu del 42", VIVALDI, ANTONIO: Concert per a violoncel i orquestra. RV 412. tema de la pel-lícula. Ofra Harnoy. Orquestra de Cambra Gheorghe Zamfir, flauta de Pan. de Toronto. Oir.: Paul Robinson. Orquestra dirigida per Harry van (9m). Hoof. (4m). RODGERS I HART: "Biue room" PURCELL, HENRY: Praise the Ken Peplowsk1, clarinet. BBC big Lord, O my soul. and all thai is Band. (3m). within me, Z 47. SATIE, ERIK: Nouvelles pièces Solistes vocals. Cor del King·s froides. Consort. The King's Consort. Dir.: Werner Bàrtschí, plano. (6m). Robert King. (10m). RITENOUR, LEE: ''Portrait". 13:00 NOU PUNT NOU NOORAMACIÓ Dl NIT Presentació de les últimes novetats "Runaway". (Sm). DVORAK, ANTONIN: La bruixa del discogràfiques aparegudes al Repetició dels últims programes migdia, poema simfònic op. 108. mercat, a càrrec de Montse 0:30 CONCERT BARROC Orquestra Nacional Escocesa. Dir: • Agullera. Repetició del programa emès la Neeme Jarvi. (13m). 14:00 ENTRE CLASSICS setmana anterior. (Dissabte i BACH, JOHANN SEBASTIAN: El dia a dia de l'actualitat diumenge a les 1O:OOh). Moviments de la suite en la m, musical.Realitzat per Xavier 1:30 ENTRE CLÀSSICS BWV 818. Chavarria. El dia a dia de l'actualitat Zuzana Ruzlckova, clavecr. (6m). 15:00 BUTLLETÍ DE NOTICIES muslcai.Realltzat per Xavier KABALEVSKI. DIMITRI: "Broma", 15:05 UN MÓN DE MÚSIQUES Chavarria. (Repetició). "Pallassos", dues petites peces de Realitzat per Jordi Roura. 2:30 NOU PUNT NOU l'op. 39. Presentació de les últimes novetats 15:30 SO DE COBLA Marina Rodrlguez. piano. (1m). La música lles activitats del món discogràfiques aparegudes al LAMOTE de GRIGNON, RICARD: de la cobla. Realitzat per Ignasi mercat, a càrrec de Montse Uns llavis molls. Piñol. Aguilera. Resum dels millors 15:05 UN MÓN DE MÚSIQUES Reafitzat per Jordi Roura. 16:00 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Montse Aguilera que presenta Carmina Malagarriga. STRAUSS. RICHARD: Scherzo de 1a simfonia domèstica. op. 53. Orquestra Filharmònica de Viena. Oir.: Lorin Maazel. (7m). SCHUMANN, ROBERT: "lm wunderschOnen Monat Mai" (En el meravellós mes de maig) "Aus melnen Tranen spriessen" (De les meves llàgrimes sorgeixen) "lch grolle nlcht" (No et maleeixo), tres lleder del cicle "Els amors del poeta", op.48. Fritz Wunderllch. tenor. Hubert Glesen, plano. (4m). ANÒNIM: "Go tell lt on the mountain", espiritual negre. The Black Gospel Pearls. (Sm) BRAHMS, JOHANNES: Cinc lleder, op. 94. Jessye Norman, soprano. Dietrich Flscher-Díeskau. barlton. Daniel Barenboim. piano. (13m). CHOPIN, FREDERIK: Polonesa, op.S3 "Heroica". Jean-Yves Thibaudet, piano. (Sm). SCHEIDT. SAMUEL: Canzon super ONachbar Roland. Ricercar Consort. Oir.: Philippe Pierlot. (Sm) MENDELSSOHN, FELIX: "Allegro moltO", 4t mov. de la Simfonia per acorda n. 7. Concerto Koln. (7m). BACH, JOHANN SEBASTIAN: Pnmer moviment del Concert de Brandenburg n. 1, BWV 1046. Musica Antiqua de Colònia. Oir.. Relnhard Goebel. (4m). 17:00 UNA TARDA A L'ÒPERA Realitzat per Jaume Radigales. BRITTEN, BENJAMIN: "The turn of the Screw", òpera en un pròleg i dos actes. Feliclty Lott, Philip Langridge, Sam Pay, Eileen Hulse, Phylils Cannan, Nadine Secunde. Aldeburgh Festival Ensemble. Oir.: Steuart Bedford. (106m) 21:03 L'AUDIOVISUAL Un programa d'Àiex Gorina. 22:00 AGENDA MUSICAL 22:04 LA MÚSICA A DEBAT Programa a l'entorn de temes musicals d'interès. Presentat i conduït per Joan Vives, i realitzat amb la colaboració del Consell Català de la Música. 0:04 NOCTURN Música per acabar el dia. Heleni Barjau (Cario del Monte), tenor. Conx1ta Badia, piano. (1m). HAYON. FRANZ JOSEPH: Trio per a flauta. violí i violoncel n. 3, op. 38. Barthold Kuíjken. Sigiswald Kuijken. Wieland Kuijken. (7m). KHATXATURIAN, ARAM: Obertura i Triomf de Roma. i Variació d'Egina i Bacanal, escenes primera i tercera de l'acte I del ballet "Espàrtac". Orquestra del Teatre Bolxoi. Dir.: Andrei Txistiakov. (12m). MARTUCCI, GIUSEPPE: "No, svaniti non sono i sagni" (andantino), de La canzone dei ri cordi. Mireia Freni, soprano. Orquestra Filharmònica del Teatre de I'Scala, de Milà. Dir.: Riccardo Muti. (Sm). LENNON/McCARTNEY: "Michelle" Count Basie, plano. lla seva orquestra. (3m). MERTZ, JOHANN KASPAR: Cançó sense paraules. José Miguel Moreno, guitarra. (Sm). BACH, JOHANN SEBASTIAN: "Gerne will ich mich bequemen" (Em conformaré de bon grat). ària de baix de la primera part de "La Passió segons Sant Mateu". Dietrich Henschel, baix. Orquestra del Collegium Vocale. Oir.: Philippe Herreweghe. (4m). Orquestra Simfònica Johannn Strauss de BudapestOir.: lstvan Bogar (9m). 22:00 AGENDA MUSICAL 22:04 ELS CONCERTS DE CATALUNYA MÚSICA Obres de XAVIER MONTSALVATGE, PALOMO i FRANZ SCHUBERT.: MONTSALVATGE: Sortilegis. PALOMO: Fantasia- Suite per a soprano, clarinet I orquestra (sobre poemes de Juan Ramón Jiménez. Estrena). SCHUBERT: Simfonia n. 9, O 944. Raqueta Sheeran, soprano. Larry Passin. clarinet. Orquestra Simfònica de Barcelona I Nacional de Catalunya. Oir.: Jesús López Cobos 23:45 NOCTURN Música per acabar el dia. Presentació a càrrec d'Alfred Celaya. .... OOl ¡;;..!!!! a !;;' ¡¡· 218 ;:::;! a· ¡¡;;- e fil:!. ;:¡ ¡;;¡ E ¡ PROGUMACIÓ DE NIT Repetici9 dels últims programes 0:30 MUSICA ANTIGA Repetició del programa emès dilluns passat 1:30 CICLE DE LIED Emès divendres passat. 2:30 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. Repetició dels programes emesos la setmana anterior. 3:30 ELS GUSTOS REUNITS Programes emesos la setmana anterior. (Ordre d'emissió: Repetició dels programes de Dilluns, Dimarts, Dimecres, Dijous, Divendres, de 20:1Q a 22:00). 5:30 CAPSA DE MUSICA Programes emesos la setmana anterior (Ordre d'emissió: 5 PROGRAMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA Repetició dels programes de Dilluns. Dimarts. Dimecres. Dijous, Divendres. de 10.03 a 13.00). DIMARIS, 17 DE DUEMBRE DE.L 2002 ;;;¡ ¡¡;;- -...= ~ ! !!, .... ~· 218 .... Co¡> :s. ...., ¡¡;;!!! ~. §!.. a;¡ ¡;;¡;~ 6 7:00 BUTLLET( DE NOTÍCIES 7:08 MATINAL Música per començar el dia presentada per Joan Vives. Recull d'obres breus. Inclou butlletins informatJUs i agendes musicals. 7:30 AGENDA MUSICAL 8:00 BUTLLETI DENOTICIES 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETI DE NOTICIES 9:06 MATINAL EL GRAN REPERTORI 10:00 AGENDA MUSICAL 10:03 CAPSA DE MÚSICA MOMPOU, FREDERIC: Tres variacions. Miquel Farré, plano. (4m). VAUGHAN WILLIAMS, RALPH: Simfonia n. Gen mi m. Orquestra Simfònica de Londres. Dir: Bryden Thomson. (34m). CHOPIN. FREDERIC: Concert per a piano i orquestra n. 2. op. 21. Murray Perahia. Orquestra Filharmònica d'Israel. Oir.: Zubin Mehta {30m). GENIN, MICHEL AGRICOLE: El Carnaval de Venècia, introducció, tema i variacions. Jean-Louis Beaumadier, piccolo. Jean Koemer, piano. {13m). SCHUBERT, FRANZ: Quartet de corda n.14,"La Mort I la Donzella", D.810. Quartet Melos. {40m). BELLINI, VINCENZO: Dos fragments de "Norma". Maria Callas. Ebe Stignani. Orquestra de la RAl. Dir.: Tullo Serafln. (23m). CORNELIUS, PETER: Requiem. (Per a cor a cappella a Gveus). Cor Regional de Canoes-ProvençaAlps-Costa Blava. Dir.: Michel Piquemal. {10m). CORREA DE ARAUXO, FRANCISCO:: Canto nano de la Immaculada. Bernard Foccroulle, orgue. (Sm). 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. 14:00 ENTRE CLÀSSICS El dia a dia de l'actualitat muslcai.Realitzat per Xavier Chavarria. 15:00 BUTLLETf DE NOTICIES 15:05 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Rou ra. 15:30 SODE COBLA La música i les activitats del món de la cobla. Realitzat per Ignasi Plñol. 16:05 A FONS ELS COMPOSITORS CATALANS. L'espai temàtic de Catalunya Música presentat per Raimon Colomer I Eulàlia Benlto. 17:00 LA TAROA DE L'OIENT Programació realitzada a partir de les peticions dels nostres oients. Presentació a càrrec d'Olga Cardús 19:00 MÚSICA DE CAMBRA Una selecció de Raimon Colomer presentada per Pilar Subirà. BORODIN, ALEXANDER: Quartet de corda n. 2. Quartet Borodin. (28m). XOSTAKOVITX, DIMITRI: Trio per a piano, violi i violoncel n.2, op.G7. Gidon Kremer, violí. Mischa Malsky, violoncel. Martha Argerich, piano. (29m). • 20:00 BUTLLETI DE NOTICIES 20:04 AGENDA MUSICAL 20:10 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Victòria Palma que presenta Alfred Celaya. BERLIN, IRVING: "Biue skies" ltzhak Perlman, violi. Oscar Peterson, piano. Herb Ellis, guitarra. Ray Brown, baix. Grady Tale, bateria. (5m). PANDOLFI, GIOVANNI ANTONIO: Op. 111, n. 3, "La Melana". Andrew Manze, violí. Richard Egarr, clavecí. {Gm). ROSSINI, GIOACCHINO: ~oh patria!...Tu che accendi questo core", ària de l'acte primer de l'òpera ïancredi. Marilyn Home, mezzosoprano. Orquestra del Teatre La Fenice. Dir.: Ralf Weikert {Gm). SHORTER, WAYNE: "Footprints•. Hampton Hawes, piano. Henry Franklin, baix. Michael Carvin, bateria Enregistrament fet al Montmartre Jazzhus de Copenhagen, el 2 de setembre de 1971. {5m). CARTER I WILLIAMS: "When lights are low•. Lionel Hampton, vibràfon, i la seva orquestra. Enregistrament fet a Chicago, el 9 de setembre de 1939. (2m). PORTER, COLE: "Rosalia" Teddy Edwards, saxo tenor. Ronnie Mathews, piano. Chip Jackson, baix. Chip White, bateria. (5m). TXAIKOVSKI, PIOTR ILITX: "Müssf ich zugrunde gehen", ària de l'acte 1r de l'òpera "Eugene Oneguin". Elisabeth Schwarzkopf, soprano Orquestra Simfònica de Londres. Oir.: Alceo Galliera. (13m). SCHUMANN, CLARA: Variacions sobre un tema de Robert Schumann, op. 20. Konstanze Eickhorst, piano. {11m). BEETHOVEN, LUDWIG VAN: Obertura Egmont, op. 84 Orquestra del Segle XVIII. D1r: Frans Brüggen. (Sm). TUBIN, EDUARD: Vals trist. Orquestra Simfònica de Goteborg. Dir.: Neeme Jarvi. {4m). FAURE, GABRIEL: Pavana, op. 50. Academy ol St. Martin-in-theFlelds. Dir.: Neville Marriner. {Gm). MARCELLO, BENEDffiO: "Questa che al Ciel s'innalza", salm 47 a tres ve.us le I'Estro poeticoarmomco. Cantus Còlln. Dir.: Konrad Junghanel. (12m). PEREZ MOYA, ANTONIO: A Montserrat. Coral Polifònica de Puig-Reig i Cobla Principal de la Bisbal. (4m). MOZART, WOLFGANG AMADEUS: "Una donna a quindici anni" ària de l'acte llon de l'òpera Cosl fan tutte. Ann Murray, mezzosoprano. Orquestra The Age ol Enlightenment Dir.: Simon Rattle. (4m). IRADIER, SEBASTIAN: Maria Dolores, havanera. Axivil Criollo. (4m) POULENC, FRANCIS Hotel. Angelica Klrschlager, mezzosoprano. Melvyn Tan. piano. Enregistrament fet per Catalunya Música el dia 20 d'abril del 2001 a l'Auditori Winterthur dins del marc de la Schubertfada a l'lila Diagonal. (2m). STRAUSS, JOHANN: Marxa Radetzky, op. 228. Lorin Maazel. Orquestra Alharmònlca de Viena. Dir.: Lorln Maazel {4m) 22:00 AGENDA MUSICAL 22:04 ELS CONCERTS DE CATALUNYA MÚSICA Presentat per Alfred Celaya. Obres de PERE FONTÀS, JAUME CRISTAU, XAVIER MONTSALVATGE, FRANCESC CASSÚ, JOAN JOSEP BLAY, JOAN LLUÍS MORALEOA i CONRAD SALÓ.: Slecció de sardanes i música per a cobla. Josep Gispert. tenora solista. Santi Molas, percussió. Joan Torras, percussió. Montserrat Cristau, soprano. Aula de cant Coral del C.E.B. Cor del Teatre i de l'Escola Municipal de Música de banyoles. Cobla Selvatana. Cobla La Principal de la Bisbal. CobiDir.: Jesús Santaliestra. I Jaume Cristau. I Francesc Cassú. I Joan Josep Blay. I Joan Uuls Moraleda. CONCERT enregistrat per Catalunya Música el dia 21 d'octubre del 2002 al Pavelló de la Draga de Banyoles. FESTES DE SANT MARTIRIÀ DE BANYOLES. {55m). 23:45 NOCTURN Música per acabar el dia. Presentació a càrrec d'Alfred Celaya. PROGRAMACIÓ Dl Nif Repetició dels últims programes 0:30 A LA MANERA DE.... Un convidat ens proposa i comenta la música que li agrada. Guió i presentació de Joan Vives.Repelició del programa emès dissabte passat. 2:30 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Aguilera Repetició dels programes emesos la setmana anterior. 3:30 ELS GUSTOS REUNITS Programes emesos la setmana anterior. {Ordre d'emissió: Repetició dels programes de Dilluns, Dimarts, Dimecres, Dijous. Divendres, de 20:1 Oa 22:00). 5:30 CAPSA DE MÚSICA Programes emesos la setmana anterior. {Ordre d'emissió: Repetició dels programes de Dilluns, Dimarts. Dimecres, Dijous. Divendres, de 10.03 a 13.00). DM&CU$,18DED~ .. \ DEL2002 7:00 BUTLLETÍ DE NOTICIES 7:08 MATINAL Música per començar el dia presentada per Joan Vives. Recull d'obres breus. Inclou butlletins informatius i agendes musicals. 7:30 AGENDA MUSICAL 8:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETÍ DE NOTICIES 9:0G MATINAL EL GRAN REPERTORI 10:00 AGENDA MUSICAL 10:03 CAPSA DE MÚSICA TOST!, FRANCESCO PAOLO: "A vucchella'' - Arietta di Posillipo (arranjament de D. i F. AJagna). Roberto Alagna, tenor. David Alagna i Frederico Alagna, guitarres. {3m). BRAHMS, JOHANNES: Trio per a piano, clarinet i violoncel, op. 114. Emanuel Ax. Richard Stoltzman. Yo-Yo Ma. {27m). GOLDMARK. KARL: Concert per a violí i orquestra n. 1, op. 28. ltzhak Perlman. Orquestra Simfònica de Pittsburgh. Oir.: André Previn. (35m). ARRIAGA, JUAN CRISOSTOMO DE: Simfonia en Re M. Sinfonietta Rias Berlín Dir.: Jorge Velazco. (28m). VERDI, GIUSEPPE: Quattro pezzi sacri. Janet Baker, mezzosoprano. Cor i Orquestra Philharmonia. Dir.: Cario Maria Giulini. (41m). AGRELL, JOHAN JOACHIM: Simfonia op. 1, n. G. Orquestra de Cambra del Museu Nacional de Suècia. Dir.: Claude Génetay. (7m). VILLA-LOBOS, HEITOR: Bachianes brasileres n. 4. Royal Philharmonic Orchestra. Oir.: Enrique Batiz. (19m). 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. 14:00 ENTRECLÀSSICS El dia a dia de l'actualitat musical.Realitzat per Xavier ~~~O~r~tTLLETÍ DE NOTICIES 15:05 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Roura. 15:30 SO DE COBLA La música i les activitats del món de la cobla. Realitzat per Ignasi Piñol. 16:05 A FONS LA MÚSICA, ARA. L'espai temàtic de Catalunya Música. Selecció: Maró Jané. Presentació: Eulàlla Benito. MOZART, WOLFGANG AMADEUS: Rèquiem, KV 62G. . Ruth Rosique, soprano. Marganda Lladó, mezzosoprano. Josep . Pizarro, tenor. Pau Bordas. baix. Cor Madrigal. Jove Orquestra Nacional de Catalunya. Dir.: Robert King. j 1 ~ i PROGRAMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA ~ j 1 .4 Enregistrament fet per Catalunya Música el dia 14 de juliol de 2002 a l'Auditori de Barcelona. Cicle de concerts de la JONC. (46m). 17:00 LA TARDA DE l 'OIENT Programació realítzada a partir de les peticions dels nostres oients. Presentació a càrrec d'Olga Cardús. 19:00 MÚSICA CORAL Selecció i presentació a càrrec de Maró Jané. HINDEMITH, PAUL: Madrigals a cinc veus sobre textos de Josef Weinheber. Cor Jove d'Aachen. Dir.: Fritz ter Wey.j35m). SCHUTZ, HEINRICH: Stehe aul, meine Freundln, motet SWV 499. Schíltz·Akademie. Dir.: Howard Arman. (9m). STRAUSS, RICHARD: "Die Gtittln im Putzzlmer" (la deessa al tocador). Cor de Cambra de la Ràdio Nacional Danesa. Dir.: Stefan Parkman. (5m). 20:00 BUTLLET[ DE NOTICIES 20:04 AGENDA MUSICAL 20:10 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Victòria Palma que presenta Alfred Celaya. WOLF • FERRAR!, ERMANNO: "I gioielli delia Madonna" (lntermezzo). Orquestra Filharmònica de Berlin. Dir.: Herbert von Karajan. (4m). MOLL, BILLY I MENCHER, MURRAY: "I want a little giri". Lucky Thomson, saxo tenor. Sammy Price, veu i plano. JeanPlerre Sasson, guitarra. Pierre Michelot, contrabaix. Gérard Pochonet, bateria. Enregistrament fet al Teatre Plgalle de París, el 6 de juliol de 1957. (4m). MOZART, WOLFGANG AMADEUS: "Tutte le torture", ària de l'acte segon de l'òpera "El rapte de serrall". Maria Callas, soprano. Orquestra de la RAl. Oir.: Alfredo Simonetto. Enregistrament fet al Casino de San Remo el 27 de desembre de 1954. (9m). KENNY G: "Forever in love". Kenny G, saxo. Conjunt instrumental. (4m). BELLINI, VINCENZO: "Tomò i1 riso sui suo aspetto", ària de l'òpera "I puntani". Montserrat Caballé, soprano. Agostina Ferrin. Matteo Manuguerra (1m). STRAUSS, RICHARD: Quatre lieder. Leontyne Price, soprano. David Garvey, piano. (9m). LISZT, FRANZ: Rapsòdia hongaresa n. 2. Orquestra de la Gewandhaus de Lelpzig. Olr.: Ku rt Masur. (11m). BRAHMS, JOHANNES: ''Vlvace non t~oppo", 3r mov. del Concert per a Vlolf i violoncel, op. 102. GU Shaham, violi. Jian Wang, VIOloncel. Orquestra Filharmònica de Berlin. Oir.: Claudio Abbado. (9m). GLAZUNOV, ALEXANOER: Simfonia n. 9 en re m. (inacabada) Orquestra Simfònica de la Ràdio de l'URSS. Oir.: G. Yudin. (10m). SOJO, VICENTE EMILIO: Cinc peces de Veneçuela Oiego Blanco, guitarra. (6m). MULLIGAN. GERRY: "Undemeath a pale blue moonlighr Gerry Milligan. saxo bariton i el seu conjunt. (5m). GABRIEL!, GIOVANNI: Sonata n. 20. Conjunt de metall Ludwig Güttler. (6m). SIBELIUS, JAN: El cigne de Tuonela. Orquestra Simfònica d'Atlanta. Dir.: Yoel Levi. (Bm). TELEMANN, GEORG PHILIPP: Concert per a violf "Les Rainettes" (Les rainetes), TWV 51 :A2. Midori Seller, vlolf. Acadèmia de Música Antiga de Berlín. (13m). 22:00 AGENDA MUSICAL 22:04 ELS CONCERTS DE CATALUNYA MÚSICA Presentat per Alfred Celaya Obres de LUDWIG VAN BEETHOVEN, AARON COPLANO, ANTON WEBER.: BEETHOVEN: Les ruïnes d'Atenes, obertura COPLAND: Concert per a clarinet, orquestra de corda, arpa i piano. WEBER: Concert n. 2, op. 73, en Mi b M, per a clarinet i orquestra. Cristo Barrios, clarinet. Orquestra Filharmonia de Cambra de Barcelona. Oir.: Miquel Ortega. CONCERT enregistrat per Catalunya Música el dia 21 de novembre del 2002 al Palau de la Música Catalana. El PRIMER PALAU: FESTA DE LA MÚSICA CATALANA. (47m). 23:45 NOCTURN Música per acabar el dia. Presentació a càrrec d'Alfred Celaya. PROGRAMACIÓ DE NIT Repetició dels últims programes 0:30 CATALUNYA JAZZ Un programa d'Albert Mallofré. Repetició del programa emès dissabte passat. 2:30 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. Repetició dels programes emesos la setmana anterior. 3:30 ELS GUSTOS REUNITS Programes emesos la setmana anterior. (Ordre d'emissió: Repetició dels programes de Dilluns, Dimarts, Dimecres, Dijous, Divendres, de 20:1Q a 22:00). 5:30 CAPSA DE MUSICA Programes emesos la setmana anterior. (Ordre d'emissió: Repetició dels programes de Dilluns, Dimarts, Dimecres, Dijous, Divendres. de 10.03 a 13.00). DIJOUS, 19 DE DESEMBRE DEL 2002 7:00 BUTLLETI DE NOTICIES 7:08 MATINAL Música per començar el dia presentada per Joan Vives. Recull d'obres breus. Inclou butlletins informatius i agendes musicals. 7:30 AGENDA MUSICAL 8:00 BUTLLETI DE NOTICIES 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETI DE NOTICIES 9:06 MATINAL EL GRAN REPERTORI 10:00 AGENDA MUSICAL 10:03 CAPSA DE MÚSICA MESSIAEN, OLIVI ER: Quartet per a la fi del temps. Huguette Fernandez. violi. Guy Deplus, clarinet. Jacques Neilz, violoncel. Marie-Madeleine Petit, piano. (50m). BERLIOZ, HECTOR: Les nits d'estiu, Op. 7. Sheila Armstrong, soprano. Josephine Veasey, mezzosoprano. Frank Patterson, tenor. John Shirley·Qulrk, baix. Orquestra Simfònica de Londres. Oir.: Colin Oavis. (33m). SCHUMANN, ROBERT: Obertura ''Manfred", op.115 Orquestra Filharmònica de Berlfn. Oir.: W. Furtwangler. (13m). RAMEAU, JEAN PHILIPPE: El Temple de la Glòria, suite orquestral. Orquestra Barroca Philarmonia. Oir.: Nicholas McGegan. (34m) KODALY, ZOLTAN: Pange Lingua i Salm 150 Cor de Cambra de Pecs. Oir.: Aureli Tillai. (6m). VIVALOI, ANTONI O: Concert per a violoncel i orquestra de corda en Dom, F.lll, n.1. Camerata XXI. (11m). MARAIS, MARIN: "Tombeau pour Marais, Ie Cadet", "Chaconne en Rondeau", dues peces per a viola de gamba. Paolo Pandolfo, viola de gamba. Mitzi Meyerson, clavecf.Thomas Boysen, tiorba, guitarra barroca. Pedra Estevan, percussió. (13m). 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. 14:00 ENTRE CLÀSSICS El dia a dia de l'actualitat muslcai.Realitzat per Xavier Chavarria. 15:00 BUTLLETI DE NOTICIES 15:05 UN MON DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Rou ra. 15:30 SO DE COBLA La música i les activitats del món de la cobla. Realitzat per Ignasi Piñol. 16:05 A FONS LES VEUS DEL SEGLE. l'espai temàtic de Catalunya Música. Selecció: Victòria Palma. Presentació; Eulàlia Benito. Wolfgang Holzmalr WEILL, KURT: "Quatre cançons de Watt Whitman", per a baríton I orquestra. Wolfgang Holzmalr, barfton. Orquestra de Cambra Robert Schumann. (19m). KRENEK, ERNST: Quarta part del "Llibre de viatge pels Alps austriacs". Wolfgang Holzmair, barlton. Gérard Wyss. piano. (14m). SCHUBERT. FRANZ: Sis lieder del cicle "Viatge d'Hivern·. D. 911 Wolfgang Holzmair, baríton. lmogen Cooper, piano. (17m). 17:00 LA TARDA DE l 'OIENT Programació realitzada a partir de les peticions dels nostres oients. Presentació a càrrec d'Olga Cardús. 19:00 PENTAGRAMA Programa de divulgació musical. Guió i realització: Pere Surés i Àlex Rabies. 19:45 TRANSMISSIÓ EN DIRECTE DES DEL PALAU DE LA MÚSICA CATALANA Concert de Nadal de la Fundació "la Caixa" HANDEL, GEORG FRIEORICH: "El Messies", oratori. Mlchaela Kaune, soprano. Charlotte Hellekant, contralt. Charies Workman, tenor. Víctor Torres. baix. Coral de la Universitat Rovira i Virgili. Cor de Cambra del Conservatori del Liceu. Participans individuals. Cor de Cambra Eric Ericson Orquestra Ciutat de Granada. 23:05 NOCTURN Música per acabar el dia. Presentació a càrrec d'Alfred Celaya. PROGRAMACIÓ DE NIT Repetició dels últims programes 0:30 l 'AUDIOVISUAL Un programa d'Àiex Gorina. 1:30 A FONS ELS INTÈRPRETS CATALANS. L'espai temàtic de Catalunya Música. Selecció: Raimon Colomer. Presentació: Eulàlia Benito. Repetició de l'espai emès divendres de la setmana passada. 2:30 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. Repetició dels programes emesos la setmana anterior. 3:30 ELS GUSTOS REUNITS Programes emesos la setmana anterior. (Ordre d'emissió: Repetició dels programes de Dilluns. Dimarts, Dimecres, Dijous, Divendres, de 20:1Q a 22:00). 5:30 CAPSA DE MUSICA Programes emesos la setmana anterior. (Ordre d'emissió: Repetició dels programes de Dílluns, Dimarts, Dimecres, Dijous. Divendres, de 10.03 a 13.00). ;¡ S' = ·! a E:;:' ;¡· 2 l8 ;:;! ::;¡ , ...... ¡¡;;ae¡ ~ ~ s DIYENDRIS, 20 DE DUIMBRE DIL2002 7:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 7:08 MATINAL Música per començar el dia presentada per Joan Vives. Recull d'obres breus. Inclou butlletins informatius i agendes musicals. 7:30 AGENDA MUSICAL 8:00 BUTLLETI DE NOTICIES 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETI DE NOTICIES 9:06 MATINAL El GRAN REPERTORI 10:00 AGENDA MUSICAL 10:03 CAPSA DE MÚSICA 7 PROGRAMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA ¡¡ ;;: ¡;- - ~ !9 ~¡¡· 218 ;:;! =:!. s- Eil E; ;¡· ~ E • SANZ, GASPAR: "La Cavalleria de Napoles con dos clarines", del tractat "lnstrucción de música sobre la guitarra española" (1674·75). Orphénica Lyra: José Miguel Moreno, guitarra barroca. Elig1o Quintero, tiple. Juan Carlos de Mulder tiorba. Pedro Estevan, percussió. Oir.: José Miguel Moreno. (2m) FALLA, MANUEL DE: El sombrero de tres picos, primera suite. Orquestra Ciutat de Granada. Oir.: Josep Pons. (15m) MOZART, WOLFGANG AMADEUS. Concert per a plano i orquestra n. 18, KV 456. Murray Perahla, director I solista. Orquestra de Cambra Anglesa. (30m). BACH, JOHANN SEBASTIAN: "Lobe Goll in selnen Relchen" (Lloeu Déu en el seu regne), cantata BWV 11. C.Cuccaro. M.Georg. A.Kraus. A.Schmidt. Gàchinger Kantorei Stuttgart. Wúrttemberglsches Kammerorchester Heilbronn. BachEnsemble. Oir.: Helmut Rllling. (26m). DEMERSSEMAN, JULES AUGUSTE • BERTHELEMY: Duo brillant per a flauta i oboè sobre temes de "Guillem Tell" de Rossíní. Jean Pierre Rampa!, flauta. Píerre Pierlot, oboè. Royal Philarmonic Orchestra. Dir.: Pl~cido Domingo. (11m). DVORAK, ANTONIN· Danses eslaves op. 46. Orquestra Filharmònica Txeca. Dir.: V. Neumann. (38m). ANÒNIM: "The Holly and the lvy", "Tuba Lullaby", dues nadales. The Canadlan Brass. (6m). CHARPENTIER, MARC ANTOINE: Te Deum, H 146. Tessa Bonner, Sarah Pendlebury, sopranos. Angus Davidson, Rodrigo del Pozo, contratenors. Slmon Oavies, tenor. Jullan Clarkson, Simon Grani, baixos. St Jame's Slngers. St Jame's Baroque Players. Dir.: lvor Bollon. (22m). STRAUSS, JOHANN: Vals El bell Danubi blau op. 314. Orquestra Filharmònica de Viena Dir.: Herbert von Karajan. (10m). 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. 14:00 ENTRE Cl.ASSICS El dia a dia de l'actualitat musical. Realitzat per Xavier Chavarrla. 15:00 BUTLLETI DE NOTICIES 15:05 UN MON DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Roura. 15:30 SO DE COBLA La música i les activitats del món de la cobla. Realitzat per Ignasi Plñol. 16:05 A FONS ELS INT~RPRETS CATALANS L'espai temàtic de Catalunya Música. Selecció: Raimon Colomer. Presentació: Eulàlia Benlto. Carles Trepat MOMPOU, FREDERIC: Suite compostelana, per a guitarra. Carles Trepat, guitarra. (22m). ARCAS. JULIAN: Colección de Tangos. Carles Trepat, guitarra. (Sm). CASTELNUOVO-TEOESCO, MARIO: Romancera gitano. a partir de l'obra de Federico Garcia Lorca. Toni Marsol, xavier Comorera, barítons. Carles Trepat, guitarra. Cor de Cambra del Palau de la Música Catalana. Dir.: Jordi Casas. (23m). 17:00 LA TARDA DE L'OIENT Programació realitzada a partir de les peticions dels nostres oients. Presentació a càrrec d'Olga Cardús. 19:00 CICLE DE LIED Una selecció de Montse Agullera que presenta Eulàlia Benito. MENOELSSOHN, FELIX: "Gruss" (Petó), lled op. 63 n. 3. Edita Gruberova, soprano. Friedrich Heíder, piano. (2m). LISZT, FRANZ: "La tombe et la rose" (La tomba i la rosa), "Comment. disaient-ns", (Com, deien ells). "lm Rhein, im schònen Strome" (Al riu. al riu formós), tres lieder. Thomas Hampson, baríton. Geoffrey Parsons. (9m). MENOELSSOHN. FELIX: "lm Frühling" (A la primavera), "lm Herbst" (A la tardor), "Frühlingslied" (Lied de primavera), tres lieder. Dietrich Fischer-Dieskau, baríton. Hartmut Hiill, piano. (Sm). LISZT. FRANZ: Oie Loreley. Thomas Quasthoff, baríton. Justus Zeyen, piano. (7m). MENOELSSOHN, FELIX: "Oie Llebende Schrelbt" (l'enamorada escriu), op. 86 n. 3, "Erster Verlust" (El primer desengany), op. 99 n. 1. Barbara Bonney, soprano. Geoffrey Parsons, piano. (6m). MENDELSSOHN, FELIX: "Reiselied" (Lied de viatge), "Morgenguss" (Petó del matQ, "AIInachtlich im Traume" (Somiant cada nit), tres lieder Christoph Prégardien, tenor. Andreas Steier, fortepiano. (7m). LISZT. FRANZ: "Oh! quand je dors" (Oh! quan dormo), líed amb text de Víctor Hugo. Angela Gheorghiu, soprano. Malcolm Marlineau, piano. (Sm). MENDELSSOHN, FELIX: "Suleika". op. 57 n. 3, "Oer Mond" (La Uuna). op. 86 n. 5. Barbara Bonney, soprano. Geoffrey Parsons, piano. (Sm). LISZT, FRANZ: "Die Vatergruft" (La tomba dels avantpassats), líed. Thomas Hampson, baríton. Geoffrey Parsons. (6m). 20:00 BUTLl.ETf DE NOTICIES 20:04 AGENDA MUSICAL 20:10 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Victòria Palma que presenta Alfred Celaya. GOLSON, BENNY: "Park Avenue Petlte" Howard McGhee, trompeta. i el seu grup. (4m). OeFRANCESCO, JOEY: "Biue Don" Joey OeFrancesco, orgue. Paul Bollenback, guitarra. Byron Landham, bateria.¿6m). MORALES, CRIST BAL DE: "Parce mihl domine", del Officium defunctorum. Jan Garbarek. saxo. The Hilliard Ensemble. (7m). VIVALOI, ANTONIO: Concert per a oboè op. 7 n. 7, RV 464. Heinz Holliger, oboè. I Musici. (7m). MOZART, WOLFGANG AMADEUS: Divertimento n. 1, KV 136. Philharmonla Quartet Berlin. Wolfgang Gillller, contrabaix. (12m). HADLEY: "I Slng ol a Malden", nadala. Cor del Saint John College de Cambridge. Oir.: George Guest. (3m). BARRY, JOHN: Tema central de la banda sonora de la peHicula "Memorias de Africa". ltzhak Perlman. violí. Orquestra Simfònica de Pittsburg. Dir.: John Williams. (3m). BUSTO: Zai itxoiten. Cor TapiolaDir.: Kart Ala-Póllanen. (3m). LLOYD WEBBER. ANTON· "Wishing you were somehow here again", del "Fantasma de l'òpera·. Montserrat Caballé. Philharmonla Orchestra. Oir.: Martin Yates. (4m). NICOLAI, OTTO: Les Alegres Comares de Windsor. (Cor de l'acte 111). Cor de l'òpera Bavaresa de Munlc. Orquestra de l'Estat de Bavlera. Dir.: Robert Heger. (4m). HAYDN, FRANZ JOSEPH: Obertura, recitatiu i cor "lm Anfange schuf Goll Hlmmel und Erde", de l'oratori La creació, Hob. XXI:2. John Mark Alnsley. Eike Wllm Schulte. Cor Gulbenklan. Orquestra del Segle XVIII. Dir.: Frans Brüggen. (Sm). SEVERAC, DEORAT DE: Cançó pel cavallet. Gabriel Bacquier. Jacques Bernier. (4m). BOWMAN, DAVE: "Jack hils the road". Jack Teagarden, trombó I veu. Pee Wee Russell, clarinet. Bud Freeman, saxo tenor. Dave Bowman, p1ano. Eddie Condon, guitarra. Mort Stuhlmaker. baix. Dave Tough, bateria. Enregistrament fet a Nova York, el 23 de juliol de 1940. (3m). MENOELSSOHN, FELIX: "Andante· Allegro con fuoco", primer moviment de la simfonia n. 5 "Reforma", op. 107. Orquestra Filharmònica de VIena. Dir.: John Ellot Gardlner. (11m). BIZET, GEORGES: Jocs d'infants, petita suite d'orquestra. Consort ol London. Oir.: Robert Haydon Clark. (1 1m). RAIMON: "He mirat aquesta terra", cançó de la Roda del Temps (Salvador Espriu). Raimon, veu I guitarra. (6m). 22:00 AGENDA MUSICAL 22:04 ELS CONCERTS DE CATALUNYA MÚSICA Presentat per Alfred Celaya. Concert extraordinari de Nadal de l'Escolania de Montserrat i l'Orquestra Simfònica del Vallès Obres de LEONARO BERNSTEIN i BENJAMIN BRITIEN. BERNSTEIN: Chichester Psalms. BRITTEN: Cantata de Sant Nicolau, op. 42. Francesc Garrigosa, tenor. Escolania i Capella de Música de Montserrat. Orquestra Simfònica del Vallès. Dir.: Pierre Cao. 23:45 NOCTURN Música per acabar el dia. Presentació a càrrec d'Alfred Celaya. PROGRAMACIÓ DE NIT Repetici9 dels últims programes 0:30 MUSICA CORAL Emès dimecres de la setmana passada, 1:30 MUSICA DE CAMBRA Programa emès la setmana anterior (Dimarts a les 19:00h). 2:30 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat. a càrrec de Montse Aguilera. Repetició dels programes emesos la setmana anterior. 3:30 ELS GUSTOS REUNITS Programes emesos la setmana anterior. (Ordre d'emissió: Repetició dels programes de Dilluns, Dimarts, Dimecres, Dijous, Divendres, de 20:1 Oa 22:00). 5:30 CAPSA DE MÚSICA Programes emesos la setmana anterior. (Ordre d'emissió: Repetició dels programes de Dilluns, Dimarts, Dimecres, Dijous, Divendres, de 10.03 a 13.00). DISSABTE, 21 DE DESEMBRE DELJOOJ 8:00 MATINAL Música per començar el dia presentada per Pilar Subirà. Recull d'obres breus. Inclou butlletl de notícies i agenda musical. 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLET( DE NOTÍCIES 10:00 CONCERT BARROC Una selecció de Joan Vives que presenta Pílar Subirà. TELEMANN, GEORG PHILIPP: Obertura "Les nacions·, TWV 55:B5. Acadèmia de Música Antiga de Berlin. (20m). COUPERIN, FRANÇOIS: Les Nacions: L'Espanyola. Solistes Barrocs Europeus. (25m). COUPERIN. AL les Quatre Nacions. (la Francesa). William Christie, clavecl. (6m). 11:00 MÚSICA PER A COBLA Una selecció d'Ignasi Piflol que presenta Pilar Subirà. 12:00 AGENDA MUSICAL 12:03 PENTAGRAMA Programa de divulgació musical. Guió i realítzació: Pere Surés I Alex Robles.Repetició del programa emès dijous passat. 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse 1 PROGRAMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA ;..¡ ~ ... .., Agullera. Resum dels millors programes de la setmana 14:00 ENTRE CLÀSSICS Resum setmanal de l'actualitat musical. Realitzat per l<av1er Chavarria 15:05 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Roura. 16:00 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Montse Aguilera que presenta Carmina Malagarríga. POULENC, FRANCIS: lntermezzo per a piano. n. 2. Artur Rublnstein, plano. {3m) ALFVEN, HUGO: Quatre cançons. Orphei Drangar. Oir.: Robert Sund (7m). HAYON, FRANZ JOSEPH: Sonata en Sol M n. 54. Andras Schiff, piano. (1Om). MENDELSSOHN, FELIX: Simfonia per a corda n. 2. Orquestra de Cambra Anglesa. Dir.: William Boughton. (9m). COOPERIN, FRANÇOIS: "Le rossignol en amour" (Arranjament de Manel Camp i Ludovica Mosca). Ludovica Mosca Manel Camp, pianos. (Sm). WAGNER. RICHARD: "Viatge de Siegfried pel Rhin", de l'òpera "El capvespre dels Déus". Orquestra Simfònica de Basilea. Dir.. Armin Jordan. (11m). STRAUSS, JOHANN: Obertura d"Una nit a Venècia". Orquestra Johann Strauss de Viena. Dir: Wílli Boskovsky. (7m). 17:00 GRANS OBRES Presentat per Maró Jané. RAMEAU, JEAN PHILIPPE: Les Paladins, comèdia Hrica en tres actes. Audrey Mlchael. Ghyslaine Raphanel. Nicolas Rlvenq. Bru ce Brewer. Gregory Relnhart. Douglas Nasrawl. Conjunt vocal Saglttarlus. La Grande Écurie et la Chambre du Roy. Dir.: Jean-Ciaude Malgolre. (116m). SCHUBERT, FRANZ: Quartet de corda n.15, op.161, 0.887 Alban Berg Quartet! (51 m). 20:03 CATALUNYA JAZZ Un programa d'Albert Mallofré. 22:00 AGENDA MUSICAL 22:04 A LA MANERA DE..... Un convidat ens proposa i comenta la música que li agrada. Guió i presentació de Joan V1ves. 0:04 NOCTURN Música per acabar el dia. 4:30 ELS GUSTOS REUNITS Programes emesos la setmana anterior (Ordre d'emissió: repetició dels programes de Dissabte i Diumenge. de 14:0Ç a 17:00). 5:30 CAPSA DE MUSICA Programes emesos la setmana anterior. (Ordre d'emissió: Repetició dels programes de Dilluns, Dimarts. Dimecres. Dijous, Divendres. de 10.03 a 13.00). DIUMENGE, 22 DE DESEMBRE DEL2002 8:00 MATINAL Música per començar el dia presentada per Pilar Subirà. Recull d'obres breus. Inclou butnetl de notícies i agenda musical. 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETf DE NOTiCIES 10:00 CONCERT BARROC Una selecció de Joan Vives que presenta Pilar Sublrà. CORELLI, ARCANGELO: Concerto grosso en sol m. op. 6 n. S "Per la nit de Nadal" Ensemble 415. Oir.: Chiara Banchíni. Jesper Christensen. (15m). SCHUTZ. HEINRICH: Oratori de Nadal. R. Yakar, mezzo-soprano. H. Hopfner, tenor. Harald Stamm, baix. Cor de Motets de Munic Residenzorchester de Munic. Dir.: Hans Rud.olf Ziibeley. (37m). 11:00 MUSICA PER A COBLA Una selecció d'Ignasi Piñol que presenta Pilar Subirà. 12:17 GUIA MUSICAL La informació il·lustrada sobre els concerts !l'activitat música! de la temporada. Un espai presentat per Pilar Subirà. 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Aguilera. Resum dels millors programes de la setmana. 14:00 ENTRE CLÀSSICS Resum setmanal de l'actualitat musicai.Realítzat per Xavier Chavarria 15:05 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Roura. 16:00 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Montse Agullera que presenta Carmina Malagarriga. MONTSALVATGE, XAVIER: "Canción de cuna para dormir a un negrito", de les "Cinco canciones PROGRAMACIÓ Dl Nn negras". Montserrat Costa, soprano. xavier Repetició dels últims programes Dolç, piano. {3m). 0:30 CONCERT BARROC MOZART, WOLFGANG AMADEUS: Repetició del programa emès la Obertura de l'òpera en tres actes setmana anterior. (Dissabte i "Lucio Silla", KV 135. diumenge a les 1O:OOh). Concentus Musicus de Viena. Dir.: 1:30 ENTRE CLASSICS Nikolaus Harnoncourt. (7m). El dia a dia de l'actualitat ELLINGTON, DUKE: Almighty god musical. Realitzat per Xavier Núria Rial, soprano. Coral Sant Chavarria. (Repetició). Jordi. Locomotora Negra. (7m). 2:30 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats ELGAR. EDWARO: Serenata per a orquestra de corda, op. 20. discogràfiques aparegudes al Academy of St. Martin-ln-themercat, a càrrec de Montse Fields. Oir.: Neville Marriner. Aguilera. Resum dels millors (13m). programes de la setmana passada. XOSTAKOVITX, DMITRI: Tahiti Trot 3:30 UN MÓN DE MÚSIQUES (Tea for Two). Realitzat per Jordi Roura. 8:00 BUTLLETÍ DE NOtiCIES 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETÍ DE NOTiCIES 9:06 MATINAL EL GRAN REPERTORI 10:00 AGENDA MUSICAL 10:03 CAPSA DE MÚSICA SPOHR. LUDWIG: Simfonia n. 6. op. 116, "Històrica". Orquestra Simfònica de la Ràdio de Baviera. Oir.: Karl Anton Rickenbacher. (26m). FARINA. CARLO:· Cappriccio stravagante. Ricercar Consort (18m). BRAHMS, JOHANNES: Vier Gesange, op. 43. Dietrich Flscher-Dieskau, barlton. Daniel Barenboim, plano. (15m). MENDELSSOHN, FELIX: Trio per a violí, violoncel i piano n. 2, Op. 66. Trio David Oistrakh. (30m). BRITIEN, BENJAMIN: Diversions per a piano (mà esquerra) i orquestra, op. 21. Julius Katchen, plano. Orquestra Simfònica de Londres. Dir· Benjamin Britten. (25m). CORELLI, ARCANGELO: Sonata per a corda op. 1 n. 5. Quartet Purcell. (5m). DURUFLE, MAURICE: "Rèquiem", (tercera versió). A.. Murray. mezzo-soprano. T. Alien, barfton. T. Trotter, orgue. Corydon Singers. Orquestra de Cambra Anglesa. Dir.. M. Best (41m) 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al PROGRAMACIÓ DE NIT mercat, a càrrec de Montse Agullera. Repetició dels últims programes 14:00 ENTRE CLÀSSICS 0:30 CONCERT BARROC El dia a dia de l'actualitat Repetició del programa emès la musicai.Realitzat per Xavier setmana anterior. (Dissabte i Chavarrla. diumenge a les 1O:OOh). 15:00 BUTLLETi DE NOTICIES 1:30 ENTRE CLASSICS 15:05 UN MÓN DE MÚSIQUES El dia a dia de l'actualitat Realitzat per Jordi Rou ra musical. Realitzat per Xavier 15:30 SO DE COBLA Chavarria. (Repetició). La música i les activitats del món 2:30 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats de la cobla. Realitzat per Ignasi Piñol. discogràfiques aparegudes al 16:05 A FONS mercat, a càrrec de Montse LA NOVA MÚSICA. L'espai temàtic Aguilera. Resum dels millors de Catalunya Música. Selecció: programes de la setmana passada. Raimon Colomer. Presentació: 3:30 UN MÓN DE MÚSIQUES Eulàlia Benito. Realitzat per Jordi Rou ra. SCHONBERG, ARNOLD: "Die 4:30 ELS GUSTOS REUNITS glückliche Hand" (la mà feliç), Programes emesos la setmana anterior (Ordre d'emissió: repetició drama en música. op. 18. John Bròcheler, baríton. Cor de la dels programes de Dissabte 1 Ràdio de BerHn. Orquestra Diumenge, de 14:0Ç a 17'00). Simfònica de la Ràdio del Sudoest 5:30 CAPSA DE MUSICA d'Alemanya Baden-Baden i Programes emesos la setmana Freiburg. Dir.: Michael Gielen anterior. {Ordre d'emissió: {18m). Repetició dels programes de MALIPIERO, GIAN FRANCESCO: Dilluns, Dimarts, Dimecres, Quartet de corda n. 6 "L'arca di Dijous, Divendres, de 10.03 a Noè". 13.00). Quartet de corda Orpheus. (18m). DILLUNS, 23 Dl DUIMIRI BRITIEN, BENJAMIN: Sonata per a DEL 2002 violoncel i piano, op. 65. Julian Lloyd Webber. John 7:00 BUTLLETi DE NOTICIES McCabe. (21m). 7:08 MATINAL 17:00 LA TARDA DE L'OIENT Música per començar el dia Programació realitzada a partír de presentada per Joan Vives. Recull les peticions dels nostres oients. d'obres breus. Inclou butlletins Presentació a càrrec d'Olga informatius i agendes musicals. Cardús. 7:30 AGENDA MUSICAL Orquestra del Royal Concertgebouw. Oir.: Riccardo Chail!y. (4m). LULLY, JEAN BAPTISTE: Marxa dels combatents, primer fragment de la tercera suite d'Alceste. Le Concert des Nations. Oir.: Jordi Savall. (3m). IVES, CHARLES: "Songs my mother taught me" (Cançons que em va ensenyar la mare), "Siow march" (Marxa lenta), "Oreams" {Somnis), tres cançons. Roberia Alexander, soprano. Tan Crono, piano. (Sm). BRAHMS, JOHANNES: Primer moviment del trio amb clarinet, op. 114. Richard Stoltzman, clarinet. Yo·Yo Ma, violoncel. Emanuel Ax, plano. {Sm). 17:00 UNA TARDA A L'ÒPERA Realitzat per Jaume Radigales. LEHAR. FRANZ: "La vfdua alegre", opereta en tres actes. Elisabeth Schwarzkopf, Nlcolai Gedda, Erich Kunz, Emmy Loose. Orquestra i Cor Filharmonia. Oir.: Otto Ackermann. {72m). 21:03 L'AUDIOVISUAL Un programa d'Àiex Gorina. 22:00 AGENDA MUSICAL 22:04 LA MÚSICA A DEBAT Programa a l'entorn de temes musicals d'interès. Presentat i conduit per Joan V1ves. I realitzat amb la colaboració del Consell Català de la Música 0:04 NOCTURN Música per acabar el dia. íiJ S' - ~ a ~- ;;¡· 218 ...... :J. ¡;. El !2!. íiJ ~ e 9 PROGRAMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA .......= ....., ...e ~ e;' ~f 218 6 ;:j, se ~ ~i' l13 E: = 10 19:00 MÚSICA ANTIGA Una selecció de Joan Vives presentada per Pilar Subirà. JANEQUIN, CLEMENT: Missa "La Bataille". Ensemble Clément Janequin. Dir.: Dominique Visse. (22m). CERTON, PI ERRE: Missa 'Sus te pont d'Avignon". Camerata de Boston. Dir.: Joel Cohen. (22m). SERMISYIFUENLLANA: Tant que vivray. Orphénica Lyra. Oir.: José Mlguel Moreno, vlhuela I direcció. (Sm). 20:00 BUTLLETÍ OE NOTICIES 20:04 AGENDA MUSICAL 20:10 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Victòria Palma que presenta Alfred Celaya. HANDEL, GEORG: "Father ol Heaven" del Judes Macabeu. Kathleen Ferrier. Orquestra Filharmònica de Londres. Dir.: Adrian Boult. (Sm) SCHUBERT, FRANZ: "Erlkónig" (El ret dels elfs). 0.328. Dietrich Fischer-Oieskau, barrton. Gerald Moore, piano. (4m). WINSTON, GEORGE: "Oecember". "Night: Snow. Midnight. Minstrels". (6m). HANDEL. GEORG: "Father of Heaven" del Judes Macabeu. Kathleen Ferrier. Orquestra Filharmònica de Londres. Oir.: Adrlan Boult. (Sm) FAURÉ, GABRIEL: Elegia per a violoncel i orquestra, op. 24. Míscha Maiski, violoncel. Orquestra de Paris. Dir.: Semyon Bychkov. (6m). ELGAR, ELGAR: "Where Chorals lle" (On reposen els corals). de les "Sea Pictures" (Imatges del mar). Janet Baker, mezzosoprano. Orquestra Simfònica de Londres. Dir.: John Barbirolll. (4m). WALTON, WILLIAM: Preludi I Fuga "The Spitflre". Orquestra Filharmònica de Florida. Dir.: James Judd. (7m). MACHAUT, GUILLAUME DE: Ce qui soustient moy m'onneur et ma vle. Ensemble Tre Fontane. (Sm). WAGNER, RICHARD: "Ja, Wehel Weh' über michl"lragment del final de l'acte lli er de l'òpera en tres actes "Parsifal". Simon Estes. Cor i Orquestra del Festival de Bayreuth. Oir.: James Levine. (8m). LEHAR, FRANZ: Oas Land des Uichelns (El pals dels somriures), tres fragments. Jerry Hadley, tenor Orquestra de la Ràdio de Munlc. Oir.: Richard Bonynge. (11m). MONTSALVATGE, XAVIER: "Allegro con brio- La ginesta", primer moviment de lesTres postals ll·luminades. Orquestra Nacional de Cambra d'Andorra. Dir.: Gerard Claret. (4m). ROSSINI, GIOACCHINO: "11 Signor Bruschlno", obertura. Jove Orquestra Simfònica de Catalunya. Dir.: Josep Pons. Enregistrament fet per Catalunya Música el dia 8 de juliol de 1994 a I'Esglèsia parroquial de Torroella de Montgrí. (Sm). MASSENET. JULES: "Meditation" de "Thais". Jean Pierre Rampa!, flauta. Royal Philarmonic Orchestra. Dir.: Placido Domingo. (4m). HAHN, REINALDO: "Les Fontaines" (Les fonts). (Henri de Régníer). Martyn Hill, tenor. Graham Johnson, piano. (2m). CHABRIER, EMMANUEL: Llegenda de Gwendoline: •Ne riez pas", ària de l'acte 1r de l'òpera ''Gwendoline". Barbara Hendricks, soprano. Orquestra del Capitoli de Tolosa. Dir.: Michel Plasson. (6m). GRUBER: Arranjament de Cyrus Chestnut de la nadala "Silent Night" (Santa Nit) Cyrus Chestnut, piano. (4m). BERNSTEIN, LEONARD: "Make our garden grow" (Fes crèixer el nostre jardl), de "Candide" (arranjament de John Cori!)liano). Joshua Bell, violí. Philharmonia Orchestra Dir.: David Zlnman. (6m). OFFENBACH/ROSENTHAL: Barcarola de la Gaité Parisienne. Orquestra Filharmònica de Ràdio França. Dir.: Yutaka Sado. (3m). XOSTAKOVITX, OMITRI: Ultim moviment del Concert per a piano. trompeta i corda n. 1, op. 35. Ronald Brautigam, piano. Peter Masseurs, trompeta. Reial Orquestra del Concertgebouw. Dir.: Ríccardo Chailly. (7m). 22:00 AGENDA MUSICAL 22:04 ELS CONCERTS DE CATALUNYA MÚSICA Obres de PIOTR ILITX TXAIKOVSKI.: Marxa eslava, op. 31. Concert per a plano i orquestra n. 1, op. 23. Trancanous op. 71 a. lloo acte. Elena Baksht, piano. Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya. Dir.: Lawrence Foster. 23:45 NOCTURN Música per acabar el dia. Presentació a càrrec d'Alfred Celaya. PROGRAMACIÓ DE NIT Repetició dels últims programes 0:30 MÚSICA ANTIGA Repetició del programa emès dilluns passat. 1:30 CICLE DE LIED Emès divendres passat. 2:30 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. Repetició dels programes emesos la setmana anterior. 3:30 ELS GUSTOS REUNITS Programes emesos la setmana anterior. (Ordre d'emissió: Repetició dels programes de Dilluns, Dimarts, Dímecres, Dijous, Divendres, de 20:10 a 22:00). 5:30 CAPSA DE MÚSICA Programes emesos la setmana anterior. (Ordre d'emissió: Repetició dels programes de Dilluns, Dimarts. Dimecres, Ditous, Divendres, de 10.03 a 13.00) DIMARIS, 24 Dl DUIMBRE DEL 2002 7:00 BUTLLETÍ DE NOTICIES 7:08 MATINAL Música per començar el dia presentada per Joan Vives. Recull d'obres breus. Inclou butlletins informatius i agendes musicals. 7:30 AGENDA MUSICAL 8:00 BUTLLETÍ DE NOTICIES 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETÍ OE NOTICIES 9:06 MATINAL EL GRAN REPERTORI 10:00 AGENDA MUSICAL 10:03 CAPSA DE MÚSICA BARTOK, BÉLA: Suite op. 3 n. 1, Sz 31. Orquestra Simfònica de Detroit. Oir.: Anlal Dorati. (36m). REJCHA, ANTON: Quintet per a trompa i corda, op. 106. Vladimlra Kl~snk~. trompa. Quartet Panocha. (27m). GIULIANI, MAURO: Gran serenata, op. 82. Virgínia Sindelar, flauta. Richard Schilling, guitarra. (15m) BRUCKNER, ANTON: Missa n. 2 en mi m, per a cor a 8 veus i conjunt de metall. Cor Madrigal del Sud d'Alemanya. Membres de l'Orquestra Simfònica de la Ràdio del Sud-Oest. Oir.: Wolfgang Gónnenwein. (39m). BROTONS, SALVADOR: Catalunya. Josep Pleres, baix. Adolf Pla, piano. (6m). MOZART. WOLFGANG AMADEUS: Luclo Silla, KV 135. Obertura. Academy of St. Martln·ín·theFields. Dir.: Nevllle Marriner. (9m). SIBELIUS, JAN: Rakastava (L'amant), Suite op. 14. Orquestra de Cambra Ciutat d'Espoo. Dir.: Juhanl Lammlnmaki. (11m). ROSSINI, GIOACCHINO: Sonata per a corda n. 2. I Solisti ltalianl. (17m). 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. 14:00 ENTRE CLÀSSICS El dia a dia de l'actualitat musical. Realitzat per xavier Chavarria. 15:00 BUTLLETÍ DE NOTICIES 15:05 UN MÓN OE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Rou ra 15:30 SO DE COBLA La música lles activitats del món de la cobla. Realitzat per Ignasi Pinol. 16:05 A FONS ELS COMPOSITORS CATALANS. L'espai temàtic de Catalunya Música presentat per Raimon Colomer i Eulàlia Benlto. 17:00 LA TARDA DE L'DIENT Programació realitzada a partir de les peticions dels nostres oients. Presentació a càrrec d'Olga Cardús. 19:00 MÚSICA DE CAMBRA Una selecció de Raimon Colomer presentada per Pilar Subirà. SPOHR, LOUIS: Sonata per a violí i arpa, sense op., en do m. Helga Storck, arpa Kurt Guntner violí. (17m). ' SCHUMANN, ROBERT: Sonata per a violí i piano n.1, op.1 05 Lydía Mordkovitch. violf. Gerhard Oppitz, piano. (18m). PAGANINI, NICOLO: 6 Sonates per a violí i guitarra, op. 6. Luigi Alberto Bianchi. Maurizio Preda. (22m). 20:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 20:04 AGENDA MUSICAL 20:10 l'ORATORI DE NADAL Programació especial per a la Nit de Nadal Presentat per Joan Vives. BACH, JOHANN SEBASTIAN: Oratori de Nadal, BWV 248. Anthony Rolfe Johnson. Nancy Argenta. Anne Sofie von Otter. Hans Peter Blochwitz. Olaf Bar. Cor Monteverdi. Solistes Barrocs Anglesos. Dir.: John Eliot Gardiner. (140m). BOC07695 23:00 UN MÓN DE MÚSIQUES Programació especial per a la Nit de Nadal Realitzat per Jordi Roura. 01:00 NADAL A CATALUNYA MÚSICA Programació especial per a la Nil de Nadal . l PROGRAMACIÓ DE NIT Repetició dels últims programes DIMECRES, 25 DE DUEMIRE DEL 2002 08:00 NADAL A CATALUNYA MÚSICA Programació especial per al dia de Nadal PROGRAMACIÓ DE NIT Repetició dels últims programes 00:00 NADAL A CATALUNYA MÚSICA Repetició de la programació especial del dia de Nadal DUOUS, 26 DE DUEMIU DEL 2002 09:00 N.ADAL A CATALUNYA MÚSICA Programació especial per al dia de Sant Esteve 18:45 TRADICIONAL CONCE~T DE SANT ESTEVE DE L'ORFEO CATALÀ Transmissió en directe des del Palau de la Música Catalana Orfeó Català Josep Vila i Casaflas, director. Obres TRADICIONALS DEL MÓN, ALBERT VIVANCOS, CANÇONS TRADICIONALS DE NADAL. ARTHUR HONEGGER i ANTONI ROS MARBÀ. VIVANCOS: "Nigra Sum sed formosa". HONEGGER: Cantata de Nadal. ROS MARBÀ: Quatre nadales. Cor Infantil i Petits de l'Orfeó Català (Oir.:Eiisenda Carrasca i M. Josep Besson). Cor de Noies de l'Orfeó Català (Dir.: Uuls Vilamajó). ~ I ~ PROGRAMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA • ...I ~ I ~ 15:30 SO DE COBLA La música i les activitats del món de la cobla. Realitzat per ignasi Piñol. 16:05 A FONS ELS INT~RPRETS CATALANS. L'espai temàtic de Catalunya Música. Selecció: Raimon Colomer. Presentació: Eulàlia Benito PROGRAMACIÓ DE NIT Orfeó Català Repetició dels últims programes ANONIM: "El cant dels ocells", 00:00 NADAL A CATALUNYA cançó tradicional catalana. MÚSICA Orfeó Català. Dir.: Jordi Casas. Repetició de la programació (3m). especial del dia de Sant Esteve ANONIM: Sis Nadales tradicionals catalanes DIVENDRES, 27 Dl DESEMBRE Orfeó Català. Dir.: Jordi Casas. DEL2002 (15m). 7:00 BUTLLETi DE NOTiCIES MONTSALVATGE, XAVIER: Cant 7:08 MATINAL espiritual. Música per començar el dia Orfeó Català. Orquestra Simfònica presentada per Joan Vives. Recull de Barcelona i Nacional de d'obres breus. Inclou butlletins Catalunya. Dir.: Edmon Colomer. informatius i agendes musicals. (18m). 7:30 AGENDA MUSICAL MENDELSSO!iN, FELIX: 8:00 BUTLLETI DE NOTICIES Neujahrslied. Lab des Frühlings. 8:30 AGENDA MUSICAL Orfeó Català. Dir.: Jordi Casas. 9:00 BUTLLETi DE NOTiCIES (4m). 9:06 MATINAL TOLDRÀ. EDUARD: Set cançons EL GRAN REPERTORI populars. 10:00 AGENDA MUSICAL Orfeó Català. Oir.: Jordi Casas. 10:03 CAPSA DE MÚSICA MUSSORGSKI, MODEST' Una nit a (13m). 17:00 LA TARDA DE l 'OIENT la muntanya pelada. Programació realitzada a partir de Gran Orquestra Simfònica de la les peticions dels nostres oients. RTV de l'URSS. Oir.: Vladlmir Presentació a càrrec d'Olga fedosseiev. (12m). Cardús SCHMELZER, JOHANN HEINRICH: 19:00 CICLE DE LIED Sonata VI, a sis veus. Una selecció de Montse Agullera Ensemble "Aurora". Ensemble dl que presenta Eulàlia Benito. viole "Labyrinto". (3m). ZEMUNSKI. ALEXANDER: Sis KODALY, ZOLTAN: Danses de cançons sobre poemes de Maurice Galania. Maeterlinck, op. 13. l'Estat de Simfònica Orquestra Anne Sofie von Otter, mezzo. Cord Hongarès. Oir.: Adam Fischer. Garben, piano. (16m). (17m). RAKHMANINOV, SERGEI: Sis GRANADOS, ENRIC: Trio per a cançons, op. 4. vlolf. violoncel i piano. Elisabeth Soderstròm, soprano. Piano Trio Salzburg. (29m) Vladi,!llir Ashkenazy, piano. (18m). SMETANA, BEORICH: Del cicle de SCHONBERG,ARNOLO: poemes simfònics "La meva "Abschled" (Comiat), de les Dues pàtria". per a barlton i piano, op. cançons Oir.: Praga. de Simfònica Orquestra 1. Jiri Belohlavek. (12m). Donald Gramm, barlton. Glenn CIMAROSA, OOMENICO: Concert Gould, plano. (9m). per a dues flautes. REGER, MAX: "An die Hoffnung" James Galway i Jeanne Galway, (A l'esperança), op. 124. flautes. London Mozart Players. Karita Mattila, soprano. Orquestra Dir.: James Galway. (18m). RlharmOnica de Berlfn. Dir.: ROSSLER, FRANZ ANTON.Claudio Abbado..(12m). ROSffil: Concert per a oboè en 20:00 BUTLLETI DE NOTfCIES FaM. 20:04 AGENDA MUSICAL Lajos Lencsés. Orquestra de 20:10 ELS GUSTOS REUNITS Cambra Eslovaca. Oir.: Bohdan Una selecció de Victòria Palma que Wan:hal. (19m). presenta Alfred Celaya. BEETHOVEN, LUDWIG VAN: SCHUBERT, FRANZ: "AndanteSimfonia n. 3 "Heroica", op. 55. Allegro ma non troppo", 1r mov. The Academy ol Ancient Music. de la Simfonia n 9 "La Gran" Dir.. Christopher Hogwood. o. 944. (SOm). Orquestra Simfònica de la Ràdio 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats del Sudoest d'Alemanya BadenBaden i Freiburg. Oir.· Michael discogràfiques aparegudes al Gielen. (12m). mercat, a càrrec de Montse FRUSCELLA: "Biue Serenada" Agullera. (Serenata blava). 14:00 ENTRE CLÀSSICS Tony Fruscella. trompeta. Alien El dia a dia de l'actualitat Eager, saxo tenor. Oanny Bank, musicai.Realítzat per Xavier saxo bariton. Chauncey Welsch, Chavarria. trombó. Bill Triglia, plano. Bill 15:00 BUTLLETi DE NOTiCIES Anthony, baix. Junior Bradley, 15:05 UN MON DE MÚSIQUES percussió. (Sm). Realitzat per Jordi Roura. Cor Jove de l'Orfeó Català (Oir.:Conxita Garcia) Orfeó Català (Oir.: Josep Vila i Casañas). 21:00 NADAL A CATALUNYA MÚSICA Programació especial per al dia de Sant Esteve VENTURA, JOSEP" Nadales, sardana. Cobla Montgrins. (Sm). GUINJOAN, JOAN: Escenes d'Imants. Oriol Romaní, clarinet. Àngel Soler, piano. (3m). BERLIN, IRVING: "Lazy", del musical "There's no business like show business". Marílyn Monroe. Donald O'Connor, Mltzi Gaynor. veus. Orquestra. Dir.: Alfred Newman. Enregistrament de l'any 1954. (Sm). BRUCKNER, ANTON: Tercer moviment de la simfonia n. 4, en Mi b M, "Romàntica" Orquestra del Royal Concertgebouw d'Amsterdam. Dir.· Nikolaus Harnoncourt (11m). FRUSCELLA: "Muy". Tony Fruscella, trompeta. Alien Eager, saxo tenor. Oanny Bank, saxo baríton. Chauncey Welsch, trombó. Bill Triglia, piano. Bill Anthony, baix. Junior Bradley, percussió. (6m) POULENC, FRANCIS: "Priez pour la palx" (Pregueu per la pau). Gérard Souzay, bariton. Dalton Baldwln, piano. (3m). FALLA, MANUEL DE: "Paca! Pacot /Mi salud!" i "Paco!, Paco! Slempre tuyol/ Mi chavalal" dos fragments de l'acte ler del drama lfric en dos actes La vida breve. Teresa Berganza. Josep Carreras. Orquestra SinfOnica de Londres. Oir.: Garcia Navarro. (8m). PAISIELLO, GIOVANNI: "Larghetto''. del concert per a mandolina, corda i clavecl en Do M. Ugo Orlandi. I Solisti Veneti. Dir.: Claudio Sclmone. (4m). MOZART, WOLFGANG AMADEUS: Escena Xlii de l'acte segon: recitatiu acompanyat "Ecco il punto, oh Vltellia", i rondó "Non piu fiori vaghe catene", de l'Opera dos actes La Clemenza di Tito. Julia Varady. Solistes Barrocs Anglesos. Oir: John Eliot Gardiner (9m). VAUGHAN WILUAMS. RALPH: Fantasia sobre " Greensleeves". Academy ol St. Martin-in-theFields. Oir.: Neville Marriner. (4m). HARRELL. TOM: "Las Almas• Tom Harrell. cornetí. Greg Tardy, clarinet. Romero Lubambo, guitarra. David Finck, baix. Ouduka Da Fonseca, bateria. Valtinho Anastacio. congues i percussió (6m). RODRIGO, JOAQUIN: Primer moviment de la Fantasia para un gentilhombre. Narciso Yepes, guitarra. Orquestra Filharmònica d'Espanya. Oir.: Rafael Frübeck de Burgos. (Sm). VILLA-LOBOS. HEITOR: Poema singelo. Cristina Ortlz, plano. (6rt1). BIZET, GEORGES: "La Nina". "La trompeta i el tambor", dels "Jocs d'Infants•. Duo Crommelynck, plano a quatre mans. (4m). ELGAR, EDWARO: "La dansa". primer fragment de les "Escenes de les Terres Altes Bavareses~. op. 27. Richard Markham. plano. The Clty ot Blrmingham Symphony Chorus. Dir.: Simon Halsey (4m). 22:00 AGENDA MUSICAL 22:04 ELS CONCERTS DE CATALUNYA MÚSICA Presentat per Alfred Celaya. Obres de RICHARD WAGNER, GIUSEPPE VERDI, WOLFGANG AMADEUS MOZART. GIACOMO PUCCINI, GIOACCHINO ROSSINI, PIETRO MASCAGNI i JULES MASSENET.: Selecció d'obertures i àries d'Operes. Jun Park, bariton. Anna Ollet. soprano. Sandre Pastrana. soprano. Albert Montserrat. tenor. RaqueiLojendio. soprano. Josep Ferrer, baix. Antoni Marsol, baríton. Elisa Vélez. soprano. Carles Coslas. tenor. Rosa Mateu, soprano. Orquestra Simfònica del Conservatori del liceu. Dir· Guerassim Boronkov. CONCERT enregistrat per Catalunya Música el dia 11 de novembre del 2002 al Gran Teatre del liceu. ACTES DEL 165~ ANIVERSARI DEL CONSERVATORI SUPERIOR DE MÚSICA DEL LICEU. 23:45 NOCTURN Música per acabar el dia. Presentació a càrrec d'Alfred Celaya. PROGRAMACIÓ DE NIT Repeticl9 dels últims programes 0:30 MUSICA CORAL Emès dimecres de la setmana passada. 1:30 MÚSICA DE CAMBRA Programa emès la setmana anterior (Dimarts a les 19:00h). 2:30 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. Repetició dels programes emesos la setmana anterior 3:30 ELS GUSTOS REUNITS Programes emesos la setmana anterior. (Ordre d'emissió: Repetició dels programes de Dilluns. Dimarts, Dimecres, Dijous, Divendres, de 20:1Q a 22:00). 5:30 CAPSA DE MUSICA Programes emesos la setmana anterior. (Ordre d'emissió: Repetició dels programes de Dilluns. Dimarts, Dimecres. Dijous, Divendres, de 10.03 a 13.00) él e. ~ e ~' ¡;¡· 218 .... ~ ~· so e !!!; ~· ¡;;;¡ ~ DISIA8TE , 28 Dl DESEMBRE DEL2002 8:00 MATINAL Música per començar el dia presentada per Pilar Subirà Recull d'obres breus. Inclou butlleU de noticies i agenda musical. 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTl l.ETi DE NOTÍCIES 10:00 CONCERT BARROC Una selecció de Joan Vives que presenta Pilar Sublrà. DEL BUONO: Sonata VIl, stravagante suii'Ave marís stella 11 PROGRAMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA s ...a .!; ~- ~- 218 3 ¡:;:;· S' a ~. ¡¡;¡ ¡¡;¡ e! E 12 L'Amoroso. Dir.: Guido Balestracci (4m). CHARPENTIER. MARC ANTOINE: Primer Intermedi de la comèdia El Malalt Imaginari. Dominique Visse. Howard Crook Jean·Françols Gardell. Alain Trétout. Bruno Boterf. François Fauché. Antolne Sicot. Les Arts Fforissants. Dir.: William Christie. (27m). BIBER, HEINRICH: Battalia a 10. New London Consort. Dir.: Philip Pickett. (1Om). FARINA: Cappriccio stravagante a 4 Concentus Musicus de Viena. Dir · Nikolaus ~arnoncourt. (19m). 11:00 MUSICA PER A COBLA Una selecció d'Ignasi Piñol que presenta Pilar Subirà. 12:00 AGENDA MUSICAL 12:03 PENTAGRAMA Programa de divulgació musical Guió i realització: Pere Burés i Àlex Robles.Repetició del programa emès dijous passat. 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de fes últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. Resum dels millors programes de la ~etmana. 14:00 ENTRE CLASSICS Resum setmanal de l'actualitat muslcai.Realitzat per Xavier Chavarria. 15:05 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Rou ra. 16:00 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Montse Agullera que presenta Carmina Malagarriga. CASALS, PAU: Nigra Sum Cor Vlvaldi. Dir.: BOADA, ÒSCAR Enregistrament fet per Catalunya Música el dia 18/0711998 a ESGLÉSIA DE SANT GENÏS. XVII FESTIVAL INTERNACIONAL DE MÚSICA DE TORROELLA DE MONTGAI (4m). RUERA. JOSEP MARIA: "Esplai", sardana per a piano. Jordi Masó, piano. {4m). RUERA. JOSEP MARIA: "Esplai", sardana per a piano. Jordi Masó. piano. (4m). MOZART, WOLFGANG AMADEUS. Missa brevis KV 220, "Missa dels pardals". Angela Maria Blasi, soprano. Ellsabeth von Magnus, contralt. Uwe Heilmann, tenor. Franz· Joseph Sefig, baix. Cor Arnold SchOnberg. Concentus Musicus de Viena. Dir.: Nikolaus Harnoncourt. (17m). OLIVEIRNABREU: Tico tíco no fubA. Daniel Barenboim, piano. Robert Kassinger. baix. Cyro Baptista, percussió. {3m). SCHUBERT, FRANZ: "Minuet· allegretto", 5è mov. de l'Octet op.16G, 0.803. Ensemble Walter Boeykens. (7m). FRANCK, CESAR: Allegro non troppo, tercer moviment de la Simfonia en rem. Orchestra de Filadèlfia. Oir.: Riccardo Muti. (11m). IPPOLITOV IVANOV: "Jubilee March: Voroshilov" (Marxa del jubileu). op. 67. Orquestra Filharmònica d'Armènia. Dir.: Loris Tjeknavorian. (Gm). 17:00 GRANS OBRES Presentat per Maró Jané. BERLIOZ. HECTOR: La infantesa de Crist, trilogia sacra. Anne Solie von Otter. Gilles Cachemaille. José Van Dam. Juies Bastin. Anthony Rolfe-Johnson. Cor Monteverdi. Orquestra de l'Òpera de Uó. Dir.: John Ellot Gardiner. (95m). MAHLER, GUSTAV: Simfonia n. 5 en do sostingut menor. Orquestra Filharmònica de Berlín. Dir.: Slmon Rattle. (72m). 20:03 CATALUNYA JAZZ Un programa d'Albert Mallofré. 22:00 AGENDA MUSICAL 22:04 A LA MANERA DE.. ... Un convidat ens proposa 1 comenta la música que li agrada. Guió i presentació de Joan Vives. 0:04 NOCTURN Música per acabar el dia. PROGRAMACIÓ DE NIT Repetició dels últims programes 0:30 CONCERT BARROC Repetició del programa emès la setmana anterior. (Dissabte I diumenge a les 10:00h). 1:30 ENTRE CLÀSSICS El dia a dia de l'actualitat musicai.Realitzat per Xavier Chavarria. {Repetició). 2:30 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. Resum dels millors programes de la set111ana passada. 3:30 UN MÓN DE MUSIQUES Realitzat per Jordi Roura. 4:30 ELS GUSTOS REUNITS Programes emesos la setmana anterior (Ordre d'emissió: repetició dels programes de Dissabte i Diumenge, de 14:0q a 17:00). 5:30 CAPSA DE MUSICA Programes emesos la setmana anterior. (Ordre d'emissió Repetició dels programes de Dilluns, Dimarts. Dimecres. Dijous, Divendres, de 10.03 a 13.00). DIUMENGE, 29 DE DESEMBRE DEL 2002 8:00 MATINAL Música per començar el dia presentada per Pilar Subirà. Recull d'obres breus. Inclou butlletí de noticies i agenda musical. 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 10:00 CONCERT BARROC Una selecció de Joan Vives que presenta Pilar Subirà. JIMENEZ: Batalla de sexto tono. GuÒBovet, orgue. {Gm). AN NIM: Batalla de sisè to. Ensemble Vocal De Profundis de Monte~eo. Dir.: Cristina Garcia Banegas (Gm). MARTIN tÇOLL, ANTONIO: Batalla de quinto tono. Josep M. Mas i Bonet. orgue. {4m). BYRD, WILLIAM: La Batalla. Zuzana Ruzickova, clavecf. (11m). CABANILLES, JOAN BAPTISTA: Tlento de falsas de primer tono. Batalla Imperial. Josep M. Mas i Bonet, orgue. {10m). RODRIGUEZ MONLLOR: Tocata para clarines de Batalla. Tenpore ventus trio. (7m). SUSATO, TIELMAN: Pavana i gallarda sobre la "Batallie". Quartet de flautes de bec de Flandes. t3m). 11:00 MUSICA PER A COBLA Una selecció d'Ignasi Piñol que presenta Pilar Subirà. 12:17 GUIA MUSICAL La informació il·lustrada sobre els concerts I l'activitat músical de la temporada. Un espai presentat per Pilar Subirà. 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de tes últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. Resum dels millors programes de la setmana. 14:00 ENTRE CLÀSSICS Resum setmanal de l'actualitat muslcai.Realitzat per Xavier Chavarria. 15:05 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Roura. 16:00 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Montse Agullera que presenta Carmina Malagarriga. BEETHOVEN, LUDWIG VAN: Quartet de corda, Hess 34 (Transcripció de la sonata per a plano op.14 n.1 ). Quartet Amadeus. (14m). HAYDN. FRANZ JOSEPH: Simfonia n. 70. Phllharmonla Hungarica. Dir.: Antal Ooratl. {15m). CORELLI, ARCANGELO: Sonata a trio en FaM, op. 2 n. 7. London Baroque. (Gm). HOLST, GUSTAV: Júpiter, de la suite "Els Planetes". Orquestra Simfònica de Boston. Dir.: William Stei.(lberg. (Bm). LISZT, FRANZ: "Uber alien Gipfeln 1st Ruh" {Cant nocturn del caminant), S. 30G. Ofèlia Sala, soprano. Roger Vlgnoles, piano. Enregistrament fet per Catalunya Música el dia 9 de ferber del 2000 a la Sala Polivalent de l'Auditori dins del Cicle "Lied i Cançó Conxita Badia". {4m). HAHN, REINALDO: Tres preludis sobre temes irlandesos. per a dos pianos. Huseyin Sermet i Kun Woo Paik. (4m) ANDERSON, LEROY: "El rellotge sincopat", "La màquina d'escriure". Richard Hayman i la seva Orquestra. {4m). 17:00 UNA TARDA A l'OPERA Realitzat per Jaume Radigales. STRAUSS, JOHANN: El rat-penat, opereta en tres actes. Julia Varady, Hermann Prey, Lucia Popp, René Kollo, lwan Rebroff. Bernd Weikl. Cor i Orquestra de l'Òpera Bavaresa. Dir.: Carlos Kleiber. (107m). BDC01334 21:03 L'AUDIOVISUAL Un programa d'Àiex Gorina. 22:00 AGENDA MUSICAL 22:04 LA MÚSICA A DEBAT Programa a l'entorn de temes musicals d'interès. Presentat ¡ conduït per Joan Vives. i realitzat amb la colaboració del Consell Català de la Música. 0:04 NOCTURN Música per acabar el dia. - PROGRAMACIÓ DE Nif Repetició dels últims programes 0:30 CONCERT BARROC Repetició del programa emès la setmana anterior. {Dissabte i diumenge a les 10:00h). 1:30 ENTRE CLÀSSICS El dia a dia de l'actualitat musicai.Realitzat per Xavier Chavarria. (Repetició). 2:30 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. Resum dels millors programes de la setll!ana passada. 3:30 UN MÓN DE MUSIQUES Realitzat per Jordi Roura. 4:30 ELS GUSTOS REUNITS Programes emesos la setmana anterior {Ordre d'emissió: repetició dels programes de Dissabte i Diumenge, de 14:0q a 17:00). 5:30 CAPSA DE MUSICA Programes emesos la setmana anterior. (Ordre d'emissió: Repetició dels programes de Dilluns, Dimarts, Dimecres. Dijous, Divendres, de 10.03 a 13.00). DILLUNS, 30 DE DESEMIU DEL 2002 7:00 BUTLLETÍ DE NOTICIES 7:08 MATINAL Música per començar el dia presentada per Joan Vives. Recull d'obres breus. Inclou butlletins informatius i agendes musicals. 7:30 AGENDA MUSICAL 8:00 BUTLLETÍ DE NOTICIES 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETI DE NOTICIES 9:06 MATINAL EL GRAN REPERTORI 10:00 AGENDA MUSICAL 10:03 CAPSA DE MÚSICA SCHUBERT, FRANZ: Dos lieder, D8821 D891 Barbara Hendrícks, soprano. Radu Lupu, piano. {Sm). DVORAK, ANTONIN: Obertura Hussite, op. G7. Orquestra Simfònica de Londres. Dir.: lstvAn Kertész. (14m). BRAHMS, JOHANNES: Simfonia n. 4, op. 98. Orquestra Filharmònica de Viena. Dir.: Leonard Bernstein. (44m). LISZT, FRANZ: Somnis d'amor, 3 nocturns. Daniel Barenboim, piano. (16m). MOZART, WOLFGANG AMADEUS: Simfonia n. 25, KV 183. Orquestra Reial del Concertgebouw. Dir.: Nikolaus Harnoncourt. (27m). BORODIN, ALEXANDER: Danses j PROGRAMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA - ...... polovtsianes del "Príncep tgor". Orquestra Simfònica de l'Acadèmia de l'Estat de l'URSS. Dir.: E. Svetlànov. (11m). HUMMEL, JOHANN NEPOMUK: Trio amb piano op. 96. Trio Pamassus. (16m). REBELO. JOAO LOURENÇO: Magnificat a 13. The Sixteen Dir.: Harry Christophers. (15m). RIMSKI-KORSAKOV, NICOLAI: Oues escenes de la ciutat invisible de Kitej. Orquestra del Teatre Bolxoi de Moscou. Dir.: Andrei Txlstlakov. (9m). 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. 14:00 ENTRE CLÀSSICS El dia a dia de l'actualitat musical. Realitzat per Xavier Chavarria. 15:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 15:05 UN MON DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Rou ra. 15:30 SO DE COBLA La música i les activitats del món de la cobla. Realitzat per Ignasi Piñol. 16:05 A FONS LA NOVA MÚSICA. L'espai temàtic de Catalunya Música. Selecció: Raimon Colomer. Presentació: Eulàlia Benito. CERVELLÓ, JORDI : "Dos moviments". Hermitage Orchestra • Camerata St PetersburgDir.: Alexis Soriana (16m). COPLAND, AARON: "Appalachian Spring" (Primavera apalatxe). Saint Paul Chamber Orchestra. Dir.: D. Rusell Davies. (26m). NIELSEN, CARL: Tres motets, op. 55, Cor de Cambra de la Ràdio Nacional Danesa. Dir.: Stefan Parkman. (16m) 17:00 LA TARDA OE L'OIENT Programació realitzada a partir de les peticions dels nostres oients. Presentació a càrrec d'Olga Cardús. 19:00 MÚSICA ANTIGA Una selecció de Joan Vives presentada per Pilar Sub1rà. BRAOE, WILHELM: Newe ausser1esene Paduanen. Galliarden, Canzonen, Allmand und Coranten (1609}. Hespèrion XX. (25m). PRAETORIUS, MICHAEL: Danses de Terpslcore. New London Consort. Dir.: Philip Pickett. (27m). 20:00 BUTLLETI DE NOTÍCIES 20:04 AGENDA MUSICAL 20:10 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Victòria Palma que presenta Alfred Celaya. SCHUBERT, FRANZ: "Kyrle. Andante con moto". de la Missa en Sol M, D 167 Thomas Puchegger, soprano. Arno Hartmann, orgue. Wiener Siingerknaben. Chorus Viennensis. Orchestra ot the Age of Entightenment. Dir.: Bruno Weil. (3m). CHOPIN, FREDERIC: Nocturn n. 1, op. 72. Oinorah Varsi, piano. (4m). TOSTI, PAOLO: "La serenata". amb text de G. A. Cesareo. Garlo Bergonzi. tenor. Orquestra de Cambra de Roma. Oir.: Edoardo Mueller. (3m). HANDEL, GEORG FRIEDERICH: "Eternal source ol light divine", fragment inicial de l'Oda per l'Aniversari de la Reina Anna. James Bowman. contratenor. Cor de la catedral d'Oxford. The Academy ot Ancient Music. Dir.: Slmon Preston. (6m). PAGAN, JOSÉ MANUEL: La dama del paraigües. Orquestra Sintònica de la RTVE. Oir.: Enrique Garcra Asensío. (2m). MAHLER, GUSTAV: "De la bellesa", lied extret del Cant de la Terra. Dietrich Fischer-Dieskau. bariton. Orquestra Philarmonia. Dir.: Paul Kletzki. (7m). RAKHMANINOV, SERGUEI: Peça en rem. Howard Shelley, piano. (1m} SIBELIUS, JAN: La drlada. op. 45, n. 1. poema simfònic. Orquestra Filharmònica de Moscou. Dir.: Vassilí Sinaiski. (Gm). CASELLAS, MARCEL: Dansa llatina. Jordi Molina, tenora. Ramon Escalé. piano. (Sm). SATIE, ERIC: Gymnopédie n.1, variació 1 (Arranjament fet per Jacques Loussier} Jacques Loussier Trio (Sm). PUCCINI, GIACOMO: "Piangi? Perchè?, Un bel di vedremo", de l'acte llon, "Tu? tu? piccolo lddlo!, de l'acte lller, de l'òpera "Madama Butterfiy". Leontyne Price soprano. Orquestra de l'Òpera de Roma. Dir.: Oliyiero de Fabritiis. (Sm}. TOLORA. EDUARD: Danses de Vilanova, glossa per a cobla. Cobla Sant Jordi. Dir.: Jordi León. (4m}. PONCE, MANUEL: "Andante", segon moviment del Concierto del sur. per a guitarra i orquestra. Alfonso Moreno. Orquestra Simfònica de l'Estat de Mèxic. Oir.: Enr!que Batiz. (7m). OCON: Bolero per a piano "Recuerdos de Andalucía". Patnck Cohen. piano. (7m). BRITIEN. BENJAMIN: Nadala d'Any Nou. The Slxteen. Stephen Westrop, piano. Dir.: Harry Christophers. (2m). ANÒNIM: "La complanta de l'alba". ''Els ulls Que estimo", tradicional de Grècia. Angéla. (7m). MENDELSSOHN: Últim moviment de l'octet, op. 20. Conjunt Hausmuslk de Londres. (Gm). HOLST, GUSTAV: "Suite de Saint Paul", op.29 La Sinfonietta de BournemouthDir.: George Hurst (13m). SILVER: "Satisfaction Guaranteed". The Horace Silver Quintet. (6m). 22:00 AGENDA MUSICAL 22:04 ELS CONCERTS DE CATALUNYA MÚSICA Obres de GRAHAM PELL, MAURICE RAVEL, GUSTAV MAHLER. GEORGES BIZET, EOMUND NICK. HECTOR BERLIOZ, CLAUDE DEBUSSY, RALPH VAUGHAN WILLIAMS I RICHARD STRAUSS, entre d'altres.: Selecció de cançons. Fellcity Lott. soprano. Malcoim Martineau. piano. CONCERT enregistrat per Catalunya Música el dia 5 de novembre del 2002 al Gran Teatre del Liceu NIGHT AND DAY: LOVE SONG AROUND THE CLOCK (segons Graham Johnson). Temporada 200213. (68m) 23:45 NOCTURN Música per acabar el dia. Presentació a càrrec d'Alfred Celaya. PROGRAMACIÓ Dl NIT RepeticiQ dels últims programes 0:30 MUSICA ANTIGA Repetició del programa emès dilluns passat. 1:30 CICLE DE LIED Emès divendres passat 2:30 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. Repetició dels programes emesos la setmana anterior 3:30 ELS GUSTOS REUNITS Programes emesos la setmana anterior (Ordre d'emissió: Repetició dels programes de Dilluns. Dimarts, Dimecres, Dijous, Divendres, de 20:1Q a 22:00). 5:30 CAPSA OE MUSICA Programes emesos la setmana anterior. (Ordre d'emissió: Repetícló dels programes de Dilluns, Dimarts. Dimecres, Dijous. Divendres. de 10.03 a 13.00}. DIMARTS, 31 Dl DUIMBRI DEL 2002 7:00 BUTLLETI DE NOTÍCIES 7:08 MATINAL Música per començar el dia presentada per Joan Vives. Recull d'obres breus. Inclou butlletins informatius i agendes musicals. 7:30 AGENDA MUSICAL 8:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 9:06 MATINAL EL GRAN REPERTORI 10:00 AGENDA MUSICAL 10:03 CAPSA DE MÚSICA MAHLER. GUSTAV: Simfonia n. 4. Helmut Wittek, soprano. Orquestra del Concertgebouw d'Amsterdam. Dir.: Leonard Bernstein. (57m). BOYCE, WILLIAM: Simfonia n. 6. Bournemouth Sinfonletta. Dir.: Ronald Thomas. (7m). REGER. MAX: Sonata per a clarinet i plano, op. 107. Nikolaus Friedrlch. Thomas Palm. (31m). SIBELIUS, JAN: Concert per a violi i orquestra op. 47. Viktoria Mullova. Orquestra Simfònica de Boston. Dir.: Seiji Ozawa. (32m). TAILLEFERRE. GERMAINE: Sonata per a arpa. Maria Graf. (9m). MONTSALVATGE, XAVIER: Canciones para niños. María José Montrel, soprano Fernando Turina. piano. (13m). LULLY, JEAN BAPTISTE: "Omnes Gentes". Petit Motet. Les Arts Florissants. (1Om). 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Aguilera. 14:00 ENTRE CLÀSSICS El dia a dia de l'actualitat musical.Realitzat per Xavier Chavarria. 15:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 15:05 UN MON DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Roura. 15:30 SODE COBLA La música i les activitats del món de la cobla. Realitzat per Ignasi Piñol. 16:05 A FONS ELS COMPOSITORS CATALANS. L'espai temàtic de Catalunya Música presentat per Raimon Colomer i Eulàlia Benito 17:00 LA TARDA DE L'OIENT Programació realitzada a partir de les peticions dels nostres oients. Presentació a càrrec d'Olga Cardús. 19:00 MÚSICA DE CAMBRA Una selecció de Raimon Colomer presentada per Pilar Subirà. SCHUBERT. FRANZ: Quintet per a plano I corda "La truita", op.114, 0.667. Emmanuel Ax. piano. Pamela Frank. violf. Rebecca Young, viola. Yo-Yo Ma, violoncel. Edgar Meyer, contrabaix. (23m}. BRAHMS. JOHANNES: Trio amb clarinet, op.114. A. Schiff. piano. F. Dolezal, violoncel. P. Schmidl. clarinet. (26m). REJCHA, ANTON: Variacions per a dues flautes. op. 20. Membres del Quartet Kuhlau (Sm). 20:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 20:04 AGENDA MUSICAL 20:10 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Victòria Palma que presenta Alfred Celaya. HILL. WILLIAM: "The gtory of love" (de la pei-Ucula "One fine day") Keb "Mo". Orquestra. (3m). LISZT. FRANZ: Rapsòdia hongaresa n. 17. Misha Dichter. piano. (3m). ORAKE: "lt was a very good year" Ira Sullivan, saxo. Billy Peterson, baix. Kenny Horst, bateria. Bill Carrothers. piano. (Gm) PROKOFIEV, SERGUEI: Vals de "Guerra i Pau". Vladimir Ashkenazy. plano. (5m). FALLA. MANUEL DE: Tercer .... êJ .. ¡¡;;..:;! a ~' ;:¡· - 218 : :l. "" S" a el ¡;¡· ~ E 13 PROGRAMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA ;i S" - ~ 5I f;;' il. 218 =: :::::1. s- 5I ""' ~- ..... E: li 14 moviment del concert per a clavecí, flauta, oboè, clarinet. violi i violoncel. lgor Kipnis. clavecí. Components de l'Orquestra Filharmònica de Nova York. Dir.: Pierre Boulez. (4m). FAURE. GABRIEL Sicilienne, op. 78. Thomas lgloi, violoncel. Clifford Benson. piano. (4m). PURCELL, HENRY· Xacona en sol m, Z 807. Musica Antlqua Kóln. Oir.: Reinhard Goebel. (7m). SCHUMANN, ROBERT: "Unterm Fenster" (Sota la finestra), op. 34 n. 3. Felicity Lott, soprano. Anthony Rolfe Johnson, tenor. Graham Johnson, plano. (1m). VERDI, GIUSEPPE: "11 Trovatore". (Cor d'Introducció del tercer acte). Evgeny Nesterenko. Cor I Orquestra de l'Acadèmia Santa Cecflia de Roma. Dir.: Cario Maria Giulini. (Sm). MANCINI, HENRY: "Esmorzar amb diamants' (Tema I Moon River). (6m). ARRIAGA, JUAN CRISÓSTOMO DE: "Andante", de la Simfonia en rem. Orquestra de Cadaquès. Dir.: Neville Marriner. (Sm). STRAUSS, JOSEF· Simpatia, Polka op. 73. Orquestra Filharmònica de Viena. Dir.: Zubin Mehta. (5m). TXAIKOVSKI, PIOTR ILITX: "Finale. Allegro vivacissimo", 3r mov. del Concert per a violi, op.35. Dmftry Sitkovetsky, violi. Academy ot St. Martin in the Flelds. Dir.: Neville Marrlner. (1 1m) . VIVALDI, ANTONI O: "Domine Deus", del Glòria, RV 589. Barbara Hendrlcks. Cella Nicklln, oboè. Academy ot St. Martin In the Fields. Dir.: Sir Neville Marrlner. (4m). ALMARAN, CARLOS: "Es la historia de un amor". Tele Montoliu, piano Eladio Reinon Quintet. (7m). GOROON "Unforgettable". Nat King Cole. Natalie Cole. Mike Lang i Michael Melvoln, piano. (4m). SISA "Qualsevol nit pot sortir el sol" Sisa, veu, acompanyat al piano. (Gm). CHUECA, FEDERICO: Masurca de la sarsuela "El allo pasado por agua·. Orquestra de Cambra Anglesa. Dir.: Antoni Ros Marbà. (3m). BRUCH, MAX: Primer moviment del concert per a clarinet. viola i orquestra, op. 88. Gérard Caussé, viola. Paul Meyer, clarinet. Orquestra de l'Opera de lió; Oir.: Kant Nagana. (7m). 22:00 ESPECIAL DE CAP D'ANY Presentat per Raimon Colomer I Joan Vives. PROGRAMACIÓ DE NIT Repetició dels últims programes DIMECRES, 1 DE GENER DEL2~ PROGRAMACIÓ ESPECIAL PER AL DIA D'ANY NOU 9:00 ELS VALSOS D'ANY NOU Presentat per Montse Agullera i Maró Jané. 12:00 SO DE COBLA La música per a cobla. Realitzat per Ignasi Piñol. 13:00 ENTRE CLÀSSICS Realitzat per Xavier Chavarria. 15:00 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Rou ra. 16:00 lA TARDA DE l'OIENT Presentació a càrrec d'Olga Cardús. 19:00 PENTAGRAMA Programa de divulgació musical. Guió i realització: Pere Surés i Àlex Robles. 20:00 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Montse Agullera que presenta Eulàlia Benito. 22:00 ElS CONCERTS DE CATALUNYA MÚSICA Presentat per Alfred Celaya. Obres de BERNAROO PASQUINI, GIACOMO CARISSIMI, ALESSANDRO STRAOELLA, CHERUBINO BUSATTI, FRANCESCO CAVALLI, ENRIC GRANADOS, XAVIER MONTSALVATGE, MAURICE RAVEL, WOLFGANG AMADEUS MOZART i GIOACCHINO ROSSINI.: Selecció d'àries i cançons. Maria Bayo, soprano. Zeger Brian, piano. CONCERT enregistrat per Catalunya Música el dia 21 de maig del 2001 al Gran Teatre del Liceu de Barcelona, dins la temporada 2000-2001. RECITAL MARIA BAVO. (57m). 23:45 NOCTURN Música per acabar el dia. Presentació a càrrec d'Alfred Celaya PROGRAMACIÓ DE NIT Repetició dels últims programes 0:30 CATALUNYA JAZl Un programa d'Albert Mallofré. Repetició del programa emès dissabte passat. 2:30 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. Repetició dels programes emesos la setmana anterior. 3:30 ElS GUSTOS REUNITS Programes emesos la setmana anterior. (Ordre d'emissió: Repetició dels programes de Dilluns, Dimarts, Dimecres, Dijous, Divendres, de 20:1Oa 22:00). 5:30 CAPSA DE MÚSICA Programes emesos la setmana anterior. (Ordre d'emissió: Repetició dels programes de Dilluns, Dimarts, Dimecres, Dijous, Divendres, de 10.03 a 13.00). DUOUS, 2 DE GENER DEL Kathleen Ferrier, contralt. Phyllis Spurr, piano. Max Gilbert, viola. 7:00 BUTLLETf DE NOTiCIES (11m). 7:30 AGENDA MUSICAL BACH, JOHANN SEBASTIAN: "Qui 8:00 BUTLLETI DE NOTICIES sedes· i "Agnus Dei", de la Missa 8:30 AGENDA MUSICAL BWJ232. 9:06 MATINAL Kathleen Ferrier. Orquestra EL GRAN REPERTORI Rlharmònica de londres. Dir.: 10:00 AGENDA MUSICAl Adrian Boult. (12m). 10:03 CAPSA DE MÚSICA 17:00 lA TARDA DE l 'OIENT MENDELSSOHN, FELIX: Simfonia Programació realitzada a partir de n. 2. "lobgesang" ("Cant de les peticions dels nostres oients. lloança"). Presentació a càrrec d'Olga M. Price, soprano. S. Burgess, Cardús. soprano. S. Jerusalem. tenor. Cor 19:00 PENTAGRAMA Filharmònic de Londres. Orquestra Programa de divulgació musical. Filharmònica de Londres. Oir.: Guió I realització: Pere Surés i Àlex Riccardo Challly. (72m). Rabies. RAVEL, MAUR ICE: Tzlgane. 20:00 BUTLLETÍ DE NOTiCIES Plerre Amoyal, violi. Orquestra de 20:04 AGENDA MUSICAL la Sulsse Romande. Oir.: Armin 20:10 ElS GUSTOS REUNITS Jordan. (10m). Una selecció de Victòria Palma que FRY, WILLIAM HENRY: Simfonia presenta Alfred Celaya. "Niagara". BELLINI, VINCENZO: "Dolente Reial Orquestra Nacional Escocesa. immagine di Filie mia", cançó. Oir.: Tany Rowe. (14m). Marra Ballarena, soprano. BEETHOVEN, LUDWIG VAN· Alejandro Zabala, piano. (4m). Quartet de corda op. 131. HOMS, JOAQUIM: "El son de Quartet Talich. (40m). l'infant". STRAUSS, RICHARD; Les Oriol Romaní, clarinet (3m). entremaliadures de Till TAKEMITSU, TORU: ~All in Eulenspiegel, poema simfònic twllight" quatre peces per a Op. 28. guitarra. Orquestra Alharmonia. Dir.. Eduardo Fernandez. (9m). Herbert von Karajan. (16m). DA MOTTA: Balada per a plano sol, DOWLANO, JOHN; "Can she op. 16. excuse my wrongs?" i "Come, Artur Pizarro, piano. (9m). heavy Sleep", dues cançons per a DUKAS, PAUL: L'aprenent de veu i llaüt bruixot, scherzo a partir d'una Alfred Oeller, contratenor. Robert balada de Goethe. Spencer, llaüt. (9m). Orquestra Filharmònica de Berlin. 13:00 NOU PUNT NOU Dir.: James Levine. (11m). Presentació de les últimes novetats NEWMAN, THOMAS: 2 temes del discogràfiques aparegudes al film "Mujercitas" (Orchard House, mercat, a càrrec de Montse Port Royal Shadow). (5m). Agullera. HUMMEL, JOHANN NEPOMUK: 14:00 ENTRE CLÀSSICS Finale presto, tercer moviment del El dia a dia de l'actualitat trio amb piano, op. 12. muslcai.Realitzat per Xavier Trio Jess de Viena. (Gm). Chavarria. PUCCINI, GIOACOMO: "Vissi 15:00 BUTllETi DE NOTiCIES d'arte, vissi d'amare" de l'acte 11 15:05 UN MÓN DE MÚSIQUES de Tosca. Realitzat per Jordi Rou ra. María Callas. Orquestra de la 15:30 SO DE COBLA Société des Concerts del La música i les activitats del món Conservatori. Dir: Georges Prêtre. de la cobla. Realitzat per Ignasi (3m). Pillo! BURWELUPARISH: "Sweet 16:05 A FONS Lorraine", LES VEUS DEL SEGLE. L'espai John Pizzarelli, veu í guitarra. temàtic de Catalunya Música. Beeny Green, piano. Christian Selecció: Victòria Palma. McBride, baix. (3m). Presentació: Eulàlia Benito. MOZART. WOLFGANG AMADEUS: Kathleen Ferrier Dues contradanses KV 609, n. 1 i MAHLER, GUSTAV "Sóc un n. 3. estrany en el món", •Jo respirava Orquestra Rlharmònica de Viena. un suau olor de tiler", "Un minut" Claudio Abbado. (2m). tres lieder sobre poemes de DONIZETTI, GAffiANO: Ària de Friedrich Rückert. l'òpera "Lucrezia Borgla". Kathleen Ferrier. Orquestra Jeenifer Larmore. Orquestra . Filharmònica de Viena. Dir.: Bruno Nacional Gal-lesa. Oir.: Cario Rim. Walter. (15m). (6m). HANDEL, GEORG FRIEDRICH: SIMS: "Brahm's... I thlnk". "Ombra mal fu" (Largo), de l'òpera Zoot Sims, saxo tenor. Jimmy . Xerxes. Rowles, piano. George Mraz, baiX. Kathleen Ferrier, contralt. Akira Tana, bateria. (4m). Orquestra Simfònica de Londres. BROUWER, LEO: Temes i aires Dir.: Sir Malcolm Sargent. (4m). populars cubans. BRAHMS, JOHANNES: "Gestillte Jorge Oraison, guitarra. (10m). " Sehnsucht", op. 91 n. 1 i GOLDMARK KARL: "Komm, Tod . "Geistliches Wiegenlied", op. 91 escena lli, d~ l'acte IV de l'òpera n. 2. en quatre actes La Reina de Saba. 200~ .. ,\. PROGRAMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA ... RAKHMANINOV. SERGUEI: Sonata per a violoncel i piano, op. 19. lvan Monighetti, violoncel. Vassili Lobanov, piano. (38m). STRAVINSKI, IGOR: L'ocell de foc. Orquestra Nacional de Ulle. Dir.: Jean Claude Casadesus. (22m). ANÒNIM: Llibre vermell de Montserrat "Ad mortem festinamus" i ·o Virgo splendens". Theatrum lnstrumentorum. (10m). GURIDI, JESUS: Tres canciones castellanas. Maria Ballarena, soprano. Alejandro Zabala, piano. (10m). BOCCHERINI, LUIGI: Quintet per a flauta i corda n. 5, G441. Jean·Pierre Rampa!. Régis Pasquier. Bruno Pasquier. Roland Pidoux. Mathilde Stemat. (13m). BACH, JOHANN SEBASTIAN: Fantasia i fuga en do m, BWV 906. Michele Barchi, clavecr. (9m). 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse PROGRAMACIÓ Dl NIT Aguilera. 14:00 ENTRE CLÀSSICS Repetició dels últims programes El dia a dia de l'actualitat 0:30 l 'AUDIOVISUAl musical. Realitzat per Xavier Un programa d'Àiex Gorina. Chavarria. 1:30 A FONS 15:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES ELS INTÈRPRETS CATALANS. 15:05 UN MÓN DE MÚSIQUES t:espal temàtic de Catalunya Música. Selecció: Raimon Colomer Realitzat per Jordi Roura. 15:30 SO DE COBlA Presentació: Eulàlia Benito La música i les activitats del món Repetició de l'espai emès de la cobla. Realitzat per ignasi divendres de la setmana passada. Piñol. 2:30 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats 16:05 A FONS ELS INTÈRPRETS CATALANS. discogràfiques aparegudes al L'espai temàtic de Catalunya mercat, a càrrec de Montse Aguilera. Repetició dels programes Música. Selecció: Raimon Colomer. Presentació: Eulàlia Benito. emesos la setmana anterior. Montserrat Caballé 3:30 ELS GUSTOS REUNITS MOZART, WOLFGANG AMADEUS: Programes emesos la setmana "Pa-pa-pa-pa...", duet de l'òpera anterior. (Ordre d'emissió: "La flauta màgica", KV 620. Repetició dels programes de Dilluns, Dimarts, Dimecres, Dijous, Thomas Quasthoff, baríton. Montserrat Caballé, soprano. Divendres, de 20:1 Oa 22:00). Orquestra de Cambra de la Ràdio 5:30 CAPSA DE MÚSICA SWR de Kaiserlautern. Dir.: José Programes emesos la setmana Collado (3m). anterior. (Ordre d'emissió: PUCCINI, GIACOMO: Dues àries de Repetició dels programes de Dilluns, Dimarts. Dimecres, Dijous, Turandot. Montserrat Caballé. Orquestra Divendres, de 10.03 a 13.00). Simfònica de Londres. Dir.: Charies Mackerras. (6m). DMNDRES, 3 DE GENER DONIZETII, GAETANO: Tres àries. DR2003 Montserrat Caballé, soprano. 7:00 BUTLLETI DE NOTICIES Orquestra. Dir.: Cario Felice 7:30 AGENDA MUSICAl Cillario. (23m). 8:00 BUTLLETÍ DE NOTICIES TOLDRÀ, EDUARD: Maig. Romanç 8:30 AGENDA MUSICAL de Santa Llúcia. Cançó de bressol. 9:06 MATINAL Montserrat Caballé, soprano. Rosa EL GRAN REPERTORI Sabater, piano. (9m). 10:00 AGENDA MUSICAL VIVALDI, ANTONIO: 4 àries per a 10:03 CAPSA DE MÚSICA soprano. ALWYN, WILLIAM: Concerto Montserrat Caballé, soprano. grosso n. 1. Mfguel Zanettf, piano. (11m). Nlchotas Daniel. Rachel Masters. 17:00 lA TARDA DE L'OIENT City ol London Sintonia. Dir.: Programació realitzada a partir de Richard Hlckox. (12ml les peticions dels nostres oients. TXAIKOVSKI, PIOTR I ITX: Presentació a càrrec d'Olga "Record de Florència", op.70 Cardús. (versió orquestra de corda). 19:00 CICLE DE UEO I Musici de Montreal Dir.: Yuli Una selecció de Montse Agullera Turovsky. (39m). que presenta Eulàlia Benito. RAVEL, MAUR ICE: Pavana per a DVORAK, ANTONIN: Cançons una Infanta difunta. d'amor, op. 83. Orquestra Simfònica de Montréal. Magdalena Kozena. mezzosoprano. Dir.: Charles Dutoit. (7m). Siegfried Jerusalem. Orquestra de l'Opera Estatal d'Hongria Dir: Adam Fischer. (7m). HAYDN FRANZ JOSEPH: Segon moviment de la Simfonia n. 49 "La passione". Orquestra de l'Època de l'li-luminisme. Dir: Frans Brüggen. (5m). JARRETI. KEITH: "Works", segon moviment del quartet de corda. Fritz Sonnleitner Quartet. (Sm) STRAUSS, J.(ll).: "Sota el bell Danubi blau", vals op. 314. Orquestra Fllharmònlca de Viena. Oir.: Lorin Maazel. (9m). 20:45 TRANSMISSIÓ EN DIRECTE DES DEl PAlAU DE lA MÚSICA CATAlANA Concert de valsos I polques Orquestra Simfònica Johann Strauss de Budapest. 23:45 NOCTURN Música per acabar el dia. Presentació a càrrec d'Alfred Celaya. Graham Johnson piano. (15m). BRAHMS, JOHANNES: Tres quartets vocals de "Zigeuneriieder" (Cançons zingares), op. t 03. Edith Mathis, soprano. Brigitte Fassbaender, contralt. Peter Schreier, tenor. Dietrich FischerOieskau. bariton. Karl Engel, piano. (6m). BRAHMS. JOHANNES: "Neue liebeslieder" (Nous valsos amorosos), op. 65. Edith Mathis, soprano. Brigitte Fassbaender. contralt. Peter Schreier, tenor. Dietrich FischerDieskau, bariton. Karl Engel i Wolfgang Sawalllsch, piano a quatre mans. (18m). DVORAK, ANTONIN: Cançons zingares, op. 55. Peter Schreier, tenor. Erik Werba, piano. (14m). 20:00 BUTLlETf DE NOTICIES 20:04 AGENDA MUSICAL 20:10 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Victòria Palma que presenta Alfred Celaya. CHAPI, RUPERTO: "Jota" de La Bruja. Alfredo Kraus. Cor de Cambra de l'Orfeó Donostiarra. Orquestra Simfònica. Dir.: Benito Laurel. (Sm). TRADICIONAL: "La serenata", "Santa Lucia luntana·. dues cançons napolitanes. Jaume Aragall. tenor. Orquestra Simfònica del Gran Teatre del Liceu. Dir: Javier Pérez Batista. (Gm). AMARGÓS, JOAN ALBERT: Diàleg íntim per a flau ta i guitarra. Montserrat Gascón. Xavier Coll. (9m). MENDELSSOHN, FEUX: Simfonia per a corda n. 4. Orquestra de Cambra Anglesa. Dir.: William Boughton. (9m). BACKER, DAVIES, COOK, GREENAWAY.: El món seria. Maria Barbena, nena solista, Daniel Anglès, Pili Capellades i Manu Guix, veus. Cors "El somni de Mozart".Raut Lorenzo, bateria. Chrlstlan Bermell, baix. Roger Rodés, Jordi Roquer. guitarres acústiques. Manu Guix, plano. (3m). JANACEK, LEOS: Adagio per a orquestra. Orquestra Filharmònica de Brno. Dir.: Frantisek Jrtek. (7m). POPPER. DAVID: Rapsòdia hongaresa op. 68. Orquestra Simfònica Johann Strauss de Budapest. Dir.: lstvan BogAr. (9m). DEBUSSY. CLAUDE: Cançons de Bilitls. Renée Fleming, soprano. JeanYves Thibaudet, plano. (9m). DORHAM: "La Mesha" James Spaulding, flauta. Don Sickler, corneta. John Hlcks, plano. Ray Drummond, contrabaix. Kenny Washington, bateria. (6m). BEETHOVEN, LUDWIG VAN: "Allegro·, 1r mov. del Triple concert, op. 56. Paul Badura·Skoda, pianoforte. Franjosef Maier. violi. Anner Blysma. violoncel. Collegium Aureum (17m) . PARIS/MILLSIELLINGTON: "Sophisticated lady". Tony Bennett, veu. Gray Sargent, guitarra. Joel Smimoff. violi. (Sm). SANTOS. CARLES: Blau i blanc. Carles Santos. (Sm). DVORAK, ANTONIN: "Cançó a la lluna", de l'acte ter de l'òpera en tres actes "Rusalka" Lucia Popp, soprano. Orquestra Simfònica de la Ràdio de Munic. Dir.: Stefan Soltesz. (6m). ROSSINI, GIOACCHINO: "Dunque lo son", duet de l'acte primer de l'òpera "El barber de Sevilla". Eva Mel, soprano. Bruno Pratlcò, barfton. orquestra Simfònica de la Ràdio de Munic. Oir.: Marcello Viottl. (Sm). XOSTAKOVITX, DMITRI: Vals de la Suite de Jazz n. 1. Orquestra del Royal Concertgebouw. Dir.: Riccardo Chailly. (3m). 22:00 AGENDA MUSICAL 22:04 ELS CONCERTS DE CATALUNYA MÚSICA Presentat per Alfred Celaya. AMARGÓS, JOAN ALBERT: "Carmina Burana", versió per a dos pianos, percussió i cor. Francesc Soler, piano. Olga Karithonina. piano. Elisa Vélez, soprano. Antoni Marsol, barfton. Antoni Gubau. contratenor. Corals Joves de Catalunya. Grup de Percussió del Conservatori del Liceu. Dir.: Guerassim Voronkov. CONCERT enregistrat per Catalunya Música el dia 21 d'octubre dei 2002 al l'Auditori. ACTES DEL 165È ANIVERSARI DEL CONSERVATORI DEL LiCEU. (83m). 23:45 NOCTURN Música per acabar el dia. Presentació a càrrec d'Alfred Celaya. ;l s ¡¡;- ·~ El ~~· 218 ~· ¡¡o a g;, 2.. ~ E PROGRAMACIÓ DE NIT Repeticig dels últims programes 0:30 MUSICA CORAL Emès dimecres de la setmana passada: 1:30 MUSICA DE CAMBRA Programa emès la setmana anterior (Dimarts a les 19:00h). 2:30 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. Repetició dels programes emesos ta setmana anterior. 3:30 ELS GUSTOS REUNITS Programes emesos la setmana anterior. (Ordre d'emissió: Repetició dels programes de Dilluns, Dimarts, Dimecres, Dijous, Divendres, de 20:10 a 22:00). 5:30 CAPSA DE MÚSICA Programes emesos ta setmana anterior. (Ordre d'emissió: Repetició dels programes de Dilluns, Dimarts, Dímecres, Dijous, Divendres, de 10.03 a 13.00). DISSAIITE, 4 DE GINER DEL2003 8:00 MATINAl Música per començar el dia 15 PROGRAMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA i. ·~ a =~il 218 .... ...,. ::J. _, s El e:: i[ ~ E presentada per Pilar Subirà. Recull d'obres breus. Inclou butlleU de notícies i agenda musical. 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETI DE NOTICIES 10:00 CONCERT BARROC Una selecció de Joan Vives que presenta Pilar Subirà. HANDEL, GEORG FRIEDRICH Te Oeum i Anthem de Dettingen Solistes vocals. Cor de l'Abadia de Westminster. The English Concert. Oir.: Simon Preston. (S4m) 11:00 MÚSICA PER A COBLA Una selecció d'Ignasi Piñol que presenta Pilar Subirà. 12:00 AGENDA MUSICAL 12:03 PENTAGRAMA Programa de divulgació musical. Guió i realització: Pere Surés I Àlex Robles.Repetició del programa emès dijous passat. 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat. a càrrec de Montse Agullera. Resum dels millors programes de la setmana. 14:00 ENTRE ClASSICS Resum setmanal de l'actualitat muslcai.Realitzat per Xavier Chavarria. 15:0S UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Rou ra. 16:00 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Montse Agullera que presenta Carmina Malagarriga. GRANADOS, ENRIC: Madrigal per a violoncel i piano. Ramon Jaffé, violoncel. Andreas Frólich, piano (del Trio Salzburg). (Gm). VIVALDI, ANTONI O: Concert per a corda. RV 123, "Madrigalesca". Solistes de Moscou • Montpeller. (Sm). CHOPIN, FREDERIK: Estudi, op.2S n.3. Jean-Yves Thibaudet. piano. (2m). PROKOFIEV, SERGEI: Obertura sobre temes jueus per a piano. clarinet i quartet de corda, Op. 34. Michel Béroff, piano. Michel Portal, clarinet. Quartet Parrenin. (9m}. STRAUSS, JOHANN: FredericaPolka, op. 239, Alice-Polka. op 238. Orquestra Simfònica de Londres. Dir.: John Georgiadis. (Gm). MOZART, WOLFGANG AMADEUS: Simfonia n. 7, KV 45. The Academy of Ancient Music. Dir.: Christopher Hogwood i Jaap Schròder. (12m). GRAINGER. PERCY: "Australian Up-Country Sang", "Near Woodstock Town·. dues peces corals. Polyphony. Dir.: Stephen Layton. (Sm). GRIEG, EDVARD: Cinc cançons, op. 2G. Hakan Hagegard, baríton. Warren Jones, piano. (10m). 17:00 GRANS OBRES Presentat per Maró Jané. HANDEL, GEORG FRIEDRICH· "Teseo", drama tràgic. Eirian James. Delia Jones. Juiia Gooding. Oerek Lee Ragin. Catherine Napoli. Jeffrey Gall. les Musiciens du Louvre. Dir.: Marc Minkowski. (148m). CARISSIMI, GIACOMO: "Jeftè". Gabriel! Consort & Players. Dir.: Paul McCreesh. (23m). 20:03 CATALUNYA JAZZ Un programa d'Albert Maliofré. 22:00 AGENDA MUSICAL 22:04 A LA MANERA DE ..... Un convidat ens proposa i comenta la música que li agrada. Guió i presentació de Joan Vives. 0:04 NOCTURN Música per acabar el dia. PROGRAMACIÓ DE NIT Repetició dels últims programes 0:30 CONCERT BARROC Repetició del programa emès la setmana anterior. (Dissabte i diumenge a les 10:00h). 1:30 ENTRE ClASSICS El dia a dia de l'actualitat musicai.Realitzat per Xavier Chavarria. (Repetició). 2:30 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. Resum dels millors programes de la setmana passada. 3:30 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Roura. 4:30 ELS GUSTOS REUNITS Programes emesos la setmana anterior (Ordre d'emissió: repetició dels programes de Dissabte i Diumenge, de 14:0q a 17:00). 5:30 CAPSA DE MUSICA Programes emesos la setmana anterior. (Ordre d'emissió. Repetició dels programes de Dilluns, Dimarts, Dimecres, Dijous. Divendres, de 10.03 a 13.00). DIUMENGE, 5 DE GENER DEL 2003 8:00 MATINAL Música per començar el dia presentada per Pilar Subirà. Recull d'obres breus. Inclou butlleU de notícies i agenda musical 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETÍ DE NOTICIES 10:00 CONCERT BARROC Una selecció de Joan Vives que presenta Pilar Subirà. BIBER, HEINRICH IGNAZ FRANZ von: Mensa sonora. (Parts I a lli). Musica Antiqua de Colònia. Dir.: Reinhard Goebel. (27m). DELALANDE, MICHEL RICHARD; Cinquena Suite (Simfonies pels sopars del Rei). Ensemble La Simphonie du Marais. Djr.: Hugo Reyne. (30m). 11:00 MUSICA PER A COBLA Una selecció d'Ignasi Piñol que presenta Pilar Subirà. 12:11 GUIA MUSICAL La informació il·lustrada sobre els concerts i l'activitat músical de la temporada. Un espai presentat per Pilar Subirà. 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. Resum dels millors programes de la ~etmana. 14:00 ENTRE CLASSICS Resum setmanal de l'actualitat musicai.Realitzat per Xavier Chavarria. 1S:05 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Roura. 16:00 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Montse Agullera que presenta Carmina Malagarriga. GERVAISE, CLAUDE: Suite de danses. Musica Antiqua. Dir.: Christian Mendoze. (Sm). TIPPETT, MICHAEL: Cinc Espirituals negres de "A Child of our Time". Christ Church Cathedra! Choir. Quartet de corda Medici. Dir.: Stephen Darlington. (10m). HANDEL, GEORG FRIEDRICH; Dos fragments corals de l'oratori "Israel a Egipte": "He gave them hallstones tor rai n", "He smote all the first-born of Egypt". Taverner Choir. Taverver Players. Dir.: A~drew Parrott. (Sm). MARTINEZ, ANNA MARIA. "Perchè, compagne amate..." (Per què. companyes estimades...)recitatiu i ària de la cantata per a soprano. Ruth Rosique, soprano. Capella de Ministrers. Dír.: Carles Magraner. (Sm). JANACEK, LEOS: Gelosia, obertura. Orquestra Filharmònica de Brno. Dir.: Frantisek Jflek. (Gm). BRIDGE. FRANK: Dos entreactes. Orquestra de Cambra Anglesa. Dir.: William Boughton. (Gm). DVORAK, ANTONIN: Primer moviment de la simfonia n. 9 "Del Nou Món" op. 9S. Orquestra Filharmònica de Berlín. Dir.: Claudio Abbado. (12m). 17:00 UNA TARDA A l 'ÒPERA Realitzat per Jaume Radlgales. TXAIKOVSKI, PIOTR ILLITX: "Cherevichki" (Les sabatetes), òpera en 4 actes amb llibret de Jakov Polonskij sobre l'obra "Nit de Nadal" de Nicolaj Gogol. Ludmila Semciuk. mezzosoprano. Albert Schagidullin, Fabio Bonavita, barítons. Vladimir Ognovenko, Barseg Tumanyan, Frantisek Zahradnicek, baixos. Ekaterina Morosova, soprano. Valerij Popov, Valentin Prolat, Vladimir Okenko, Pavel Cernoch, tenors. Grigory Osipov, baix-baríton. Cor i orquestra del teatre lfric de Cagllari. Dir.· Gennadi Rozhdestvensky. Enregistrament fet en directe des del Teatro lirico de Cagliari el gener del2000. (174m). BDC19387 21 :03 l'AUDIOVISUAL Un programa d'Àiex Gorlna. 22:00 AGENDA MUSICAL 22:04 LA MÚSICA A DEBAT Programa a l'entorn de temes musicals d'interès. Presentat I conduït per Joan Vives, i realitzat amb la colaboracló del Consell Català de la Música. 0:04 NOCTURN Música per acabar el dia. PROGRAMACIÓ Dl NIT Repetició dels últims programes 0:30 CONCERT BARROC Repetició del programa emès la setmana anterior. (Dissabte i diumenge a les 1O:OOh). 1:30 ENTRE ClASSICS El dia a dia de l'actualitat musicai.Realitzat per Xavier Chavarria. (Repetició). 2:30 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetals discogràfiques aparegudes al mercat. a càrrec de Montse Aguilera. Resum dels millors programes de la setmana passada. 3:30 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Roura. 4:30 ELS GUSTOS REUNITS Programes emesos la setmana anterior (Ordre d'emissió: repetició dels programes de Dissabte I Diumenge, de 14:00 a 17:00). 5:30 CAPSA DE MÚSICA Programes emesos la setmana anterior. (Ordre d'emissió: Repetició dels programes de Dilluns, Dimarts, Dimecres. Dijous. Divendres, de 10.03 a 13.00). l'f:TICJONS DE LA TARIJ\ 0~11.'0Uo;NT: 'f.·li•(on: 93-202·35-35 Fo." 93-:IOio-92-01 E-\lail: tor,ladeloi~nt#rutrotliu.rflrn 16 Frrq<li-llrÍ"" dr Catalunya Mú•i•·n¡•or C•ml4r<jll"" tF\ 1\, Baix Ebre. ~lona..ià i Rlloc·ra •I' EbrC't 102.5. T~rra !\ha: 97.3. J>rioral: 92.2..\ lt Catnp, Baix Cam¡1. Bah l'rn«l;.,.. (:onra d~ Uarb.-ru i TarMI,t!on;. ., 105. ~. llah P rnodi·o: 105.9. Garn¡cn,.., ~''!!"'''"• l' I• d' I '111~11. S"lllarrn. ~"Pià i lJr l(<·U: <)J ,<). CIUTat: 9 1.9. All Penod¡.•· \noia. IIOf'•·• I ll~rtrUC'dà: 102 .... Ba.ix UobN'flul, B•rrrhu•;.,. Vall.... O~cidenlal i VallH Orirntah 101.5. ~la......JDe" 96.-lllUl.S. Owno: 100.5. Sol•on¡,: 89,7. Gironi-o i l'la dr l'~:.1aoy: 96,7. La S.-ha: 96.7/811.7. Bah Em¡>Onlà: 87.8196.7 . .\ h Emponlò i n.,.,~Uó: 90.11/87.6193.7/96.7. Garrol-..n: 97. 1. ftj poJl¡.,: 100.5/105.8. ür<l&n)l' 88.·1. .\ h I -~, 811.6. Palla.... Ju .. à i l'aUa.. Sobirà: 88.6. Val d'.\ran: 92.8/10 1.2. El lector multiformat Pioneer DV- 747A LA LLUITA PER IMPOSAR UN FORMAT D'ÀUDIO D'ALTES PRESTACIONS ENTRE EL SACD I EL DVD-ÀuDIO HA PROVOCAT, A DIFERÈNCI A o'ALTRES SITUACION S SIMILARS, L'APARICIÓ DE LECTORS QUE PERMETEN REPRODUIR AMBDUES PROPOSTES . PIONNER HA PRESENTA T EL SEU REPRODUC TOR DV-747A. ls reproductors de DVDVídeo estan tenint un gran èxit, segons les dades de vendes ofeties pel sector. En menys de tres anys ha esdevingut el producte estrella de consum gràcies, fonamentalment, a la seva universalitat i versatilitat. Des de Ja seva introducció, poden reproduir pel·lícules en DVD i llegir música enregistrad a en format CD. També caldria assenyalar positivament el fet d'acordar, entre empreses, el sistema DVD-Víde o abans d'introduir-lo en eJ mercat i la possibilitat de llegir tot tipus de CD (originals, CD-R, CD-RW), que soluciona l'inconveni ent existent a causa de certes incompatibilitats entre gravadores i reproductors de CD. Darrerament, a banda de la total compatibilitat amb el fonnat CD, els lectors han incorporat el programari i maquinari necessari per reproduir fitxers .MP3. Fins i tot incorporen sistemes de so embolcalla dor o home cinema que permeten escoltar la secció d'àudio de les peJ.lícules a través de cinc o sis altaveus. El resultat E (SACO) ha provocat dubtes entre els consumido rs que els fabricants han acabat resolent introduint al mercat aparells que poden llegir ambdós formats a preus només lleument supeliors als reproducto rs de CD o DVD menys compatible s però de qualitat similar. L'objectiu d'oferir un elevat nombre de reproducto rs intenta crear una situació que estimuli els productors de discos a enregistrar-ne en els nous formats anan de la demanda dels consumidors que disposen d'aquest tipus d'aparell. és similar, salvant les diferències de la dimensió de la sala i la potència dels aparells, al que podem gaudir en qualsevol sala de cinema. Fins aquí no es presenta cap inconvenient per a la gran majoria de consumidors, atès que resol una de les preocupacions més grans, gràcies a la compatibilitat de lectura de DVD-Vídeo i de CD que es tenia amb el reproducto r anterior. La majoria de reproducto rs, però, es connecten al televisor, segons eJ que ens confirmen diversos comercials consultats. Només en àmbits en què es busca un nivell de qualitat d'àudio es pot introduir la idea d'utilitzar un DVD amb un sistema de reproducció multicanal de certes ' . . 011 ......... E - , r¡, . . , I DVD-Àudio és similar al DVD-Vídeo però aplicat només a l'àmbit sonor. Utilitza els 4, 7 Gb d'espai de disc per emmagatze mar aproximad ament una hora de música. És a dir, més de set ve- " . :;- DISC ....... tlH''l prestacions, com afirma el Sr. Vigueta de l'establimen t Werner. La problemàti ca més gran es presenta quan volem utilitzar el reproductor de DVD com a aparell d'àudio d'alta qualitat. De la mateixa manera que el DVD-Vídeo ha estat el successor del sistema de vídeo VHS, el substitut del CD de música ja està al mercat. L'inconvenient se centra en la no existència d'una proposta única. L'enfrontam ent de la indústria d'àudio entorn del DVD-Àudio i el Super Àudio CD I gades d'informació per reproduir el mateix temps de música. Els impulsors del DVD-Àudi o, Panasonic, Hitachi i Toshiba, ofereixen productes compatible s (aquesta és la seva major potencialitat de venda) amb DVD-Vídeo i CD. D'altra banda Philips i Sony, creadors del fonnat CD, han proposat el SACO. Aquests reproductors introduïts fa dos anys, inicialment només reproduïen música. Van apostar per la qualitat i l'exclusivitat. Posterionnent 27 en van abaixar el preu i van implementar-hi el sistema multicanal, fet que el diferenciava del seu competidor. I finalment hi van insta!· lar els components per reproduir DVD-Vídeo. Com que els discos SACD estan enregistrats en dues capes, la segona està impresa amb el format dels CD tradicionals, amb la qual cosa des del primer moment ja van poder llegir-los i incrementar el seu nivell de prestacions (un dels arguments comercials més freqüent), cosa que la competència no podia fer en aquells moments. utilitza un sistema d'enregistrament diferent al d'un CD o DVD, i per tant les actuals gravadores de DVD no tenen cap tipus de possibilitat amb aquest format. mbdós sistemes ofereiDavant tanta incertesa, Pionexen una qualitat de so er ha llançat un producte al qual superior al CD, però properament tendiran tots els fabricants: el reproductor multiningú no ha afirmat quin dels dos és superior. Hi enfmmat. Aquest aparell ha de pertren en joc molts factors: la quametre llegir tot mena de format litat dels enregistraments, del existent actualment o en un futur sistema global de reproducció proper, i també permetrà enviar i, finalment, de la sala d'audició. el senyal a qualsevol monitor El problema (pantalla ordimés gran renador, TV. .. ). sideix en el La possibilifet de la tat de lectuEs CA M INA CAP A poca quanti ra de tots els UN TIPUS DE LECTOR tat d'enreformats imgistraments ÚNIC PER A DIFERENTS plica la relad'ambdós tivització de FORMATS D'ENREGISformats i la la lluita enTRAMENT. dubtosa màtre el SACD xima qualii el DVDtat que calÀudio, atès dria suposar, que en dispoperquè la gran majoria són consar d'un reproductor dual no deversions de treballs ja editats i no penem de cap discogràfica a enregistraments originals amb el l'hora d'escollir els títols oferts. nou sistema. Això té com a cauEntre els melòmans es produeix sa l'amenaça dels sistemes de picom a situació força comuna vorateig de música, que en aquest ler escoltar dues interpretacions cas s'agreuja per la gran qualitat diferents fetes per discogràfiques dels originals. Cal recordar que amb fmmats d'enregistraments no fa gaire el teòricament sistediferents a causa de l'exclusiva ma DVD anticòpia va ser descoque tenen determinats artistes bert i actualment tenim un proamb les cases comercials. Aforgrama denominat Smart Ripper tunadament, això desapareixetà que permet desar tota la inforràpidament. Aquesta mena d'amació escrita en un DVD al disc parells permetran llegir tota rne· dur de l'ordinador per tal de pona de formats CD (fins i tot el der ser manipulat i posteriorment gravats en format CD-Ri CDpenjat la xarxa amb un cost zero RW) i així desapareixerà el dubper a qui ho desitgi. te davant el dilema de la utilitzaEl SACO, segons els fablicants, ció dels discos que ja tenim. A 218 28 628 Així, el veritable plat fort del sistema de reproducció serà l'ampJHicació i les pantalles acústiques, mentre que el lector serà gairebé idèntic en tots els sistemes, i per tant no serà l'element decisiu en el resultat final. L a novetat presentada per Pioneer ens permet disposar d'una font que ofereix un elevat nivell de qualitat a un preu força ajustat en relació amb les prestacions. No es tracta d'un producte pensat per competir i ser comparat amb altres DVD del mercat amb l'avantatge de tenir també el SACO. En realitat estem davant un aparell que ho porta tot, i destacant-hi, a banda de les mesures tècniques, la incorporació d'una interfície gràfica d'usuari (GUI) que ens petmet controlar el sistema amb més precisió, comoditat i intel·ligibilitat. L'electrònica actual es caracteritza per la gran quantitat de funcions que els aparells poden realitzar amb la particularitat que la gran majoria no les utilitzem per manca d'un procés senzill d'ús. Amb el GUI s'intenta millorar al màxim Ja interactivitat amb l'usuari. També voldria, finalment, destacar l'adopció de sistemes de construcció propis d'aparells d'alt nivell, con l'estructura de doble capa per reduir les vibracions generals, la separació de Ja safata del DVD del mecanisme de lectura i la separació dels cjrcuits d'àudio i vídeo. Són elements del disseny de l'aparell que l'encareixen, però que en milloren con· siderablement el resultat final. DON JOAN EN LA MÚSICA El mite de Don Joan, font d'inspiració musical 1 mite literari de Don Joan és un dels més potents de la història de la literatura universal. Aquest fet tan - .. . indiscutible ha afavorit que es constituís, alhora, en una poderosa font d'inspiració de continguts musicals. El Tema que avui oferim, inspirat en les representacions que en aquests dies s'estan oferint al Liceu del Don Giovanni de Mozart-Da Ponte, pretén fer un recorregut, al més il·lustt·atiu possible, a redós de l'esmentada capacitat inspiradora de la figura del disbauxat personatge. En aquest sentit, hom ha pretès anar molt més enllà de les obres més conegudes a partir de la classificació prèvia, entre les pertanyents al món de la lírica i els orquestrals. Sengles treballs ens mostren de manera explícita com Don Giovanni ha estat cobejat des de fa segles per cotnpositors de molt diverses característiques que han volgut perpetuar la seva figura en el nervi creatiu propi, tanmateix amb resultats que la història ha valorat de manera desigual. En alguns casos sorprenen les maneres d'entendre o de concebre aquest trasllat a l'escenari, o en una partitura instrmnental, fet que demostra fins a quin punt un mateix tema pot ser objecte d'interpretacions obertes. I en això rau, tam bé, la grandesa de la creació musical. I és, justament, la visió del tema en la seva globalitat, en una imatge compiladora i al mateix temps analítica allò que creiem que atorga a aquest Tema interès i validesa, sobretot, insistim en això, en l'oportunitat que s'esdevé aquests dies a Barcelona amb la representació de l'obra cabdal dedicada al mite. ~ ...a ~ ~' ~· 218 29 El mite de Don Joan a l'òpera _____per lAl!MB TRIBÓ ThADJClONALMBNT, S'HA CONSIDERAT DoN JoAN COM LA PERSONIFICACIÓ DEL MITE DE L'HOME POSSEÏT PER L'AFANY DE CONQUESTA AMOROSA AMB UNA CAPACITAT JL·LIMITAOA DE SEDUCCIÓ. EN EL CAMP TEATRAL, EL MITE DE DON JOAN HA TINGUT MOLTA FORTUNA, AMB GRAN DlVERSITAT D'INTERPRETACIONS, SEGONS L'ÈPOCA I BL PAÍS DE CADA VERSIÓ. ' ha atribuït a 1'irso de Molina la primera configuració literària del person.atge en El burlador de Se11illa y con11idado de piedra (1616), font comuna de totes les altres obres teatrals en castellà, italià, francès i alemany sobre el tema de Don Joan. Amb el contacte amb la comèdia de l'art italiana, el tema va patir avial molts canvis. DJaquest gènere, el personatge de Leporello de l'òpera de Mozart en conserva molts trets. A l'òpera, el mite del burlador ha interessat molts compositors, tot i que només l'obra de Mozart, estrenada a Praga el 29 d'octubre de 1787, ha romàs en el repertori. El Don joan operístic més proper al de Mozart és Don Giovanni, o sia 11 convitato di pietra de Giuseppe Gazzaniga, amb un Don Joan tenor, estrenat només vuit mesos abans, el 5 de febrer del mateix any, a Venècia. EliJibretista de l'òpera de Gazzaniga era Giovanni Bertati. Musicalment els Don Giovanni de Gazzaniga i de Mozart, tan propers en el temps, no tenen res més en comú que el moment històric de Ja composició i l'estrena. En canvi, pel que fa al llibret, hem de creure que Lorenzo Da Ponte coneixia bé el que havia escrit Bertati. La semblança de ceren entrat el segle XIX arribem al rus Dargomijski amb tes expressions, sobretot als recitatius, és més d'un cop tan la seva òpera Kamennyi gost (El convidat de pedra), eviden t que no ho podem atribuir a la casualitat. No cal la base dc la qual ja no és 1'irso sinó Pui.xkin. Alekusar la paraula "plagi'', però la llista catàleg de LeporeJio sandr Dargomijski pertany a la generació de múdel llibret de Da Ponte escrit per a Mozart recull uns versics situats entre Glinka i els Cinc. El seu Convidat de pedra sos sospitosament massa semblants als que Bertati havia recull musicada tota l'obra de Puixkin sense modificacions. escrit abans per a Gazzaniga. Els versos de Da Pon te són Quan Dargomijski mor el 1869, deixa l'òpera inacabada i és prou coneguts. Els de Bertati, anteriors, són aquests: Cesar Cui qui l'enllesteix i Rimski-Kórsakovqui l'orquestra. Del/'f tafia, ed Alemagna · El Don Joan de Puixkin no convida el Comendador a sopar ve n'ho scritte cento, e tante. sinó que l'amenaça de seduir la seva vídua, que aquí és DonDelia Francia, e delta Spagna na Anna. Don Joan cau en el seu propi parany quan s'enava ne sono non so quan te: mora realment d'Anna. Al segle xx un altre rus, Vissarion fra madame, cittadine, Xebalin ( 1902-1963), componia música d'escena per al maartigiane, contadine... teix Convidat de pedra de Puixkin. Vi dirò che egli ama tutte, Una llista de compositors majoritàriament desconeguts che sian belle, o che sian brutte: potser no és gaire engrescadora, però reflecteix l'interès evidelle vecchie so/amen te dent que la figura de Don Joan podia provocar en latituds non si sente ad injiammar. molt diferents: el danès August Enna ( 1860-1939). autor Del mateix any, 1787, data també /1 convitato di pied'un Donfuan Maiiara; el rus Arseni Koreixtxenko (1870tra d'un cert Vincenzo Fabrizi que espera encara que els 1921 ), autor de la cantata Don Joan; el també rus Borís Asmusicòlegs tornin a la llum. safiev ( 1884-1949), que va compondre Anteriors a l'obra de Mozart hi música d'escena per a El burlador de ha 11 C01111itato di piet ra ( 1783) de Sevilla de 1irso de Molina; l'alemany Giacomo Tritto i també 11 canviPaul Graener, autor de Don fuans ENTRE MOZART I tato di pietra, o sia 11 dissoluta letztes Abenteuer (1914); el txec Er(1777) de Vincenzo Righini. Més win Schulhoff (1894-1942, mort en MANÉN, UNA MUNIÓ DE curiós, pel que té d'insòlit, és un un camp de concentració) que muDon fuan, albo Ukarany libertyn sicà Bl destí de Don Joan"; Felice Lat~ COMPOSITORS HAN TRAS(1783) en polonès, obra de l'italià tuada, autor d'un Don Giovanni LLA DAT D oN J OAN A LA Gioacchino Albertini. Si anéssim ( 1929) basat en Don fuan Tenorio encara més enrere trobaríem la de Zorilla; el musicòleg i compositor LÍRI CA. música incidental que Henry Purmadrileny Adolfo Salazar ( 1890cell va escriure per a The libertine 1958) amb el poema simfònic Dot~ de Thomas Shadwell. Iuan en los infiernos; el director I S 218 Sense que pretenguem presentar ara una llista exhaustiva dc músics que han glossat la figura de Don Joan, descobrim un nombre no menyspreable de compositors de diferents procedències que s'han ocupat d'aquest personatge, la majoria en forma operística o música d'escena però també en forma de cantata i de poema simfònic. De Manuel Ferrei ra, compositor castellà del segle XVIII del qual no se sap ni l'any ni tampoc els llocs de naixement i mort, és la música d'escena escrita per a una comèdia d' Antonio de Zamora, basada en el personatge de Don joan titulada No hay pla:o que no se cumpla ni deuda que no se pague. Pel que fa als catalans, hauríem de considerar l'oblidat Don Giovanni Tenorio, ossia ll convitato di pietra de Ramon Carnicer, estrenat al Teatre de la Santa Creu de Barcelona el 1822. B Ruggero Rnimondi com a Don Giot'lltrlli, segons la realització cinematogrilficn de Joseph Loscy del Don Giovanni de Moznrt compositor anglès Eugene Goossens, autor dc Don fuan de Mañara ( 1937), i encara el francès Henri Tomasi, que el1955 estrenava un altre Don [uan de Mañara. Com els dos últims titols, el Don juan de Manara (1941) de Franco Alfano té un origen diferent. Es basa en un drama d'Alexandre Dumas pare. Aquest Don Joan encara és més depravat que els seus predecessors. No en té prou a seduir les dones; un cop forçades, Ics mata; assassina pares, germans i infants. Admet la iniquitat dels seus actes i se'n sent culpable, però no pot defugir l'atracció del mal. El més pervers dels Don joans serà redimit per l'amor sincer d'una dona. Vannina d'Aiando. Franco Alfano, recordat només pel final que va compondre per a la Turandot de Puccini, és autor d'obres de gran volada lírica en gran part emparentades amb el verisme. Don [uan de Manara és la revisió d'una obra anterior, L'ombra di Don Gio11anni (1914). L'acció té lloc a l'illa de Còrsega, on Don juan (escrit així, en castellà) toma amb fama de cràpula gràcies als crims comesos a Espanya. Cal consignar encara l'òpera Don fuan de Joan Manén, l'obra més ambiciosa d'aquest violinista virtuós i compositor, que hi esmerçà molts dels últims anys de la seva vida. Es tracta d'una trilogia en set actes, inacabada, per representar en tres dies consecutius, amb llibret en castellà del mateix músic. Al seu Donjuan, Manén toma a les fonts de Trrso de Molina i fa desembarcar l'heroi davant de la costa de Tarragona. A més de l'òpera de Mozart, l'única obra musical relacionada amb el mite de Don joan que ha arrelat al repertori ha estat el poema simrònic de Rjchard Strauss, estrenat el 1889 i basat en un poema de Nikolaus Lenau, poeta hongarès d'expressió alemanya. Lenau és considerat el poeta del dolor i el seu Don joan sorprèn més per l'angoixa que l'envolta que no pas per les conquestes amoroses. La llegenda de Don Joan i el repertori instrumental EL M1TE DE DoN JoAN, coM TANTS o' ALTRES QUE HAN CONFIGURAT L'IMAGINARI POPULAR EN EL DECURS DE LA HISTÒRIA, HA OCUPAT lJES DE SEMPRE UN IMPORTANT ESPAI EN EL MÓN DE LES ARTS. EL LECTOR RECORDARÀ AMB RELATIVA FACILITAT, PER EXEMPLE, LES NOTABLES PÀGINES LITERÀRIES QUE HAN ESTAT DEDICADES AL PERSONATGE: LA SEVA PRESÈNCIA EN OBRES o ' AUTORS COM 'frRSO DE MoLINA, MoLIÈRE, LoRD BYRON o ZoRRILLA, ENTRE D'ALTRES, ÉS UN CLAR EXPONENT DE LA FASCINACIÓ QUE LA LLEGENDA HA EXERCIT SOBRE POETES I DRAMATURGS DE TOTS ELS TEMPS. PEL QUE FA A LA MÚSICA, LA FIGURA DEL burlador HA SERVIT TAMBÉ COM A FONT D'INSPIRACIÓ DE NOMBROSOS COMPOSITORS, )fOLT ESPECIALMENT EN EL TERRENY OPERÍSTIC; EN PODRÍEM ESMENTAR, A TALL D'EXEMPLE, ELS TREBALLS DE MozART, DARGOMIJSKI o MALIPIERO. ot i això, nosaltres voldríem centrar l'atenció sobre un aspecte relativament poc conegut de com la música s'ha apropat al personatge de Don )oan: ens referim a aquells compositors que, d'una manera o altra, han volgut acarar el mite des d'un punt de vista purament instrumental. Malgrat que el repertori al respecte no és, ni de bon tros, tan extens com l'operístic, podem donar compte d'algunes obres d'una certa rellevància, la majoria de les quals, però, es mantenen avui dia força allunyades de les sales de concerts. Per trobar la primera obra instrumental destacada que es basa en Don Joan ens hem de remuntar al classicisme T vienès, concretament l'any 1761, quan s'estrena el ballet pantomima Don juan ou Le [estin de pierre, de Christoph W. Gluck, un compositor ben conegut arran de la reforma que dugué a terme sobre les convencions de la música escènica del moment, i que es van veure materialitzades en òperes com Orfeo ed Eurídice ( 1762) o lpltigénie en Aulide (1774), per dir-ne només dos exemples significatius. A grans trets, els aspectes més innovadors que introdueix Gluek fan ~·eferència, d'una banda, a la unitat d'acció -en red uir de cinc a tres el nombre d'actes-. a la inclusió d'una obertura que anuncia el caràcter del drama, i que ajuda a crear l'atmosfera psicològica adient, i a l'ús d'una instrumentació que resulta més funcional que ornamental, amb la qual cosa l'orquestra assumeix unes connotacions dramàtiques inaudites. Don fuan ou Le festin de pierre, precisament, és considerat el treball que inaugura, de manera oficial, aquesta reforma gluckiana. El ballet. basat en l'obra homònima de Molière, va comptar amb el treball coreogràfic del florentí Gasparo Angiolini, un dels noms més significatius de la trobada entre la Itàlia cosmopolita de Ja il·lustració i les tècniques de dansa franceses. Compositor i teòric de la dansa, Angiolini tenia com a cànon artístic la "veritat expressiva~, una idea que estava molt en concomitància amb els pressupòsits estètics de Gluck: si Gluck veia en l'òpera Ja representació cantada d'un drama, Angiolini havia teoritzat i realitzat amb Don juan la seva representació dansada, això és, un ballet d'acèió allunyat dels d'aleshores, els quals, buits de contingut expressiu, servien com a simple element de distracció. En aquesta obra, i per primera vegada, música, argument i coreografia s'uneixen en la formació d'un resultat teatral molt ben aconseguit, que es converteix en el pri- 31 631 mer exemple de ballet modem, ja que el compositor es la Salle Pleyel, el 26 de maig de 1832, amb una molt bona proposa reforçar l'acció narrativa mi~ançant diversos reacollida tant del públic com de la critica. cursos d'ordre harmònic, rítmic i instrumental. Els diferents actes estan caracteritzats per tonalitats diferents, i nys més tard, a les acaballes del segle XIX, el mite el personatge de Don Joan per un motiu recurrent dc tide Don joan va ser recuperat per dos importants pus galant. Especialment brillant és la simfonia inicial, en compositors del tardoromanticisme germànic. En un sol temps, allegro, executada sobre un moviment briós primer lloc. Gustav Mahler, en dues cançons del redels arcs, als quals respon la sonoritat del metall. Segueix, cull Lieder und Gesiinge aus der fugendzeit (Cançons i toamb rentrada de Don Joan i els seus músics, l'elegant monades de joventut), va posar música a versos del poeta austríac viment que introdueix la serenata, interrompuda de cop Nikolaus Lenau ( 1802-1850), inspirats, al mateix temps, en pel duel que mantenen Don Joan i el comendador. SoEl burlador de Sevilla de Tirso de Molina. Aquests dos liebre aquesta pauta segueixen també els números de les alder pertanyen al primer volum, publicat el 1885, d'un total tres escenes, que culminen amb la cèlebre "Dansa de les de tres que configuren l'obra, la qual fou concebuda en un Fúries": un moviment esfereïdor que assoleix un relleu principi per a veu i piano, tot i que avui dia és més freqüent dramàtic i instrumental molt suggestiu i molt poc habila interpretació de la versió per a veu i orquestTa que el ma· tual en la música del moment. Gluck, que en degué queteix Mahler va fer anys més tard. dar molt satisfet, el fêu servir altra vegada al seu Orfeo En la primera cançó, "Serenata de Don Joan··, el tema subparisenc, l'any 1774. jacent és el de la dicotomia entre eros i thónatos, que havia Exactament vint-i-sis anys després de la primera reestat representada magistralment per Wagner en Tristany i presentació del Don fuan de Gluck, el 1787 s'estrenà a /solda, i que va ser un dels motius recurrents més importants Praga Don Giovanni ossia 1/ disde tot el moviment romàntic. Al segon soluto punito, un dramma giocolied, ~Fantasia de Don joan··. Mahso de Wolfgang Amadeus Mozart ler ens explica la història d'una jove que va significar una fita imporpescadora que es dedica a captivar el GLÜCK I NIN-CULtantíssima dins el panorama cor dels homes, i que '"no sent el mal MELL ENCERCLEN UN operístic del període clàssic. L'od'amors a la seva ànima". Aquesta bra gaudi des del primer moment ambivalència del caràcter femení CONTEXT D'INSPIRACIÓ d'una gran popularitat, i de ma- conseqüència, possiblement, de la nera molt especial va fer-se coneORQUESTRAL QUE TÉ EN misogínia del compositor- convergut el duo "Là ci darem la mano" teix la dona en l'encarnació d'un enig· STRAUSS EL PUNT ÀLGID. (acte I, escena 9), en el qual, rema que amenaça la vida, i la seva fi. cordem-ho, Don Joan intenta segura es fa palesa també en altres com· duir Zerlina mitjançant un tema posicions del jove Mahler: en són musical d'estructura bipartida (anexemples el personatge d'Emma de l'ò· dante-allegro), que per la seva factura senzilla i les sepera inacabada Rübezahl; la núvia casada amb un altre dels ves peculiaritats rítmiques posseeix tot l'encant d'una toLieder eines fahrenden Gesel/en (Cançons del camarada nada popular. errant. 1884); o la reina altiva que indueix al fratricidi en Das klagende Lied (La cançó del lament, 1880). I tema en qüestió fou emprat per Ludwig van BePoc després, el 1888, un jove Richard Strauss dc vint-i· ethoven l'any 1797 en una obra instrumental que quatre anys, inspirant-se també en Nikolaus Lenau, escriu la ocupa, però, un lloc secundari dins el catàleg del que és, probablement, una de les pàgines orquestrals més compositor: les Vuit variacions sobre "Là ci dabrillants que mai hagin estat dedicades al personatge de Don rem la mano", en Do major, per a dos oboès i com anglès, Joan. El seu poema simfònic Don fuan. op. 20, constitueix WoO 28. L'obra conté, a grans trets, les característiques tot un clàssic del gran repertori, i l'obra gaudeix encara avui pròpies de l'estil musical del segle XVlli: posseeix un caràc~n bona part gràcies a la seva brillant escriptura-, d'un ~xit ter amable i distès, el seu autor no utilitza recursos harmòque es manté intacte des del dia de l'estrena. l' 11 de novembre nics i rítmics especialment complexos, i les diferents vade 1889. riacions no distorsionen, en cap moment, l'essència del Strauss va basar-se en tres fragments del text de Lenau tema original. És principalment per aquests motius que -un total de trenta versos- per escriure l'obra, i el compol'obra ha passat, en certa manera, desapercebuda, fins sitor desitjava que aquests fossin inserits en els programes al punt que va romandre inèdita fins a l'any 1914. de concert. Aquest fet petmet comprendre que Strauss triés També Frédéric Chopin es va sentir atret per aquest tedel poema únicament alguns temes determinats -concreta· ma musical del Don Giovanni mozartià, tal com ho dcment els del Desig, la Possessió i Ja Desesperació-, que es mostren les seves Variacions sobre "Là ci darem la mapoguessin manifestar en la traducció musical de l'heroi. vio· no'', per a piano i orquestra, op. 2, que daten de l"any lent i apassionat, i a qui la recerca d'un ideal inaccessible 1827. L'obra, escrita en la tonalitat de Si bemoll, està forcondueix al tedi absolut. mada per sis variacions, de les quals les dues darreres són La partitura, que segueix en finies generals l'estructura de les que es mantenen més fidels a l'òpera de Mozart: la cinla forma sonata, comença amb un brillant allegro molto co11 quena. de caràcter apassionat, suggereix l'escena de sebrio, animat per una força impetuosa que suggereix la supèr· ducció entre Don Joan i Zerlina, i conclou amb l'abanbia del personatge i el seu afany de conquesta, materialitzats donament amorós de la sisena, un nocturn. Una elegant amb gran mestria en aquest primer tema principal de l'obra. polonesa, d'amplitud simfònica, serveix com a concluTot seguit, un passatge de transició tranquil/o, amb un de_s· sió de l'obra, la qual va significar la primera incursió de tacat solo de violí, evoca la imatge de Zerlina, i el seguetx Chopin en el món orquestral. una frase confiada a la corda que descriu l'escena d'amor enCal dir també que aquestes variacions van entusiasmar tre la noia i l' heroi, representada amb un brillant crescendo Robert Schumann, que després d'escoltar-les es dedicà orquestral. Un cop satisfet, Don Joan escapa: ressona novoa propagar el nom del jove Chopin per tot Alemanya, per ment el tema inicial, abans que aparegui una nova figuro mi~à de la publicació que dirigia, el "Berliner Allgemeifemenina, Doña Ana. la qual és descrita, amb un llenguatnen Musikzeitung~. D'altra banda, l'obra va ser interge gairebé cambrístic, per l'oboè, el clarinet i el fagot. Apa· pretada per Chopin en el seu debut concertístic a París, a reix una nova seqüència de transició, a càrrec de quatre trom· A 218 E b32 Finalment. no volem acabar el nostre recorregut per les obres instrumentals que han tractat del tema de Don Joan sense fer referència a la contribució que, ja en el segle x.x, en va fer el compositor joaquín Nin-Culmell. ascut a Berlín l'any 1908. i actualment fincat a l'Havana, Nin-Culmell és fill del compositor cubà d'ascendència catalana joaquín Nin Castellanes. La seva formació musical va tenir lloc a Espanya i França. i precisament durant la seva estada a la ciutat de Granada. els estius de 1930. 1933 i 1934, va rebre classes de Manuel de Falla. El me-stre el va influenciar notablement. fins al punt que bona part de la seva música està marcada per trets melòdics i ritmics del folklore hispànic. o resulta estrany. doncs, que el compositor hagi mostrat sempre un interès especial per temàtiques típicament espanyoles. i que les hagi fetes aparèixer en algunes de les seves obres: el ballet El burlador de Sevilla ( 1957), i l'òpera La Celestina (1962) ho palesen, i tant l'una com l'altra són continuadores dc la tradició encetada per Falla en El retablo de Maese Pedro ( 1923). En El burlador de Se11illa, Nin-Culmell s'encarregà de donar vida al Don joan literari de lïrso de Molina, seguint amb fidelitat la històtia original i utilitzant l'argument com a vehicle per aplicar el seu estil. tot adaptant al simfonisme tradicional aspectes característics de la música folklòrica espanyola. Dissortadament, l'obra no ha gaudit d'especial difusió, almenys a casa nostra. Sabem que dos anys després de ser estrenada, concretament els dies 27 de febrer i 8 de març de 1959, l'Orquestra Municipal de Barcelona, en la seva temporada d'abonament. oferí al Palau de la Música Catalana dos concerts en què va interpretar, amb el compositor a la batuta, alguns fragments d'aquest ballet. Posteriorment, l'abril dc 1965, l'obra tomà a sonar a la ciutat, també a càrrec de l'Orquestra Municipal, i aquest cop en forma d'una suite simfònica que el mateix Nin-Culmell havia preparat pocs anys abans. L'encarregat de dü·igir el concert, en aquesta ocasió fou Rafael Ferrer. Des d'aleshores, però, El burlador de Sevilla no ha tornat a interpretar-se a Barcelona. Fins aquí arriba el nostre repàs del t1·actament instrumental que el personatge de Don joan ha rebut en el decurs de la història dc la música. El caràcter universal de J~ llegenda, i la seva immortalitat literària han estat, posstblement, els trets que han seduït. durant gairebé doscents anys, compositors tan heterogenis i tan distants en el temps que, mitjançant les obres que aquí hem recordat, van voler transposar musicalment l'essència del mite. N pes, que exposen amb vigor el segon tema principal de l'obra. Aquest descriu la possessió triomfal de Don Joan, i marca, a més, el final de la primera secció de la partitura, que es correspondria amb l'exposició d'una sonata. EI desenvolupament i la reexposició tindran com a fonament els motius ja escoltats fins ara, que es veuran substancialment transformats, i que ens conduiran a una coda 9ue, creant una ruptura plena de contrastos, evoca l'agonia 1 la mort del protagonista: sobre un acord pianissimo, l'eco distant dels metalls i uns inquietants trèmolos de la corda evoquen els d<m·crs moments de la vida de Don Joan. al dir, d'altra banda, que s'ha especulat molt sobre si Don Jua11 pot ser considerada una obra de caràcter autobiogràfic. És cert que un any abans de compondre'! Strauss va conèixer una jove cantant, Pauline d'Ahna, durant un periode de vacances. L'atracció entre ambdós esdevingué recíproca, fins al punt que la parella va contraure matrimoni anys després, però resulta impossible, sobre aquest punt, afirmar que l'obra sigui producte directe de l'experiència amorosa del compositor, i més encara tenint en compte que la vida sentimental d'Strauss no fou, ni de bon tros, tan agitada com la de l'heroi literari. . Sí resulta més lògic pensar, en canvi, que el poema simfòmc fou fruit dc la crisi espiritual que l'autor vivia en l'època de compondre'!, ja que el personatge que ens mostra Lenau, de connotacions fàustiques, resulta molt més digne i menys pervers que el burlador tradicional: no és ni un llibertí ni un revolucionari, sinó un insatisfet a la recerca de l'Absolut, matet;alitzat en l'ideal femení. És, en definitiva, un heroi romàntic que cau en un pessimisme negatiu en el moment que se li imposa la vanitat de la seva pròpia recerca. En un altre ordre de coses, Don juan pot ser considerada l'obra inaugura l d'una important col·lecció de poemes sin:fònics straussians que palesen al mateix temps les inqutetuds literàries del compositor i la seva mestria per caracteritzar musicalment personatges i situacions d'obres cabdals de la història de la literatura. Obres com Macbeth, op. 23 ( 1889), Així parlà Zarathustra, op. 30 ( 1896) o Don Quixot, op. 35 (1897) així ho demostren. C Fonts bibliogràfiques Diversos autors: El Ballet. Enciclopedia del arte coreogrújico. Madrid: Aguilar, 1980. CANDÉ. Roland de: /Jistoria universal de la música. Madrid: Aguilar. 1981, vol. I. CASARES RODICIO, Etnilio (coord.): Diccionario de la música española e hispanoamericana. Madrid: SGAE, 2000, vol. 7. CLAUSSE, Jean: Richard Strauss. Madlid: Espasa Calpe 1980. ' GONZALEZ CASANOVA, José A.: Mall/er. La canción del retorno. Barcelona: Ariel, 1995. MARTORELL. Oriol: Quasi Ull segle de simfonisme a Barcelona. Barcelona: Beta, 1995, vol. 1. PESTELL!, Giorgio: "La época dc Mozart i Beethoven" en Historia de la Música. Madrid: Tumer, 1986, vol. 7. TRANCHEFORT, François-René (ed.): Guía de la música sinfónica. Madrid: Alianza, 1995. 33 633 ANGEL CORELLA EL PASSAT 11 o' AGOST ES VA PRESENTAR A PERALADA EL GRAN BALLARÍ ÀNGEL CORELLA AMB UNA FORMACIÓ D'ESTRELLES DE L'AMERI CAN BALLET 'THEATER. L'OCASIÓ VA SERVIR PER DONAR A CONÈIXER AQUEST GRAN FENOMEN INTERNACioNAL DE LA DANSA I TAMBÉ UN GRAN PROJECTE PROFESSIONAL EN EL CAMP DE LA DANSA CLÀSSICA AL NOSTRE PAÍS: LA FUNDACIÓN ÀNGEL CORELLA. Una estrella amb molt d'àngel Des de la Revista no vam voler perdre l'ocasió de tenit· un canvi d'impressions amb el protagonista i esbtinar l'envergadura del seu projecte: la creació d'un centre d'alt rendiment per a la formació de ballarins i la creació d'una companyia de dansa clàssica vinculada a un gran teatre, ¿potser el Gran Teatre del Liceu? L'èxit no va renyit amb la senzillesa i humilitat d'aquest gran ~àngel~. una persona que desprèn amor, amor per la dansa. respecte per les persones i preocupació per les futures generacions, per poder-los oferir un futur digne. -Primer de tot gràcies per cedir-nos un temps de la teva agenda tan atapeïda, perquè tot just ahir vas arribar del Japó per fer la roda de premsa i avui han arribat els teus ballarins i acabeu d'assajar per a la funció única d'aquesta nit. Ens agradaria saber, com et vas iniciar en la dansa, i aquest gran tòpic de quina va ser la reacció de la família quan els vas dir que et volies dedicar professionalment a la dansa. -En realitat no vaig tenir cap problema. La reacció de la meva mare 11a ser meravellosa. La meva mare és una amant de la música clàssica, l'òpera i li encantava el ballet. Els meus germans van començar a ballar i jo els vaig seguir darrere. La reacció del meu pare..., bé, coneixia els problemes que podria tenir a l'escola, i va dir que si a mi m'agradava. doncs enda1•ant! ... Tai:d va ser. Ara se'n sent molt orgullós. -La teva etapa de formació va ser a Espanya, i concretament amb els professors Víctor Ullate i Caremia Moreno. Quants anys vas invertir abans de guanyar la Medalla d'Or a París? -Francament, no sé quant de temps l'aig passar amb Víctor, recordo que vaig entrar a la rompanyia, aproximadament, amb quinze anys i en vaig marxar amb dinou. -1 anteriorment? -A l'escola de Víctor no recordo si vaig entrar-hi amb onze anys o dotze. -Abans d'això, ¿havies estudiat en algun conservatori? -Sí. havia estat a Colmenar Viejo, en una escola que tenen professors del Royal Ballet. -Del teu pas per l'escola i companyia de Víctor Ullate, què en recordes? Quines experiències positives i negatives en podries treure? -Mira. de la meva relació amb Víctor Ullate 110 en vull parlar, ja se n'lla par- lat molt i no vull treure aquest tema ... A més, és una etapa de la me11a vida de fa nou anys i queda molt enrere. (Es co- va ajudar a prendre una decisió. menta que Ja mala relació que va tenir amb Ullate el va mantenir en segon pla, sense trepitjar escenari, i que nns i tot es va plantejar d'abandonar la dansa.) -A mi m'agradaria parlar molt sobre el tema pedagògic de la dansa, i saber, realment, on és la diferència en l'àmbit pedagògic del que tu has trobat o dels mestres amb què t'has format perquè hagis arribat tan lluny. I si consideres que els teus grans mestres han estat a l'estranger. I m'agradaria saber la causa d'aquesta diferència en la tècnica i el treball perquè fora d'Espanya es pugui arribar tan lluny. -Bé, en el jurat hi havia Natàlia Ma· karova. f em va proposar que li passés uns vídeos interpretats per mi, ja que ella estava vinculada a l'American Ballet Theater. Com que jo no havia ballat encara ni tenia aquest tipus de material, vaig decidir presentar-me directament a Nova York, a I'ABT. -La diferència entre Espa11ya i altres paisos és que a Espanya no hi ha tradició de ballet clàssic. i començant per aquí la diferència és e11 tot. Després, la diferència de cada país entre escoles i estils és una diferència que la noten els ballarins, però el públic que no entén de ballet, o el públic en general, el que van a veure és Ull espectacle que els arribi al cor i no importa si la tècnica és d'una escola o d'una altra. fo crec que la diferència d'un ballar{ que és especial o diferent està en el fet que aquest, quan puja a l'escenari. obre el seu cor i la seva ànima i es deixa veure. Crec que tols nosaltres, els ballarins o qualsevol artista, el que intenta fer quan puja a sobre l'escenari, és comunicar, sigui quin sigui l'art que utilitza. -Quan vas guanyar el gran premi i la Medalla d'Or en el Concurs Internacional de Dansa de París el 1994, va suposar un reconeixement internacional i vas decidir emigrar d'Espanya. Per on vas començar pet situar-te en aquest món professional? -Primer de tot, jo no crec en les competicions, perquè la dansa és un art i no un esport competitiu... No es pot comparar un ballarí amb un altre. Un pot girar més o menys, però cadascun és diferent i pot fer coses diferents. I després depèn del nivell de la competició, dels ballarins que hi hagi en aquell moment o s'hagin presentat per al cas. El que sí que fan les competicions, si vols entrar èn una companyia gran. és ajudarte i obrir-te les portes, i ajudar-te a presentar-hi els teus personatges, el teu caràcter. En aquest sentit, sí que hi ajuda una mica. En realitat, el que va suposar el premi de Parfs va ser un gran canvi en la meva vida, tant professionalment com en l'àmbit personal, perquè era a punt de deixar de ballar i em -Directament, vas marxar tu als Estats Units o et van venir a buscar? -Tu ja tenies un gran niveU tècnic. quan vas arribar als Estats Units. Però per esdevenir una estrella excepcional com ets ara, quin tipus de treball es fa en aquestes grans companyies, tant en l'aspecte tècnic, com en tècniques de dansa i preparació física del ballarí? -A aquest nivell cada companyia és diferent. L'American Ballet té una tradició de grans ballarins, però no tots forjats en la seva escola, sinó provinents d'arreu del món. Aquí, per exemple, el treball es fa de 1O del matí a 7 de la larda. A primera hora tenim una classe de tècnica clàssica, i després assajos de les coreografies que hàgim d'aprendre o ballar. 1 després els espectacles comencen a les 8 de la tarda. -Pel que fa a entrenament, ¿només feu tèctúca clàssica o altres tècniques? -Quan un està a l'ART. tot això ja ho sap, porta el seu bagatge. Es fa una classe de dansa clàssica. Després s'ha de ballar en els estils diferents de cada coreògraf i és aquí que aprens a ser versàtil i a adaptar-te a tot el que és nou, aquesta és la millor escola d'estils. -Tu que has ballat repertori divers, tant ballets romàntics, clàssics del segle XIX i coreografia dels creadors més destacats del segle xx, on podñem dir que et sents més còmode, més identificat? -Cada creador és molt diferent. i pen- sar que un és més dificil que un altre no és cert. -No, jo em referia quant a preferència d'estil. -Bé, a mi m'agrada tot, des d'un clàssic del segle XIX, un neoclàssic o un COll· temporani. Els he provats tots i cada Ull aporten d'una manera diferent. -Dels creadors actuals dels quals coneixes el seu treball: quins coreògrafs destacaries pel seu interès o perquè hagin aportat alguna cosa nova a Ja dansa? O per la seva personalitat artistica? -D'avui dia, vols dir? Dels actuals? fo crec que les persones que més han can· viat la dansa els últims anys han estai Mats Ek, firí Kylitín i W. Forsythe. -No, em refereixo als coreògrafs ame· ricans. però sense tenir en compte W. Forsythe, que malgrat ser americà ha desenvolupat la seva gran carrera artística a Europa, precisament en Ja formació del Ballet de Frankfurt. -Sobretot destacaria Twyla Tharp, que els anys vuitanta va fer un gran treball i posterionnent ha treballat per a l'American; crec que ella ha aportat molt. També esmentaria Mark Marris. -Des que vas deixar Espanya a meitat dels anys noranta, ¿creus que la situació de la dansa al nostre pafs ha variat gaire, ha evolucionat, o encara som al mateix punt? -Bé, espero que no. ja fa set anys i m'agradaria que no fos així. De moment ja tenim un projecte per intentar canviarTro, però per desgràcia la situació del ballet i el ballar( clàssic continua essent més o menys igual. -Quina opinió et mereix Ja Companyia Nacional de Dansa que dirigeix Nacho Duato, com a ambaixadora oficial de la dansa d'Espanya a l'estranget~ i sobretot després que l'estiu passat van ser a Nova York mostrant una de les seves últimes creacions? -Crec que el que ha fet Nacho amb la companyia és meravellós, és molt bon coreògraf, i la companyia es veu increïble, ha fet molt bona feina ... Ara bé. crec que Espanya continua necessitant una companyia de dansa clàssica. -Els ballarins tan grans com tu, que heu arribat tan lluny, que vau haver de marxar i que, arribat un moment d'inflexió en la professió, penseu a deixar de ballar, coreografiar o dedlcar-vos a la pedagogia, ¿us sentiu moralment inclinats a tornar o compromesos amb la vostra terra per aportar tot allò que heu après, per solidaritat i amor a la professió i pel futurs dels joves ballarins? -Bé, quan ets fora del teu país sempre e11 tens enyorança i el trobés a faltar, i et fa ràbia que hagis hagut de marxar per fer alguna cosa. Llavors et ve el pen~ment de fer alguna cosa per canviar la Situació. I igual que jo, crec que molta gent que està treballant professionalment fora, vindria si hi hagués feina o sim- plement per evitar que els futurs joves hagin de marxar per obligació; w1a altra cosa és marxar per gust. -Has escollit Barcelona per intentar dur a terme el teu projecte artistic. Per què aquesta ciutat? -En aquests moments la meva família està residint a Barcelona, i sempre ens ha semblat que és una ciutat molt oberta a la cultura en general. De moment ha estat el primer lloc on s'ha pensat, però no està segur que es pugui desenvolupar el projecte aquí. -Si coneixes la situació de la dansa a Catalunya, deus saber que hi ha veus que reclamen des de fa temps una companyia de ballet clàssic que hauria d'estar resident al Liceu, com anteriom1ent havia succeït. I sembla que amb iniciativa i suport públic aquesta possibilitat s'ha descartat. Podria ser que per mitjà d'una fundació privada -ja que per a ells hi ha un problema de diners, i d'inversions vàries- i capitanejada per una gran figura com tu, amb el teu prestigi, pugui ser més acceptada. Com ho veus? -Esperem que sigui així i es pugui dur a terme. -Respecte de la teva fundació, teniu un projecte educatiu que consisteix en una escola intemat d'alt rendiment per formar balla1ins. Amb l'aplicació de la Logse a Espanya han entrat en vigor uns nous plans d'estudis oficials de dansa. Vosaltres seguireu aquests plans d'estudis o teniu pensat crear una escola seguint altres línies? -La nostra intenció és formar futurs ballarins amb tot un ventall de tècniques perquè puguin afrontar tots els estils de dansa clàssica. A més, pretenem complementar la seva formació incidint en el camp de l'educació artística a tra11és de la música, la pintura, etc. He tingut la possibilitat de visitar alguns centres d'aquest tipus i no crec que seguim cap model ja existent. Intentarem crear la nostra escola portant els millors professors del món, mestres convidats, amb la intenció que sigui un centre bastant internacional. -Durant els últims anys, al nostre país s'ha creat un model de projectes pedagògics de companyia, per impulsar els joves ballarins cap al camp professional en una línia i metodologia concreta dc dansa. Així han aparegut la ITdansa, la CND2, la cèl·lula d'inserció professional del centre Coreogràfic de la Comunitat Valenciana, etc. ¿Creus que amb el vostre projecte ampliareu el ventall de possibilitats, o s'està fomentant un bon planter amb nivell però que no té una sortida professional posterior? -Crec que el que cal actuabnent al nostre país és que hi hagi bons llocs de molt nivell en què els nostres futurs ballarins es puguin formar. I el futur pròxim ha de ser crear una gran companyia a la qual puguin desembocar tots aquests bons ballarins. -Llavors, el pas següent hauria de ser convèncer les institucions públiques perquè realment ajudin a consolidar aquest projecte de companyia ... -Sí, bé, jo espero que no hagi de fer falta convèncer-les, sinó que s'adonin que en qualsevol altre país, al món sencer, tenen una companyia de ballet clàssic. No crec que es tracti tant de convèncer sinó que en un moment concret es prengui la iniciativa amb les persones correctes. Bé, l'entrevista va acabar aqui perquè en dues hores començava la funció. Queda molt per preguntar, però el que se sap és que aquesta iniciativa de Fundació ha arrencat, i que bàsicament consistirà en finançament de l'estranger, però el que si és cert és que per desenvolupar aquest projecte a Catalunya caldria la complicitat i el suport de les diferents institucions públiques, locals, autonòmiques i estatals. No deuen ser unes negociacions fàcils, tenint en compte la realitat de la dansa a casa nostra des de fa anys i la resposta contínua dels poders públics, que no hi ha més diners ... Esperem, d'aquí a uns mesos, poder informar sobre l'estat de les negociacions... També es comenta que hi ba una oferta per desenvolupar aquest projecte a La Rioja ... 35 Josep Pons dirigeix El Messies al Palau Fundació "la Caixa ". Orquestra Ciutat de Granada. Eric Ericsson Choir. Michaela Kaune, soprano. Charlotte Hellekant, contralt. Charles Workman, tenor. Víctor Torres, baix. Dir.: Josep Pons. El Messies de Handel. Palau de la Música Catalana. 19 i 20 desembre de 2002 (20 h). a Fundació "la Caixa". com ja és tradicional, ofereix et seu concelt de Nadal amb la interpretació de l'oratori El Messies de Handel. Enguany la versió de l'oratori comptarà amb la presència de l'Orquestra Ciutat de Granada dirigida per Josep Pons, en una versió que a més de tenir el Cor Eric Ericson com a principal grup coral, es veurà acompanyada de les intervencions del Cor de Cambra del Liceu, del Cor de la Universitat Rovira i Virgili, i participants individuals, que un any més cantaran -seguint la tradició londinenca- passatges corals de la partitura des de ta seva butaca de la sala de concert, després - això sí- de prop de dos mesos de preparació. La presència de l'Orquestra Ciutat de Granada (OCG) que dirigeix josep Pons, servirà per descobrir com aquesta formació, una de les més preuades d'Espanya, recrea una partitura d'una dimensió musical tan coneguda com extraordinària. L'OCG, que compta amb la participació institucional del Consorci de Granada per a la música i del mecenatge d'empreses privades, va ser creada l'any 1990 com a orquestra simfònica clàssica, amb Juan de Udaeta com a director titular. Des del 1994 la direcció titular i artística recau en la figura de Josep Pons. Amb una intensa activitat concertística a Granada, l'OCG ha participat en festivals i sales dc concerts tan destacats com el Grec de Barcelona, Festival Internacional de Música de Segòvia. Festival Internacional de Música Castell de Peralada, Festiva l Internacional de Música de Santander, Teatre de la Maestranza de Sevilla, Auditori Nacional de Música dc Madrid, Palau de la Música Catalana, l'Auditori de Barcelona, Festival Gstaad (Suïssa), Festival Internacional de Música de Coïmbra (Portugal), Cicle Musica Presente-Musica in Europa del Teatro alia Scala de Milà (Itàlia), Palau de Belles Arts de BrusseJ.Ies (Bèlgica), com també nombroses gires: França ( 1998), ciutats d'Espanya (octubre i novembre de I 999) o l'última per Alemanya i Àusttia (gener i febrer de 200 I). La llista d'artistes i conjunts corals que han intervingut al costat d'aquesta orquestra resulta certament rellevant: Placido Domingo, Narci~o Yepes, Aido Ceccato, Victòria dels Angels, Montserrat Caballé, Christophe Coin, Deon van L 218 36 636 der Walt, Ste ven Cole, Carlos ÀJvarez, M. José Moreno, Antoni Ros Marbà, Salvador Mas, Yehudi Menuhin, Christían Zacharias, Krzysztof Penderecki, Christopher Hogwood, Fabio Biondi , Rinaldo Alessandrini, Josep Colom, Elisabeth Leonskaja, joaquín Achúcarro, Robert King, Frans Brüggen, Orfeón Donostiarra, Orfeó Català, Cor de Cambra del Palau de la Música Catalana o The King's Consort, entre d'aJtres. La seva llista d'enregistraments resulta idènticament extens: obres de Tomas Marco, Manuel de Falla, Alahor in Granata de Gaetano Donizetti, Kurt Weill, Georges Bizet, lgor Stravinsky, Joaquín Rodrigo integren una discografia que ha rebut nombrosos premis nacionals i internacionals. Bona part de l'èxit de la formació cal buscar-lo en el seu director titular i artístic, Josep Pons. Nascut a Puig-reig, Josep Pons -principal director associat del Gran Teatre del Liceu- va fer amb l'Orquestra del Teatre Lliure -que ell mateix va fundar l'any 1985- una tasca que ha rebut constants reconeixements dirigida a la divulgació de la música contemporània i a la música del segle xx, amb un èxit rotund tant en els concerts celebrats a Barcelona com en els realitzats per Europa. Amb l'OCG, la seva programació encaminada a abastar un ventall de públics summament eclèctic, es basa en la sàvia combinació de repertori tradicional i obres del segle xx. Èxits a la mítica sala Philarmonie de Berlín o I'Aite Oper de Frankfurt avalen la trajectòria d'un director que a més de dirigir les principals orquestres espanyoles, ha actuat al capdavant d'orquestres de tant de prestigi com la Israel Chamber Orchestra, Rotterdam PhiU1armonic, Orquestra Simfònica de Frankfurt... Des de l'any 1995, el seu vessant com a director operístic l'ha portat a dirigir títols com: li barbiere di Siviglia (Rossini) , The Light House (Maxwell Davies), La voix humaine (Poulenc), The fum ofthe screw (Britten) , Pepita /im énez (Albéniz), Atlóntida i La vida breve (Falla), Alahor in Granota (Donizetti), La flauta màgica (Mozart), OEdipus Rex (Stravinsky), D.Q. (J. L. Turina-Fura dels Baus) o La Fatucchiera (Cuyàs) . Ara Pons -distingit amb el Premi Nacional de Música 1999 concedit pel Ministeri de Cultura-, al capdavant de la seva orquestra, d'un destacat conjunt de solistes i de les veus corals dirigirà el cada any esperat oratori El Messies de Hiindel. Elena Baksht amb el Concert per a piano núm. 1 de Txaikovski Temporada OBC. Elena Baksbt, piano. Dir: Lawrence Foster. Txaikovski: Concert per a piano núm. 1, Marxa eslava op. 31, Trencanous op. 71a (11 acte). L'Auditori. 20, 21 i 22 de desembre de 2002 (21 h, 19 h i 11 h, respectivament). a pianista Elena Baksht va néixer a Moscou i es va graduar al Conservatori de la seva ciutat natal després d'haver estudiat a l'Escola de Música Central per a nens prodigis. El seu debut es va produir a l'edat d'onze anys al costat de la Filharmònica de Moscou a Ja Sala Central d'Arts de Moscou. A partir d'aqueU moment les seves actuacions com a solista, en recital o com a intèrpret de música de cambra, s'han succeït pels Estats Units. el Canadà, Mèxic i en diversos països d'Europa, com Itàlia, França, Holanda o Alemanya. Entre els seus èxits més rellevants cal remarcar el seu debut al Carnegie Hali de Nova York com a guanyadora l'any 1998 de I'Artists lnternational New York Debut Award. Actuacions al Lincoln Center, a l'Avery Fisher Hali, i a la Llibreria del Congrés de Washington D.C. li van valer un reconeixement unànime i la crítica en va assenyalar, referint-se al seu estil, ~a f~­ cilitat interpretativa, Ja claredat ntm•· ca i un brillant color. Ara a l'Auditori tindrà una veritable prova de foc, la interpretació del Con· cert per a piano de Txaikovski, ~na de les pàgines concertants més cx1gents en l'aspecte tècnic i que conté uns pa~· satges lírics que poden posar en mes d'un compromís la musicalitat de l'intèrpret; una obra que vindrà acom· panyada de la interpretació del ballet basat en el conte nadalenc Trencanous. amb les seves populars danses. L Mehta torna a Palau 100 amb l'Orquestra de l'Òpera de Munic Palau 100. O~questra de l'Òpera de Munic. Dir.: Zubin Mebta. Wagner: Els mestr~s can_ta~res (obertura). Schonberg: Simfonia àe cambra núm. 1. Mahler: Stmfoma núm. 1. Palau de la Música Catalana. 17 de desembre de 2002 (21 h). a nova presència al Palau d.e Zubin Mchta, novament convidat per la temporada Palau 100, esdevé per si sol un esdeveniment de primer ordre dins l'àmbit musical de la ciutat de Barcelona. Mehta ocupa el càrrec des de la temporada 1998-99 de director general de música de la Bayerische Staatsoper de Munic i de la Bayerische Staatsorchestra, la històrica formació que dirigirà al Palau en un programa admirable integrat per obres de Wagner, Schonberg i per la Simfonia "Tttà" de Mahler. Fer referència a l'Orquestra de l'Òpera de Munic suposa fer-ho d'una orquestra amb uns orígens que es remunten a l'any 1523, quan el compositor Ludwig Senn es posa al capdavant de la Münchner Kantorei. Es tracta de centenars d'anys de tradició que han estat testimoni d'esdeveniments transcendentals dins la història de la música europea. El 1594 Ol'lando di Lasso funda un seminari d'estudis en residència; a meitat del segle XVII s'inicien -després d'uns anys encaminats gairebé exclusivament a la música t·eligiosa- les representacions opet1stiques i s'obre a poc a poc cap al repertori italià. L'any 1753 es construeix el Teatre de la Residència, i l'any 1818 es construeix el Teatre de la Coti, reduït a cendres per un incendi i reconstruït l'any 1852. Mentrestant l'any 1778 el príncep elector Karl Theodor de Mannheím va prendre possessió del seu regnat a Munic, i portà a la ciutat trenta-tres músics de la ciutat de Manheim, que s'uniren als trenta-dos de la Hofmusik de Munic. Després del regnat de Maximilià I, en el qual l'Orquestra interpreta un repertori centrat en la música religiosa, la música antiga i Ja música de cambra, van arribar els anys del rei Lluís ll de Baviera, precedit del regnat de Lluís I. durant el qual fou nomenant 'Franz Lachner com a director musical, impulsor dc l'òpera a Alemanya. Lachner va ocupar el cà rrec entre 1852 i 1867, any en què el succeí llans von Bülow ( 1867-1869), i successivament, aquest per Franz Wüllner (1869-71). L'Orquestra va estrenar al Hofteater Trislan.y i Isolda (dirigida per Bülow el 10 de juny de 1865), Els mestres can- Música barroca de Nadal a Euroconcert Euroconcert. Bell' Arte SaJzburg. Susanne Rydén, soprano. Dir.: Annegret Siedel. Buxtehude, Ronsenmüller, Fux. Schmellzer. Palau de la Música Catalana. lO desembre de 2002 (21 h). L er primer cop a Barcelona actua el conjunt barroc Bell'Arte Salzburg, una formació especialitzada en la música europea dels segles xvn i XVIII, i que oferirà un programa integrat per obres d'autors que pràcticament són inèdits en e l nostre entorn musical, com és el cas de Johann Roscnmüller, Johann E. Heinricj Schmelzer, Mclchior Schildy o Philipp Franz Boddecker, acompanyades d'obres d'autors més coneguts del públic, com Fux, Buxtehude, Biber o Muffat. Dirigit per Annegret Siedel, el conjunt va ser creat l'any 1995 i sempre s'ha caracteritzat per oferir programes en què s'interpreten obres que havien quedat relegades a un segon tenne. El conjunt ha estat convidat als festivals de música més destacats dedicats a la música barroca i el classicisme. Enguany les seves actuacions han tingut lloc a ciutats com Stuttgart, Eisenach, Kothen, i a diverses ciutats d'Àustria i Suïssa, com també a Itàlia i Portugal. En el conjunt, encapçalat per Annegret Siedel, directora i intèrpret de violi barroc, també hi figuren Metchild Werner (violí barroc), Irene Klein, Michael Spengler, Matthias Müller (viola de gamba). Martin Stadler (oboè barroc), Lindc Brunmayer (traverso), Paul Plunkett (trompeta barroca) o Margit Schulteiss (orgue) entre altres components, i en aquest concert en què les obres giren entorn del tema nadalenc, també hi actuarà la soprano Sussane Rydén. P taires de Nüremberg (dirigida per Bülow el2 1 de juny de 1868), L'or del Rin (dirigida per Franz Wüllner el22 de setembre de 1869) i Les valquíries (dirigida per Franz Wüllner el 26 de juny de 1870). L'any 1872 Hennann Levi va ser-ne nomenat primer director, tot esdevenint director general de música l'any 1894, càrrec que ocupà fins a la seva mort el 1900. Richard Strauss va ser nomenat director permanent dc l' Orquestra en dues etapes: 1886-89 i 1894-98, tot encapçalant una sèrie de noms que han estat mítics en el món dc la direcció del segle XX: Bruno Walter (1913-22), Hans Knappertsbusch (1922-36), Clemens Kraus ( 1937-43). Ferdinand Leitner (1944-46), Georg Solti (1947-51), RudolfKempe ( 195254). Ferenc Fricsay (1955-59). Joseph Keilberth (1959-68), Wolgang Sawallisch ( 1971-92) i finalment els noms de Peter Schneider i Zubin Mehta. .L'Orquestra, durant Ja seva història ha estrenat obres escèniques d'Egk, Wemer Henze, Mozart (La finta Giardinera, Jdomeneo Re dí Creia), Korngold, Kirchner, Orff, Penderecki, Richard Sh·auss -entre les quals Capríeoio I' any 1942-, Cari Mruia von Weber, Wolf Femui, Alexander von Zemlinsky. Pfitzner, dins d'un teatre que després de Ja reconstrucció de l'any 1853, va ser bombardejat el 1943 i novament reconstruït l'any 1963. 37 ,.••.•...• ... F R E C R ÍT I CA Estrena del Divertimento 2002 de Jordi Cervelló na de les iniciatives que es va posar en marxa en l'anterior gestió artística de Lawrence Foster va ésser la d'instaurar una política d'encàrrecs per a noves obres simfòniques, mesura que si més no i si no s'estronca o no es malmet en els seus objectius, ha de beneficiar els nostres compositors. Jordi Cervelló, juntament amb Josep Soler, ha estat un dels primers a qui s'ha fet la comanda de compondre una obra, decisió amb la qual i d'alguna manera se li reconeix Ja considerabilíssima trajectòria artística desplegada en el decurs d'una existència dedicada plenament a la composició des que l'any 1960 un accident automobilístic l'obligà a abandonar la carrera de concertista de violí. Veritablement, les obres de Cervelló manifesten un coneixement profund de la històtia de la música, sens dubte proporcionat per l'estudi del violi i el mestratge del compositor i organista josep M. Roma. Amb aquest bagatge, en el qual destaca el seu talent en l'art de l'orquestració, el rebuig als propòsits purament especulatius i el compromís sincerament assumit d'atorgar a la seva música una comesa primordialment expressiva, Cervelló ens explica la seva personal visió del món, ja sigui de fets socials, com de reflectir sentiments poètics i també simplement paisatgístics. En darrer terme, l'obra de Cervelló es pot definir com la manifestació d'un artista compromès amb el procés històric de l'evolució musical i alhora amb un humanisme que no ignora la problemàtica existencial del nostre temps. Una altra simfonia de Josep M. Mestres Quadreny l U Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya. Ralph Kirschbaum, violoncel. Direcció: Hans Graf. Cervelló, Schumann, Brahms. L'Auditori. 10, 11 i 12 de gener de 2003 (21 h, 19 hi 11 h, respectivament). er a un compositor compromès amb l'avantguarda, com Mestres Quadreny ho ha demostrat tot al llarg de la seva trajectòria, escriure un simfonia no ha de resultar una empresa fàcil. Ben cert, la forma simfònica és un gènere d'innegable ascendència clàssica que en el període del romanticisme assolí la seva plenitud i fins va transcendir els seus propis límits, tot convertint-se no solament en la màxima i pura manifestació d'arquitectura sonora, sinó que també envaí els terrenys de la filosofia i de la psicologia per convertir-se en l'expressió intel·lectual i sentimental del pensament humà. Amb tot, en aquesta evolució la simfonia com a forma musical mai no va deixar de banda el que és el seu motor i el seu esperit: el concepte tonal. Vegeu si no la música dels grans simfonistes del segle xx, com són Sibelius, Xostakóvitx i Prokófiev o fms i tot Berio, i com en les seves simfonies, sigui com a referència gairebé amagada, refutada o bé senzillament acceptada sense cap mena de prejudicis, la tonalitat té influència en el desenvolupament de la música, en el seu aspecte formal o bé en la seva dialèctica discursiva. I és que, en definitiva, la tradició que va des de Haydn i Beethoven, passant per Schubert, Brahms i Txaikovski, encara arriba als nostres dies tot desplegant un ampli ventall de possibilitats constructives, ja sigui en la confrontació dels pols de gravitació (tonalitats, modalitats i atonalitats), P dels timbres, de les estructures i les tensions polifòniques, etc. Mestres Quadreny ha compost fms al moment quatTe simfonies i diguem també que no és l'únic dins del panOt·ama compositiu català que ha afrontat aquest gènere, ja que, entre altres, Brotons, Guinjoan i Cerdà també hi han dedicat la seva atenció. En el cas de Mestres, la sèrie simfònica s'inicia el 1983 amb la Simfonia núm. 1 en Mi bemoll, continua el 1992 amb la segona en Fa, l'any 2000 escriu la tercera en Do menor i de moment el 2001 va compondre la quarta. Totes pertanyen ja, doncs, al període de plena maduresa del compositor i obeeixen a una tendèn· cia en la qual Mestres trebaiJa per recuperar nexes amb la tradició històtica de la creació musical. Així, Schumann, Chopin, Liszt, el folklore, Beethoven, etc. nodreixen el curs compositiu de Mestres, el qual, no per això abandona Ja seva vinculació amb els fenòmens de l'aleatorietat i l'atzar i llurs conseqüències ma· temàtiques. Sinó que se'n serveix no solament per transgredir valors tradicionals, sinó també per establir una dialèctica mitjançant Ja qual sigui possible desenvolupar noves idees sobre l'art simfònic, tot evitant de caure en possibles formulismes. Festival de Músiques Contem· porànies. Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya. Saschko Gawrilov, violí. 0~ ­ recció: Arturo Tamayo. Lara, L•geti, Mestres Quadreoy, Boulez. L'Auditori. 5 de desembre de 2002 (2 1 h). ~4·· CA R Í T I··· PRE C··-· La Norma de Vincen zo Bellini i el ritual de la Carboneria "You WOULD SACRIFICE ANYBOD~ liARR~ FOR THE SAKE OF AN EPIGRAM" . ..P..~E.Q~~~Q-~?.?.Q. Traducció de Jaume ComeUas l dia 26 de desembre de 1831 es va estrenar, a La Scala de Milà, Norma de Vincenzo Bellini i va ser un fracàs. L'autor. en una carta adreçada al seu amic Florimo datada el 26 de desembre de 1831, escriu: E "Vinc de La Scala; primera representació de Norma. T'ho pots creure?... Fiasco!!!, Fiasco!!!, solemne fiasco!!!!" A la representació següent, però, l'ò- pera va trobar el favor popula1~ que es va mantenir en les representacions successives, un total de trenta-quatre: un rècord. Quines van ser les causes del clamorós fracàs de l'estrena? Alguns van pensar que la culpa estava en la novetat de la composiciÓ; d'altres, en una indisposició de la protagonista, la cèlebre Giuditta Pasta, de la qual ja s'hauria recuperat en la segona representació. També hi ha qui creu que no es va tractar d'una indisposició de la cantant, sinó del nerviosisme provocat per una escena de gelosia del seu marit, per causa de la presència de Bellini en el camerino de la muJJer. Aquesta tesi té l'origen en el germà del compositor, Cannelo, com conta Vincenzo Ricca: "Vincenzo havia entrat mitja hora abans que comencés l'espectacle al camerino de la cèlebre cantant Giuditta Pasta; i, sorprès allà pel marit, aquest provocà una escena de gelosia, mjusta i inoportuna, perquè la conversa de Bellini amb la Pasta (. ..) era totalment innocent. Va ser tan gran la indignació de la gran cantant, gue li va produir una forta agitació i {¡ va irritar els nervis, amb una sensible repercussió en el seu meravellós òrgan vocar (V. Ricca, Vincenzo Bel/ini. fmpresioni e rícordi. Ca- tania, 1932, pàg. 105). Bellini, per la seva part, escriu a l'oncle Vincenzo Ferlito dos dies després de l'estrena: ~A despit d'un bàndol fomlidable, contrari a mi, auspicíat per una persona po· lent i per una riqufssima, la meva Norma ha impressionat, i més ahir a Ja nit, que va ser la segona representació, que fa primera... fo satisfetíssim, doblement conte11t, perquè he derrotat tants vils i potents enemics meus." S'hi ha volgut reconèixer, en aquests potents enemics, Cario Visconti di Modrone, sobreintendent del teatre milanès, els seus seguidors i Ja comtessa Giulia Samailoff, amant del compositor Pacini, que havia estat acèrrim rival del seu conciutadà Bellini. L'èxit de l'òpera va ser tan gran que el seu llibret va ser imitat i transcrit en quatre actes per Francesca Regli ( 18021866) amb el mateix títol. En la introducció del dr&.ma, publicat a Milà el 1832, es llegeix: "Malgrat que no resí- deixi a Milà, pots no saber que en el curs del carnaval passat l'obra més «THE WORLD GOES TO THE ALTAR OF ITS OWN ACCORD», WAS THE ANSWER". (OsCAR WILDE) aplaudida sota la nostra direcció teatral a La Scala va ser Norma? Norma, poesia del clar Romani, música del distingit Belliní, el qual ha tingut la sort de poder confiar el paper de la protagonista a la Pasta, famosíssima actriu, que en el diví art del cant, impertèrrita, recull llorers amb l'estupor a gairebé tot Europa. " La intenció de Regli atret pel contingut del llibret, va ser "adaptar a la (.. .)escena còmica la mateixa òpera". La Norma en prosa es va representa r . ,.,._- 4-· ,~......,- 4. . ; .......¡-_....,JI~ . .J'~ ~,..., Jl C.......,. M ' a..- ,.- .r... , -..., -..,_, .f" ......,. M '..._, 11,...... .,...,.,.,.f'-,_-. ..t.; r:r---A: •· ' .,.., ,..,.............,. ~· ....., , ..,;,~w, .~.,.~ ~ ..,~ ~. J•""""-? ... _......,. 7-1" .A.#' ..i- t l - · . , . ; . .. ~r,...., oM~ ¿.r--- ¿-~~J' ............ J-'.-;11111.,.. ... ~~· . .... .. .... ... ..t....,.,..,... _ ....... JJ..... ..,.. ~-l"t"'·. .w. ..... -·;.-~-~- ~ -~ -- ~~ vuit vegades a Milà el 1832 i &f-' ~ f f' MI#iot'"'f"1'.a,.IAI>i/llwJ. 4!1'..loò -·~J. ..... dues a Brescia: un èxit discret. La representació de l'òpera de Bellini va desencadenar Ja polèmica dels rossinians contra els a la Marche i a Umbria, sorpresos en bellinians. Ressò significatiu de tal badelictes de sang pels austríacs: Menottalla verbal és una opereta en dialecte ti va ser detingut la nit del 4 de febrer, milanès del poeta dtalectal Cario Anjutjat, condemnat i enforcat a la fortagiolini, el qual, bellinià fervent, va eslesa austríaca de Màntua. tot esdevecriure un petit poema titulat La Norma nint un màrtir de Ja causa de la inderesiada (La Norma contestada), en el pendència italiana contra el jou aust1·íac. qual escriu. de la música del gran comEl 1830 havia estat alliberat el carbopositor sicilià: "Lè ona musega donca nari Silvio Pellico, l'autor del cèlebre llibre autobiogrà fic Le míe prigone ( 1832) després de deu anys de presó a la fortalesa d'Spielberg, juntament amb Norma TAMBÉ altres heroics carbonaris , com Pietro Maroncelli i Andrea Tonelli. Giuseppe VA PROVOC AR Massini, afiliat a la Carboneria el 1827 EXALTACIÓ als vint-i-dos anys d'edat, va ser arrestat per la policia savoiana amb l'acusaPATRIÒ TICA. ció de conspiració carbonària; després d'un període d'empreson ament a Savena es va exiliar a França: a Marsella va fundar la Jove ItàJia, societat secreche va al coeur" ("És una música que, ta que propugnava la unitat d'Itàlia i foper tant, va al cor"). Però l'òpera va susmentava revoltes contra els opressors citar altres sentiments. El poderós cor de la llibertat de Ja pàtria italiana. del $egon acte: "Guerra! Guerra!", que Aquesta situació explosiva impregnada tant agradava a Verdi, efectivament va d~ P_B~otisme explica el testimoni d' Ansuscitar belicoses sensacions a Angiolig~olim. rú, que va escriure: (v. 235-240): "Quan arribem a aquest gran fragment fins i tot els sensuals (.. .) no discuteixen més de blat, de dones, de guerra i de cavalls: i jo, mireu, tantes vegades m'he posat dempeus, com per encant he agafat ben fort el barret, per fer la guerra, també jo, juntament amb els cantants." Aquest testimoni ens situa en una altra via d'interpret ació del fracàs de l'estrena i després l'èxit popular de Norma en les nombrosíssimes repeticions: els reaccionaris austriacistes es van adonar de seguida del missatge revolucionari de l'òpera, i després, en les representacions successives, se n'adonaren els patriotes, que es van innamar d'amor patri. El 1831, a l'onada de la revolució de Paris del1830, que va deposar Carles X de França i entronitzà Lluís Felip d'Orleans, van ser esclafats moviments carbonaris a Mòdena, capinatejats per Ciro Menotti, a Panna, a la Romanya, l 6 d'abril de 1831 es va representar al Thèatre Royal de 1'0deon de Paris el drama Norma ou l'infanticide d'Alexandr e Soumet. Bellini, en una carta adreçada a l seu amic Lamperi, datada a Como el 23 de juliol de 1831. escriu: "fa he es- E collit l'argument per a la meva nova òpera i és una tragèdia titulada Norma ossia l'inianticidio de Soumet, que ara es representa a París amb un exít estrepitós. ., Alexandre Soumet, que va en- trar a I'Académie Française el1824, va fundar juntament amb Víctor Hugo, Alfred de Yi~y i altres la revista "La Muse Françruse". que esdevingué l'òrgan del naixent romanticisme francès; va formar part de les Soirées de l'Arsenal, un cenacle en el qual participave n, a més dels escriptors acabats d'esmentar, altres artistes de tendències liberals, entre els quals Alexandre Dumas, Honoré 39 de Balzac, Alfred de Musset, Charles Au~stin Sainte-Beuve, Eugène DelacroJx. Era un autor dramàtic innovador i va aconseguir èxits amb obres com C/ytemnestre ( 1822). En Nonna la protagonista mata els dos fills i se suïcida. El model del personatge era Medea. les vicissituds de la qual ja havien estat versionades des de final dels set-cents a l'inici dels vuit-cents: després de la famosa Medée de Cherubini ( 1797), que va obtenir un èxit extraordinari, cal recordar la Medea deG. B. Niccolini (escrita el 181 Oi representada a Florència el 1825) i la Medea de F. Gillparzer (escrita cap al 1820 i representada a Viena el 1822). Felice Romaní, llibretista de Bellini, havia escrit una Medea in Corinto per a Simone Mayr ( 1813). En la Norma de Romani-Bellini, però. hi ha substancials diferències respecte del model de Sou met: la més important rau en el fet que la protagonista no mata els fills i puja a la foguera voluntàriament. Aquest canvi ha constituït sempre un enigma: per què el compositor imposa al llibretista una solucio com aquesta? a Norma de Soumet és presa de follia: "Son orgueil insultant, même quand i/ supplie/ done à L ses passions fe cri de la Folie » ~ ~ a= = !';;' ~- 218 (El seu or~ll insultant. fins i tot quan suplica/ dona a Ics seves passions el crit de la Follia) (Pollione); ''Clotilde, la dé- mence entrerait da ns mon iimeJ La rage, la folie( ... ). fe sens que ma raison ne tient qu 'à mon amour" (Clotilde, la demència ha entrat a la meva ànima/ La ràbia, la follia (...).Sento que Ja meva passió només fa cas del meu amor) (Norma); ''O délire! ... fureur! ... " (0 deliri, o furor) (Norma); "le ciel ha frappé son iime de démence'' (el cel ba colpit la seva ànima de demència) (Ségeste); "Oh! sors de ton délire" (Oh! malefici del teu deliri) (Pollione); "Tu vivras en proie à sa détnece" (Viuràs presa de la seva demència) (Orovèse). Però hi ha indicis patriòtics clars en el drama del francès: ''Oú cacher nos pro- o jets, s'i/ fa ut da ns les lieux saints/ voir l'hydre impériale infecter nos mystères?" (On amagar els nostres projectes, si cal en els llocs sants/ veure I hidra imperial infectar els nostres misteris?) (Sigismar); "Le chemin des combats mène à la liberté" (El camí dels combats mena a la llibertat) (Sigismar). Fins i tot hi ha una citació de La Marsellesa: ''Aux armes! fiers Gaulois. » (A les armes fidels gaulois). ¡.Ressons liberals de la revolució de juliol de 1830 a Paris? En realitat també es troben en l'òpera de Romani-Bellini apunts patrioticorevolucionaris. A l'inici del primer acte Oroveso s'expressa amb accents sibilins: Sf: parlerà terrible da queste quercie antiche: sgombre farà le Gallie Dall'aqui/e nemiche (Sí: parlarà terrible d'aquestes alzines antigues desembaràs farà les Oàf·fies de les à~uiles enemigues). 40 640 L'al·lusió a les Gàl·lies resulta estranya. Per què no diu "la Gallia''? A la GàJ.Iia transalpina (la França veritable i autèntica), s'hi oposava en el temps de Romaní la Oallia Cisalpina (la Ità- lia del nord). Napoleó, després d'haver arrencat el nord d'Itàlia del domini dels austríacs, l'any 1797 va fundar la República Cisalpina, que es va donar una Constitució (9 de juliol de 1797), el text de Ja qual comença amb el preàmbul següent: ··La República Cisalpina era des de feia trtolls anys sota el domini de la casa d'Austria. La república francesa l'ha succeïda per dret de conquesta. Aquest s'aboleix des d'aquest dia, i la República Cisalpina és lliure i independent." I més endavant: "Des de fa molts anys no existien repúbliques a Itàlia. El sagrat foc de llibertat hi era sufocat, i la part més bella d'Europa vivia sotmesa al jou dels estrangers. " La Constitució establia aleshores els drets de l'home, que eren els de la Revolució Francesa. L'article I deia: "Els drets de l'home en societat són la llibertat, la igualtat, la seguretat i la propietat." Aquesta república va tenir una vida cw·ta per causa de Ja immediata contraofensiva austríaca. Però va restar en els patriotes italians el seu record i l'esperança d'obtenir un dia l'alliberament d'Itàlia del jou austríac. L'al·lusio a l'àliga enemiga, aleshores, s'explica amb el símbol de l'lmperi austrohongarès: l'àguila bicèfala. Es comr,rèn, des de l'òptica patriòtica, el cor Guerra! , Guerra!" del segon acte. Adalgisa, tot estimant Pollione, havia traït la pàtria: Qual giuramento io feal ... fugir dal tempio tradir l'altare a cui io sono legata ... abbandonar la patria expulsats de l'escola; d'aquesta mane. ra, aconsellats pel rector Don Gennaro Lambiase, van intentar posar-hi remei aclamant en públic el rei amb motiu de la seva onomàstica. D'aquesta manera es van salvar. Van confessar els seus pe. cats, però van rebutjar donar noms d'altres afiliats al confessor que els demanava. En general, els biògrafs de Bellini donen poca importància a l'experiència revolucionàtia del músic. El1intori (Bellini. Milano, 1983. pàg. 18) diu: "els dos joves (. .. ) no tenien temperament de conspiradors ni conviccions polítiques profundes.'' Per Ja seva part, John Rossell i (Bellini. Milano, 200 I, pàg. 54) observa: • Els biògrafs no han (.. .)fet notar que en el moment culminant de la revolució més o menys un de cada cinc homes era associat a la carboneria. Les lògies havien esdevingut tant una institució reconeguda com un fenomen de moda, i l'adhesió de Bel/ini també pot no haver significat gran Aleshores Norma diu: Una spergiura sacerdotessa i sacri voti infranse tradi la patria, il Dio degli avi ofesse. (Quin jurament feia jo! ....fugir del temple trair l'altar al qual estic lligada abandonar la pairia ..... Una perjura sacerdotesa el sagrat vol va infringir va trair la pàtria, va ofendre el Déu dels avantpassats). La dona, en tant que perjura, mereix el càstig, però no els fills, que són innocents. El càstig inevitable són les flames de la foguera. El destí implacable es compleix en l'antiga tragèdia ~ega. Per això Norma a l'òpera belhniana no és boja per amor com l'heroïna de Soumet, però ben conscient del seu propi error fatal, està disposada a pagar la reparació de la seva culpa, tot pujant a Ja foguera, però despres d'haver salvat els fills, que ha confiat a Adalgisa. Això exrlica l'intens, turmentat pathos del qua està impregnada l'òpera. ¿Bellini era, doncs, un patriota fervent? Quan era estudiant a Nàpols, el 1820 esclataren els moviments carbonaris capitanejats pel general Guglielmo Pe,ee; Fenan 1 va ser obligat a concedir Ja Constitució. Segons el testimoni dc Fiorimo, recollit per M. Scherillo (Vincenzo Bellini, Note aneddoliche e criliche. Ancona, 1882, pàg. 37-43), Bellini i el seu amic fratern Florimo es van afiliar a la Carboneria. Però quan Ferran I va recuperar el tron i va abolir la Constitució i restablí la monarquia absoluta, els dos joves van tenir por de ser BELLINI VA SER CARBONARI POC TEMPS I POC CONVENÇUT. cosa. Bel/ini, doncs, no hauria tingut cap mena de sensibilitat política i s'havia adherit als moviments revolucionaris per seguir la moda. u erò no s'havia adonat d'un fet important que era que afiliar.-se a una societat secreta com Ja Carboneria era ben diferent que inscriure's en un partit. El neòfit era sotmès, en efecte, a una autèntica i genuïna iniciació, a Ja fi de la qual feia u~ jurament que el lligava per a tota la Vlda. Bel !ini, doncs, va fer un jurament, el text del qual he trobal en un manus· crit de l' Archivio di S tato di Firenze, re· ferit a la Carboneria Napolitana, del temps de Bellini (ASF-Segretaria di Gabinetto, Fra~ent 163, Inserció 7, P~· 233: vegeu Jl·lustració): "A la Glòrta P del Gran Mestre de l'Univers, jo (Víncenzo Bellini) juro, i prometo dan!unt els Estatuts de l'Orde en general, t sobre aquesta espasa castiga dora dels perjurs, de custodiar escrupolosament ~ls secrets de la Respectable Carbonena. de no escriure, gravar o pintar cap cosa sense haver-ne tingut el permís de l'Alta Vendita; juro socórrer els meus bons Cosins en tot el que em permetin /es meves facultats i de no atemptar contra el seu honor ni el de les seves famílies. Si esdevinc perjur seré content que el meu propi cos sigui destrossat tot seguit cremat i les meves cendres es~ campades al vent, per tal que el meu nom esdevingui abominacio de tots els bons Cosins Carbonaris escampats damunt la superficie de la te"a. Que Déu m'ajudi." A q~~s~ era El duel Sdnchez-Zajick el jurament que feia I mtciat per aconseguir el pri- mer grau, el d'aprenent de carbonari que el compositor segurament va adquitir: no va tenir temps potser, d'aconseguir els dos graus suc: cessius (Mestre Carbonari i Gran Mestre Carbonari). A part de l'indret on es reunien simbòlicament els carbonaris el bosc, Norma és plena de referèncie~ al ritual carbonari que es troba en els documents de l' Archivio di S tato de Firenze. Norma, després de l'ària "Casta diva", diu: Fine al rito; e il sacro bosco sia disgombro dai priofani (Fi del ritu; i el sagrat bosc §i~i ~esett~barassat de!s profans). Es sigmficallu el terme ntu; l'al·lusió als profans ens remet a les cerimònies inicià~9ues secretes. La primera preocupacJO de~ ,G~an Maestro, que presideix la sessio, es que la reunió sigui secreta. L'expressió que encara no ets encara i~iciat, és.pa~ano, que co!Tespon a profa. Els objecnus de fratemttat universal de la Carboneria són assabentats al candidat o neòfit i es remarca especía.l~ent. el mitj.à amb el qual s'aconseguira la Idea d tgualtat: l'anorTeament dels tirans. L'objectiu polític és evident. Es comprèn per què Bellini i Florimo van rebutjar denunciar els alt;es afiliats de la seva lògia: se sentien lligats al jurament que havien fet. També Fehce Roman i devia ser carbonari. De fet va rebutjar.el càrrec de poeta cesari ofert d~ de.Ytena, perquè això implicava l'obhgacto de fer-se súbdit austríac. Dos anys abans de la representació de Norma a La Scala s'havia d'oferir Zaira a Pa~a (16 de maig de 1829). Romaní d~Ia ~arba. i bigoti, que despertaven sospites, ! se h va haver d.' atorgar un permís espec1al per consenllr al dramaturg el SOJOrn al ducat (Tintori, op. cit., pàg. 1?3. n. 2). Aleshores entre Bellini i el lhbretista hi havia una perfecta concordança d'idees. Tenint en compte tots aquests factors, la interpretació de Norma, canvia. Es compren bé, per tant, per què es va eliminar l'assassinat dels fills en el drama. L'atenció de l'espectador havia de concentrar-se en la protagonista: l'enamorament fatal de la sacerdotessa de l'enemic Pollione comportava trair el seu poble i constituïa un _Perill per a la llibertat de la pàtria. El J.urament, que Bell ini mai no havia obhdat, pol'ta la culpable a immolar-se voluntàriament i marginar els fills inno~~nts. El fat es compleix i la purifirciO passa a través de les flames de la oguera. La música, curulla d'un pathos desesperat i elegíac, expressa de manera potent l'esperit de la tragèdia ~ega que corona amb el sacrifici de l'heroi protagonista volgut pel destí. ' L perJ.CC article tan rigorós del nostre coJ.laborador Olimpio Musso circumscriu l'habitual comentari previ a la consideració de la parcel-la interpretativa. Parcel ·la que en aquesta obra ha resultat particula1ment atractiva pel pes tan rotund que hi tenen les dues protagonistes femenines: Norma i Adalgisa, fet que ha comportat sovint autèntics tours de force més o menys solapats i en tot cas mitificats en Ja recordança dels espectadors més conspicus. En aquest sentit, la memòria liceista recula més de mig segle, quan la temporada 1947-48 Maria Caniglia i Ebe Stignani van protagonitzar un dels duels -si se'm permet l'expressió- més impressionants de la històri a del nostre teatre. Des d'aleshores, i ja més ençà, hom podria esmentar els duos Cerquetti-Barbieri, Gencer-Cossotto i Caballé-Cossoto, com a especialment rellevants en la història de la sovintejadament programada i cabdal òpera belliniana. En aquest cas, el protagonisme recau en dues cantants de prestigi ben comprovat a casa nostra, l'alacantina Ana María Sanchez i Dolora Zajick, capaces de crear aquest clímax emotiu en el pla estrictament musical i en certa manera morbós en el context competicional tan inevitable en un teatre operístic i en una obra com aquesta. A la fi, cal desitjar que qui triomfi sigui la música i el bon treball global de tot l'equip, en el qua l les presències masculines, que són de tanta categoria com les de Roberto Scandiuzzi en el paper d'Oroveso i de Robert O'Neill en el de Pollione, també tenen molt i molt a dir, malgrat que una mica com a convidats de pedra. Com així mateix les batutes de Danielli Callegari i de David Giménez, que compartiran les responsabilitats al fossat. D'altra part, tot fa pensar que la producció no serà de h·àmit. Norma de Vincenzo Bellini. Llibret de Felice Romaní. Ana María Sanchez, Dolors Zajick, Dennis O'Neil, Roberto Scandiuzzi. Dire~ció ~~cènic~: Francisco Negrin. D1recc1o mus1cal: Daniele CaUegari i David Giménez. Producció: Gran Teatre del Liceu i Grand Théatre de Geoève. Gran Teatre del Liceu. Del 16 de desembre de 2002 al 16 de gener de 2003. DISCOGRÀF IQ UES A CA T A L UN Y A ······ ···· ········· ··· ··············· ··· ······· ···· ············· ·· ·· ·····•·•·································· ········· Rescatar el patrimoni musical del país Columna Música Colwnna Música. Circumval·lació, 8 . 08790 Gelida. Tel.: 93 779 09 46. Fax: 93 779 25 33. Ne: colzmznamusica@canal21.com. Internet: wunv.colunmamusica.com Discogràfica fundada l'any 1997 amb capital català. La seva línia fonamental és fonzentar la recuperació del patrimoni musical català i hispànic. La coZ.Zecció "Noves Músiques" s'emmarca en la fusió de gèneres musicals. Edita entre 15 i 20 CD originals l'any. EL director general és Alex Susanna, i la directora executiva Núria Viladot. Xavier Montsnlvatge, parlant amb la seva esposn, À/ex Susanna i Núria Viladot duran/ In gravoci6 d'Una vocce in off n aquest mercat tan extens i competitiu del disc, les companyies de música culta ban de ser imaginatives i trobar el seu propi espai, aqueU filó que no ocupa ningú. Conversem amb Àlex Susanna, que ens explica que des de fa dos anys la discogràfica Columna Música s'ba separat de l'editorial. Es mostra satisfet i orgullós de la línia que han niat: Columna Música fa una tasca de recuperació de músiques del patrimoni català i rus pànic que fins ara no estaven enregistrades; "el primer disc E 42 642 de Pedre/1 que va sortir en CD el vam treure nosaltres. L'últim és una òpera de Xavier Montsalvatge, Una vocce in off; d'aquest compositor farem l'obra completa. També hem enregistrat obres de Joaquín Nin-Cu/mel! que fins ara eren de difícils trobar al mercat." Quan encetem el tema de la distribució, la resposta d'Àlex Susanna és un lament. "Nosaltres estem en els pocs punts de venda que hi ha al mer- cat de l'Estat espanyol de disc de música clàssica. Són molt pocs, els llocs de venda; de fet. podríem dir que no existeixen, és un mercat molt migrat o molt petit, com vulgueu dir-ho." De dificultats, no en falten. en el món de les discogràfiques dedicades a la música culta. L'enginy i Ja vocació de treballar per donar a conèixer músiques diferents o músiques fins ara amagades és l'estímul. El seu criteri sobre les subvencions és ben clar. "Jo penso que la música és la parenta pobra, i per tant el pa· tri moni musical se'n ressent. Les aju· des a La producció discogràfica són ridícules, són 2 discos a l'any i dotats amb 400.000 pessetes cada un. No és significatiu, perquè no existeix una consciència clara de preservar el patrimoni musical." Columna Música no fa discos per encàrrec en el sentit tradicional del concepte; hi ba d'haver un convenciment, una acceptació del projecte. Estan molt contents d'haver posat a l'a· bast del públic obres desconegudes de Granados, tres peces en quintets, o un trio i cançons de Joaquim Serra. Des del punt de vista d'empresa i. per tant, de negoci, ens interessa conèixer quins productes musicals són els més venuts. "A més a més de les obres clàssiques, Columna té la col·lecció de músiques de fusió, que inclou propostes musicals diverses, originàriament sincrètiques, i les can· ten autors de diverses nacionalitats; tenen molta sortida, des de cantautors sud-americans, a un disc de Víc· tor Valls (el fill del Nan i) difícil de classificar, contemporani, sens dubte. Vam enregistrar també l'home· natge a Jackson Browne (anys se· tanta) i el tiratge va ser de 2.000 exemplars. Per tant, en aquesta col·leccíó posem força if.lusions. També vull esmentar una noia cata· lana, de nom artístic Nevoa, que con· ta fados en portuguès. Però aquesta línia de fusió representa només e/5% de la producció de la companyia." Arribem al punt de les confessions diñcils de destriar: quina part és ne· goci, quina part de Ja feina de Ja discogràfica és vocació. "El nostre és un projecte vocacional i cultural; la part de negoci és més aviat minsa. Per això pensem que aquesta feina hauria de merèixer més ajuts. Però falta consciència del propi patrimoni mu· sicai. " Així, doncs, La tasca de recupe· rar el patrimoni musical i posar-lo en un fol11lat de distribució popular es fa des del criteri de la vocació i el respec· te per la música, Ja d'abans i Ja d'ara. per Eduard V. Patsi Música encreua a 2 3 4 7 8 Horitzontals 1. Ho fan els trampistes cada dos per tres, i també els qui carreguen pianos. 2~-----~-----~-----~-2. Descobreix que sa filla és morta quan sent La donna e movile. La ma3~-----~-----~-----~-jor. 3. Principi econòmic. Radio televisió andorrana. Art amb cap però sense 5 ~--1----1--peus. 4. Tomen a crear música, però del 6 ~-----~-----~-revés. 5. Continuació de Corpus. Cantar 7 ~--+---+---~--~---r---r--sense límits. 8 6. Mitja actriu. Res de res. Compositor basc, de nom Maurice. 7. Posen llaços del revés a Salamanca. La música n'és un. 8. Bach en va compondre diversos, un d'ells per al Nadal. Hi desemboca el riu. 9. Pont de violí cap per amunt. Activitat pròpia del món musical basada a escampar notícies poc contrastades. 10. Ho fareu després de dirigir una simfonia de Mahler. Nom d'en Porter, el gran autor de temes com Night and Day o Begin the Beguine. 11. Cal tenir-ne molt per interpretar de dalt a baix la Tetralogia (del revés). Silenci. Verticals 1. Ballet de Txaikovski. 2. Antiga f01ma musical en la qual Bach va basar l'Ofrena musical. Do antic. 3. Els protagonistes de les òperes ho faran tot cantant just abans de morir. 4. Compositor italià, casat amb Núria Schonberg (afegiu-hi una S al final). Ho fa el solista amb la seva interpre· tació quan perd la memòria. S. Simfonia Laica. Nom dels quinze darrers reis d'Egipte (al dotzè li deien "El flautista"!). Música encreuada de novembre 2002 (núm. 217) 6. Permís per perdre el peu. Una part del Molin-Rouge. 7. Nom palindromicomasculí. Riure a Salamanca. Albinoni, Allegri o Albéniz. 8. Atacat· desordenadament. Així queda l'instrument de vent quan no es fa servir. 9. El dóna el/la director/a del cor. Paret que no amorteix la música del veí. Els meus egos. 10. L'arpa en té dues i el violí cap. Alguna cosa tenen a veure amb les arteries. ll. Estrany palíndrom. Les sopranos passegen per elles. Solucions en el número següent 45 645 Vesteix-te amb es mi ors marques de món. ç;;;u =:> rlor! BURBERRY CARACTÈRE CARLA CARL\1 CA~.9LL uz cla1borne DKNY GERARD DARB... EPISODE ] ESCADA ot dl n1 ESCADA SP ORT PURIFICACION GARCIA Ju es cj, D ri¡ ta CH e--l'toL• l'CA.......-: ...... ........._ re Ò) m dl TOMMY :::11 HILFIGER Colvin Klein .. Laurel ( SA HZA OM2r1rel VER5A(L CLASSIC!2fl • • ROBERTO VERINO Aquí es tens. ---·-- ·- MEMBRE D'HONOR DE LA FUNDACIÓ ORFEÓ CATALÀ-PALAU DE LA MÚSICA CATALANA I .. I I ~~~~ .. DON GIOVANNI ANTHO NY RUDEL Creando a Don Giovanni Barcelona: Editorial Plaza }anés, 2002. ertanyent al gènere de la novel·la històrica, es podria classificar aquesta obra d' Anthony Rude!, fill del director d'orquestra austríac i nacionalitzat nord-americ à Julius Rude!. Prenent com a esbós argumental la composició i els assaigs a Praga de Don Giovanni, veiem les peripècies de l'esmentat muntatge, al mateix temps que es reflecteixen en l'esmentada òpera els sentiments i problemes de Mozart amb la seva dona Constance, de la seva P lluita entre la música, la inspiració i la vida familiar. Juntament amb el matrimoni Mozart, hi desfilen, com en una òpera, personatges més o menys importants, com el llibretista Da Ponte, i tres convidats excepcionals: el conquistador Casanova, que ajuda a enriquir les diferents escenes del conquistador sevillà amb Ja seva experiència; el pare de Mozart, Leopoldo, que continua present en el pensament obsessiu d'Amadeus després de mort, i el rebel marquès de Sade, que des del seu empresonament a la Bastilla escriu a Mozart tot orientant-lo en la seva composició amb el crit de l'emancipació moral i la llibertat. Tot aquest fresc, enriquit amb la societat de Praga, els seus nobles i rics burgesos, les seves festes i dobles morals configuren el relat, que fa que amb l'àgil ploma de Rudel, Mozart i Don Giovanni es vegin des d'un altre prisma, si no més interessant sí més enriqu.it amb diversos senyals a les seves altres produccions operístiques. Es tracta d'un llibre de lectura agradable i molt adequat per aquestes dates en què s'acosta un Don Giovanni no menys polèmic a l'escenari del Teatre del Liceu. Robert Benito Si Heine, i amb ell tota la historiografia del segle XIX i bona _part del segle xx, va qualificar Bellini com "un sospir amb sabatilles de ballet ·•, el Uibrc descobreix JOHN ROSSELLI Vida de Bellini Madrid: Ed. Cambridge University Press, 1999. Traducció al castellà d'Albert Estany. e: iHustrar les functons que en aquest mes de desembre i gener es donaran de l'òpera Norma de V Bellini al Teatre del Liceu, res millor ~ue llegir una de les poques biografies i més recents del compositor de Catània, escrita per John Roselli, publicada el 1996 per la Cambridge Uruversity Press i traduïda el 1999 per Albert Estany en la sène dirigida pel crític i estudiós del gènere operístic Roger Alier. P una imatge del compositor més humana, realista i ambiciosa i alhora explicativa de la seva manera de compondre i orquestrar, qualificada igualment de mel·líflua i pobra, gue tanmateix li va donar I èxit tant a Itàlia com a França. Seguint els apartats de la seva biografia i carrera musical, l'autor ens descobreix la vida operística de l'època, els seus personatges -tant cantants com llibretistes (Romani)- o les seves sospitoses relacions amoroses i d'amistat amb el seu amic Florimo. En els últims capítols se'ns comenten les òperes més famoses de Bellini amb una anàlisi interessant i fàcil de comprendre , per acabar amb una bibliografia i ~scowafia que tot i ser succmta es prou acurada. Fàcil de Llegir, malgrat que a vegades l'excés de dades pugui alentir el ritme de comprensió, el llibre és una bona introducció a aquest mestre del belcantisrne italià. R.Benito ¡¡ p:o- - ~ a ~' ;¡· 218 ---------------------- -- --------, ·~-------- ------------------------------------------------------ catalunya música 1reviSta musical catalana CATALUNYA MUSICA I REVISTA MUSICAL CATALANA CI Sant Fanceac de Paula, 2 - 08003 Barcelona Butlleta de domiciliació bancària del Palau de la Música Catalana, pel pagaSenyors, els agrairé que amb càrrec al meu compte/llibreta atenguin els rebuts que els presentarà el Consorci ment de la meva subscripció a "Catalunya MúsicaiRevista Musical Catalana•. oooo OOoo Do òDOooooooo Titular compte:-- -- - - - ---_ -----------------------------~~CaiQ~ _ _ __ __ _ __ _._--------__--------_ _ __ ____ __ _ _ _ _____ _·_ : Agència: Signatura: : Adreça agència~-··-··--------~----: Codi postal i població: - -- - - -- - - ----- - - -- -·- - - - - -- - -- - - · - - - -- 1 : (cal omplir I Ics dades correcblmcnt) - - - - - - - - - - - - -- -- I1 - - - - - - - -- - - -- -- -- - - - - - - - - - - - - - - - - I I I --------------------------------- Butlleta de subscripció I I Nom i cognoms del subscriptor: _ _ __ _ _ _ _ _ _____ _ _ _ _ __ __ ___ --- · ,._ - - - --________ --- -- - -_______ --_______ - --- - ___ Adreça: · _ __ -_-._ .,_- _ Telafon: Codi postal i població: ·- -- -- - - - - -- -- Professió: I Desitjo subscriure'm a partir del número=----------~---------adjunt, • favor dc "Catalunya Música/Re· Amb la quota anual de 25,24 euros. Faré efectiu l'import mitjançant domiciliació bancllria (o bé taló bancari preu. el vista Musical Catalana"). Per subscripcions a l'estranger, consulteu I I I I I I I I Miisica Catal• 1 Calali, FUlldad6 Orfeó Cataü-Palau de la Mlislea I Coluorci clcl Palau de larcctlftCIICió, Les seves dades seran iocoiJIOrades als licxcrs del Grup Palau de la Música (Orfeó ean- : JIOI exercit IDU c!J drets d'aeeés, aeu al carrer de Sant Fra"""" de Paola. 2, de B.,...,looa, CP 08003, per fer-oc la ccstió rcDCnl, i CD aquesta adftça 111), llllb ctl·laci6 t oposició. 1 - -------~ '----- --- ---- ----- ------------- - ---------------- -- -------------------------------- -- ---- 47 647 BARCELONA (BARCELONU) 20,30 b Liceu Don Giovanni de Mozart. Dir.: Bertrand de Billy. 21 b Auditori OBC. Saschko Gawrilov, violí. Oir.: Arturo Tamayo. Lara, Ligeti, Mes. tres Quadren}, Boulez. (Festival de Músiques Contemporànies. Concert extraordinari . 7DESEMBRE 20h Orfeó Gracienc Robert Majure, guitarra. Walton, Ponce, Sors, Dowland. Goves & Clàssica). S DESEMBRE 19 h Auditori Orquestra Música Bohèmica de Praga. Cor Lieder Càmera. Pavol Brslik, tenor. Anna HJavenkova, soprano. Karolina Berkova, mezzotrano. Roman Vocel, baix. Dir.: Jaroslav Krcek. El Messies de Handel. ( anne Picanyol. Organització de Concerts). 19 h Casal del Metge Jordi Casanova, tenor. Manel Cabero, piano. 20,30 h Liceu Don Giovanni de Mozart. Dir.: Bertrand de Billy. 21h Palau Royal Philharmònic Orchestra. Viktor Tretyakov, violí. Dir.: Yuri Temirka nov. Ravel, Bruch, Elgar. (Palau 100). 10 DESEMBRE 21 h Palau Bell'arte Salzburfi. Susanne ~dén, so&rano. Dir.: Annegret Siedel. Buxtehude, Rosenmu ter, Schme zer, Mu at, Aufschnaiter, Biber, Fux. (Euroconcert). 12 DESEMBRE 20,30 b Liceu Don Gwvanni de Mozart. Dir.: Bertrand de Billy. Santa Maria delMar Orquestra Música Bohèmica de Prs;fea. Cor Blafvest de Moscou. Dir.: Jaroslav Krcek. El Messies de Han el. (Carme icanyol. Organització de Concerts). S DESEMBRE 9DESEMBRE 21 h e;;¡ ¡;;;¡;;- - 13 DESEMBRE 21 h !El e;- 21 b ~- 218 ..... .,.. OBC. Raqueta Sheeran, soçrano. Larry Passin, clarinet. Dir.: Jesús López Cobos. Montsalvatge, aJorno, Schubert. Santa Maria del Mar Orquestra Música Bohèmica de Prs;fea. Cor Blagovest de Moscou. Dir.: Jaroslav Krcek. El Messies de Han el. (Carme Picanyol. Organització de Concerts). 19 h Palau OSV. Cor dels Arnies de l'Òpera de Sabadell. Joan Pons, baríton. Dir.: Kemal Khan. Verdi (Concerts Simfònics al Palau). e; 19 h Auditori OBC. (Segona audició). ¡;;¡ 20h Orfeó Gracienc Blai Soler, violí. Bach, Halffter, Ysaye, Reger, Paganini. Goves & Clàssica). 22 h Palau Or1Ïestra i Cor Nacionals Russos. Dir.: Eduard Serov. El Messies de andel. (Promoconcert). llh Auditori OBC. (Tercera audició). 12 h Palau Concert familiar de Ja Fundació "la Caixa". El Messies de Handel. 18 h Palau OSV. Escolania de Montserrat. Dir.: Pierre C~o. Cantata de sant Nico/au de Britten. Chichester Psalms de Bernstein. 19 h Auditori Orhestra i Cor Nacionals Russos. Dir.: Eduard Serov. El Messies de andel. (Promoconcert). 20,30 h Liceu Don GWvanni de Mozart. Dir.: Bertrand de Billy. 21 h Palau Orquestra de l' Òpera de Munic. Dir. titular: Zubin Mebta. Wagner, SchOnberg, Mahler. (Palau 100). 21 h Auditori The Academy of Ancient Music. New Oxford College Choir. Julia Gooding, so\ano. Robin Blaze, contralt. James Gilchrist, tenor. Michael George, aix. Dir.: Paul Goodwin. El Messies de Handel. (lbercamera). 18 DESEMBRE 21 h CCCB Cobla Sant Jordi-Ciutat de Barcelona. Dir.: Jordi Leon. Milà, Borràs, Torrents, Boliart, Ferrer, Oltra, Bonet. (Avuimúsica). 19 DESEMBRE 20h Palau Concert de Nadal de la Fundació "la Caixa". El Messies de Handel. 20 DESEMBRE 20h Palau Concert de Nadal de Ja Fundació "Ja Caixa". El Messies de Handel. 20,30 h Liceu Don Giovanni de Mozart. Dir.: Bertrand de Billy. 21 h Auditori OBC. Elana Baksht, piano. Dir.: Lawrence Foster. Txaikovski. 19 h Palau OSV. Dir.: Manuel Valdivieso. Bizet, Bartók, Kabalevski, Stravinsky, se f i Johann Strauss. Festival de valsos i danses. (Conoerts Simfònics al Palau · 19 h Auditori OBC. (Segona audició). 14 DESEMBRE E:i· ¡;;;- a ;i" -= 15 DESEMBRE 11 DESEMBRE 21 DESEMBRE 648 2 1 6 9 ¡;;;- 48 2. 2. Auditori ~ 2C J} l lth Auditori OBC. (Tercera audició). 12 h Palau OSV. Dir.: Manuel Valdivieso. Bizet, Bartók, Kabalevski, Stravinsky, Josef i Johann Strauss. Festival de valsos i danses. 21 h Pa.l au Georges Moustaki. (Festival Mil·lenni). 20h Orfe.ó Gracienc Jordi Queralt, tenor. Josep Buforn, piano. Donizetti, Leal, Badosa, Sorozabal. (Joves & Clàssica). 19 h Palau Tradicional Concert de Sant Esteve. Petits de l'Orfeó. Cor Infantil. Cor de Noies (amb el mecenatge de Santander Cent.ral Hispano). Cor Jove (patrocinat per L'Aliança). Orfeó Català (patrocinatfeer Fundació Caixa Penedès). Orquestra i solistes. Dirs.: M. Jesús Cul eré, Elisenda Carrasco, Lluís Vilamjó, Conxita Garcia i Josep Vila i Casañns. Cantata de Nadal d' Arthur Honegger. Música per a cor i piano. Tradicionals catn lanes a cappella. 19 h Auditori Orquestra Filharmònica Strauss Austrotxeca. Brigitta Karwautz, soprnno. Dir.: Norbert Pfaffimeyer. Reznicek, Strauss, Hellmesberger, Komzak. (Carme Picanyol. Organització de Concerts). 21 DESEMBRE 2 1 h Auditori Orquestra Filharmònica Strauss Austrotxeca. Brigitta Karwautz, soprano. Dir.: Norbert Pfaffimeyer. Reznicek, Strauss, Hellmesberger, Komz.ak. (Carme Picanyol. Organització de Concerts). 28 DESEMBRE 2 1,30 b Palau María Dolores Pradera. (Festival MiHenni). 2 1,30 h Auditori Strauss Festival Orchestra. Nina Sharubina, soprano. Dir.: Guennadi Protorov. Valsos, polques i danses. (Promoconcert). 17 h Liceu Don Giovanni de Mozart. Dir.: Bertrand de Billy. 19,30 h Palau St. Jordi Josep Carreras i Lluís Llach. (Festival MiJ.Ienni). lGENER 18,30 h Auditori Strauss Festival Orchestra. Nina Sharubina, soprano. Dir.: Guennadi Provatorov. Valsos, polques i danses. (Promoconcert). 6GENER 12 h Auditori Festival Orquestra d'Ostrava. Karla Bytnarova, mezzosoprano. Dir.: Rastislav Stur. Concert de Reis. (Concerts a Barcelona). 20,30 h Palau Symphony Orchestra. Elena Svedova, soprano. Dir.: Karen Nixon. Concert d'Any Nou. (Promoconcer t). 21 h Institut Francès I vet Frontela, piano. Balsach, Riera, Bosch, Cercós, Rodríguez, Villa-Lobos, Ginastera, Fariñas, Brouwer, García Caturla. (Avuimúsica). el S' 12 DESEMBRE 26 DESEMBRE 29 DESEMBRE 9GENER lO GENER 21 h Auditori OBC. Ralph Kirschbaum, violoncel. Dir.: Hans Graf. Cervelló, Schumann, Brahms. U GENER 19 h Auditori OBC. (Segona audició). 12GENER llh Auditori OBC. (Tercera audició). 15 GENER. 20 h Catedral Enrique ~arra, orgue. Correa de Arauxo, Torres, Castillo. (11orgue de Ja eatedra de Barcelona. Euroeoncert). 16 GENER 21 h Palau Concerto Italiano. Cor de Cambra del Palau de la Música Catalana (patrocinat per Fundació Caixa Catalunya). Solistes vocals. Dir.: Rinaldo Alessandrini. Vivaldi. (Palau 100). lS GENER. 19 h Palau OSV. Joaquín Achlacarro, ~iano. Dir.: Edmon Colomer. Mozart, Beethoven, Schnebel. (Concerts imfònics al Palau). 19 h Auditori OBC. Coral Càrmina (dir.: Montserrat Ríos). Cor de Cambra de l'Auditori Enric Granados (dir.: Manuel Valdivieso). Elena de la Merced, soy;ano. Mireia Pintó, mezzosoprano. Donald George, tenor. Lobgesang. imne de lloança op. 52 (Simfonia núm. 2) de Mendelssohn. 19GI!NER 11 h Auditori OBC. (Segona audició). 20GENER. 21 h Palau Quintet de Corda dc Viena. Schubert, Dvorak, Lanner. (Euroconcert). U GENER 21 h Auditori OBC. Alícia de Larrocha, piano. Dir.: Franz-Paul Deckcr. Pueyo, Mozart, Komgold, Strauss. 21 h Institut Francès Grup Instrumental Esmuc I. Granda, Balsach, Diago, López, Grèbol, Roger. (Avuimúsica). 25 GENER 19 h Auditori OBC. (Segona audició). :Z6GI!NER llh Auditori OBC. (Tercera audició). 28GENER. 21 h Palau Michel Portal, clarinet. Trio de jazz. Quartet Casals. Brahms. (Ibercamera). ..-~ ~ a e!' ¡¡¡.¡· 218 :;J :J. aa 2: ¡¡;,¡ E 49 31GENER 21 b Auditori OBC. Misha Muisky, violoncel. Dir.: Enunanuel Krivine. Dvorak, Strauss. ANDORJlA IA. VELLA (PRINCIPAT D'ANDOJUlA) 19 DESEMBRE 22 h C. Congressos Ballet de Biarritz. 24GENER 22 h C. Congressos Gil Shaham, violí. Akira Eguchi, piano. Paper de Música Orquestra Música Bobèmica de Praga. Dir.: Jaroslav Krcek. Concert de Nadal Església Sta. Anna Marta Domingo, Frederic Dalmau i Reinalda Blanco, pianos. Mozart, Beethoven, Granados, Robert i Clara Schumann, Mas Porcel, Bartók. 21,45 h Teatre Monumental Orquestra de Cambra del Maresme. Cor Jove de l' Orfeó Català (dir.: Conxita Garcia, patrocinat per L'Aliança). Dir.: Jordi Colomer. Guino· vart, Strauss. 21 DESEMBRE 21 ,45 h Teatre Monumental Orquestra de Cambra del Maresme. Cor Jove de l'Orfeó Català (dir.: Conxita Garcia, patrocinat per L'Aliança). Dir.: Jordi Colomer. Guino. vart, Strauss. CAPELlADES (ANOIA) 14 DESEMBRE 21 h L'ESTARTIT (BAIX EMPORDÀ) 21 DESEMBRE 20,30 h MATARÓ (MARESME) 20 DESEMBRE EL PRAT DE LLOBREGAT (BAIX LLOBREGAT) 14 DESEMBRE 20,45 h 6GENER 19h Cor Jove de l'Orfeó Català (patrocinat per L'Aliança). Dir.: Conxita Gar· Església St. Pere i St. Pau cia. Nadales tradicionals d'arreu. Teatre Modem Banda de l'Associació Musical del Prat de Llobregat. Dir.: José Manuel AJoy Almela. Concert de Reis. Prioral de St. Pere Lluís Corral, contrabaix. Josep M. Mas i Bonet, orgue. Eccles, Brucb, Duruflé, Messiaen. REUS (BAIX CAMP) 15 DESEMBRE 19,30 h BIPOLLET (VALLÈS OCCIDENTAL) 13 DESEMBRE 22 h Mercat Vell Orquestra de Cambra de Cervera. Dir.: AIIons Reverté. 20 DESEMBRE 22 h Mercat Vell Banda Simfònica de Badalona. Societat Coral "El Vallès". Escolania de Montcada. Dir.: Manel Barea. Carmina Burana d'Orff (versió simfònica). SABADELL (VALLÈS OCCIDENTAL) 12 DESEMBRE 21,30 h La Faràndula OSV. Cor Amics de l'Òpera de Sabadell. Joan Pons, baríton. Dir.: Ke· mal Khan. Verdi. TEB.RASSA (VALLÈS OCCIDENTAL) 12 DESEMBRE 21 h Centre Cultural Orquestra i Cor Bach de Budapest. Dir.: lstvan Ella. El Messies de Hiin· del. (Fundació Caixa Terrassa). 19GENER 18 h Centre Cultural Ballet de l' Òpera de Zuric 2. Dir. artístic: Heinz Spoerli. (Fundació Cai· xa Terrassa). "30GENER 21 h Centre Cultural Orquestra Filharmònica de Westfàlia. Fabio Bidini, piano. Dir.: Toshi· yuki Kamikoa. Mozart, Brahms, Schumann. (Fundació Caixa Terrassa). Fem GRANS més petits ... els SC) lv1NIS L'ampliació del Palau, in crescendo Ferrovia! Agroman està executant l'ampliació del Palau de la Música Catalana, projectada per Oscar Tusquets. la data prevista per la finalització de les obres és l'any 2003. la nova superficie construïda serà d'uns 2.900 m 2 : una sala polivalent i un edifici de cinc plantes. Sota la batuta de Ferrovia! Agroman segueix l'ampliació que, dia rere dia, va "in crescendo". ferrovia/ -~ AGROMAN CONSTRUÏM SOMNIS www. fE'Irovial.com Ml·l nbr<> d'Honor 1 Pa tro< m.1dor del P,llcJu de la Mü~il a