El proper concert de l’Orfeó Català per Mateu Piguillem Records d’Antany. Anècdotes de diverses excursions artístiques. Miquel Valls Les caramelles per Jordi Salvat L’eloqüència d’un silenci per Joan Capdevila i Nogués Els nostres mestres.Records d’infantesa (continuació) per Joan Tomàs (dedicat a Francesc Pujol) Sessions culturals de JOvenivola. Per Emili Vendrell Secció filològica.Converses i barbarismes, P(iguillem) Racó del poeta inèdit. Per Gumersinda Paitubí i Remolinis Espurnes atòmiques per M. P. Noticiari
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
- 12L - • JOVENÍVOLA ====~=======~===== ~ Març 1.956 H~m repetí t mol tes vego.des que el mÒbil de ln mcrxa . i evoluc i Ó de 11 Jov~nívola " , és el d8sig de superr-:r- se c&da vet,Dda més; per aquest motiu ens permetem , ara 9 d ' exposar un estv..t d ' opinió general, refer&nt al contingut del material que es selecciona pt>r a ésser publicat 0:11 · aquesta diguem- ne revista. Deixem parlPr, en primer lloc, ols mateixos lectors; re~roduim, doncs, a continuPciÓ alguns fr~nents d'articles apareguts en' numeros c.nt~Jriors que toquen a~uest tema: "Seria bo dc veure, ja que la revi sta porta el nom de 11 JovenJ_vol8. 11 , que els joves hi col . laborin en més quanen al tres tem~s, titat. Encara que no hi ~uguin escriure coses viscudes podrien explicar coses d art o assumptes del m001ent 11 ; "hi trobo, pero , ~mancar 1~ secció que heuria d'ésser constant al . lusi ó atenes a c tual s , cs.ndents • .• 11 Aquestes op1n1ons reflexen les de bona part dels nostres l e ct ors i, en certa manern, te.mbé les de la mn.teixa red7"tcció . C.... l te!li r, però , en e ompte que el e o:nt i ngut d e 11 J ovení vola" depèn en é;r .... n port d el s Beus col. lflborr.dors, de vos2.l t r es , l ectors; per aquest f' ra o sens e el vostre a j ut ;ro podrÍ em resoldre aqu est p et i t problema, ni podríem crear - c om és el a fi q.ue "Jovepostre propòsit - una secció fix a d e temes d ' actualitat hí vol a ", sen se perdr e el carà ct er de s empre, r esultés enc a r e. mes cm om.~ i v iva . En el nos tre p e.ís, on t enim l a famP.. de " vi ur e dels av a ntpa ss ats" sembla que no pu gui c òmpaginar-s e parl a r i c0mentar el pre s e nt r e spoc~unt el passat. Per a desf er aquest r a oname nt de p oc pe s, ens h a semblat oportú d ' enfocar a que st t em2 d es d e l e s pàgine s e dit ori als de . "J ovenívola". EL PROPER CONCERT DE L' 11 0RFEÓ CATALÀ:' Fixada j a lq data del diumenge 25 de l me s a c t ual per e l concGrt chornl d e 1 '" Orf e Ó C ~talà 11 i fi~ qnt en e l p r ogr P..ma. une s obre s en primera aud·ició d' autors que e ns son d e se onegut s, h em demanat al nostre bt.:nvolg¡lt Dire ctor qu e volgués donar-nos .algune s d ades per tal de tr I1.§!. metre-¡es a ls chorist e s. El diàle g amb el Mestre Lluís Mé. Millet hn est c.t brev.í.ssim, i s ' hfl d ese abdellat ~ixi: jl¡~str : de sitjaríem sabe:c les c ar:::!.ct ~;;r) s tique:s de les compoGlClons n ovc;s q'..l'tl heu pos~t al proc·-":Xla i ò.c lJq:·s autors" - ,Jf'l. ho ,xplico vn unes notes que jv..ste..IDE)J.J.t estic escrivint. P .r ò •••. ¿. qt;.~ 1:¡s ha. iné'.u:r.t e: don".c-lea a conèixur al nostre pÚblic ? x·tori artístic d€ 1 '"OrfeÓ - L' fan, de const8nt ré-n.~vació del r ' i ln divule;::ció d'e..qusll~;::;o oor s qu , 'li nostre ent-ndre, t rcixin 'ssGr con guaes, 1::.. qu 1 co-a · .,"'bou qu l'OrfeÓ h fet r • e-- -· • • 12~ ?<- . :Parlem. de ::pomposia1' 7• E:l poema 'cho:-e.l ·a S : veus 9 dc -Licinio Re f j ce 9 autor ite:lia. ¿ Com ha v:i.n5ut a les vost:>t.:S nano'~ ~ueste. vbru ? I1icinio Ref:Lce sentí l'HQrfeÓ Ce.t a.lè.n. u Ron; P., i er2. e.mic del lt. .l pare., Jo el vaig conèix..:r quen estigué . a Ba rcelone.t l'any ò.el ~ y..l'l­ ~:.cés }!¡'ucar::.stic 7 runb motiu de dirigir al Tc n.tre del Liceu la seva oper2. ''SPl1tr._ CecÍlia" 9 on posteriorment dj.rigÍ tRlllbé 1 'altra obra seva •'Margarita de Cortonaí'. Bm p:r.esentaren e. ell i em féu 1 'ofre na d~ J.n p~rtít1.:tra do 1 'esmentat Poema D.m~J un"!. afectuosa dedicatÒria a 1 '"Orfeó Català'~ ï a mi, L ··obra m' n.f.re.dà i li vaig prometre q.ue la nostra Secció Chor?l la c~.n tari a. MFüauradament, 1 'il .lustre music .i S'1cerdot, fn un any .Q dos qué morí sobtadament, mentre preparava · . unn obr'l al Brasil., I en l 7 avinentesa del pròxim concert he trobat 1 'ocasió de co.:nplir la promesa q,u8 li vaig fer.) - LGs caract eristiques, d~ncs, d'aquest e. e omposiéió ?. És una o~ra de caràcter lÍric. Canta els camps 9 els peisatges, les masies, la terra; contempla el sol i serit les ones de ·la mar 9 acabant amb una evócació dels monjos que, en comunitat 7 eleven llurs càntics àmb el fidel Guido 9 el monjo inve ntor del nom de les notes musicals .. Precisament, 11 Pomposia 11 fou compostf:1 amb motiu del IXè .. centenari. de la mort de l'esmentat monjo. - I de les dues cançons populars americe..nes 11 Trist d&stÍ 11 í "Au, Moisés, vés tot sol" -r· de Gail K-abik ? - Pertanyen, . entre altres, a una pu~licaciÓ que ens va trametre l'editorial "Southern Music Pliblishing C2,, Inco", de New York 9 i les estrenà. la ''Robert Schaw Chora.le". I llur c?xàcter ? , - La primera, ;'Trist destí n, és una ce..nçó de minaires, del icade., plena de senti~~nt i de dolor; és el trebAll penós, que indi~a prou el nom de la. c"nçó .. Quan a 11 Au Moisès, vés tot sol 11 9 és un cant espiritual negre, Pli).b ritmè de "j azzil; millor dit, del ritme que ha inspirat el_ujazz". És, encara? una obra interessant, seriosa i pot dir-se, d'un gènere nou per a l''''Orfeó Català". Segueix dient-nos, el Mestre: .Ambdues composicions constitueixen dues mostres molt característiques de la moderna mÚsica chor21 americana. Gail Kubik, que les ha harmonitzades, nasqué l:any 1914 i és eixí mateix, un compositor modern americà d'obres simfÒniques i chorals. -Passem ara a l'havanera del Mestre Jo Canteloube, el gran·admirador i nmic del nostre OrfeÓ., ¿ Què ens en dieu de "Bon metí me llevi 11 ? Que és unn·cpnçó popular del RossellÓ, en forma d'h~v~era, molt fina i delicios~~ent ha~onitzada pel Mestre Canteloube, com totes les sev~s composicions~ També està dedicada a i ~"u orfeÓ Catalèno 01 ' A çontinuació parlem de les altre~ obres que completen el p~o­ gre..ma de J. ·esmentat concert, que començara amb la popular ce.t.ala.no.? "La P· ssió Sagrada.U s hamonitzada escaientment pel Mestre Joan Tomas. A ~és d'algunes cançons recentment interpretades per la nostra massA. chorAl, hi hG: ln reposició de "El rossinyol", de Mas i SerracAllt' l~ostr0nfl de "El m~riner'', una nova harmonitzaciÓ de Sancho Marraco; tres Cants Espirituals 5 de l a Segona Sèrie que composà el nostre insign ,fuhd~dor, Mestre Llu{s Mill~t, entre les qu~ls serà -la ~rimera audicj.o de "Bon J~sús Eu')aristia"; l ~"Ave Veru.m 11 , de WoA, Mozart 1 com a homen t~e R 1 immortal co~positor en el II centenRri del seu naixement, i, p r ulti:n, es entqrem el bell motet a 8 veus en dos chors, "No t d~ixo, J sús' 1 , de J .. S o Baqh, que l'norfeó eata.là." va cantar el 30 de n r d 1 9 9 i rep~ti el 22 de febrer del 1920, per darrera veg d " Co i ~ de la nostra conversa - diem al Mestre Millat - ¿ Ens - 126 -· podeu evanç er en què consistir~ el concer~ del proper mes de maig, per 3. celeb rar .els deu anys de l e vostrà dire cciÓ de 1 'Or.::'éÓ '? .. ' nmb ' ~ -~ N ' puc dir~~os que sera ron~~ enc a ra- ens cont ssv~ _No ho se, . orquéstre~ - Bé, doncs; ooltres gr?:!.cies pe:r· la vostra atenciÓ, , no podem explicPr als nostres ¡legidors. I res mes M. :I?IGUILLEM RECORDS D I ANT ANY ==~~~==========~ :1 ANÈCD0rES DE DIVERSES .EXCURSIONS ARTÏS.TtQUES · ' Com sigui que haig ~e p~rlar de molts P~ys enrera, no tas' jo. qua per altra part tampoc serien de gran interés .. s citar~ dg Que.n 1 'Orfeó a.n.à per primera vet,_ Pd e a Girona - devia ésst:r Pasque., ja que el dilluns erq festiu- despr~s d'actuqr, el dium~ng8, a 1' esmE:nt qda ciutat, el dia segü&nt ens traslladàrem a la ).{e.mosa vila empordRn~sP ' de Figueres. Per ~profitar el mrtí organitzàrem una visita ~CastellÓ d'Empúries, per ~al d'?dnirer la notable esglasia d'a~ue!l pobl8. Encara que no havíe~ de recórrer gaires quilÒmetres, llogarem ~lgunes tartanes d'aquelles que feien servei de diligència· per les encontrades. Mai ningÚ no qued 3.V2. en terra, perquè si no tenien cabuà.e. a baix' s, enfil rtven a dalt' o sia al lloc dels equipé tges. Al·guns è;.l"D.ÍCS nostres de ln locP.litat que teni.sn xarrets- volé,ueran sun:wr-se a ln noldtra excursió i ens convide.i'e_n a pujar als seus diminuts vehicles. No cal dir que el seu oferim.:;.nt fou acceptat . AllÍ on tenien cabuda quatre se n'hi enfilaren sis. La nostra arri oad2 caush un<1 grL.n sorpresa al' poblet, complet.amen(,agrícol, de CastellÓ, compost l>t,;)r dos _o ~res dotzenes dc cases ·de pages. Tot s vingueren per veure quv pas.sav_a J. al Mestrê Milwt se li ocorregué dirigir-los 18 per~ula. Els com9nçà a parlar del terlí'Gny que tre]itjaven, on hi havia soterrada una gran ciutat anomenad-a Empúries,- fundP.da. pels grecs en l es seves oorrarics pel nogtre MediterrG:l.ni.~ Els dis,-ué que vindri 'J. un. dia en què. es r ee.Iitza.rien grans exc·avaoions per a pos·tr-la al dese obert •. a~uella bon-:. gent prou 1 'esc oJ:ta.va, però, jo crec que no 1 'entG~ueren.· d una sola paraula. Col!! hauria acabat a:qu~ lla p~roració no ho sé, ja. que el Mestre d'orador no en tenia gran cosa. (Tan bé que ho feia amb la ulooa !). El cas és que tinguérem un canvi de ternps -tan ràpid i . a.m.enaçêdor que es deix~ren els disciU"s os i· ens precipitàrém a ocup~r els carruo.tges, per veur~ si'poaíern arribar n Figueres ab '!ns qué no e9cl?.t6s l a tempest:?.t. p¿rò no f' ou aixÍ; en ~sa er a mig CPlDÍ cooença a caure aigue. acompe.ny-=>..da d'una gran ventaaa., que mullà. de d~bÓ fins i tot els qui ocupàvem l'interior de les tartaneso Imagineuvos co~ quodaren e ls dels x~rrets; tots ells fèts un~ sopa~ Sort q~~ la e os?. fou de poca dura.:ciÓ, i d;:,sprés t orné. lluir el sol. Le~ tres hores o qu~tre de temps quo teníem per a dinnr donaren temps que· s eixuguessin · les nostres americanes,. 4 Seix~nta anys epre~~ el nostre Montseny er~ poc visitut. En ~I d.ro;-~::>c 'Ol: 11 Centre Excv.rsi onist .,_ de CP.t:"lunya", alguns dels seus socis e on.E-nçnrvn ]_es SGVeS Cm:J.inadeS per. 1,. murrt A.lly~ di vulga.nt les SeV.e"B bell€ ... 08 ~ De tot s mon~ros, a-1ès110res, no hi havia gr·1n e.:ficiÓ a leEl ex.curs'!i.OM, ni r r f;.;.r-l~S e De V'='..C :.nc e? es"ti vals Yli S0, n parlava. L, estiu~ j~·r er t us per ~ent pr~vilegi~a i encara molts d'aquests es pasap.ven l'estiu fent tertuli s $3. les c.ndir·.es d€1 'P~ssci.g d6 Gràoia. L' a'forisme 119 ").a faml.l:ia Ro '"'gu r,. tr0u 1'1 torre del Pu'Exet i la port..., S. Vllllvidr~;;;ra. .era consi'd rat cor: una €]rnn proesP.o .~~ügra.t tot mP.i no P.....C l'ull clÍnic co:ne:;rci'l.l que pr v u 1 GVoluciÓ d ls ~e psc AixÍ fou co s ' inst·l-là un gr n Hotel ol - ·127 ·- pobl e de Vila drau. Tingué mol~è'èxit i D~ el pri~r estiu s·o~plÍ da g om a gor1. Ap rofit ant la Ft: sta Mejor d el poble , soÏ.olicitaren que la secció d'homes de l'OrfeÓ hi en~s a don~r un conce=t . Arribàrem ulli a 1 &. ca i guda d e l a tarda. P er a p oder d or.tD.r el e onê ert 9 aixe c a r t:.n un envel at a là plaça <iel ::poble, . Mentre sopà vem a l 'ñotel - es desen.:àdenà uha tempest.at . de llamps i trons que retrunyien per aquelles VF.:.ll2 d'una manera esfereidora; semblavr com si de dalt de Ma tagalls ens crivellèssin amb descàrregues elèctriques. L' a iguat i el v ent fou tan fort que no quedà res d'aquell pobre envelat; les veles esbotzades i tots els pals per terra. Com sigui que no hi ha via. altre. lloc adequat, haguérem de cantÇ3.r en el vestíbul de:: l'Hotel. El pÚblic, enfilat per l .'escnlà. fins a dalt de tot, espoltà amb gran atenció . . i en~ prodigà¡. molts aplaudiments. Tothom resta força content. Despres ar..ar$m a dormir a diverses cases del poble, d'aquelles que tenen sales espaioses que permeten estendre mà~fe~es o matalassos per terra 9 a tall de "cu..a rtel 11 .. Pe-r:- una nit ja n hi havia prou per a descansara Al dia· següent. ·féu-un temps ÇlSplèndid. Quan sortí:r-em a la plaça tinguérem ocasió de veure el ball d e la Morratxa, que consisteix en un~ parella que dansa .aJ. so d'un fl e.biol, dintTe la rotllana. que form~ el poble; ell vesteix calça cvrta amb b 3rretina morada a tall de "N?..ndo"; e-lla amb mantellina bl nnc a i un cantiret de vidre de quatre brocs, ple d'essència vn ruix2nt els espectadors i el ballador a mida que giravolta • . Aquest ball és d'alta muntanya, ja que .a Andorra també l'executen. Fa éosa de quaranta-set anys, aproximadament~ q~e Vàlència celebrà una gran exposició... Per a donar mes relleu a la seva inau6ur~ ció, els nostres amics de la ciutat del TÚria, volisueren· que el nostre Orfeó anés a doner-hi un concerto Hi arribàrem a la caiguda de ~a tarda; hi hagué el te~:gs just per a allotjar els cR.ntaires~ ·en c.olles de divuit o vint, ·a 'les di verses cas:es de "Viaj eros", on t e·nien prepé'r:lt el sopG>r. ··A·- les deu· del vespre estàvem convocats a la -s.e~a d ':actes de 1 'Exposició per a celebrar el concert. Mentre sopàvem sobrevin.&rué un fortlssim aiguat; tocaren les deu i seguia plovent; com és natural, tots restàrem al _nostre hostPtge .• No podÍem comunicar-nos els uns als altres per· manca. d'aparell telefònic. A dos quarts d"onze la pluja començà a minvar i a les onze tots "férem cap a 1 'Exposició. Qui no hJ. acudí fou el pÚblic i est~b-ué encertat, j2. que tampoc no hè.uríe~ pogut actuar, car la sala d espectacles estava inundadao No tinguerem més remei que deixar la tasca per a l'endem~. I, ara 7 prou aiguao Quan realitzàrem la gira artística pel migdia de Frença, el primer lloc que visitàrem fou Montpellier. Ens vinguer·en a rebre els Felibres del Rossellq, deixebles de Mistral amb les seves carncte~ist~ que s grens boines i emb una borla pe nj ent, que feien molt e ontrast amt les nostres barretines more.des o . Per din.Rr- ens, obsequiaren amb les fE'JILOses grives de Montpesegons 1 usatge local 9 bo i senceretes amb potes, bec que fa que la seva carn tingui certa amarg&ntor, qu~ deu esser el que agrade al paladar dels seus a-ficionats, però no el nostre. L~ majori a ens entretinguèrem fent-les aguantar dretes al pl t com si fossin dissec~desc . <:... ~l~e~, cuites, ~ tr~pes, cosa Per sopr~, ja anàvem tots mud~ts perquè acte seguit tení~m co~ cert. Ens s rviren una espscie de col-i-flor rumb mantega que feia molt du oig; com sigui que feren curt per a tanta colla, els cambrers reb r n 1 consi ne de fer veure a cadascú que li servien una bopa llos~ de 1 sev ,Plata, pero tenie;n tnn~"' traça, que en ·t..ocar el plat dt:l e 1 ensRl, s n torna-ven +a me~t?.t, ~ en unP. d aquestes operccions 1 qu9.!! 128 - ti tat ret orn8de. -;.nà e~ p~:-ar e. la mànega d'un cc>..nteire. Poè ~u pensar pocq gràci~ q~e li féu 1 1 haver d'essistir al concert amb eqüélla gre.n cond:corqcio. 1~ Al diR seguent ens-tr2.slled~lrem n ,;1arsella. Entre les parson..;s que ens vingueren a rebre, hi havia un-músic català que havia actuat amb el quintet del qual formaven part els !'llest ros r~illet i Vi ves abans de fundar 1 1 0rfeÓ, i ara··germ8.. del nostre antic cantaire Jaume Va11. i ·.El ~núsic 8.l.ludit feiP- temps que havia arrel~t en aquelle. ciutat, 1 fou tan gran la seva... ,:-'.lE::gria, en veure que els e omnis d?ura.ts d al tres t·emps 7 el ~1Gstre Mill et els havie porté:.t a le realitat,. que 1' a"ore.'Ç~ efúsi~r.men1 i ~ins li f.&u -p·etons segons ...,1 costum francès. ! C.uinç. p.Q ca eracia li feu al Mestre !~ Als hotGls on anÈtre!!l 2 potser endevinaren· l'::!· dieta d6l dia anterior i ens serviren amb molte ebundÈmcia, per bé que els gèrmens Vall, junt amb el qui sotaescriu, anàrem a dinar en un bodegó del Port, regentat per un. m2llorquí, on menjur~m ~ oase·de plat Únic i amanida. Figureu-vos un plat soper ~b abundor de mong~tes ffiolt ben fregides, a sobre dues costelles 1 al ci~ rovellons a·la brasa. Cregu.e u que oblid.P,rem per collipl&t les grivs.s de I~Iontpellier. ~rem ~ r. t ---------------- De la gran excursió artística a Pnrís i Londres, tamb& tinc quelcom e dir. i'. la capit al d'Anglaterra fòrem on olt af ortun8.t s ~11b . el ·ten1ps; malgrat ésser pr:!Ís d& mol tes boires i pluges, veiérem lluir el sol tots ols diés, fins la mar fou pl3nera en travessar ~l Camü, de manerB que ningÚ no es marejà; un dia cla.ríssin.. que per·meté, en deixar lfrS costes franceses, divisar les d'Ang1e:1:;erra. L~rr.ibà·­ rem a port i to-t seguit d.esembarcè.rem, jo. que 'el ~ren -ens esperava: Les maletes foren issa.de.s des de la. bodega amb ra1ms .de 18 o 20 co.e1o. ve 0 ~da. En una d'aquestes operacions en cqibu8 una a l'aigua, ~nant a fons. Cadascú tenia la impressió que era la seva, .Però no hi havi 3. temps per e$brinar-ho i al final je. veuríem qui seria 1' "afortunat':. Efectivament, fou la d'un cantaire. GrÈwies als seus coL.lp~nya pogu•.. c,...illviar-se els mitjons i mocadors durant aquells dies; el que no pogu~ren feT, fou re~y~r-lo per no anar prou mudat a l'hora dBls concerts. + ' De retorn ans aturàrem. a · Ferpi~rà, per·Ò allÍ es pot. dir que je. casa nostra. - La divergènci~ de cuin~ d'aquell país amb la nostra, 3consellà d'allotjar-nos en colles de 18 o 20 oersones d'homes, noies, acompanyants i nois, perquè entre uns i altres poguéss~ no1ventar les dificultats dura."lt els 2pats. En una ,de "les cases~ un cantaire d'aquells que no queden mai enrera, auxiliat d'un Diccionari ·•n:; a la cuina i digu8 ~ pagant el que sigv.i, fou-me una trui~~ de dos ous & la francesa. Als pocs minuts li portaren la trllita; aF.b 1' olor ~¡a endevinar que li havien fet ~b llnr. Aleshores la mare d'una de l~s rroies- li digué : -- Mira aquest com ~e sap arreglar ! • A 1' instant, 11 li of~ri 1~ truitú dient: -- Tingui, ja me 'n faran un~ altra. Se'n 1=.m~:t a le. cuina i en d"eman?.!. un° altra, però aw.b oli. Aquel.la senyora9 que ¡jon:·b~ hi sèntia de n?.S, no gosà rrtanj:lr-se -la fins que li pr<.l enturen la del cantaire, i òn veure que li f<:.. i a .els ..honors. amb tant de gust, no li quedà altr.L. rE-mei que mel'léa.r-se-la vulguis o no VUlguis. ~e totos ~ancres, en ~c~bar l'àpat no po&~~ estar-s e d~ dirli . -- Eecolta, noi, he vist qu_ et menj~v-~ a~uvl~u truita anb molta nfició i jo amb prou feines fl9 l'h6 pogudP. ~p~ssar. - ~s clar, dona, lo seva ,ra feta ar:~b 11 ':!r i la. rr:sva amb oli. -- Iliira el murri, ja -·estr ny~v que fossis tan espl~ndid !. - "' ,,, I c....,.~ - ,l. Orf~. ~on~ un., e ~mee:çt. en ;~n~},5iS.iJ~Cle u. enve.1." v, a les. de.rreries d un . hivern Cnl-: Feir., un d)'i:"O. rv.,.~.. o..L ~· 6.1. vent · q_u.e pas s i • ~ -;a per un esborpnc del sostre, t1ns ob~1.ga,;centr.e c~~ -~ 2.ven c. e.1.xe?ar~o.s el e oll de les epericanes 9 i ec2.baj:'em · el proe:,re~8. ?..r!l"b. BfS 9-t:~cs p.osc.ts, barrets i bufandes, fins i tot el M-estre., Doncs ?-J.XO pass :t e J.:?- població de Valls, un ariy - p~r lD. Çands l er a . · U~ ~m.agineu F I ' i • • J.... '\ • ,:¡' • , .. + - .. ------------- No record.o b~ la p"oblaci9, ,ni els mottus que tinguèrem d~ pernof_ ta.r-:-hi·, però el fet que contare es cert .. En un~ de las cases d allotja ment, u dos cantEdres els oferiren eJ. llit· .de m?.trimon~ de la f2Ll.~lia7 A la matin~da, mig a las fosques i a les palpent e s, se ls presenta l'àvia de lci cRsa amb una crif:.ture que ploriquej &va, dient: -Té, noia, yeges de donnr-l:Í. el pit que no el puc fer callar de cç::.p manere.. I els deixh 1·:-¡, crioturP al llit .. Amb 1 'acció, les seves para~les i el plor de l'infant, els c'"'ntaires es. despertaren i figureu-vos'la sev?. sorpresa ! De seguida endevinaren d0 què es tr~ctava i cuitaren a~deEfer l ' error sofert per aquella bona donao .. -------------- En altres ocasions he!!l explicat le. ilaport?.ncia qua teJ!.ien le~ nostres visites ~pobles i viles de C~talunye. Sortíem de l'estacio ~b la Senyera alçada, coberts._ e.::J.b bErretines i mantellines., En v..na CC'lFiÓ en p~ss?r entre mig del poble que ens venia a rebre, v..ne dorz excl~è: - ~LixÒ es. lo 11 fugón ? Al concert de la tarda, com a final de la po.rt central, c~.ntàrE::m .I!L 'Ocelle..de..11 , de Jn.nes.uin, i durGnt el desc.c.ns sortírem a cops_a r ~lgun. comentc:.r;i:, i no falla~ un grup d' especi;adors que pr§. cisrünent estaven comentant 'les dificult2.ts d'execució de l'obre. al.ludJdA. i saltà un dient: ~- A :::Ïi no er:1 viné,ueu e.mb roï:w.nços; -ai:lb aquesta Última can~ó cRdascú fa el que li dÓn~ la gana. --------------- ·Quan anàrem per priffiara ve5eda a Torrassa 9 a més del pobla, ens vingué a rebre l". Bc:ndP. Municipal de la locP.litR.t compost2. de mitja doi zenn d~ m·•ísios on no hi mance.va el clarinet, trombÓ i fins un bonbo. 11 ot el CA.IDÍ, de 1 'este.ció a 1 'esgl~sia i després a casg d-e la Vi:J_n, · aqu'e1.l-bombo no pc.rà mai: bom.o.bow •.• bom. com si portés el co::1pas; Quedàrem tan atabalats, que molts dies després sentíem ressonar dintr~ nostre aquell soroll. Dure~t nolt de temps, quan comentavem algun te~·~ bastall, se~pre al-ludÍe~ el bombo de Terrassa. . En canvi, quan visitàren 1~ pobl:ciÓ del Vendrell 9 ens vingueren e rclbre ~b les seves gralles la colla de Xiquets la localitat. AllÒ sí que era alegre, fins després a la pla-ça ens obsequiareil amb al&;unf; d-els seue arriscats t_reballs, alçant torres de se:t pisos., Prscisa.IJlynt en el pr.ograma del nostre concert hi figuraven 11 Els Xiquets de Valls"' d~l M~str~ Josep Anselm Clavé~ de ~xcuso (Jir-vos 1 'entusiasme quG despertà aquella r::&.r.avcllose. do--cripcio que en fa el Mestr10 ! Tanmateix 1 ~obra de Clavé ·és dié_:,na dG nc s~r ob~idada; és obra d'un català ~ue sabé ~lasmar els nostres costums :i con"tri.bui en gran manera a l'educació del poblt:l 9 fins .amb les seves obreS pO' tiq'U6S es V€U 18. mà agen11anada del mÚsic i el JJOBtaQ Ja SÓ · que em d:i:reu que els :mé~ indi.ce:bs .per fer-la r0viure, son els Chors Eut~rpon~~s qua ell crea 9 però havem de convenir qu~ 'sobretot les orans o br~s chorals del Mestre el.ludit, per aquells Chors 9 tenirles al s0u r~o rtori r. rvsantaria un g~an esforç, a més que p0r donar-les amb aig n~tatv pr c~sa certa educacko ~usical i ~ixi avui dia ans trobe~ qu~, f .ora "L s .Flors d-a Maig" i 11 Els P.escadors 11 1 la :major· part del pÚblic d .... scon ix ~a rE:s:ta d~ les seves obres estrictament chorals. Les se o vuit 's i por~ nts, noseltres les havíem cantat, entr8 ·elle s n'hi h u:.1a qu p9r a ~;.;1 títol de "G-eigs i Planys 11 , en la qu~ fig:gra,una rn q s n p rl'"' t1 fi nP- 11 i~ 1\1 s f"on.:-E:rx:ts Je 1 Orfe o d aqu . . . 1 e l- - ....···,.. ; .... temps, el 1!.;;st r e, '!!lantez ve5ade-s, sob:::-~tct a :a part c entr.?}_, 'feia nc·· tuar la secció de noies ~ homes per separat , acabar.~ amb u~ conjunt , i jo us pl..lc asse&urer que nos?.ltres _a;-ab alsuna dé les obres aJ. .. lt~2..des , e.companyada de ·'Ne&ra sonlbra"~ .lL':?migrem"t'1 , "Hillnc a l'Arbre F:-:-.... i.ter••, et·c. fèiem doobòràar 1 · sntusias:1e del pÚblic. No us· s ambla que fÓra 1)o·nic avui dia don~r alguna mostra d ··aquells temus heroics ? - :El Mes'trt: té la paraula.. ~ MI QUEt VALLS :. .. LES CARA.lV.IELLES . . ============-== ~ Amb el repic de las- campanes del Diss abte de GlÒria, celebra l'Esglesia la ResurrecciÓ d-el S-enyor, una de l0s festes més grans del cg lendari cristià.· La nostra terra, que viu i sent t~n int~ns~~ent totes les festes litúrtiques, ~o podia de c2.p m::;:.nere. deixc.r pass:?..r per P~t aquesta de la Resurrecció, que omple els cors de senq aleéria, després dels dies trist os passat s pe.r l a :ñort del Senyor, i aix:' que &1 pri:rr.er dring de la c--:m:pGn~. de 1 '8S€:,lésig. anuncia tan f<:.usta nova, ja .surt lÇt qui txull,e. de llurs cases per Rn'"ir 2.. c -2nter les Caramelles. És un dels costums populars, conservats per, tradició~_més antics de la nòstra térra, ja que ssmbl [.. que- fou orit,inat. - ó ja existia al s~gle ~{I. El ~ue no.s'ha posat .en ~lar, é~ el lloc on a~u~st cos- ' - tum començao Mos sen Jac1nt VerdR.é,Uer d1'U: "que el lloc de§.ue esser el bell indret de la Garrotxa enpordane3a on es venera la i~at ge d~ 1~ Mare de Déu del Mont i qu.e uns quetre·-cents onys enrera fou iniciat aque~t costum ." A' .tal afirmê.ció l'immortal poeta afegeix: "Em dol no. P,Oder ad- duir proves que ho acreditin i en tal ca;s quina :fou la canço quo cantarien si no n·'hi hevia cap de- feta a posta per a l a diada; pE;:JrÒ ::labiep., re n canvi, els Goigs dedicats a la Verge, ·i aquest.a d.e~ué 8sser segurament, la primerc cançó cantada a glÒria de l a Resurrecció del Senyor, pe·ls cantaires ce.tP...lsns muntanyencs a.companyc.nt-la a.mb la caramella o fl~biol que sarví per a donar.nom ~la fBsta cP~pGrola, la qual, .tot just nada, tiDbué nom i himne." Que 1 'opinió de M:ossén Cint o ha d'ésser adm~sa e om· a la més éncertada, no em podem dubtar, i que els Goigs a la Mare de Déu del Mont foren la primera cançó que es cantà, tampoc, ja que es can~aven arrau de la nostra terra d ençà i .enllà del Pirin~u des de fa molts anys, i que ha arribat fins als nostres dizs, si bé, però, P.!!lb les · inevit-:ables trllnsformrwions de nas co::r.: •:Goigs de les Ca.ram.elles", "Goie;s de Pasqua'', 11 Goi5s dels ous", "Goigs de- les butifarres 11 , etc . Moss&n Jacint Verda5uer, que tan enamor~t estava de tot~s les no~ tres tradicions popul2rs, defensa la seva - diem-ne iïesi - dient: " 1-.. qui em vingui 'aob que tot aixÒ no és mé's que una il.lusió poètica d'un f,spE;ri t somniador, li diré qu~ pot molt ben és sar: mes, que eu deixi amb ülla, fins i tent que m'expliqui millor ~1 sent~t d~ la pareula Caramelles arraconada en aquest 8. Garrotxa de 1 Eoporda., que ha donat nom a unP- f~;;stn. estesa _per tot Catalunya,'' TPr~ateix, l'escriutor Josep Brunet i B·tlle, en una de les seves 'lUblicacions de recerca sobre l'ori~en i SÍ(:nificat de les coses, pre;t~n ndevinar qu~ l'origen de l'> p~raula 11 CarPmell s" ha de c~rcar-se en un ~?t hubrou, que els jueus catalans aplicP.ven a unq do los festes ~és prin c1p ls d&l s~u ritucl oclesiàstic. Er c~l brrd n el temps de les colli - ·13 Í no tüs. un dels acte_s nés "~.:rr.port~~~s consist,.,~,.c111 un ~~2:t sumptuós e. hono-: ;_ obsequi dels escl~us., que aq_p..eJ.l dia meJt.jip. ven, b?:vien9 c&.ntaven i ba~ llaven en compar~ia de lLurs ~os _ se1zyo~s~ ·' . Naturalment, t.o..::poc no s~.,ha pos8.t en cl ..~ r e.ques~P. opiniÓ, q_ue podrí~ ésser certa en allÒ que es refGreix ~ sibnificat del no3 de Carg .. que no te, " d e 1 a Ies ~ t ·a~ molles, pcro cap se~blança asb e~ caract8r . ts ben cert q_ue el nol!:. de : Cnrenelles 11 el tro"bem transfo:rm~:J; en el de 11 C~J.marclles 11 7 11 C amall er~Ss;; 7 cosa :nolt. ceneralitzeda7 i fet molt comú quan els noms estan en ús i conserv~ts pel poblen Que hagi estat us<"Jt el nom do 11 Caoilleres" i el de 1!Camallers 11 no té res· de p:s..rticular~ ·jn que els que .:prenen part a la festa estsn se::!lpre ~·peu dret i fan 1:101 t de e gm{. f sobretot en els pobles ountany·encs; això vol dir que. hrn dc t &nir ca:Ia ·fortao T e...m1)é pot ésser· que s 'hagin usat aJ.tr.os norrs que després s 'hqn oblidat. C onforr:.e;:n-nos·, doncs 9 a acceptar els nÉ,s :eorrents cow a bons~ I el nom podem triar- lo entre els- de "C·-mts dc :Pasqua" s •:c:1ra:::elles 11 o 11 Cam.allcres 11 i el de 1'C2nilleresli o Aquest d~rrer deu haver este.t forç-a popular~ com ho co~prova 18.. següent corranda: 11 Ca!1iller que va davant dÓna tres trucs a la portao Yeniu-naB a obrir si us :plau, que teniU Un amiC VOStJ.'8 r !I 1 Amb el tenps cP.nvien els cóstums i es converteix aquesta cantarla de la nit del Dissabte Se.nt ~ en un enfilall de cançons prè7i8ment est~diades; v~n deixant l'antic ca~àcter religiÓs 7 car~ ara, les can~ çons són dediccdes a les donzelles, que abocades a ¡lurs finest~es 0~p~en le~ cistelles de presentso Aquèsta nit, és de gran festa als pobles de·la nostra terra. Tothom Se&,u.eix e;ts cantaires :t;er_ esc ol t8.r j oiosr.unent l es seves cançons·, ,que per· als néa vells son ja records dels tenps passats e.,. No ha· estc.t la nostra ciutat indiferent a tan gaia festa.', ja que set'lbl~ quv a priLleries del s·egle pas set, ja corrien. car91:lell"'i~es festej·.nt la dic.da. A la segona .oeitat do segle, cuan lrir.:n:wrtal músjcpoeta Josep AnselJl Clavé, m:.b els seus cantaires organitzava sêren:J.te.., per a festejar la Pasqua, aquest costun quedà ja de fet arrelat a les tradicions popul&rs de la ciutate Més tard passà a càrrec dels Orfeons i Chors. Fou tan gran l'incrc~ent que pren&~eren les c~raoelles, que l'fijUQ més solemnitat O! g~nitza Concursos de cantaires la nit del Dissabte Sant en la històrics pJ.a.ça bnrceJ.onina de Sant JoJ.u!le, i atorgè. prc:nis els millors exEJcu~~ntG t~~ent,de lR Ciut~t, a l'any 1918, per tel de doner-li Amb els obligats parèntesis, aquesta festa s 'ha anat celebrant :t'in ·us nostres dies, i no cal dir com li han donat aquell caràcter e1e gran 'fo .•' ,, J'l" ~"'1 · ~ ·'\Tflh l R. seva obra 11 Pasqua Florida" e oment a dient: " 'Per molts anys ul poble puga dj s..C.rutnr semblant diada I Compatricis: bona anyadg ! · Pau! salut i i~ensos guanys Per molts anys 1 Al goig ens convida A Pasqua Florida sense afanys .. Ce~ebre~ semòl~t di~~a Per u. Ol te a.n,y s ! .lORDI SALVAT ;,... ... ~ "!:\"T· ::¡J "·.¡;ro·"m·-~,.,.1· UTN ...L:I ,\.,J_l1. ,:_) .l;lJJ 'el¿ EN,~'I c:-T~ \.,;.,..~ ~===~~========~==~-=z=== No fa 6 aire bo de trsnsit~r pel car=e~ i, de pressa, el co~~ del "conando' 1 "ixecat fins a les or8llus fredes, anera cap al Palau de la. 1\ïl..isica Ce.tolana. . . Els ulls s' c:i.xeauen vers els vitralls esco:~te:l."l; s~ sense vida ni gaire bé color en l'ho:-:-a ò. 'u'l co..p cl tard d'hi verlJo Hem entrat al 11 P8.lau; 1 silenciós .... As sugut s tr.a nouil-lDLJ.Gnt en una de les ot omantJS del vest {bul d<:Ü nost're "OrfeÓ Cat ela~~ observe::.1 cor:1 baixa de 1 't~scPl8. principal i provi_ nent de la Sela Lluís Millet, un fort contingent d'ami-cs 9 socis i ca1:~ taires, t r>ts ells endolcits encara per les paraules i les co.n~ons que ens ha reg~lat el bon aoic E~ili Vendrell. Estem as8eguts - deien gaudint íntiuam~nt do les converses, d0ls elogis - en una paraula - de la· satisf~cciÓ quB els assistents a 1 'acte no poden ni volen dissiL.lular .. I hem pensat en el silenci aclaparador del nostre Palau .. Perquè ul regne del silenci és, potser , a voltes, ~assa sovint, el que senyoreja dintre les ~ostres parets - fent excepció ; és clar, del fogar del nostr8 ideal: la sala d'assaigs. Però no penso pas pe.rlar de 1 'Orfeó, sinó Únj_ca;.nent i exclusiva del Palau i de l~s coses amb ell relacionadeso No feia encara quaranta--vuit hores de la primera ~es sió o vetlle. da or6 anitzo.da per 11 Jovenívola", i vau retornar al r ècés acollidor .. ,d'aquella sala , aprofitant un descans d'una audició dè no sé quin solista instrumente.]., que es c el obrava a la nostra· Sala d'Actes. I f0±a pena, anicef, mol ta pena, les conve rs es que hom sentia gairebé sense voler .. AllÍ es parlava de tot menys de música. Àdhuc cregl).Grern que to-· ta aquella ~ent," que de fet sortia d'un ambient ~~sical, hav~a sortit a prendro 1 alè per a ret ornar a delibE::racions estranye s a 1 'ar"ti n:usical~ Quina buidor i quina heterogeneitat d~ paraules ! I quin silenci ta~ sorollÓs d'allÒ que· desitgem sentir, d'aquelles opinions, d'aquelles crítiques - ·s i convenen-, que sorgeixen qu'-'n l'...::spectacle s'ho val i no aquesta ffien2. de miqueta de ::núsica servida en petites dosis ! Prengui's un concert de violí cada quinze diez i un concert de piano c~da mes, i força descans ! - tal~ent rec epta de metge~ Però anem. per pamso Una.de les preocupacions rr.àxir.!es del nostre Consell Directiu, reflexada a·una ~unera ben eloqüent pel nostre Presid..,nt t:.ll la. dqrrera '"Tunta General Ordinària, és 1 'incre:::1ent del no.....brc dt. socis, ~a si2. 3egui1.1t les fÓrmules d0l proselitisme pacitlnt, ja Per nov&s or:j,t:;nt.l=.l.cions i tíOd!llitats adreço..des a la ce.ptaciÓ -- . permo:;bunos la pqraula ~ de nous socis y la qual e osa fou acceptada v.nanir:9..th.::nt per l'asse~bl8a; identific~da plen~~ent ~1b l'~t sentit èel nostre Cons~;;lJ Dirdctiu.Hj_ ha u.és enc::1ra. Tamb0 els nostres dirigunts han ·escampat als qu·""'tre vonts - pregó intex-essantisAirl - els proj Jet es d'obres i acor~di ­ ciA.. .-nt acústi e de la nost:r·a Sala d J Conce.cts 1 una de les mill ors il. Ev.ropa - qui ho diria ? -- , aprofitant 1 'avinent E:: sa. del. 50è • .Aniversari da .La inaueur~-r:ió de 1 'esmentada SalE:. do Cor1Cèrts . una r:-.ica de tot això. Hom es pot arrioer a crbure · nts prep:>r-:.tius 1 'e.fer art:í.stic .....nirà J?Lr. c~ins que, salara; qu~ ~1 p l'U excúpciÓ pots r Scl~n illors aue vlS rPJ; - qu t poc no s'hi s és bé del que ens hi trobb r vntir- hi úlo i d nt~ - Ho~ ~s forjr il lu i I b&. Perlen- ne ue d-vcnt 'lnt ~lgun"' trob ns ... atnn - í33 llors conjunts instrw::J.entals 1 els millors solistes i els Dillors di-. rect ors "dGl · nón ::msical-.;-- que '!J:1ftçosar:1ent ~~n do v~'air a trencar aquest sil e nci angoixós de llargues tfatn-porades que no ens ~.:e.n dit res dc nou, o màxim molt póca cos~:-· .. N. . ·. iU tr:::u.'lent' si no ha. d, ésser així' no hi veie!n. tan .urge~t llecesè}-_ tat en J.~s obres que ~e ns anuncieno. 9 es qu~lixe. da les .incoE'loditats dèl 11 Po.lau 11 precisar.:..:ent quan aquest es il:Lc 0::1odi tat s van a¡>a rell9des ru.1b ·concerts i · audicions de, poca o gens irr..portànciao En faní ..lia - ·co!:l· ens hi haver.: trobat :noltes· vegç:tdes, :r.;.alauradamant ~ és quan se senten tots els sorolls ·i quan s 'hi;. {lOten tots ,els yents i c;s.nvis f dc tE.mperr;,turu. lf:s clar que, de tot aixo, no en te pas la culpa el '1Palau11, prÒpienent dit. Però el 11 Palau" és el quo s' e.oporta 1?- fMa,, Ob-servem, sinó·, . el següent diàleg: 11 On vas ? No ho sé . Volia .a.nar al ''Palau, però frnnce.went hi ha •.•. o. i el t~obo uolt ensopit (o 'ja ·1 rhe sen tid2. altres vegades, o no ew diu res:)". 11 J<ils concerts del Palau són una .1;;i:'ca 11 bir:ries 11 o 0 .Qui hi ha avui p.J.. Palau ?1. 11 Pxss •.. Pots co.:npte.r •.• 11 I' així .cuda die i ooltes vagades al dia? Do fet, però, el P8.lau ··· llegelxi's: l~adninistració o els directius - no té P~trn respoP-s~bilitat que vigil~r i controlar a qui lloguen la sale de concerts i saber·quin cairE- t~ 1 'espectacle que s 'hi vol repr8sentar, i prou .. Pot se! per aixÒ en 1~ sala de concerts del nostre "P2.lau de le. ~'IÏ'.Ísica C2tal211a 11 hi have:: notat tantes vegades un. silenci l'eloqüència del qual ens ha fet penser ser i OS!'1.ment en aquest probleZ!e. La gent - parlen. sempre ·en termes goneriüs. - I, sense anar gúire llu~y, pot~er · en · trobaríeo avie.t la solució. Dintre casa nostn:t i ~eirebé ens atrevi!!l a dir que entre la no8tra gent, que ens esrtina de .debo i ·que tantes .vegades ha donat proves pa3.;;ables do seny i 'de" e ri t·eri ·just i ordenador en afers que el requeríeu, podem d.:Lr q,ue ~:enio la clau d' aix_Ò a què ens r"'ferio. I entenem que aquest ['f&r; req~eteix· tot Gl. seny i tot el bon criteri.· 'V~jAO ·s~ ·sabren explicar-nos. En .priner lloc fixem l~atanció en ·;spec.te legal que deu enparar-~os abo.ns de parlar do· ,J.es solucions ~u" So ns acudeixèn: · ·: l . . !J '<;rtic1;_~ prir:é:r dels Estatuts de 1 ' 11 0rfeÓ Català", (}.iu te;tual- r::.ent: 11L 'tOrfeo Cat ala", fundat el dia 15 de, sete~bre del 1891, es una Associació que té'pèr objecte la 5Útua instrucció artística dels sous .socis i el fo.went i emütinênt de l'art w.usic:--1 català., 11 LJart±sie priner, ·apartat quart, del Reglament gene;al "Jiu: de concerts pÚblics o exclusivm1~nt dedicats als séus so_cis, en el loc:..ü socis.l o en elt-::"e edifici adient, ·podent crear els nou org:"'ni~ll.. C..S quG cregui necessaris per a 1 'esméntat fi. 11 • ~organit~qcio I encara, en i"úl tim paràgraf .de 1 'es~ entat article primer, apnrtat onz~ , hi llegin: , · . · - " I quF!.lst. vol altre .!!li t ja que · direct .?,.raent o indirect ~ent pugui o.fnvorir 1 'Associ!Jció o ajudar- la · a aconseguir els seus fins o ;t . Doncs, bé. Si 1 ' 11 0rfcó Ca.tBlà" com u persone, jurÍdica, pot organrt~ar. concerts creant per això els orgE::t.Jlisoes necessaris (Pa.tronc~ts, 'Corn1SS1ons, etc.) per arribar a encarrilar deguder:8nt aquesta fin ... litet a _ qu~ ens ve~im reftlrint ~o~ del J?Í'ir?~.:;r r.10rnent, d'un rlill.orement s.rtistJ..C ~ sel.;.Ct~u en les 2.UdlCJ..Ons publ1ques que es puguin celebrv.r a or e nostra, al nostre "Polau 1' , ¿ per què no ho fc ? Es in iscutible que, amb l'experiència la relació~ l'amor - ix' rincipal~vnt - d'howes capaços que avui ten~ entr~ noseitres, no ser1 o 1• e.co··.:.~~eg:J.:.r·-ho,, .H~ s innsgahJ.~,• t~r:ibe? que aqv.esta. org¿;o.n1,.zac:to è.e concerts - de bons conoerts 5 s 0:nt~&~ - r;eria. ·m. siste...~o. ofic<:~ç de capto.ció de ::1.ous asscc:i3ts que nodrien gaud.:.1. . , a ::lvS~ clels ave.nto:cgvS que ja. S, Oòtep_.-;¡n 61 l...::S audicioils de 1". 11 0rfr:: :·> C'"'t".l8.1:. É.'3 quasi 1.nqüestíons.ble - per P.c:J.bf_r - que 1 'organitzaciÓ úels asmentats concerts - se.npre co:;::p+ ant e.r1b elo elenents de r8lleu mus:·· c3l~ ai.tr8-':l.Gllt no V8.l , la penP. 8.!!20J.nar~~s rhi i podem seg,uir CO:! fins 8.t'2.es\ïi:!2Ul:lri8 la cor:lpetencia dels ultr~;s or.gan.itzadors que avv.i - sa.lve.nt 81gunes ex?epcions, repeti!!l ·- en,ten~'rl prou en o.nar fênt.la vjv.-v:Lu, do~­ xant adorall.r cadq dia una ~ ic a oes 1 0~pe:r·i t r:msical de Borcelm!a que ser:1bla tal1ent qu& ja no existeixj. però que - no ho dubt ou, e on no ho · : d_ubt,e!n ·- hi és :t . bdn. despert 1 quan 1a c.osa "'ïal la pt::na. h ~ t e~--~a.r' ' f' r ' ., .~n g~:i.re d1.~.,.~:t.~... $' I bé: tot aixÓ no ha èSt~t res nés qu~ · allÒ que vmn. sentir a tra· vés de la mu:calla sj_lencicsa d'un diUl.:lenge no .ga~re llunyà, ·quan tot V':}~ nin~ _pel ca:rrer d' Ar:looou Vives i fitant · elr:: ulls en 1 . . · foscor dols nos-~ tras vitrollS 1 ens vara decidir a entrar el 11 P2~au" silenciós, I: en el momeht d'entrar a lc. penombra de la salo. de concerts~ VeLl sentir les C'J.l p'J.nes de la ve:fnf! pa.rr?quia i . ~l siler:J.c:.i. ens parlà e.::-~b tante. eloqü'ència-; u.do:na'\lq11e ens ve.m preguntar : "Per que tants na.:J.. de caps ? ¿ Que no qu.o ja no se sent res al nostre :1Pc>.lc.u" ": I encP.ra el volen e.J:llar més., •• No ho entene:J. ~ ~o. us JOA~I UAPDEVIL~. I NOGu"'];S · ELS NOSTRES MESTRES -----·-------------------------------- (e ont illUaci ó) El Mestre Pujol no ~~via arribat encara, però quan el vèi~m.vanir :pel passqtge d'Ortigosa (vi via al carrer de Ludovico Pi o i vania J]Gl car rer dè Tr¡ll'al:gar) a.m.b el seu pas ll:.:.rg i. fent giral:vol tnr el bast o, al ..~ns¡l'anàvem e sRludP.r, ens posàvem e.l.seu coste.t i junts ent:rà1te:n a 1.. 'OrfeÓ o En tropell i IilOVent un gran xivarri anilver:¡ a la s ala q 'aGsaigf-1, suats i vermells per 1 !'exercici fet dure,nt el joc .. Cor.1 que el c'J.rrer no esii.av<.' asf~ltat 'ni empedrB:t, si he.via plogut, el fcng se' ns .en&Etnxo.va ·11 culçat i Binó la pols ens emblanquinava peus i ca..a1es, i en entrar. deixa-· ve~ rrrstre de·fang o pols e l'enrajolat amb gran disgust del Sr. R~era i ddl simpàtic ;¡?ere ("aquell vellet que molts recordoreu), que veie_¡ com s'embrutava. el que era net co;J. une plate. .. He dit que el !~estre Pú.jol ve nia fc.;nt ~irqv.oltar el seu. b-;.stó (el va deix!:>..l' en elf? d?.rr€:rs anys d~ le. s&v~ vida) ·co:o :::::rolts senyors del seu te.2ps En t~:;;nül una gran col".lecció i de tn11t ~n t cmt n'adquiria un Q.e nou. Recordo qu ... una ve5ada en portava un de molt original .. Tót al llarg de la canya hi havia grcv"'.Jie~ unes ra-· r~s figures que feien nnes ce.res molt estraeyes. Se..,blPva un dibuix ~:po­ n s. Jo l i vaig pra 6~ntar: - Sr. Pujol ¿ què són aqu~stes c~res t~n rure:.s '? - Ell v·~ contestar-:::1e amb una mitja rialla: - :J.ón les gs.nyotes que fus ~u qur-m cqntGso -· En efecte 1 jo on f&ia, sobretot quan la cosa no un]:. va be. 'o El MestrE:: ·Pujol tenia un gos llop, que era una b~stia J:tol t fid\:.:1 i q'i~ G;Sti::re.va r.1olt l~o.m.o< Nosaltres mr:.i no l,'haví'em vis"G, perquè .Jl.ai no l h v:.~ portat c. 1• OrfeÓ; pe:;.""'Ò coneixien:. 1~:. seva ex:í;stència, çar ens en n Vi e parl '1t "'.) é;,Unes vegades. Un _:Jigdia ~ a l 'horr d ·assai g , vei¿rem qu.e el •1bstra venia coixejant~ Nosql t1""'eS, en v~l,lr.e ' 1 can:.inar ~b dificul at, suspe!lf)ubr& els nostres . .; ocs i rodejrur~ - lo vol:Í.~,;IJ escatir la causa ' d·~G,uell coi'Xt:l:r:"fl· -·Sr . P.v.jol, l i prt;J untàrt?::. ing.ui~;;ts, ¿ qu~ li h9. ha oss~gat, ~o~s, i ~ sc~t ? ¿ Co~ és que va coix ? -És qu -1 ~os s ocr cou h;: vio. n E-1 tinc .t~pa, apFi, ,.., "'ssq;ar ! - D ... ... p:r· s, v u c~ti 9 1 d'un~ d i aor gos El . r explic vr ho ix t .. 't; bll pr .. n trcmy .... ' r bed. rd(. er:.."' s va, L n l!:l vcg'-"'~a vigl V" ci - 135 · entrar .. La n:'..t anterior·(.en to~ar de i'~ó~ el Ii!9Stre Pujol ent:rà e.1. seu ,.pis e l ée fosque s i ~ense. aó.onar.···Se ·n ve. t:re p it jtr al g <";S que do:;..... Giao Aquest, 8n d eÏen~a_pròpia,_ ~ê ~oss $g a:r l a c:~a qu& tenia al ò~munt, El Mestra va crJ.dar el g.os pel sèu noo - em s o•.•bl a que ~s deia Tu::'c que en sentir 1 ,.,_ veu el e 1' f'..:LtO va tr.eur6 tot seguit l'-es dents d'on ~-es havia clavqdes, i 1 aleshores, no·en vol 0 u eu oés dG grinyols ¡La pOD:a bèsti"'t us dolie. del r::.al que ·in.voluntàri ~~:ïe nt hevi Z! fetQ Cou que" les con se~üènci~s hauriGn pogut ésser greus, tot i pa~s~~t un gran dis~st, se 1 va treure de casao SortosPr!l.ent ~ en pocs d1.es ·va estar guar:J.t; va poder CP..ffiinar con sew.pr.e a::..b el seu pas IJ.e. rg 'i seguit f més aviat de pressa que lentamento El MGstre Pujol' era home que posseïa una cultura r.::.ol t extensa<) Tots els coneixe~1ents oue tonia.. els havio adquirit pel seu propi esforç" Ell us p~>rJ.ovo de ~ualsavol terrw.~ j·o. fos d ··art, de ciència, de litere.tura, àdhuc de poll tic a int ernac ionnl, ~~b nn11 profunda aut oritut o Això vol dir· que hnvi~ llegit moltissin i que de llibres ~ai .no en t~nia prou; er'"'.. un esperit inquiet i àvid de; saber cos e s., Només c"".ldria veure la seva biblioteca per a far-se carrec dol q_uc us ac~b.o ò.e dir., Recordo. qu.., n.és d'una vegada, en acabar 'llgun ofici que havie::: centat 8. Nostra Dona de la Mercè, sortíen plegats .. A ni ::-.'agradava :10lt la co:::1panyia de~s Mestresa El Mestre Millet i ell e~aven junts en ac abar les f1L~cions de capella i ~o se~pre que podia nJh1. ajuntava i fèieu el ca~í conversen~, fins a 1 OrfeÓo Co~ us èeia sortíeu junts el ~cetr8 Pujol i jo, J. ens dirigÍen cap al Dt:>rC!.':It dels llibreters de Santa MÒnica. illgu.ns del lli breters ja el coneixien i el cridaven tot oferint-li quelco~ que li pogués interess~ro Ens atur8ve~ a totes les paredeso Ell mlrava els llibres que estaven arrenglerats en ··els prestatges o apilats da:::mnt les posts i no li costava gaire de trobar ·el que :voliao J..gafava ol volu.o, l'obria, el fullejava, si· no li interessava el tornava al seu lloc i passàveD a la paradA. del costat.; repetia la i:lateixa operació , i aixÍ en tot es .. Rar era el dia que no e ompr eva algun llibre 9 i se 1 'enduia content, cor:1 un infant anb una j oguinao Llegia sempre que tenia una e.ê_ tona J.l1.ure, i a les hores de nenjar, tot dinant o bé tot sopant, s'ess_g .bentav'l. del qúe duia el diario I així va anar adquirint el gran ba&atge dE:: coneixer::ents que posseia, Dercès al seu gran poder d' assimilacio· i a lR Svvn enorne capocitat de treball. · . . _No pe.rava mqi; ell era 1 'ordenador de gairebé tote-s les activi tats de 1 ' 11 0rfeÓ Català 11 • Ira pri.J::era. vegada que li vaig notar aquesta quali tnt, fou P~b m0tiu de la pri~era excursiÓ Rrtística que .jo-vaig fer ~b la nostr? Entitat~ Tots els oue sou del ~eu te~us, la recordexeu; er~ • per la segona Pasqua del 190g. El diumcrige anàrê~ a Vich i el dilluns a Igutüada .. Ell donava les instr.;.ccions ~s cantaires? repurtia els tiquets, és q dir, estava per 8. tot, tenic. cur!-1. fins dels més íntim.s:è!ètalls .. Col.:labor21or seu~ i pe:r cort eficacíssim, era el Sr. To:m?.s ~gi­ llet, tresoròr gaireb~ perpetu de l'OrfeÓo, . A Vichy cantarem, ;.. ' al natí, durant la" Missa, que crec· rec ordx:- qu es cel~brà a l'església de la·Pietat i,,n la terdn 9 donéxew un concert a 1 '~mtic TeA.tre Principal. Encara tinc vivent l·a· remembre.nça d' aquvl~ . concert, que '':l.cabà a;~b una delirant ovació acor::1p2nyada de crits entusl·e rt:es de l.e. 1::ultitud .. El Mest-re Millet·. va hav.er cle sortir no sé pas qunntes v gades a reb;r-e les m.e.nife~taol,_ons d'aquell pÚblic tan ·Çirborat; u~ d. ls espect çl.ors, no sabent que fer -per t f:ll el e de::mostrar el seu entu "'l 1.:1,. ll.E::llÇ' el b'"'rret a 1 '~sèenari des del lloc que ocupava. (nu sé &i ..:¡,u ..11 fJÍ! pàti.c espectador era un aficionat a les curses de braus). Arribàr. a Bercelona, no pas massa d'hora i l'ende~à tornàre l t en i f~reE via C"'P a Iguslada. No hi havia encara la ll.ni artorell ce.nvi8roT de tren .. Aquell cçrrrile;t. de via. estr- ,, -.ta coo uua b"'rca, ens portà. n. lP~ ciutat del Noia, on pr 1 s fustes co-'i.e.... Or"'ti ves d6l Cclltenari dé la Guerra d - 'i35 ..,. • e +, . Independvnciao nn~aren una peça ~l~legorica, que el ~es~re Sedurn~ hQ via e om.post a 1 'çfecte, dedicada a e xaltar els 11erois del Bruc ho El Mestre Cel~stí Sadurni era, en aquell ter.. ps, el dir e et or do la Banrl2. Muni cipal de Br re elena~ ErP e.:..üc dels !:estres MilJ.et i Pujol i q .elJ. s ' ~n­ carregè la co... posiciÓ e.s~entada, que vingué 8. esool te.r en un deltï darrers a~ssaigs de conjunt i des'p rés la dirigÍ a 1 'acte e omr;:;.e~oratiu qu& tinf,UG lloc a Igualada, cantada per 1 'OrfeÓ Català.", ru:ib aco.:-.panya:I~t.mt d'una ba.ndr.J. que no recordo pas quino. erao .il. la tarda, fixuu--vos -·hi bÓ, donqreo dos concerts , un a l'Ateneu I5unJadÍ i l'altre al Ca~ino i tornhreu a Bnrcelona aob els nateixos ~itj~ns de transpor~ q~e a l ' an~da . Recordo qu0 el tren anava atapeit i alguns nois no teniem seient ( entre ells jo) i e oro que éreo pet its, les cantaires grans i casades. ens f e ren seure a llur falda co:::1 s i f óssin f illets seus. ru::b tot, el tren brandava r::t.~S quE:: al oatí i seo't)lava un vaixell en d i a de tellpOrPl .. Aquest vsivé n.oti và que algun vailet es maregés i taquC:s , de l a manera que pvdeu suposar, el v8stit d'al guns vi atgers cantairt;s. Con he dit, organitza·dor i guia d'aquasta excursió i de totes les que l'OrfeÓ efectuava, e ra el Mes~re Pujol. Com que era aquesta la prli1era excursiÓ qua jo feia he volgut uetallar-~ a un xic, per la iopressiÓ i 01 gaudi que vaig ~xperimentar-hi. Ja :::1 ho perdone.reuo ,. 't" as- No hem s~ estar de explicar-vos un fet esdevingut dur2~t la nostra anada a Valbncia l ' any 1909~ i que demostra aquèlla qualitat d'estar en tot i ¡;or tot ~r;reu, que tenie. e-l plore.t Mestre Pujol. J O~N T O:rf.~S (So&,uirà) 1 SESSIONS CULTURALS DE "J0VEN:ÍVOLA ' ======================-=========== EMILI VENDRELL a :s ~~ L' ontusias~e que he~ posat en la cel~braciÓ d'unés.Sessions Culturals or gnni t zades per la nostra public?ció 9 qu e forr:.en part d'un pr~ jecte d'altres actes a realitzar pe~ tal que, tot delectant els nostr6~ companys orf eonistes, contribueixin a ~1pliar llurs coneixcne nts genA- · rals, e; S ve i~ e oronat per -1 'èxit cés falaguGr, no solament per la vfu."l9. de la persona a ~ui fou confi~da l a primera de l es dites Sessions, sinó, també, pel nombros i escollit auditori que la nit del diuoenge, í9 del pas:J~t febrer, omplenà to.talmènt la Snla "LluÍs Millet", on tingu.S efeQ · te 1 es~entat acte.. ObrÍ la Sessió Jordi Salvat, que aob escDients paraules, sint&titza la idea i l a finalitat d'a~uests n ostres projectes: aplegar al o~s sovint possible la nostra fam1lia orfconica i conviure nés frater~r~ment ln vida de 1 '"OrfeÓ Ce..talà". I digué com, per ésser dedicadbs les Sessions Culturp.ls especialr:lent als orfo.:;onistes, hom volgué que justf'.ment les iniciés un destacat orfeonista, el nostre Emili Vendrell, q,ue acceptà l' . ..:nc3rrec a.w.b la seva peculiar gentilosa i amb el seu gren arr.or a la nostrti InstituciÓ i a tots els S8US components. , I heus aquí com, per r.1itjà d'una "Conversa" glossant el tríptic "LA CANÇÓ CATALANA, LA CANÇÓ CLÀSSICA I LA SEVA INTERPRETACIÓ;', Emili V~n rell, abrandat,,a més~ pel lloc on es tTooava i ~el pÚblit que 1 ~scoltava, enleira al su..Til...rnum el to d~:: la vetll"'da ~ enconana a tots ~ls oients un sa~itós alè de goig i d'~nci , abocant-los tot allcr qu el s~u .sf( r~!: Rel.... ct.-. estot;::- :'313 bo, d 'int .l .. ligGnt i d 'artistn. admi- r"lble. Concoptos justos i asseny~ts de llurs int~rpr ts; ~log~ d&l poblu qu d" ' s çr les CMÇ ic n ble i c·m ,,., ... '.)1 ~ - - i encert:J.des pinzellade~ ?rÍtigp'-es o anccd..òtiques de poetes .~ ela 1.'1Úsics. -particularment d€ls que flgurSVen en el pr~gruoa dè.la Sesslo~ tot fou exposg,t :per Vendrell :::Jrb una èlfaretut i una: gracia ~ncisadc::.·es, perscneJ. • .· Per si la seva 11 ConvdrS:)..U nc fos -prou· atraient, ::;ostrà el seu art com a cnntant, que tan .famós ha fet el seu no~ arreu, int?rpret·cnt diss~;.t cooposlcio4s escollides, algunes de les ~uals , no per reitera4awent s~n­ tides, cOLl per exer:.ple , la :popular 11 Canço de Naclal", d 'lUi Ó: i "Cançó de taverna", el' Ap el, ¡es Mestres, deixarén óe _produir vi víssio efecte. i fins noves er:1oèions. Els ·q ui les sent·:h·en, clificilm.ent oblido.rei.J l es tendrívoles me1odi.Js i la fP.isÓ e o~ foren cant a des per Vendrell, de "Raims i . espigues" i 11 S osp::i-rs 11 , ll <Jtrcs c1e Mn. Verdsguer ::. !üÚsic a dels Mestres 1 A. Nicolau i Ll. l\ti:i.llet 1 r espeêtivamont. T'aixÍ totes les altres co•.. pòsicions quo el nostre benvolgut Vendrell ofrenà als seus e or.;tpanys MestrE:>s i orfeonistes i . r estant pÚblic que l'e.scoltA.va atenta.:::1ènt i guG l'aplaudÍ ~b ent~~ iasne i afecte tota la vetlla, fins al punt d'afegir al llarg recitul, "Minuet 11 , . d' Apel.les Mestres, i ''La g inestan, del Mestre Pujol. · Fou, clones, une.' vetllada w'e~ orable i un ben feliç co.:Jençf!l.'l.ent de l 'e3 Soss:io~s Cul turels tle íiJOVEN1VOLA 11 , P .. Co SECCIÓ FILOLOGICA ----------------- Converses i barbarisnes \. ' cxpliqgeu de n.ou ? - · "''\ '<lcll4.e tal, Tonet ? Qtie - .D oncs,f.liri; que vaig a una "panye ri a 11 , a comprar-I:J.e un :rcort~!i per a un 11 traj o 11 • ¿ Oi que ho dic bé., això de · 11 traj o" ? Ho diuen així. mo1·~s catale.ns, - MqJ. dit. És un~ traducció Datussera de "traje 1 '~ Cal dir un ~it. Qu.nnt a "corte'', si us referiu a determinats oetres de roba per a un vestit, un abric, etcètera, con que no té una traducciÓ litBral cc.1.stellà, heu d'expressar-ho d'altra ,.Llanera, o sigui, +..:.u.:r..;:e:.::s~~~ vuit ant a (o els que calguin) de roba. :· Una iACdista de "corte i c onfección" és una wodista. de tall i confecció~ P.orquè un vestit és.ben e mal ~ alla~, però l'op eracio que hom fa es tallar-lo o confeccionar-lo a la Qida. - I de la l.pnnyeria 11 i apa...nyo:1 ¿ q.uè :tw 'n d iu, vostè ? - Us c opiaré le. següsnt explic?cio del ll'ib.ce "Els barbaris!!'les", de Eernnt Montsià: · 11 No hi hauria res a dir s obrè mot-s co:n "pr·.nyeria" i "·panyer" si vinguessin de nanv (:QaJ].Y ~e la porta); però el 1!13.1 é·s que vénen de ' pany c~s~ellanis~e evident i inacceptable. L'arr ela~ent d~aques~ mot i leS d1f~c~ltats per a desarrelar-lo provenen .en gran part de la huoilit~ en que ha caigut, a la ::-;:aj or part de Catalunya, la p?-raula dr@e Cal recordar q~~ no ~o~s hi ha g¡~?ts, drapet~, draps de cuina i al~r~s draps servlls, Slno que tacbe hl ha draps de seda i or. No cal d1r qut: hi. ha tar:tbé <tli'ap de lle.na i que els fanosos "panyes" de Terrt>ssa i S b~d~l~ h~n ~ esser. ano;ne¡1ats draps de T&rrassa i Sabadell, sense que al~O ~ndlqUl cap _nlnva ê~ la_q.ualitat d~ la oercaderia~ De§~~ pod;m aer1 vf-'r drRperl~!.. fabrlcac1o o comerç de draps i dr8per, .. fo.brican . . de ~reps 7 wol t d1r erent, per tant~ c1 e drap ai~ Parl·ant d una de g nt, . no se u~ esc8.pi d~ ~ir 11 conec eJ: panyo". Millor seria . con~c l b st1ar. És cart que alXO potser seria tingut per insult~nt· l v rs p drl ~dir cont-e l ' estofa.," - H tr b oolt ben raonat . - D nos j ho s·b u, Tont:t: àneu a 1.1.r1a draperia, o bé un cor.1erç de dr ~ e r -vo.s uns .::.utr.as de r ba p~r a un vesttt., t t s<?gni t . "\ \ J Ï - í38 Escolti, enco.ra. Aquent2.. nit hé On ? t ...e ~o~rd::::t. - A 11. f:Uerra. He tingut una np~sad.illa" çue ja hi tórnave!!l ~ ser . ~ . .. Voleu dir un f!..?l?_2!!, o Sif,-ui v.n son trasbalsu.t 9 intranquil, E'_...:m.:oixós o ,ll_'lqr_óso •. Du:tant un te::ps hon,h::::via ~ubstituíf "pesadiira;r per--rrpeaom·brerr-, pere aquest darrer :::ot es tn::1bc un casteJ.:lruüs:·.e deri v:¡t de s:pe. sadurr!b reil o En -resuh!; :'pes':l.dillo." ha d ' ésst:Jr pal-~..9_3}, i "pcsadur;;bre " ós .12enant.ot, , pon"t. En prenc nota, i el dclixo perque:.. veig qU\::1 VG la Il?Vt:. .~il~a;; ..Grisel da. - - Hola, Grisoldeta ! ¿ D ' on surts tan· .eixerida ? Vinc a fer - li una pregunta: ¿ Cor1 he::t do tro.duir al català. h .:s expr es sions, tan e orrentment usadGs 9 11 nc.da m.~nos " , 11 de sd e lu.igo" i rr s i n em . bargo" ? T 1 ho explicaré a~b tota aQplitud en la prÒxi~a lliçó , s i D&u volo Ho 1 No hi ha uret ! ¿ Qu~ hns dit, ara, Grisêlda ? Has de substituir- ho per Np s ' hi VP~ l Doncs, .r~ s 'hi v2..l ! I espero i~Lpllcientrnent 13. prÒxi.-r.:1a l ii ço .. , '\ RACO DEL POETA IIJEDI T --------------------- -- ----------~-------- AcolJ.ínt - :.nEJ al t r a v egada a J.es b e nèvoJ es i hospit a l àri e s pàgine s de JOVENÍVOLA Gt:l plau de pr esentl=l.r a l s l e ct or s d ' aq u esta s i mpàtica r di delivista un~?~: r:1ostra. de l nu::J.en poètj e el 'una de l es n ostre s oés. fines . cades - per bé que i nc onegu des - poetes~cs ~ · Jove encara - va c omplir el e quin ze anys uera Guerra Eurooea - poden espér ar ~ol t de la ;._qdèsti a , però , Ós t anta , que ¡;, ' ha c ostnt nol t tori tzq~ i.Ó por a don ar a llun u na de l es seves .t. arr;a.1·. VvQ·1ltces jut;jar eu .s i val l a pena. V A ·e un els . inici s d e la priseva insp ireci6 . La seva de poder a rrènc a r-li l'aupoesi es . L'he tr ïada a PRH'!ET I L • L i1. C I Ó ~======= ~ ===== ======= Si el d i c o n o •.el dic el Beu n o~ dc p ~l a ...• Si el d ic o no el d ic . . . P e r què n o el d iri a ? No é s n om b or,1ic Ni s on ~ a leg rio. , me s té p er a 1:ri. tot a. 1 'harmonia pe rquè quan l ' aoat mon nom 'pronuncia hi sPp don~r un to ·de dolça .musica. Si &1 dic e no el dic E-l meu nOL. J:e pila. • • • Si el dic on el frio •. E~ d i c Gurr-ersinda ~ ~ Gt·Tr~R vI ID.ti I 1 'I REMOLINS -· '139 :~ 'ESPUR~!i=f . AT bMI QUE~ · =====~:~=========~ TOT UN CAS. (" • . .. ~n.: ! .. 1 En'un dèls· darrers assaig·s ·de conjunt comptàren els gops ~e batuta qut: li calgué donar al nostre Dir~ctor, a 1':1 llauna de 1 har.o.oDium, a:Ib els corresponents Prou 1, C2ll\;:lu ! , p~r . aconseguir .silenci i poder ccm.enç'ar l ' assaig. ,_ · ·· ' ·· · :r q'tü=mt·!? copets COL1ptareu ? Vint-i--set ! CONTINUA' EL CAS. - .Això nom.és per a conençar. I duro.nt l·'assnig ? - Imp?ssiblt: de treure el compteo· pENSE DISTINCIONSo D8uen éss0r elles les ••••• No; tacbé s6n ells els •.•• EL REMEI - I no hi ha cap antibiÒtic contra·el microbi de la xerraweca inÚtil? - Hom intenta dbscobrir la "xerro¡¡¡icina" per a CC.:.!l.batre el mal sonsG perjudicar el nalalt~ - Perjudicar el xerraire ? - És clar l Que no recordeu aJ.lÒ de: '' Si no xe:r.ro, rebento" ? .. -------- ~'HAVER-HI PENSAT •••• -L'altra nit el Mestre no en podia sortir, d'una "corda" de contralts: C~nteu baix J, Ce~teu baix 1 - anava repetint. Tot d'un pl..:gat, ordena: Al subterrani I I què ? . · , ~ QUe encara baixPren més avall. N~ haur.ia estat millor far-les pujar a dalt dol terr~t ? • NOUS PLANÇONS ·-------- - H~veu observat que darrerament han ingress~t al Chor algunes damates jOV~;;S ? r Sí. I t~bé alguns "damets " jovencells. '""'No hi hnuran "conseqüències" agradoses, de"'les quals tants antecedt!ntrr -té el nostre Orfeó ? · - Ah ! Això els qui hàn de. pre@nta.r-h\J ·són ells . Ï l€S qUE:J han dé COnte-star 11 sÍ 11 ' O 11 fl0 11 , sÓn elles . . . ... --------XELEPATIA ? ~ creia qu ••• ? aquesto setr·nP. hi h~uria hagut assaig cada di~. - I n'hi ha h gut cada dia ! ---------- que -· ·¡ .: (' - CANVI DE TEMA : LA PRD~ERA SESSIÚ. M'he convençut que els de "JOVENÍVOLA 1' real'..Gnt són de la prin~ra. . vol'3.d"'. ., . . En què ho h8.ve'q conGgut ? Curem ! Que se'ls ocorregué inaugurar les SessionG Culturals, deJicad8S als nostres cP.ntaires 9 quan l'hivern erc. müs ·dur i els ass·:ligf? sovint egaven. I ~' PERb ••• - Però, hi assi'i3tiren t.ots els choristes ? - T·.mt con: tots •.• Tres nits d 'àssrigs, la SJssió i el termò:1.etre ·vorejant els O graus, eren quatre n~ts seguides dè fresca~ ¿ No us serr-bl"' una :oieu fort per a la nostre gent, malgrat el seu'" prove.t heroisoe ? --------- AIXÍ I TOT. -· No obstant això, la vetll2da fou un èxit. i en. VenI mer.:or8.ble ! La Sala 11 Lluís Mill et 11 e O!.... plet ':lClent plena, , ma1 un que mes drell, senpre interessant 1 s&~prc jove , os mostrà litarat exquisit i .un ,artista gairebé excels . . . ... . FINAL., - Doncs, el pÚblic sortí satisfet ? I abrandat ~ Fins al punt de no refredar-1 o ni els borrallons de neu quo ·1 'esperaven a la sortide. et=~========= M. P • .. N OT I C I A R I • . ------------------- Sembla que la qüestió del funar ha desvetllat cert interès entre üls nostrés col.labQradors, car portem ja rebuts dos cawentaris sobre aquest t~~a. C~w sigui que en el pròxin número pensec dedic2r un espai al "candent problel!la", convidem tots els que tinguin quelcon a dir, sigui en pro o vn contra del fuw de les cigarretes, que ho envi1n per tot el din quetre d'abril, per tal d'incloure-ho en aquesta secciÓ~ ------------JG. fa r:J.Olt de temps que es parlr3vo. de la neccssi tat d'adquirir un piano nou per "' la sale de concerts. La nostra Junta Directiv~, coriscieir.. coc el prir.ter d'aquesta necessitat, no ha regateje.t esforços de cup nena nerquè arribessin a bon fi les gestions iniclPdes, i avui us poUem fionn.r la grate nova que ja' he. arribat a :Burculona, adquirit per 1 'Orfeó, un mngnÍfic piano gran cua Grotricm-Stenweg que actual:nE.nt esta exposat a. lq, Sela Angelus, de la Vi9. Kugusta: LSi Casa const~uctora enviarà expresSRk nt el seu Dir8ctor, per assistir a la SbSSio inau5~ral que no on co-r:~ Li t.ni 1.·u un esdeveniment en l n r-tr~ '=' hi Ant. musi CEÜ" dl 1--f:e ----- ------- - 1L1i .. Ens dol h8.ver de conunic·ar-vos el t~,o.spè.s de .AI:::ria A. Bigus i Pla, gerr ana dc l'antic cantc.iru En!lenegild Bigas . .. ~compenye::-, el bon r.rnic en ~1 seu dolor, i pregue:<ti per l ' etEn·n :-opòs d<J l~ seva .astimada gur:-:1ann~ ------------Una ultr~ trista nova hR sotrnguejat també 01 nostre qor. El fill de Mr. Gustave J3rt;;t, P~ul, ac2bP dc r;Jorir sobtr.dm:tent a París. Recorde encara l'home joviC!l, senzill i "gentl¡;;;ncn11 en tota l'LxtensiÓ d:ü m 1j¡, VGri tabl~ mestre òn 1 'art pi et Òric 1 qu -:m ac Ol!lpr.myn el s~,u pE'rt;; en el darrer ass":.ig dc lo. ::centata númaro 4 de Bach" i 11 Novena Simfonia", d.e Beethoven~ Rec ordP..va nol t ba 1 'O.cfeÓ c::::n les nostres audicions a Paris i n'cst nvr. ml;:¡r a.volll:'t . Ens estiJ:uava amb t oi. n la sine er i tnt i vehenència d 01 Svu e or nc olt: i generós, i s ab tam que nL.lb el sou caràc·t er eLprc:3nedor havj_o. ac'"'rone.t bells proj.actes pel nostre 11 0rfeÓ Catnlà 11 • Quan nonys ningú no s 'ho. esporr.:.va, la ::nort i!:.placable segava la seva vida, tan plen·~ de belles realitats i de la quo.l hom (.;'n.cara tant esperava. França. he. per<lut ..amb ell un a::::-tista preclg,r. N'oo,:ü tres a m8s, hen perdut un grc.n àn.ic. Prt:.!gU(.<ID 2.1 Senyor perquè concedint-li un sent i etBrn repòs, onpli de fermes'"' ol cor dels ssus vcnerc.blt:3s p2.r es, esposa i fills, a fi quE: soportin a:1b cristiana resignaciÓ la pLn:L que els afligc:.ix. Nose.ltres, de tot c.òr, els oferi::r el nostre aio:=:cte i 18. nostra conpanyia. El pressupost fa:::-.ili~r del c~nt'lire i col .. laborador de "JovvnÍvcla", J ose11 ~~nrie.. Garcia. 1. Est ragués, s 'ha vist gr.,vat arab les despeses qu8 d'ar"' e-nd2V.?.nt li proporcionarà un nou fill. Enhorabona I -------------F~liciteJ::J. el nostre anic Gaiet-P. Renou, per le SBV8 participació \Jn el dnrr·t::r Festivnl rii0zart de 1 'Orqu0stra Municipal, cantant con u solist~~ lo. pnrt de tenor da 1 'OrPtori 11 Dnvic.l Psnitent 11 • Unim els nos1ires aplauqil~er;ts. els que li . tributava, com tem bé als al tres artist0s, ol · no.... bros publ1.c que ompl2o. la saln • .' El jove e oopo.ny cantaire, Adrià Passaroll, seobla que ha sentit la nost ~-lgia:·'d 'anar a. consUYJir unes saques de cigrons i "xuscos 11 a la lll.ilÍcio., i par~irà m.olt avint cap a un dels 11 hotels 11 -3Specüüitznts dn aquests nenus. No eP~ dir co~ li desitgem ~u8 pugui trobar ben aviat un, "undoll " que li, faci gra"ta i tranquil.la 1 est9.da. I no c..,J. dir, téL.., b e, e o.... , espere.r:1, d ell alg.J.n article per a. 11 J oven1. vola" , ar8. que les du~;;;s bor . . . s d " ii~1ng2nr•ria" li deixc:r·un teiJps per a reflexionar. i~b motiu de la ~éstivitat de Sant Josep, feliciten sinceranant sense esperit lucr·atiu da co..p meno., en priner lloc el nostra sub - d1 r ctor J sep ·-Jordi I10~l8res, i després, tots ols Joseps i Josepos , ~';e , i PeJ?uS , Par i. s i Pe:::'ct .... co ¿ ::>epttnf:l :i 'Perd t P.FI de la gran faml.lia <.49 ... O:t·.f ') C· +Q l 6.. i --- oOo---