Revista Musical Catalana. Núm. 219 Gener 2003
Editorial: Normalitat concertística de la música de cobla / PANORAMA 40è aniversari del Concurs Internacional de Cant Francesc Viñas. Quatre dècades de culte al futur de la lírica. Pep Gorgori / 40è aniversari del Concurs Internacional de Cant Francesc Viñas. Els premiats confirmen una trajectòria de prestigi internacional. Izaskum Argemí / V Cicle Cobla, Cor i Dansa al Palau. Salvador Mas, Casablancas i Morera, protagonistes. RRMC / Mikrokosmos: Castells a l'Orfeó. Pere Artís / Tangents: Els musicals. Jordi Maluquer / Crítiques. J. Comellas, Lluís Trullén, Francesc Taverna-Bech, Robert Benito, Jordi Salazar, Albert Suñé i Ester Vendrell / Novetats discogràfiques de l'Orfeó Català. RRMC / TEMA 20è aniversari d'Òpera a Catalunya. Una bogeria lúcida / 20 anys d'òpera a Sabadell. Repertori amb dificultats. Noves veus per a la lírica. Ana María Dávila / MUSICALIA Friedrich Haider. Visió vienesa de la lírica. Mònica Pagès i Santacana / Rinaldo Alessandrini, Ralph Kirschbaum, Mikhaïl Pletnev, Misha Maisky, Alícia de Larrocha. Lluís Trullén / Salvador Brotons. Francesc Taverna-Bech / Pikovaia Dama. Plicido Domingo toma al Liceu. Jaume Comellas / Discogràfiques a Catalunya. Discmedi. Montserrat Puig / Música encreuada. Eduard V. Patsi / SCHERZANDO. Cesc / DISCOS / CONCERTS
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
Benvinguts al Palau de la Música, amics 1 J Avantatges de ser "Amic del Palau" Recepció domici liària de les publicacions i programes de la Fundació i del Palau. lliurament de la Targeta d'Identificació com a "Amic del p¡ Descompte del ; en 4 entrades per a un concert determinat, organ. per la Fundació. Prioritat i reserva d'entrades en els concerts organitzats per la Fundació. V isites gratuïtes a les instal·lacions del Palau. Assistència gratuïta a determinats assaigs generals. Menció nominativa a la "Memòria" de la Fundació i al programa dc cloenda. Descompte del 40% en la subscripció anual a "Catalunya Músic, Revista Musical Catalana". Descompte del1 O% a la botiga "Les Muses del Pi Quota per temporada (setembre-juliol): 40 € lll i llllll l rALAU DE LA MÚSICA CATALANA MR<. l>}NA Per a més informació: Tel. 93 295 72 00 el S<tnt Francesc de Paula, 2 08003 Barcelona \vww.palaumusica.org • e-mail: palau@pal EDITORIAL Consell Editorial: Fèlix Mi!Jet Montserrat Albet, Josep M. Bricall, Josep M. Busquets, Eugeni Cabanes, Josep Caminal, Salvador Cardús, Jordi Casas, Gregori Estrada, Gabriel Ferrer, Joaquim Garrigosa, Joan Guinjoan, Carles Guinovart, Teresa Lloret, Joan Matabosch, Jordi Montull, Ramon Muntaner, Ramon Pla i Jordi Rueda. PANORAMA Consell de D irecció: Pere Artís (editor), Pere Burés (coordinació amb Catalunya Música}, Jaume Comellas (direcció periodística) i Lluís Millet (direcció musical) Disseny: Ferran Sendra Francesc Viñas en Parsifal Secretaria de Redacció: Teresa Martínez Publicitat: Megrnar 2001, S.L. Diputació, 279, lr 7a Tel.: 93 487 76 26 08007 Barcelona TEMA ISSN : 1136-7458 Col-laboren en aquest número: MUSICALIA ralaluya mísiralre1isla mosiral ratalaua Sant Francesc de Paula, 2 08003 BARCELONA TeL: 93 295 72 00 Fax: 93 295 72 10 www.palaumusico.org A/e: revista@pnlaumuska.org Els articles publicats a "Catalunya Músico/Rcvista Musical Catalana" expressen només l'opinió dels seus autotB. "Catalunya Música/Revista Musical Catalana" no mantlndr~ correspond~nda amb els auton; d'originals no encarregats i em•iats esponlàniamomt a la Redacció. Cl dc tes reproduccions autoritzildes, VEGAP, B.lrcclonn 2003. Portada: El tenor Fr;mce,;c Viñ.ls en LDI~Prgm,_ o o •• •• •• • Normalitat concertística de la música de cobla 40è aniversari del Concurs Internacional de Cant Francesc Viñas. Quatre dècades de culte al fu tur de Ja lírica per Pep Gorgori 40è aniversari del Concu rs Internacional de Cant Francesc Viñas. Els premiats confirmen una trajectòria de prestigi internacional per Izaskum Argem{ V Cicle Cobla, Cor i Dansa al Palau. Salvador Mas, Casablancas i Morera, protagonistes per RRMC Mikrokosmos: Castells a l'Orfeó per Pere Artfs Tangents: Els musicals per jordi Maluquer Crítiques per]. Comellas, Uufs Trullén, Francesc Ta:oerna-Beclr, Robert Ben ito, ]ordi Salaznr, Albert Suñé i Ester Vendrell A Novetats d iscogràfiques de l'Orfeó Català W perRRMC ····-----------------------------------------------------------------------------------------------------·-------·-------------------------·--------··---- Preimpressió: Ormograf, S.A. Impressió: Agpograf, S.A. D istrib ució: Distribarna, S.A. Dipòsit legal: B-34.432/83 PERE ARTfS, lZASKUM ARGEMf, ROBERT BENITO, CESC, JAUME COMELLAS, ANA MARIA DA VILA, PEP GORGORI, JULI GRANDIA, BERTA HERREROS, JORDI .MALUQUER, MÒNICA PAGÈS I SANTACANA, EDUARD V. PATSI, T PUIG, JORDI SALAZAR I SUÑé, FRANCESC TAVERNALLufs TRULL~N I ESTER VENDRELL O • 20è aniversari d'Òpera a Catalunya . Una bogeria lúcida 20 anys d'òpera a Sabadell. Repertori amb dificultats. Noves veus per a la lírica per Ann Marfa Dtiviln Friedrich Haider. Visió vienesa de la lírica per Mònica Pagès i Santacann Rinaldo Alessandrini, Ralp h Kirschbaum, Mikhaïl Pletnev, Misha Maisky, Alícia de Lan-ocha per Llufs Tmllén A W Salvador Brotons per Francesc Taverna-Bech A W A W Pikovaia Dama. Plicido Domingo toma al Liceu per Jaume Comellas Discogràfiques a Catalunya. Discmedi per Montserrat Puig • '· Música encreuada per Eduard V. Palsí • perCesc Haider ................ -.............................................................................................................................. ..........--·- ....... -- ............................... .............................. . Friedrich ----------------------. ...__ SCHERZAN DO DISCOS CONCERTS •• 3 • e • •i Dansa aTPalau• • Cobla,Cor • V TEMPORADA 2003 ~ncertnúm. _1________~ 08.02.2003, 19 hores [ !concert núm. 2 22.02.2003, 19 hores COR JOVE DE L'ORFEÓ CATALÀ COBLA SANT JORDI-CIUTAT DE BARCELONA CORAL CANTIGA ÀLEX VICENS, tenor PAU BORDAS, baix JOSEP PRATS, director (patrocinat per L'Aliança) ANNA FEU, soprano MAlTE ESTRADA. soprano SUSANNE SPENDLIN, violoncel JOSEP BUFORN, piano i orgue CONXITA GARCIA, directora Enric Morera i els seus deixebles Enric Morera Lo font de f Albera Obres de: Reynalt, Botey, joaquim Serra. Pich Santasusana i Montsalvatge Obres de: Brudieu, Cererols, Mendelssohn i Elgar ] O1.03.2003, 19 hores I 5.03.2003, 19 hores ( COBLA LA PRINCIPAL DE LA BISBAL BERNAT CASTILLEJO, flabiol PERE RABASSEDA, flabiol MARCEL SABATER, flabiol JORDI LEON, director COBLA SANT JORDICIUTAT DE BARCELONA SALVADOR MAS, director I~ncert núm. 3 ~ Clàssics I contemporanis Obres de: Garreta,Toldrà, Lamote de Grignon, Ferrer, Oltra, Casablancas i Montsalvatge La Bel/e É.poque del flabiol Obres de: josep Serra, Cervera, Leon, Paulls i Moraleda, entre d'altres rI concert núm. s ~~ concert núm. J 05.04.2003, 19 hores 5 ESBART JOAQUIM RUYRA JOAN CRUELLS, director COBLA SANT JORDICIUTAT DE BARCELONA COBLA LA PRINCIPAL DEL LLOBREGAT JORDI LEON, director Espectacle de dansa tradicional Concert o dues cobles recordant Verdaguer Ball de bastons, Majorales, Ball pla. Morisca, Morratxes i d'altres Obres de: Albert, Marimon, Gil Membrado, Solà, Moraleda i Borgunyó 22.03.2003, 19 hores Abonaments: de 27 ,so a 71,80 € Localitats: de 5,1o a 13,30 € Venda d'abonaments: del 9 al 21 de gener de 2003 Venda da locaiHats: a partir de 27 da gener de 2003 lnfonnacl61 venda: Palau deia Música Catalana Tell: 93 295 72 00 • -- ORHOCATALÀ PALAU O! LA MOS ICA CoHabor.l: fUNtJAOO CAIXA CATMUNYA ~ I passat 18 de desembre un marc de connotacions tan poc sospitós de proclivitats "nosn·ades" com l'auditori del Centre de Cultura Contemporània de Barcelona va acollir un concert de música de cobla integrat per obres en gran part d'autors vius aliens a aquest tipus de dedicació creativa, com són Leonora Milà, Teresa Borràs, Mercè Torrents, Enric Ferrer i Narcís Bonet, juntament amb un músic tnés habitualment disposat a la creació per a cobla com Manel O ltra. Si al marc, hi afegim que el concert corresponia al cicle Avuimúsica, promogut per l'Associació Catalana de Compositors, el fet adquireix una significació especial; sobretot tenint en compte que aquest cicle no és la primera vegada que ha acollit una manifestació d'aquestes característiques. En aquestes mateixes pàgines s'informa de la cinquena edició del cicle Cobla, Cor i Dansa al Palau, que en la central dedicació a la música de cobla té en obres de compositors així mateix no adscrits de manera habitual a la cobla un dels seus trets més destacats. Així, hom ha fet possibles estrenes, en encàrrecs específics, de compositors situats a l'àrea de la contemporaneïtat més genuïna, com Carles Guinovart, Francesc Tavema-Bech, Salvador Brotons i, enguany, Benet Casablancas. Tot apunta, doncs, a un cert corrent de recuperació de l'autoestima d'un vessant creatiu que per moltes raons ha estat menystingut per les que podríem anomenar "classes dirigents" de la creativitat musicaL Hom li ha fet el menyspreu, si més no implícit, tot oblidant que històricament noms tan importants com Toldrà, Lamote de Grignon, Gerhard, Morera, Montsalvatge, Garreta, Ros Marbà, Homs i d'altres, músics d'una categoria excepcional, han sabut trobar en l'instrument cobla un terreny esplèndid per projectar els seus delers creatius més sentits. Ha de quedar clar que el tema ha de ser entès no des de connotacions espúries al simple fet musical.. . que ens temem que són les que precisament hagin estat causa molt important de la situació de buit descrita. Sí que cal valorarho des de fets objectius, de naturalesa estrictament cultural i musical, com són que la cobla és una formació amb moltes possibilitats -si hom compta com feliçment succeeix ara amb un conjunt de gran qualitat-, i que aquest tipus de música esdevé eina de projecció d'uns trets caracterològics de cultura musical genuïns. Normalitat "" . concertzstzca de la música de cobla 5 10 anys al servei de la distribució comercial amb una xifra de negoci superior als 10.000 milions d'euros el 2001, una quota de mercat del 22'4% en el sector de l'alimentació, 232 associats i més de 14.000 punts de venda a tot Espanya. 10 anys, també, al costat de la música ~ ~ laureA Miró, 145 - 08950 Esplugues de llobregat (Barcelona) Tel. (34) 934 73 09 09 - Fax (34) 934 73 45 83 - euromadi@euromadi.es - www.euromadi.es 40è aniversari del Concurs Internacional de Cant Francesc Viñas Quatre dècades de culte (IL futur de la lírica (4~- -~ AQUEST GENER EL CONCURS INTERNACIONAL DE CANT FRANCESC VIÑAS CELEBRARÀ LA SEVA QUARANTENA EDICI Ó AMB UN PRESTIGI CONSOLIDAT, MALGRAT L'ABUNDANT COMPETÈNCIA QUE LI HA APAREGUT EN EL CAMP DELS CONCURSOS DES QUE EL CANTANT VA EXPRESSAR LA VOLUNTAT DE FUNDAR-LO. PER ALS AMANTS DE LES XIFRES RODONES, CAL DESTACAR TAMBÉ QUE EL JULIOL ES COMPLIRAN 70 ANYS DE LA MORT DEL TENOR. A MÉS, EL 31 DE DESEMBRE EN FARÀ 90 QUE VA PROTAGONITZAR LA MÍTICA REPRESENTACIÓ DE Parsifal A BARCELONA, EN UNA FUNCIÓ INICIADA JUST QUAN CADUCAVA LA DISPOSICIÓ TESTAMENTÀRIA DE RICHARD WAGNER QUE IMPEDIA REPRESENTAR LA SEVA OBRA FORA DE BAYREUTH. BON MOMENT, DONCS, PER PARLAR AMB ELS DESCENDENTS QUE HAN MANTINGUT VIVA LA MEMÒRIA DEL CÈLEBRE TENOR, TOT IMPULSANT EL PRESTIGIÓS CONCURS AMB QUÈ EL CANTANT VA VOLER OBRIR PORTES A NOUS TALENTS. uaranta anys del Concurs Viñas. Quaranta anys que Teresa Vilardell hi està dar- rere i alguns menys -per qüestions purament biològiquesque el seu fill, Miquel Lerín, l'acompanya. Néta i besnét del tenor recorden els temps passats amb una dosi d'e-nyorança que no els impedeix treballar en el present i mirar cap al futur. El seu, i el dels joves cantants -285 la passada edició- que busquen un forat en el món de la lírica mitjançant el Concurs Francesc Viñas. Parlar amb tots dos és assistir a una conversa feta de frases que comença l'una i acaba l'altre, o a l'inrevés, com un duo compenetrat que no perd el fil de la música. Q moltissim de triomfar". "EL primer intent va ser durant l'època de la Generalitat republicana ... '', afegeix Miquel Lerín, "però va venir la Guerra Civil Espanyola i no es va poder fer", conclou la néta del cantant. El projecte, que en aquella ocasió va voler engegar el doctor Vilardell, gendre de Francesc Viñas, va quedar aturat durant tres dècades. Passat aquest temps, la idea va poder revifar gràcies a la constància dels descendents del tenor i al suport de persones com Esteve Bassols i l'empresari Joan Antoni Pà mies, •· que va ser qui des del primer moment va entendre que el Concurs Viiias havia de ser el concurs del Liceu, i des de llavors així ha estat'', diu Lerín. Aquest lligam amb el Liceu ha facilitat que en la ferradura del teatre hagin ressonat innombrables veus de futures figures de la lírica, de les quals es fa difícil destacar només unes poques . Com a exemp le, podrien servir Vicenç Sardinera, Olga Borodina ... 'Tot sovint llegeixes, a les temporades a gueiTa civil i la postguena van fer que la voluntat de Francesc Viñas no es pogués complir fins a l'any 1963, quan ja n'havien passat trenta de la seva mort. Maria Vilardell recorda: "EL L meu avi va expressar la voluntat que es fes un concurs amb el seu nom, ja que a ell/i havia costat Una imatge característica de Francesc Vi11ns C:leua ObraztsorJa, guanyadora ftmenina del ConCJITS de 1970 7 •••§•·••m• del Liceu, currículums d'artistes que van sortir del concur s". explica Lerín. "Nosaltres mateixo s no ens en recordem!", apunta Maria Vilardell, just abans que el seu fill amplil· la llista de premiats que ara són il·lustres: "Hi ha gent que està fent carrera interna cional i va començar amb una borsa d'estudis del Concurs Viñas, com la María Bayo. " esprés de quarant a edicions, Miquel Lerín assegura que "l'espe rit del Concurs és el maavui hi ha més conque i tot teix, hi ha més oporperquè ó, tractaci progra men ~ teatres tunitat s, els més con- ~ ha hi també I més". molt ViMaria a per que Vícenç Sardinero, guanyador masculí cursos, cosa del Concurs de l'any 1965 més dir vol banda, "d'una lardell, tenir cal també però oportunitats, pertori arn b què els cantant s es retirades", d'acord amb l'enumeen compte que potser l'un fa mal ten al Concur s també re· Miquel presen de àtica ració esquem a l'altre". A més, "també hi ha el rnàtica. "S'equivo· simptoitat. sulta oportun bona una Lerín, ja és perill que els cantan ts acabin l'hora d'escollir a és sempre "Això quen explica: ll Maria Vilarde anant de concurs en concurs", setaxativament resol ri", ts reperto cantan el als per ant molt import gons el seu fill En això, però, el es mostra això i tot que conéta, la podran potser joves, perquè Concur s Viñas marca la diferèncantar el "Volen nsiva: si però compre petits, papers mençar amb cia: "Els cantants, quan decideio el que , il·Lusió més fa anar els que poden en els van bé, sempre xen presentar-se al Viñas, sempre Vo· efecte. més farà que pensen nts." importa més donant de s~ho miren amb un respect e esbell i llargues ben obres cantar Ien aquests Durant pecial, perquè saben difícils!'' anys, també han iiiiiiiiiiij~ iiiiiiiiiiiiiiii iiiiiiiiiiiiiiii Jriiiiiiiiiiiiii que és una prova Com a aspecte positiu , Maria canels canviat molt seriosa ", ll destaca que "musicalVilarde prees que tants afirma ell. EL PREST IGI molt ben preparats. estan ment Conal senten "La idea -conDEL CONC URS errades, es per· tenien anys 40 alguns Fa en I curs. tinua el besnét del no passa". Se· ara això i , Ma... tant dien s aspecte IMPO SA RESPE CTE tenor- és buscar els can tants, "avui, Lerín, com ll gons Vilarde ria el cantan t comALS PART ICIts en as· prepara ben més Lerín estan Miquel plet, que era S. llengües, PANT les o l'escènic a com pectes eixen coincid també la idea de tècnica la de qüestió la en han que però r afirma Francesc Viñas, fallen". potser cant, del Ella bàsica pitjor. a anat basada en el Conjoves "volen aquests que pensa capaç sigui Que . Ginebra de curs algrat tot, la xifra de guanyar de seguida molts diners, d'afrontar repertoris d'oratori, lied particip ants, que se Perden prou. n i potser no estudie i òpera. Per això procurem formar que supera pràcticament ra conside EU ia". la paciènc un jurat divers." La seva mare recada edició, indi· en pitjor, sigui això fa que la tècnica coneix que u és difícil que un canal és, si més potenci el ia; que ca paciènc prou perquè "no es té tant ho pugui cantar tot bé, però doncs, el Així able. respect Cone". no, l'alumn ni el professor ni s'ha d'intentar". u Per això donem uns cow· amb final al esarriba ja duo que seqüència: "Es pensen els premis d'especialitats", acaba per als alegres prou sepassos estan", ho tan preparats, i no Lerín, i també recorda les beques I amb veus. belles les de però, amants culpa, La gons Vilarde ll. d'estud is: "Són una oportun itat càrrec a coda ada inesper gent, una més entre queda repartid a per a la gent més jove, perquè es de Miquel Lerín, entonad a quan amb les paraule s del d'acord a com t forman ar continu pugui di"Els ja ens hem acomia dat de la seva Viñas. c besnét de Frances cantan t." o stra, mare i baixem en l'ascen sor de d'orque o rectors d'escena, De fet, pujar damun t un esceels són la finca de l'Eixam ple on viu: agents, dels teatres, o els nari davant de "directors de teatir"Si no fos per ella, tot això no d'adver primers que haurien tres, especialistes en aspectes com a pogut fer." redel ó s'hauri L'elecci los, i no és així." ellied, i també figures de l'òpera D M 8 40è aniversari del Concurs Internacional de Cant Francesc Viñas Els premiats confirmen una trajectòria de prestigi internacional ; es re· VO· 1/1ir eni ·tra i el ~ue Vo· ben uia ~al· ats. oer· Se· nis, ~~ zico 3 de f se 1ent ndi· pés ;, el om· als :unb rrec ¡uan 3eva r de viu: ) no UNA LLARGA TRAJECTÒRIA HA CONSOLIDAT EL PRESTIGI, o' ÀMBIT INTERNACIONAL, QUE ENVOLTA EL CONCURS VIÑAS. DES DE L'INICI, EL 1963, I ANY RERE ANY AQUEST PREMI INSTITUÏT EN MEMÒRIA DEL CÈLEBRE TENOR FRANCESC VIÑAS S'HA CONVERTIT EN UNA POSSIBILITAT DE DIFUSIÓ PER A MOLTS CANTANTS QUE DES DE L'ANONIMAT HAN TREBALLAT PER DEMOSTRAR EL SEU TALENT, I TROBAR UNA PETITA ESCLETXA PER ON SUPERAR EL MUR QUE RECLOU L'ÀMBIT PROFESSIONAL. AMB MOTIU DE LA XL EDICIÓ DEL CONCURS INTERNACIONAL FRANCESC VIÑAS QUE TINDRÀ LLOC DEL DIA 8 DE GENER AL DIA 191 ENS APROPEM AL CERTAMEN DES D'UNA PERSPECTIVA ENRIQUIDORA: LA o'ALGUNS DELS SEUS PROTAGONISTES. U n denominador comú els identifica, la passió per la música, de la qual han fet la seva vida. Tots ells van decidir en el seu moment marcar-se un repte i sotmett·e's a la pressió que es deriva del fet de ser jutjats. Però alhora, tots ells han viscut una evolució ascendent en la seva catTera operística. Guanyador el 1972 en el Concurs Francesc Viñas del premi al millor intèrpret de música espanyola, el tenor Dalmau Gonzalez va deixar el metro el 1978 per anar a Nova York. "El Viíias és un dels concur- sos més importants del món. És Ull referent en l'àmbit internacional". opina Dalmau Gonzalez, que va obterúr el premi quan tot just començava la seva carrera professional. "Guanyar el premi va ser el de- tonant que em va animar a continuar. Només feia dos anys que havia iniciat els estudis de cant i vaig concursar amb professionals! El motiu pel qual em vaig presentar? La inconsciència!", diu somrient. Amb una mateixa fita, donar el millor de si mateix, Josep Ruiz va ser guanyador de la borsa d'estudis Tea tro Massimo de Palermo durant la mateixa edició del Viñas. ''Tre- ballava, cantava al Liceu i alhora em preparava per al concurs. Anava tan cansat que el dia de la final, deu minuts abans de sortir a escena, em vaig quedar adormit." Nascuda a Montevideo, on es va iniciar en el món de la música, Raquel Pierotti va deixar la seva ciutat natal als 25 anys per donar-se a conèixer a la Ciutat Comtal. Va guanyar el segon premi l'any 1980. "En aquell moment podríem dir que Barcelona era la capital musical espanyola. ·· Afirma Pierotti, que a més a més del seu país va deixar enrere els estudis universitaris. "No tenia la intenció de dedicar-me a la música. De fet, vaig començar medicina. Però el cant va anar adquirint importància paraf.le/ament a la carrera fins que va arribar el moment en què vaig adonar-me que la música era el més important per a mi", diu la soprano. ''El Viñas va ser el meu primer gran premi. Una experiència molt interessant, perquè un concurs és una forma de comparar-se amb altra gent. Una bona manera de conèixer el nivell en què un es troba en l'aspecte vo- 9 i cal i interpretatiu. I evidentment, en el meu cas va ser una via per donar-me a conèixer", afegeix. "En l'etapa d'un estudiant hi ha un moment en què un s'ha de mesurar, saber on es troba tot comparant-se amb altres. D'altra banda, va ser una mena d'incentiu per treballar, plantejar-me un objectiu, preparar un programa i intensificar el ritme de treball", diu Joan Ca bero, guardonat amb el Yiñas al millor intèrpret de Schubert el1988. Fill de músics, Cabero va estudiar a Barcelona i posteriorment a Alemanya. "El pla d'estudis era més ampli que el que s'oferia als consenlatoris espanyols. A més a més, es tracta d'una cultura diferent, en Carles Cosias la qualla música es converteix en un element més de la vida dels inlatiu. Els concursos són difícils i en alguns casos el fet de ser comparat dividus", opina el tenor. Amb tres premis l'any 1998 -seamb altres persones en wzmoment i en una intervenció puntual pot gon premi, premi especial al millor resultar injust". intèrpret de Donizetti i premi al Malgrat la tensió, el treball eximillor cantant espanyol-, el tenor git i la possibilitat de fracàs, es tracCarles Cosías considera que el Viñas ha estat una experiència pota d'un repte que pot fonamentar sitiva dins la seva carrera. ''És un un camf iniciàtic cap a un ampli hoconcurs amb molt ritzó de possibilitats. "Com a de prestigi, de de molta qualitat, al conseqüència A CORD EN ELS qual es presenta la meva interBENEFICIS DE PARvenció al Viñas, gent amb molt de 1980, la sol'any nivell. Em vaig TICIPAR EN EL cietat Polimnia al presentar CONCURS . em va convidar a Viñas amb 21 participar en anys. Em sentia motivat perquè hauna gala que van via guanyat anteriorment el primer celebrar en commemoració del desè aniversari. Vaig tenir l'oportunitat premi Manuel Ausensi -d'àmbit nade cantar al Palau de la Música cional- i f'Operafia -concurs que amb grans figures de la lírica, com presideix Ptacido Domingo." Montserrat Caballé, Josep Carreras i Joan Pons. Va ser una experiènI ressò d'un premi legitimat cia molt positiva per a la meva carinternacionalment pot ser rera. És més, entre els assistents hi el detonant o la plataforma havia el director del Teatre de Beque condueixi un cantant lles Arts de Mèxic, que em va concap a l'èxit i el reconeixement. Però: vidar a cantar al seu país. Va ser, ¿guanyar o no un premi és un facper dir-ho d'alguna manera, l'inici tor determinant? ¿Es tracta d'una del desenvolupament ascendent de demostració de talent? "Obtenir un la meva vida professional~, explipremi no és un passaport absolut", ca Pierotti. afirma Dalmau Gonzalez. Per la seJoan Cabero recorda el Viñas va banda, el tenor Joan Cabero parcom una porta que l'endinsà al la d'una conjunció de factors. Gran Teatre del Liceu. "Vaig co"Aconseguir Ull premi és una demençar a interpretar algun paper mostració en major o menor grau al Liceu", diu el tenor. "Quan em de diverses virtuts: treball, talent i vaig presentar no sabia ben bé què un bon mestratge. En el meu cas hi feia. Però el Viñas va ser la meva havia les tres variants.., Una perscarta de presentació··, comenta Dalpectiva diferent és la plantejada per mau Gonzalez. u Fins al moment no Pierotti, que considera que "és re- E Joan Cabero se sabia pas que existís. Em van oferir petits papers al Palau i el 1973 vaig debutar al Gran Teatre del Liceu amb Vinatea, una òpera de Matilde Salvador. Cinc anys més tard vaig debutar al Metropolita/I de Nova York amb Don Pasquale. Després... La Scala. Tori, Roma, Parma, Berlín. Madrid. Bilbao, Buenos Aires, Caracas ... " n altre dels elements que cal considerar és el gran ventall de premis especials que s'atorguen anualment. Les diverses borses d'estudis permeten als premiats desenvolupar de manera satisfactòria la seva formació. "Considero que em U van donar un dels millors premis; un a11y d'estudis a Itàlia. A partir d'aquí fa meva trajectòria professional va fer un gran tomb. No hi ha teatre a Espanya on no hagi cantat". aftrma Josep Ruiz. Dalmau Gonzalez també hi fa referència: "Per a mi va ser una gran experiència poder estudiar amb grans mestres d'arreu del món. ·· El nivell dels concursants, conjuntament amb la qualitat dels membres del jurat, han convertit el Viñas en un focus projector de noves figures del panorama musical. El temps ha consolidat aquest certamen i l'ha convertit en un punt neuràlgic en el qual centenars de cantants de procedències diferents conflueixen, tot aspirant a rebre el reconeixement que els permeti complir les seves expectatives professionals. 11 V Cicle Cobla, Cor i Dansa al Palau Salvador Mas, Casablancas i Morera, protagonistes ..P.~!..~.S.. 219 LA PRESÈNCIA DE SALVADOR MAS COM A MÀXIM RESPONSABLE DEL CONCERT DE MÉS ENTITAT, L'ENCÀRREC D'UNA OBRA A BENET CASABLANCAS I LA VERSIÓ DE CONCERT DE La font de l'Albera D'ENRIC MORERA EN UN CONCERT QUE LI ÉS DEDICAT, CONSTITUEIXEN ELEMENTS DESTACATS DE LA PARCEL·LA CONCERTÍSTICA DEL CICLE COBLA, COR I DANSA, QUE ENGUANY ARRIBA A LA CINQUENA EDICIÓ. questa manifestació una vegada més es proposa de situar a l'abast del gran públic les arts convencionalment designades en l'àmbit de la cultura popular en el seu nivell de màxima transcendència i exceJ.Iència. L'esquema és l'habitual en les darreres edicions, amb un recital coral, un altre de baUet i quatre concerts de cobla. Pel que fa a la parcel·la coral, serà a càrrec del Cor Jove de l'Orfeó Català, que dirigeix Conxi ta Garcia; hi oferirà un programa ambiciós, amb dues parts ben diferenciades. La primera dedicada a música catalana medieval i barroca -Brudieu i Cererols-, i una segona part per a la gran música universal -Mendelssohn i Elgar. Hom comptarà amb la col·laboració de les sopranos Anna Feu i Maite Estrada, la violoncel·lista Susanne Spendlin i Josep Buforn, piano i orgue. El ballet serà responsabilitat de l'Esbart joaquim Ruyra, una formació de notable nivell dint1·e d'un concepte tradicional del ballet català, en el qual es basarà el seu programa. Una vegada més la parcel·la concertística ocupa un lloc destacat i d'una rellevància artística especial. La Cobla Sant )ordi-Ciutat de Barcelona novament vertebrarà el cicle amb presència en tres dels quatre concerts. El primer serà amb presència coral, en aquest cas a cura d'un dels cors catalans més rellevants, la Coral Cantiga, i amb un programa coherent i d'un notable interès. El centra la versió de concert de La font de l'Albera, obra lírica de difícil qualificació -petita sarsuela setia la més aproximada. Els autors són un duet de gran pes en la cultura musical i poètica catalana: Enric Morera i el poeta josep Sebastià Pons. josep Prats, el titular de la Cantiga, serà el responsable de la producció, al capdavant d·un equip que, ultra la Cobla Sant jordi, comptarà amb les veus solistes del tenor Àlex Vicens i del baríton Pau Bordas. La part estrictament instrumental es mourà en l'àmbit de la cabdal. La resta de programes seran coberts per autors de gran pes: Ricard Lamote de Grignon, Toldrà, Garreta, Ferret~ Oltra i Montsalvatge. a concentració en un mateix concert de tres grans virtuosos del flabiol - Bernat Castillejo, Pere Rabaseda i Marcel Sa. baté-, amb l'aportació del mestre per defmició de la moderna escola d'aquest instrument, }ordi Leon, també com a solista i a més com a director, atorga un gran atractiu al concert que ha d'apor· tar el gran espectacle per a cobla. Amb ells, la Cobla La Principal de Ja Bisbal. una presència especialment agraïda per als amants del concertisme tradicicr nal de cobla. L A 12 Salvador Mas (esquerra) i Enric Morera, destacada presència Cll la Sa edició del cicle Cobla, Cor i Dansa al Palau coherència, amb obres del mateix Morera i de deixebles seus. El concert de màxim pes musical serà el que dirigirà Salvador Mas, en la seva primera presència al capdavant d'una cobla, la Sant Jordi, formació que s'ha guanyat un prestigi especialment sòlid en el camp del concertisme transcendent. El programa és d'un pes especial i hi destaca l'estrena d'una obra d'encàrrec fet al compositor sabadeUenc Benet Casblancas, fet d'un interès Finalment, hom oferirà un concert de dues cobles, que protagonitzaran la Principal del Llobregat i Ja Cobla Sant Jordi-Ciutat de Barcelona, amb direc· ció del titular d'aquesta darrera, l'es· mentat Jordi Leon. També aquest és un concert espectacular, que serà servil amb obres de gran format instrumcn· tal de Lluís Albert, Marimón, Gil Mcor brado, Solà, Moraleda i Borgunyó, amb un fil conductor: Ja figura de Jacint Ver· daguer. , • MIKROKOSMOS Castells a l'Orfeó ~ran card reta, tteh osos lejo. Sa· :per [Ueg ~ma ¡llUR ¡por· 1\mb sbai. 3per i cio- A ra que ja s'ha acabat la temporada casteUera i que s'ha celebrat el biennal concurs dc Tarragona (amb l'esclatant triomf dels Castellers de Vilafranca) retrobo amb tendresa un vell text çonegut, que ens mostra com han canviat les coses eh aquest món dels castells. Es la Memòria de l'Orfeó Català de l'any 1898, signada pel secretari, F. Viñas i Cusí: "El dia 24 de setem- bre[. ..] tinguérern el gust de convidar una colla de Xiquets de Valls, que casualment passava per la plaça, a fer en el nostre local alguns dels seus atrevits í característics exercicis; i efectivament. en l'espaiós terral d'aquest local, al so de/tabal i de la gralla, aixecaren un castell de cinc pisos i quatre pilars, un espadat de quatre, una torre de cinc pisos, un castell de quatre pujat per sota i tres espadats de quatre, que foren passejats pel terrat entre aplaudiments i aclamacions". L'optimisme vigent es reflecteix en totes les pàgines; i, abans de comentar cadascun dels actes, el cronista es deixa anar amb un paràgraf significatiu: "{... ] la història d'aquest any és per a nosaltres una prova evidentissima que el camí que seguim és bo, que els nostres procediments són encertats. que els nostres fins són nobles, que els nostres ideals són dignes i enlairats, que l'obra que l'Olem realit=ar és meritòria: en u11a paraula, que som fills de l'art. i soldats ben11olguts de la pàtria catalana". Situo l'època i el context: a) l'estatge de l'Orfeó era al Palau Moixó de la plaça de Sant Just; b) el Cor ja havia assolit un èxit clamorós al Concurs de Niça i era format per 205 cantaires; e) l'entitat tenia 770 socis; i d) aquell any l'Orfeó havia cantat amb gran èxit, entre altres llocs, a Igualada, Sitges i el Masnou; i a Barcelona, a l'Ateneu, al Teatre Líric, al Teatre Tívoli i al Gran Teatre del Liceu. L'entitat mantenia relacions cordials amb moltes corporacions; entre altres amb la coral Euterpe. "«Catalunya Nova», <<Asociación Musical de Barcelolla», la «Capella de Manacor>>, I'«Orfeón Pamplonés», l'«Orfeón RepublicOitO» de Reus. el «Cercle Artfsfic de Sant Lluc>>, el cercle de Gràcia «La Granada», el «Centre Català de Sabadell>>, la societat «Egara» de Terrassa, el «Circulo del Liceo», el «Circulo Ecuestre», la «Lliga de Catalunya»; el <<Centre Excursionista de Catalunya>>, !'«Associació Popular Regionalista>>, l'«Ateneo Barcelonés>> i ICI «Lliga Gallega» ens han donat proves d'estimació tan expressives i tan deferents, que l'Orfeó Català queda a elles lligat pels estrets l'inc/es de gratitud; mes a qui la deu en grau més superior i nascuda del fons del cor és al Cos d'adjunts dels jocs Florals que ha honrat al nostre estimat mestre Lluís Mil/et, votant-/o Mantenedor per enguany, d'aqueixa poètica i encisadora festa. Amb aques/nontenament tots nosaltres ens considerem honrats i tots l'agraïm amb tota l'ànima." L'estat financer era "desembarassat i satisfactori". El repertori del Cor era integrat per obres d'Aichinger, Broudieu, Bach, Berlíoz, Clavé. Comella, García Robles, Franck, Gounond, Lassus. Noguera, PaJestrina, Victòria. Vives i Wagner. A la biblioteca "summament concurreguda" hi havia els diaris i revistes següents: "La Tribu ne de St. Gen,ais, La música Religiosa en Espatia, La Guia Musical (de Brussef.les), La Ga=etta Musica/e (de Milà). La Guía Musical (de Barcelona), El Boletín Musical (de València), el Butlletí de la institució Catalana de Música. la llustrución Artística, el Butlletí del Centre Excursionista de Catalunya, la Veu de Montserrat, Lo Pi de las tres branques (de Berga). La Aurora, la Revista Gallega, el Diario de Barcelona, La Renaixensu. La Veu de Catalunya, La Nació Catalana, El Heraldo, L'Atltíntida, i Lo Tea/ro Regional. ¡\-folts d'aquests diaris, butlletins, etc. són ofrenes que, com a testimoni de simpatia a l'Orfeó, ens envien gratuïtament sons editors o alguns socis i que nosaltres agraïm de tot cor." ervit roen· Vl.ent amb •Ver· Avui costa d'entendre que una colla castellera passés "casualmen!'' per la plaça. I tot plegat. al meu parer, té l'aura d'una bona fe i il·lusió intensament viscudes. Aquesta "bona fe" i ''il·lusió'', amb modalitats expressives diverses, s'ha mantingut fins als nostres dics. Potser això explica la vitalitat de l'Orfeó actual. La violinista Elena Mikhaïlova guanya El Pri1ner Palau 2002 E l jurat designat per atorgar el Premi El Primer Palau entre els participants del cicle de joves intèrprets del mateix nom, que es va celebrar al Palau de la Música Catalana durant el mes d'octubre de 2002. estava integrat per Marçal Cervera. Eva Graubin, Ramon Coll, Albert Attenellc, Benet Casablancas, Dalmau Gonzillez i Lluís Millet. Com a veredicte es va acordar, per unanimitat, donar el primer premi. dotat amb 6.000 eut·os, i medalla d'or a Elena Mikha'tlova, violí. Així mateix, el jurat va dis tingir amb tres accèssits i medalla d'argent: }uan Carlos Rodríguez, piano (amb una dotació de 3.000 euros); Joan Marc Pino, percussió (amb una dotació de 1. 500 euros), i Javier Arocena, acordió (amb una dotació de 1. 500 euros); i amb menció honorífica, sense dotació econòmica, i medalla dc bronze: Àlex Vicens, tenor; Pavel Gomziakov, violoncel, i Plamena Mangova, piano. El veredicte i el lliurament de premis va tenir lloc durant el concert de la Festa de la Música, celebrat el 21 de novembre de 2002 al Palau de la Música Catalana. El cicle El Primer Palau és organitzat i patrocinat per la Fundació Orfeó Català-Palau de la Musica Catalana i Mitsubishj Electric. Obertura de l'Espai Liceu spai Liceu és el nou equipament que ofereix el Gran Teatre del Liceu i que inclou una botiga amb llibres, discos, vídeos, DVD, fotografies, programes, cartells i diversos objectes de regal, a més d'una cafeteria i un petit auditori amb capacitat per a 50 persones on es projecta l'audiovisual que inicia les visites al Teatre. L'Espai Liceu és a la planta soterrani del Teatre, amb accés directe des de la Rambla i el carrer de Sant Pau (amb entrada al Teatre des del Foyer els dies de funció). Obre tots els dies de 9,30 h fins a les 20,30 h, i els dies de funció fins al primer entreacte (només per al públic assistent a la funció) . E 1( 7ife{iinia¡ "Ja Caixa~ Fundació BaneSabadel os CREDIT FUn DACIÓ SUISSE 1W nferthUf ~ CAIXA CATALUNYA ty gasN~ural BBVA ~ tD3m • Santnndcr Centr.1l Hispano ~ IIIISGI•- ~tvgues de Borcc:lona #DJii~l~·l·m ~ All!- E~ fecsa endesa ~ació S et ·•· AGFA. .......... ~ADROSA IBER/Al, SIEMENS ml O . . . . Ot~ CCRTV t:rliiD MPG MEDIA PLAJOOliG GIIOUP ~ ~"'"""' ,P./ ca.-....,:.c. VIIVSA Y,;;,.,. e rtve .. Grupo~Planeta CANAL+ r.; ~ ~ o R u o DRAGADOS ~~ ASTW.P~ ' BANC-\DX!\ c:.... . _ .......... C:.O.... I A....... emte ~ l"iMQ81LIA a iA Colonial Gràfiqu esmmm! ~ • BAKE~IOKE:-ZII 11 ACCENTURE • AGROLIMEN ·AGRUPACIÓ MÚTUA - ALMIRALL PROOESFARMA • ALTADIS • ASEPEYO • AUCAT, AUTOPISTES DE CATALUNYA· BAGUÉS • MASRIERA JOIERS BASF ESPAÑOLA - BTV, BARCELONA TELEVISIÓ- CD BEGA · FUNDACIÓN COCA-COLA ESPAIÜ • COPCISA - COTECSA • DAMM • OANONE • DOM PÉRIGNON · MO!rr CHANDON EPSON IBÉRICA • ERCROS · ESPAIS D'OCI - EUROMADI • FCC, CONSTRUCCIÓN • FERRERO IBÉRIOA • FERROVIAL INMOBILIARIA · FlATC, ASSEGURANCES- FRIGO • UNILEVEA FUNDACIÓ PUIG · FUNDACIÓN EPSON IBÉRICA ·GRAFOS· GRAN CASINO DE BARCELONA, GRUP PERALADA · ORUPO URIACH • ORUPO VITA • HYMSA, GRUPO EDITORIAl EDIPRESSE • INDRA • KONSAC • LABORATORIOS INIBSA - MICROSOFT IBÉRICA - MIELE • MITSUBISHI ELECTRIC EUROPE • MUSIN I • PANRICO - PEUOEOT ESP.ANA PHI LIPS IBÉRICA • PORT DE BARCELONA- PRICEWATERHOUSECOOPERS • RECOLETOS, GRUPO EDITORIAL · SARA LEE - SOLVAY IBÉRICA • VISA ESPAÑA són part del Liceu Fundació Cran Teatre del Liceu Generalitat de Catalunya, Ministerío de Educación, Cultura y Deporte, K J;:<ZII IEAS IHDOII ~ ·oRIAl SPAÏIA SPAllA TANGENTS Comença una nova edició del cicle pedagògic Les Escoles al Palau uest 9 de geer de 2003, i ns al 31 de març, comença la dissetena edició del cicle d'audicions per a escolars Les Escoles al Palau, que organitza i patrocina la Fundació Orfeó Català-Palau de la Música i la Fundació "la Caixa" (amb la col·laboracíó de KitKat, Condís, Consorci del Palau de la Música, Departament d'Ensenyament de la Generali tat de Catalunya, Diputació de Barcelona, Ajuntament de Barcelona, i la col-laboració tecnològica de Fundación Telefónica), amb direcció artística d'Eulàlia Antonès. Continuen els deu programes que han configurat les darreres edicions: "En Jan Titella" (P3). pel Centre de Titelles de Lleida, amb text de Joan-Andreu Vallvé i música de Poire Va1Jvé; "La cançó més bonica del món" (P4, PS i lr cicle de Primària), per la Camerata de Cançó Tradicional, basat en un text de Miquel Desclot; "El cistell d'aire va" (P4, P5 i lr cicle de Primària), pels Solistes de la Costa i l'Esbart Sant Cugat, dirigits per Joan Serra; "Trencadis de cançons" (PS i I r cicle de Primària), per la Factoria Mascaró, amb guló de Joan Figueres i Quim Serra i direcció de Joan Serra i Quim Serra; "L'Orquestra es presenta" (2n cicle de Primària), per rOrquestra dc Cambra de Granollers, dirigida per Francesc Guillén; "Tocs de cobla~ (2n cicle de Primària), per la Cobla Sant Jordi-Ciutat de Barcelona, l'Esbart Ciutat Comtal i la Colla Gegantera del Pi, amb presentació de Carles Lobo sobre un guió de Joan Josep Blay; "La volta al món amb 80 instruments·• (3r cicle de Primària), per Percussions de Barcelona i Jordi Vilaprinyó als teclats; "Jazz en viu ... Swing~" (3r cicle de Primària i 1 r cicle de Secundària), pel Taller de Músics Jazz Orquestra, dirigida per Ignasi Terraza; "Els clàssics del segle )OC (2n cicle de Secundària), per l'Orquestra Simfònica del Vallès, dirigida per Alfons Reverté Casas; i "Pop-rock a prop" (2n cicle de Secundària), pel conjunt musical The Pro ps, amb direcció i argument d'Antoni Olaf-Sabater i guió de Carles Lobo. Enguany es presenta, com a novetat, l'edició del disc compacte del programa "Trencadís de cançons", del qual es donarà un exemplar a cada escolar assistent a l'audició, tot sumant-se al ja existent del programa "En Jan Titella" (a1 qual acompanya també un llibre). Com ja és habitual, el cicle es completa amb una sèrie de visites arquitectòniques al Palau de la Música Catalana per a escolars a partir de I O anys, i amb una sèrie de seminaris previs a les audicions dirigits als mestres. Hi és prevista l'assistència d'uns 50.000 escolars provinents de 850 escoles públiques i privades d'arreu de Catalunya. N. ••••••••••• ••••••••• • •••••• • ••••••••• El Festival del Mil·lenni reuní Josep Carreras i Lluís Llach a quarta edició del Festival del Mil-lenni, amb dotze propostes de diferents es tils musicals, va oferir com a proposta estrella el concert conjunt de Josep Carreras i Lluís Llach el passat 29 de desembre de 2002 al Palau Sant Jordi de Burcelona, acompanyats de l'O rquestra Simfònica del Vallès (dirigida per En rique Ricci), el Cor Madrigal i el grup habitual de Lluís Llach. Des del passat l i de desembre de 2002 i fins a aquest 30 de ge ner de 2003, al Palau de la Música, aquest festival ja ha ofert les actuacions següents: The Shirley Wahls Singers (11 de desembre), Georges Moustaki (22 de desembre), l'Orquestra de Cambra Catalana {dirigida per Joan Pà mies) i el Cor Actea, amb El Messies de Handel (27 de desembre), Maria Dolares Pradera {28 de desembre), l'Orquestra Simfònica de Sant Cugat (dirigida per Josep f erré) amb un programa de valsos i polques, i l'estrena del nou espectacle A .J bandas del bailaor Rafael Amargo {30 de desembre). Aquest gener resten les actuacions del grup de Jordi Savall Hespèrion XX, amb Folias & Romanescas, el 7 de gener; Ja portuguesa Dulce Pontes amb Kepa Junke ra i l'A los Qua rtet {de l'Orquestra Simfònica d'Euskad i), e l 9 de gener; el grup de pop a Cllppella Flying Pickets, e l 1O de gener; Armando Manzanero, el 22 de gener; i, fmalment, Ja cantant de gospel Kathy Autrey, el 30 de gener. El preu mitjà de les localitats és de 24,30 euros, amb un total de 35.800 localitats posades a la venda. L Els musicals E ls darrers anys hi ha hagut una feliç tendència en la programació teatral: la de prog¡·amar musicals d'índole diversa. En la seva major part hi ha hagut la voluntat de dur el que estava en cartellera en altres països. o sigui ··estar a l'última". Aixi, hem vist musicals de Sondheim, una reposició de Cabaret -quina interpretació més acurada del duo Nina i Ovidi Montllor!-. una versió catalana dirigida per Coco Comín del Chicago, diverses produccions autòctones, com Maricel o ara el Gaudf. I totes les que m'he deixat al tinter. escrivint a rajaploma. en aquest ràpid repàs de la memòria. No recordo, a pati de l'òpera Porgy and Bess. en canvi, cap musical de Gershwin. Ens hem hagut d'acontentar amb cançons extretes de Giri Crazy, Lady, Be Good, Funny Face i de Shaw Giri. Un voldria retornar als textos de segona intenció, als arguments un punt innocents i a l'exaltació del cantar i el ballar. No sabem si les trames argumentals tindrien entitat en les nostres coordenades, però sí que la qualitat musical està assegurada. És clar que en un pa1s que té el passat recent submergit en l'oblit. hi deuen haver encara altres prioritats. Presentada amb mitjans suficients no hi ha hagut cap més sarsuela catalana que Cançó d'amor i de guerra, en una representació feta al Liceu amb una no gaire afmtunada proposta escènica i La Paula té unes mitges que, amb els auspicis de Maria Aurèlia Capmany, vam poder veure fa uns anys al Paral·lel. Hi ha també. com ja ens hi hem refetit una altra vegada, tot l'intent d'un gènere autòcton, el "teatre líric". Caldria aquí, també. tot un programa revisionista i un espai -ara que n'hi ha tants- que s'oferís a fer temporada del que, en un sentit ampli, en diem musicals. Caldria veure tot el que, en aquests gèneres menors. Granados, Albéniz, Morera, Esteve, Llobct i Pujol, Nicolàs Manent i Pcdrell havien creat. 219 Actuacions del Cor de Noies d e l'Orfeó Català a França I Cor de oies de l'Orfeó Català. una de les dues fonnacions joves d'aquesta entitat, va viatjar a París durant la segona quinzena del mes d'octubre. amb motiu de la tomada d'un intercanvi amb el Choeur de feunes Filles de la Maltrise de Radio France. Durant aquest viatge van oferir-nos dos concerts. El primer va tenir lloc el 20 d'octubre a la població d'Or bais-l' Abbayc i estava integrat per un cicle de música vocal anglesa a cappe/la, en el qual el conjunt català, gràcies a la gentilesa del cor francès que ja tenia emparaulat aquest concert feia temps, va disposar de Ja primera part per interpretar una de les obres del seu repertori, The Ceremony o[Carols de Britten, en versió de piano. D'altra banda, l'actuació de les noies franceses va incloure obres també de Britten, Friday Aftemoons; Holst, Ave Maria, i Nonnan Dello Joio, A jubilant song. A la finalització del concert i gràcies a l'èxit de públic, que premià ambdues actuacions amb forts i calorosos aplaudiments, els cors van cantar conjuntament i fora de programa Nigra sum de Pau Casals, amb Josep Surinyac al piano. El segon concert va ser el 22 d'octubre a I'Église des Blancs Manteaux de París, on el Cor de Noies va interpretar, en una primera part molt cohesionada, obres a cappe/la, com Salve Regina de Kócsar, Peter Piper de Bridge, lai itxoiten de Javicr Busto i El cant dels ocells de Pau Casals; i obres amb acompanyament de piano: AveMaria de Brahms i fragments dc I'Stabat Mat er de Pergolesi i The Ceremony of Caro/s de Brillen. En la segona part, l'actuació conjunta d'ambdós cors interpretant Les Vespres de Haydn va delectar molt gratament els parisencs assistents a l'església, els quals, dempeus i amb forts aplaudiments, van obligar els cors a repetir l'últim número de l'obra, el "Magnificat". Cal destacar que totes dues produccions, com també els assajos, van ser d'un nivell molt alt, atès que la formació francesa és una de les quatre formacions musicals peJmanents de Radio France i, per tant, els seus components reben una fonnació completa com a cantants de cor i hi tenen una dedicació exclusiva. compaginant-ho amb els estudis. Es podria considerar com una Escolania de més llarga durada, ja que les cantaires hi entren de petites i s'hi estan fins que arriben a la universitat. D'altra banda, cal dir que va ser un dels models en què es va fixar l'Orfeó Català. per a Ja creació de l'Escola Coral que vol. fonnar. ja que el conjunt vocal francès té una llarga trajectòrin mu~ical i, a més, el seu director, Toni Ramon, va ser company.d~t:director del Cor de Noies de l'Orfeó Català, Lluís Vilamajó, durant la seva formació a l'Escolania de Montserrat. Per al Cor de Noies aquest intercanvi, que ha tingut lloc durant el seu segon i tercer curs d'existència, no tan sols ha representat el primer viatge a Ew·opa, i que també ha valgut per fer tw·isme, i conèixer i conviure amb famí lies d'una ciutat com París, opinió que ha pennès començar a veure Ics grans possibilitats vocals i musicals del Cor de Noies, tot igualant-se a un cor de gran nivell com és, en aquest cas, el Choeur de jeunes Filles de Radio France, fet que suposa que l'Escola Coral de l'Orfeó Català comença a deixar veure els seus fruits. Berta Herreros i Pérez (Cor de Noies de l'Orfeó Català) E 219 16 Joaquim Hams, premiat per l'Associació Madrilenya de Compositors to~ ~~ x-(b n el marc del JV Festival Internacional de Música Contemporània de Madrid va tenir lloc la proclamació de distincions que atorga aquest ens. Joaquim Homs hi fou distingit amb el premi a la creació musical, i en la justificació s'assenyala: "Al degà dels compositors espanyols, per tota una 11ida dedicada a la creació musical, de la qual són fidel testimoni les obres del seu ampli catàleg." Altres distingits van ser el musicòleg Emilio Casares, el crític Enrique Franco, en les seves parcel·les respectives, i en la d'interpretació, José Ramón Encinar. Amb moliu d'aquest esdeveniment es va promoure un concert monogràfic dedicat a obra de Joaquim Hams, en el qual el Grupo Enigma, dirigit per Juan josé Oli· ves, amb la mezzosoprano Montserrat Torruella, van in· terpretar un programa integrat per: Heptandre, Impromptu per a JO, Música per a arpa, flauta, oboè i clarinet, Ocells perduts, El caminant i el mur, Música per a 1 1 a la memòria de joan Prats i Poema: prec de Nadal. E i' t ') 2002 - U•:oHDh·ntllflu..,j ' ~ldli>1!IU!Il"'>~- 1lf"\b•lrl•i Cicle Música i Músics a Catalunya urant els mesos d'octubre i novembre s'ha passejat per sis municipis del pais l'onzè cicle de Música i Músics de Catalunya, que organitza Euroconcert. El nom del cicle és prou clar com per conèi· xer-ne la temàtica. Per raons estrictament de treball, em va tocar viure de prop el concert del pianista Emili Blas· co, que va preparar una audició de música catalana per a piano. Els autors dels quals es van interpretar obres van ser: joan Comellas (1913-2000), Francesc Taverna· Bech (1932), Agustí Delgada (1958), Josep Cercós (1925-1989), joan-Lluís Guzman (1954) i CristòforTal· tabuli (J 888-1964). Totes les hores de recerca i conei· xement dc les obres, totes les hores d'assaig per pre· parar el concert, s'hauran tradu'it en dos concerts pú· blics, un dels quals va tenir cinquanta oients. Aquesta crua i poc afalagadora realitat és la que em va tomar a fer reflexionar sobre la música i els compositors del país. He tornat a donar-hi voltes, sobre Ja raó per què no hi ha una decisió clara, de la majoria d'intèrprets, d'in· corporar als seus recitals, obres de compositors cata· !ans. He provat de trobar l'entrellat per entendre per què aquests autors no es treballen als conservatoris. I com que els professors no hi investiguen, moltes obres i autors catalans d01men el son dels justos i les partí· tures manuscrites estan en un lamentable estat. No em sé avenir que no hi hagi un decidit programa de divul· gació musical català a l'esh·anger. En el cas que m'atre· vcixo a comentar, hi ha tots els elements, només falta obrir la porta. Fins ara, un fet que podria ser ben nor· mal: un bon recital de piano, amb obres d'autors con· temporanis, s'ha traduït en un "succés" inusual i estrany. l... ni per Ja primera raó ha estat objecte de la critica i de les revistes especialitzades; i ni per la segona raó ha sortit a la secció de successos de qualsevol diari. No bi va haver sang, no, la víctima ja fa temps que és al dipò· sit dc cadàvers, tot esperant de ser reconeguda pels seus hereus. D Juli Grandia CICLE DE CONFERÈNCIES 1 AUDICIONS COMENTADES. Organitzat per Cai· xaforum de Ja Fundació "la Caixa" amb el titol "Escoltar el passat: de creació musical i cultura europea (de segle xu al xxr, a càrrec de José Enrique Ruiz-Domènec. Vuit sessions, del21 de gener al 4 de març, els dimarts, de 19 a 21 h. Per a més informació: Servei d'Informació de la Fundació "la Caixa". Tel.: 902.22.30.40 (de dilluns a divendres, de 10 a 20 h). lnternet: www.fundacio.lacajxa.es A/e: info.fundacio@locaixo.es i musica.fundacio@lacaixa.es. res, •ec· ure ms, )liin1m· )è i :ica rec >aS· de Eu- 1èiem lasper tres nacós fal- 1ei- >re- pú· :sta 1r a aís. no tre- ~lta lOf· on· 3ny. ::a i ha )hi ~ .dis XV CURS INTERNACIONAL DE MÚSICA DE BENIDORM. Del 23 de febrer al 2 de març, serà impartit per: Benoit Fromanger. nauta: Yehuda Gilad, clarinet; Claude Dc· !angle. saxòfon; Eric Aubier, trompeta; Branimir Slokar, trombó: Joaquín Palomares, violí i música dc cambra: Salvador Chulia. hannonia i fonaments de composició: Rafael García, tècnica Alexander; i M. José Martínez. iniciació al llenguatge del jazz. S'hi pot participar com a alumne actiu o oient. També hi tindrà lloc el V Concurs Internacional de Música de Benidonn (modali tats: saxòfon, trompeta i clarinet). en el qual poden participar els aJumnes que ho vulguin. La data límit d'inscripció al curs és el dia 31 de gener de 2003. Mós informació: Regidoria dc Cultura de l'Ajuntament de Benidorm. La Biga, 3 Casa del Fester. 03500 Benidonn. Fax: 96.680. 15.0 I. VI PREMI DE COMPOSICIÓ MUSICAL "VIRGEN DE LA ALMUDENA" . Con· vocat per Unióo Fenosa i i'Ajuntament de Madrid, hi poden participar tots els compositors espanyols amb obres originals d'una durada mínima de 15 minuts i màxima de 25 minuts, i referides en el tema o el títol a la Vil/a de Madrid. La fom1ació orquestral és lliure, sense instrument solista ni veu. S'atorgarà un premi de 9.000 curos. La data límit de presentació d'obres és el dia 1 de març de 2003. Més informació: Direcció de Comunicació d' Unión Fenosa. Av. San Luis, 77. 28033 Madrid. XVI PREML D'lNVESTlGAClÓ MUSICAL EMILI PUJOL. Convocat per la Fundació Pública Institut d'Estudis llerdencs de la Diputació de Lleida, hi poden concótTer treballs sobre qualsevol tema de musicologia històrica relacionat amb la producció i el consum musical dels Països Catalans des dels orígens fins a l'actualitat. S'atorgarà un pre· mi de 4.500 euros. El jurat serà format per Romà Escalas, Francesc Bonastre, Jorge de Pcrsia, Armando Marrosu. Màrius Bernadó i Narcís Saladrigues. La data límit de lliurament de tTeballs és el dia 21 de març de 2003. Per a més infonnució sobre les bascs: Institut d'Estudis llerdcncs. Servei dc Difusió Interior. Pl. Catedral, s/n. 25002 Lleida. Tel.: 973.27 .15.00. Fax: 973.27.45.38. A/ e: difuint@diputacio lleida.es. lnternet: www.fpiei.es. XXIV CONCURS JOAN MASSIÀ 2003. Enguany dedicat a la modalitat de violí i convocat per l'Associació d'Amics i Deixebles de Joanl\fassià i Maria CarboneU, hi poden participar eb violinistes amb un màxim de 30 anys d'edat en el moment de la inscripció. El concurs tindrà lloc els dies 24 i 25 d' abril de 2003 o l'Ateneu Barcelooè~. S'atorgaran tres premis: de 1.500, 600 i 240 euros, i un premi juvenil de 150 euros al millor intèrpret menor de 20 anys. El jurat serà formal per Marçal Cervera, Montserrat Cervera, Gerard Clnret, Gonçnl Comcllas, Eva Graubin, Agustín León Ara i Salvador Pueyo. La data límit d'inscripció és el dia 18 d' abril de 2003 (es pot fer per correu electrònic: romeraroea@bsab.com). Més informació i obres que cal preparar: www.joanmassia.com. La música catalana arriba a les sales de Madrid i València Possibilitar l'entrada de la música catalana en els circuits d'àmbit estatal és el repte plantejat per lo proposta presentada per l'SGAE i el Departament de Cultura de la Gencrnlitat dc Catalunya. ales emblemàtiques de Madrid i València són Ics escollides per donar a conèixer el cicle Músiques des de Catalunya. Divino Aqualung. Chesterfield Café, a Madrid, i Roxy Club i Loco Mateo, a València, han estat els focus potencials del programa promogut per l'SGAE i la Generalitat de Catalunya. Tretze estils diferenciats i un tret comú, la procedència, han estat durant el mes de desembre els protagonistes d'una iniciativa que té com a objectiu obrir nous horitzons i "potenciar les produccions catalanes en escenaris on els grups d'aquí tenen dificultats per actuar", diu Ramon Muntaner, delegat a Catalunya dc la Societat General d'Autors i Editors. El públic madrileny va acollir -el dia IOde desembre- Dusminguct, Dr. Calypso i La Carrau, mentre que Lax'n Busto, Gerard Quintana, Paul Fuster i Sa po van ser els protagonistes el dia li de desembre al Chesterficld Café. D'altra banda. a València, Els Pets, Lovc of Lesbian i Aquitamxé van donar a conèixer el seu repertori al Roxy Club. I van ser Wagner Pa i Brazuca Matraca, Roger Mas & Les Flors i Sara Flores els qui van concloure el cicle, el dia 13 de desembre, a la sala Loco Mateo. "La presència de la música en aquestes capitals no està normalitzada com ho hau- S ria d"estar. Per això hem optat per aquesta via, per introduir els grups catalarzs a Espanya'', diu Vicenç Llorca, director general dc Promoció Cultural, que apunta que "no hi ha res tancat", tot fent referència a una possible continuïtat del projecte. L'equilibri entre grups consolidats i noves propostes és una dc les característiques que han marcat aquesta acció de promoció que possibilita l'arribada dc la música catalana a amplis públics. Però la intenció és anar més enllà. Es tracta d'una carta de presentació dirigida a professiona.ls -programadors, productors...- , que configuren la indústria musical en l'àmbit estatal. lzaskum Argemí Premi de música Ciutat de Manresa PIANO I MÚSICA DE CAMBRA del 14 al 16 de febrer de 2003 PIANO: Categoria A: Fins o 25 anys Categoria 8: Fins o 14 anys MÚSICA DE CAMBRA: Categoria A: La mitjana d'edat de tols els components no serà superior o 28 anys Categoria 8: Lo mitjana d'edat de tots els components no serà superior o 20 anys (les edats esmentades s'establiran amb referència ol dia 1 de febrer de 2003} INSCRIPCIONS: Doto límit: 3 de febrer de· 2003 ., Conservatori Municipal de Música de Manresa Carrer Ignasi Balcells, 12- 14 08240 Manresa. Tel.: 938720088 I Fax: 938726629 E-mail: a8038594@centresxac.es www.conservatorl-manreu.org ® Ajw1tament de Manresa 17 • ·. ~-. .......,. .1•+• CRÍTICA L'Orfeó Català dóna relleu a una bona versió d'Elies Palau 100. Tbe Kin¡(s Consort. Orfeó Català. Juanita Lascarro, Jean Rigby, Ja mes Gilchrist, Olaf Biir. Dir.: Robert King. Elies dc Meodelssohn. Palau de la Música Catalana. 25 de novembre de 2002. per LLUÍS TRULLÉN n aquest nou concert de la tem12orada Palau I00 confluien uns aspectes que ja de per si el convertien en un esdeveniment d'una significació especial. Per primer cop I'Orfeo Català cantava acompanyat d'una orquestra que interpreta amb mstruments històrics , com és la prestigiosa formació britànica The King's Consort; i per primera vegada aguest conJUnt an$lès que dirrgeix el carismàtic i prou conegut del públic català com és Robert King, afrontava un dels oratoris més bells del segle XIX com és l'Elies de Mendelssohn. Calia esperar el resultat, però també hi havia altres dos factors que ja feien preveure que la interpretació podria resultar es(>CCtacular. f:n ptimer lloc l'Orfeó Català ha tingut un inici de temporada realment extraordinari -nom6s cal recordar les brillantíssimes recreacions de la Segona de Mahler amb Decker i la E Novena de Beethoven amb Mas, que van tenir lloc a l'Auditori-, i en segon lloc la presència sobre l'escenari d'un conjunt que en el decurs dels més de vmt anys de trajectòria ha comptat les seves actuacions 'l'er èxits absoluts. Una confluencia, doncs, que va resultar plenament reeiXida per afrontar una obra monumental, brillant, colossal i amb una musicalitat romàntica en la qual queda recollida l'essèncra musical del simfonisme de Mendelssohn. La versió plantejada t'er King va resultar emblematica per diversos aspectes. En primer lloc per un Orfeó cohesionat, apassionat, abocat en la recreació dels passatges espectaculars, en la finesa lírica del melodisme de Mendelssohn i en aquella herència barroca en la concepció coral de la qual, com és prou sabut, el compositor alemany va esdevenir un dels màxims defensors durant les primeres dècades del segle XIX. L'oratori, inscrit dins la tradició dels m<~tmis britànics de Handel i del corrent clàssic en- capçalat per La Creació i Les Estacions de Haydn, esdevé un veritable model d'escriptura i d'intenció dramàtica, que va progressant amb el pas de l'obra; i potser sigui aquest l'únic "però'' que es podria objectar a la versió: que en molts moments tendeix a mantenir una constant musical en què l'orquestra no se sumava amb el brillant rol que va desenvolupar el cor en tot moment. Un detall subjectiu i que no va ser causa que la versió hi exposés l'emotivitat, la força mterior, i la sensibilitat que emergeix eo tot moment de la partitura. Si l'orquestra, dehcadíssima en l'obtenció d'una àmplia gamma de colors sonors, 1 l'Orfeó, esplèndid des de la seva primera intervenció, van assolir un paper clau en la versió, no podem oblidar l'extraordinari Olaf Biir en els complexos recitatius i les poderoses àr-ies reservades al baix. Veu equilibrada. majestuosa, d'un color bellíssim, prou conegut per les seves recreacions schubertianes, va convertir-se en protagonista d'una versió en 9.uè Juanita Lascan-o, James Grlchrist i Jean Rigby van resoldre amb perfecta solvència les seves aries i diverses intervencions. Va ser un Elies per guardar en la memòria i que s uposa un nou èxit per a tots els seus intèrprets i, lògicament, un nou tl'iomf en la destacada trajectòria de Palau 100. Concert engrescador Temporada OBC. Magdalena Barrera, arpa. Dir.: Edmon Colomer. Ginastera, Revueltas. Suriñach. L' Auditori. 22 de novembre de 2002. per F.TAVERNA-BECH E l ritme com a motor i el so revestit d'una rica coloració van atorgar una nota certament vitalista al concert. Tanmateix, també és cert que en l'èxit de l'audició hi va intervenir decisivament la direcció d'Edmon Colomer, com també l'admirable i eficaç coJ.laboració dels professors dc la nostra OBC. Veritablement, després d'un llarg treball amb els seus anteriors titulars (breument: musit:alil~:~t amb F.P. Decker i nervi vist uosíst ic amb L. Foster), el nivell que ba assolit l'orquestra barcelonina és de gran dignitat i capacitat per afrontar amb plausibles resultats obres de gran complexitat. Aquest era el cas del bell i personalíssim Concerto per corde, op. 33 (1966) d' Alberto Ginastera, en què els solistes de l'Orquestra van mostrar les exceJ.Iències de la seva tècnica i Edmon Colomer va vitalitzar i dinamitzar el discurs amb aguts contrastos de color. Tot seguit. amb veritable entusiasme del conjunt simfònic, Colomer va oferirnos una lectura extravertida. enervadora en ritmicitat i revestida d'un profund accent ancestral del poema Sensemaya de Silvestre Revueltas. Ja en la segona part, l'arpista Magdalena Barrera va interpretar amb poèlic lirisme i suggestives matisacions del so, l'interessant Concert per a arpa i orquestra (1977) de Carles Suriñach ( 19 J51997), que gràcies al subtil treball de Magdalena Banera i la calibrada labor del director vam poder valorar en la seva significació i lamentar, Magda/eua Barrera alhora, l'injust oblit d'aquest compositor català que assolí un cert prestigi als EUA. Amb La noc/re de los mayas de Silvestre Revueltas, un fris grandiós i heterogeni de recerques sonores i formals, Etlmon Colomer va mostrar la seva alta categoria com a director, ja que malgrat les fonnulacions que per ritme i tensió poden convcrtir-se en inevitables temptacions per acontentar-se en efectes grandiloqüents i aparatosos, va saber controlar la progressió creixent de dis- curs per desembocar en un final sense estridències distorsionadores i equilibrar dins d'un fortíssim la transparència orquestral perquè es captés amb tota claredat el joc polifònic, com també la pulsació de la frase. Ben ce rt, amb una conducció menys clarivident que la d'Edmon Colomer, la partítura -un magnífic arranjament d'Yves Limantours'hauria pogut quedar en un episodi sorollós i caòtic, segurament impactant i tanmateix d'absoluta buidor. 19 4WWQ•·•~wwm•• C RÍTI C A Don Giovann i o la megalomania dramatúrgica Don Giovanni de Wolfgang A. Mozart. llibret de Lorenzo Da Ponte. Wojciek Drabowicz. Anato- lij Kotxerga, Regina Schorg. Marcel Reijans. Véronique Gens. Kwangchul Youo. Felipe Bou. Marisa Marlins. Cor de Cambra del Palau de la Música Catalana. Orquestra Simfònica de l' Acadèmia del Gran Teatre del Liceu. Direcció escènica: Cali.·d o Bieito. Direcció musical: Bertrand de Billy. Producció: G ran Teatre del Liceu, English National Opera, Staatsoper de H annover. Gran Teatre del Liceu. 30 de novembre de 2002. per J. COMELLA~ m sembla que cap lector més o menys regular de les meves critiques operístiques em podrà titllar de no ser més aviat procliu al corrent de renovació dramatúrgica que viu el gènere. Ben al contrari. A partir d'aquí, em manifesto convençudament disconrorme. en aquest cas, amb la proposta que n'ha fet el seu responsable, Calixto Bieito. I ho raig basant-mc en arguments que en molts casos, en ser manllevats, m'alliberen novament de prejudicis, i perquè, no cal dir-ho, els considero d'una absoluta solvència i adequació. El musicòleg Paul Henry Lang escriu en el seu esplèndid llibre, La experiencia de la ópera, i respecte, justament, dc Don Giovanni: "Els directors d'escena han d'emprar tota mena de recursos per protegir el fluir de la música de Mozart en el transcurs de dos llargs actes i freqüents canvis d'escena que a vegades malmeten la unitat de l'obra. Necessiten facilitar al públic la comprensió immediata de cada situació i fa reorientació corresponent davant el canvi de motivació dels números musicals.» Es tTacta d'una mena de beceroles de la dramatúrgia operística que l'assagista recorda perquè en una obra de les característiques d'aquesta esdevé exigència acusada. Doncs bé, més o menys aquí s'ha actuat en el sentit contrari. O sigui en el de la dispersió del discurs musical, esdevingut només mer pretext per a la concreció d'un altre discurs, que no és el pi'Oposat per Da Pon te í Mozart. O que· n'és molt distant. El problema no rau en el plantejament immediat: referenciar en un tipus actual aquest Don Joan tan capaç de traspassar de manera natural la contingència històlica; ben altrament, em sembla una idea suggestiva i en principi molt vàlida. El problema rau en el fet que fms i tot fa la impressió que aquest nou plantejament és també pretext. D'aquesta manera, l'objectiu es desplaça de la història, de l'ar- E 20 gument i dels personatges i la seva evolució i idiosincràsia a l'exercici estètic en si mateix. I aleshores, això ja no es dramatúrgia sinó megalomania dramatúrgies. És el simple ego, d'altra part ingenu, primari, unidireccional, matusser, imitatiu i fet d'evidències; no de suggestions. Tot hi és maniqueu, només val el blanc i el negre. I, per tot plegat, essencialment absent de capacitat transgressora. I aquesta és una altra limitació, no sé si la darrera, de la proposta. De fet, és la limitació nuclear. Tot art gran, o simplement tot art, és polisèmia, capacitat d'obtir el ventall de lectures, de suggerir; és ambivalència dintre d'una unitat; és quelcom que eixampla i obre horitzons; és detall, subtilesa i insinuació; és matís i és suggestió; és pregunta i no afirmació. Tot el contrari, o gairebé, del que apareix aquí. I a més, amb el recurs a una iconografia gastada, no gens original, tenyida de referents cinematogràfics rrcssadíssims, de ralsa postmodernitat tòpica. Com a imatge, deixeu-me ser evident també, per una vegada, potser no seria balder sospitar que aquest muntatge ha estat patrocinat per Cremalleres Ics o per Velcros Igrega (per la quantitat de vegades que s'hi empren les o els corresponents dels pantalons); o per Quètxup Zeta (per com nueix la sang arreu). Com veieu, molt original. Pel que fa a la interpretació, hom ha de destacar l'esforç titànic dels cantants i del Cor de Cambra del Palau per assumir amb una convicció admirable la proposta; per servir-ne coherència amb una energia i professionalitats excepcionals. l en aquest context, se'm fa més fàcil valorar els seus mèrits actorals que els vocals, aquests molt menys exposats a l'evidència que aquells. En tot cas, sobretot barretada per al Leporello del coreà Kwangchul Youn, una veu poderosa i d'una alta qualitat, que va emergir per da- munt d'un con¡' unt digne pero no excepcions , amb Wojciel Drabowicz com un Don Giovanni molt exactamentidenti· ricat amb la proposta dra. matúrgica, però alhora escà1 d'autoritat vocalment. Crec que el debut al Liceu en paper important d'una can. tant com l'argentina Marisa Martins, en gran part forma· da a casa nostra, mereix una atenció especial. Tots sabem que es tracta d'una cantant que excel·leix sobretot per l'ex. quisidesa, elegància i musicalitat del seu cant. És més por· cellana cambrística que no torrent energètic desbordat. En aquest sentit, va haver de fer front al contrast entre una par· titura que l'afavoria i una producció que no hi col·laborava. Això, sobretot en el tràngol d'un debut, no havia de resul· tar-li còmode. I tanmateix, tant en la part actora! com en la cantable, va saber sobreposar· se amb gratificant suficiència als elements i ha acrescut l'a· posta que fem tots pel seu fa. laguer futur. L'aplec de joves instrumen· tistes reunits en aquesta ini· ciativa anomenada Acadèmia del Gran Teatre del Liceu va oferir resultats reconrortants dintTe d'una inevitable discre· ció objectiva -no es podia de· manar en una obra tan com· plexa com aquesta. La clau de la qüestió és el programa o !J línia d'actuació que es derivi d'aquest primer pas. Que podria ser molt interessant. Entre l'esperan ça i l'espectacle Temporada OBC. Àngel Guinovart, piano. Dir.: Ernest Martí· nez-lzquierdo. Lindberg, Ravel, Gerhard, Ginastera. L'Auditori. 9 de novembre de 2002. _per F.T.-B. L ' expectació que suscitava el debut d'Ernest Martínez lzquierdo va conferir un ambient especial al vuitè programa de l'actual temporada, que es presentava com unes visions contemporànies de la festa popular. Ben cert, els auguris no podien ésser millors, ni tampoc la brillantor orquestral desmereixia el to festiu del concert. Amb tot i reconeixent que el factor espectacle no hi va faltar i que l'orquestra va brillar en la tònica que darrerament ens té acostumats, les versions escoltades van respirar un cert efectisme, com també una mena de tensió nerviosa que dificultava l'expressió càlida i imaginativa del discurs. Poca cosa podem dir de la partitura Feria de Lindberg. si no és l'enfarfegament de la seva instrumentació apa· ratosa, amb un metall eixor· dador q ue condemnava la corda a un estrany anonimat sonor. El suggerent i imagi· natiu Concert per a piano de Ravel es va desplegar sense ensurts i amb notable cor· recció, amb una execució d'Albert Guinovart amb una certa impersonalitat de. In difícil particel·la pianísnca per fer lluir el mccanism~ .. La segona part es va 1nt· ciar amb la lectura, correc· tament puntuada, d'Aiegrias dc Gerhard i va finalitzar amb l'espectacularitat ritmi· ca i orquestral, no exempta d'aures stravinskyanes, del ballet Estancia de Ginastel'll que l'orquestra i director ~~ resoldre amb una cotTecciO eficaç. ..••w•·•••m•+ CRÍTIC pero Entre Wagner i l'aura de Pedrell 1jciek Giolenti. dra. ~càs jceu I car¡. arisa nua. Concerts Simfònics al Palau. Orquestra Simfònica del Vallès. Monique Simon, mezzosoprano. Dir.: Uwe Mnnd. Wagner, Toldrà, Gerhard, Liszt. Palau de la Música Catalana. 16 de novembre de 2002. ; una 1bem 1tant ·l'ex· .s ica. por· J IOr· l. En e fer par· prorava. rgol esul· tant m la ~sar· incia t l'a- u fa. ~~· Ini· ~mia ~va ants ¡cre· 1 de· om· u de o ia per F.T.-B. en cert. les genialitats creatives de Liszt van assolir la seva desclosa en la música de Wagner, i aquesta, arran de la difusió a Catalunya, va influenciar els compositors catalans coetanis de la Renaixença. Entre ells, naturalment, Pedrell, que va ésser precisament el mestre de Robert Gerhard, el qual, per la seva banda, era gairebé coetani d'Eduard Toldrà. Ambdós militaven en el grup dels compositors independents catalans (M. Blancafort, R. Gerhard, ). Gibcrt Camins, A. Grau, R. Lamote de Grignon, F. Mompou, B. Samper i E. Toldrà). Fins a cert punt, aquest constituïa el fil del programa que, d'alguna manera, es tractava d'explicar per mitjà d'un article de Lluís Mi llet tot B glossant la figura de PedreiJ. Resumint i acceptant perlícita l'absència de PedreU i Millet, és cert, hi ha un camí que annexiona la fantasia dels Preludis de Liszt amb el sensualisme de l'Obertura i les Cançons de lVesendonck de Wagner i que porta al folklore urbà de La filla del marxant dc Toldrà, com també a la rutilància orquestral de Gerhard amb els seus arranjaments de cants populars catalans extrets del Cancionera de Pedrell. I va ésser un plaer escoltar aquest seguit d'obres en unes acurades lectures q ue Uwe Mund dirigí a l'Orquestra Simfònica del VaUès. Veritablement, entre director i orquestra es produí una emocionada comunicació en la qual brillà especialment el cant subtil i matisat de la mezzo Monique Simon. Una singular formació de cambra Cicle Joves & Clàssica. En Clau de Trio: Anna Cabré, Anna Ló· pez i Adriana Moliner, flautes travesseres. Haydn, Kuhlau, Castérède, Devicnne. Orfeó Gracienc. 30 de novembre de 2002. per JORDI SALAZAR ROY _ n dels principals atractius de la música dc cambra ra· dica, sens dubte, en el diàleg que s'estableix ent~ un reduït grup d'instruments, que. generalment, posseeixen registres i cnracterístiques contrastants. El conjunt En Clau de Trio, format per les joves nautistcs Anna Cabré. Anna López i Adriona Moliner, representa una singular formació cambríslica en la qual es traeix, d'alguna mnnera, el principi que acabem d'exposar. Ei fet que el grup estigui format per tres instruments idèntics redueix dràsticament, al nostre entendre. les possibilitats expres- U sives que haurien de ser inherents a qualsevol agrupació d'aquest tipus. Tot i això, el concert que En Clau de Trio va oferir en la present temporada del cicle Joves & Clàssica va resultar, en termes globals, força satisfactori, malgrat que en alguns moments es va caure en una certa monotonia tímbrica. El recital es va iniciar amb el Trio núm. 1 de Franz Joseph Haydn (1732-1809), una obra escrita en principi per a violí, violoncel i clavicèmbal, que van interpretar en un arranjament en el qual molts dels trets de la partitura original van quedar A Una petita joia barroca VIII Festival d'Òpera de Buwca de Barcelona. li geloso schernito. atribuït a Pergolesi. Compan)ia La Trartoria Lírica. Teatre Mali c. 20 de novembre de 2002. per J.S.R. Ai vui dia, assistir a la representació d'un interlle;:zo (òpera breu que durant els segles XVI I i xvttt s 'interpretava en els entreactes dc drames musicals més extensos) és quelcom difícil si no és en el marc d'un esdeveniment com el Festival d'Òpera de Butxaca de Barcelona. destinat a recuperar petites joies del repertori líric, sovint oblidades, com és la que ens ocupa. 11 geloso schernito, atribuït a Giovanni B. Pergolesi (tol i que avui dia pren força la teoria que l'autor fou Chiarini), tracta d'un dels temes recurrents dc l'òpera bufa italiana del període clàssic: un marit gelós, Masacco. intenta posar a prova la fidelitat de la seva esposa Dorina, tot adquirint l'aparença d'un pretendent imaginari que vol seduir-la. A partir d'aquests plantejaments. la recentment creada companyia d'òpera La Trattoria Lírica, amb direcció musical d'Elisenda Carrasco i escènica de Marc Rosich i Albert 1bla, va oferir una atractiva representació de l'intermezzo, que va estar protagonitzat per tres joves artistes catalans: la soprano Neus Calaf, el baríton Toni Marsol i l'actor jordi Andújar. Els dos intèrprets principals van demostrar, des de bon prin· cípi, una gran O<.!xibilitat vocal, tol adaptant-se als requerípràcticament anul·lats. D'aquesta manera, la interpretació, tot i que d'una impecable correcció tècnica, va estar regida per una excessiva unifonnitat. com a con· seqüència de lo igualtat de tessitura de les veus. Més interessant, però. fou l'audició del Gran Trio en Si menor del danès Friedrich Kuhlau ( 1786-1832), ja que el caràcter pràcticament inèdit de l'obra, que representa en si mateix un important aHicient, es va veure reforçat per una lectura de gran vi· vacitat i molt matisada a cilrrec del grup. Obria la segona part del concert F/utes en vacance, obra del compositor francès dels nostres dies jacques Costérède ( 1926). La peça, d'una escriptura força convencional malgrat la contemporaneïtat, i amb una imponant influència tant del jazz com d'alguns autors de l'anomenat Grup dels Sis -especialment de Francis Poul...>nc i de Darius Milhaud-, va ser objecte d'una interpretació ments dels diferents moments dramàtics de l'obra. especialment als instants de reflexió dc Ics àries, de caràcter pseudotràgic; i a l'agilit"Bl dels duetli, més còmics i desenfadats. La parella va saber tractar amb gran solvència tots aquests elements, i va demostrar una compenetració important, que sovint és dificil d'aconseguir en l'ilmbit líric. La interpretació vocal, secundada per un acompanyament pianístic més avial modest, es va veure complementada per una actuació teatral molt acordada amb les exigències de l'òpera. a voltes d'un dramatisme fmgidament exagerat, especialment en els moments en què algun dels protagonistes havia de canviar dc registre intencionadament. Jordi Andújar, d'altra banda, va ser l'encarregat de fer de mitjancer entre els protagonistes de l'òpera i el públic, tot informant puntualment, entre els diversos números, del desenvolupament de la trama argumental, i afegint-hi comentaris irònics que ajudaven a enriquir la comicital dc l'obra. L'espectacle va constituir tot un èxit entre el públic assistent, un fet que demosh-a que sovint una òpera que no pertany al gran repertori pot resulta r igualment interessant i atractiva. Així doncs. volem engrescar des d'aquí La Trattoria Li· rica perquè tomi ben avial als escenaris per presentar un nou títol. que no va estar a l'alçada de les possibilitats que la panitura oferia, probablement la més rica, des del punt de vista estilístic, de les incloses en el programa. Finalment, es va poder escoltar el Trio núm. 4 de François Devienne (1759-1803}, un compositor que, pel fet de consagrar bona part de la seva producció a l'instrument, és molt habilual en el repertori dels intèrprets de flauta ac10als. L'execució que n'oferí En Clau de Trio fou d'una gran transparència, i el grup demostrà, , potser més que en les obres anteriors. una notable compenetració. Lu seva versió va anar encaminada sobretot a remarcar el dens teixit contrapuntístic de la partitura, abundant en passatges fugats i en altres jocs d'intercanvi melòdic, i hi va quedar patent, a banda de la cohesió del conjunt, la vàlua anística de cadascuna de les intèrprets que l'integren, que posseeixen a hores d'ara curriculums encara joves, però plens de bons averanys. 21 4WjWèM•M *W18. CRÍTICA La màgia de la música d'Strauss per la Simfònica de Viena Palau 100. Orquestra Simfònica de Viena. Hector McDonald, trompa. Dir.: Vladimir Fedoseiev. Strauss: El cavaller de la rosa, op. 59 (suite). Concert per a trompa. Una vida d'heroi. Palau de la Música Catalana. 14 de novembre de 2002. per LL.T. i ha concerts que des d'un primer moment, i gairebé des d'abans que s'iniciïn, pel seu contingut musical, per la qualitat dels artistes i pel magnetisme que pot arribar a desprendre la seva interpretació. assoliran amb una certesa gairebé total un èxit interpretatiu inqüestionable. Resultava lògic que una orquestra amb una secció de cordes prodigiosa com és la Simfònica de Viena, amb una direcció a càrrec d'un mestre com Fedoseiev. amb la participació d'un virtuós com Hector McDonald -solista per a trompa de l'obra concertant programada-, a l'hora d'afrontar un programa Strauss assolissin l'èxit que, al capdavall, van rubricar mitjançant unes recreacions meravelloses. Palau I 00 continua portant al Palau el bo i millor, temporada rere temporada, de les orquestres internacionals, i ara amb l'Orquestra Simfònica dc Viena va corroborar aquest aspecte leitmotiv de la temporada d'enguany. La densitat de la música d'Strauss, bé amb partitures de les anomenades òperes negres (Elektra, Salomé, La dona sense ombra ), bé en les òperes de la dimensió de Ca- H 219 priccio, lntem1ezzo o El cavaller de la rosa, bé en els para- cert per a trompa, amb un excepcional Rector McDonald com a solista- i, en definitiva, d'aquell embolcall captivador que posseeix la música del darrer gran compositor romàntic i veritable geni de l'orquestració. digmàtics i descriptius poemes simfònics-alguns dirigits cap a l'interior psicològic dels personatges (Don Joan, Així par- El rigor i la tradició dels músics de Berlín la Zarathustra. Ti/1 Eulenspiegel o Vida d'heroi)-, d'altres netament descriptius (Simfonia dels AIps), assoleix una dimensió i dificultat en què profunditat romàntica, sensibilitat, atacs en forte escombinacions trepitosos, harmòniques complexíssimes, dolço1~ vehemència, apassionament, conflueixen per recrear un món misteriós, refinat. poètic, sublim i inequívocament personal. Quan l'Orquestra de Viena va arrencar la música del celebèrrim vals del Cavaller de la rosa, la màgia de la música d'Strauss s'enlairava per recrear aquell món en què l'elegància aristocràtica del tema melòdic, la sensibilitat i l'aroma que desprèn aquella troballa melòdica ens transportava amb la més delicada de les interpretacions al veritable epicentre de l'estè tica d'Strauss. L'orquestra, dirigida d'una manera magistral per Fedoseiev, inundà el Palau de colors sonors mcraveUosos, de sonoritats punyents -com és el cas del passatge del combat d'Una vida d'heroi-, o de claredat clàssica -com en el Con- En definitiva, un concert que va ser magistral en tots els seus aspectes i en tota la se· va dimensió interpretativa, i que, venint d'una orquestra vienesa, no podia acabar sen· se un vals i una polca pertanyents a la família Strauss. Euroconcert. Orquestra de Cambra de la Filharmònica de Berlín. Bartók, Elgar, Txaikovski. Palau de la Música Catalana. 18 de novembre de 2002. ' L Orquestra de Cambra de la Filharmònica de Berlín és, possiblement, un dels grups instrumentals que es podria escollir per exemplificar)a perfecció instrumental. Es a dir, on gairebé resulta impossible trobar desigualtats quant a transparència i densitat entre el conjunt de registres, en què el so s'engloba des dels greus del contrabaix fins als sobreaguts dels violins. On violins, violes, violoncels i contrabaix s'empasten sense cap mena de dificultat¡ on l'afinació és matemàticament precisa. On la mentalitat i el caràcter dels dotze membres que l'integren està totalment i absolutament identificada; on, d'alguna manera, no és gairebé possible ni la més pe· tita incidència, ni cap mena d'erTor. Tot està ben sospesat i al lloc i en el moment en què ha de sonar. Certament, són molts e~ anys en què Ja Filharmònir2 berlinesa ha anat configurant aquest extraordinari i beUíssin1 nivell per assolir unes Iee· tures d'equilibri i justesa ex· pressiva, per crear un estil personal en la manera dc dir la música i de presentar-la. Fins a cert punt, les ver· sions de la música de Bartót -Sis danses populars roma· neses i Divertí mento-, com la d'Elgar -Serenata en Mi menor, op. 20- i Txaikovski -Serenata per a cordes, op. 48-, van ésser memorables per la seva equanimitat traductiva, el bon gust en la dic· ció i la brillantor de la seva coloració . ................................................................................................................................................................................................................................................... Brillant versatilitat d'Angeles Blancas Lírica Privanza. Àngeles Blancas, soprano. Patrícia Barton, piano. Strauss, HindemHh, Mozart, Rossini, Chopin, Verdi. Auditori Wintertur. Barcelona. 19 de novembre de 2002. per R. BENITO esprés d'una conferència del professor i crític R. Alier homenatjant el vint-i-cinquè aniversari de la mort de Maria Callas, va començar el concert que obria el VI Cicle d'Òpera Lírica de Barcelona amb la soprano Àngeles Blancas acompanyada al piano per Patricia Barton. Programa eclèctic, amb una primera part dedicada al1ied i una segona al repertori operístic amb una polonesa de Chopin -que inexplicablement es va escolar, no sabem si per dcmostrar el virtuosisme de la D 22 pianista o per a descans de la cantant- i que va despistar el públic. Soprano de veu generosa i temperamental A. Blancas va començar el concert amb dos lieder d'Strauss de caràcters tan oposats com apropiats per al que havia de venir després, una selecció del cicle Das Morien/eben de P. Hindemith, el més interessant del concert. L'atenció del compositor alemany aJ gènere vocal es manifesta tant per les seves òperes com pels més de vuitanta lieder. Amb text de Rilke compon aquest cicle al voltant de la vida de Ja Verge Maria amb una idea de buscar la puresa, noblesa i caritat que veu en l'i· dea! femení cristià. De gran complexitat harmònica, melòdica, d'emocions i caràcters, pianista i cantant van oferir cinc dels quinze lieder que configuren el cicle. La forma de pasm:aglia és la utilitzada per a "Gcburt Maria", en la qual van competir la repetició constant d'un ostinato amb un crescendo en densitat i intensitat dramàtica, tot desembocant en la pastoral de "Geburt Christi" per a novament abastar el punt més dramàtic del cicle, tant per a Ja cantant com per a la pianista en el núm. 9 "Von der Hochzeit zu Kana" en què va saber transmetre tl' ta la tensió psíquica i densil1 harmònica de la música, q111 aleshores va en decrescendo er els dos últims lieder, li i 1;. per una visió moll m6s mística i continguda que va saber recrear la soprano. La segona part no va estil a la mateixa alçada, ja quet Mozart "Crudele... Non mi di va sonar massa dur i aspre; u millorar el Rossi ni d'"Una vL> ce poc fa", i encara que Ics agJ li tats d'"Ernani, involarni" d1 Verdi van ser cantades amb fa· cili tat, es va tornar a excedil en volum i perdé línia de caniEn els bisos va tomar a ofecun cant més reposat i intinu." ta amb l'ària de ''Manon" d. Massenet i una dels quatre da: rers /ieder d'Strauss amb qllva cloure el concert. Una deliciosa vetllada operística Don Giovanni post ntorte;n VII1 Fes tival d 'Òpera d e Butxaca de Barcelona. 11 segreto di VIII Fes tival d 'Òpe ra d e Butxaca de Barce lona. Don Giovanni. Idea , guió i interpretació d e Pc pe Otal, a partir de l'òpera de Mozart. Teatre Malic. 17 d e novembre de 2002. Susanna d'Ermanno Wolf-Fe rra ri. Mireia Casas, soprano. Marc Canturri. baríton. Cesc Sanchez , actor. Olga Kharitonina, piano i direcció musical. Joan Anton Sanchez , direcció escènica. Teresa Clapés, escenografia i vestuari. Teatre Lliure. 4 de desembre d e 2002. per J.S.R. m els ;e. I, i ;ra :n. m· ~ . I pe· ~ !sat en els ~ca ~ Iee· ex· stil dir .a. rer- itók rmanno Wolf-Ferrari ( 18761948) fou un compositor que recollí, en la seva producció operística, una herència musical que remunta a l'òpera bufa del segle XVIII (és ben coneguda la seva voluntat de recuperar l'esperit de Goldoni), que cu lmina amb l'assumpció dels trets propis del verisme italià. Aquesta sàvia combinació d'clements aparentment contradictoris va quedar perfectament reflectida en un dels títols que e l Fest ival d'Òpera de Butxaca de Barcelona ha presentat en la seva edició d'enguany. l/ segreto di Susa111111, sobre un llibret d'Enrico Golisciani, és una obra que basteix la seva extraordinària comicitat en un argument absurd i inlr811scendent: el comte Gil percep un bon dia en la seva muller. Susanna, una sospitosa olor de tabac. tot i saber que ella no fuma. El fet desperta immediatament la gelosia del protago· nista, i la tensió dramàtica va i11 cresce11do fins que la dona li confessa. al fmal. el seu secret: la se· va incipient addicció al tabac. De la representació. en volem destacar en primer lloc l'actuació de Mireia Casas (Susanna) i de Marc Canturri (Gil), que van conduir amb gran mestria el desenvolupament de la història. tot demostrant. alhora, una versatilitat que es reflectia no únicament en la part musical, sinó també -gràcies a la direcció escènica de Joan E Anton Sanchez- en la dramàtica. Instants com la crispada discussió que protagonitza la parella com a conseqüència de la gelosia infundada. els moments en què Gil dubta sobre la fidelitat de Susanna, el plaer que sent la comtessa quan encén el cigarret en absència del marit, o l'obligat duo de reconciliació final van ser, entre d'altres, els punts argumentals en què ambdós protagonistes es mostraren més convincents en els seus papers respectius. No menys brillant va ser la intervenció mímica de l'actor Cesc Sancbez, que assumia el paper de discret majordom dels comtes, lot sumant a la història nous elements de sàtira i humorisme. D'a ltra banda, també hem de remarcar l'excel·lent participació d'Olga Kharitonina, encarregada de la direcció musical i de l'acompanyament pianístic de l'espectacle. La seva contribució va estar marcada per una gran varieUit de registres musicals, en total correspondència amb el mateix caràcter de la partitura: des d'una obenura d'accent rossinià fins a la tragèdia. parodiada, pròpia de Puccini, Leoncavallo i Mascagni. Tots aquests aspectes, als quals cal afegir també la posada en escena de Teresa Clopés -senzilla. però de gran efectivitat- , van configurar una atractiva i ex:itosa vetllada en la qual es va poder constatar com sovint l'encant de l'òpera no sempre es troba en el gran desplegament de mitjans. per J.S.R. El festival d'Òpera deButxaca de Barcelona va oferir en la programació corresponent a la seva vuitena edició una singular reinterpretació d'un dels títols més significatius de la producció operística mozartiana, Don Giovanni, segons el prisma irònic i provocador dc l'actor i titella ire Pcpe Otal. Cal dir que Ota l. gran amant de l'òpera, ja havia presentat an tet·iorment al Teatre Malic les seves particulars versions de L 'lzolandès errant de Wagne r, i dc Rigoletto de Verdi. En aquesta ocasió, l'actor, caracteritzat com a metge forense durant una c lasse d'anatomia, i tractant el públic com si fos l'alumnat, va realitzar una disscc· ció física -i, de retruc. també psicològica-. dc la figura de Don joan. Mitjançant l'autòpsia, el doctor va anar descobrint a poc a poc l'agitada biografia de la víctima, il·lustrada amb els passatges més cèlebres de Don Giovwmi, que eren rep~ntats per titelles construït pel Grupo-Taller de Marionetes de Barcelo· na, centre fundat el 1974 pel mateix Pcpe Otal. L'espectacle fou d'una gran originalitat en els plantejaments, i perfectament conduït per l'actor protagonista, ja que la seva lliçó magistral va ser de veritable rigor científic -un fet que dcmostra una important documentació prèvia en matèria de medicina-, i Ja seva representa· ció amb titelles va resultar àgil i convincent, atès que el mateix Otal assumia tots els papers dc Do11 Giomnni. En l'obra es ''a trobar a faltar, però, el que és més important en qualsevol muntatge operístic: la interpretació de música en directe. que es va veure substituïda per un enre~stra­ mcnt fonogràfic de l'opera. També cal dir. d'atira banda. que e ls aspectes teatrals van predominar en tol moment per sobre dels musicals, un fet q ue resulta comprensible si tenim en compte que l'objectiu de l'obra, en plena concordança amb la fi. losofia del Festival, era dona r a conèixer un dels títols emb lemàt ics de la història de l'òpera a un públic en principi no familiaritzat an1b el gènere. D'a· questa manera, Ota1 va simpli· ficar notablement l'argument de Don Giovanni, tot afegint-hi una bona dosi dc reflexió personal. Finalment, voldríem fer notar que la producció d'aquest Don Gioi'Unni ha tingut lloc, no sabem si de manera intencionada o no, pocs dics abans que s'estreni al Gran Teatre del Li· ceu el muntatge que proposa el sempre contTO\'ertit Calixto Bieito. La coincidència permetrà al públic comparar ambdues interpretacions i constatar com aquest clàssic pot ser objecte, als nostres dies, de lectures dissemblants, i sense que hi manquin, en els dos casos, importants dosis d'innovació i creativitat. na· om Mi r,ski op. ¡le¡ tra· llic- Josep Bros incorpora L'Am.ico Fritz al seu repertori L'Amico Fritz (comèdia lírica en tres actes de P. Mascagni i llibret d'E. Suardon). Josep Bross, Miriam Gauzi, Alexandra Rivas, Is· macl Pons. Cor dc l' Asociación Asturiana de Amigos de la Ópe.r a. Orquesta Sinfóniea del Principado de Asturias. Dir. musical: Michael Laus. Dir. escènica.: José Antonio Gutiérrez. Producció del Festival de Ópera d'Oviedo. Teatro Campoamor. Oviedo. 13 de novembre dc 2002. per R. BENITO empre és un plaer i un privilegJ veure una òpera que no és de repertori, i encara més quan la proposta de cantants és d'una cena garantia. Això va succeir en la representació de la segona òpera composta per P. Moscagni, L'Amico Fritz. L'obra no té la força ni el dramatisme de la Cavalleria, però així ho va manifestar el mateix compositor. que sense abandonar el naixent estil •·verista" va preferir una història bur~esa de fina l feliç. Amb una mús1ca més melòdica 1descriptiva que interessant, els cantan ts es van veure coartats en la pon teatral per unll gairebé nu l·la direcció escènica. que es limitava a col•locm·-los al m1g de l'escenari per a Ics seves intervencions. per la qual cosa més que una òpera escenificada semblava una versió de concert amb escenografia i vestuari. Josep Bros va encarnar el protasonista, Fritz. que encara que en pnncipi pogués sorprendre de veure') en aquest repenori. s 'ha de dir S que la seva part està concebuda més des d'un aspecte de tenor Jí. ric més a prop del be/canto que del dramatisme amb què el compositor escriu altres obres. Va destacar per la seva acurada línia canora en les intervencions "Quale strano turbamento • i en el duo de les cireres, com també en el duo que tanca l'obra amb la .sOP.fl\OO· El seu mestratge en l'emJssto 1en el domini del Jralo li van donar el vistiplau del públic en aquest nou rol que incorporava a Oviedo abans de passe¡ar-lo per diversos teatres europeus. La soprano italiana Miriam Gauci va interpretar una Suzel una mica sobreactuada escènicament i poc versemblant com a llauradora innocent i ena· mo rada, malgrat que les prestacions vocals són interessants, si més no per a un repertori més dramàtic. Ismael Pons va recrear un equilibrat rabí David al qual va faltar en algun moment més picardia o doble intenció. Com a partiquins, cor i orquestra van estar correctes i obedients a una direcció una miqueta monòtona del maltès Michael Laus. Agredolç debut de Vargas al Liceu Recital Ramón Vargas, tenor. Mzio Bactorize, piano. Moreno, Ponce, Obradors, etc. Gran Teatre del Liceu. 9 de novembre de 2002. per R. BENITO vegades el debut d'un cantant de moda en un teatre crea una certa expectació que es trenca en veure un programa com el que va servir de carta de presentació per al tenor mexicà Ramón Vargas al Teatre del Liceu, amb due~ parts diferenciades però compostes de peces d'un nivell que diuen molt poc de la fama de la veu debutant. Quan algú comença l'estu· di del cant. durant els primers cursos el seu repertori són les anomenades arie antic/U!, peccs de gran bellesa i dificultat variable dels segles XVII i XVIII, d'autors com Caccini, Caldara. Gluck i tota la colla de compositors del barroc i el primer classicisme. Són, aquestes peces. les que van integrar una avorrida primera part del concert, en què més d'un va pensar que es tractava d'una operació de publicitat gratuïta dc l'última i desastrosa gravació del tenor en què s'arrepleguen aquestes i altres peces, amb un acompanyament instrumental com a mínim no gens historicista ni dins de l'estil. A La segona part va girar al voltant de la cançó espanyola. De Ferran Obradors, es van poder escoltar sis cançons, entre les quals va destacar per un cert abús del falset Al amor. Amb Ics quatre composicions del mexicà Salvador Moreno, tampoc no va tenir gaire sort, amb problemes d'afinació en Deji11ición. El concert va acabar amb cinc cançons del també mexicà Manuel María Ponce, que s'assemblaven més a boleros que no a unes peces adequades per a un teatTe d'òpera cantades per un tenor famós. Vam haver d'esperar els bisos per comprovar la qualitat de Vargas com a cantant d'òpera en interpretar "Angelo cast e belin del Duca alba, "Una furti· va lacrima" ambdues de Donizetti i, finalment, i per a cim de sorpreses, va cantar una de les àries d'Un ballo in maschera de C. Verdi. Co11fiem poder copsar en el futur la seva veu, de timbre agradable, amb domini del fia to i dc facilitat en l'agut, però en el repertori adequat i no en aquests capricis musicals més propis d'altres llocs que no d'un gran teatre d'òpera. 23 CRÍT I CA 34è Festival Internacional de Jazz de Barcelona Vigència total de la música de Charles Mingus 34è Festival Internacional de Jazz de Barcelona. L'Auditori, Palau de la Música, Luz de Gas, Ra.zzmatazz, Parc Diagonal Mar. Del 30 d'octubre al 19 de desembre de 2002. _per ALBERT SUÑÉ T 24 al com va, el Festival de Jazz de Barcelona es convertirà en un híbrid en què s'aixoplugaran tota mena d'es· tils musicals. Sc suposa. és clar, que per a The ProJect, organil· zador de l'efemèride, a9uesla premissa ja li va bé. Pero alesbores el més convenient seria canviar el nom del Festival i col·locar-n'hi un més d'acord amb el que s'ofereix des dels diversos escenaris. Sis foren els concerts a què vam assistir. I en un d'aquests el jazz brillà per la seva absència. Absència to tal. Però, a canvi -i malgrat que el nivell mitjà de les esmentades sis actuacions fou un aprovat-, cal destacar que en dues l'oferta fou realment esti· mutant i engrescadora. És el cas, per exemple, de la Mingt~s Big Band. I això que el so va fallar de manera increïble! ¿Foren els tècnics els encarregats d'aquest desastre? Es veu que no, perquè haurien hagut de ser uns tècnics de pa sucat amb oli i ens consta que no era el cas. Aleshores. què va passar? Segons els organitzadors, la culpa de tot aUò la va tenir la vídua de Mingus, Sue, que va fer fora els homes de la taula de so i s'hi quedà ella. Amb un resultat d'allò més penós. Perquè si bé piano, contrabaix i bateria, estaven fins i tol massa alts, els saxos amb prou feines se sentien. Per la seva banda, com que els metalls ja tenen prou potència de J?Cr Sl, no van patir gaire, es· pec1alment les trompetes. Però, en canvi, els trombons van haver de bufar fort tota l'estona. O sigui, l'empasl de l'orquestra brillà per la seva absència. Ara bé. malgrat això, es va poder comprovar que la bip ba nd estava especialment mott· vada i que la música de Charles Mingus és d'una coherència i musculositat extraordinàries. Es palesà que els temes del mestre del contrabaix, nascut ara fa vuitanta anys, mantenen una vigèn· cia i frescor admirables. Perquè foren construïts amb la vista posada en el futur. I malgrat que Mingus va desaparèixer el 1979, lot el que la banda interpretà tenia un caire actual, perfectament entenedor i, a la vegada, swinganl. Amb el benentès que no solament hi hagué swing. sinó també funky i blues. Tot plegat, amb un teixit harmònic 1melòdic dc gran solvència, no gens re· petitiu i, a canvi, estimulant al màxim. El concert hauria pogut assoür grandíssimes fites d'emoció si s'haguessin pogut sentir sense problemes les diferents seccions. Malgrat això. el públic gaudi wà· cies a la màgia del compositor -aparegueren lemes com "Pinky", "Ysabel's table dancern, '·Goodbye pork pic ha t" i "Fables of Faubus", entre altres-, i a la prestació dels músics. Per exemple. els magnífics John Stubblefield (saxo tenor), Ron· nie Cuber (saxo baríton), els trombons Frank Lacy i Conrad Herwing, i el pianista john Hicks. U n altre bon concert el proel pianista dommicà Michel Camilo, un home habitual a Barcelona. De Camilo ja ho sabem tot: que és un individu amb una tècnica extraordinària, capaç de tocar qualsevol estil, i que té prou bones idees al magí. La veritat és que aquests dos aspectes van surar amb escreix. Però, d'altra banda, Camilo té un defecte: la seva força. I aquí es va trencar el devessall dc bones notes que eixiren del seu piano. Ho diem perquè a estones semblava que volia esbotzar-lo. És a di r, va fer freqüents ullades 11 l'espectacularitat en detdmcnt de la qualitat de la música. Una música d'ampli ventall. Ajuntada sempre, però, a un substrat de ritmes caribenys que configuren, o gairebé, el seu nom àlbum, Triangulo. El líder, que capitanejà el seu propi trio, estigué molt bé en "Mr. C. I.··, composició de Chano Domínguez de· dienda a Camarón de la lsla, en què el Aamenc es barrejà esplèndidament amb l'espectre llati· noamericà. o bé en la balada "Con alma~ de Dizzy Gillespie, en la '\ual demostrà que quan la cosa s ha d'amorosir i han d'aparèixer la modulació i fins i tot els pianíssirns, a Michel Camilo no se li pot donar cap lliçó. Per contra, "Dcscarga para Titoq (Puenle, és clar) v¡J estar a punt de produir un espasme a més d'un. Perquè fou un tema en què hi hagué de tot: força a cascades, idees magnífiques al costat de fragments massa repetitius, tècnica per donar i per vendre, desigual barreja de sensacions i estils, i una comunió perfecta enlTe els ITCS músics. Perquè, durant tol el concert, els dos acòlits de Camilo van pa· tesar que se sabien molt be la lliçó. Charles Flores fou un contra baixista de gran solidesa i un e.xceHent solista, mentre que Horacio "El Negro" Hermíndez, a la bateria i a la percussió, aponà frescor i color. I uns solos de magnífic!! exuberància. Tja que parlem de pianistes llatins, diguem que el quartet de Chucho Valdés va estar molt irregular. Aquest home, alt com un santpau, i fill d'un gran del latin-ja:z, Bebo Valdès, és músic del grup lrakere. Però també capitaneja els seus propis combas. De Chucho sobtà la seva gran tècnica i musicalitat. De fet. el ta~onitzà dista, però que ofereix concep. ctons modet. nes. A més, a aquest ressorgiment de la formació, bl contribuí la qualitat d'uq¡ músics que pa fi es veié re· com pensada. Destacaren Jl(r sobre dc toll l'esplèndid vi· Charles Mingus brafonista Stere Nelson -a b seu és un estil sempre elegant i banda no hi ha pianista- i cl cristaJ.Ií. No hi fa res que viatgi trombó Robin Eubanks, el mt a cent per hora perquè toles les llor de tots els bufadors. I amb diferència. Holland, a la verra, notes s'encadenen amb prodi· giosa netedat. O sigui, Valdés teestigué impertorbable i efectiu. nia de per si una formidable carI en els solos demostrà la seva categoria. ta dc presentació perquè el con· cert fos un èxit sonat. Cate~oria que també palesà Però el traí la seva diversitat la veu d una Norah Joncs que ere esperada amb candeletes. Pern i poca concreció. Temes d'E· lltngton -aparegué un medd/ey hem dit només la veu. perquè lc! format per "Sattin doll". "In a cançons que teixí aquesta nom sentimental mood" i "Caravan"s'assemblaven extraordinària· que inicià a dtme de txa-txa-txa, ment les unes a les altres. Són fins a visites als clàssics, passant unes cançons dolces, senzilles i pels estàndards i entrant de ple curtes, que formen part del seu en els rit mes caríbenys no van disc Come away wtlh me i que acabar d'omplir. Perquè es perdé Norah accentua amb la seva boen indefinicions. Excepte en nica veu, força ben treballada. ~con poco coco", un tema del Però la cosa no arriba gaire més enllà. seu progenitor, en què Chucho demostrà que també sap ser un En primer Uoc, perquè la nnipianista amb força. 1 en el qual sica que interpretà -una barreja la comunió dels quatre homes de funk, country. folk i teme; que hi havia a l'escenari assolí el amb puntuació de blues- fou seu millor nivell. molt minsa quant a idees. I després perquè el trio que l'a· A més, a Valdés jr. el van per· dre les concessions a la galeria. gom boiava era de tercera cale· Especialment quan '"examinà" gona. A més, Norah Joncs al pi.l· els seus homes: tocava unes frano tampoc no és res dc l'allrt ses i els altres les havien de remón, ja que acompanya les se· produir de la mateixa manera. ves cançons i prou. O sigui. els Aquests homes foren Lazaro Ri· seus solos amb prou feines van vera al contrabaix, Ramsés existir. Rodríguez a la bateria i Yaroldi Abreu a la percussió. Discret Ri· n homenatge al revolu· vera, els alt res dos palesaren una cionarideltango, Astor constant i bombollejant comuPiazzolla, scmpt'c fa pre· nicació. Que hauria pogut valer veure, i més dins del context per a molt més. d'un festival de jazz, que apa· regui el que es va anomenar tanna altra formació, la del ~o jazz, és a dir, aquel!a barncontrabaix britànic Dave Ja de les noves concepc1ons tan· Holland, a priori va fer guistes que Piazzolla llançà ja fa concebre molies esperances. Es· uns quants anys emparentadei pecialment perquè aquest home amb ritmes jazzístics. La col·la· ha estat destacat acompanyant boració Astor Piazzolla-Gem Mulligan, per exemple, assofr de gent com Miles Davis, Joe Henderson i Lee Konitz, entre èxits força considerables. d'altres. l perquè el concert era Fa deu anys que el bandoneel que obna el Festival. onista desaparegué. Però aqueo1 La veritat és queHolland i la homenatge que portaren a ter· seva gent teixiren una música me els grups Quinteto L~L~~ força avorrida i acadèmica a la morra de Buenos Aires i Ricnm• primera part, i en què totes les Galliano, respectivament, e; harmonies se semblaven molt. quedà en una recreació de les La coso millorà considerable· melodies del músic argentf. Molt ment a la segona, gràcies al fet ben interpretades, això sí, es~· que els temes eren més diferencialment pel grup de Galliano.. ~ ciats. El líder presentà el seu úlque el bandoneonista i acordiotim treball discogràfic, What gonista francès capitaneja U!l ~el" es around, i es palesà que alguns tel compacte, amb tres v1olm;. d'aquests temes, especialment violoncel, contrabaix i piano. els que feren referència a la Mol· en què la fo~. la compenetra: herfi!ss suite -~r exemple, wLast ció 1la sensibilitat assoliren tr¡li minute man" 1"Free for all"-te· molt àl~ds. El mateix líder es "'I) nien força substància. Una aplaud1r d'allò més en diverSIJS substància que no és avantguarsolos. U U Poesia futurista Plantejament de puresa Scala 1: lnfinito. Companyia de dansa: Lanònima Imperial. Sangpura Compan)ia de dallsa: Metros. Teatre Lliure-Fabià Mercat de les Flors. 29 de novembre de 2002. per ESTER VENDRELL na vegada més fuan Carlos Garcia, coreògraf i director de Lanònima Imperial, en el seu afany d'omplir de contingut la dansa i no restar aliè al món que l'envolta, ha concebut la seva nova producció com una relectura de valors del futurisme, que en alguns casos no s'allunya de Ja realitat actual. Scala 1: Jnfinito no és una oda als postulats del moviment futu· rista, sinó una visió personal del que pot suposar un món excessivament mecanitzat, l'ús extrem de la tecnologia, la velocitat, e.l soroll, la violència. Tots ells, valors en alça pel amanifest futurista" i elements de Ja cultura actual. Per a la següent creació Garcia ha construït un cominuum coreogràfic, una juxtaposició de solos. duos, trios, quartets. ensembles corals en què tota la maquinària te· atml i escènica: espectaculllfll imatges projectades en pantalla gegant, una banda sonora explícita "punxada" en directe per un Oj que funciona com a base drarnatúrgica i un espai escènic ideat i dirigit amb comandament a distància pel mateix coreògraf a tall de "creador constructor", estil tot plegat integrat i sintetitzat al servei d'una idea. És un espectacle en què més enllà de seguir i reproduir els pos· tufats futuristes. el creador es po· siciona i en fa una revisió crítica en aspectes com l'exacerbat culte U ;" a •sore la hi b uns .per reada. I per ~Oil hi· e\t b i tl mi· mb ¡rra. :uu. ·e\1 le!oi .en •ero ~les ¡~ia .na· 3oo ~i seu t al beJ.Iicisme provocador de guerres i desgràcies humanes fruit de l'obsessió per Ja maquinària. Plasmat en una bella escena en què un robot dansa a mesura que es veuen les dures imatges de bombardejos i destrucció, tan recents i quoti· dianes en les imatges televisives que ens envaeixen cada dia_ La velocitat futurista propor· ci ona el ritme vertiginós de la clan· sa dels ballarins. Es tracta d'un treball exquisit en què el virtuosisme és exposat en rorma de risc lisic, cossos al límit que afortunadament serveixen de contrapunt al maquinisme per la seva gran capacitat poètica. lírica i evocadora. El tractament del cos en aquesta coreografia està fet de manera al· tament poètica. tot situant la dansa i el ballarí com el contrapunt de poesia en mo,oiment en un entorn obsessiu. És per això que aquest espectacle dóna un pas endavant i aporta un punt d'esperança en humanisme i capacitat sensible de la dansa i la bellesa del cos. En definitiva. un excel·lent, madur i arriscat espectacle que un cop més situa Lanònima Imperial com a capdavantera en l'avantguarda de la nostra dansa. Aquest fou el mateix motiu pel qual sorgí l'espectacle. encàrrec del Festival Oriente Occidcntc de Rovereto (Itàlia), per crear una obra que inauguri un Museu d'Art Contemporani, prenent com a punt de par· tida l'obra dc l'artista plàstic Fortunata Depero, incitat pel movi· ment futurista. Poigserver. l i d'octubre de 2002. per E. VENDRELL E l nou treball de Ramon ratificar el_que s apuntava en antenors espectacles, com Frontera, el jardín de los gritos o Poemes de problemes. Un treball d'estili!· zació del moviment, de dramatúrgia destil-lada quant a tcatralització. un defugir l'humor i la frescor directa que tant ha caracteritzat el treball d'aque~t gran creador. En definitiva, un intent de distanciament del sub· jectivisme de l'autor a favor d'un treball més físic, de dansa pura, en què aquest exercici de síntesi va acompanyat d'u· na recerca de puresa de moviment, de condensació, de maduresa i al hora de classicisme. En Sangupura, estructura i contingut. espai escènic i música són indissolubles en el tractament de la dualitat, de la contraposició entre el bé i el mal. la fredor i la calidesa, dels opo· sals que es troben en la vida quotidiana. simbolitzat en la fi. gura dels vampirs sobre un per· sonatge absolutament fràgil, sensible i delicat. Partint d'a· quests personatges, es pot fer una lectura del contingut com ~llcr ve a també pot ser obviat i només prendre'] com un punt de pnrtida per a aquest exercici de maduresa coreogràfica. Es tracta d'un treball en què el moviment desprèn puresa. domini, control i elegància. exJ)ressivitat, i alhora austeritat. És una obro profunda d'emocions però minimalista en aquest recercar l'autenticitat. Res no hi e:; su¡xrflu. L'espai escènic ideat per Mònica Quintana detcm1ina el dt.'S· envolu pamcnt coreogràfic, Ji. mita l'espai. marca les frontc· res entre In bipolnritat i l'assetjament. El treball de vestuari i la il·luminaci6 acaben d'arrodonir la proposta. Lluny d'aquells treballs més "mengívols", però també dc gran elaboració, aquí res no és superflu. cada gest dels balla· rins és pensat i mesurat com un precís treball d'alta costura, que continua mantenint la tensió de l'espectador per la capacitat expressiva dels ballarins, especialment la protagonista, Sandrine Rouet. En definitiva, és un pas ... cap a un altre camí en la t•·ajectòtia d'aquest prolífic i ver$à· til creador. Brillant recital d'Eulàlia i Esther Vela Concert atípic ACJMC. Cicle Anna Ricci. Eulàlia i Ester Vela, piano a quatre mans. Gonzàlez de Ja Rubia, Boliart; Colomé, Torrents, Mes· tres-Quadreny, Montsalvatge. Palau de la Música (Sala dc Cambra). 8 de novembre de 2002. Cicle Jove~ & Clàssica. Moria Lluïsa Espigolé, piano. Debussy, Franck. Bcrg, Prokófiev. Orfeó Gracienc. 23 de novembre dc 2002. _per F.T.-B. odñem dir que la varietat era el denominador comú del programa q ue van oferir les germanes Vela a la Sala de Música de Cambra del Palau. Circumstància que, d'u· na part revelava la capacitat de les intèrprets per identificar-se amb les diferents propostes de cadascun dels compositors programats, alhora que, de l'altra, mostrava l'ampli ventall estè· tic que ofereix la composició catalana actual. El concert es va iniciar amb Espíritus elementales, obra in· teressant de tall neoromàntic del jove compositor Gonziilez de la Rubia, de la qualles germanes Vela van exposar l'equilibrat desenvolupament de rica imaginació hmmònica per evocar la fantasia pròpia dels contes de fades. D'aquí es va passar a la ironia i l'humor dibuixat en vigorosos contrastos de les Cinc caricatures de Boliart, que manifestava una certa i sana infl uència de les ma· neres i els conceptes de Milhaud. Fins a cert punt, aquesta P per J.S.R. obra feia joc amb el Mambo 11° N de Delfí Colomé, el qual, ded icat a Pérez-Prado, va interessar pel seu vital desplegamentñtmic. En la segona part, el públic va acollir amb càlids aplaudimenis una poètica Evocació de Mercè ToJTents, partitura suggestiva pel seu perfu m impressionista i un lirisme d'ad· mira ble ascendència popular. Veritablement, amb Toc vessat, datada l'any 2000, Mes· trcs-Quadreny posa de mani· fes t el seu infrangible esperit inquiet i especulatiu, per con· ferir vigència i actualitat a les velles tradicions tonals, en què música i matemàtica semblen conjugar-se per crear una nova poètica del so. Una versió realitzada per Eulàlia i Ester Vela de Barcelona Blues, un baJiet de Montsalvatge datat el 1959, va posar punt final al concert, en què l'alta precisió, tant en la gradació del so com en Ja pulsació rítmica i l'emotivitat del fraseig van constituir la clau d'una memorable audició. a pianista Maria Lluïsa Espigolé (Barcelona, 1981) va oferir dins el cicle Joves & Clàssica un concert que podriem qualificar d'atípic per la peculiaritat de les obres que configuraven el programa, en un intent de defugir el repertori romàntic i de donar a conèixer peccs poc freqüents en els recitals públics. Obria el programa el breu Es· tudi núm. li, Pour les arpèges composés de Claude Debussy. en el qual la jove pianista va demostrar un gran domini tècnic i una notable seguretat interpretativa, una tònica que es mantingué intacta la resta del concert. Tot ~e­ guit es va poder escoltar una bri· fiant versió del Prélude, 01oral et Fugue del bdgu Cèsar Franck, unu obra molt propera a l'estètica romàntica. les característique:; de la qual van fer que Espigole es dc· cantés més pels seus aspectes emocionals que no pas pels purament tècnics. Radicalment oposada va ser lo concepció de Iu segona part del L concert, COI'I!>Ograda a la música del 'egle xx. i que va començar amb la Sonata op. I d'Aiban Berg. una obra marcadament expressionista que augura la imminent ruptura del compositor omb els principis rormals de la tonalitat. La jove pianista va estar a l'alçada de les cir· cumstàncies, tot demostrant, amb el distanciamenl imef.lectuat que la partitura c¡¡igl!ix, una gran en pacitat de concentració a I 'hora d'afrontar un tipus de mú~ica considerada tradicionalment de gran diJicultat pel seu caràcter críptic. Serue abandonar aquest vessant més cerebral, Maria Lluïsa E~pi· golé va cloure el seu recital amb el Sarcasme. op. 17 de Serguei Prokófiev. peça representativa de l'avantguarda musical dels primen; anys de la Unió Soviètica. En aquesta ocasió lo intèrpret va ofe. rir una lectura lleugera i plena dc contraStos d'una ol)ra de gran vir· tuosisme i rica en element.s irònics. amb canvis de tempo sobtats, e"· ploració dc les r.:gions més ext re· mes del teclat, i en la qual el pia· no és tractat, per damunt de tot, com un instrument de percus;ió. D'aquesta manera finalitzava un concert en què va quedar ben palès el talent de la jove interp~t. si bé racollido que li dispensà el públic, més avint rreda. podriu fer pensar el contrari. Possiblemc111. l'elecció d'obres poc habituals i, especialment en la segona part. cu· racterístiques de plante¡aments força innovador. van condicionar una resposta que considerem in· suficient. La no'tra felici13ci6, malgrat tot, a Maria Lluïsa Espigolé per la seva voluntat de treure o la llum aquelles pàgines menys prodigades de la lneratura pianística. 25 Novetats discogràfiques de l'Orfeó Català ..J?.~!.~~-EL l'ASSAT MES DE DESEMBRE VAN SORTIR AL MERCAT TRES DISCOS COMPACTES QUE HAN COMPTAT, EN DIFERENT MESURA, AMB LA PARTICIPACIÓ DE L'ORFEÓ CATALÀ I DELS TRES CORS QUE COMPONEN LA SEVA EscoLA CoRAL. I primer d'aquests compactes l'ha promogut la Fundació Jacint Verdaguer, d'Osona, per deixar un testimoni sonor de la celebració del centenari de la mort d'aquest gran poeta. Diverses composicions basades en textos verdaguerians han estat recopilades en aquest interessantíssim recull titulat Plor de tórtora. Obres de Francesc Alió, Josep Baucells, Candi Càndit, Antoni Nicolau, Ramon Vilar i Amadeu Vives, entre d'altres, han estat enregistrades per l'Escolania de Montserrat, la Coral Canigó de Vic, la soprano Dolors Aldea, el tenor Lluís Vilamajó, els pianistes Josep Surinyac i Vicenç Prunés i l'Orfeó Català. Concretament, l'aportació de l'Orfeó Català, que patrocina Caixa Penedès, ha estat l'enregistrament de "La mort de l'escolà" d'Antoni Nicolau i de "L'emigrant" d'Amadeu Vives, aquesta darrera en la versió original per a cor d'homes. L'enregistrament es va fer a la Capella de l'Esperança de Barcelona el passat mes d'octubre de 2002. El disc ha estat editat per la discogràfica Discmedi i ha comptat arn b la direcció artistica d' Anton Parera Font i amb la direcció tècnica d'Albert Moraleda. D'altra banda, el Cor Jove de l'Orfeó Català, que patrocina E 26 sañas a partir d'un text que l'OrL'Aliança, va ser convidat a parfeó va encarregar al poeta Miticipar en l'enregistrament d'un quel Martí i Pol i que va ser esdisc compacte commemoratiu trenada en el Concert de Sant del cent cinquantè aniversari del Esteve de l'any 2000. L'obra ha Conservatori de Música del Licomptat amb la participació de ceu. Juntament amb l'Orquestra tots tres grups corals i un conSimfònica de l'esmentat conjunt instrumen· servatori i amb tal compost per direcció de MaCORDI I~ lnS ·CORI;;AAI'.'lll·CORÒENOI<.S onze músics; ha nel Valdivieso, drl'011rcl C>t;~l.i estat dirigida pel inclou dotze nadirector titular dales arranjades del Cor de No· pel pianista i ies, Lluís Vila· compositor Almajó. bert Guinovart. fum, Per la seva "Fum, banda, els can· fum", "El detaires del Cor sembre congelat", "El dimoni Infantil han en· escuat", "El raregistrat altres badà", "El petit peces nadalen· com "Di· ques, noi vailet", "El "Psallite", mysterium", vinum naidel bèsties "Les de la mare", xement", "Brincan y baila n", rrTan, tan", "Sant Josep fa buga· da" i "El noi de la mare", entre "Rin, rin", "Beben y beben", "No lloréis mis ojos" i "Campanas de d'altres, acompanyats al piano Belén" són els títols que presenta per Alba Boada i al clarinet per Rosa Caparrós. aquesta petita coJ.lecció, al cosAixí mateix, eJ Cor de Noies i tat d'una suite orquestral del mateix Guinovart basada igualment el seu pianista, Josep Surinyac, en melodies nadalenques. El sehan enregistrat en solitari el cè· !ebre Nigra sum sed formosa de gell Harmonia Mundi n'ha ediPau Casals i una magnífica ver· tat l'enregistrament, que ha comptat amb la direcció tècnica sió d'El cant dels ocells. Aquest de Miquel Roger i que va tenir disc compacte ha estat produït lloc a l'auditori del Conservatoper la Fundació Orfeó Català· Palau de la Música Catalana í ha ri del Liceu durant el mes d'octubre de 2002. comptat amb la direcció tècnica de Llorenç Balsach. inalment hem de parlar Les sessions d'enregistrament es van dur a terme al Palau de del Cor de Noies, del Cor Infantil i del Cor de Pela Música Catalana durant els tits de l'Orfeó Català, que mesos de setembre i octubre de patrocina Santander Central 2002. Hispano, els quals han enregisEn resum, s'està produint una important reactivació de l'acti· trat conjuntament un disc compacte, amb el títol de Cantem vitat discogràfica dels cors de aquest Nadal, editat pel segell l'Orfeó Català, que esperem que Ars Hrumònica de Sabadell. L'oes consolidi com s'estan consobra protagonista del disc és la lidant tots els nous projectes de "Cantata Nadal 2000", obra renovació artística i pedagògica composta per Josep Vila i Cade la institució. F PROGRAMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA )r. ~- es- mt ha de )11· ~n· )er ha pel lar lola· lva ID· ~or ~n- res ~n· )j. e'', ga· :tre re~ ~s 1 eni de els de ln.a ttJ· (fe ¡ue sode ca DILLUNS, 6 DE GENER DEL 2003 8:00 MATINAL Música per començar el dia. Recull d'obres breus. Inclou butlleU de noticies i agenda mustcal. 10:03 CAPSA DE MÚSICA 13:04 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. Resum dels millors programes. 14:00 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Montse Aguileta que presenta Carmlna Malagarriga. 17:00 GRANS OBRES Presentat per Maró Jané. 20:10 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Montse Agullera que presenta Carmina Malagarriga. 22:10 ELS CONCERTS DE CATALUNYA MÚSICA Obres de GIULIO CACCINI, GIOVANNI BATIISTA BONONCINI, ANTONIO CALDARA. CHRISTOPH WILLIBALD GLUCK. GIACOMO CARISSIMI i BENEDETIO MARCELLO, entre d'altres.: Selecció de cançons. Ramon Vargas, tenor. Mzia Bactoridze, piano. CONCERT enregistrat per Catalunya Música el dia 9 de novembre del 2002 al Gran Teatre del Liceu. RECITAL RAMON VARGAS. Temporada 2002/3. (85m). 23:45 NOCTURN Música per acabar el dia. Presentació a càrrec d'Alfred Celaya. PROGRAMACIÓ Dl NIT Repetició dels últims programes DIMARTS, 7 Dl GINIR DEL 2003 7:00 BUTLLETÍ DE NOTICIES 7:08 MATINAL Música per començar el dia presentada per Joan Vives. Recull d'obres breus. Inclou butlletins informatius i agendes musicals. 7:30 AGENDA MUSICAL 8:00 BUTLLETI DE NOTICIES 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLET( DE NOT(CIES 9:06 MATINAL EL GRAN REPERTORI 10:00 AGENDA MUSICAL 10:03 CAPSA DE MÚSICA BERNSTEIN, LEONARD: Danses simfòniques de "West side story". Orquestra simfònica de San Franclsco. Dir: Selji Ozawa. (22m). MERTZ, JOHANN KASPAR: "Kindermarchen" (Contes de nens), del recull "Sons de bard", op. 13. Adam Holzman. guitarra. (Sm). BRUCKNER, ANTON· Simfonia n. 4 ·Romàntica". Orquestra Filharmònica de Berlín. Oir.: Daniel Barenboim. (68m). BACH. JOHANN SEBASTIAN: Suite per a violoncel n. 6, BWV 1012. Lluïs Claret. (28m). MARTINU, BOHUSLAV: Madrigals per a veus mixtes. Cor Mixt Kühn. Dir.: Pavel Kühn. (9m). FALLA, MANUEL DE: Noches en los jardines de España. Martha Argerich, piano. Orquestra de Paris. Oir.: Daniel Barenboim. (25m). OFFENBACH, JACQUES: Obertura "Le Roí Carotte" (El rei pastanaga), A. 616. Phllharmonia Orchestra. Dir.: Antonlo de Almeida. (Sm). 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat. a càrrec de Montse Aguilera. 14:00 ENTRE CLÀSSICS El dia a dia de l'actualitat musical. Realitzat per Xavier Chavarria. 15:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 15:04 AGENDA MUSICAL 15:05 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Roura. 15:30 SO DE COBLA La música i les activitats dei món de la cobla. Realitzat per Ignasi Piñol. 16:05 A FONS ELS COMPOSITORS CATALANS. L'espai temàtic de Catalunya Música presentat per Raimon Colomer i Eulàlia Benito. 17:00 LA TARDA DE L'OIENT Programació realitzada a partir de les peticions dels nostres oients. Presentació a càrrec d'Olga Cardús. 19:00 MÚSICA DE CAMBRA Una selecció de Raimon Colomer presentada per Pilar Subirà. SAINT·SAENS, CAMILLE: Quartet de corda, op 153. Quartet Viotti. (25m). GERHARO, ROBERT: Trio per a violí, violoncel i piano (1918). Trio Gerhard. (27m). 20:00 BUTLLETÍ DE NOTICIES 20:04 AGENDA MUSICAL 20:10 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Victòria Palma que presenta Alfred Celaya. COAlES, ERIC: "Cinderella". fantasia. Orquestra Filharmònica de la BBC. Dir.: Rumon Gamba. (15m). TELEMANN, GEORG PHILIPP: Recitatiu i ària, de la cantata fúnebre "Du aber, Daniel, gehe hin". Cantus Kóln. Dir.: Konrad Junghanel. (6m). GOLSON, BENNY: "Five spot alter da ri<" The Art Farmer I Benny Golson Jazztet. (3m). BACH, JOHANN SEBASTIAN: Partita n. 2, en do m, BWV 826. Glenn Gould, piano. (15m). SCHUBERT. FRANZ: Primer moviment de la simfonia n. S, O 485 Orquestra Royal Concertgebouw. Dir.: Nikolaus Harnoncourt (6m). POWELUMORAES: Samba em preludio. Vinicius de Moraes. Maria Creuza. Toquinho, guitarra. Maria "Morraja" Fernéndez. contrabaix. Enrique "Zurdo" Rolzner. bateria. (4m). RIMSKI-KORSAKOV, NICOLAI: Sadko, op. S. Orquestra Filharmònica de Rotterdam. Dir.: David Zlnman. (12m). BRAHMS, JOHANNES: "Allegro non troppo, Poca sostenuto· Tempo I" del Quintet amb píano, op. 34. Maurizio Pollini. Quartetto Italiana. (16m) RAVEL, MAUR ICE: "Une barque sur l'océan" del cicle "Miroirs" (orquestració de Ravel). Orquestra Simfònica SWR de Baden-Baden i Freiburg. Dir.. Michael Gielen (Sm). AHBEZ, E.. "Nature boy". Stan Getz. saxo contralt. Paul Horn, flauta. Enregistrament fet a Cannes, el 23 de gener de 1980 (4m). LOCATELLI, PIETRO ANTONI O: "largo" i "Grave", del Concerto grosso fa m, op. 1. n. 8. Balthasar-Neumann·Ensemble. Dir.. Thomas Hengelbrock. (4m). McCARTNEY. PAUL i LINOA: "My love· Doc Severinsen i la seva orquestra (3m). 22:00 AGENDA MUSICAL 22:04 ELS CONCERTS DE CATALUNYA MÚSICA Presentat per Alfred Celaya.. TRADICIONAL DEL MARROC, MICHAEL HAYON. PAU CASALS, FRANCIS POULENC i FELIU GASULL.: "Cants religiosos i tradicionals musulmans", "Cants religiosos i tradicionals cristians", ·cants religiosos i tradicionals íueus" i "La casa entre les flors (estrena)". Cor infantil de Fes./ Vicenç Prunés, piano. Escolania de Montserrat./ Alex Gruzberg. piano.Cor li-Ron Herzelia./ Pere Bardagí, violi. Guillem Prats. contrabaix. Berta Gasull. oboè i corn anglès. Magdalena Barrera, arpa. Marta Jamé. arpa. Dimitr!s Psonis, percussió. Oir.: Mohamed Briquel. I Joaquim Piqué./Ronit Shapira.l Josep Prats. CONCERT enregistrat per Catalunya Música el dia 28 de juny del 2003 a la Catedral de Girona. lli FESTIVAL DE MÚSIQUES RELIGIOSES DEL MÓN. (57m). 23:45 NOCTURN Música per acabar el dia. Presentació a càrrec d'Alfred Celaya. PROGRAMACIÓ DE NIT Repetició dels últíms programes DIMECRES, 8 DE GENER DIL 2003 7:00 BUTLLET( DE NOT(CJES 7:08 MATINAL Música per començar el dia presentada per Joan Vives. Recull d'obres breus. Inclou butlletins informatius i agendes musicals. 7:30 AGENDA MUSICAL 8:00 BUTLLETf DE NOTÍCIES 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 9:06 MATINAL EL GRAN REPERTORI 10:00 AGENDA MUSICAL 10:03 CAPSA DE MÚSICA MONTEVEROI, CLAUOIO: De la Bellezza (balletto). Cor Monteverdi. Solistes Barrocs Anglesos. Oir.: John Elliot Gardiner. (1Om). MOZART, WOLFGANG AMADEUS, Simfonia n. 31, KV 297 "Palis". Orquestra Reial del Concertgebouw. Dir· Nikolaus Harnoncourt. (23m). BEETHOVEN, LUDWIG VAN· Triple concert per a piano, vioiL violoncel i orquestra, op. 56. Trio Beaux Arts. Orquestra Filharmònica de Londres. Dir.: Bernard Ha1tink. (37m). ELGAR. EOWARD: Cinc marxes de Pompa i Circumstància, op. 39. Orquestra Simfònica de Londres. Dir.: Barry Tuckwell. (27m). BACARISSE, MANUEL: Concertino en la menor. Narcisa Yepes, guitarra. Orquestra Filharmònica d'Espanya. Oir.: Frúhbeck de Burgos. (23m). BERNAT, JOSEP MARIA: Sant Jaume de Frontanyà, sardana. Cobla Juvenil de Bellpuig. Oir.: Concepció Ramió. (Sm). SCHUBERT, FRANZ: Simfonia n. 3, D 200. Staatskapelle Dresden. Dir.: Colin Oavis. (22m). BARTOK, BELA: Rapsòdia per a violi i orquestra. n. 1 Sz. 87. Gil Shaham, violi. Orquestra Simfònica de Xícago. Oir.: Píerre Boulez. (11m) = ¡¡¡- -~ e ~~ ¡;¡ 219 ~ ~ ~- 2. s E 1 PROGRAMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA à.... = ... ~ 5I f; ' ~· 219 ~ ~¡;;¡5I ..... ""' ~· ~ E: ¡ 2 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat a càrrec de Montse Aguilera. 14:00 ENTRE CLÀSSICS El dia a dia de l'actualitat musical. Realitzat per xavier Chavarrla. 15:00 BUTLLETI DE NOTICIES 15:04 AGENDA MUSICAL 15:05 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Rou ra. 15:30 SO DE COBLA la música i les activitats del món de la cobla. Realitzat per Ignasi Plñol. 16:05 A FONS LA MÚSICA, ARA. L'espai temàtic de Catalunya Música. Selecció: Maró Jané. Presentació: Eulàlia Benito. MOZART, WOLFGANG AMADEUS: Concert per a plano i orquestra n. 12 en la M. K414. Kiev Portella, piano. Orquestra de Cambra Gonçal Comellas. Dir.: Joan llurs Moraleda. Enregistrament fet per Catalunya Música el dia 25 d'octubre del 2000 al Palau de la Música Catalana dins el cicle PRIMER PALAU. (26m). VIVANCOS, BERNAT: lo jardin de la mort. Núria Rial, soprano. Bernat Vivancos, piano. (6m). FUCHS, ROBERT: Sonata per a violoncel i piano en re m, n. 1 op. 29. Svetlana Tovstukha, violoncel. Melani Mestre, piano. Enregistrament fet a la Sala "Paper de Música" de Capellades. el dia 7 de maig del 2000, dins l'Onzè Concurs Paper de Musica de Capellades (sessió final). (14m). 17:00 LA TARDA DE l 'OIENT Programació realitzada a partir de les peticions dels nostres oients. Presentació a càrrec d'Olga Cardús. 19:00 MÚSICA CORAL Selecció i presentació a càrrec de Maró Jané. BRITIEN, BENJAMIN: Simfonia Primavera. op. 44 (primera part). Elisabeth Gale, soprano. Alfreda Hodgson, contralt. Martyn Hill, tenor. Cor de nois del Southend. Cor i Orquestra Simfònica de londres. Dir.: Richard Hickox. {19m). DEBUSSY, CLAUDE: Tres cançons de Charles d'Orléans . Cor de Cambra d'Estocolm. Dir.: Eric Ericson (6m). MONTEVERDI, CLAUDIO: Missa "In illo tempore". The Sixteen. Margarat Philips, orgue. Oir.: Harry Christophers. (28m). MONTEVERDI, CLAUDIO: Missa a cappella "In illo tempore" Conjunt vocal Europeu de la Chapelle Royale. Dir.: Philippe Herreweghe. (33m). 20:00 BUTLLETí DE NOTICIES 20:04 AGENDA MUSICAl 20:10 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Victòria Palma que presenta Alfred Celaya. OLIVER I RAVE: "For dancers onfy" {arranjament de Miquel Donat). la Locomotora Negra. Saxo contralt lluís Trepat (3m). DVORAK, ANTONIN: "Larghetto", de la Serenata per a orquestra de corda, op. 22. Capella lstropolitana. Dir.: Jaroslav Krechek. (7m). TXAIKOVSKI, PIOTR ILITX: L'ocell blau, pas a dos de La bella dorment Orquestra Nacional Escocesa. Dir: Neeme Jarvi. (Sm). LOCATELLI, PIETRO ANTONI O: Tercer moviment del concerto grosso, op. 1 n. 3. Concerto Kòln. {3m). MORALEDA, ALBERT: Poema d'amor occità. Cobla la Principal de la BisbaiDir.. Francesc Cassú. Enregistrament fet per Catalunya Música el dia 9 de març del 2002 al Palau de la Música Catalana. (6m). BEETHOVEN, LUDWIG VAN: Adagio, allegro con brio, primer moviment de la Simfonia n. 2, op. 36. Orquestra Simfònica de la NDR d'Hamburg. Dir.: Günter Wand. (12m). HAYDN, FRANZ JOSEPH: "Gloria" de la "Schòpfungsmesse" (Missa de la creació), Hob. XXII:13. Ruth Ziesak, soprano. Bernarda Fink, contralt. Christoph Prégardien, tenor. Oliver Widmer, baix. Cor Monteverdi. Solistes Barrocs Anglesos. Dir.: John Efíot Gar?iner (1Om). ANONIM: "Dear oid Stockholm", melodia tradicional arranjada per Chet Baker. Chet Baker Quartet. (4m). COPLAND, AARON: Fanfara de l'home corrent. Orquestra Simfònica de Detroit. Dir.: Anta! Dorati. (4m). SCHUBERT, FRANZ: "Tema i variacions" {4t mov.) del Quintet "la truita", D.667. Emíl Gilels, piano. Norbert Brainin, violí. Peter Schidlof, viola. Martin Lovett, violoncel. Rainer Zepperitz, contrabaix. (Sm). BELliNI, VINCENZO: "Qui la voce sua soave - Ah! rendetemi la speme", ària de l'acte 2n de l'òpera "I puritani". Angela Gheorgiu, soprano. Orquestra Simfònica de londres. Dir. Evelino Pidò. (4m). BACH, JOHANN SEBASTIAN: Tercer moviment del concert per a tres clavecins, BWV 1064. Kenneth Gilbert, Trevor Pinnock, lars Ulrik Mortensen, clavecins. The English Concert. Oir.: Trevor Pinnock. (Sm). PAOEREWSKI, IGNACE JAN: Melodia en sol sostingut major. Peter Nagy, piano. (Sm). XOSTAKOVITX, DMITRI: Suite de jazzn.1. Orquestra Simfònica de la Ciutat de Birmingham. Dir.: Mark Elder. {9m). MOMPOU, FREDERIC: Charmes. Josep Colom, piano. (10m). KERN, JEROME I MERCER, JOHNNY: ''l'm oid fashioned", de la pel.licula "You were never lovelier''. Rita Hayworth. Fred Astaire. Orquestra de Xavier Cugat. Dir.: Xavier Cugat. (Sm). 22:00 AGENDA MUSICAL 22:04 ELS CONCERTS DE CATALUNYA MÚSICA Presentat per Alfred Celaya. Obres de JOHANN CHRISTIAN BACH i MOZART, WOLFGANG AMADEUS.: BACH: Simfonia en sol m, op. 6, n. 6. MOZART: Rèquiem en re m, KV 626. Ruth Rosique, soprano. Margarida Uadó, mezzo. Josep Pizarro, tenor. Pau Bordas, baix. Cor Madrigal. Jove Orquestra Nacional de Catalunya. Dir.: Robert King. CONCERT enregistrat per Catalunya Música el dia 14 de juliol del 2002 a l'Auditori. (59m). 23:45 NOCTURN Música per acabar el dia. Presentació a càrrec d'Alfred Celaya PROGRAMACIÓ DE NIT Repetició dels últims programes DIJOUS, 9 DE GENER DEL 2003 7:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 7:08 MATINAL Música per començar el dia presentada per Joan Vives. Recull d'obres breus. Inclou butlletins informatius i agendes musicals. 7:30 AGENDA MUSICAL 8:00 BUTLLETI DE NOTÍCIES 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETI DE NOTÍCIES 9:06 MATINAl El GRAN REPERTORI 10:00 AGENDA MUSICAL 10:03 CAPSA DE MÚSICA TELEMANN, GEORG PHILIPP: Suite per vent "la Caça", TVN S5:F9. Acadèmia de Música Antiga de Berlín. (14m). STRAUSS, RICHARD: "Don Quixot", poema simfònic op. 35. Ulrich Koch, viola. Mstislav Rostropovitx, violoncel. Orquestra Filharmònica de Berlin. Dir. Herbert von Karajan. (44m). STAMITZ, ANTON: Concert per a dues flautes i orquestra en Sol M. Jiri Vafek. Radomir Pivoda. Orquestra de Cambra de Praga. Dir.: Frantisek Vajnar. {17m). VAUGHAN WILliAMS, RALPH: Simfonia n. 8. Orquestra Simfònica de londres. Dir.: Bryden Thomson. {30m). ROSSlNl, GlOACCHINO: Giovanna d'Arco, cantata. Teresa Berganza, mezzo-soprano. Orquestra de Cambra Anglesa. Oir.: Marcello Viotti. (16m). BOCCHERINI, LUIGI: Sextet de corda n. S en Re M, op. 23. Ensemble 41S (21m). BROTONS, SALVADOR: Terres Llemosines, op. 57 (Rapsòdia Catalana per a Orquestra). Orquestra Simfònica del Vallès. Dir.: Salvador Brotons. (14m). CHOPIN, FRÉDÉRIC: "Berceuse", op. 57. Alícia de Larrocha, piano. (Sm). 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. 14:00 ENTRE CLÀSSICS El dia a dia de l'actualitat musical. Realitzat per Xavier Chavarria. 15:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 15:04 AGENDA MUSICAL 15:05 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Rou ra. 15:30 SO DE COBLA la música i les activitats del món de la cobla. Realitzat per Ignasi Piñol. 16:05 A FONS LES VEUS DEL SEGLE. l espéll temàtic de Catalunya Música. Selecció: Victòria Palma. Presentació: Eulàlia Benito. Teresa Berganza MONTSALVATGE, XAVIER: "Cuba dentro de un piano", amb lletra de Rafael Albertí. Teresa Berganza, mezzosprano. (4m). BIZET, GEORGES: "L'amour est un oiseau rebelle" (L'amor és un ocell rebel), havanera de l'òpera Carmen. Teresa Berganza, mezzo-soprano. The Ambrosian Singers. Orquestra Simfònica de Londres. Dir.: Claudlo Abbado. (4m). CHUECA, FEDERICO: La Gran Via ('Tango" i "Schottis'). Teresa Berganza. Orquestra de PROGRAMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA 15. iSIIa ra liM. t Dir. Cambra Anglesa. Dir.: Enrique Garcia Asensio. (Sm). GARCIA. MANUEl: "A la lea lea", "EIIiru liru", dos capricis lírics espanyols. Teresa Berganza, mezzo. José María Gallardo del Rey, guitarra. Juan Antonio Alvarez Parejo, piano. (9m). GRANADOS, ENRIC. "El majo tímido'', "El tralaiA y el punteado", "Amor y odio", "Callejeo", quatre tonadillas. Teresa Berganza, mezzo-soprano. Octet de Vlol.loncels Conjunto lbérico. Dir.: Elias Arlzcuren. (7m). VIVAlDI, ANTONI O: Piango, gemo. Cantata. Teresa Berganza. mezzo-soprano. Orquestra de Cambra Anglesa. Dir.: Marcello Viotti. (9m). POPULAR: "Baio el clelo de Sevilla", del Pallo moruno. Teresa Berganza, mezzosoprano. Gerardo Nuiiez, guitarra. Orquestra Simfònica de Londres. Dir: José Maria Cano. Joan Albert Amargós. (6m). 17:00 LA TARDA DEl 'OIENT Programació realitzada a partir de les peticions dels nostres oients. Presentació a càrrec d'Olga Cardús. 19:00 PENTAGRAMA Programa de divulgació musical. Guió i realització: Pere Burés i Àlex Robles. 20:00 BUTLLETI DE NOTICIES 20:04 AGENDA MUSICAl 20:10 ElS GUSTOS REUNITS Una selecció de Victòria Palma que presenta Alfred Celaya. COOKE, SAM: "You send me". Rachelle Ferren, veu i piano. Doug Nally, bateria. Eddle Green, piano. Tyrone Brown, baix. Enregistrament fet al Festival de Montreux, el 15 de juliol de 1991. (Sm). TXAIKOVSKI. PIOTR ILITX: "Finale· Adagto lamentoso- Andante", quart moviment de ta simfonia n. 6. op. 74 "Patètica". Saito Kinen Orchestra. Dir.: Seiji Ozawa. (11m). BIZET, GEORGES. Quatre últims fragments de la suite "Jocs d'infants", op. 22. Yaara Tal, Andreas Groethuysen. piano a quatre mans. (7m). BOCK, JERRY: "lf i were a rlch man" , del musical "Addler on the roof" (El violinista a la taulada). Topol, veu. Orquestra. Oir.: Gareth Davies. (5m). BACH: Musette de l'àlbum d'Anna Magdalena. Bobby Mcferrin. Yo Yo Ma, violoncel. (4m). FAURt GABRIEL: Cantique de Jean Racine. Cor del Trinity College ot 23:45 NOCTURN cambridge. Dir.: Richard Marlow. Música per acabar el dia. (Sm). Presentació a càrrec d'Alfred PROKOFIEV, SERGUEI: Romeu í Celaya. Julieta, ballet inspirat en la PROGRAMACIÓ DE NIT tragèdia de Schakes¡reare, p. 64. (Acte ler, escena 2ona: Montescos Repetició dels últims programes i Capulets, dansa desi cavallers. DIVENDRES, 10 Dl GINER Acte 2on: Mort de Tibats. Final.) DEL 2003 Orquestra del Teatre Bolxoi. Dir.: Andrei Txistiakov. (Sm). 7:00 BUTllETI DE NOTICIES MOZART, WOLFGANG AMADEUS: 7:08 MATINAl Tercer moviment del concert per a Música per començar el dia plano i orquestra n. 22. KV 482. presentada per Joan Vives. Recull Karl Engel, plano. Orquestra del d'obres breus. Inclou butlletins Mozarteum de Salzburg. Dir.: Informatius i agendes musicals. Leopold Hager. (11m). 7:30 AGENDA MUSICAl BURKE, J. I VAN HEUSEN, J.: "like 8:00 BUTlLETI DE NOTICIES someone in Jove". 8:30 AGENDA MUSICAl Oscar Peterson Trio. (5m). 9:00 BUTLLETI DE NOTICIES SIBELIUS, JAN: "Himne finlandès". 9:06 MATINAL Cor Jubilate. Dir.: Astrid Riska. El GRAN REPERTORI (2m). 10:00 AGENDA MUSICAL SAMMARTINI, GIOVANNI 10:03 CAPSA DE MÚSICA BATTISTA: Simfonia en Re M. J·C JANEQUIN, CLEMENT la Bataille. 14. Ensemble Clement Janequln. (7m). I Glovani di Nuova Gameristica. COPLAND, AARON: Appalachian Rlccardo Villani, clavecí. Dir.: Spring (Primavera apalatxe). Daniele Ferrari. (7m). Orquestra Filharmònica de los MONTSALVATGE. XAVIER: V'rvo, Angeles. Dir.: Leonard Bernstein. tercer moviment del Concierto (27m). breva. DONIZETTI, GAETANO: "Chi mi Leonel Morales, piano. Orquestra frena in tal momento", sextet de Simfònica de Madrid. Oir.: Antoni l'òpera "lucia di Lamermoor" Ros Marbà. (Sm). Joan Sutherland. Lucia. Luclano LEONCAVALLO,RUGGERO:Brisa Pavarotti, Edgardo. Sherrill Mllnes, de mar. Enrico. Nlcolai Ghiaurov, Orquestra de Saló de Colònia Raimondo. Ryland Davles, Arturo. (4m). Huguette Tourangeau. Alisa. WEILL, KURT I GERSHWIN, IRA: Orquestra I Cor de la Royal Opera "My ship". House, Covent Garden. Dir.: Richard Bonynge. (4m). Herbie Hancock, piano. Michael BEETHOVEN, LUDWIG VAN: Brecker, saxo tenor. Roy Hargrove, flugeihorn. John Patitucci, baix. Simfonia n. 5, op. 67. Brlan Blade, bateria. Orquestra del Segle XVIII. Dir.: Enregistrament fet a Toronto, el 25 Frans Brüggen. (31m). d'octubre de 2001. (9m). SAINT-SAENS, CAMILLE: "Peça de concert", op. 62. ARNOLD, MALCOLM: Danses angleses, segona sèrie op. 53. Phillippe Graffin, violf. Orquestra de I'Úister. Dir.: Thierry Fischer. The Philharmonia Dir.: Bryden (10m). Thomson. (9m). SMETANA. BEDRICH: Quartet de MILLER, GLENN: "Moonlight· Serenade", arr. per Wilhelm Kaiser- corda n. 1. "De la meva vida". Quartet Talich. (27m) Undemann. SCHUMANN. ROBERT: Liederkreis, Janne Saksala, contrabaix. Els 12 op. 39 (Eichendorff). Víoloncel.listes de la Filharmònica Matthlas Goeme, barfton. Eric de Berlín. Dir.: Sir Simon Ratlle. Schneider. piano. (27m). (4m) LALO, EDOUARD· Concert per a 22:00 AGENDA MUSICAL violoncel en re menor. 22:04 ELS CONCERTS DE Yo-Yo Ma, violoncel. Orquestra CATALUNYA MÚSICA Nacional de França. Dir.: Lorin Obres de WOLFGANG AMADEUS Maazel. (27m). MOZART, JUAN CRISÓSTOMO DE 13:00 NOU PUNT NOU ARRIAGA i DIMITRI Presentació de les últimes novetats XOSTAKOVITX. discogràfiques aparegudes al Quartet Casals. mercat, a càrrec de Montse Enregistrament fet per Catalunya Agullera. Música el dia 1 de desembre del 14:00 ENTRE CLÀSSICS 2001 al Teatre Municipal de El dia a dia de l'actualitat musical. Banyoles. XARXA DE CLÀSSICA I JAZZ DE CATALUNYA. (15m). Realitzat per xavier Chavarria. 15:00 BunlETf DE NOTICIES 15:04 AGENDA MUSICAl 15:05 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Roura. 15:30 SO DECOBLA la música i les activitats del món de la cobla. Realitzat per Ignasi Piñol. 16:05 A FONS ElS INTÈRPRETS CATALANS. L'espai temàtic de Catalunya Música. Selecció: Raimon Colomer. Presentació: Eulàlia Benito. leonora Milà MILÀ, LEONORA: Dues havaneres. op. 59, op. 60. Leonora Milà, piano. (5m). FAlLA, MANUEL DE: Noches en los jardines de España. Leonora Milà, plano. Orquestra Simfònica de RTVE. Dir.: Miguel A. Gómez Martínez. (26m). BACH. JOHANN SEBASTIAN: 6 Preludis i Fugues del Clavecí ben temperat (n. 1 a 6). leonora Milà. piano. (24m). 17:00 LA TARDA DE l 'OIENT Programació realitzada a partir de les peticions dels nostres oients. Presentació a càrrec d'Olga Cardús. 19:00 CICLE DE UEO Una selecció de Montse Agullera que presenta Eulàlia Benito. JANACEK, LEOS: "Diari d'un desaparegut", cicle de cançons. lan Bostridge, tenor. Ruby Philogene, mezzosoprano. Diane Atherton, soprano. Deryn Edwards, mezzosoprano. Susan Flannery, contralt. Thomas Adès, piano. (33m). SPOHR, LUDWIG: Sis lieder per a soprano, clarinet i piano, op. 103. Julia Varady, soprano. Hans Schoneberger, clarinet. Harmut Holl, piano. (22m) 20:00 BUTllETÍ DE NOTICIES 20:04 AGENDA MUSICAl 20:10 ElS GUSTOS REUNITS Una selecció de Victòria Palma que presenta Alfred Celaya. BACH. JOHANN SEBASTIAN/GOUNOD, CHARLES Ave Maria (arranjament per a violoncel i piano). Mischa Maiski, violoncel. Pavel Gililov, piano. (Sm). TXAIKOVSKI, PIOTR ILITX: Obertura solemne "1812", op. 49. Orquestra Filharmònica de Berlin. Dir.: Claudío Abbado. (15m). JOEL, BILLY: "New York state on mind" Tony Bennett i Billy Joel, veus. The Raplh Sharon Quartet. (5m). LISZT, FRANZ: Segona Elegia, S. 131 Emmanuelle Bertrand, violoncel. Pascal Amoyel. piano. (6m). SAMMARTINI, GIOVANNI ¡¡ ¡;o ¡¡;- - • .!!¡! Iii e:' ;¡· 219 3 ~ ~. 2. ~ ¡ 3 PROGRAMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA ....., = i: = - ~ e =' ~ 6i" 219 _, :::. ""' ..... ~ e a ;:::;· e:.. ~ ~ 4 BATIISTA: Simfonia en Re M. Ensemble 415. Oir.: Chlara Banchini. (6m). RESENOE, MARCOS •Adriana· Marcos Resende, piano. Orquestra. (4m). ROOGERS, RICHARD: "Siaughter on tenth avenue" del musical ·on your toes" (arranjament de Hans Spialek). Boston Pops Orchestra. Oir.: Keith Lockhart. (8m). WEBER, CARL MARIA VON: "Alia Polacca", del Concert per a clarinet n. 2, op. 74. Walter Boykens, clarinet. Orquestra Filharmònica de Rotterdam. Oir.: James Conlon. (6m). RODGERS, RICHARD: "Do, Re, Mi", "My favorites thlngs", dos temes del musical The Sound of Music. Julie Andrews, veu. Orquestra. Oir.: lrwin Kostal. (9m). SCHUMANN, ROBERT: "Gesange der Frühe" (Cants de l'alba), op. 133. Maurizio Pollint (1Om) . MOZART, WOLFGANG AMADEUS: Primer moviment de la Simfonia n. 39, KV 543. London Classical Players. Oir.: Roger Norrington (10m). RIBEIRO, ZEZO: "Cristal" Zezo Ribeiro. guitarra. Christiano Rocha, bateria. Heitor T.P., guitarra elèctrica. Claudio Machado. baix. {6m). BANTOCK, GRANVILLE: "Song to the seals" (Cançó a les foques). Arranjament de Hough. Stephen Hough, plano. (4m). 22:00 AGENDA MUSICAL 22:04 ELS CONCERTS DE CATALUNYA MÚSICA Presentat per Alfred Celaya. Obres de DAVID LÓPEZ MAGRANE, JOSEP SOLÀ, FRANCESC TAVERNA-BECH, JESÚS VENTURA, MANUEL OLTRA, JOSEP SERRA. JOAQUIM SERRA i JULl GARRETA.· Selecció d'obres. Emili Brugalla, piano. Cobla Sant Jordi-Ciutat de Barcelona. Oir.: Josep Caballé. CONCERT enregistrat per Catalunya Música el dia 17 de març del 2001 al Palau de la Música Catalana. COBLA, COR I DANSA AL PALAU 2000/1. Obres de MAGRANÉ, SOLÀ, TAVERNABECH,VENTURA,OLTRA,SERRAi GARRETA. (1OOm). 23:45 NOCTURN Música per acabar el dia. Presentació a càrrec d'Alfred Celaya. PROGRAMACIÓ Dl NIT Repetició dels últims programes DISSABTE, 1 1 DE GINER DEl. 2003 8:00 MATINAL Música per començar el dia presentada per Pilar Subirà Recull d'obres breus. Inclou butlletí de noticies i agenda musical. 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETí DE NOTÍCIES 10:00 CONCERT BARROC Una selecció de Joan Vives que presenta Pilar Subirà. DAUVERGNE, ANTOINE: Les Troqueurs, intermedi en un acte i un ballet. Mary Saint-Palais. Sophie MarinDegor. Nicolas Rivenq. Jean-Marc Salzmann. Cappella Coloniensis. Dir.: William Christie. (51 m). 11:00 MÚSICA PER A COBLA Una selecció d'Ignasi Piñol que presenta Pilar Subirà. 12:00 AGENDA MUSICAL 12:03 PENTAGRAMA Programa de divulgació musical. Guió i realització: Pere Burés i Àlex Robles.Repelició del programa emès dijous passat. 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes aJ mercat, a càrrec de Montse Aguilera. Resum dels millors programes de la setmana. 14:00 ENTRE CLÀSSICS Resum setmanal de l'actualitat musical. Realitzat per Xavier Chavarria. 15:05 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Roura. (Repetició). 16:00 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Montse Agullera que presenta Carmina Malagarriga. GLINKA, MIKHAIL: Obertura de l'òpera "Russlan i Ludmilla". Orquestra Rlharmònica de Los Angeles. Dir.: André Previn. (Sm). MANICI, HENRY I MERCER, JOHNNY: "Charade" Johnny Hartman, Conjunt instrumental. (3m). BRAHMS, JOHANNES: "Alegretto grazioso", tercer moviment de la Sonata per a violí i piano n. 2, op. 100. llya Kaler, violí. Alexander Peskanov, piano. (6m). STRAUSS, RICHARD: Concert per a trompa i orquestra n. 1, op. 11. Marie Luise Neunecker, trompa. Orquestra Simfònica de Bamberg. Oir.: lngo Metzmacher. (16m). CLEMENT!, MUZIO: Andante i variacions per a arpa. Claudia Antonelli, arpa. (Sm). HOPE, PETER: Suite Momentum. Northern Sintonia. Oir.: David Lloyd-Jones. (10m). HAYON, FRANZ JOSEPH: Allegro spirituoso, primer moviment del Quartet de corda op. 64 n. 2. Quartet Mosaiques. (8m). 17:00 GRANS OBRES MOZART, WOLFGANG AMADEUS: 11 sagno di Scipione. KV 126. Peter Schreier. Lucia Popp. Edita Gruberova. Claes H. Ahnsjò. Thomas Moser. Cor de Cambra de Salzburg. Orquestra del Mozarteum de Salzburg. Oir.: Leopold Hager. (112m). MOZART, WOLFGANG AMADEUS: Oivertimento per a trio de corda, KV 563. Gldon Kremer, vlolf. Klm Kashkashlan, viola. Yo-Yo Ma, violoncel. (49m). 20:03 CATALUNYA JAZZ Un programa d'Albert Mallofré. 22:00 AGENDA MUSICAL 22:04 A LA MANERA DE.. ... Un convidat ens proposa i comenta la música que li agrada. Guió i presentació de Joan Vives. 0:04 NOCTURN Música per acabar el dia. PROGRAMACIÓ DE NIT Repetició dels últims programes DIUMENGE, 12 Dl GINER DEL 2003 8:00 MATINAL Música per començar el dia presentada per Pilar Subirà. Recull d'obres breus. Inclou butlleU de notfcies i agenda musical. 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETf DE NOTiCIES 10:00 CONCERT BARROC Una selecció de Joan Vives que presenta Pilar Sublrà. CAMPRA, ANDRÉ: Messe des morts (Rèquiem). Judith Nelson. Dinah Harris. JeanClaude Orllac. Wynlord Evans. Stephen Roberts. Solistes instrumentals. Cor Monteverdi. Solistes Barrocs Anglesos. Dir.: John Elíot Gardiner. (52m). 11:00 MÚSICA PER A COBLA Una selecció d'Ignasi Piñol que presenta Pilar Sublrà. 12:17 GUIA MUSICAL La informació ll·lustrada sobre els concerts i l'activitat música! de la temporada. Un espai presentat per Pilar Sublrà. 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. Resum dels millors programes de la setmana. 14:00 ENTRE ClASSICS Resum setmanal de l'actualitat musical. Realitzat per Xavier Chavarrla. 15:05 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Rou ra. (Repetició). 16:00 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Montse Agullera que presenta Garmina Malagarriga. BRAHMS, JOHANNES: Tercer moviment del Concert per a violf i violoncel, op. 102. Gil Shaham. violí. Jian Wang, violoncel. Orquestra Rlharmònica de Berlín. Oir.: Claudio Abbado. (9m). RAMEAU, JEAN-PHILIPPE: "Formons les plus brillant concerts...", ària de l'òpera "Piatée". Patrícia Petibon, soprano. Les Folies Françoises. Oir.: Patrick Cohên-Akenlne. (Sm). MENDELSSOHN, FELIX: Primer moviment del Quartet de corda n. 1, op. 12. Quartet Alban Berg. (6m). RODRIGO, JOAQUÍN: Primer moviment del "Concíerto para una fiesta". Pepe Romero, guitarra Academy of St. Martin in the Reids. Oir.: Neville Marriner. (1Om). ANÒNIM: "Frankie and Johnny", melodia tradicional Pete Gandoli, trompeta. Lou Levt. piano. Fred Atwood, baix. John Dentz, bateria. (4m). ALFVEN, HUGO: "Allegro con brio", primer moviment de la Simfonia n. 3, op. 23. Orquestra Filharmònica d'Estocolm. Dir.: Neeme Jarvi. {10m). RAKHMANINOV, SERGEI: "Això d'aqui és bonic", op.21 n.4. Edita Gruberova, soprano. Friedrich Haider, plano. (2m). RAVEL, MAURICE/GRAINGER, PERCY: ''La vallée des cloches" {la vall de les campanes) del recul "Miroirs" {Arranjament per a orquestra de Percy Grainger). Orquestra Simfònica de la ciutat d! Birmingham. Oir.: Simon Rattle. (Sm). 17:00 UNA TARDA A L'ÒPERA Realitzat per Jaume Radigales. 21:03 l'AUDIOVISUAL Un programa d'Àiex Gorina. 22:00 AGENDA MUSICAL 22:04 LA MÚSICA A DEBAT Programa a l'entorn de temes musicals d'interès. Presentat i conduit per Joan Vives, I realit2at amb la colaboració del Consell Català de la Música. 0:04 NOCTURN Música per acabar el dia. PROGRAMACIÓ Dl NIT Repetició dels últims programes DILLUNS, 13 DE GENER DEL 2003 7:00 BUTLLETÍ DE NOTICIES 7:08 MATINAL PROGRAMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA a iga Iii Música per començar el dia presentada per Joan Vives. Recull d'obres breus. Inclou butlletins informatius i agendes musicals. 7:30 AGENDA MUSICAL 8:00 BUTLLETI DE NOTICIES 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETi DE NOTICIES 9:06 MATINAL EL GRAN REPERTORI 10:00 AGENDA MUSICAL 10:03 CAPSA DE MÚSICA RIMSKI-KORSAKOV, NIKOLAI: Obertura de la Gran Pasqua Russa. Orquestra Filharmònica de Nova York. Dir.: Yuri Temirkanov. (16m). CLEMENT!, MUZIO: "Andante i variacions" Claudia Antonelli. arpa. (Sm). MENDELSSOHN, FELIX: Simfonia n. 2 "Lobgesang", op. 52. Juliane Banse, Sibylla Rubens. sopranos. Vinson Cole, tenor. Cor de la Ràdio de Berlin. Orquestra Simfònica de l'Òpera Alemanya de Berlin. Dir.: Vladimir Ashkenazy. (68m). HAYON, FRANZ JOSEPH: Quartet de corda op.77 n.2, Hob.ll1:82. Quartet Al ban Berg. (25m). MONTSALVATGE, XAVIER. Concierto breve, per a piano i orquestra. Alícia de Larrocha. Orquestra Ciutat de Barcelona. Oir.: Garcia Navarro. (24m). BELLINI, VINCENZO: "Vaga luna che inargenti". Cecília Bartoll, mezzo. James Levine, plano. (4m). GRIEG, EDVARD: Dues melodies nòrdiques, op. 63. Orquestra Simfònica de Gtiteborg. Oir.: Neeme Jarvi. (13m). SALÓ, CONRAD: La festa de Sant Martirià, sardana. Cobla Principal de la Bisbal. Dir.· Francesc Cassú. (Sm). 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat. a càrrec de Montse Agullera. 14:00 ENTRE CLÀSSICS El dia a dia de l'actualitat musical. Realitzat per Xavier Chavarria 15:00 BUTLLETf DE NOTICIES 15:04 AGENDA MUSICAL 15:05 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Rou ra. 15:30 SO DE COBLA la música i les activitats del món de la cobla. Realitzat per Ignasi Pinol. 16:05 A FONS LA NOVA MÚSICA. L'espai temàtic de Catalunya Música. Selecció: Raimon Colomer. Presentació: Eulàlia Benito. BARBER, SAMUEL: Concert per a flauta i orquestra (arranjament del concert per a vioiQ. Jennifer Stinton. Philharmonia Orchestra. Dir.: Steuart Bedford. (23m). BALADA, LLEONARD: Concert per a violi i orquestra n. 1. Andrés Cardenes. violi. Orquestra Simfònica de Barcelona. Dir.: Matthias Aeschbacher. (26m}. 17:00 LA TARDA DEl 'OIENT Programació realítzada a partir de les peticions dels nostres oients. Presentació a càrrec d'Olga Cardús. 19:00 MÚSICA ANTIGA Una selecció de Joan Vives presentada per Pilar Subirà. LOBO, ALONSO: Missa Maria Magdalena. Musica Reservata de Barcelona. Oir.: Jean-Marc Andrieu. (24m). DUARTE LOBO: Magnificat octaví toni. Pro Gantione Antiqua. Dir.: Mark Brown. (6m). LOBO, ALONSO: Lamentacions del profeta Jeremies. Música Reservata de Barcelona. Dir.: Bruno Turner. (19m). LOBO. ALONSO: Ave Maria. motet. The Tallis Scholars. Dir.: Peter Phillips. (Sm). 20:00 BUTLLETÍ DE NOTíCIES 20:04 AGENDA MUSICAL 20:10 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Victòria Palma que presenta Alfred Celaya. ANÒNIM: "Londonderry air", melodia tradicional arranjada per Ben Webster. Ben Webster Quartet (Sm). DELIUS, FREDERIC: "On hearing the first Cuckoo in Spring" (En sentir el primer cucut de la primavera) i "Sum mer Night on the River'' (Nit d'estiu al riu), dues peces per a petita orquestra. Royal Philharmonic Orchestra. Dir.: Thomas Beecham. (14m). CASALS, PAU: "Sant Martl del Canigó", sardana. Ricard Viladesau, tenora. Cobla Principal de la Bisbal. (4m}. TXAIKOVSKI, PIOTR ILITX: Obertura solemne "1812", op. 49. Orquestra Filharmònica de Berlín. Dir.: Claudio Abbado. (15m). BEETHOVEN, LUDWIG VAN: "Adagio molta espressívo", 2n mov. de la Sonata per a violí i plano n. 6, op. 30 n. 1. Takako Nishizaki, violf. Jenó Jandó, plano. (7m). CAHN, SAMMY I BRODSKY, NIKOLAUS: "Be my love". Keith Jarrett, piano. (Gm). SMETANA, BEORICH: Sarka, poema simfònic del cicle "La meva pàtria". Orquestra Filharmònica de Viena. Dir.: James levine. (10m). CRETI DE ROCCHIS, MARIANNA: Fantasia sobre ·casta Diva" de Bellini. Claudia Antonelli. arpa. (9m). SAINT-SAENS, CAMILLE: "Andante•, 2n mov. del Concert per a piano n. 4, op. 44. ldil Biret, piano. Philharmonia Orchestra. Dir.: James Loughram. (3m). TRADICIONAL: "Bhéir ml ó", tradicional escocesa. Matthew Gilsenan. NiaU Morris, James Nelson, tenor. lrlsh Rim Orchestra. Dir.: Frank Gallagher. (4m). GRANADOS, ENRIC: "Valsos poètics", (transcripció per a guitarra de David Russell). David Russell, guitarra. (16m). MERCER I SCHERTZINGER: "I remember you" Mulgrew Miller, piano. Kenny Garrett, saxo contralt. Steve nelson, vibràfon. Charnett Moftett, baix Tony Reedus, bateria. (Sm). 22:00 AGENDA MUSICAL 22:04 ELS CONCERTS DE CATALUNYA MÚSICA Temporada OBC CERVELLÓ, JORDI: "Divertiment pour petite orchestre" (Estrena. Obra encàrrec de l'OSC). SCHUMANN, ROBERT: Concert per a violoncel i orquestra, op. 129. BRAHMS, JOHANNES: Simfonia n. 1, op. 68. Ralph Klrschbaum, violoncel. Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya. Oir.: Hans Graf. CONCERT enregistrat per Catalunya Música el dia 10 de gener del2003 a l'Auditori de Barcelona. TEMPORADA OBC 200213. 23:45 NOCTURN Música per acabar el dia. Presentació a càrrec d'Alfred Celaya. PROGRAMACIÓ Dl NIT Repetició dels últims programes DIMARTS, 14 DE GENER DEL 2003 7:00 BUTLLETÍ DE NOTICIES 7:08 MATINAL Música per començar el dia presentada per Joan Víves. Recull d'obres breus. Inclou butlletins informatius i agendes musicals 7:30 AGENDA MUSICAL 8:00 BUTLLETÍ DE NOTICIES 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETI DE NOTICIES 9:06 MATINAL EL GRAN REPERTORI 10:00 AGENDA MUSICAL 10:03 CAPSA DEMÚSICA SIBELIUS, JAN: Serenata per a .\. violi i orquestra. op.69 n.t. Anne-Sophie Mutter, violf. Staatskapelle de Dresde. Dir.: André Prevín. (Gm). BACH, JOHANN SEBASTIAN· Suite per a orquestra n.2. BWV 1067. Concentus Musicus de Viena. Dir.: Nikolaus Hamoncourt. (24m}. STRAUSS, JOHANN (fill): "Vi, dones i cançons", vals op. 333. Orquestra Filharmònica de Viena. Dir.: Willi Boskovsky (10m). LITERES. ANTONIO: Los elementos. òpera harmònica a l'estil italià. Al Ayre EspaHol. Dir.: Eduardo López Banzo. (61 m). DEBUSSY, CLAUDE: Sonata per a violoncel i piano. Paul Tortelier, violoncel. Jean Hubeau. piano. (11m). BORODIN, ALEXANDER: Simfonia n. 2. Orquestra Filharmònica de Rotterdam. Dir.: Valery Gergiev. (31m). BACH,JOHANN CHRISTIAN: Concert per a arpa i orquestra de cambra en Sol M. Suzana Klincharova. Solistes de Sofia. Dir.. Emil Tabakov. (18m). 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Aguilera. 14:00 ENTRE CLÀSSICS El dia a dia de l'actualitat musical. Realitzat per Xavier Chavarria. 15:00 BUTLLETf DE NOTÍCIES 15:04 AGENDA MUSICAL 15:05 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Rou ra. 15:30 SO DE COBLA La música i les activitats del món de la cobla. Realitzat per Ignasi Piñol 16:05 A FONS ELS COMPOSITORS CATALANS. L'espai temàtic de Catalunya Música presentat per Raimon Colomer i Eulàlia Benito. 17:00 LA TARDA DE l 'OIENT Programació realitzada a partir de les peticions dels nostres oients. Presentació a càrrec d'Olga Cardús. 19:00 MÚSICA DE CAMBRA Una selecció de Raimon Colomer presentada per Pilar Subirà. MOZART, WOLFGANG AMADEUS: Trio per a viola, clarinet i piano KV 498 "Kegelstatt Trio" (Trio de les bitlles) Nobuko lmai. Janet Hilton. Roger Vignoles. (20m). SCHUBERT, FRANZ: Trio de corda. o471 . L'Archibudelli. (16m). MARTINU, BOHUSLAV: SOnata per a violoncel í piano n. 3. .... iOl ¡¡¡¡.!!!! 511 ~~ ¡¡¡· 219 ::;! S' .... e e;: . e: iOl E 5 PROGRAMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA Míchaela Fukacova. lvan Klansky. (19m) 20:00 BUTLLETI DE NOTICIES 20:04 AGENDA MUSICAL 20:15 TRANSMISSIÓ EN DIRECTE DES DEL GRAN TEATRE DEL LICEU Temporada 2002-2003 BELLINI, VICENZO: "Norma", òpera en dos actes. Ana Marra Sanchez. Dolora Zajick. Dennis O'Neill. Roberto Scandiuzzi. Sandra Pastrana. Vicenç Esteve Madrid. Cor i Orquestra Simfònica del Gran teatre del Liceu. Dir.: David Glménez. TRANSMISSIÓ en drrecte, des del Gran Teatre del Liceu. 23:45 NOCTURN Música per acabar el dia. Presentació a càrrec d'Alfred Celaya. PROGRAMACIÓ DE NIT Repetició dels últims programes ...=e. ...e ~ ..... """' ~· 219 ::;! :::1. """ '="" 9 !'::::!. e!. s S" ¡;;;¡" IS: 6 DIMECRES, 15 DE GENER DEL 2003 7:00 BUTLLETI DE NOTiCIES 7:08 MATINAL Música per començar el dia presentada per Joan Vives. Recull d'obres breus Inclou butlletins rnformatius i agendes musicals. 7:30 AGENDA MUSICAL 8:00 BUTLLETi DE NOTICIES 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETI DE NOTICIES 9:06 MATINAL EL GRAN REPERTORI 10:00 AGENDA MUSICAL 10:03 CAPSA DE MÚSICA MOZART, WOLFGANG AMADEUS: "Hal glà vinto la causal - Vedrò mentre io sospiro", ària de l'òpera "Les noces de Flgaro", KV 492. Thomas Quasthotf, baríton. Orquestra de Cambra de Württemberg Hellbron. Dir.: Jorg Faerber. (Sm). BRAHMS, JOHANNES: Simfonia n. 2, op. 73. Orquestra Simfònica de Xicago. Dir · Georg Solti. {45m). GORELLI, ARCANGELO: Sonata op. 5 n. 4. Guido Balestracci, Paolo Pandolfo, violes de gamba. Gaetano Nasíllo, violoncel. Luclano Còntini, arxillaüt. Massimílíano Raschietti, clavecr. (12m). SCHUBERT, FRANZ: Missa en La b M, O. 678. Deborah York, soprano. Sally Bruce Payne. mezzo. Nelll Archer, tenor. Mrchael George, baix. Cor Monteverdí. Orquestra Revolucionària I Romàntica. Dir.: John Eliot Gardiner. (43m). FRANCK, CESAR: Sonata per a violi i plano en La M. Midori, violí. Robert McOonald, piano. (29m). IPPOLITOV-IVANOV,MIKHAIL: Marxa turca, op. 55. Orquestra Simfònica Nacional d'Ucraïna Dir.: Arthur Fagen (Sm). WEBER, KARL MARIA VON: Concert per a clarinet n. 1, op. 73. Janet Hilton. Orquestra Simfònica de la Ciutat de Birmingham. Oir.. Neeme Jarvi. {21m). 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Aguilera. 14:00 ENTRE CLÀSSICS El dia a dia de l'actualitat musical. Realitzat per xavier Chavarria. 15:00 BUTl lETÍ DE NOTÍCIES 15:04 AGENDA MUSICAL 15:05 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Roura. 15:30 SO DE COBLA La música i les activitats del món de la cobla. Realitzat per lgnasi Piñol. 16:05 A FONS LA MÚSICA, ARA. L'espai temàtic de Catalunya Música Selecció: Maró Jané. Presentació: Eulàlia Benito. BRAHMS, JOHANNES: Trio per a violi, violoncel i piano, en Sí M, n. 1, op. B. Trio Valentia (Benjamín Scherer, violf. Javier Gómez, violoncel. Jesús Gómez, piano). Enregistrament fet a la Sala "Paper de Música" de Capellades, el dia 7 de maig del 2000, dins l'Onzè Concurs Paper de Musica de Capellades (sessió final). {32m). POUSSER, HENRI: "Vue sur les jardins interdits". Quartet Afrodisax. Enregistrament fet a la Sala "Paper de Música" de Capellades, el dia 7 de maig del 2000, dins l'Onzè Concurs Paper de Musica de Capellades (sessió final). (11m). 17:00 LA TARDA DE L'OIENT Programació realitzada a partir de les peticions dels nostres oients. Presentació a càrrec d'Olga Cardús. 19:00 MÚSICA CORAL Selecció i presentació a càrrec de Maró Jané. BRAHMS, JOHANNES: Schicksalslied (El cant del dest~. op. 54. Cor de la Ràdio de Leipzig. Orquestra Filharmònica de Berlin. Dir.: Claudio Abbado. (16m). BACH, JOHANN CHRISTIAN: introitus i Kyrie de la Missa de Requiem. Gachin1Jer Kantoreí. BachCollegium de Stuttgarl Dir.: Helmuth Rillíng. (7m). MARTIN, FRANK: Cors d'Ariel, de "la Tempesta" de Shakespeare. Cor de Cambra d'Estocolm. Dir.: Eric Ericson {11m). BEETHOVEN. LUDWIG VAN: Fantasia per a piano. cor i orquestra op. 80. Gerhard Oppitz, plano. Cor i Orquestra Simfònica de la Ràdio de Baviera. Dir.: Colin Davis. (19m). 20:00 BUTLLETI DE NOTICIES 20:04 AGENDA MUSICAL 20:10 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Victòria Palma que presenta Alfred Celaya. CHOPIN: Estudi op. 25, n. 7, per a violoncel i piano. Wolfgang Emanuel Schmldt, violoncel. Gerald Fauth, piano. (Sm). MUSSORGSKI, MODEST" Una nit a la muntanya pelada. Orquestra Simfònica de Montréal. Dir.. Charles DutOit. (11m). STRAUSS, RICHARD· "Frühling•, primer dels Quatre ültims lieder. Lucia Popp, soprano. Orquestra Filharmònica de Londres. Oir.: Klaus Tennstedt. (4m). GAYIPEPUSCH: "Would you have a young virgin", de l'òpera del Captaire. Patrizia Kwella, soprano. Paul Eliot, tenor. The Broadside Band. Dir.: Jeremy Barlow. (Sm). BACH, JOHANN SEBASTIAN I SCHÓNBERG, ARNOLO: Preludi i Fuga per a orgue en MibM, BIIN 552 (arranjament per a gran orquestra). Orquestra Simfònica SWR de Baden-Baden i Freiburg. Dir.: Michael Gielen {14m). JOB IM, ANTONIO CARLOS: Wave (Arranjament de Bebu Silvettl). Nikolaj Znaider, violi. Larry Combs, clarinet. Daniel Barenboim, piano. Robert Kassínger, contrabaix. Cyro Baptista, percussió. (Sm). MAHLER, GUSTAV: Tercer moviment de la simfonia n. 1, "Trtà". Orquestra Simfònica Russa. Oir.: Evgeni Svetlanov. {13m). MENDELSSOHN, FELIX: Allegro molto, tercer moviment del Concert per a violf, piano i orquestra. Ronatd Brautígam, piano. lsabelle van Keulen, violf. Nova Sinfonietta d'Amsterdam. Dir.: Lev Marklz. (Sm). POULENC, FRANCIS: RagMazurka, tercer moviment de la suite "Les blches" Orquestra Nacional de França. Dir.: Charles Dutoit. (Sm) HILL, WARREN: "Our first dance". Warren Híll, saxo. Orquestra. (Sm). HANDEL, GEORG FRIEDRICH: Música aquàtica, suite n. 2. Academy ot Sl Martin-in-theFields. Dir.: Neville Marriner. (11m). ANÒNIM: ïhe green groves of Erin" (Els verts bosquets de I'Erín), melodia tradicional americana arranjada per Edgar Meyer. Mark O'Connor, violí. Yo-Yo Ma, violoncel. Edgar Meyer, contrabaix. (3m). WEBERN, ANTON: "Cinc peces per a orquestra", op. 10. Orquestra Simfònica de la Ràdio del Sudoest d'Alemanya BadenBaden I Frelburg. Dir.: Michael Gielen. (Sm). VELOSO, CAETANO: "Sou seu sabia". Marisa Monte, veu. (3m). 22:00 AGENDA MUSICAL 22:04 ELS CONCERTS DE CATALUNYA MÚSICA Presentat per Alfred Celaya. Obres de SAMUEL BARBER. JOHANN STAMITZ, ASTOR PIAZZOLA, PIOTR lLUCH TXAIKOVSKJ, GEORG FRIEDRICH HANDEL i EOVARO GRIEG.: Selecció d'obres. Miquel Àngel Marln, clarinet Orquestra de Cambra Leos Janacek. CONCERT enregistrat per catalunya Música el dia 19 de juliol del 2002a l'esglèsia parroquial de Torroella de Montgrí. XXII FESTIVAL INTERNACIONALDE MÚSIQUES DE TORROELLA DE MONTGAI. (69m). 23:45 NOCTURN Música per acabar el dia. Presentació a càrrec d'Alfred Celaya. PROGRAMACIÓ DE NIT Repetició dels últims programes DUOUS, 16 DE GENER DEL 2003 7:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 7:08 MATINAL Música per començar el dia presentada per Joan Vives. Recut d'obres breus. Inclou butlletins informatius i agendes musicals. 7:30 AGENDA MUSICAL 8:00 BUTLLETI DE NOTICIES 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETi DE NOTICIES 9:06 MATINAL EL GRAN REPERTORI 10:00 AGENDA MUSICAL 10:03 CAPSA DE MÚSICA ELGAR, EDWARO: Serenata en mi m, op.20. La Sinfonietta de BournemouthOir George Hurst (13m). BACH.JOHANN CHRISTIAN: Trio per a flauta, violí i violoncel en Do M. PROGRAMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA ol 'Erin~ Aa, abaix fS per dio n· Jean-Pierre Ram paL lssac Stern. Mstislav Rostropovitx. (1Om). TXAIKOVSKI, PIOTR ILITX: Simfonia n.1 ·somnis d'hivern", op.13. Orquestra Simfònica de Boston. Dir: Míchael Tilson Thomas. (44m) BOU, VICENÇ: Angelina i Pescadors bons catalans, dues sardanes. Cobla Principal de la Bisbal. (Sm). BEETHOVEN, LUDWIG VAN: Concert per a piano I orquestra n. 4, op. 58. Alfred Brendel, plano. Filharmònica de Viena. Dir.: Simon Rattle. (33m). SCARLAnt, DOMENICO: Sonata en re major, K 490. David Russell, guitarra. (Sm). TELEMANN, GEORG PHILIPP: "Burlesca de Quixot", obertura suite, TWV55:g10 Acadèmia de Música Antíga. (16m). GRANADOS, ENRIC: Dante, poema simfònic. Orquestra Filharmònica de Gran Canaria. Oir. Adrian Leaper. (31m). 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. 14:00 ENTRE CLASSICS El dia a dia de l'actualitat musicat. Realitzat per Xavier Chavarria. 15:00 BUTLLETI DE NOTICIES 15:04 AGENDA MUSICAL 15:05 UN MON DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Roura. 15:30 SO DE COBLA La música i les activitats del món de la cobla. Realitzat per Ignasi Piñot. 16:05 A FONS LES VEUS DEL SEGLE. L'espai temàtic de Catalunya Música. Selecció: V1ctòria Palma. Presentació: Eulàlía Benito. Karita Mattila VILLA-LOBOS. HEITOR: Ària. de "Bachianas Brasileiras n. 5". Karita Mattila, soprano. Academy ot Sant Martin in the Fields. Dir.: Sir Neville Marriner. (6m). REGER, MAX: "An die Hoffnung" (A l'esperança), op. 124. Karita Mattila, soprano. Orquestra Filharmònica de Berlin. Dir.: Claudio Ab bado. (12m). STRAUSS, RICHARD: "Cêcilie", lied op. 27 n. 2. "Waldsellgkeit", lied op. 49 n. 1. Karita Mattila, soprano. Orquestra Filharmònica de Berlfn. Oir· Claudio Abbado. (Sm). MOZART. WOLFGANG AMADEUS "Communio", del Rèquiem, KV 626. Karita Mattila, soprano. Cor de la Ràdio Sueca. Filharmònica de Berlfn. Oir.: Claudio Abbado. (Sm). SCHUBERT: "Oer runde Sllberfaden·. introducció de l'acte ler de l'òpera ò.pera heroicoromàntica en tres actes. Karita Mattila. Brigitte Pinter. Cor Arnold Schiinberg. Orquestra de Cambra d'Europa. Dir.: Claudio Abbado. (Sm). 17:00 LA TARDA DE L'OIENT Programació realitzada a partir de les peticions dels nostres oients. Presentació a càrrec d'Olga Cardús. 19:00 PENTAGRAMA Programa de divulgació musical. Guió i realització: Pere Burés i Àlex Robles. 20:00 BUTLlETÍ DE NOTÍCIES 20:04 AGENDA MUSICAL 20:10 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Victòria Palma que presenta Alfred Celaya. VERDI, GIUSEPPE: "lngemisco", de la Missa de Rèquiem. Giuseppe di Stefano. tenor. Orquestra Simfònica de la NBC. Oir. Arturo Toscanini. (3m). CAHN I STORDAHL: "I should ca re*. Oexter Gordon, saxo tenor. Hank Jones, piano. George Duvivier, contrabaix. Oliver Jackson, bateria (5m). TOLDRÀ, EDUARD: "La mar estava alegre", tercer moviment de "llistes al mar". Orquestra de Cambra Gonçal Comellas. Dir.: Gonçal Comellas. (Sm). BIZET, GEORGES: "Carillon" i "Farandola", dues peces de la suite "L'Artesiana•. Orquestra Filharmònica de Berlfn. Dir.· Claudio Ab bado. Enregistrament fet a Berlín, el 31 de desembre de 1998. (7m). 'Shenandoah", cançó popular nordamericana. Van Morrison, veu. The Chieftains. (4m). BACH, CARL PHILIPP EMMANUEL: Allegro assai. tercer moviment del Concert per a dos clavecins en Fa M, Wq.46. Ton Koopman. Tini Mathot, clavecins. Orquestra Barroca d'Amsterdam. Dir: Ton Koopman. (6m). PUCCINI, GIACOMO: "Piangi? Perchè?, Un bel di vedremo", de l'acte llon, "Tu? tu? piccolo lddio!, de l'acte lller, de l'òpera "Madama Butterfly". Leontyne Price, soprano. Orquestra de l'Òpera de Roma. Dir.: Oliviero de Fabritiis. (8m). NORTH, ALEX: "Qui té por de Vírglnia Woolf?, tema principal de la pel.lícula. National Philharmoníc Orchestra. Oir.: Jerry Goldsmith. (3m). PROKOFIEV, SERGUEI: "Marxa i scherzo• de la suite de "L'amor de les tres taronges·. suile op. 33a. Orquestra Nacional Escocesa. Dir.. Neeme Jarvi. (3m). MOZART, WOLFGANG AMADEUS: Allegretto, tercer moviment del quartet al!lb piano, KV 493. Alfred Brendel, plano. Quartet Alban Berg. (10m). LEGRAND, MICHEL: "Ray Blues". Michel Legrand. piano. Michel Legrand Big Band. Oir.. Michel Legrand. (Sm). SCHUMANN, CLARA: Peça fugitiva, op.15 n. 3 Hélène Bosch!, plano. (6m). GROFÉ, FERDE: "The River" (El riu), de la "Hudson Rlver Suite" (Suite del Riu Hudson) Orquestra Simfònica de Boumemouth. Dir Willíam Stromberg (Sm). CHUECA. FEDERICO: Preludi, poca. escena i masurca de la sarsuela "El chaleco blanco·. Orquestra de Cambra Anglesa. Dír.: Antoni Ros Marbà. (7m). TELEMANN, GEORG PHILIPP: "Grave", 3r mov. del Concert per a dues trompes en Mi bemoll major, del recull "Música de taula". Capella lstropolltana. Dir.: Richard Edlinger. (3m). BART, LIONAL: "From Russfa wllh love", tema de la pel.lfcula del mateix tftol. Orquestra de Count Basfe. (4m). PIAZZOLLA, ASTOR: Tango final del Doble concert per a bandoneó i guitarra. Daniel Blnelli, bandoneó. Eduardo Isaac, guitarra. Orquestra Simfònica de Montréal. Dir.. Charles Dutoit. (7m). BUSONI, FERRUCCIO: "Berceuse élégiaque" (Cançó de bressol elegfaca). op. 42. Orquestra Simfònica SWR de Baden-Baden i Freiburg. Oir.: Michael Gielen (7m). 22:00 AGENDA MUSICAL 22:04 ELS CONCERTS DE CATALUNYA MÚSICA Presentat per Alfred Celaya. Obres de JOHANNES BRAHMS I LUDWIG VAN BEETHOVEN.: BRAHMS, JOHANNES: Concert per a piano 1orquestra n. 1, op. 15. BEETHOVEN, LUDWIGVAN Simfonia n. 3, op. 55. Rafael Orozco, p1ano. Orquestra Ciutat de Barcelona. 01r.: Garcia Navarro. Enregistrament fet per Catalunya Música el dia 17 de gener de 1992 al Palau de la Música Catalana. BRAHMS: Concert per a piano i orquestra n. 1, op. 15. BEETHOVEN: Simfonia n. 3, op. 55. (96m). 23:45 NOCTURN Música per acabar el dia. Presentació a càrrec d'Alfred Celaya. PROGRAMACIÓ DE NIT Repetició dels últims programes DIVENDRIS, 17 DE GENER DEL 2003 7:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 7:08 MATINAL Música per començar el dia presentada per Joan Vives. Recull d'obres breus. Inclou butlletins Informatius i agendes musicals. 7:30 AGENDA MUSICAL 8:00 BUTLlETf DE NOTÍCIES 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETf DE NOTfCIES 9:06 MATINAL EL GRAN REPERTORI 10:00 AGENDA MUSICAL 10:03 CAPSA DE MÚSICA SARASATE PABLO DE SARASATE: Caprici basc. op. 24. Maxim Vengerov. violí. ltamar Golan, piano. (1m). PROKOFIEV, SERGUEI: Simfonia n. 1, op. 25 "Clàssica". Orquestra Filharmònica de Los Angeles. Dir.: André Previn. (15m). MOZART, WOLFGANG AMADEUS: Quartet amb oboè, KV 370. Ray Still. ltzhak Perlman. Lynn Harrell. Pfnchas Zukerman. (16m). BARTOK, BELA: Divertimento Sz 113. Orquestra de Cambra Orpheus. (27m). STRAUSS, RICHARD: Quatre Últims Ueder, per a soprano i orquestra. Oeborah Voigt. soprano. Orquestra Filharmònica de Nova York. Dir.: Kurt Masur. (21m). BEETHOVEN, LUDWIG VAN Sis bagatel·les per a piano. op. 126. Gíanluca Casciolí. (22m). SIBELIUS. JAN: Simfonia n.2, op.43 Orquestra Simfònica de Londres. Dír.: Colin Davis. (47m). GASULL FELIU: "Elegia" Montserrat Gascón, flauta. Xavier Coll, guitarra. (5m) 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. 14:00 ENTRE CLÀSSICS El dia a dia de l'actualitat musical. Realitzat per Xavier Chavarría. 15:00 BUTLLETf DE NOTICIES 15:04 AGENDA MUSICAL 15:05 UN MON DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Roura. -= ;;;¡ ·~ a e=:' ¡¡¡· 2 19 ~ ¡¡;:;. ¡¡;;- ~ ~ ¡;;) E. E 7 PROGRAMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA := ...a ~ e;' ¡;¡· 219 .., = ::i. ..... 150 5I !El. ;ol ~ e 8 15:30 SO DE COBLA La música i les activitats del món de la cobla. Realitzat per Ignasi Piñol. 16:05 A FONS ELS INT~RPRETS CATALANS. L'espaí temàtic de Catalunya Música. Selecció: Raimon Colomer. Presentació: Eulàlia Benito. GERHARO, ROBERT: Cançoner de Pedrell. Josep Benet. tenor. Orquestra de Cambra del Teatre Lliure. Oir.: Josep Pons. (17m). MOMPOU, FREDERIC: Escenes d'infants (orquestració de Tansman). Orquestra de Cambra Teatre Lliure. Oir.: Josep Pons. (9m). GERSHWIN, GEORGE: "Porgy and Bess", selecció (arranjaments a càrrec de Joan Albert Amargós i Llurs Vidal). Orquestra del Teatre Lliure. Oir.: Joan Albert Amargós i Llurs Vidal. (26m). 17:00 LA TARDA DE L'OIENT Programació realitzada a partir de les peticions dels nostres oients. Presentació a càrrec d'Olga Cardús. 19:00 CICLE DE LIED Una selecció de Montse Agullera que presenta Eulàlia Benito. MAHLER, GUSTAV: "Oas klagende Lied" (Cançó del lament). Mrina Shaguch, soprano. Michelle OeYoung, mezzosoprano. Thomas Moser, tenor. Sergel Lelferkus, barlton. Cor i Orquestra Simfònica de San Francisco. Oir.: Michael Tilson Thomas.l67m) 20:00 BUTLLET DE NOTfCIES 20:04 AGENDA MUSICAL 20:10 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Victòria Palma que presenta Alfred Celaya. VILLA-LOBOS, HEITOR: Àrfa, de ''Bachianas Braslleiras n. 5", versió per a soprano i S violoncels. Dawn Upshaw. soprano. Orquestra de violoncels. (6m). MERULA. TARQUINO: Chlacona. Sanatori de la Gioiosa Marca.. (3m). SHORTER, WAYNE: "Eurydice" Wayne Shorter, saxo. Joe Zawfnul, teclats. Miroslav Vltous, baix. Alphonse Mouzon, bateria. Airto Moreira, percussió. (6m). MESSAGER. ANORÉ: "Allegro giocoso", dels Tres valsos. Duo Crommelynck, piano a quatre mans. (3m). MONTSALVATGE, XAVIER: Últim moviment del Concerto Caprlccio per a arpa i orquestra. Magdalena Barrera, arpa. Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya. Ofr.: Lawrence Foster. (7m). HANDEL, GEORG FRIEORICH: Fragment inicial del Dixit Oominus, HWV232. Cor i Orquestra de l'Abadia de Westminster. Oir.: Simon Preston. (6m). SCRIABIN, ALEXANOER: Últim moviment de la simfonia n. 2, op. 29. Orquestra Simfònica de l'òpera alemanya de Berlfn. Oir.: Vladimir Ashkenazy. (Sm). CARYLL: Pink Lady Waltz. The New London Orchestra. Oir.: Ronald Corp. (Sm). VERDI, GIUSEPPE: "Miserandi avanzi" • "Irne lungi ancor dovrei" - "Non di codard e lagrlme", escena i ària (amb cabaletta), de l'acte llon de l'òpera Alzira. Ramón Vargas, tenor. James Anderson. tenor. Cor d'homes de la Ràdio de Baviera. Orquestra de la Ràdio de Munic. Oir.: Edoardo Múller. (Sm). BLAVET: Primer moviment de la Sonata Terza. Dan Laurin, flauta de bec. Mogens Rasmussen, viola de gamba. Leil Meyer. clavecí. (4m). MENCHER, MURRAY I MOLL, BILLY: "I want a titlle giri". Oscar Peterson, piano. Clark Terry, trompeta. Ray Brown, contrabaix. Ed Thígpen, bateria. (Sm). JANACEK, LEOS: "Déu del cel, Déu Immortal'' i ''El sol s'eleva", dues peces de la versió anterior del cicle "Diari d'un desaparegut". Ruby Philogene, mezzosoprano. ran Bostrldge, tenor. Oiane Atherton, Oeryn Edwards I Susan Flannery, veus femenines. Thomas Adès. plano. (6m). RODRIGO, JOAQU[N: "Adagio", 2n mov. del Concert d'Aranjuez. Narcisa Yepes, guitarra. Orquestra Filharmònica d'Espanya. Dir.: R Frübeck de Burgos. (1Om). SAMPLE, JOE: "Put lt where you want" Jazz Crusaders (Sm). BEETHOVEN, LUDWIG VAN: "Meeresstille und glúckliche Fahrt" (Mar en calma i pròsper viatge), op. 112. Cor de la ciutat de Viena de l'Associació de Concerts. Orquestra Filharmònica de Viena. Oir.: Claudio Abbado. (Sm). LAMOTE DE GRIGNON, RICARD: Lent expressiu. Orquestra de Cambra Gonçal Comellas. Ofr.: Gonçal Comellas. (6m). 22:00 AGENDA MUSICAL 22:04 ELS CONCERTS DE CATALUNYA MÚSICA Presentat per Alfred Celaya. Obres d'ARCANGELO CORELLI, FRANÇOIS COU PERIN, ANTONIO VIVALOI, ARNOLD SCHONBERG i EDUARD TOLDRÀ Edmon Carlier. violoncel. Sebastien Walnier, violoncel. Orquestra de cambra Reial del Conservatori de Brusel.les. CONCERT enregistrat per Catalunya Música el dia 27 de juliol del 2002 a l'Auditori Pau Casals. XXIIè FESTIVAL INTERNACIONAL DE MÚSICA "PAU CASALS" 2002. (S4m). 23:45 NOCTURN Música per acabar el dia. Presentació a càrrec d'Alfred Celaya. PROGRAMACIÓ DE NIT Repetició dels últims programes DISSABTE, 18 Dl GINER DIL 2003 8:00 MATINAL Música per començar el dia presentada per Pilar Subfrà. Recull d'obres breus. Inclou butlleU de noticies i agenda musical 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETf DE NOTfCIES 10:00 CONCERT BARROC Una selecció de Joan Vives que presenta Pilar Subirà. BARSANTI, FRANCESCO Concerto Grosso, op. 3 n. 10. Maurice André, trompeta. Württembergisches Kammerorchester Hellbronn. Oir.: Jorg Faerber. (11m). VERACINI, FRANCESCO MARIA: Obertura n. S en Si M. Musica Antiqua de Colònia. Oir.: Reinhard Goebel. (14m). BARSANTI, FRANCESCO: Sonata per a flauta de bec f continu, op. 1 n. 2. Arcadia. (10m). VERACINI, FRANCESCO MARIA: Sonata accademfca per a violi I baix continu op.2 n.6. The Locatelli Trio. (20m). 11:00 MÚSICA PER A COBLA Una selecció d'Ignasi Piñol que presenta Pilar Subirà. 12:00 AGENDA MUSICAL 12:03 PENTAGRAMA Programa de divulgació musical. Guió i realització: Pere Burés i Àlex Robles.Repetició del programa emès dijous passat 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. Resum dels millors programes de la setmana. 14:00 ENTRE CLÀSSICS Resum setmanal de l'actualitat musical. Realitzat per Xavier Chavarria. 15:05 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Roura. (Repetrció). 16:00 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Montse Aguilera que presenta Garmina Malagarriga. MOZART, WOLFGANG AMADEUS: "Allegro maestoso", 1r mov. del Concert per a piano i orquestra n. 25, KV S03. Alfred Brendel, piano. Orquestra dt Cambra Escocesa. Oir.: Charles Mackerras (16m). GRIEG, EOVARO: "lch liebe dich", op. 5 n. 3. Victòria dels Àngels, soprano. Simfonia de Londres. Oir.: Rafael Friíhbeck de Burgos. (3m). GLINKA, MIKHAIL: Pas de quatre, dansa extreta de l'òpera "Una vida per al tsar". Orquestra Simfònica "Txalkovskl" de la Ràdio de Moscou. Dir.: Vladlmfr Fedosseiev. (6m). ALBINONI, TOMASO: "Adagio" del Concert per a oboè en re menor, op.9 Paolo Grazzi, oboè 11 Giardino Armonico. Oir.: Giovanni Antonini. (Sm). MERTZ, JOHANN KASPAR: "An a~e Entfemte• (A l'estimada llunyana). del recull "Sons de bard", op. 13. Adam Holzman, guitarra. (4m). CARTER, BENNY: "When lights are low". Scott Hamilton, saxo tenor. John Bunch, piano. Oave Green, baix. Steve Brown, bateria. (6m). GRANADOS, ENRIC: Sonata per a violí i piano. Membres del Piano Trio Salzburg. (12m). 17:00 GRANS OBRES MONTEVEROi, CLAUOIO: Vespres de la Beata Verge. Ann Monoyios, Marinella Pennicchi, sopranos. Michael Chance, contratenor. Mark Tucker. Nigel Robson. Sandro Naglia. tenors. Bryn Terfel, Alastair Mlles. baixos. Cor Monteverdi. Cor JuniOI "The London Oratory". Solistes Barrocs Anglesos. Oir. John Elíot Gardiner. (1 OSm). CHARPENTIER, MARC ANTOINE: Canticum ad Beatam Virginem Manam Le Concert des Nations. Dir.: Jordi Savall. (75m). 20:03 CATALUNYA JAZZ Un programa d'Albert Mallofré. 22:00 AGENDA MUSICAL 22:04 A LA MANERA DE ..... Un convidat ens proposa i comenta la música que li agrada Guió i presentació de Joan Vives. 0:04 NOCTURN Música per acabar el dia. PROGRAMACIÓ DE NIT Repetició dels últims programes PROGRAMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA ra 1ga, JS: ~I n. ade h", el DIUMENGE, 19 DE GENER DEL 2003 S:OO MATINAL Música per començar el dia presentada per Pilar Subirà. Recull d'obres breus. Inclou butlletl de noticies i agenda musical. 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETf DE NOTÍCIES 10:00 CONCERT BARROC Una selecció de Joan Vives que presenta Pilar Subirà. RUIMONTE, PEDRO: De profundis clamavi. Musica Ficta. Dir.: Raúl Mallavibarrena. (9m). CAMPRA, ANORÉ: "De profundis". Solistes vocals. Cor i Orquestra Le Concert Splrituel. Oir.: Hervé Níquel. (17m}. BRUHNS, NICOLAUS: De profundis. cantata. Max Van Egmond. Rlcercar Consort. (12m} ROSENMÚLLER, JOHANN: De profundis. Cantus Kóln. Oir.: Konrad Junghanel. (12m). 11:00 MÚSICA PER A COBLA Una selecció d'Ignasi Plñol que presenta Pilar Sublrà. 12:17 GUIA MUSICAL La informació illustrada sobre els concerts 1l'activitat músical de la temporada.Un espai presentat per Pilar Sublrà 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. Resum dels millors programes de la setmana. 14:00 ENTRE CLÀSSICS Resum setmanal de l'actualitat musical. Realitzat per Xavier Chavarria. 15:05 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Roura (Repetició) 16:00 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Montse Agullera que presenta Carmina Malagarriga. BEETHOVEN, LUDWIG VAN: "Allegro con brio", primer moviment del Concert per a piano í orquestra n. 2, op. 19. Maurizlo Pollini, piano. Orquestra Filharmònica de Berlfn. Dír.: Claudio Abbado. (14m). STANFORD. CHARLES VILLIERS: "The blue bird" (L'ocell blau), op. 119n.3. Cor de Cambra RIAS. Dir.: Marcus Creed. (4m). GLAZUNOV, ALEXANDER: Entreacte de l'acte primer de la música de ballet "Raymonda" Orquestra Nacional Escocesa. Dir.: Neeme Jàrvi. (Sm}. MENOELSSOHN, FELIX: Quart moviment del quartet de corda n. 1, op. 12. Quartet Eroica. (Sm). DEBUSSY, CLAUDE: "En bateau" (En barco). de la Petita Suite per a dos pianos (Arranjament per a flauta i arpa). Janos Salin, flauta. Nora Mercz, arpa. (4m). SCHUBERT, FRANZ: Peça de concert per a violf i orquestra. D.345. Gidon Kremer, violf. Orquestra de Cambra d'Europa. (11m}. BACH, JOHANN SEBASTIAN: Sanctus, de la Missa en sí m, BWV 232. Taverner Consort and Players. Dir.: Andrew Parrot!. (Sm). 17:00 UNA TARDA A l'ÒPERA Realitzat per Jaume Radigales. 17:45 TRANSMISSIÓ EN DIRECTE DES DEL GRAN TEATRE DEL LICEU Concert Final Concurs "Francesc Viflas". Solístes guanyadors dels principals premis de la XL edició del Concurs Internacional de Cant ''Francesc Víñas". Orquestra Simfònica del Gran Teatre del liceu. Oir.: Javier Pérez Batista 21:03 l 'AUDIOVISUAL Un programa d'Àiex Gorina. 22:00 AGENDA MUSICAL 22:04 LA MÚSICA A DEBAT Programa a l'entorn de temes musicals d'interès. Presentat i conduït per Joan Vives, i realitzat amb la colaboració del Consell Català de la Música. 0:04 NOCTURN Música per acabar el dia. PROGRAMACIÓ DE NIT Repetició dels últims programes DILLUNS, 20 DE GENER DEL 2003 7:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 7:08 MATINAL Música per començar el dia presentada per Joan V'wes. Recull d'obres breus. Inclou butlletins informatius i agendes musicals. 7:30 AGENDA MUSICAL 8:00 BUTLLETÍ DE NOTICIES S:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETI DE NOTICIES 9:07 CAPSA DE MÚSICA GRANADOS, ENRIC: Danses espanyoles op. 37 (Mazurca. Danza triste, Zambra i Arabesca). Alfcla de larrocha, piano. {20m). HAYDN, FRANZ JOSEPH: Simfonia n. 59 en La M. "L'Incendi". L'Estro Armonico. Dir.: Oerek Solomons. (20m}. VERDI, GIUSEPPE: Dues àries. (Attila i I Vespri Siciliani). Luciano Pavarotti, tenor. Orquestra A del Teatro alia Scala. Dir.: Claud10 Anne Sofie von Otter, Abbado. (Sm) mezzosoprano. Elvis Costeilo. Conjunt Instrumental. (4m) SAINT-SAENS, CAMILLE: Danses espanyoles op. 37 (Mazurca, CASTELNUOVO·TEOESCO MARIO: Danza triste. Zambra i Arabesca). "La Guitarra", segona de les Pierre Cochereau, orgue. Orquestra cançons del Romancera gitano, a Filharmònica de Berlfn. Dtr.: partir de l'obra de Garcia Lorca. Herbert von Karajan. (38m). Cor de Cambra del Palau de la PURCELL, HENRY: Theodoslus o la Música. Carles Trepat, guitarra. força de I'amor. Dir.: Jordi Casas. (4m). Judith Nelson, soprano. David POPULAR: "Bajo el cielo de Thomas, baix. James Bowman, Sevilla". del Paño moruno. contratenor. Martyn Hill, tenor. The Teresa Berganza, mezzosoprano. Academy ol Ancient Music. Dir.: Gerardo Nuñez, guitarra. Orquestra Christopher Hogwood. (22m) Simfònica de Londres. Oir.: José BARTOK, BÉLA: 14 Bagalel·les, Sz Maria Cano. Joan Albert Amargós. 38, op. 6. (6m). Zoltan Kocsls, piano. (25m). MOMPOU, FREDERIC: Escenes d'Infants (orquestració de BRITIEN, BENJAMIN· Quartet de Tansman). corda n. 1, op. 25a. Endellion String Quartet. (27m}. Orquestra de Cambra Teatre Lliure. Dir.: Josep Pons. (9m). 12:07 GRANS INTEGRALS la música de cambra d'Antonin TXAIKOVSKI, PIOTR ILITX: "Kuda. kuda, vi udalilis" (On, on heu Dvorak. Realitzat per Raimon anat?). ària de l'òpera "Eugene Colomer Onegin". 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats Ramón Vargas. tenor. Orquestra de la Ràdio de Munic. Oir.: Marcello díscogràliques aparegudes al Viottí. (6m). mercat. a càrrec de Montse BRAHMS, JOHANNES Primer Agullera. moviment del trio amb clarinet. op. 14:00 BUTLLETI DE NOTICIES 114. 14:04 ENTRECLÀSSICS Richard Stoltzman, clarinet. Yo·Yo El dia a dia de l'actualitat Ma, violoncel. Emanuel Ax, piano. musical. Realitzat per Xavier (Sm}. Chavarria. McHENRY· "Oid Tune" 15:00 UN MÓN DE MÚSIQUES Bill McHenry, saxo tenor. Ben Realitzat per Jordi Rou ra. Monder, guitarra. Reid Anderson, 15:30 SO DE COBLA baix. Gerald Cleaver, bateria. (4m). La múslca i les activitats del món DORHAM, KENNY: "Phllly Twist" de la cobla. Realitzat per Ignasi Kenny Dorham I el seu conjunt. Piñol. (6m). 16:05 A FONS PONCE, MANUEL: Balada LA NOVA MÚSICA. L'espai temàtic mexicana. de Catalunya Música. Selecció: Eva Suk, piano. Orquestra Raimon Colomer. Presentació: Eulàlia Benlto. Simfònica de Mèxic. Oir.: Enríque Batiz. (11m). 17:00 LA TARDA DE l 'OIENT PAGANINI, NICOLO; "Adagio. Programació realitzada a partir de Cantabile Spianato". segon les peticions dels nostres oients. moviment del Concert per a violi n. Presentació a càrrec d'Olga 3. Cardús. Salvatore Accardo. Orquestra 20:00 BUTLLETi DE NOTICIES Filharmònica de londres. Oir.: 20:04 AGENDA MUSICAL Charles Dutoit. (7m). 20:10 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Victòria Palma que MOMPOU, FREDERIC: Cançons 1 Danses (VI). presenta Alfred Celaya. F.Mompou, piano. (4m). MONK, THELONIUS: "Ask me 'April in Paris". mow•. Ella Fitzgerald Louis Armstrong. Joe Henderson i el seu conjunt. (7m). (6m). GERSHWIN, GEORGE: Fragments DANZI. FRANZ: Fantasia per a de Porgy and Bess (arranjament de clarinet i orquestra sobre el tema Rousseau}. "La ci darem la mano" Eugene Rousseau, saxo. Hans Sabine Meyer, clarinet. Orquestra Graf, piano. (7m). de cambra de Würtemberg. Dir : Jórg Faerber. (10m). 22:00 BUTLLETI DE NOTICIES MOZART, WOLFGANG AMADEUS: 22:04 AGENDA MUSICAL Tres minuets KV 363. 22:10 ELS CONCERTS DE Ensemble Mozart de Viena. Dir.: CATALUNYA MÚSICA Willi Boskovsky. (3m). MENDELSSOHN. FELIX: COSTELLO, ELVIS: No Wonder. "lobgesang. Himne de lloança", ¡a ¡;; ¡;¡- - ·.!:! e ~¡¡· 2 19 ::il ~ ; ~ i 9 PROGRAMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA op. 52. Simfonia n. 2. Elena de la Merced. Mireia Pintó. Donald George. Coral Càrmina. Cor de Cambra de l'Auditori Enric Granados. Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya. Dir.: Franz-Paul Decker. CONCERT enregistrat per Catalunya Música el dia 18 de gener del 2003, a l'Auditori. TEMPORADA OBC 2002/3. PROGRAMACIÓ DE NIT Repetició dels últims programes DIMARTS, 21 DE GENER DEL 2003 . O>Z ~ e El!:' ~· 219 ~ ~· s.e ~. !!. ...s.= - 10 7:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 7:08 MATINAL Música per començar el dia presentada per Joan V'tves. Recull d'obres breus. Inclou butlletins informatius i agendes musicals. 7:30 AGENDA MUSICAL 8:00 BUTLLETÍ DE NOTICIES 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 9:07 CAPSA DE MÚSICA PAISIELLO. GIOVANNI: Divertimento n. 6 per a flauta, violí, viola i violoncel. Quartetto Flautarte. (9m). BRUCH. MAX: Concert per a violf i orquestra n. 1, op. 26. Anne-Sophie Mutter, violí. Orquestra Filharmònica de Berlín. Oir.: Herbert von Karajan. (27m). MllAN, LUIS DE: Dues fantasies per a arpa. Maria Rosa Calvo Manzano. (6m). SIBELIUS, JAN: Simfonia n. 3, op. 52. Philharmonia Orchestra. Dir.: Vladimir Ashkenazy. (30m). BACH, JOHANN SEBASTIAN: Simfonia n. 3, op. 52. Níkolaus Harnoncourt, viola de gamba. Herbert Tachezi, clavecl. (12m). BERLIOZ, HECTOR: Les nits d'estiu. op. 7 Kirí Te Kanawa, soprano. Orquestra de Paris. D1r: D. Barenboim. (29m). BEETHOVEN, LUDWIG VAN: Sis temes i variacions per a flauta I piano, op. 105. Wolfgang Schulz. Rudolf Buchbínder. (19m). MESSIAEN. OLIVIER: L'Ascensió, per a orquestra. Orquestra Simfònica de la Ràdio de Baviera. Dir.: Karl Anton Rickenbacher. (27m). 12:07 GRANS INTEGRALS La música de cambra d'Antonin Dvorak. Realitzat per Raimon Colomer. 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Aguilera. 14:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 14:04 ENTRE CLÀSSICS El dia a dia de l'actualitat musical.Realitzat per Xavier Chavarria. 15:00 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Roura. 15:30 SO DE COBLA La música i les activitats del món de la cobla. Realitzat per Ignasi PiHol. 16:05 A FONS ELS COMPOSITORS CATALANS. L'espai temàtic de Catalunya Música presentat per Raimon Colomer I Eulàlia Ben ito. 17:00 LA TARDA DE L'OIENT Programació realitzada a partir de les peticions dels nostres oients. Presentació a càrrec d'Olga Cardús. 20:00 BUTLLETÍ DE NOTICIES 20:04 AGENDA MUSICAL 20:1 0 ElS GUSTOS REUNITS Una selecció de Victòria Palma que presenta Alfred Celaya. WAGNER, RICHARD: Preludi de l'òpera "Els mestres cantaires". Orquestra Simfònica de Basilea. Dir.: Armin Jordan. (1 1m). GRIEG, EOVARD: "lch liebe dich" (T'estimo), op. 5 n. 3. Victòria dels Angels, soprano. Sintonia of london. Dir.· Rafael Frühbeck de Burgos. (3m). HANDEl, GEORG FRIEORICH: Sonata per a flauta de bec i continu, op. 1 n. 4. Camerata de Colònia. (10m). GLINKA, MIKHAIL: Obertura de l'òpera "Russlan i Ludmilla". Orquestra Filharmònica de Los Angeles. Dir.: André Previn. (5m). TOLDRÀ, EDUARD: "Cançó de l'oblit", sobre text de T. Garcés. Isabel Monar, soprano. Conxa Sanchez-Ocaña, piano. (2m). HAYDN, FRANZ JOSEPH· Adagio i 5 variacions, Hob XVII:? Walid Akl, piano. (4m). CHARPENTIER, GUSTAVE: "Depuis le jour", ària de l'acte tercer de l'òpera "Louise''. Angela Gheorghiu, soprano. Orquestra del Royal Opera House, Covant Garden. Dir.: lon Marin. (5m). VANGEUS: "China·. "The little fête". (3m). lANNER, JOSEPH· "Badner Ringln" (Rondes de Baden). op. 64. Orquestra Simfònica de Berlín. Dir.: Robert Stolz. (8m). VERDI, GIUSEPPE: "Ave Maria". de l'òpera en tres actes Otello. Renée Fleming. Orquestra Simfònica de londres. Dir.: Georg Solti. (5m). MARTORELL, ANTONI: Llebeig. Berceuse-Musette. Joan Roig, piano. (9m). STEFFANI, AGOSTI NO: No, no, no, non voglio se devo amare, duet. Paul Esswood, contratenor. John Elwes, tenor. Wouter Maller, violoncel. Alan Curtis, clavecí i direcció. (5m). STRAUSS, RICHARD: ~oas Bachlein" (El nerol). Christine Schafer, soprano. Orquestra Filharmònica de Berlin. Dir.: Claudio Abbado. (2m). CHOPIN, FREDERIC: Masurca en do major. Eugen lndjic, plano. (2m). QUANTZ, JOHANN JOACHIM: Trio Sonata en Sol M. Trio Sonata. (7m). PONCHIELLI AMILCARE: Duet de l'òpera "La Gioconda". Cario Bergonzi i Dietrich FischerDieskau. Orquestra Simfònica de la Ràdio de Bavlera. Dir.: Jesús López Cobos. (6m). SÉVERAC, DEODAT: "Vals romàntic" del recull "De vacances". Albert Atenalle, piano. (3m). HERRON/SINATRAIWOLF: ''l'ma fool to want you''. Dexter Gordon I el seu conjunt. (7m). MOMPOU. FREDERIC: "Damunt de tu només les flors·. del Combat del somni. Victòria dels Àngels. Gonzalo Soriano, plano. (4m). 22:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 22:04 AGENDA MUSICAl 22:10 ELS CONCERTS DE CATALUNYA MÚSICA Presentat per Alfred Celaya. MOZART, WOLFGANG AMADEUS: La nozze di Fígaro, obertura, KV 492. Simfonia n. 38, "Praga", KV 504, en Re M. BRAHMS, JOHANNES: Concert per a piano i orquestra n. 1, op. 15, en rem. Emilio Gonzàlez piano. Orquestra Simfònica del Vallès. Dir.: Edmon Colomer. CONCERT enregistrat per Catalunya Música el dia 20 d'abril del 2002 al Palau de la Música Catalana. CONCERTS SIMFÒNICS AL PALAU 2001/2. (85m). PROGRAMACIÓ DE NIT Repetició dels últims programes DIMECRES, 22 DE GENER DEL 2003 7:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 7:08 MATINAL Música per començar el dia presentada per Joan Vives. Recull d'obres breus. Inclou butlletins informatius i agendes musicals. 7:30 AGENDA MUSICAl 8:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETÍ DE NOTICIES 9:07 CAPSA DE MÚSICA BIZET, GEORGES: Carmen. Suite n. 1. Orquestra Filharmònica de la ciutat de Mèxic. Dir.: Enrique Batlz. (11m). BEETHOVEN, LUDWIG VAN: Sonata per a piano n. 15, op. 28 "Pastoral". Claudio Arrau, piano. (24m). MYERS, STANLEY: Cavatina. John Williams, guitarra. Orquestra dirigida per John Wllllams. (3m). MOZART, WOLFGANG AMADEUS: Missa de la Coronació, KV 317. Joan Rodgers. soprano. Elisabelh von Magnus, contralt. Josef Protschka, tenor. Laszló Polgar, baix. Cor Amold Sch1inberg. Choralschola der Wiener Hofburgkapelle. Concentus Musicus de Viena. Oir.: Nlkolaus Harnoncurt. (26m). FREDERIC 11 DE PRÚSSIA: Concert per a flauta, corda i continu n. 4, en ReM. Kurt Redel. Orquestra Pro Arte de Munlc. Dir.: Kurt Redel. (19m). MAHLER, GUSTAV: Simfonia n. 4 Juliane Banse, soprano. Orquestra de Cleveland. Dir.: Pierre Boulez. (54m). DEBUSSY, ClAUDE: Suite bergamasque. Michel Béroff, piano. (15m) HANDEl, GEORG FRIEDRICH: Concert per a oboè en Sol m. Bruce Haynes, oboè. Philarmonla Baroque Orchestra Dir.: Nicholas McGegan. (Bm). 12:07 GRANS INTEGRALS La música de cambra d'Antomn Dvorak. Realítzat per Raimon Colomer. 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes ai mercat, a càrrec de Montse Agullera 14:00 BUTLLETÍ DE NOTICIES 14:04 ENTRE CLÀSSICS El dia a dfa de l'actualitat musical. Realitzat per Xavier Chavarria. 15:00 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Roura 15:30 SO DE COBLA La música i les activitats del món de la cobla. Realitzat per Ignasi Piñol. 16:05 A FONS BlANC I NEGRE: lA MÚSICA PER A PIANO.l'espai temàtic de Catalunya Música. Selecció: Montse Agullera Presentació: Eulàlia 17:00 LA TARDA DE L'OIENT Programació realitzada a partir de PROGRAMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA en. Jtat tra les peticions dels nostres oients. Presentació a càrrec d'Olga Cardús. 20:00 BUTLLETI DENOTICIES 20:04 AGENDA MUSICAL 20:10 ElS GUSTOS REUNITS Una selecció de Victòria Palma que presenta Alfred Celaya. TURINA, JOAOUIN: "Si con mis deseos", de "Homenaje a lope de Vega", op. 90. Pilar Lorengaar, soprano. Félix Lavilla, plano. (2m). VIVALDI, ANTONIO: Concert per a fagot i orquestra n. 14, RV 480. Daniel Smith. Solistes de Zagreb. Dir.: Tonko Ninic. (9m). ROSSINI, GIOACCHINO: "Crude sortel'', ària de l'acte primer de l'òpera "l'italiana in Algerí". Agnes Baltsa, mezzosoprano. Cor de l'Òpera de Viena. Orquestra Simfònica de Viena Dir.: lon Marin. (4m). FAURÉ, GABRIEL: Mandolina, op. 58, n. 1. Elly Ameling, soprano. Rudolf Jansen, piano. (2m). MUSSORGSKI, MODEST: "Una nit a la muntanya pelada" Orquestra Filharmònica EslovacaDir.: Daviel Nazareth (12m). STRAVINSKI, IGOR· Piano-Rag Music. lgor Stravinskf. (3m). BALAKIREV, MILY: "lslamey" Orquestra Simfònica de l'Acadèmia de l'URSS. Dir.: Evgenny Svetlanov. (Sm). BACH, JOHANN SEBASTIAN: "Qui tallis peccata mundl" de la Missa brevis, BWV 233. Ruth Rosique, soprano. Jesús Fuster, oboè. Carles Apellaniz, orgue positiu Salvador Sanchfs, fagot. (Sm). BEETHOVEN, LUDWIG VAN: "Rondo, allegro ma non troppo·, tercer i últim moviment del concert per a piano i orquestra n. 5 op. 73 "Emperador·. Alfred Brendel, piano. Orquestra Filharmònica de Viena. Dir.: Simon Rattle. (11m). HAYON,FRANZJOSEPH:Sonata per a piano Hob. XVI:40. Alfred Brendel. (12m). DONALOSONIKAHN: "Makin' whoopee" Earl Hines, piano. Guy Pedersen, contrabaix. Gus Wallez, percussió. (4m). MENOELSSOHN: "Cançó de primavera". romança sense paraules, op. 62 n. 6 (del cinquè llibre dedicat a Clara Schumann). livia Rev, plano. (2m). BOCCHERINI, LUIGI: Simfonia, G 490. Ensemble 415. Oir.: Chiara Banchini. (6m). CHOPIN, FREDERIC: Preludi. op.28 n.4. Jean-Yves Thibaudet, piano. (2m). SCHUMANN. ROBERT: lntermezzo, andantino grazioso del concert per a piano. op. 54. Arthur Rubinstein, piano. Orquestra Simfònica de Xicago. Dir.: Cario Maria Giulini. (Sm). SAMMARTINI, GIUSEPPE: Sonata per a oboè i baix continu op. 13 n. 4. Camerata Kóln. (11m). CORY/CROSS: "I left my heart in San Francfsco". Red Garland, plano. leo Wright, saxo. Chris Amberger, baix. Eddie Moore. bateria. (Sm). 22:00 BUTl lETÍ OE NOTICIES 22:04 AGENDA MUSICAL 22:10 ELS CONCERTS DE CATALUNYA MÚSICA Presentat per Alfred Celaya. Obres de JOHANN SEBASTIAN BACH,GANZER.OERBENKO, ANGELIS, NAGAYEV, PERCZ, ISAAC ALBÉNIZ, SEGUE! PROKOFIEV · Selecció d'obres. Àlex Alguacil, piano. Javier Arocena, acordió. CONCERT enregistrat per Catalunya Música el dia 9 d'octubre del 2002 al Palau de la Música TEMPORADA EL PRIMER PALAU 2002. (72m). PROGRAMACIÓ DE Nil Repetició dels últims programes DIJOUS, 23 DE GENER DIL 2003 7:00 BUTLlETf DE NOTÍCIES 7:08 MATINAl Música per començar el dia presentada per Joan Vives. Recull d'obres breus. Inclou butlletins informatius i agendes musicals. 7:30 AGENDA MUSICAL 8:00 BUTll ETf DE NOTÍCIES 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 9:07 CAPSA DE MÚSICA ALBINONI, TOMASO: Concerto a cinque op. 9 n. 12. Heinz Holliger i Maurice Bourgue, oboè. I Musici. (Sm). STRAUSS. RICHARD: "Don Joan", sobre el text de Nikolaus Lenau. Orquestra Simfònica de la Ràdio del sud-oest d'Alemanya d'Stuttgart. Dir.: Georges Prêtre. (19m). ENCINA, JUAN DEL: ¿Qu'es de ti, desconsolada? Hespèrion XX. Dir.: Jordi Savall. (6m). DVORAK, ANTONIN: Trio amb piano op. 90, ïrio Oumky" Trio Beaux Arts. (33m). GESUALDO, CARLO: Tres motets Solistes mstrumentals. Cor Monteverdi. Oir.: John Eliot Gardiner. (13m). IVES, CHARLES: Simfonia n. 1. Orquestra Simfònica de Detroit. Dir.: Neeme Jarvi. (40m). MARAIS, MARIN: Peces de viola del llibre quart (9 a 11). Jordi Savall, baix de viola. Ton Koopman, claveci. Hopkinson Smith, guitarra barroca. (7m). SCHUBERT. FRANZ:: Impromptus D 935, op. 142. Murray Perahia. plano. (34m). 12:07 GRANS INTEGRALS La música de cambra d'Antonln Dvorak Realitzat per Raimon Colomer. 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat. a càrrec de Montse Agullera. 14:00 BUTl l ETÍ DE NOTÍCIES 14:04 ENTRE ClÀSSICS El dia a dia de l'actualitat musical. Realitzat per Xavier Chavarria. 15:00 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Roura. 15:30 SO DE COBlA la música i les activitats del món de la cobla. Realitzat per lgnast Piñot. 16:05 A FONS LES VEUS DEL SEGLE. l'espai temàtic de Catalunya Música. Selecció: VIctòria Palma. Presentació: Eulàlia Benito. Dotara Zajick GLUCK, CRISTOPH WILLIBALD: "J'ai perdu mon Eurydice", de l'òpera "Orphée et Eurydice". Dolora Zajick. mezzo-soprano. Royal Philharmonic Orchestra. Dir.: Charles Rosekrans. (6m). ROSSI NI, GIOACCHINO: "Duet de Semiramide i Arsace de l'acte I de l'òpera "Semiramide" Oolora Zajick, mezzo·soprano.Ana Maria SAnchez, soprano. Orquestra del Gran Teatre del Liceu. Oir.: Antonello Allemandi. Enregistrament fet per Catalunya Música el dia 14 d'abril de 1999, al Gran Teatre del liceu de Barcelona. CONCERT SANCHEZ·ZAJICK. (Sm). VERDI, GIUSEPPE: "La luce langue", "Una macchia è qui tuttora", de l'òpera "Macbeth". Dolora Zajick, mezzo-soprano. Royal Phllharmonic Orchestra. Dir.: Charles Rosekrans. (15m). MUSSORGSKI, MODEST: "Sily potainyia. sili vlelikie", ària de Marta de l'òpera "Kovantxina". Dolora Zajick, mezzosoprano. Orquestra Simfònica del Gran Teatre del Liceu. Dir.: Antonello Allemandi. (6m). A MASCAGNI, PIETRO: "Voi lo sapete", ària de Cavalleria Rusticana. Oolora Zajick. Royal Philharmonic Orchestra. Oir.: Chartes Rosekrans. (4m). VERDI, GIUSEPPE: "liber scriptus· I "Recordara· del Requiem. Dolora Zajick, mezzosoprano. Julia Varady, soprano. Cor i Orquestra del Gran Teatre del liceu. Oir.: Romana Gandolfi. (10m). SAINT-SAENS. CAMILLE: "Mon coeur s'ouvre a ta volx", ària de Dalila de l'acte 11 de "Samson et Dalila". Oolora Zajick, mezzo-soprano. Orquestra del Gran Teatre del liceu. Dir.: Antonello Allemandl Enregistrament fet per Catalunya Música el dia 14 d'abril de 1999, al Gran Teatre del liceu de Barcelona. CONCERT SANCHEZ-ZAJICK. (6m). 17:00 LA TARDA DE l 'OIENT Programació realitzada a partir de les peticions dels nostres oients. Presentació a càrrec d'Olga Cardús. 20:00 BUTllETÍ DENOTÍCIES 20:04 AGENDA MUSICAL 20:10 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Victòria Palma que presenta Alfred Celaya. GIOROANO. UMBERTO: "la mamma morta", ària de l'òpera "Andrea Chénier". Renata Tebaldi. soprano. Orquestra de l'Acadèmia de Santa Cecilía, Roma. Dir: Gianandrea Gavazzenl. (Sm). BACH, JOHANN SEBASTIAN: Concert de Brandenburg n. 3, BWV 1048 The English Concert. Oir.: Trevor Pinnock. (11m). BO ITO, ARRIGO: "l'altra notte in fondo al mare·. de l'òpera Meflstofele. Renata Tebaldi. Maria del Monaco. Orquestra de l'Acadèmia de Santa Cecma de Roma. Dir.: Tullio Serafin. (8m). HAYON, FRANZ JOSEPH: Sonata per a piano n. 2, Hob. XVI:?. Walid Akl. (4m). ARLEN/KOEHLER: "Between the devil and the deep blue sea". Ken Peplowski, clarinet. Conte Candoli, trompeta, i big band (3m). SATIE, ERIK: "La Diva de I'Empire" (la diva de l'imperi). Pascal Rogé, piano. (2m). RAKHMANINOV, SERGUEI: "Vocalise", versió per a violoncel i orquestra del mateix Sergel Rakhmaninov. Han-Na Chang, violoncel. Philharmonia Orchestra. Dir.: leonard Slatkin. (Sm). ;;;¡ S' ¡¡;;¡.!!! ... El ~' ¡¡i' 219 ~ ¡;:;:. ¡¡o El ~ ¡¡;¡· ~ ~ E 11 PROGRAMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA ......., ¡;¡;- = ....==, - ..;;! !:::. ~ 219 ;:;1 ::z. ..., ¡;¡;- == ~ §i ~ ~ ... ê: ACKERMAN, WILLIAM; "Conferring with t.he moon". 'Big thing in the sky". (For Jess). (7m). WAGNER, RICHARD: "Zie.h hin, Wahnbetórter, zie.h hin!", ària de l'acte primer, escena segona. de l'òpera TannMuser. Versió parisenca. Agnes Balisa. Philharmonia Orchestra. Dir.: Giuseppe Sinopoli. (10m). MONK, THELONIUS: "Monk's mood''. Joe Lovano, saxo. Jason Moran, plano. (Sm). BERLIOZ, HEITOR: "Dansa de les sflfides", de "La Damnació de Faust". Orquestra Simfònica de londres. Dir.: leopoldo Stokowski. (3m). SCRIABIN, ALEXANDER: Segon moviment, andante, del concert per a piano i orquestra. op. 20. Anatol Ugorski, piano. Orquestra Simfònica de Xicago. Oir · Pierre Boulez. (9m). SCHUMANN ROBERT: Arabesca, op.18. Wilhelm Kempff, piano. (Sm). WALDTEUFEL, EMILE: Pluja de diamants, vals op. 160. Orquestra Filharmònica Eslovaca de Kosice. Dir.. Alfred Walter. (10m). YOUMANS: "Some times l'm happy" (A vegades sóc feliç). Oscar Peterson, plano. Ray Brown, baix. Mill Jackson, vibràfon. Karrien Riggins, bateria. (9m). 22:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 22:04 AGENDA MUSICAL 22:10 ELS CONCERTS DE CATALUNYA MÚSICA Presentat per Alfred Celaya. BERLIOZ, HECTOR: "Rèquiem", op. 5. Charles Woekman, tenor. Cor de la Cominitat de Madrid. Cor del Gran Teatre del Liceu. Orquestra Simfònica del Gran Teatre del liceu. Dir.: Rafael Frubeck de Burgos. CONCERT enregistrat per Catalunya Música el dia 21 d setembre del 2002 al Gran Teatre del Liceu. TEMPORADA 200213. (77m). PROGRAMACIÓ DE NIT Repetició dels últims programes DIVENDRES, 24 Dl GINER DIL 2003 12 7:00 BUTLLETI DE NOTICIES 7:08 MATINAL Música per començar el dia presentada per Joan Vives. Recull d'obres breus. Inclou butlletins informatius i agendes musicals. 7:30 AGENDA MUSICAL 8:00 BUTLLETÍ DE NOTICIES 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 9:07 CAPSA DE MÚSICA DVORAK, ANTONIN: Danses eslaves op. 72. Royal P.hil.harmonic Orc.hestra. Dir.: Antal Dorati. (35m). TOLDRÀ, EDUARD: ''Festeig", sobre text de Joan Maragall. Isabel Monar, soprano. Conxa Sanchez-Ocaña, piano. (3m). GERSHWIN, GEORG: Concert per a piano en Fa. Janis Vakarelis, plano. Royal Philharmonic Orchestra. Dir.: Henry lewis. (31m). TAR REGA, FRANCESC: Caprlcho Arabe, per a guitarra. Claudio Marco Tullí. (Sm). POULENC, FRANCIS: Glòria. Sylvia Greenberg, soprano. Cor de la Ràdio de la Suisse Romande. Cor Pro Arte de Lausana. Orquestra de la Suisse Romande. Dir.: Jesús lópez-Cobos. (25m). GRIEG, EDVARD: Sonata per a viaU i plano, op. 13. Dimítry Sítkovetsky. Bella Davídovitx. (21m). MOZART, WOLFGANG AMADEUS: Simfonia n. 41, K. 551 "Júpiter". Orquestra Simfònica de Londres. Dir.: Claudio Abbado. (35m). BOULANGER, Ull: les sirenes. Christine Friedek, soprano. Sabine Eberspacher, piano. Cor Madrigal de Heídelberg. Dir.: Gerald Kegelmann. (Sm). 12:07 GRANS INTEGRALS la música de cambra d'Antonin Dvorak. Realitzat per Raimon Colomer. 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. 14:00 BUTllETÍ DE NOTICIES 14:04 ENTRE CLÀSSICS El dia a dia de l'actualitat musicai.Realitzat per Xavier Chavarria. 15:00 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Rou ra. 15:30 SO DE COBLA la música i les activitats del món de la cobla. Realitzat per Ignasi Piñol. 16:05 A FONS ELS INTÈRPRETS CATALANS. L'espai temàtic de Catalunya Música. Selecció: Raimon Colomer. Presentació: Eulàlia Benito. 17:00 LA TARDA DE L'OIENT Programació realitzada a partir de les peticions dels nostres oients. Presentació a càrrec d'Olga Cardús. 20:00 BUTlLETf DE NOTICIES 20:04 AGENDA MUSICAL 20:10 ElS GUSTOS REUNITS Una selecció de Victòria Palma que presenta Alfred Celaya. FIELD, JOHN: Dos Nocturns, n. 1 i n. 7. Roberte Mamou, piano. (8m). BEETHOVEN, LUDWIG VAN: la consagració de la llar, obertura op. 124. Orquestra Filharmònica de Viena. Dir: Claudlo Abbado. (1Om). MOZART, WOLFGANG AMADEUS: "Vol che sapete", de "les Noces de Figaro" i "Battl, battl, o bel Masetto" de "Don Giovanni". Anna Sofia von Otter, mezzo. The Engiish Concert. Dir.: Trevor Pinnok. (3m). SAINT-SAÉNS, CAMILLE: Àfrica, fantasia per a plano I orquestra, op. 89. Gwendolyn Mok, piano. Orquestra Filharmònica de londres. Dir.: Geoffrey Simon. (11m). LISZT, FRANZ: "La tombe et la rose" (la tomba i la rosa), "Comment, dísaient-ils", (Com, deien ells), "lm Rhein, im schonen Strome" (Al riu, al riu formós). tres lieder. Thomas Hampson, baríton. Geottrey Parsons. (9m). MORENO TORROBA, FEDERICO: Castillos de España (Montemayor). Juan Maria Cuéllar, guitarra. (2m). DONALDSON/KAHN: "Makin' whoopee" Earl Hlnes, piano. Guy Pedersen, contrabaix. Gus Wallez, percussió. (4m). VIVALDI, ANTONIO: Concert per a violí "Amato bene", RV 761 . l'Arte deii'Arco. Dir.: Christopher Hogwood. (9m). GOUNOD, CHARLES: "Ah! Je veux vivre", ària de l'òpera "Romeu i Julieta". Renée Fleming, soprano Orquestra Filharmònica de londres. Dir.: Charles Mackerras. (4m). POULENC, FRANCIS: "l'embarquement pour Cythère•, vals·musette per a dos pianos. Gabriel Tacchino i Jacques Février, pianos. (2m). YOUNG/CROSBY: "A ghost of a chance". la Locomotora Negra. (4m). BORODIN, ALEXANDER: Danses polovtsianes d' "El Príncep lgor". Cor de l'òpera de Klrov i Orquestra Kirov. Dir.: Valery Gergiev. (11m). STRAUSS, RICHARD: "El cavaller de la rosa" • primera suite de valsos. Orquestra Filharmònica Txeca. Dir.: Vladímir Ashkenazy. (13m). GUERRERO, FRANCISCO: "Niño Dlos d'amor herido", "los reyes siguen la estrella", dues villanescas. Cor de Cambra del Palau de la Música Catalana. Dir.: Jordi Casas. (4m). ' My one and only love". tema Inclòs en la banda sonora del film "Leaving en Las Vegas·. Sting, veu, acompanyat al piano. (4m). 22:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 22:04 AGENDA MUSICAL 22:10 ELS CONCERTS DE CATALUNYA MÚSICA Presentat per Alfred Ceiaya. PROGRAMACIÓ DE NIT Repetició dels últims programes DISSABTE, 25 DE GENER DEL 2003 8:00 MATINAL Música per començar el dia. Recull d'obres breus. inclou butlletí de notícies i agenda musical. 10:03 HARMONIA UNIVERSAL El programa de música antiga que selecciona i presenta Joan Vives. 11:03 MÚSICA CORAL 12:03 PENTAGRAMA Programa de divulgació musical. Guió i realització: Pere Burés i Alex Robles.Repetició del programa emès dijous passat 13:03 CICLE DE LIED 14:00 ENTRE CLÀSSICS Resum setmanal de l'actualitat musicai.Realitzat per Xavier Chavarria. 15:05 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Rou ra. 16:00 ELS GUSTOS REUNITS 17:00 GRANS OBRES LECLAIR, JEAN MARIE: Scylla et Glaucus, tragèdia en cinc actes. Dinna Brown. Howard Crook. Rachei Yakar. Catherine Dubosc. Cor Monteverdi. Solistes Barrocs Anglesos. Dir.: John Eliot Gardiner. (170m). 20:03 L'AUDIOVISUAL Un programa d'Àiex Gorina. 21:03 CATALUNYA JAZZ Un programa d Albert Mallofré. 22:04 ELS GUSTOS REUNITS 23:03 SOLISTES L'entrevista conduïda per Joan Vives. PROGRAMACIÓ DE NIT Repetició dels últims programes DIUMENGE, 26 DE GENIR DEL 2003 8:00 MATINAL Música per començar el dia. Recull d'obres breus. Inclou butlletí de notfcies I agenda musical. 10:03 HARMONIA UNIVERSAL El programa de música antiga que selecciona I presenta Joan Vives. 11:03 MÚSICA CORAL 12:03 PENTAGRAMA Programa de divulgació musical. PROGRAMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA sas. ilm o. IS Guió i realització: Pere Burés i Àlex Robles.Repetició del programa emès dijous passat. 13:03 LA MAQUINA DEL TEMPS les grans efemèrides, els mites i els nous valors del món de la música. Un espaJ que selecciona Montse Agullera i que presenta Pilar Subirà. 14:00 ENTRE ClASSICS Resum setmanal de l'actualitat musicai.Realitzat per Xavier Chavarria. 15:05 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Rou ra. 16:00 ELS GUSTOS REUNITS 17:00 UNA TARDA A L'OPERA Realitzat per Jaume Radigales. 21:03 CATALUNYA JAZZ Un programa d'Albert Mallofré. 22:04 ELS GUSTOS REUNITS 23:03 MÚSICA fNTIMA l 'espai de música de cambra i instrumental que selecciona Montse Agullera i presenta Alfred Celaya. PROGRAMACIÓ DE NIT Repetició dels últims programes DILI.UNS, 27 DE GENER DEL 2003 7:00 BUTLLETf DE NOTICIES 7:08 MATINAL Música per començar el dia presentada per Joan Vives. Recull d'obres breus. Inclou butlletins informatius i agendes musicals. 7:30 AGENDA MUSICAL 8:00 BUTLLETI DE NOTICIES 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETf DE NOTICIES 9:07 CAPSA DE MÚSICA SIBELIUS JAN: Finlàndia, op. 26 n. 7, poema simfònic. Orquestra Nacional Escocesa. Dir.: Alexander Gibson. (Sm). BEETHOVEN, LUDWIG VAN: Concert per a piano i orquestra n. 5 op. 73 "Emperador". Vladimir Ashkenazy. Orquestra Simfònica de Xicago. Dir.: Georg Solti. (40m). HANDEL, GEORG FRIEDRICH: Dues sonates per a flauta de bec i baix continu. Frans Brüggen. Bob van Asperen. Hanjürg Lange. Anner Bylsma. (19m). MARTINU, BOHUSLAV· Simfonia n. 5. Orquestra Simfònica de Bamberg. Dir.: Neeme Jarvi. (31m). HAYDN, FRANZ JOSEPH: Quartet de corda op. 20 n. 3 (Hob.lll:33). Quartet Aeolian. (24m). BUXTEHUDE, DIETRICH: "Jubilate Domino". Cantata BuxWV 64. Solistes vocals. Cor de nens de Hannover The Amsterdam Baroque Orchestra. Oir.• Ton Koopman. (9m). MOZART, WOLFGANG AMADEUS: Simfonia concertant per a violí, viola i orquestra, KV 364. Gil Sharon. Yuri Gandelsman. Orquestra de Cambra Amati. Dir.: Gil Sharon. (29m). 12:07 GRANS INTEGRALS La música de cambra d'Antonin Dvorak. Realitzat per Raimon Colomer. 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Aguilera. 14:00 BUTLLET{ DE NOTICIES 14:04 ENTRE ClASSICS El dia a dia de l'actualitat musical. Realitzat per Xavier Chavarria. 15:00 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Roura. 15:30 SO DECOBLA la música i les activitats del món de la cobla Realitzat per Ignasi Piñol. 16:05 A FONS LA NOVA MÚSICA. l 'espai temàtic de Catalunya Música Selecció: Raimon Colomer. Presentació: Eulàlia Benito. 17:00 LA TARDA DE l 'OIENT Programació realitzada a partir de les peticions dels nostres oients. Presentació a càrrec d'Olga Cardús. 20:00 BUTLLETf DE NOTICIES 20:04 AGENDA MUSICAL 20:10 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Victòria Palma que presenta Alfred Celaya. OONIZETII, GAETANO: "11 dolce suono... Ardon gli incensi", ària de l'acte tercer de l'òpera "Lucia di lammermoor". Maria Callas, soprano. Orquestra de la RAl de Roma. Dir.: Oliviero de Fabritiis Enregistrament fet a Roma. el18 de febrer de 1952. (13m). ALBÉNIZ, ISAAC: Rapsòdia cubana. op. 66. Ana Vega Toscana. piano. (6m). VIVALDI, ANTONI O: Concert per a oboè op. 7 n. 1. RV 465. Heinz Holliger, oboè. I Musici. (7m). WAGNER: Els mestres cantalres de Nuremberg, preludi del primer acte. Orquestra del Conservatori de Música de Québec. Dir.: Jacques Lacombe. (10m). HAYON, FRANZ JOSEPH: "Andante", llon moviment de la Simfonia n. 103 "Redoblament de timbales". Solistes Europeus, Luxemburg. Oïr.. Jack Martin Handler. (10m). ENO, MOEBIUS, ROEDELIUS: After the heat light arms. (2m). VALENTE, ANTONIO: Gallarda napolitana. Hespèrion XXI. Oir.. Jordi Savall. (4m). PROKOFIEV, SERGUEI: "Allegro Brioso", primer moviment del Concert per a piano i orquestra n. 1, Op. 10, en reM. Michel Béroff. piano. Orquestra de la Gewandhaus de leipzlg. Dir.: Kurt Masur. (7m). LEONCAVALLO, RUGGERO: Brisa de mar. Orquestra de Saló de Colònia. (4m). MAHLER, GUSTAV: "Sehr behaglich". 4art moviment de la Simfonia n. 4. Edita Gruberova, soprano. Orquestra Philharmonia. Dir.: Giuseppe Slnopoli (10m). LACHNER, FRANZ: Finale del Septet en Mi b M. Consortium Classicum. (Sm). SOROZABAL, PABLO: "En un país de fabula" i • "Marola, yo deseo...", dues romances de la sarsuela la tabernera del Puerto. Placido Domingo. Maria Bayo. Orquestra Simfònica de Galfcia. Oir.: Vlctor Pablo Pérez. (10m). LITOLFF. HENRY CHARLES: Scherzo. Arthur Ozolins, piano Toronto Symphony. Oir.: Mario Bernardi. (Sm). 22:00 BUTLLET{ DE NOTICIES 22:04 AGENDA MUSICAL 22:10 ELS CONCERTS DE CATALUNYA MÚSICA Temporada de I'OBC Obres de SALVADOR PUEYO, WOLFGANG AMADEUS MOZART, ERIC WOLFGANG KORNGOLD i RICHARD STRAUSS.: PUEYO, SALVADOR. Morta fiamma. MOZART, WOLFGANG AMADEUS: Concert per a piano i orquestra n. 23, KV 488. KORNGOLD, ERIC WOLFGANG: Serenata Simfònica op. 39. STRAUSS. RICHARD: Salomé, dansa dels set vels. Alícia de Larrocha. Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya. Dir.: Franz-Paul Oecker CONCERT enregistrat per catalunya Música el dia 24 de gener del 2003 a l'Auditori. TEMPORADA OBC 2002/3 PROGRAMACIÓ DE Nif Repetició dels últims programes DIMARTS, 21 DE GENER DEL 2003 7:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 7:08 MATINAL Música per començar el dia presentada per Joan Vives. Recull d'obres breus. Inclou butlletins informatius 1agendes musicals. 7:30 AGENDA MUSICAL 8:00 BUTLLET( DE NDTfCIES 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETf DE NOTÍCIES 9:07 CAPSA DE MÚSICA CHAMINAOE CECILE: "l'été" (l'estiu), "Espoir" (Esperança), "Je voudrais être une fleur· (Voldria ser una flor), tres melodies. Anne Sofle von Otter, mezzosoprano. Bengt Forsberg, piano. (Sm). TXAIKOVSKI, PIOTR ILITX: Simfonia n.3, op.29. Royal Philharmonic Orchestra. Oir.: Gilbert levine. (51 m). SCHUMANN. ROBERT: "Kinderszenen" (Escenes d'Infants), op.15. Fablenne Jacquinot, piano. (18m). ROTA. NINO Concert per a corda. I Musici. (15m). SCHUBERT, FRANZ: Missa en Do M, D. 452. lucia Popp, soprano. Brigitte Fassbaender, contralt. Adolf Oallapozza, tenor. Dietrich FischerOieskau, bariton. Cor i Orquestra Simfònica de la Ràdio de Bavlera. Oir.: Wolfgang Sawallisch. (24m). SAINT-SAENS, CAMILLE: Fragment de concert per a trompa i orquestra. H. Baumann. Orquestra de la Gewandhaus de lepz[g. Dir.: Kurt Masur. (Sm). WAGNER, RICHARD: Tannhiiuser, obertura. Orquestra del Concertgebouw. Dir.: Edo de Waart. (22m). HINDEMITH, PAUL: Sonata per a viola i piano, op. 25, núm. 4. Klm Kashkashian, viola; Robert Lavin, piano. (14m). 12:07 GRANS INTEGRALS La música de cambra d'Antonin Dvorak. Realitzat per Raimon Colomer. 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat. a càrrec de Montse Aguilera. 14:00 BUTLlETI DE NOTÍCIES 14:04 ENTRE ClASSICS El dia a dia de l'actualitat musical. Realitzat per Xavier Chavarria. 15:00 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Roura. 15:30 SO DECOBLA La música i les activitats del món de la cobla. Realitzat per Ignasi Pillo!. 16:05 A FONS ELS COMPOSITORS CATALANS. l'espaJ temàtic de Catalunya Música presentat per Ra~mon Colomer i Eulàlia Benito. ¡¡¡ .. -¡¡¡;;- .~ El ..., ¡¡;¡· 219 ;:¡ ... :::!. ~ El !23. !!. éOJ E. E 13 PROGRAMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA ...:;:....., ¡;:;- -~ a f;;' ;;;r 219 ~ ...., :::l. ¡;;- ....a ¡¡;¡· 2J i 14 17:00 LA TARDA DE L'OIENT Programació realitzada a partir de les peticions dels nostres oients. Presentació a càrrec d'Olga Cardús. 20:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 20:04 AGENDA MUSICAL 20:1 0 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Victòria Palma que presenta Alfred Celaya. HAYDN, FRANZ JOSEPH: Minuet per a Madame Bigot. Walid Akl, piano. (3m). SCHUMANN, ROBERT: "Das Glilck'' (La felicitat), de l'Àlbum de lleder per a la joventut, op. 79 n. 5. Frederlca von Stade, mezzosoprano. Judlth Blegen, soprano. Charles Wadsworth, piano. (1m). VILLA-LOBOS, HEITOA: Bachianas Brasileiras, n. 5. Maria Bayo, soprano. Orquestra Naclonald de Lió. Dir.: Emmanuel Krivine, (11m) RAKHMANINOV, SERGUEI: Morceau de fantaisie en sol m. Howard Shelley, piano. (1m). WAGNER, RICHARD: "Cant de l'estrella" de l'òpera "Tanhauser". Bryn Terlel, barfton. Orquestra Filharmònica de Berlin. Dir.: Claudlo Abbado. (6m). BURKENAN HEUSEN: "But Beautlful". Bill Evans, piano. Stan Getz. saxo. Eddie Gomez, baix. Marty Morell, bateria. (5m) . BRAHMS, JOHANNES: lntermezzo, op. 119 n. 1. ldil Biret, plano. (4m). CARULLI, FERDINANDO: "Allegro", primer moviment del Concert per a guitarra, op. 140 "Petit Concerto de Societé". Pepe Romero. Academy ot St. Martin-in-the-Fields. Dir.: lona Brown. (7m). PIAZZOLLA, ASTOR: "Buenos Aires", "Oblívion" (adapt. Ute Lemper). Ute lemper. Conjunt instrumental. (9m). BRUCKNER, ANTON: "Scherzo: Presto", lller moviment de la Simfonia en la m, "Doble Zero~. Orquestra Simfònica del Ministeri de Cultura de l'URSS. Dir.: G. Rozhdestvenski. (7m). HANCOCK: "The Sorcerer" (El bruixot). Wynton Marsalls. trompeta. Herbie Hancock, piano. Ron Carter, baix. Tony Williams, bateria. (7m). LAMOTE DE GRIGNON, RICARD: "El convent dels peixos". Jordi Masó, piano. (2m). MOZART, WOLFGANG AMADEUS: "lntroilus", del Rèquiem, KV 626. Cor de Cambra d'Holanda. Orquestra del Segle XVIII. Dir.; Frans Brüggen. (Sm). SCHUMANN, ROBERT: "Lebhaft" (Vivace), 1r mov. de la Simfonia n. 3 "Renana", op. 97 Academy ol St. Martin in the Fíelds. Dir.: Neville Marríner. (9m). FUENLLANA, MIGUEL DE: "No sé qué me bulle", del llibre Orphénica Lyra. Núria Rial, soprano. José Miguel Moreno, vihuela. (2m). Astros, fuentes, flores. Conjunt instrumental liderat per Cartos Núñez. (5m). XOSTAKOVITX, DMITRI: Dansa de la Suite de Jazz n. 2. Orquestra del Royal Concertgebouw. Dir.: Rlccardo Chailly. (4m). KODALY, ZOLTAN: lntermezzo de la suite "Hàry Jànos". James Earl Bames, cimbalon. Orquestra Simfònica de Montreal. Dir.: Charles Dutoit (Sm). GINASTERA, ALBERTO: "Canción al arbol del OIVIdO" Josep Carreras, tenor. Martin Katz, piano. (6m). 22:00 BUTLLETÍ DE NOTICIES 22:04 AGENDA MUSICAL 22:10 ELS CONCERTS DE CATALUNYA MÚSICA Presentat per Alfred Celaya HANDEL: Música aquàtica. suite n. 2 i 3. LAMOTE DE GRIGNON: La nit de Nadal. Núria Rial. soprano. Ramon Gener, barfton. Cor Infantil de l'Orfeó de Sabadell. Orquestra Simfònica del Vallès. Dir.: Salvador Brotons. CONCERT enregistrat per Catalunya Música el dia 19 desembre de 1997 al Teatre La Faràndula de Sabadell. (66m). PROGRAMACIÓ DE Nil Repetició dels últims programes DIMECRES, 29 DE GENER DEL 2003 7:00 BUTLLETÍ DE NOTICIES 7:08 MATINAL Música per començar el dia presentada per Joan Vrves. Recull d'obres breus. Inclou butlletins informatius i agendes musicals. 7:30 AGENDA MUSICAL 8:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 9:07 CAPSA DE MÚSICA BACH, JOHANN SEBASTIAN: Concert de Brandenburg n. 5, BWV 1050. Academy ol St. Martin-in-theFields. Dir.: Neville Marriner. (22m). MENDELSSOHN, FELIX: Laudate Pueri. Cor Vivaldi. Piano i direcció: óscar Boada. (5m). BRAHMS, JOHANNES: Concert per a piano i orquestra n. 2, op, 83. Maurtzio Pollini, plano. Orquestra Fílarmònica de Berlin. Dir.: Claudio Abbado. (49m). BROUWER. LEO: Elogio de la danza. Jorge Oraison, guitarra. (6m). RIMSKI-KORSAKOV, NICOLAI. Suite Simfònica "Scheherazade", op 35. Orquestra Simfònica d'Atlanta. Violi solista: Cecylia Arzewski. Dir.: Robert Spano. (44m). HANDEL, GEORG FRIEDRICH: Concert per a orgue, op.4 n.2. Peter Hurford. Orquestra de Cambra del Concertgebouw. Dir.: Joshua Rifkin. (10m). HAYDN, FRANZ JOSEPH: Simfonia n.100, "Militar". Orquestra del Concertgebouw. Dir.: Colin Davis. (24m). 12:07 GRANS INTEGRALS La música de cambra d'Antonin Dvorak. Realitzat per Raimon Colomer. 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. 14:00 BUTLLETI DE NOTICIES 14:04 ENTRE CLÀSSICS El d1a a dia de l'actualitat musicai.Realltzat per Xavier Chavarrla. 15:00 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Roura. 15:30 SO DE COBLA La música i les activitats del món de la cobla. Realitzat per Ignasi Pm ol. 16:05 A FONS BLANC I NEGRE: LA MÚSICA PER A PIANO.L'espal temàtic de Catalunya Música. Selecció: Montse Agullera. Presentació: Eulàlia 17:00 LA TARDA DE L'OIENT Programació realitzada a partir de les peticions dels nostres oients. Presentació a càrrec d'Olga Cardús 20:00 BUTLLETI DE NOTICIES 20:04 AGENDA MUSICAL 20:10 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Victòria Palma que presenta Alfred Celaya. LAST,James: "Einsamer Hirte". Gheorghe Zamflr, flauta de Pan; Orq. dirigida per Harry van Hoof. (4m). XOSTAKOVITX, DM ITRI: Marxa de Fortinbras. Orquestra Simfònica de Gòteborg. Dfr.: Neeme Jarvl. (2m). JOPLIN, SCOTT: "Maple Leaf Rag", "The Entertainer", dos rag-tlmes. Michel Legrand, piano. (Sm) CHOPIN, FREDERIC: Dos nocturns, op. 55. Vladfmir Ashkenazy, piano. (10m). WALTHER, JOHANN JACOB; Sonata imitació del cucú. François Femandez, violi. Phillppe Pierlot, baix de viola. Pierre Hantai, clavecf. (Sm). LEGRAND: '!he sum mer knows· (Estiu del 42). Jessye Norman. Michel Legrand. piano. (4m). BAX, ARNOLD: "Lullaby'', per a piano. Charles Matthews. (Sm). SCHUBERT, FRANZ: Primer moviment de la simfonia n. 5, D 485. Orquestra Royai Concertgebouw. Dir.: Nikolaus Harnoncourt. (6m). RITENOUR, LEE: "Collection". 'dolphin dreams". (Sm). HANDEL, GEORG FRIEDRICH: Ària de "Xerxes". Lucia Popp, soprano. Leslie Pearson, orgue. Orquestra de Cambra Anglesa. Dir.: Georg Fischer. (4m). STRAUSS, JOHANN: El rat pena~ obertura. Orquestra Nacional de I'ORTF. Oir. Sergiu Celibidache. (11m). MOZART, WOLFGANG AMADEUS: Serenata n. 8, KV 286. Orquestra Simfònica de Bamberg. Dir.: Joseph Keilberth. (13m). BERLIN: "Cheek to cheek", "lsn't this a lovely day?", "The Plccolino", "l've got my Jove to keep me warm". Yehudi Menuhin i Stéphane Grappelli, violins. Conjunt instrumental. (13m). CIMAROSA, DOMENICO: "Allegro', primer moviment del Concertante per a flauta, oboè i orquestra en SoiM. Aurèle Nicolet, flauta. Heinz Holliger, oboè. Academy ol St. Martin-in-the-Fields. Dir.: Kenneth Slllito. (9m). 22:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 22:04 AGENDA MUSICAL 22:10 ELS CONCERTS DE CATALUNYA MÚSICA Presentat per Alfred Celaya. PROGRAMACIÓ DE Nil Repetició dels últims programes DIJOUS, 30 DE GENER DEL 2003 7:00 BUTLLETf DE NOTICIES 7:08 MATINAL Música per començar el dia presentada per Joan Vives. Recull d'obres breus. Inclou butlletins informatius i agendes musicals. 7:30 AGENDA MUSICAL 8:00 BUTLLETÍ DE NOTICIES 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETÍ DE NOTICIES PROGRAMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA lm). ppe ltñai, ~· ld, D I 9:07 CAPSA DE MÚSICA BOCCHERINI LUIGI: Qwntet per a corda i guitarra n. 4. G. 448 "Fandango". Quartet Artaria. Richard Savina. (21m). MOZART, WOLFGANG AMADEUS: Simfonia n 38, KV S04 "Praga". Orquestra del Segle XVIII. Dir.: Frans Brüggen. (38m). KORNGOLO, ERICH WOLFGANG: Dos lieder op. 14. Anne Sofie von Otter, mezzo· soprano. Bengt Forsberg, piano. (Sm). ROSSINI, GIOACCHINO: Variacions per a clarinet I petita orquestra. en DoM. Wolfgang Meyer, clarinet. Orquestra de Cambra de Württemberg-Hellbronn. Oir.: Jéirg Faerber. (Sm). FORQUERAY, ANTOINE: Sarabanda La d'Aubonne. Skip Sempé, clavicèmbal. (4m). COPLANO. AARON: "Primavera apalatxe", ballet en versió original per a tretze instruments. Membres de l'Orquestra de Cambra Saint Paul. Dir.: Hugh Wolf!. (34m). TORELL!, GIUSEPPE: Simfonia V. 23, G 26. Orquestra de la Capella Musical de San Petronio. Dir.: Sergio Vartolo. (9m). SCHUBERT, FRANZ: Sonata per a plano, D. 958. Wilhelm Kempfl, plano. (31m). ELGAR, EOWARD: Somni d'infants. op. 43. Orquestra de Cambra Anglesa. Dir.: Paul Goodwln. (7m). 12:07 GRANS INTEGRALS la música de cambra d'Antonln Dvorak. Realitzat per Raimon Colomer. 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat. a càrrec de Montse Agullera. 14:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 14:04 ENTRE CLÀSSICS El dia a dia de l'actualitat musical.Realitzat per Xavier Chavarria. 15:00 UN MON DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Roura 15:30 SO DE COBLA la música i les activitats del món de la cobla. Realitzat per Ignasi Piñol. 16:05 A FONS LES VEUS DEL SEGLE. l'espai temàtic de Catalunya Música. Selecció: Victòria Palma. Presentació: Eulàlia Benito. Placido Domingo VERDI, GIUSEPPE: "Se que! guerrier io fossii ...Celeste Aida", ària de Radamès de l'òpera "Aida": Placido Domingo, tenor. Orquestra del Teatre de la Scala. Oir.: Claudío Abbado. (Sm). VIVES, AMADEU: "Por el humo·. ària de Ooña Francisquita. Placido Domingo Orquestra Simfònica de Barcelona. Oir.: l. A. Garcia Navarro. (4m). MASCAGNI. PIETRO: "Mamma. quel vlno e generosa· de l'ópera "Cavalleria Rusticans". Placido Domingo, tenor. Fedora Barbieri, mezzosoprano. Elena Obraztsova, mezzosoprano. Cor i Orquestra del Teatre Alia Scala. Dir.: Georges Prêtre. (6m). GAR DEL. CARLOS: El dia que me quieras. Placido Domingo, tenor. Daniel Barenboim, piano. (4m). WAGNER, RICHARD: "Soll ich lauschen" (Ho he de sentir?)", duet de l'acte segon de l'òpera Tristany i !solda. Oeborah Voigt. soprano. Placldo Domingo. tenor. Orquestra de la Royal Opera House, Covent Garden. Dir.: Antonio Pappano. (7m). CARDILLO, SALVATDRE/ LEONCAVALLO, RUGGIERO: "Core'ngrato" i "Mattinata" . Placido Domingo, tenor, Orquestra Simfònica de Londres,D1r.: Marcel Peeters. (6m). VERDI, GIUSEPPE: "Oio! mi potevi scagliar tutti i mali", ària d'Otello de l'òpera "Otello". Placido Domingo, tenor. Sergel leiferkus, barlton. Orquestra de l'Òpera Bastilla Dir.: Myung-Whun Chung. (4m). SOUTULLO, REVERIANO-VERT, JUAN: 'Bella enamorada", ària de la sarsuela El última romantico. Placldo Domingo. Orquestra Simfònica de Barcelona. Oir: l. A. Garcia Navarro. (4m). BIZET. GEORGES: "la fleur que tu m'avais jetée" (la flor que m'has tirat), de l'òpera carmen. Placido Domingo, tenor. Orquestra Simfònica de Londres. Dir.: C!audio Abbado. (4m). CANO, JOSE MARIA: "Te quiero morena· del drama !fric "Luna·. Placido Domingo, tenor. Orquestra Simfònica de landes. Dir.: José Maria Cano. (Sm). VERDI. GIUSEPPE: "Oh! fede negar potessi...Quando le sere al placldo". ària de Rodolfo de l'òpera "luisa Míller·. Placido Domingo, tenor. Orquestra de la Royal Opera House. Covent Garden. Dir.: lorin Maazel. (Sm). 17:00 LA TARDA DE l'OIENT Programació realitzada a partir de les peticions dels nostres oients. Presentació a càrrec d'Olga Cardús. 20:00 BUTLLETÍ DE NOTÍCIES 20:04 AGENDA MUSICAL 20:10 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Victòria Palma que presenta Alfred Celaya. JOHNSON. J.J.: "Enrgma•. Ralph Moore, saxo tenor. Benny Green. piano. Peter Washington. baix. Kenny Washington, bateria. (Sm). ADDINSELL, RICHARD: Concert de Varsòvla Cristina Ortíz, piano. Royal Philharmonic Orchestra. Dir.: Moshe Atzmon. (9m). HAYDN, FRANZ JOSEPH: Trio per a flauta, violí i violoncel n. S, op. 38. Barthold Kuljken. Slgiswald Kuijken. Wieland Kuijken. (Sm). ALBINONI, TOMASSO: Concert en Si b M op. 7 n. 3. Michala Petri, flauta de bec soprano. I Solisti Venetl. Oir: Claudio Sclmone. (7m). GARCIA LORCA, FEDERICO; Tres cançons de les "cançons espanyoles ant1gues": "las morillas de Jaén", "Zorongo", "Los cuatro muleros". Ginesa Ortega, conta ora. Orquestra de Cambra del Teatre lliure. Dir.: Josep Pons. (Sm). SCHUBERT, FRANZ: "Allegro vívace·, primer moviment del Quintet per a piano I corda "la truita" op. 114, D 667. Elisabeth leonskaja. piano. Membres del Quartet Al ban Berg. Georg Hórtnagel, contrabaix. (14m). CHOPIN, FREDERIC: Introducció I Polonesa brillant per a violoncel I piano en Do Major, op.3. Stanislas Flrlej, Anna Wesolowska. (9m). BRAHMS, JOHANNES: "Herr, lehre doch mich", fragment del Rèquiem Alemnay. Hans Hotter, baríton. Cor i Orquestra Simfònica de la Ràdio de Colònia. Oir.: Segiu Celibidache. (11m). LEWIS. JOHN: "Regret?" (Remordiment?), tema basal en el Preludi coral per orgue "l'any vell ja ha passat•. de J.S. Bach. The Modern Jazz Quartet. (2m). AMARGÓS: "Medi as sevillanas". (2m). MAHLER, GUSTAV: Tercer moviment de la simfonia n. 1, 'Trtà". Orquestra Simfònica Russa. Dir; Evgenl Svetlanov. (13m). MORERA, ENRIC: Girona, sardana. Cobla Principal de la Bisbal. Dir.: Joan Casas (Sm). STRAVINSKI. !GOR; Fragments de l'escena primera, de l'acte segon de l'òpera en tres actes ''The Rake's Progress". lan Bostridge. Orquestra Simfònica de Londres. Dir.: John Eliot Gardiner. (7m). LECUONA,ERNESTO:Va~ Marallilloso (Trece valses). Hube1al Herrera, piano. (3m) 22:00 BUTLLETf DE NOTiCIES 22:04 AGENDA MUSICAL 22.10 ELS CONCERTS DE CATALUNYA MÚSICA Presentat per Alfred Celaya. PROGRAMACIÓ Dl NIT Repetició dels últims programes DIVINDRIS, 31 DE GINER DEL 2003 7:00 BUTLLETf DE NOTfCIES 7:08 MATINAL Música per començar el dia presentada per Joan Vives. Recull d'obres breus. Inclou butlletins informatius i agendes musicals. 7:30 AGENDA MUSICAl 8:00 BUTLLETI DE NOTICIES 8:30 AGENDA MUSICAL 9:00 BUTLLETÍ DE NOTICIES 9:07 CAPSA DE MÚSICA FAURÉ. GABRIEL. Gantique de Jean Raclne op. 11 Orfeó Donostiarra. Orquestra del Capitoli de Tolosa. Dir.: Michel Plasson, (6m). DVORAK, ANTONIN: Concert per a violoncel i orquestra, op.1 04. M. Rostropovitx. Orquestra Filharmònica de Berlin. Dir.: H. von Karajan. (42m). RAKHMÀNINOV, SERGEI: "Romança", per a piano a sis mans. Viadimir Ashkenazy, Vovka Ashkenazy I Dód Ashekazy, piano. (4m). RAVEL, MAURICE: Rapsòdia espanyola. Orquestra de la Suisse Romande. Oir: Armin Jordan. (16m). SCHUBERT, FRANZ: Deu primers lieder del cicle "la bella molinera", D. 79S. Peter Schreier, tenor. Konrad Ragossnig, guitarra. (31m). BRAHMS, JOHANNES: Sextet de corda n. 2. op. 36. Yehudi Menuhin. Robert Masters. Cecil Aronowitz. Ernst Wallfisch. Maurice Gendron. Derek Simpson. (37m). SCRIABIN, ALEXANOER: El poema de l'èxtasi.: Deu primers lieder del cicle "la bella molinera·. D. 79S. Orquestra de Cleveland. Dir.: lorln Maazel. (19m). TELEMANN. GEORG PHILIPP: Fantasia per a flauta sola, n. 8. Dan Laurin. (Sm). 12:07 GRANS INTEGRALS la música de cambra d'Antonin Dvorak. Realitzat per Raimon Colomer. S- - ~ El ~¡¡· 219 ::;1 i ~. 2. i 15 ¡;;¡ sa = '5 a ~¡;¡· 219 <:.:! ::l. ..., S' ~ ¡5' ¡¡ ....E= - 13:00 NOU PUNT NOU Presentació de les últimes novetats discogràfiques aparegudes al mercat, a càrrec de Montse Agullera. 14:00 BUTLLETf DE NOTICIES 14:04 ENTRE CLÀSSICS El dia a dia de !"actualitat musicai.Realitzat per Xavier Chavarria. 15:00 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Roura. 15:30 SO DE COBLA La música i les activitats del món de la cobla. Realitzat per Ignasi Pillol. 16:05 A FONS ELS INTÈRPRETS CATALANS. L'espai temàtic de Catalunya Música. Selecció: Raimon Colomer. Presentació: Eulàlia Benito. 17:00 LA TARDA DE l 'OIENT Programació realitzada a partir de les peticions dels nostres oients. Presentació a càrrec d'Olga Cardús. 20:00 BUTLLETI DE NOTiCIES 20:04 AGENDA MUSICAL 20:10 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Victòria Palma que presenta Alfred Celaya. SERRANO, CHAPL Fragments de les sarsueles "los clavetes", "El rey que rabió". Alnhoa Arteta, soprano. Cor i Orquestra Simfònica de ta RTVE. Oir.: Enrique Garcia Asensio. {7m). LECUONA, ERNESTO· "A la antigua". Manuel Barrueco, guitarra. (3m). BARTOK, B~LA: 3 cançons populars hongareses, Sz 66. Zoltan Kocsls, piano {4m). TXAIKOVSKI, PIOTR ILITX. "Evgeny Oneguin" {extractes). Orquestra Filharmònica de Berlín. Oir.: Herbert vov Karajan. (12m). HEUSEN/BURKE: "But beautiful". Bob Cooper Quartet (6m). MORALEOA, ALBERT: El cant dels ocells. - PROGRAMACIÓ DE CATALUNYA MÚSICA jor~i Fígaró, tenora Jordi Vilapriftyó, piano. {3m). • TELEMANN, GEORG PHILIPP: ~Largo", del Concert per a dos • chafumeaux, corda i baix continu en rem. Erik Hoeprich i Lisa Klewitt, xeremies. Musica Antiqua de Colònia. Dir.: Reinharó Goebel. (4m). VAUGHAN WILLIAMS, RALPH: "Fantasia. Variazloni senza tema'', Ier moviment de la Simfonia n. 8. Orquestra Filharmònica de Londres. Dir.: Adrian Boult. (1 1m). ELGAR, EDWARD: "Nimrod", novena de les Variacions Enigma, op.36. Orquestra Rlharmònica de Viena. Oir: Georg Soltí. (3m). PORTER: Begin the Beguine. Samuel Ramey, baix. Warren Jones, piano. (4m). HUMMEL, JOHANN NEPOMUK: Últim moviment del septet per a piano, flauta, oboè, trompa, viola, violoncel i contrabaix, op. 74. Melos Ensemble de Londres. {Sm). CHAUSSON, ERNEST: "Le temps des lillas" {El temps dels lilàs). op. 19 n. 3. Christine Schàfer, soprano. lrwin Gage, piano. (Sm). BEETHOVEN, LUDWIG VAN: "Finale-presto". 4t mov. de la Simfonia n. 9 "Coral", op. 12S. Melanie Oíener, soprano. Petra Lang, mezzo. Endrick Wottrich. tenor. Dietrich Henschel, baix. La Chapelle Royal. Collegium Vocàle. Orquestra dels Camps Elisis. Dir.: Philippe Herreweghe. (23m). GILLESPIE: "Oon·ga-wa". Oizzy Gillespíe. Phil Woods Quintet. (6m). 22:00 BUTLLETf DE NOTiCIES 22:04 AGENDA MUSICAL 22:10 ELS CONCERTS DE CATALUNYA MOSICA Presentat per Alfred Celaya. PROGRAMACIÓ DE Nil Repetició dels últims programes DISSABTE, 1 Dl FEBRER DEL 2003 8:00 MATINAL Música per començar el dia. Recull d'obres breus. Inclou butlletf de noticies i agenda musical. 10:03 HARMONIA UNIVERSAL El programa de música anlíga que selecciona i presenta Joan Vives. 11:03 MÚSICA CORAL 12:03 PENTAGRAMA Programa de divulgació musical. Guió i realització: Pere Surés i Àlex Robles.Repeticló del programa emès dijous passat 13:03 CICLE DE UEO 14:00 ENTRE CLÀSSICS Resum setmanal de l'actualitat musicai.Realitzat per Xavier Chavarrla 15:05 UN MÓN DE MÚSIQUES Realitzat per Jordi Rou ra. 16:00 ELS GUSTOS REUNITS 17:00 GRANS OBRES SCHÒNBERG,ARNOLO· Gurrelieder. Eva-Maria Bundschuh, soprano. Rosemarie Lang, contalt. Manfred Jung, tenor. Wolf Appel, tenor. Ulric Cold. baix. Gert Westphal, narrador. Cors de tes Ràdios de Berlin i Leipzlg. Cor d'homes de Praga. Orquestra Filharmònica de Dresden. Membres de t'orquestra simfònica de la Ràdio de Leipzig. Dir.: Herbert Kegel. (121m). BEETHOVEN, LUDWIG VAN: 33 variacions Diabelll, op. 120. Sviatostav Rlchter, piano. (SOm). 20:03 l 'AUDIOVISUAL Un programa d'Àiex Gori na. 21 :03 CATALUNYA JAZZ Un programa d'Albert Mallofré 22:04 ELS GUSTOS REUNITS Una selecció de Montse Aguilera que presenta Alfred Celaya. 23:03 SOLISTES L'entrevista conduïda per Joan Vives. PROGRAMACIÓ DE NIT Repetició dels últims programes DIUMENGE, 2 DE FEBRil DEL 2003 8:00 MATINAL Música per començar el dia. Recull d'obres breus. Inclou butllelf de notícies i agenda musical. 10:03 HARMONIA UNIVERSAL El programa de música antiga que selecciona i presenta Joan Vives. 11:03 MÚSICA CORAL 12:03 PENTAGRAMA Programa de divulgació musical. Guió i realització: Pere Surés I Àlex Robles.Repetició del programa emès dijous passat. 13:03 LA MÀQUINA OEL TEMPS Les grans efemèrides, els mites i els nous valors del món de la música. Un espai que selecciona Montse Aguilera i que presenta Pilar Subirà. 14:00 ENTRE CLÀSSICS Resum setmanal de l'actualitat musicai.Realitzat per Xavier Chavarria. 15:05 UN MÓN DE MOSIOUES Realitzat per Jordi Roura. 16:00 ELS GUSTOS REUNITS 17:00 UNA TARDA A L'ÒPERA Realitzat per Jaume Radigales. 21:03 CATALUNYA JAZZ Un programa d'Albert Mallofré. 22:04 ELS GUSTOS REUNITS 23:03 MÚSICA iNTIMA L'espai de música de cambra i instrumental que selecciona Montse Aguilera i presenta Alfred Celaya. PROGRAMACIÓ DE NIY Repetició dels últims programes I'ETICIONS UF: LI\ TARO\ DE L'OII;:NT: Ttlèfon: 93-202-35-:lS Fo~: •)3-306-<>2-01 F:-MuiL tnrduolo•luornt@cntratliu.runo 16 FroqU¡.oot·ir.• dr Cot.olunya \túwica¡,..r romar<Juea (F\1). Bab: Ebn, MooWà i Rib.>ra d'F'bre: 102.5. Tt rMI ,\ha: 97.3. Priorat: 92.2. Ah Camp. Baix Camp, Bah P r n...f;.. Cunru do• Do.rh<-rà i Tnrr"'lon...: 105. I. Baix Peoed...,: 105.9. Garr~""· NoiJU"ra, Pla d'l •K•U, Sejearra, Srpià l l rp;rU: 91.9. Garraf: 9 1.9. Alt Pen..d~, Anoia, BIP' I o~.,.,,,..J¡;, 102..1. Baix Uobr~ll•t. Bareelooè.. Vallè. O<cid~o&al i V.U\·• Ori~u&al: 101.5. \Jar,..m~: 96.·11101.5. o..,na: 100.5. Sot.on¡.,¡, 89 .7. Gironè. I l'li dt I'F:.tan): '16, 7. la S<"l••• 96.7/88. 7. Baix Emportli~: 87.8/96.7. Alt Empordi i Ro •..,Uóo 'J0.8/87.6i<J3.7/')6.7. Gnrrotu: 97.1. RipoUèe: 100.5/10 5.8. C,....l1111~' 68.1. \lt \ "rl(f'llt 88.(>. J>alla,.. Jwo•~ i Pollan Sobirà: 88.6. Val d'Anus: 92.811 0 1.2. - ¡¡., 20è A NIVERSA RI ÒPERA A CATALUNYA Una bogeria lúcida uan fa una vintena d'anys una autèntica "malalta d'òpera" com Mima Lacambra va posar en marxa els cicles comarcals de representacions d'òperes com un fet normalitzat i regular resultava enormement difícil endevinar el futur que li tocaria viure, a aquella iniciativa, i la història que havia de protagonitzar. I semblantment quan poc després la mateixa font instituïa l'Orquestra Simfònica del Vallès. Avui dia, al cap de dos decennis de la primera iniciativa i poc menys de la segona, ambdues gaudeixen d'una salut més que reconfortant i -fet especialment remarcable- s'han consolidat com a fets musicals irrenunciables en la vida musical del país. El Tema que presentem avui no pretén ser un homenatge personalitzat sinó deixar constància al més completa possible de tot el que ha representat Òpera a Catalunya en aquests anys. En aquest sentit, hom remarcaria fets tan interessants com la consolidació d'una segona centralitat en la lírica catalana, la projecció de l'espectacle operístic a diferents indrets de Catalunya, la creació d'uns tallers de formació de joves cantants i l'oferta d'oportunitats professionals a joves intèrprets del país. Tan notables mèrits, al 1nateix temps, serveixen per mostrar una altra cara de la realitat. La injustítica que aquests no facin possible, encara, disposar de mitjans i recursos adients per endegar la seva fructífera tasca en unes condicions més còmodes i suficients. Creiem que per al nou decenni que ha començat Òpera a Catalunya, un dels principals reptes ha de ser, justament, acabar amb aquesta tan indesitjada i immerescuda imatge de precarietat que si es crostifiqués llastaria massa el futur. Un futur que la lírica catalana necessita sigui que falaguer. 27 Vint anys d'òpera a Sabadell _pe_r ANA MARÍA DAVILA L'ASSOCIACIÓ D'AMICS DE L'ÒPERA QUE PRESIDEIX MIRNA LACAMBRA CELEBRA, AQUESTA TEMPORADA, DUES DÈCADES D'UNA ACTIVITAT ARTÍSTICA QUE HA PERMÈS DUR EL GÈNERE LÍRIC ARREU DE CATALUNYA. PER AIXÒ, L'ENTITAT HA PREVIST UNA PROGRAMACIÓ ESPECIAL QUE HA INCLÒS UNA REPRESENTACIÓ DE LA PRIMERA ÒPERA QUE ES VA FER AL CICLE, Madama Butterfly, I DIVERSOS RECITALS. 219 ada cop que se li demana que giri Ja vista enrere, Mima Lacambra pensa en una cançó d'Eduard Toldrà que el baríton Manel Ausensi havia interpretat moltes vegades. ''Si era ahir, menta, farigola, ruda i romaní.._", diu la lletra_ I certament, per a la presidenta de l'Associació d'Amics de l'Òpera de Sabadell, sembla que "va ser ahir quan tot C just intentàvem tirar endavant un projecte que per a molta gent semblava una veritable bogeria··Aquest ahir ja té vint anys i la bogetia inicial s'ha transformat en una sòlida realitat. Tota una proesa de supervivència aconseguida gràcies a una força i un optimisme a prova de qualsevol obstacle_ Amb aquestes dues eines, i també amb una bona dosi de tossuderia, Ja soprano Mima Lacambra, des del capdavant de l'Associació d'Amics de l'Òpera de Sabadell, ha aconseguit el que ben bé es podria qualificar com un veritable miracle: fer una temporada d'òpera fora de l'arnhil liceístic i, a més, dur-la a diverses poblacions catalanes_ Aquests vint anys de feina continuada i creixent han contribuït decisivament no tan sols a la divulgació del gènere operístic arreu de Catalunya, sinó també a la tasca d'Amics de l'Òpera de SabadelL I també ha permès la creació d'una formació orquestral professional, la Simfònica del Vallès, que ha estat una plataforma insubstituible perquè els joves intèrprets catalans poguessin donar-se a conèixer_ "A vegades, quan ho penses, ni tu mateixa t'arribes a creure que s'hagin fet tantes coses durant aquests anys_ Però és cert_ S'han fet i ara s'ha de començar a pensar com volem que sigui el futur", reflexiona Mirna Lacambra_ El camí per arribar fins aquí, però, no ha estat mai planer. Tot va començar cap a final de l'any 1981, quan Mima Lacambra es trobava de gira per Alemanya. "Ho recordo perfectament. Va ser després d'una representació d'Un ballo in maschera. ]o era a l'habitació de l'hotel i de sobte em va venir com un flaix: «Per què 28 no crear una Associació d'Amics de l'Ópera i }'er òpera a Sabadell?» De seguida -continua- vaig telefonar al meu marit per explicar-li la idea. «Què dius, boja», em va dir. Però jo hi vaig insistir_" La cantant va tomar per Nadal i de seguida va reullir a casa seva una trentena de persones a les quals va encomanar el seu mateix entusiasme_ Ell Ode febrer de 1982 l'Associació d'Amics de l'Òpera de Sabadell (AAOS) es va constituir legalment, i poc temps després l'entitat ja comptava amb 400 socis, que van proporcionar la base econòmica necessària per començar a treballar. ' L Ajuntament de la ciutat també va donar suport a la iniciativa, i va posar a disposició de l'entusiasta col·lectiu l'espai imprescindible per dur terme el projecte, el Teatre La Faràndula_ De seguida també es va veure la necessitat de crear un cor que pogués assumir les representacions. ''Vaig anar a parlar amb totes les formacions de la ciutat, per veure si hi havia gent disposada a cantar òpera- 1sí. sí, La resposta va ser molt positiva i de seguida vam reunir unes quaranta persones. " El Liceu també hi va posar el seu granet de sorra. Va aportar els decorats i cantaires per reforçar el cor sabadellenc. I, per descomptat, l'orquestra, formada per una selecció de músics de la plantilla liceista, sota la batuta del mestre Eugeni M. Marco. Va ser així com a les deu de la nit del dijous 7 d' octubre de 1982, un Teatre La Faràndula ple de gom a gom va acollir la primera representació de Madama Butterfly de Puccini, amb un repartiment en què hi havia Isabelle Gentile, Kioko Makino, Francesc Lazaro i Enric Serra, entre d'altres. "Vam escollir aquell títol perquè vam pensar que havíem de començar amb una obra molt popular, que tothom conegués", explica Mima Lacambra, que recorda que "tremolava de l'emoció. En aquella època. jo es-. fava centrada en la meva pròpia carrera artística i 11101 •era ~al em ·eu· no se m'havia acudit organitzar òpera, fins que vaig [ per fer realitat aquest projecte va seure al voltant tenir aquella idea que em va venir amb tanta força que d'una taula l'alcalde de Sabadell, el president de la semblava que alg¡.í m'empenyés". Diputació i el conseller de Cultura de Ja Generalitat. L'endemà el crític Pau Nadal lloava des de les pàgines ''jo ja havia aconseguit reunir, per diferents mitjans, del desaparegut "Noticiero Universal" una iniciativa 30 milions de pessetes. Llavors els vaig demanar que feta amb "noble aftín descentralizador de las actividasi entre tots em donaven només la meitat d'aquella des operísticas en Catalunya", la qual havia permès gauquantitat, és a dir, 15 milions, jo em veia amb cor de tirar l'orquestra endavant. Generalitat i Diputació dir d'una "Madama Butterfly de una gran dignidad", mèrit que el cronista atribuïa al "entusiasmo y oficio de van dir-hi que sí, però l'Ajuntament s'hi va negar percuantos profesionales han intervenido en la misma". què va dir que no veia factible el projecte. Però com que jo sóc tan tossuda, el vaig posar igualment en A partir d'aquell moment el repte va ser aconseguir que el projecte tingués continuïtat. La mateixa Mima marxa." Lacambra va assumir el protagonisme d'alguns dels tíAmb la direcció musical del mestre Albert Argudo, tols que es van programar els quatre anys següents - Toses van convocar audicions per omplir les places de la ca, La bohème, l/ trovatore, El amor brujo i La vida brenova formació, batejada com a Simfònica del Vallès ve. "Cantava gratuïtament, perquè era una manera que (OSV), com una manera d'aconseguir la implicació dels ajuntaments de la comarca. l'Associació tirés endavant", explica S'hi va presentar un total de 174 la cantant. músics, dels quals es van escollir Tampoc no ho tenien gens fàcil a UNA MUNIÓ DE l'hora de trobar un lloc adient per als 54. Així, el 27 de març de 1987 assaigs. "Sobretot per als d'escena. DIFICULTATS SUPEl'Orquestra va fer la seva preAixò era anar d'Herodes aPilat. Vam sentació oficial amb un concert anar a llocs estranyfssims, com Can RADES AMB ENTUque incloïa obres de Mozart, Borràs, per exemple, que havia estat SIASME I CONVEN ÇIWagner i la Setena de Beethouna antiga fàbrica on llavors es feien ven. L'audició es va repetir el 4 fires de cavalls. ja us podeu imagiM ENT. d'abril a Montserrat, i un mes nar l'olor que feia aquell lloc. Tamdesprés, el 14 de maig, la forpoc no podfem posar la calefacció i mació feia el seu debut operístic a l'hivern ens pelàvem de fred. La veamb el mateix títol que havia engegat l'aventura operísritat és que tirar endavant tot això ha esta molt més satica de Sabadell, Madama Butterfly. "Aquesta va ser crificat del que la gent s'imagina." una experiència veritablement nova a Catalunya. i En aquell moment l'òpera tampoc no gaudja de la poper això tothont hi donava una vida curta, però la pularitat que té en l'actualitat. "Nosaltres hem hagut de gent s'ho va prendre amb una dosi tremenda d'enerlluitar molt, no solament per poder fer òpera fora del Ligia i entusiasme", recorda Argudo. ceu, sinó també per trencar la imatge elitista que l'òpeTanmateix, un any i mig després es va veure que ra tenia en aquell moment. I ho hem fet convidant/a des d'un punt de vista econòmic allò no acabava de gent a descobrir aquest món meravellós i també fent molfuncionar. "Tots els músics estaven donats d'alta a la ta promoció i divulgació entre els joves." Seguretat Social i, és clar, això va depassar les nostres capacitats. Llavors els vam pkmtejar que fomzessin ot i les dificultats, al cap de cinc anys Mima Launa cooperativa i que es fessin propietaris de l'Orcambra va concebre una idea encara més agoquestra." La iniciativa, totalment inèdita a l'Estat essarada: dotar la temporada d'òpera de Sabadell panyol, va conve1iir l'Orquestra Simfònica del Vallès d'una orquestra pròpia. "Portar l'Orquestra del en una societat anònima laboral, fórmula que es manté Liceu es feia cada cop més difícil i, d'altra banda, jo veia fins avui i que, a parer d' Argudo, és el que ha permès que tots aquells xicots i xicotes que estudiaven al Conla continuïtat de la fonnació. "L'AA OS va actuar d'uservatori necessita¡1en també un lloc on poder començar na manera molt generosa i intel·ligent per a l'Ora treballar. Llavors, vaig pensar en una orquestra que a questra '', opi na el di rector. més de fer les òperes a Sabadell, fes també actuacions Tot i així, s'havia d'aconseguir que I'OSV tingués simfòniques, que era una altra cosa que des de Barceuna continuïtat concertística. Llavors va néixer una lona tampoc no es feia ·•, explica Ja presidenta de l' AAaltra iniciativa: estendre el circuit operístic per tot el OS. T país. D'aquesta manera, i amb el suport de la Generalitat, el 1989 va néixer el cicle Òpera a Catalunya, que enguany celebra ja la seva quinzena edició. Reus va ser la primera a apuntarse a aquesta iniciativa, a la qual es van sumar tot seguit Lleida, Girona, Mataró, Olesa i VIlafranca, entre altres localitats. Ens sentim molt orgullosos d'aquesta ú tasca, perquè això ens ha permès dur l'òpera a un públic molt ampli i que, molt probablement, a partir d'aquí s'hi ha afeccionat tant que ara també 11a al Liceu", afegeix Lacambra, que creu que si l'Òpera a Catalunya encara no viatja a més indrets és perquè no hi ha espais adequats per rebre'ls. "En aquest país, ¡;;¡ ¡¡;:;;- ... = ~ quan s'ilwerteix en una nova infraestructura cultural, ningú no té en compte les necessitats de l'òpera", opina la presidenta de l' AAOS. El !::!i' ¡;¡· 219 L ' activa associació de Sabadell, però, sí que les té molt presents. En particular, la dels joves intèrprets. "Des d'un principi vam te- nir clar que havíem de donar suport als joves cantants, perquè això era pensar en el futur de la lírica", assenyala Lacambra. Per aquesta raó, ja el 1986 es va crear el Concurs Eugeni Marco, i el 1996 l'Escola d'Òpera de Sabadell. "La idea va ser oferir als joves un espai on poguessin donar el seu primer pas per professionalitzar-se. Que els cantants novells poguessin aprofundir els títols del repertori, els personatges, que aprenguessin també expressió corporal, a moure's per un escenari... lla veritat és que el resultat ha estat més que positiu, perquè això els ha permès madurar tot el que porten dins." En contrapattida, Mima Lacambra només lamenta que una tasca semblant no s'hagi pogut dur a terme també amb el repertori. "La veritat és que hem tingut la intenció de recuperar o estrenar òperes catalanes, però aquesta tasca se'ns fa molt difícil. Ho vam intentar fa uns anys, però ens vam trobar que la resposta del públic era molt minsa. Això només es pot fer si tens suport institucional·', assenyala Ja soprano, que alguna vegada també reconeix haver-se sentit dolguda per les valoracions que s'han fet del seu treball. "fo no vull demanar caritat -aclareix-, 30 és molt positiu. "La po- sada en marxa d'Òpera aCatalunya va marcar un punt d'inflexió molt important amb vista a les ajudes, tant públiques com del nostre principal patrocinador privat, que és el Banc de Sabadell", explica. "Ara disposem de locals d'assaig adients, tant per a l'Orquestra com també per als cantants. Tenim un lloc on pre· parar el vestuari i els decorats, a més d'un arxiu; estem bé, ara." Lacambra també se sent especialment satisfeta perquè "ens coneixen a tot el món. f això ho veiem diàriament, perquè rebem cartes de tot arreu oferint-nos cantants. directors... Rebem ofertes de totes Les agències. Però el nostre criteri sempre ha estat ajudar la gent de casa llOS· tra. Per tant, primer busquem els cantants aquí a Catalunya i, si no els trobem, mirem a la resta d'Espanya, i si allà tampoc no hi són, llavors sí que mirem a l'estranger". esprés de tot això, Mima Lacambra no es con· fessa cansada, però sí preocupada pel futur. De moment, la seva propera bataUa és lluitar perquè el projectat nou teatre de Sabadell es· devingui realitat~ a més, amb les condicions idònies per fer-hi òpera. "En aquest teatre hauria de tenir cabuda tot el que fos espectacle musical i, per tant, hauria d'es· D tar gestionat per una mena de fundació o patronat e11 què fossin presents també les institucions, la Diputació, la Generalitat, el Ministeri. f a més, hauria d'estar dirigit per un equip professional." És Ja manera que té Mima Lacambra d'anar anw1ciant ja Ja necessitat de pensar en tm relleu que pugui continuar duent a tetme la tasca a la qual ha dedicat els darrers vint anys de la seva vida i que ha desenvolupat de manera personal i altruista. "Això és una cosa que m'agradaria dir: que tot el que he fet, ho he fet sense cobrar mai ni un duro. Tot ho he fet perquè he volgut i sense demanar mai res. Ara, també vull dir que mai no ho hauria aconseguit si no hagués estat pel suport incondicional del meu marit. Personalment, a ell li dec haver po· gut dur a terme tot això", reflexiona Ja soprano, que des d'un punt de vista personal també fa un balanç més que positiu. "A mi tot això em deixa una satisfacció immensa. però crec que alguna vegada les coses s'han desorbitat. fo estic contenta que tota la crítica de Barcelona vingui a veure el que fem, però només vull que sàpiguen que fem les coses amb dificultat." UN FUTUR ENTRE IL·LUSIONA- Tot plegat, ara que es commemora aquest vintè aniversari, Mima Lacambra considera que el punt assolit PANT. DOR I PREOCU- perquè he pogut ajudar en la divulgació de l'art que a mi m'entusiasma, que és l'òpera, i perquè he fet quelcom per als joves. f això és molt millor que la satisfacció que em podria hal'er deL~at la meva pròpia carrera, qtt~ només em donava satisfacció a 1111 mateixa. Això, en canvi, ha ajudat mol· ta gent i això et dóna un altre nil'e/1 de felicitat. " Noves veus per a la lírica ns 250 cantants han inscrit el seu nom, en el decurs d'aquests vint anys, en els repartiments de la temporada de l'Associació dels Amics de l'Òpera de Sabadell. Però tot i que puntualment s'hagin pogut sentir veus consagrades. com les de Fiorenza Cosotto o Joan Pons. la imde Moznrt,1996 mensa majoria d'aquests artistes han estat joves intèrprets que en aquell moment feien els primers passos en la seva carrera. Stefano Palatchi, Josep Sros, Francisco Vas, Àngel Òdena, Carles Cosías, Lluís Sintcs, són veus que ara gaudeixen d'una projecció, per a la qual, Sabadell va ser, sense dubte, un importantissim primer graó. Pràcticament no hi ha cap cantant català que no hagi estat alguna vegada a La Faràndula. U represenf11ts juntament amb Verdi Repertori amb dificultats n el decurs dels seus vint anys de vida, l'Òpera de Sabadell ha pogut dur a tern1e, incloent-hi la programació de la present temporada, un total de 67 espectacles operístics, corresponents a 38 títols de 17 compositors diferents. Donizetti i Verdi, amb 6 òperes cadascún, han estai els compositors més representats, tot i que les òperes que més vegades s'han dut a escena han estat Madama Butterfly de Puccini , i Carmen de Bizet, cadascuna de les quals s'ha programat en 4 ocasions. Tot i així, la temporada de l'Associació dels Amics de l'Òpera de Sabadell (AAOS) també ha fet incursions esporàdiques en l'òpera barroca -Orfeo ed Eurídice i Alceste de Gluck, i 11 Telemaco ne/l'isola di Ca/ipso de Fenan Sor- i en el repertori català -Tassarba d'Enric Morera, i Nascitta e apoteosi di lloro de Miquel Roger, a més de l'esmentada obra de Sor. Un total de 38 directors d'orquestra i d'escena diferents s'han encarregat de dur a terme aquestes produccions. Dintre dels primers figuren noms com Eugeni M. Marco, Odón Alonso o Salvador Brotons, mentre que de la regidoria s'han encarregat, entre d'altres, Mario Gas. Ariel Garcia Valdés o Stefano Poda. Albert Argudo ha estat, juntament amb el mestre Javier Pérez Batista, el director que més vegades ha pujat al podi de La Faràndula. "El que es fa a Sabadell és un miracle i E ~is- res- rre- ¡en: ~ue [ni, ?ls, ~el lOS· Ca- DO· tlO on· :ur. .tar es- per ¡do i:; tio. di· ant ~ti- ~: ~:~ ~: ~o­ les ue sa, una veritable demostració que l'impossible no existeix. Les produccions han assolit un nivell molt satisfactori; l'Orquestra coneix l'òpera i la fa molt bé, i hem aconseguit tenir un grup de cantants importants", opina el director, que està convençut que el futur passa per "la creació de/nou Auditori de Sabadell. Aquest projecte -opina- ens donarà una gran eina de treball. Podrem gaudir d'unes bones instaz./acions i d'un fossat on els músics càpiguen de manera raciorzal. jo crec que ens farà 11eure les coses d'una manera diferent. sobretot en l'aspecte escènic". D'això, precisament, té molt a dir Pau Monterde. el director que s'ha responsabilitzat de més produccions a Sabadell, 15 en total. A Monterde li ha tocat lluitar amb la manca de recursos i dc mitjans escènics, dues Limitacions cabdals a l'hora dc plasmar escènicament els títols programats. "Aquest és Ull repte, és clar. llas de plantejar-te els mllt1tatges d'una determinada manera. sabent que comptes amb un pressupost determinat. que tzo pots crear-ho tot de nou i que, a més, has d'anar després a altres escenaris. El problema és que la gent sempre espera una certa espectacularitat i això et complica una mica més les coses". explica el director. Aquesta situació té, per a Monterde, un vessant positiu -"t'obliga a esforçar-te més a l'hora de buscar solucions~-. però també una altra de negativa -"a vegades, per poc, no arribes allà on 1•ols ". Tot i així, el director se sent especialment satisfet per la tasca divulgativa que ha tingut la seva feina. "Per a mi ha estat molt interessant treballar amb vista a crear afició, perquè aflò et porta a fer plantejaments escènics que facin comprensible l'obra; intentes aclarir al màxim l'argument perquè no sigui anar a escoltar i res més'', assenyala Montcrde, que només lamenta que, de vegades, el treball fet a Sabadell s'hagi jutjat, des de fora, "com si fos d'afeccionats, quan el'iclenfmenl no és aixf en absolut". Albert Argudo, per la seva banda, creu que "la crítica s'ha tornat dura amb nosaltres quan s'ha començat a valorar el que es feia. jo crec -afegeix- que els crítics han de venir a Sabadell sense condicionaments i valorar la feina com el que és. com una feina professionar. A.M.D. "Quall jo e11cara era estudiant, em van proposar fer un petit perso11atge en una òpera del compositor Miquel Roger que es deia Nascitta e apoteosi di Horo. \'a ser el primer pap,er pro!essio11al que l'aig interpretar'', explica el baríton Àngel Òdena. Tot just acabat d'atTibar de Men01-ca, Lluís Sintcs es va presentar al Concurs Eugeni Marco ~per donar-me a conèixer". El seu triomf al certamen li va permetre, l'abril del 91, cantar el paper de Giorgio Germont en La Traviata. Despn!s d'això ha estat present en sis ocasions més, incloent-hi aquesta darTera Madama Butterf7y amb la qual l'entitat ha celebrat el seu vintè aniversari. El tenor Carles Cosías també recorda les seves primeres intervencions a Sabadell fins que "vaig poder debutar en un paper tan important com el de L'elisir d'amorc~. Tots ells tenen un sentiment dc profund agraünent per a I'AAOS i la seva presidenta. "Estic absolutament con- vençut que cantar a Sabadell m'ha ajudat moltíssim en la mel'a carrera", diu Òdena. "lla estat un impuls important perquè 110 només donem oportunitat als cantants. sinó que les produccions tenen una qualitat millor que moltes altres que a Fegades veus en teatres de Jnés renom'', opina Cosías. "fo sempre dic que la meva madrina artística és Mima Lacambra. i que sense ella la meva carrera hauria lza estat una altra··. apunta Sintes. De tots els cantants que han intervingut en la història de rAAOS. la intèrpret que ha participat en més representacions ha estat, amb diferència, la soprano Rosa Nonell. Present en 26 representacions. la primera el 1983, Rosa Nonell té molt presents encara els començaments "amb molta companyonia i molta if·lusió ··d'un projecte que li ha permès viure moments de gran emoció. Com aquella repre5cntació dc Lucia di Lammermoor de l'any 84 "en què vàrem utilit::ar un l'estuari del Liceu i jo em t•aig posar Wtl'estit que hat•ia fet sen•ir la Caballé". que no sap què pot passar el dia que Mima Lacambra no hi sigui. "El destí Ilo dira, però tots esperem que continuï molt temps··. pensa. Molt més recent, en canvi, és la presència de la soprano .Miki Mori en la temporada de Sabadell. Aquesta jove cantant japonesa va formar part del primer curs de l'Escola d'Òpera, una expeliència que recorda com "molt dura, pera molt positil'a ··. Per a Miki Mori, protagonista ara d'aquesta recent Butterf7y, "Sabadell és un lloc ideal per als joFes cantants. perque et permet guanyar una experiència que enlloc més no tindries. En una classe aprens molt, és clar, però no és el mateix sortir a l'escenari amb una orquestra i un públic da11anl" . Un valor que per a Miki Mori queda més que clar quan va a les oficines de l'AAOS i veu els cartells d'antigues rep1·esentacions. "Comences a llegir noms i veus tanta i tanta gent que ara és famosa i que no t'imagines que han cantat aquí... Personalment, per a mi ha estat un primer pas molt important.·· A.M .D . FRIE DRIC H HAID ER FRIEDRICH HAmER ÉS UN DIRECTOR QUE JA COMENÇA A SER HABITUAL DEL GRAN TEATRE DEL L ICEU. VA VENIR A DIRIGIR PER PRIMERA VEGADA A BARCELONA AMB La Traviata LA TEMPORADA 1985-86; VA TORNAR-HI AMB La Sonnanzbula LA TEMPORADA 1996-97 I LA 1999-2000 VA DIRIGIR Beatrice di Tenda, Lohengrin I EL CoNCERT STRAUSS. EL 1993, EL FESTIVAL DE PERALADA L'HAVIA CONVIDAT A DIRIGIR L'holandès errant DE WAGNER. f ENGUANY HA TORNAT AMB Ariadne au Naxas I EL PODER MUSICAL DE RICHARD STRAUSS, OBRA QUE PER PRIMERA VEGADA EN LA SEVA CARRERA DIRIGEIX AL COSTAT DE LA SEVA DONA, LA SOPRANO EDITA GRUBEROVA. VA SER UN NEN EDUCAT EN LA MÚSICA I COMPARTEIX UNA PASSIÓ EQUIPARABLE PER LA PINTURA GRÀCIES A LA SEVA AMISTAT AMB EL PINTOR SURREALISTA AUSTRÍAC ERNST FucHs. Visió vienesa de la lírica 219 -Abans d'entrar a comentar la trajectòria de la seva carrera, voldria que m'expliqués la seva vivència de la música i de la pintura, per mitjà de Ja seva amistat amb Fuchs. 32 -Amb el pas del temps he descobert que en la vida musical d'avui dia és molt difícil trobar "genis", tal com entenem el terme des del segle XIX. Avui dia trobem bons compositors, però penso que no arriben a poder ser qualificats com a genis. Qualificar una persona com a geni només es pot fer per instint; és difícil dir que aquesta persona és un geni i aquesta altra no. Els intèrprets com jo, com un cantant, no podem ser mai considerats genials, el geni sempre recau en el compositor. No hem d'oblidar que nosaltres estem en una categoria inferior. Podem tenir molts aplaudiments, i bones crítiques, però no hem d'oblidar que són més importants els que han escrit la partitura. Quan llegeixo una partitura, puc escoltar-ne la música i de seguida m'adono de la categoria del creadot. En el cas del pintor Emst Fuchs, jo era un nen, tenia deu anys quan el vaig conèixer i la seva mirada em va quedar gravada en el record. Em va impressionar molt. Vaig percebre-hi quelcom que desconeixia completament i que no ha- via sentit fins llavors. Això és el que considero un geni. Encara que jo no em dediqui al seu art, li reconec la capacitat d'aconseguir aquesta connexió amb alguna cosa que està per sobre de nosa/fres. Quan parlo amb ell, m'adono que són persones que no pertanyen a aquest món. Moltes vegades li pregunto com arriba a fer certes obres, com les comença. Ell em diu que comença per un punt, però que és com una meditació, com si els seus dits sabessin el que han de fer, separadament del seu intel·lecte. 1 que quan ho contempla l'endemà, ell mateix s'arriba a sorprendre de les imatges que pot arribar a dibuixar. Per a mi aquest artista ha estat una gran influència, perquè quan era un nen veia les seves obres del principi dels setanta penjades a les habitacions de casa seva. Quan ell vivia a París gairebé no venia cap obra, en aquell moment de final dels quaranta i principi dels cinquanta s'estava itnposant l'abstracció i era molt difícil vendre obra surrealista. Ell representava el dolor de la guerra i la gent fugia d'aquestes imatges. j o vaig créixer amb aquestes imatges. Després ell va començar a recuperar les seves obres més antigues i actualment té una col·lecció rnolt im- portant. Fuchs va ser un gran amic de Dalí, que fins i tot havia arribat a pujar a la seva petita habitació a París per contemplar les seves obres. Crec que hi ha alguna cosa d'ell al Museu de Figueres. En definitil1a, aquesta relació amb ell em va fer re· flexionar molt sobre la creació ar/ÍS· tica i sobre el misteri que represen· ta i que jo trobo també en la mrísi· ca. Ell em va despertar la cons· ciència de la condició d'intèrpret, del que significa servir les obres d'un creador artístic. -De quina manera va conèixer Ernst Fuchs? -En aquell moment jo estava en el cor dels Wienersingerknaben (Els Petits Cantors de Viena). Un fill de Fuchs també hi era i ens vani fer molt amics. Per això vaig tenir l'o· port unitat de poder visitar el seu ta· ller. Ell em va explicar que el seu po· re era un pintor famós. 1 jo llal'ors em preguntava: pintor?, què és Ull pintor?. -¿Vostè prové d'una família de músics? -No exactament; eren afeccionats a la música. Amateurs. Tant el meu pare com la meva mare són mo/1 músics, encara que no s'hi hagin de· dicat. El meu pare era massa po~r: per poder estudiar música. 1per atXO vaig entrar en el cor dels Petits Can· tors i gràcies a això vaig ser a l'es· _.,••••••i. . . . R ,_ DE :- ,e rnic 7Jat 'óa res. ·¡al cenari de la Wiener Staatsoper des dels 11 anys, cantant Carmen, La Bohème, Turandot, etc. -Podríem dir que vostè va poder anar a la millor escola de música per a infants. -Cal dir que és molt dura, molt estricta, en la manera d'ensenyar. La disciplina sempre és bona, però el més negatiu es trobar-se amb persones que projecten els seus problemes en els nens. Això no està gens bé. De fet, quan vaig marxar, als quinze anys, els pares havien començat a crear un grup de pressió dins de la institució per protegir els nois de certes coses. Actualment està molt millor, en aquest sentit. -Què és el que destacaria més d'aquell període amb els Petits Cantors? Quins concerts el van marcar més? -fo en destacaria dos grans esdeveniments, d'aquell moment. Bé, el sol fet de poder cantar amb orquestra ja era moltíssim. Jo, llavors, ja sabia que volia arribar a ser director d'orquestra, no tant per estar davant d 'una orquestra, sinó perquè el seu so em fascinava. Recordo que un dels meus amics li va dir al seu pare que jo volia ser director i per Nadal ell em va regalar una batuta. E T R A T Quan acabes els estudis de direcció tens el diploma, però quan t'enfrontes a una orquestra, no tens cap experiència. No saps res. El gran aprenentatge és treballar amb l'orquestra. jo la tenia guardada dins de lacaixa com w1 tresor i per dins pensal'O: "Espera'm!" Fins que un dia J'G caure a terra i es va treucar: 1•aig arribar a plorar i tot. Les dues experiències més importants d'aquell període van ser cantar la Tercera Simfonia de Malher al Musikverein amb Leonard Bernstein i també treballar amb Nikolaus Hamoncourt. que 110 enregistrar amb el nostre cor les Cantates de Bach. Recordo que tots estàvem molt entusiasmats. Llavors, Hamoncourt no era tan famós com ara, començàPa amb el Concentus Musicus, i vam quedar meravellats del seu treball. Quan ets un nen, ets molt ràpid en la manera de percebre les coses, ets rnés pur, més sincer, cantes més per instint i ens l'O captivar la seva energia. la manera com ens feia cantar, la seva manera d'explicar-nos cada obra. De fet, jo el considero el meu mestre. Perquè quan vaig sortir del cor i 11aig continuar eshtdiant música, sempre que ha vingut a Viena he pogut parlar amb ell i li he pogut comentar i consultar molts dubtes. -¿Comparteix la seva inquietud vers els instruments originals? -No. Una vegada m'hauria agradat treballar amb instruments ori- . 1········· R E T R A T ginals, però vaig trobar que no era un factor important, el més important és la seva manera com tracta la música, com un llenguatge. La seva retòrica musical. Es molt difícil aconseguir el so original, però no és l'essència. L'essència és la manera de crear aquest llenguatge. -Després es va formar a Viena i a Salzburg: quina de les dues ha contribuït més en la construcció de la seva personalitat musical? 219 -Sobretot, Viena. Més Viena que Salzburg. Quan estudiava a la Musikakademie de Viena, entre els anys 1979 i 1982, era la millor del món per a qui volia esdevenir director d'orquestra. Llavors hi havia Karl Osterreicher, el meu professor, que havia estat deixeble de Hans Swarowsky i que va ser el mestre de tots els millors directors d'aquests últims cinquanta anys: Abbado, Mehta, i molts d'altres, també de López Cobos. Quan jo estudiava. López Cobos havia vingut a fer-hi alguna classe, a parlar amb nosaltres. Cada nit anava o al teatre de l'òpera o al Musikverein, o a un concert de música de cambra ... Viena és excepcional per la seva vida musical. I això, per a un noi que estudia música, és la font més rica d'aprenentatge. -Què és el que, per a vostè, caracteritza l'escola de direcció vienesa o aushíaca, si és que es pot parlar d'escola? -El meu professor Karl Osterreicher ensenyava amb els principis de l'escola de Viena, la línia de la Filharmònica de Viena, amb Karl Bo/un i tots els de la seva època. Harnoncourt, en els vuitanta, es va convertir en una figura que destorbava en la vida musical vienesa, perquè 110 gravar amb el Concertgebouw dues Simfonies de Mozart, la Sol menor i la Júpiter. Jo hi era, en aquesta gravació; era el1982, i vaig escoltar-la i vaig quedar molt sorprès. Era fantàstic! I pocs dies després vaig parlar amb Karl Osterreicher i ell odiava la manera com Harnoncourt dirigia aquelles simfonies, i em va recomanar de no acostar-m'hi més. Llavors, vaig sentir que no estava gens d'acord amb el meu professor. -Quines eren les grans difèrencies entre aquests dos directors? 34 -En el cas de Harnoncourt, era molt més lliure, i moltes coses eren oposades. Ell donava u11a explicació de tot el que feia. En canvi, a Viena, la tradició és el que té més pes i no es qüestiona. A Harnoncourlli ha costat vint anys de ser-hi acceptat. Ara ja està establert, però especialment a Viena té molts problemes. Al principi sempre el xiulaven. Avui dia si has de dirigir La Passió segons sant Mateu, Harnoncourt és la gran referència, i fins i tot en aquest cas havia estat criticat a Viena. Hi ha gent que el troba molt lent, però jo m'identifico amb ell. -Quines són les dificultats principals amb què es troba un director d'orquestra? -Quan acabes els estudis de direcció tens el diploma, però quan t'enfrontes a una orquestra, no tens cap experiència. No saps res. El gran aprenentatge és treballar amb l'orquestra. Els començaments sempre són molt difícils, perquè en primer lloc has de tenir l'oportunitat de dirigir i si no tens experiència, encara esdevé més difícil. Després, quan aconsegueixes estar davant d'una orquestra, et trobes que al principi no sents res, només el so; no saps escoltar. Recordo que /vlilan Horvat, al Mozarteum, quan jo tenia vint-idos d'anys, em va dir que es necessitaven almenys deu anys per saber escoltar adequadament una orquestra. Deu anys, fins que no aprens a escoltar! I tenia tota la raó. Ara ja aconsegueixo reconèixer algun error de la partitura en qualsevol instrument. -¿Vostè tenia clar des d'un principi que volia dirigir òpera? -Molts estudiants a Viena estaven més interessats a dirigir música simfònica que no pas òpera. Jo estava en un grup d'uns quaranta, i només érem cinc o sis els que ens volíem dedicar realment a l'òpera. Jo tenia molts cantants que em dl'manaven d'acompanyar-los, perquè sempre m'ha agradat molt treballar amb cantants. També era una ma· nera de guanyar-se la vida i de po· der pagar els estudis. D'aquesta ma· nera vaig conèixer la meva dona. Edita Gruberova. -Quina relació s'estableix entre la direcció d'orquestra i la direcció de cantants, quan es treballa una òpe· ra? -Quan treballes amb un cantam. sobretot treballes l'expressió. Si saps alguna cosa de tècnica, hi pots aju· dar, perquè no hi ha gaire bona tèc· nica, actualment; s'està aprenent amb la tècnica equivocada. La me· va dona s'esgarrifa de com canten alguns cantants actualment. Hi ha una gran manca de bons professors de cant. Edita encara veu la seva professora, que té 86 anys, i per aix? encara pot fer papers que a partir dels quaranta poden. cantar molt poques sopranos. Amb els cantants pots intervenir fins a un cert punt. -¿La seva canera ha hagut de se· guir la de la seva dona, com pot ser el cas de Bonynge amb Joan Su· therland? -En el nostre cas és força diferent. Sempre hem decidit fer alguns pro- sica oes- SEGURAMENT, VIENA ÉS LA CniTAT QUE HA VIST NÉIXER MÉS QUANTITAT DE MÚSICS, ENTRE COMPOSITORS I INTÈRPRETS, QUE HAN ESDEVINGUT GRANS HISTÒRICS DE LA NOSTRA CULTURA. LA LLISTA ÉS LLARGUÍSSIMA. FRIEDRICH HAIDER ÉS UN HEREU o' AQUEST PES HISTÒRIC DE LA CIUTAT DE VIENA I REPRESENTA LA GENERACIÓ ACTUAL DE MÚSICS QUE AQUESTA CIUTAT DÓNA AL MÓN D'UNA MANERA CONSTANT PERÒ SELECTIVA, AMB UN GRAU ALTÍSSIM D'EXIGÈNCIA I DE RIGOR. EN EL SEU CAS, AQUESTA SENSIBILITAT GERMÀNICA, COMUNA EN TOTS ELS NOMS o' AQUESTA LLARGA LLISTA, FONAMENTA LA SEVA PERSONALITAT I NOMÉS S'EXPRESSA PER MITJÀ DE LA MÚSICA I DE LA PRECISIÓ DE LES SEVES PARAULES. LA COMPRENSIÓ DEL MISTERI DE LA MÚSICA FORMA PART DEL SEU CODI GENÈTIC. J EL QUE SEGURAMENT LI REVELEN LES PINTURES DE FUCHS ÉS EL SEU PROPI RETRAT AMB EL ROSTRE D'AQUEST MISTERI. jectes junts i d'altres per separat, perquè és molt important tenir experiència amb tota mena de personalitats musicals. 1 per sobre d'això, he de dir que el meu repertori no es limita al bel canto, en el qual destaca més Edita. He dirigit Tristany i Lsolda, Les Valquíries, Salomé, exemples d'obres que 110 fonnen part del seu repertori. D'altra banda, he de dir que una col·laboració permanent de dos músics amb el pas dels anys 110 es fa fàcilment, però arriba a crear un model artístic únic. Quan acompanyo l'Edita al piano hi ha Ull tipus d'interacció, de comunicació entre nosaltres, que només s'aconsegueix després d'haver treballat mi/hores junts. Això el públic ho percep i m'ho diu molta gent. -¿Es pot dir que vostè s'ha especialitzat en Richard Strauss? -Sí, en certa manera, sí. M'interessa molt la seva obra. M"agrada molt la pluralitat harmònica de la se11a obra. Hi trobes el contrapunt alemany, el melos italià, el color francès dels impressionistes... Aquest tipus de retòrica dels cantants amb la seva melodia, que és molt difícil d'interpretar, és quelcom moll especial. fie acompanyat al piano moltes de les seves cançons, i això m'ha permès aprofundir el/cara més en el seu caràcter artfstic. L'any que ve debutaré a l'Òpera de Viena amb Die Fledermaus (El ratpenat), que sens dubte serà una fita en la meva carrera. És curiós, perquè els últims anys de la se1'a vida, Strauss només dirigia Hansel i Gretel de Humperlick, que és una òpera molt interessant, i que a el/l'entusiasmava. No sé si s'ha fet mai al Liceu. Rocu I d un c:rntenca de d1bu1.xos poJ:¡kcb o Cdolur•)':l MIJsrco I kv1s1o Mv•icol CetkJctnc:r cyu:, ~lo lo ríhteo d' Schorzanclo, Co'!><: pA!oento menwolmt:r't de~ del~ u11a~ de lo rtl II'IC$ Ce 17 ooy), cwnb uno v1~Ó tnlell•gent 1 subhl so~e el fet I :::vi)I:J, MU11CCJI Um dibuixo$ que ~t, preci~ment, lot el <:¡U8 'lolen dtr, pre11d1h per l'encert, lo tdone"rlol i lo Lelle-sa. I.JI~;·. !I~ Uu1 l't 'l' J•"IJ oKIJ , 1$,71) J.:Mr,•t P REC R Í T I C A -.~-·········· · Rinaldo Alessandrini recrearà la música sacra de Vivaldi al Palau J Palau 100. Concerto ltaliano. Cor de Cambra del Palau de la Música Cata· Jana. Dir.: Rinaldo Alessandrini. Vivaldi: Domine ad adiuvandum me festina. Credo. Magnificat. Glòria. Palau de la Música Catalana. 16 de gener de 2003 (21 h). a música sacra de Vivaldi configura de manera monogràfica el programa que el celebèrrim conjunt Concerto Italiana i el Cor de Cambra del Palau de la Música Catalana oferiran amb direcció de Rinaldo Alessandtini en la temporada de concerts de Palau 100. La lluminositat veneciana que desprenen obres com el Magnificat o el Glòria, seran interpretades en aquesta ocasió per un dels conjunts que amb més originalitat i profunditat musicològica ha divulgat la música italiana de la plenitud del barroc. Quan el clavicemba lista .i director d'orquestra Rinaldo Alessandrini va fundar el Concerto Italiana, naixia un dels conjunts que amb més fidelitat ha interpretat la música amb criteris històrics. Primer van ser els madrigals de Monteverdi; però a poc a poc el seu repertori s'ha anat ampliant fins als oratoris, les cantates, les òpe- L res, els motets i la música de cambra i orquestral del barroc. Vivaldi, Handel, Bach esdevenen, entre d'altres, compositors pilars del seu repertori, amb unes recreacions que han pogut escoltar-se en els festivals més rellevants del món. Actuacions que van des de Nova York fms a Viena, de Tel A viv a Tòquio, d' Àmèrica del Sud a Oslo... , aquest conjunt, des de la dècada dels noranta, ha mantingut una qualitat interpretativa i una profunditat musical que l'han fet mereixedor de nombrosos èxits arreu del món. Sens dubte, l'ànima del conjunt és Rinaldo Alessandrini. Com a clavicembalista ha actuat al costat de Kirkby, Biondi, Kuijken, Savall, entre d'altres, i amb conjunts com l'Europa Galante i Hespèrion XX. Els seus enregistraments d'obres per a clavicèmbal sol d' autors com Frescobaldi, Scarlatti o Buxtehude, van rebre durant la dècada dels noranta un seguit de premis internacionals. Des que fa tretze anys es va fundar el Concerto ltaliano, el conjunt ha re· but nombroses distincions a Angla· ten·a, Bèlgica, Alemanya, França i ltà· lia, i els seus enregistraments de mú· sica de Palestrina, Monteverdi. Vivaldi, Marenzio o Frescobaldi cal considerar-les exemplars. Especialista en òpera barroca, Alessandlini, a banda de dirigir el seu con· junt, ha actuat al capdavant de for· macions com l'Orchestra del Maggio Musicale Fiorentino, Orquestra de lo RA [ de Nàpols o Orquestra de la Tos· cana, i el seu repertori abasta des de L'incoronazione di Popea fins a Dí· do i Aenees de Purcell. Ara actuarà novament al costat del Cor de Carn· bra de Palau, en un programa Viva!· di que promet ser encisador tant per la bellesa musical de les obres com. ben segur, perquè es tractarà d'una interpretació de primer ordre. Ralph Kirschbaum interpretarà el Concert per a violoncel de Schumann Temporada OBC. Ralph Kirschbaum, violoncel. Dir.: Hans Graf. Cervelló: Divertimento 2002. Schumann: Concert per a violoncel. Brahms.: Simfonia núm. 1. L'Auditori. 10, ll i 12 de gener de 2003 (21 h, 19 h i 11 h, respectivament). L 36 a temporada de concerts de I'OBC comptarà, en el primer programa de l'any 2003, amb la presència del violonceHista Ralph Kirschbaum, en un programa en què s'inclourà, a més del Concert per a violoncel de Schumann, la Primera Simfonia de Brahms i l'estrena del Divertimento 2002 de Cervelló. El concert, que serà dirigit per Hans Graf, director de les ot·questres de Calgary i de Houston, ens permetrà escoltar el violoncel-lis ta americà Ralph Kirschbaum, un dels solistes més destacats de les darreres dècades. Nascut a la població texana de Denton, Kirschbaum va fer els seus primers estudis de música sota el guiatge del seu pare Joseph, violinista i director d'orquestra; després va trebaUar amb el violoncel·lista Leo Aronson. Amb tretze anys debuta amb l'Orquestra de Dallas i continua la seva f01mació primer a Yale i posteriorment a París. L'any 1969 arriba el seu primer gran èxit en proclamar-se guanyador del Concurs Cassació de Florència, i un any després obté el pd mer premi en el prestigiós Concurs Txaikovski de Moscou. Amb el seu violoncel Montagna, construït l'any 1729 i que havia estat en possessió d' Alfredo Piatti, Kirschbaum ha actuat als escenaris més rellevants del món, tant en repertori cambrístic com també de solista de grans orquestres internacionals, tant de Nord-amètica, com d'Europa, Àsia i Oceania. Director artístic i funda- dor del Festival Internacional de Violoncel de Manchester i professor d~l Royal Northem College de la matel· xa ciutat blitànica, Kirschbaum té un copiós repertori, en el qual figuren les Suites per a violoncel sol de Bach i les grans obres concertants escrit~ per a violoncel. ·~,·-······· PRECRf T I CA "? .... Mikhaïl Pletnev afrontarèt '.' el virtuosisme de Schumann: Liszt i Prokófiev Palau 100. Mikhai1 Pletnev, piano. Schumann: Bunte Bliitter. Fantasia en Do Major. Liszt: Csardàs Macabre. Prokófiev: Sonata núm. 7. Palau de la Música Catalana. 6 de febrer de 2003 (21 h). iarel ta re- rgta. Ii Jtà. ¡mú· erdi. li cal lA.!es- con:for· ~~ Tos- es de 3 Di· ¡uarà ::arn- rival· t per :om. 'una L ' any 1957 naixia a Arcangel (Rússia) Mikhail Pletnev, un dels més grans intèrprets de piano dels nostres temps i que s'ha convertit en un dels especia listes més reconeguts en la interpretació del repertori romàntic i de la música del segle xx. L'ambient musical familiar el va dur a estudiar a l'Escola de Música de Kazan a l'e· dat de tretze anys, i l'any 1974 al Conservatoti de Moscou, amb jakow Flijer i després de la mort d'aquest cèlebre pedagog -deixeble d'Igoumnov. el qual al seu torn, havia estat deixeble de Siloti, tot recollint, doncs, l'herència de Franz Liszt i Nicolai Rubinstein-, amb Lew Wlasenko. I.:any 1978 significa el punt d'in· flexió en la seva carrera, en proclamar-se guanyador del Concurs Txaikovski de Moscou, edició en la qual un altre gran representant de l'escola russa de piano, Nikolai Demidenko, va obtenir el tercer premi. El reconeixement intemacional de Pletnev es va veure augmentat anys després amb l'obertura de l'antiga URSS quan Mikha't1 Gorbatxov el convida a actuar a Wahsington en la cimera entre EUA i URSS. A més, Pletnev l'any 1989 fundà l'Or- questra Nacional de Rússia, or· questra indepen· dent del govern -la primera fins en aquell mo· ment que no de· penia de l'Estati que va concentrar rellevants instrumentistes del seu país. A més, Pletnev ha obtingut els darrers anys el Premi Estatal de la Federació Russa, concedit el 1995 per Boús Ieltsin, i enguany ha rebut el mateix guardó, concedit, però, per Vladimir Putin. Tots aquest guardons responen a la qua· litat musica l extraordinària d'un intèrpret que per la seva vàlua ha forma t part de la cèlebre antologia dels "Grans pianistes del segle xx" dirigida per Brendel. Com a pianista, Pletnev ha actuat dirigit per Maazel, Mehta, Sanderling, Chailly, Giulini, i al costat de les orquestres més rellevants d'Europa i Amèrica. Com a director, a més, ha dirigit formacions com la London Symphony, la Philharmo· nia, Oslo Philbarmonic o Filharmònica de Los Angeles. i les seves actuacions s'han pogut escoltar en escenaris que van des de Sydney als Estats Units, com també en nombroses ciutats d'Àsia i Europa. Les seves versions de la música de Prokófiev i Txaikovski -autor de qui va fer transcripcions de les seves obres i que van centrar el seu primer registre discogràfic-, de Chopin, Liszt, Grieg i Schumann destaquen en un amplíssim reper· tori d'un pianista que sobresurt per la seva tècnica depurada, per la seva f01talesa de sonoritat i per una claredat i transparència que fins i tot es fa palesa en els moments de màxima demanda virtuosística. El sublim violoncel de Misha Maisky al servei del Concert de Dvorak Tempo rada OBC. Misha Maisky. violoncel. Dir.: Emmanuel Krivine. Dvorak: Concert per a violoncel. Strauss: Una vida d'heroi. L' Auditori. 3 I de gene r, t i 2 febre r de 200:S (21 h, 19 h i 11 h. respec ti· vament). ascut a la ciutat de Riga el mes de gener de 1948 i nacionalitzat israelià, Misha Maisky torna a actuar amb l'OSC com a solista del celebèrrim Concert per a violoncel de Dvorak. Maisky, que ja ha actuat amb l'Orquestra en les darreres temporades, com també en els concerts que la fonnació va realitzar a Bad Kissingen, ha esdevingut un veritable fenomen de la interpretació violoncel·lística. A l'edat de vuit anys va iniciar l'estudi del violoncel, i quan encara era en l'època d'aprenentatge es va proclamar guanyador del primer premi del Concurs Nacional de Rússia. L'any 1966 va guanyar el Concurs Txaikovski i, des d'aquell moment, el públic i la crítica el va considerar com el Ros· tropóvitx del futur. Precisament va estudiar amb RostTopóvitx al Conservatori dc Moscou. L'any 1969 és detingut desprês que la seva gennana emigrés a Israel. Passà tres anys empresonat, en camps de treball i en un hospital psiquiàtric, abans d'a· conseguir també emigrar a israel l'any 1972. Va reprendre el seu estudi del violoncel i va assolir dc proclamar-se guanyador del Concurs Cassadó de Florèn· cia l'any 1973. A partir d'aleshores se succeeixen els seus èxits internacionals. Després del seu debut al Carnegie Hali amb l'Orquestra de Pittsburg dirigida per William Steinberg i actuacions amb l'Orquestra de Filadèlfia, l'any 1974 aprofundeix l'estudi del violoncel amb Gregor Piarigorsky. El seu debut a París l'any 1976 va tenir lloc al costat de Mart ha Argerich i lvry Gitlis. Llavors fixà la seva residència a França, compartida amb llargues estades a Israel. La carrera de Masiky va desenvolu· par-se aleshores ja sense cap tipus d'entrebanc. ~xits al costat de les més prestigioses orquestres del món, triomfs en els festivals de més renom. reconeixe· ment unànime dels seus enregistraments, algun dels quals, com el titulat Meditació, ha assolit una popularitat discogràfica absoluta. Maisky tornarà a l'Auditori amb una obra que ha interpretat en nombroses ocasions, com és el Concert de Dvorak, amb una versió que irradia sensibilitat, apassionament i una força expressiva carregada d'un romanticisme encisador. N 37 ÒPERES Don Giovanni de Wolfgang Amadeus Mozart Gener 2003 dies 3 , 1O i 15 PROGRAMACIÓ INFANTIL L Bertrand de Billy • Catixto S.erto • Alfons Flores • Mercè Paloma Gran Teatre del Uceu I English Nabonal Opera I Staatsoper Han er. Wojciek Orabowicz I Christopher Schatdenbrand, Kwanchul Youn I Simón Orfda. Marcel Re1jans, Regina Schorg, Veronique Gens I Brlgttte Hahn, Mansa Martms I Olatz Sa1tua. Felipe Bou. Anatoli Koll!cherga. Orquestra S1mfònlca de rAcadèmia del Gran Teatre del Liceu. Cor de cambra del Palau de la Múslca. \·n· i el llop (:Je S erguei Prokófiev ty18rç 2003 dies-22 i.o23 Abril 2003 dies 28 i 27 El Supc·r barbct· d~ Sc, illa de Gioacchino Rossini Abril2003 dies 26 i 27 Maig 2003 dies 2, 3, 4, 1 o, 11 ' 17 i 18 (Teatre Romea) de Gioacchino Rossini Març 2003 dia 21 Jesús López Cobos • Sergi Belbel • Max Glaenzel • Jav¡er Art1ñano • Albert Faura Gran Teatre del Liceu. Elena de la Merced I Crisbna Obregón, Mariola Cantarero I Maria José Moreno, Paula Rasmussen / lbcaro Mentxaka. María Bayq/ Begoña Alberdi, Josep Bros I Clulos <:;ostas. Kenlle,lh Tarver I Johannea Chum, Simon Orflla I !;gils Sill ns, NicQla Ulvieri I Marco dt Felt~Enm Cara I Enr•c Serra. Àngel Òdena. Slephen /liónsdlel<. PROGRAMACIÓ AL FOYER Puixkin a la música •En ocasió de Pikovaia Dama• Febrer 2003 dia 15 Felip P ~drell i el seu tentps • En ocasió d'Els Pirineus• Febrer 2003 dia 21 La 1(tfquíria de Richard Wagner Hossini i el reciclatge Juliol 2003 dia 3 • En ocasió d'// viaggio a Reims• Març 2003 dia 11 Bertrand de B1lly • Harry Kupfet..ltfens ~ • Deu~ Staatsoper Bel1in: Deborah Polaski I Jayne ~ ~~/ Richafd E!'eQ<eley-. Stèele I J<,tfrey Dowd, L•nda Watson I Elisa~tf!tos. ~~ / .,!eilil Morrls I f\lotens ~g!rt1s, Lloba Braun I Andrea Bòn~ ~ui Y~'l!t!;Die GlerhañH,tlarrsa AltmanoAithausen, Mireia Pinló, Sa~Brohm, Begoll& Alberdl, Ftandsca 8eaumonL A Littlc SondJ1eim Music Aida de Giuseppe Verdi Juliol 2003 dies 22, 24, ~5 i 2'1 Miguel Angel Gómez Martínez • José Antonio Gutlérrez • J95ep Mestres Cabanes Gran Teatre del Liceu/ Fesllvallntemaclonal de Música de :,antander. Daniela Oess1 I Michète Crider, E,l~abetta Floril!o I Carof>'n 5ebron. Fablo Armlhato I Franco Farina. Joan Pons I Car~~~uer, Roberto ScandluZZJ/ Stefano Palatchi, Begolla Alberdi, Josep Fadó. TALLER D'ÒPERA Març 2003 dies 27, 28 i 29 (Sessions «golfes») Ua lt.-c Orfeo «En ocasió d'Orfeo ed Eurídice» Abril 2003 dia 25 Els precedents dc \Vagner • En ocasió de Der Ring des Nibelungen,. Juny 2003 dia 18 de Gioacchino Rossini Maig 2003 dies 19, 20, 21, 22, 23, 24 i 25 Josep Pons • Rafael Duran Gran Teatre del Liceu I Teatre Uiure Taller d'òpera del Gran Teatre del Liceu {Teatre Uiure} CINEMA VENDA DE LOCALITATS Q ScrviCaixa 902 33 22 11 servien ixo com Taquilles del Gran Teatle del Liceu La Rambla 51·59 La Traviata etz cittelnfl de Gluseppe Verdi Gener 2003 dies 1, 5 i 7 Preu únic: 4 € (localitats numerades) 08002 Barcelona De di8uns a d1vendros de 14.00 a 20.30 h INFORMACIÓ Telèfon 93 485 99 13 www.liceubarcelonacom Funcions amb més localitats disponibles Cran Teatre d el Liceu - .~WIAWCW;WW. . PRECRÍTICA Alícia de Larrocha s'acomiada de l'OBC amb Mozart Temporada OBC. Alícia de Larrocha, piano. Dir.: Franz-Paul Decker. Pueyo: Morta fi amm a. Mozart: Concert per a piano núm. 23. Korngold: Serenata simfònica op. 39. Strauss: Salomé. Dansa dels set vels. L'Auditori. 24, 25 i 26 de gener de 2003 (21 b, 19 hi t I h, respectivament). . P.:.:. ~-~·.T.. A lícia de Larrocha és la gran dama del piano del segle xx i les seves recreacions, que inclouen un ventall que va des del barroc fins a Ja música contemporània, han esde· vingut paradigmàtiques des de tots els punts de vista. Alícia, com els grans mites del piano del segle XX, continua interpretant a un ritme incansable. Gires arreu del món -pròximament tornarà al Japó-, concerts, recitals i intervencions a les sales més prestigioses de tots els racons del planeta fan que cada actuació de la pianista barcelonina es converteixi en quelcom d'especial i esdevingui una nova ocasió per gaudir del talent d'una de les artistes més grans de tota la història del piano. En aquesta ocasió Alícia de Larrocha torna a actuar acompanyada de I'OBC, orquestra amb què ha ofert concerts en infinitat d'actuacions; però els concerts del proper mes de gener poden tenir un caire especial. Alícia, que interpretarà una obra que forn1a part del seu repertori des de fa tantes i tantes dècades, pot ser que ofereixi gairebé amb tota certesa la seva darrera actuació acompanyada de l'O BC. Concert, doncs, amb una transcendència més que rellevant i que per als qui fa tants i tants anys que escolten Alícia de Larrocha a Barcelona en concerts orquestrals -Ja darrera vegada va ser la passada temporada quan al Gran Teatre del Liceu va oferir el Concert per a piano núm. 4 de Beethoven-, podria ser l'última opoliunitat d'escoltar Alícia a la seva ciutat natal interpretant una obra per a solista i orquestTa amb Ja formació barcelonina. Com Rubinstein, com Arrau, com Richter, en el cas d'Alícia de Larrocha estem convençuts que mai no decidirà una retirada defmitiva dels escenaris que ens deixi sense les seves actuacions, que continuen essent unes veritables classes magistrals, plenes de talent, d'intel·tigència i d'una musicalitat que li ha valgut infinitat de reconeixements internacionals. Amb prop de vuitanta anys, o el que és el mateix, al voltant de setanta anys des que va actuar per primer cop dalt d'un escenari, Alícia de Larrocha intcrpre· tarà el Concert per a piano núm. 23 de Mozart, una de les obres més belles del repertori concertístic i que conté aquell moviment central que, com el cas del Concert per a piano núm. 21 o com el Concert per a clarinet, mostra una de les troballes liliques més inspirades de tota Ja producció concertística del compositor salzburguès. Aquest any 2003 suposarà el cinquantè aniversari de la plimera actuació al Wigmore's Hali de Londres, al qual seguí un any després el seu debut als Estats Units, tot interpretant, pre- cisamcnt, el Concert per a piano K. 488 en una actuació celebrada a Califòrnia al costat dc l'Orquestra Filharmònica de Los Angcles dirigida per Alfred Wallestein. Alícia de Larrocha sempre ha tingut la música de Mozart, com la d'Scarlatti, Bach, Albéniz, Granados ... entre els seus principals punts de mira interpretatius. En la cèlebre recopilació dirigida per Alfred Brendel dedicada als grans intèrprets del segle XX, Alicia, a més de ser una de les poques artistes que per la seva vàlua ha estat mereixedora dins l'edició de dos volums, en un inclou un programa monogràficament dedicat a Mozart. I l'elecció no resulta fortuHa. Les recreacions mozartiancs d'Alícia esdevenen un verí· tablc tribut a la sensibilitat, a l'elegància, al gust pel fraseig i, per sobre dc tot, a Ja intel·ligència interpretativa. Escoltar Alícia recrear les Sonates K. 330 i K. 331 suposa un verita· ble homenatge a la saviesa interpretativa, a l'assoliment del màxim de pulcritud en l'estil galant. Ara Alícia dc Lan'OCha torna per oferir un cop més aquest Concert per a piano núm. 23 de Mozart, l'obra que tant estimava Artur Rubinstein, en uns concerts de la present temporada de l'Orquestra i que desitgem que no esdevinguin la darrera ocasió que veiem actuar Alícia interpretant una obra per a piano i orquestra a Barcelona. Dies 2ò, 27 d'obnl. 1, 3 1 4 d~:: 111019 d... 2003 CJ1:1::o,~.: A. fn~ o 28 ~ny!. · 8. fws ::J 19 cnys C. fws ' 15. cnyç • O. ltns ~ I I Jrys <1r~ir'" CENTRE D'ESTUDLI) MUSIÇ \LS DEL BER(jUED.\ ''L1ESPILL" e t~&U.I~ lr • ~~nR~IIu \. Tel h), ~\&Zt , , , • r'l(\,·~f!IJilJ'R'f'll.o:l 39 : :: el POt iódico -4ti i W W _ M _ P R EC R Í T I CA Una ullada al vessant operístic de Salvador Brotons om en el cas d'altres compositors catalans. també Salvador Brotons ha sabut aprofitar les seves estades als EUA per dedicar-se amb notable fecunditat al treball compositiu, i es pot dir que quan ja està entrant en el període de la seva maduresa, en el seu catàleg figuren tots els gèneres musicals i que en tots ha donat testimoni d'un notable talent creatiu, amb una música que palesa imaginació tant pel que fa a recursos en el tractament líric, com als que pertoquen a Ja textura harmònica, com també en la capacitat de conferir color al discurs simfònic, mitjançant la brillantor del seu art d'instrumentador. Segurament, en unes latituds de més entitat musical de les que gaudim a casa nostra. l'òpera Reverend Everyman de Brotons ja hauria estat estrenada i, en aquests moments, més C Q s- ;;;- ...e ·~ el' ¡;;i' que fer-hi conjectures, podríem comentar-ne els valors. Tanmateix, aquesta no és la nosh·a realitat i ens hem d'acontentar a fer una mena d'exercici de supòsits i, un cop escoltats els "Preludi", "Interludi" i "Final", contrastar les conclusions intuïtives amb allò que ens oferirà la realitat. Malgrat que els tres fragments programats són exclusivament simfònics, no per això deixen d'estar influenciats pels problemes inherents a la composició operística. D'una banda, la dimensió i la forma depenen d'una narració !iteràri~. i de l'altra el ritme musical ha de tenir en compte unes exigències dramàtiques. La compo. sició estarà afectada per uns objectius purament descriptius que han de donar suport, com és lògic, a l'acció. Amb tot, per la trajectòria creativa de Brotons i les qualitats que hem esmentat anteriorment, podem avançar que les primícies que Brotons ens oferirà de Ja seva òpera, composta en l'inici de la dècada dels noranta, no ens han de deixar indiferents. Concerts Simfònics al Palau. Orquestra Simfònica del Vallès. Dir.: Salvador Brotons. Copland, Brotons, Sibelius. Palau de la Música Catalana. 15 de febrer de 2003 (19 h). 219 r------------------------------------------------------------------------------------ ----------- catalunya música 1revista musical catalana CATALUNYA MUSICA I REVISTA MUSICAL CATALANA CI Sant Fance• c de Paula, 2 · 08003 Barcelona Butlleta de domiciliació bancària Senyors, els agrairé que amb càrrec al meu compte/llibreta atenguin els rebuts que els presentarà el Consorci del Palau de la Mús.ica Catalana, pel paga· ment dc In meva subscripció a "Catalunya Música/Revista Musical Catalana•. 1 Titular compte: - - - - - - - - -- - -- - - Banc/Caixa:. Agència: Adreço agència· ·---··---------------Codi postal i població: - ·-- - __ Signatura: ------- · - - - I I I I I (cal ompli r les dades coaectamcnt) I -------- -------- -------- -- ---- ----------------: I Butlleta de subscripció I I I I Nom i cognoms del subscriptor: - - - - - - - - - -· ·------Adreço:, -----···-------Telèfon:. _ Codi postal i pobloció: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ __.__ _ _ _ _ _ _ _ ._ _ __ Professió: I I I I I I I I I I I I Desitjo subscriure'm a partir del número: 1 Amb la quota anual de 25,24 eu ros. Faré efectiu l'import mitjanÇint domiciliació bancària (o bt taló bancari adjunt, a favor dc "Catalunya Múslea/Rt- : vista Musical Catalana•). Per subscripcions a l'estranger, consulteu el preu. : 40 Les seves dades seran incorporades als fitxen ckl Grup Palau de la Míuica (Orfe6 Català. Func!Ki6 Oñe6 Catall -Palau dc la M6sica i Consorci del Palau de la Música ~! I !Ull, amb seu al carrer de Sant francesc dc Paula. 2, de Barcdona, CP 08003, per fer-nc la¡¡esti6 aencral, I en aquesta amç. pot eurdr tots els dn:cs d'accú, reçtillcad • · :1 ccl·lacló i oposició. _. •' -------------------------------------------------------------------------------------------- I· a a e I· e -itiliKWMWMMW+ PRECRÍ T I CA Pikovaia Dama Pldcido Domingo torna al Liceu per JAUME COMELLAS ta òpera tres anys abans que Jevgueni Onieguin, va confegir una partitura que, ·····---------·-····································--- movent-se en el marc d'un metodisme de gran volada. insistia més que en l'esmentada òpera en els trets més genuïnament russos i també en una certa aspror determinada igualment pel context fins a cert punt abrupte i contundent de la trama argumental. LES REPRESENTACIONS DE Píkovaia Dama ENTRE ELS PROPERS 1 1 18 DE FEBRER, ESTARAN INDEFECTIBLEMENT MARCADES P EL FET QUE RETORNA A L'ESCENARI LICEÍSTIC PLAcm o DOMINGO, I NI MÉS N I MENYS QUE TRETZE ANYS LLARGS MÉS TARD DE LA SEVA DARRERA PRESÈNCIA OPERÍSTICA. n efecte, va ser la darreria de 1989 quan el tenor madrileny va actuar en Adriana Lecouvreur amb Mi rella Freni. Són molts anys i el buit que representen justifiquen el pes tan individualitzat que ha de jugar el ¡·et robament del tenor madrileny i que, ben segur, eclipsarà els altres factors en joc. Entre els quals la transcendència d'una òpera com la que s'oferirà. Pikovaia Dama és un monument de l'òpera romàntica i el cim del geni líric del seu compositor. Basat, com també levgueni Onieguin i Mazzeppa, en una narració de Puixkin, el llibret és obra del germà del compositor, Modest, el qual en principi l'havia confegit, inútilment, per a Klenovski. Tanmateix Txaikovski va identificar-se ràpidament amb aquesta història, formalment adscribible al realisme màgic, i malgrat trobar-se en un moment personal complicat -separació de la muller i crisi en la relació amb Nadieshda von Meck-, o potser gràcies a això, va concloure la partitura en un període insòlitament curt de temps. L'obra gira precisament entorn del personatge que ha d'interpretar Domingo, Guennann o Hermann, el qual, amb la seva dissortada i irracional obsessió pel joc, desfermarà la tragèdia que el menarà a l'autodestrucció. Aquesta sinopsi tan elemental, tanmateix amaga un tot enormement complex. L'obsessió pel joc -o pel poderdel desarrelat Guermann transcendeix el desig ancesh·al de l'home de dominar el destí; allò que justament més al marge està de la capacitat dc control humà. Guetmann és, sobretot, un obsessionat per la certesa de l'impossible. I a la recerca d'aquest domini, pel camí omingo tindrà ocasió de sadollar els afeccionats liceistes en un títol que resta al marge del seu repertori més habitual, però que té l'atractiu d'una presència en escena gairebé absoluta del seu personatge. No és una obra d'àries massa conegudes, però sí rotundament espectacular en el seu conjunt, i en molts moments -individuals i coralsd'una enorme força. El repartiment és luxós no sols gràcies a Domingo. Elena Obraztsova serà la Comtessa; un personatge al qual els seus ja dilatats anys de canera pot dotar d'una presència impactant. I Solveig Kringelborn, una cantant esplèndida -en recordem un recital relativament recent al mateix Liceu i també una important interpretació en lt!11gueni Onieguin en l'obligat exili liccístic al Teatre Victòria. Un solvent equi p de comprimaris anodoneix un repartiment d'un gran nivel l. La producció és del Gran Teatre del Liceu amb direcció escènica del conegut, i ortodox, Gilbert Deflo, i la direcció musical serà a càrrec de Kirill PetTenko. La part coral serà a cura del Cor dc Cambra del Palau de la Música Catalana, afetmat coJ.Iaborador de la casa, i de l'Escolania de Montserrat, en una insòlita incorporació a un àmbit tan distant del seu habitual. Una bona oportunitat de gaudi per als "malalts" dc Domingo, però no solament per a ells. D E Plñcído Domingo, al Liceu en una òpcrn forn del seu repertori lzabitual. A sota, una escena d'aquesta producció de Pikovaia Dama perd tot allò que sí que està a l'abast del seu domini, començant pel mateix amor de la seva estimada. Puixkin, en la seva narració, posa en aquesta suprema referència -l'amor de Guetmann per Lisa-la imatge de la força de l'obsessió. Fins i tot l'amor sucumbeix a l'afany del control del destí. Tot això, l'òpera ho transmet en una història bellíssima, que compta amb dos pivots, Guenuann. òbviament, i la comtessa, esdevinguda fantasmagòrica porta d'entrada a l'esmentat domini. I de fet és la trobada d'aquests dos personatges l'escena cimera de l'obra, malgrat no estar al final sinó a la meitat. La mort de la comtessa prefigura lúcidament el desenvolupament i sobretot la fi inexorable de l'obra. Els altres personatges, fins i tot Lisa. resten en una penombra útil del gran focus Gucrmann-Comtessa. Txaikovski, que va estrenar aques- Pikovaill Dama de Txaikovski. Solveig Kringelborn . Elena Obraztsova. Placido Domingo. Nikolai Putilin. Escolania de Montserrat. Cor de Cambra del Palau de la Música Catalana. Orquestra Simfonica i Cor del Gran Teatre del Liceu. Dir. Musical: Kirill Petrenko. Dir. d'escena: Gilbert Deflo. Pro· ducció: Gran Teatre del Liceu. Gran Teatre del Liceu. 1, 4, 5, 7, 8 (18 h), 10, 12, 13, 16 (17 h) i 18 de febrer dc 2003 (20,30 h). 41 DISCOGRÀFIQUES A CA T A LU NYA ···•···· ·•····•·· ········· ················· ····•·····••··••••••·· •···••·• ••·••••······• ••···•··•·••· ···•• •··•·····•·••• Un ampli ventall de gèneres musicals Discmedi Discmedi. Cardener, 32-34. 08024 Barcelona Tel.: 93 284 95 54. Fax: 93.219.85.10. A/e: autors@discmedi.com discmedi@discmedi.co-m Internet: www.discmedi.com Discogràfica fundada l'any 1989 amb capital català. Editen entre 50 i 60 originals l'any, entre els quals de 5 a 10 són de música clàssica. ss- = = ';;;j s fil' ~· 219 42 iscmedi, que de fet vol dir .Discos del Mediterram, nom sencer que ara incorpora el seu logotip, és potser de les discogràfiques catalanes amb més antiguitat, ja que es va crear l'any 1989. Una prova d'aquesta professió de catalanitat és que en els estatuts de constitució de la companyia recullen aquesta voluntat d'enregistrar compositors i intèrprets catalans. Poques empreses privades tenen aquest principi en les actes fundacionals. L'altra particularitat és l'àmplia gamma de gèneres musicals que abasta la seva producció: dues formacions de rock català van ser record de vendes, Els Pets i Lax'n'busto. En el món del jazz trobem els enregistraments de Tete Montoliu i la Big Mama. El blues del Brasil és un altre encert d'aquesta companyia, amb artistes tan coneguts com Vinicius de Moraes, Toquinho, Maria Creuza i Maria Betania en la seva actuació a la Fusa. En l'apartat de música clàssica han fet enregistraments d'obres de Xavier Benguerel, i l'any 2001 Sonata del segle XX de Salvador Pueyo. En interessar-nos per la distribució, parlem amb Jordi Bastar, un dels directius de Discmedi o Discos del Mediterrani. "Nosaltres te- D nim també distribuïdora pròpia que arriba a grans superfícies i tota mena d'establiments especialitzats. 1 a la vegada som distribuïdors de segells més petits. Tenim també la representació de segells estrangers amb llicència per a la distribució. Crec que d'aquesta diversitat de gèneres musicals que va de la clàssica al flamenc, se'n beneficia una mica la música clàssica per aquesta àmplia xarxa de distribució." Àlex Eslava, director de Discmedi també ens dóna el seu parer. "Sens dubte, les subvencions al disc català són molt deficitàries, perquè en tot l'any no passen dels 20 o 25 milions, i d'aquesta quantitat un 75% va destinada a la publicitat, que és un tant per cent amb la discogràfica, i el 25% restant és el que veritablement es destina a la producció; això demostra que és un ajut testimonial i que hi ha altres prioritats, activats artístiques com el cinema, que pesen més. Però realment és una llàstima, perquè la música està en l'ambient i correm el risc de perdre les nostres músiques." Al tall de la conversa surt la qüestió del disc per encànec; Àlex EsLava l'entén de fonna molt planera: "Qualsevol intèrpret que vulgui editar, o qualsevol formació jove, si accepta les nostres condicions econòmiques, nosaltres no tenim cap inconvenient a fabricar el producte. " L'experiència d'aquesta discogràfica fa que puguin parlar amb propietat quan es tracta d'esbrinar quin tipus de música es ven més. Jordi Bastar ens ho explica: "Sem· pre costa més vendre la música clàssica, nosaltres tenim experiències molt positives amb el rock català; dels Pets vam aconseguir dos discos d'or, el primer amb 85.000 exemplars i el segon amb 60.000 còpies; també Lax'n'busto ha tingut molt bones vendes. Una pro1'0 que la música clàssica costa més de vendre és que mentre per als altres gèneres s'aconsegueix un disc d'or amb 60.000 exemplars, la música clàssica l'obté amb 15.000 còpies.· No hi ha dubte que Discos del Mediterrani és una empresa. així s'expressa el director: "fo.a final d'any haig de tenir beneficiS. si no desapareixeríem, però també és veritat que els músics cata· /ans ens interessen perquè estem convençuts que la música s'ha de difondre." per Eduard V. Patsi Música encreua a 2 3 4 5 6 7 9 10 JL Horitzontals ·1. Entorpiments en l'escala diatònl· ca. 2. País on es desenvolupa l'acció d'El 3 ~--~--~~---1---rapte al Serrall de Mozart. Les vocals de l'afinació. 4 ~--+---+---+--3. Gran cua del revés. Ciutat on va morir la mare de Mozart i on van es· 5 tudiar Saint-Saens, Ravel i Debuss} 6 (del revés). 4. El 15% que l'artista deixa de per· cebre del seu salari i qúe va directa· 7 ~--+---4---~--ment a la butxaca del representant. El so del motor. 5. Orquestra Sinúòn:ica de Botte Do9~~---4---+--nato (Itàlia), i si encara no existeix. potser un dia la crearan. Número de JO temps que dura una negra en un compàs de dos per quatre. Presone· 11 ra. 6. En Martorell, el gran director co· ral català, se'n deia (del revés) . Extrems en la tessitura de l'oboè. Nielsen, Nano o Nicolau. 7. Calen per tocar qualsevol instrument. Interpreti una molesta música nocturna amb instrument aeròfon. 8. Tot cantant no volia que Argentina plorés per ella, però en el lloc de la V poseu-hi una W. Parlen sobre l'anticon· ceptiu femení. 9. Sparafucile, el de l'òpera Rigoletto, ho era. La part central de l'obra semitonal. 10. La consonància del Ska Àton. El que esdevé una sala de concerts a l'estiu si no hi posen l'aire. I l. Tots madrilenys. Tots Músics. Verticals 1. Executo la primera nota de la partitura. Fa Ueig, així que us en poso uns anagrames: ames, mesa, sema. 2. Compositor polonès, autor d'un &Doble concert per a oboè i arpa.$ 3. Evolució del sacabutxaire. 4. Relació, d'una banda, entre el Do i el Re i, de l'altra, entre el Sol i el La. Música encreuada de desembre 2002 (núm. 218) 5. Els qui feien sonar la flauta per casualitat. Rodrigo, Respighi o Rodríguez-Picó. Guanya a la brisca. Mi major. 6. Associació d'Intèrprets. El que t'impregna després de dirigir el Parsifal de Wagner. Silenci! 7. Celebrin la cetimòn:ia amb Ja marxa de Mendelssohn. No estima gens ni mica. 8. Un romà tot solet. Un romà jugant al cèrcol. La part central de les obres simfòniques. Do guidodarezzià. 9. El director acostuma a tenir-la sempre, cap per amunt. Clarinet en Mi bemoll. 10. M'establiré ocellairement. En la veu de Lluis Llach, això cridaven les victimes d'en Joan Serra després de dir "no em" (cap amunt). 11. La flauta més petita de la familia. Mozart, Mendelssohn o Morera. Solucions en el número següent. Hiittdel&Friends Intèrprets: Montserrat Gascón, traverso; Xavier Coll, tiorba. Audiovisuals de Sarrià. a flautista Montserrat Gascón i el guitanista Xayjer Coll, un duet que porta temps treballant la música amb una notable professionalitat devocional, ens ofereixen en aquest disc el treball d'una relativament nova dedicació, la de la música preclàssica amb instruments propis de l'època. Així, la flautista ha agafat el traverso i el guitarrista la tiorba, per oblir-se a un tipus de repertori i a un tipus de música molt diferent del que trebaJiaven als inicis de la seva carrera. El CD té caràcter monogràfic, en acarar obres de Handel i de compositors de Ja seva òrbita: Giuseppe Sanmartini i Stanley. El resultat és un producte molt exigent, molt encaminat a un públic concret, els amants de la música barroca de cambra, amb els seus aJ.Jicients especffics, i alhora també amb unes exigències i unes sensibilitats particularitzades. Ens trobem en un món de matisos, de sonoritats tènues, de melodies grates en estat molt pur, molt poc ornamentades i semdes per uns instruments tan suggestius com alhora limitats des del punt de yjsta cromàtic. En tot cas, h·eballats des del rigor d'uns intèrprets que en obrir el ventall dels seus interessos artistics ho han fet amb la dignitat de sempre. J.C.C. L 219 46 Mompou-Cants màgics Intèrpret: Adolf Pla. La Mà de Guido. L ' obra de Frederic Mompou constitueix un esquer gairebé irrenunciable per a molts pianistes catalans. La riquesa, i fins i tot extensió d'aquest opus, però sobretot les particularitats d'una escriptura d'una ori~alitat tan individualitzada, tan absolutament personal i alhora tan rotundament pianística esdevenen un repte alhora temible i suggestiu. La proposta d'Adolf Pla d'em-egistrar la integral ha començat amb aquest disc que segueix de manera molt fidelment cronològica l'obra més llunyana del compositor barceloní. Es tracta d'un aplec que comença amb Pessebres (1914-17) i acaba amb Dialogues (1923), i que pel mig acull Scénes d'enfants (1915-18), Suburbis (1916-17), Cants màgics (1917 -19), Fétes [on taines (1920), Charmes (1920-21) i Tres variacions (1920-21). És una parcel·la molt homogènia de l'obra de Mompou, la més genuïnament francesa i probablement la més representativa del seu llenguatge, per damunt, per exemple, de les més prodigades Cançons i danses, que parcialment s'inscriuen en aquest mateix període. Crec que aquesta voluntat de coherència intema del disc constitueix el primer encert, encara que potser li llasti contrast i varietat; en tot cas això és en benefici del rigor del concepte del conjunt de l'obra. En una obra de les caractetístiques de la de Mompou, esdevé dificil h·obar plantejaments interpretatius massa con- trastats. Adolf Pla ha in. cidit en una visió molt quintaessenciada, molt atenta a l'esperit impressionista latent en aquestes obres i a la imatge més mística que traspua en conjunt aquesta par· cel·la. I en la capacitat de crear un autèntic esperit mompounià hi ha la mos. tra de la bondat d'aquest plantejament i el seu mèrit cabdal. J.C.C. ........................................................... El Llibre Vermell de Montserrat Intèrprets: Ensemble Micrologus i Capella de Música de Santa Maria del Mar. Discant. l Llibre Vermell de Montserrat és, E com és prou sabut, una obra de referència de la música medieval catalana. Nascuda fins a cert punt espontàniament, palesa unes arrels popuJars molt acusades. Ara l'Ensemble Micrologus ha emprès la tasca d'enregistrar-lo amb la col·laboració de la Capella de Música de Santa Maria del Mar. I ho ha fet des de criteris en què fa molt la sensació que s'ha incidit més en el rigor musicològic que no en l'esmentada essència popular d'aquesta música. Que s'ha intentat més pouar en la fidelitat escolàsti- ca, si se'ns permet l'ex· pressió, que en el con· text sociològic o cultu· ral -si se'n s autoritza d'emprar-hi aquest llen· guatge- en què es ma· nifestava aquesta obra en el segle XIV. Hi ha, per tant, el regust d'un treball molt estudiat, molt elaborat, molt aprofundit en termes de musicologia, potser arn~ afany de referència, pero alhora això va en perju· dici d'una fresem~ d'una capacitat per recrear aquell pòsit popular a què ens refetíem. És u~ "tot" de perfeccióI de n·" gor i alhora un "força d'una certa fredor ex· pressiva, podríem dir a tall de resum definitiu. J.C.C. JOAQUIM ROMS Piano music Intèrpret: Jordi Masó. Marco Polo. n esforç sostingut, individualitzat i elogiable està petmetent que l'obra de Joaquim Homs es perpetuï en la seva dimensió més inexcusable: la de ser escoltada. I que, a més, es faci des de pressupòsits coherents amb l'envergadura qualitativa que hi correspon. En aquest sentit, el concurs d'un segell de projecció internacional com és Marco Polo constitueix un primer atot de gran importància. lnsctita en la lloable coJ.lecció "Spanish Composer Seties", en la qual s'han adscrit ja obres de Gerhard i josep Soler, aquest CD constitueix una important aportació a l'esmentada tasca de perpetuació. Es tracta del segon enregistrament de la integral de l'opus pianístic d'Homs, una vegada més servit per Jordj Masó, probablement el pianista català que amb més convicció està donant ressò internacional a la música pianística catalana contemporània. L'obra comprèn Piano Sonata núm. 1 (1945), Tres invencions (I 958), Carrause! Waltz (1934), Entre dues línies ( 1958), Tres evocacions (1982-87) i Remembrances (1984-95). Es tracta d'un ventall molt integrador de diverses èpoques que és interpretat per Masó amb la seva exceJ.lent classe de pianista i amb un ofici consumat U en el domini d'un tipus de Literatura pianística d'assumpció clificil pel seu hermetisme i un lirisme auster i a vegades tancat Mèrits culturals - la impOttància que un producte així sigui al carrer a l'abast del públic-, i mèrits artístics -obra i interpretaciós'uneixen en una realitat esttictament important. Lamentem, matís secundali però no negligible, que el fu llet explicatiu només s'ofereixi en anglès, alemany i francès, fet que si bé demostra la voluntat de mercat obert, no deixa de resultar marginador del que toca al mateix compositor. J.C.C. " ques Siete canciones populares de Falla, les ni més ni menys cabdals Tonadillas de la maja y el ruiseñor de Granados i les sempre admirables Canciones negras de Montsalvatge, i a més, com a novetat, poqem conèixer la imaginativa especu- lació vocal Per a l'esperança que joan Guinjoan va compondre per a la gran cantant Esperanza Abad i unes Canciones de Manuel Seco del Arpe. Les interpretacions manifesten un nivell correcte i totalment satisfactmi. F.T.-B. -re ' ®~ ~ ~~~ \ ~~.:1 ~;t .. :: ...= a .!:!! JOAQUIM ROMS Música 1·eligiosa Cançó ibèrica del segle xx Siete canciones popu/ares españolas de M. Falla. Tonadillas de la maja y el ruiseñor d'E. Granados. Per a l'esperança de J. Guinjoan. Canciones de M. Seco del Arpe. Cinco canciones negras de X. Montsalvatge. Titón Frauca, mezzosoprano. Medín Peiron, piano. Durada: 60 min. Fermata/Contemporània AC.028 Produccions Anacrusi S.L. algrat la manca d'informació sobre intèrprets i obres, aspecte més desitjable i útil per a l'oient que no pas el text escassament orientador que s'inclou, podríem dir que el contingut d'aquest CD és força interessant, ja que hi figuren les antològi- M ~- §f 219 1) Via Crucis per a recitador, quartet de corda i tambor. Text de Carles Maristany. 2) Música per a \'eu i piano: Divendres Sant i El viatge (text de J. Camer), Aquesta pau és meva (text de S. Espriu) i Dos salms per a veu 1 piano. (textos bíblics). Quartet de Corda de Barcelona. C. Alexandre, recitador. J. Coll, percussió. Mireia Pintó, mezzosoprano. Vladislav Bromvetsky, piano. Durada total: 58 m. 38 s. Fermata/Contemporània AC.027 Produccions Anacrusi S.L. A quest CD està dedicat a un dels vessants més interessants i paradoxalment menys coneguts de l'obra de Joaquim Hams. El Via Crucis és un exemple del rigor dramàtic amb què el compositor tracta de la temàtica religiosa, de com mitjançant Ja noblesa del quartet de corda i un tambor sap envoltar les reflexions del poeta i amic Carles Maristany sobre un dels episodis més colpidors de la vida de Jesucrist. La interpretació del quartet de corda, del recitant i del percussionista manifesta una total identificació amb el pensament dels au- tors. Si és admirable l'equilibri de la corda, no queden enrere el discurs del narrador i les intervencions del percussionista. La veu de riques inflexions expressives de Mireia Pintó i l'esplèndida col·laboració del pianista V1adislav Bromvetsky ens introdueixen en l'esperit poètic d'Hams a l'hora de musicar els versos de Carner i Espriu amb unes melodies de caràcter contemplatiu que el piano complementa amb evocadores harmonies, mentre que els Salms posen de manifest el conscienciós treball d'Hams per conciliar sense artifici text i música. F.T.-B. 47 BARCELONA (BARCELONÈS) 1GENER 18,30 h Auditori Strauss Festival Orchestra. Nina Sharubina, soprano. Dir.: Guennadi Provatorov. Valsos, polques i danses. (Promoconcert). 2GENER 20,30 h Liceu Norma de Bellini. Dir.: Daniele CaUegari/David Giménez. 3GENER 20,30 h Liceu Don Giovanni de Mozart. Dir.: Bertrand de Billy 4GENER 20,30 h Liceu Norma de Bellini. Dir.: Daniele CaUegari/David Giménez. S GENER 17 h Liceu Norma de Bellini. Dir.: Daniele Callegari/David Giménez. 6GENER 12 h Auditori Festival Ortestra d'Ostrava. Karla Bytnarova, mezzosoprano. Dir.: Rastislav Stur. oncert de Reis. (Concerts a Barcelona). 20,30 h Palau Strauss Symphony Orchestra. Elena Svedova, soprano. Dir.: Karen Ni· xon. Concert d'Any Nou. (Promoconcert). 21,30 h 7GENER :: 20,30 b Liceu Norma de Bellini. Dir.: Daniele CallegarüDavid Giménez. 9GENER 20,30 h Liceu Norma de Bellini. Dir.: Daniele CallegarüDavid Giménez. 21 h Institut Francès I vet Frontela, piano. Balsach, Riera, Bosch, Cercós, Rodríguez, Viii•· Lobos, Ginastera, Fariñas, Brouwer, García Caturla. (Avuimúsica). 21 ,30 h Palau Dulce Pontes. Kepa Junkera. Alos Quartet. (Festival del Mil·lenni). 20,30 h Liceu Don Giovanni de Mozart. Dir.: Bertrand de Billy 21 h Auditori OBC. Ralph Kirschbaum, violoncel. Dir.: Hans Graf. Cervelló, Schu· mann, Brahms. 21,30h Palau Flying Pickets. (Festival del Mi·lenni). 19h Auditori OBC. (Segona audició). 20,30 h Liceu Norma de Bellini. Dir.: Daniele Callegari/David Giménez. llh Auditori OBC. (Tercera audició). 17 h Liceu Norma dc Bellini. Dir.: Daniele Callcgari/David Giménez. 14GENER 20,30 h Liceu Norma de Bellini. Dir.: Daniele Callegari/David Giménez. 15 GENER 20h Catedral Enrique Arrra, orgue. Corren de Arauxo, Torres, Castillo. (L'orgue de la catedra de Barcelona. Euroconcert). 20,30 h Liceu Don Giovanni de Mozart. Dir.: Bertrand de Billy 20,30 h Liceu Norma de Bellini. Dir.: Daniele Callegari/David Giménez. 2lh Palau Concerto ltaliano. Cor de Cambra del Palau de la Música Catalana (f&· trocinatl.er Fundació Caixa Catalunya). Solistes vocals. Dir.: Rina do Alessan ini. Vivaldi. (Palau 100). 19h Palau OSV. Joaquín Achúcarro, /¡iano. Dir.: Edmon Colomer. Mozart, Beehoven, Schnebel. (Concerts imfonics al Palau). 19h Auditori OBC. Coral Càrmina (dir.: Montserrat Ríos). Cor de Cambra de l'Au· di tori Enric Granados (dir.: Manuel Valdivieso). Elena de la Merced, so}Íano. Mireia Pintó, mezzosoprano. Donald George, tenor. Lobgesan& imne de lloança op. 52 (Simfonia núm. 2) de Mendelssohn. 11 h Auditori OBC. (Segona audició). 18 h Liceu Concert Final del Concurs de Cant Francesc Vmas. 20 GENER 21 h Palau Quintet de Corda de Viena. Schubert, Dvorak, Lanner. (Euroconcert). 22GENER 21 ,30h Palau Armando Manzanero. (Festival del Mil·lenni). 24GENER 21 h Auditori OBC. Alícia de Larrocha, piano. Dir.: Franz-Paul Decker. Pueyo, Mozart, Korngold, Strauss. 21 h Institut Francès Grup Instrumental Esmuc I. Granda, Balsach, Dingo, López, Grèbol. Roger. (Avuimúsica). 25 GENER 19 h Auditori OBC. (Segona audició). 26 GENER llh Auditori OBC. (Tercera audició). 10GENER ~ a ~' i§. .... 11 GENER = :::l. ss ...., = ii. ~ ¡¡: .... 12 GENER 16GENER 18 GENER 19GENER 48 Hesf.èrion xx. Dir.: Jordi Savall. Folias & Romanescas. (Festival del Mil· enni). 8G'ENER ¡;;- 219 Palau ~ -········ adi I 28GENER 21 h Palau Michel Portal, clarinet. Trio de jazz. Quartet Casals. Brahms. (lbercamera). 30GENER 21,30 h Palau Kathy Autrey. (Festival del Mil·lenni). 31GENER 21 h Auditori OBC. Misha Maisky, violoncel. Dir.: Emmanucl Krivinc. Dvorak, Strauss. tFEBRER 19 h Palau OSV. Gerard Claret, violí. Lluís Claret, violoncel. Josep Maria Colom, piano. Dir.: Edmon Colomer. Borgunyó, Beethoven, Montsalvatge. (Concerts Simfònics al Palau). 19 h Auditori OBC. (Segona audició). 20,30 h Liceu Pikovaia Dama de Txaíkovski. Dir.: Kirill Petrenko. 21,30 h CCCB Xu Fengxia & lntelligent Sound Ensemble. (Cicle Internacional d'Influències Musicals). 2FEBRER 1th Auditori OBC. (Tercera audició). 4FEBRER 20,30 h Liceu Pikovaia Dama dc Txaikovski. Dir.: Kirill Petrenko. S FEBRER 20h Catedral Miguel Bernal, orgue. Cabanilles, Buxtehude, Bach, de Grigny. (L'Orgue de la Catedral de Barcelona. Euroconcert). 20.30 h Liceu Pikovaia Dama de Txaikovski. Dir.: Kirill Petrenko. 21 h Palau Mikhàil Pletnev, piano. Schumann, Liszt, Prokófiev. (Palau 100). 21 h Metrònom Projecte LlEM. Cayetano Castaño, oboè. Andrés Gomis, saxo. LIEM, electroacústica. Dir.: Adolfo Núñez. Lewin-Richter, Duque, Miró, Kropfl, Blay, Brncic, Bruynèl. (Avuimúsica). 20,30 h Liceu Pikovaia Dama de Txaikovski. Oir.: KiriU Petrenko. 21 h Auditori OBC. Albert AtteneUe, piano. Dir.: Antoni Ros Murbà. Ravel, Graciane Finzi, Prokófiev. ·~ 18 h Liceu Pikovaia Dama de Txaikovski. Dir.: KiriU Petrenko. !~t Q 19 h Palau Cobla Sant Jordi-Ciutat de Barcelona. Coral Cantiga. Àlex Vicens, tenor. Pau Bordas, baix. Dir.: Josep Prats. Morera, Blanch Reynalt, Botey, J. Serra, Pich Santasusana, Montsalvatge. (Cobla, Cor i Dansa al Palau). I [ ~ r del • 6FEBRER 7FEBRER IU· S FEBRER 19h Auditori OBC. (Segona audició). llh Auditori OBC. (Tercera audició). 19 h Casal del Metge Joan Cabero, tenor. Manel Cabero, piano. Toldrà, Mompou. (Joves Veus de la Lírica). tO FEBRER 20,30 h Liceu Pikovaia Dama de Txaikovski. Dir.: Kirill Petrenko. 12FEBREB. 20,30 h Liceu Pikovaia Dama de Txaikovski. Dir.: Kirill Petrenko. 21 h Palau Natalia Gutman, violoncel. Eliso VirsaJadze, piano. Beethoven, Brinen, Hrahms. (lbercamera). 20,30 h Liceu Pikovaia Dama de Txaikovski. Dir.: Kirill Petrenko. 21 b Institut Francès Solistes de l'OBC. Damian Martínez, violoncel. PladevaU, Crumb, Sardà, Mestres Quadreny, Britten. (Avuimúsica). 21 b Palau Orfeón Donostiarra. Orquestra Simfònica del Vallès. Cors d'òpera, sarsuela i havaneres. (Lírica Privanza). 21 h Auditori OBC. Luis Fernandez Pérez, piano. Dir.: Rumon Gamba. Vivancos, Rakhmàninov, Brillen. 19 h Palau OSV. Dir.: Salvador Brotons. Copland, Brotons, Sibelius. (Concerts Sinúonies aJ Palau). 19 h Auditori OBC. (Segona audició). llh Auditori OBC. (Tercera audició). n Liceu Pikovaia Dama de Txaikovski. Dir.: KirW Petrcnko. 17FEBRER 20,30 h Liceu Els Pirineus de Felip PedreU (en versió de concert). Dir.: Edmon Colomer. 18FEBRER 20.30 h Liceu Pikovaia Dama de Txaikovski. Dir.: Kirill Petrenko. 19FEBRER 20.30 h Liceu Els Pirineu.s de Felip PedreU (en versió de concert). Oir.: Edmon Colomer. lO FEBRER 21 h Auditori CapeUa Santa Cecília. Ivan Zenaty, violí. Corelli, Bach, Haydn, Vivaldi. (Concerts a Barcelona). 9FEBRER 13FEBRER 14FEBRER lS FEBRER 16FEBRER 11 ~ ¡¡1!1 219 ;:;! :::l. ~ El ~¡;¡ Q E: E 49 21FEBRER 21 h Auditori OBC. Andrea Luchesini, piano. Dir.: Gianandrea Noseda. Brahms, Beethoven. 22FEBRER 19 h Palau Cor Jove de l'Orfeó Català (patrocinat per L'Aliança). Anoa Feu, soprano. Maite Estrada, soprano. Susanne Spendlin. violoncel. J~ Bufam, piano i orgue. Dir.: Conxi ta Garcia. Brudieu, Cererols, Mea. delssohn, Elgar. (Cobla, Cor i Dansa al Palau). 19 h Auditori OBC. (Segona audició). 23 FEBRER 11 h Auditori OBC. (Tercera audició). 24FEBRER 21 h Palau Quartetto Stradivari. Albert Atteoelle, piano. Mozart, Dvorak, Scbu. mano. (Euroconcert). 28 FEBRER 21 h Auditori OBC. Coral Càrmina (dir.: Montserrat Rios). Dir.: Ernest Martínez Jzquierdo. Stravinsky, Mozart/Kaipanen, Sibelius. ANDORRA LA VELLA (PRINCIPAT D'ANDORRA) 24GENER 22h C. Congressos Gil Shaham, violí. Akira Eguchi, piano. 27FEBRER 22 h C. Congressos Ballet du Grand Théatre de Genève. EL PRAT DE LLOBREGAT (BAIX LLOBREGAT) 6GENER 19h Teatre Modern Banda de l'Associació Musical del Prat de Llobregat. Dir.: José M• nue! Aloy Almela. Concert de Reis. TEllllASSA (VALLÈS OCCIDENTAL) 219 ~ 19GENER 18 h Centre Cultural Ballet de l'Òpera de Zuric 2. Dir. artístic: Heinz Spoerli. (Fundació c.¡. xa Terrassa). 30GENER 21 h Centre Cultural Orquestra Filharmònica de West1alia. Fabio Bidini, piano. Dir.: TosJri. yuki Kamikoa. Mozart, Brahms, Schumann. (Fundació Caixa Terrassa). U FEBRER 21 h Centre Cultural José de Udaeta. Recital de castanyoles. Capricho español. (Fundació Caixa Terrassa). ::s. s- a = !:::::!. ~ ¡;¡ ~ = 50 VILANOVA I LA GELTRÚ (GARRAF) 31GENER 22 h Can Cabanyes Xu Fengxia. Música tradicional xinesa. (Cicle Internacional d'lofluèn· cies Musicals). 2FEBRER 19h Teatre Principal Orquestra de Cambra del Garraf. M. Lluïsa Moran, piano. Josep Lluís López, trompeta. Dir.: Salvador Brotons. Xostakóvitx< Brotons.