Fem fum? (entrevista sobre fumar a diversos cantaires a Emili Vendrell, Gaietà Renom ) per G. A. Serra L’eloqüència d’uns fets per Jaume Marill Forns La nostra tradició J. J. Llongueras Una commemoració de sant Jordi a Madrid per M. Piguillem Estramps a nostra dona de Montserrat per Antoni Sàbat Els nostres mestres. Records d’infantesa (continuació) per Joan Tomàs Dedicat a Francesc Pujol Els nostres concerts Lletres dels nostres bisbes Secció Filològica . Converses i barbarismes. P(iguillem) Espurnes atòmiques. M. P.
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
_, 142 ... JOVENt VOLA ------------------- Abril 1.956 Abril com a representació Íntima, 'è vocadora; com a símbol univorcal . antre els nostres lÍmits, fet ressò en la prE1sent publicacié - reprosen tat pels dos patrons de Catalunya - per .tal d elevar un nivell do contin· gència q_uotidina 1 de se>rtir per uns breus espais - no pe-r això la. menyspreem - de la senzilla reproducció, planera i tal com és, de ia tasca habitual, present o passada. Es aquest el significat i pretext de l'acollida a les nostres pàgines de dues commemoracio~: Sant Jordi i la Verge de Montserrat. En publicar-les ens ha il.lusionat donar una visió nova- concreta da en un record i uns esbossos -~ a 1 'ombra de les du.es fi&ures de les quals 1 'abril ens porta 1 'homenatge, emmarcades en un redcs patriòtic i sadollades de tradició vivao Volem intentar una glosa mancada de rutina, pretenem actualitzar altra vegada un símbol de la nostra terra; i és per a vosaltres el fruit ·d'aquesta pretensió •.• ---·----- FEM FUM ? ·. Jovenívola, q~e s'ha format perquè els cantaires puguin exposar llurs opinions~ idees i inclus pensaments, vol en aquesta ocasió sortir al pas d'una serïe de comentaris i murmuracions sobre un assumpte que fa massa temps vol ta per la sala à' assaigs. Fem referència al e osturr., · dic bo ni dolent, de fumar mentre s'assaja. Per tal motiu i erigint -nos en nou Institut Gallup, fem una enque~­ ta que posi un xic de claror enmig de la nuvolada ••• del fum del tabaco Per començar, preguntem al nostre Emili Vendrell. - Quina és la seva opinió sobre el costum que hi ha de fumar mentre assagem ? -Crec que no s'hauria.de fümar durant els'assaigs, sempre que sigui restablir l'antic costum ·de fer la'cigarreta a mig assaig. - No està pas mal pensat. I no creu que moltes vegades la immensa quantitat de Ium que s'escampa per la sala és mole~t per a la veu ? -Jo crec que en un local espaiós com és la sala d'assaigs mai no hi ha una quantitat de fum que pugui perjudicar. - Si es fessin unes eleccions per abolir o no aquest costum, quin ria el seu vot ? -Que no es·fumés, si se'ns donés un petit descans per a poder fer una cigarreta. s~ - 143 ~No ho digui gaire fortt que ho podria sentir el Mestre. -~·- ~.~i' r. .~ " sofia. "\~: L ' • • • . . Gaieta Renom, el tenor de la veu de vellut, ens diu ple de fil2 - Fumar durant els assaigs molesta els qui no furh:~n i satisfà els qui ho fan. ~s qüestió que es faci una notació o enqu~sta pÚblica entre els cantaires, com fan els americans. Quant a mi, sento tant la necessitat de cantar, que tots els sacrificis em s~mblen pocs quan d' aixó es tracta. · - A;,ixò de la "necessitat 11 m'ha deixat oonvençut de. de bo. No li se!!! bla que pqt molestar a les n·oi.es que e~ f~i ? - La. d·ona, en gene.r a.l' és 1 ''éiser . més. difÍcil d ·,entendré; p~tser això és tan interessa~t. Hom. pot observar, però, qu~ ceda dia són mes les que fumen. ' p~r . :- Bufa. Així resumint •• .• ..:: On és la veritat ? On és el terme· mig ? ~s tan fàcil ·i tan difÍcil, a la vegada, sobre el que ignprem ••• . opinar . ~ - Perdò, com es diu vostè ? Gaietà, perquè ? Ah 1 ~s que em pe1mava que es deia Aristòtil. o • • En Nin, que ja fa temps que va deixar d; ésser-ne? contest·a la prQ gunta que li faig, de si fumar és bon o mal costumo · - - CantE.nt és molt molest. ~ taria ? Si vostè pugués dictar una llei sobre aquesta qüestiÓ, quina diQ - ·Després d'un bon oafè un bon c~gar~ -Ep ! Això és fugir d'estudi. Per t:iprofitaria eJ. niorb.ent de 1·' assaig ? ~ltim, si vostè fumés també ·- No me'n sabria pas estar . Més clar, l'aigua. • • • , C~m que les noies també tenen veu i vot, n'he escollides duas perque hi posin el seu gra de sorra. Una d'elles és la Srta. Pera, bufona, simpàtica i dolça com la fruita del seu nom. - Co~ a una de les representants del sexe ••• dèbil; quin és el eu parer ? Cr~us que a vos?~tres us molasta el fum de la cigarreta ? - A les noies no ens molesta, sols molesta al coll, tenint en comnte que estem en un local tancat i que hi ha cantaires que fumen "pÓlvora 11 , I encara afegiré que en tots els locals pÚblics hi ha saletes amb el clàssic tipur a fu.me.dors". No serà que no solament molesta sin6 qub perjudica ? J •• - 144 1 No ho sé pas 9 jo sóc -núsic~ Les "evès 11 mbd'ornes i quins homes pr ef er e ixen, t:ls fumadors o b~ ·.Jls abstemis del fum ? Ah - Els fumadors. ' . .. Així estic perdut . .• •' Sr. Ericuentrà, que és del morro ·fort i que cada vegnda que El , veu una cigarreta encesa dins Ia sala, queda tan · ·e ncès com la· mateixa cigarreta, contesta amb la satisfacció que dÓna podor·fer-=se• se'ntir ,per tots. . . -El fum dintre' ·la _:sala .és molest · per a tots, tant ~el ca:ntaire com pel que escolta. De1xar de fumar dur8nt set quarts d hor.a escassos és un petit esforç que cal respectar. · Veient la sala pl8ne de fum Sèmbla que an comptes de cantar estem fent la "manilla" o.el "tuti ". In..: clús molts s'entretenen amb el fum f·ent senyals· de Morse i al tres cc...:. ses. - Home, això demost'ré?. q1:le hi ha cent'aires polífacètios·. Quin re.. mei li posa~i3? • L Doncs almenys· que hi posin cendrers, home f Quin sarcasme . • • • Unç:¡ ol tra x9Illosa damis.el.la, Mont serro.t Valls 9 novella i gent,il · ·"' respon a les meves preguntes de la segÜent manera. Veuràs, jo trobo que fumat ós , pels homes, una distracció, com fer ganxet , per les noies 7 i per tant no trob.o e.strany que . fumi~. durant l'assaig. - Molt comprensible . I a les noies d'avui, us molesta el fum ? -Avui dia el fum ha deixat d'ésser una molèstia per a la ~ajoria de les· noi es . -Si es fés una votació, per si s'havia dc dei~ar de fumar o no, què diries ? . El meu vot seria favorable als fumadors. 11 Valls, no m'estranyaria que t'erigissin' "Miss 'l'abacalera • • • • En Cartanyà ~eixa , també, sentir la seva veu. QUè opines del fum 9 El fum tranq_uil.litza els norvis. - Si es prohibÍs de fumar~ com reaccionari8s ? Em donaria de b~ixa. - Doncs vés amb compte amb les ll~is, quE aixÒ es co~plica. • • • Lluís ~ill~t, tercer de la in s i d 1 faltar en aquesta enquesta com al més indíc t r no 1 o · jf"v n- - 145 tut de.. Jovenívolao - ¿Dues hores escasses for.:ten ·un per a un fu."Tlacl or ? 1, 11 l?.psus " de temps m9lt llarg ::- Depèn del fumador .. Jo 'cr~c que gen.orf!.lment el su,pos~t "lapsus no. é's un~ cosa extrenamênt insu:pórtable per a un .ft:tiDador de. mit jana categoria. Na'turàlment ·hi hr- casos . ·••. i cq.sos . • • I • - t 11 ,. - I no creus que · s • ha.uria ·de sacri:f.icrjr un x~c el plaer del fUm. pel del cant ? - ~ · · ·. · · - Qui ne. frase · més est oi ea 1 Ai x u o stà supedi t et a r:.ol tes: circuÍls·.t 2.n9ies ; jo no J.1_egeré que sn algunes obres - t'lo c. tot as - es faci d i f1cil de cantar i de ·fumar a la vogada, pt.ro sobre aquest particul:ï·r h i h a moltes i molt d i verses o~inions, tot0s nés o ffienys comprcnsibl~s. , É~ l ' avantatge (o inc?nvenic:J?-t ) d ' a~uesta meno. d'enquestes: hi ha opinJ.ons pc.r a tots els gustos 1. di:lspres lc:. cosa. queda tal co::n estava ebens . , Mda.Jlent . D_onc·s sota ol punt de vist.~: t&cnic, què opines de 1 as sup.:pt e ? r , , - Jo no SÓc cap ·t;ècnic . Quant a la I!lbVa opinio es complGtruaent neutral . - No obstant·, fume s • .• . . . .. Arti cle 20 dol R8glament , . i ntê ri or de la Seccio Chor~ : Ment r e durf 1 'as saig, co!n és natural , el s choristes n o f wn2.!:.§!!· •• S e nse cooónta ris • • • G. A. SERRA . -- ~ --------- L'ELOQüt~CI ~ .... . - D'UNS FETS ~ , . ' He dubtat l l argruaent, abans d e p osar 1 est~l~grafica ~amunt ~e s quartille s i d ecidir si h avi G dc cont estnr o no Bl vostre article '.'L'eloqüènci a d'un silenci", ap aregut en el darrer núrr.vro de "Jov enívola.". A la fi L'ha d e c s.nt n.t p el cos t at afirm':!t:iu. I .m "ha de cidit de f .er-ho, mès que ,· per tot el que dieu en &1 vostre artiçl~, pel fE:.t, us 1:19 dic sincr~rame nt, quo om dol que en plena joveneda co.m us trobau vos, pu€;.ueu t e nir u ria visiÓ ta11 espE:cial., tan desenfocadrt de les e oE:es del Palau, que lluny de reflexar un Sbnt it pondBrPtiu de la. cosa jutj~a, r.evel.la no:!llés una a:l!G.rgor d'ànima tan fo d l n-t arr . . . lada, que bé ·va.lò.ria la p ene que féssiu un esforç per a allib rur-vos-en. , P~r~uè, no cal dir qu8 estic en les millors cor. i- coneixer be les falles i els def{:jctes que pugui ten-ir el?~ dif r 1ts aspectes el P lau. Però ¿ voleu dir, Emic Capd~v~­ n ·utjar-lo ho hagu~ssiu fet ~b un cert esperit joi6e, r opti isnes 1 ~rò taonoc sense P-essimism~s aguts, hauri tr d 1 vostr~ pl~ a uns comentaris tan accentuad~m nt, I a 1 aarr3r pnrAgr~ del vostre article i qu~, gos ~ 11 r ix n 1 s àgin dt:l darrer rnimero de 11 Jovenívol ? r - 14o -- Pe:::·què, de sempre i cenyint;-nos més concreta.'!lent a aqueats darrer-s quinze anys, ¿ és que al costat d'audicions que, diguem~ho sense eufenismes han passat sense pena ni glÒria, no ha estat el Palau, el marc d'autèntiques ma.nifest·P4cions· musicals de prou qualitat artístiC'a per a ~ atisfer els esperits més exigents ? I, ¿ és que no teniu esment que bona part dels solistes .i agrupacionS que passen per l'hemicicle del Pelau, són els mateixos noms que nodreixen les Sales de Concerts ~ dels centres musicals d'Europa, a.nuno:o· cints amb els més grans titulars ? Pots8r trobeu a fBltar alguns noms que exerceixen una gran força d'atracció als Ruditoris de tot el món. Però jo adossat en aquest excel.lent mirador de l'Administració del Pa lau, tinc ocasió de conèixer a fons les enormes dificultats que han existit per e. satisfer aquE:st nàtural desig, no essent la menys important el fet :.ndefu~ible que obste~culi t~a. mol tes coses ~ qu.e· ~:).: gran escriptor empord~nes Josep Pla retrague en certa oc~sio, en un seu article a "Destino", que pose im 11 uno. monedR que no es d.e re ci bo " i tot runb tot, puc garantir que no han faltat en moltes ocasions persones rumb prou empcntn, esperit de eacrifici i amor a les altes manifestacions · · musicals de casa nostra que han intent~t d'envestir- ho. Per altra part, no trobeu que no resulta del tot elegant fer- so res só en les simpb.tiques pàgines d'aquest R revista de joventut~ de cert es enraonadisses caçades el vol, no sabem on, escaients perque puguin mat ar el temps aquelles :Qersones que han·. perdut, o pitjor encare., no han sentit mai el dolç d'aquest Palau de la MÚsica CExalana , que si ens deixéssim portnr per les deduccions que en traieu, l'hauríem de deixar tal com està o millor encara, enderrocar·-lo per inÚtil i inservible, que porte. l'amquan fins en F6rné.ndez Cid, el far.:lÓS eutor del llibre 11 aspectes (d'alguns 11 Españ!?. en o. MÚsic la de biciós títol de Panorp..llla amb aquest rel~cionP.des coses d'oltres i pas del qual - dit sigui de e.l tro lloc) en gaire trigar no a perle.r pensam crític mus icfl.l madril eny ell, diu manifesta una certa gelosia per la superioritat que segons El.l!lb decle.ra posseeix B'J.rcelona sobre Medrid en aquest e.spect e i ho aquestA. exclamació: "Ali, · qui en lo hubiera en Madrid". I al costat de tentes invect ives , ¿ No hauríeu pogut esmentar al~~es de les seves grans quclitats, com per exemple, per no cit&r-ne d qltres , les seves excel.l ents condicions acústiques, les quals han merescut la distinció d'he.vér estat recentment remarcades per un impcrtant periÒdic francès, catalogant el nostre Palau d~ l a MÚsica Catalana entre les cinc primeres SalBS de Concerts d'Europa qu8 r euneixen nillors condicions acústiques ? I no us pesen gens ni mica , essent vós entus iasta cantaire de l'"Orfeó Català 11 , els concerts que en aquests darrers anys ho. donat la nostra Secci6 Choral, epart de molts i molts altres que pOdríem esmentar , per ells sols sufipients per a saturar de co~tingut cspiritu :.1 ~ot~s aq~e~les purets i t~ts aquells vitralls ~ue vós us i~agineu morts · 1. sense e..n1.1!la ? ~issortadgment a la nostra terra abunden les persones que posseeixe~ 1 esperi~ despert p~r · a tota crítica negativa i per,a cops~r només i unicP~ent els defectes i les fallés, que s~bem prou be que co~ en tota obra humana. existeixen en el Palo.u, però que solen esdevenir orbs Pbr a pereebre i valorar tot el que repres~nta el gran actiu de la seva constant flportaci6 al desvetllnment musical de la nostra. teJ?ra. Esdevé el m:;.te-ix que succeix amb· aquells ¿sser·s desagraïts als beni~et s que els ha de~~r~t Déu.al llarg de la s~va vida, 1 no~és els s ent~u queixar-se cont1.nuement per les contrarietats, que com tota per sona rr~~na, un monent o 8l~re haurè estat sotmesa, però no surten mai d~ls seus ll~vis uns.~ots de recdneixença pbr tots els llargs períodes qu~ hauran po ut ten~r el goig de gustar el pl~ r d 1 viure; i e~ que, co d&ia aob molta justes~ el po~ta Josèp Carner, en el prÒleg d un - 147 ,- llibre, "la felic i tat svib: e¿·afe..r ho.Ò.es$.-ent c~r d'em; e 11 ., Ens podr:le'm estendre mblt més pol em i t z c.nt s.obre el vostre e.rticle p.zrÒ no •Cel Rbusar de l'hospitalitat dG "JovsñÍvola 11 , n:L de la. pacièn- t cie dels .p ossibles llegidors, si b6 e:.b e.ns . d' a c n.bar, vold-rie rec emanarvos qu'=' si en algunc. altra oc2.siÓ us sentiu afeixugat pel pes d'un me.lhu mor'"'.ment, - i tots ens hi hem trobat una ve5f'.d'J. o .altra - en lloc d'en-.rér dèc~d:ldPJ!"Lent a la ·sale.. del Pa l au silenciós i D,bqcar 8-quest Lï.P.J.humor co:1 una r2ena ·de sobreeixidor en un nou article s¿m.blant al que esteo coffientP,nt, ·us pregariA. que fé&?siu ab~ns una aturada. el} el .depR.rt~ent ·acollidor do la Biblioteca, i agaféssiu alé_,run llibre d un dels nostres ho·mes que·- en . la vida es destacaren p~r la s.,:,va genero~& esp~ri tuali.te.t cristiana i el sau noble sentit de la vid~, con el Mentre Millet i JoM ·.Mar11ga~l, per no citar-ne d'altres, i esti~u~u segur que després ~ 'h~v~r ·pass3t ben reposadament èls ulls per les pag~nes de llurs obres, JUt J8._r eu les coses més ponderadPnent ï sobrHtot ~b un altre· to. Cordialment .. vostre · , JAUME MARILL FO~~ --------------LA NOSTRA TRADICIÓ L 'ÓrfeÓ Català s' eo~orta la fama d'entitat eminent::I!Gt"!t aferrada a la tradic:i:Ó; i és per aixo que, algunes vegades, segons qui , s'esvera i s'esqueixa l e:s vestidures, davant · de les novetats que ara, ben sovint per cert, apareixen en els progr~es de les seves audicions • . Crec quG fatalment a la els moments de que on l'orfeÓ la nostra tradiciÓ no és una cosa estàtica que obligui repetició d'allÒ que constitu:l els seus èxits inicials e ~randesss passades, és cosa viva que neix de 1 'esperit, es segell inconfusibl e de la seva mensr a de fer. Cadascuna. dc ·les seves audicions, e1n refereixo a les grans audicions, millor dit, a . los 2-Udicions da l~.,s grú.ns obres de la música, constitueixen un esdeveniment que, plagui o no, convenci 0 no, creo. une at~osfara de cosa massissa. Hom discuteix, hom afirma o nsgc; aquest s'erbor~ ple d'entusiasme, aquell de~oliria totes les làpides comreemore.ti ves·; no hi ha dubte · que ·quelcom i mportant G::3devé. DeixE.nt a part l'obra del geBi que_s'interpreta, que~a allÒ discutibl~, no per aixÒ m~.:nys i!:lporte.nt ·: la r::!P..nere. coi!l lc. cante. el nostre Orfe o. Un alemany, per e_?Ce~D.ple, no aP.rova la int erpretació à.e HLes EstP..cions11, de Heydn, què· hi fa ••• J; és indiscutible que per a nosrutr~s constitueix una manara viva, exclusivé. si vols, de mirar en èl meravell6s calidoscopi de la música que, en certs moments, .evoca la inefabl&. franquese cenperola de l'~ic Fritz, i en altres l'arravatadora b~11es . del cel blau d'un Déu g.el?-orós i a.mant1ssira.. , Si existeix una tradició que orienti 1-&s interpretacions de J .s. n~ch, que Jas defineixi, ss cos8 ben problemàtica~ Bach passà sanse p-ena ni glÒria per la seva època; cent anys després, Mende.lssohn des-cobri la PPssiÓ segons Sant Meteuo No obstant això, s "ha ponat de noga. una ~Pn,r de v~ure Bach, que how nomena tradició bach;ana, que temb 9 podr~a esser lc. :nsnera dé veure el g.e.nial pare de la. musica dos segl "~b ns d_cl seu ne.iXt;:.;Clent o· • • l . L'Orfeó dóna. el seu Bach_, com dóna el seu Beethoven, o el seu t nd lssohn; tal czy~ el sent, tal cow l'es~ima , ~al com 81 vol est~ i s n i • Tel coo ho he fet sezpre: prescindint de calco~anies. r" 148 - G. Bret diu que aquest és el seu Bach . Un Bach càlid, no fred; si voleu ;a cd i tor rani . Aouesta sinceritat constituei~ t~bé la tradiciÓ. de l'OrfeÓ Català. ~ixS i la quelit~t que nc pot~morir, perquè per a nosé~tres és el tot; sense aque~ta no podrí en· existir . g •r La música coral.ha sÒfert e..l. llai·g d 'aque:;;ta pri~era. me-itat de segle unE.' convu.lsi6 gegantina que ha trenc8.t ela motllos i s ' ha l lençat a 1~ recerca de nous horitzons que li donen una,innegcble fisonomia i ·. . caràcter . Les dificultats tècniques s ' hrm ·afinat i fert:lixe:n . · .. ·~ . Cr-~1 drà pOSA.r...:nos .U s.quest ni vell i -fer Sunt ir tot el'. que aqUvStU nova r.:.tÚsice. t:ns diu del Missqtge Et6rn. Cnldrs l luí tar SI:J.b l es novèé dificultnts i fer - les fñcils pels· que ens oscolten . Ja n ' hen gustet i fet gustar; ja here begut d'aqussta deu. Pot e: ss er Poule:nc o ·strawinsky , o algÚ ~;;nc8.r~~ desconegut , e l que cr.it,'Ui a les nostres nans . La sev"l obra, que.n surti de ncsal tres , sGr à ja 0stimc.da; el nostre en.a.m.orement fStrà que nltres 1 ' esti mi n tambè . AjxÒ sí, serà per aqueste mateixa causa , por ésser cosa nostra , i ens hauran de respect~r aqu&ste danern d ' estinsr , que, esteu- ne segürs , serà ben diferent de coo hÓ f~ria un Cor alecony e un altre de 1 'Af rica Centrr.U . El nostre missatge t i :adrà. el segell de sempre: el nostr.g segell. Així s 'han produï t l es gr·nns efemèrides do 1 ' Orfeó CE:ot P~à, i a i x :Í. s'2niran produi nt o , . Aquee:ta és l a nostra me.nera d ' ésser tr8dic ional s . J . J . Ll onguer e s -------------UNA COMMEMORACIÓ DE SANT JORDI A MADRID Novament el mes d ' abril, gmb els seus efl uv i s primaver als, ens ofvroix les llumi noses festes dels e xc elsos P~t r ons d e Catalunya, la Moren~ ta Verge de Monts¿;r rst i 1 ' he r oic Cavall e r Sa nt Jordi. I elles perfw1cm tota la terra c atP~e.na amb sentors de l legènda i · d e p oesia, de ,fervors pat ris i de r os es - de roses d 'un v er..'!lell pu j at -,- com digue el gran poet~ Mara&el l . Els noms g l ori osos d e l a Ver ge Bruna 1· d o S i nt J ordi, e st.an e::nllac-;ats esc·a.i s ntmont an:b e l de 1 '" Orfeé Català",; c om garland a d' eJnor i d alta espirit u elit at . A 1 ' o.obr a. au t!,'USt s. d e l a Madon a d e Mont sorrat fou bene[da la S en,yf~ru de 1 'Orfeó, i la n ostre. I ns tituciÓ li ho. retut el testimoniat ge d' arrrai r;w nt e n d at .es assenyclacles com el 25Ò. i el 60è. ani versa-ris d e l a seva fundació, i en reprendre lGs 9Ctivitets, l'cny 1946Als peus d el Tr on de la Regina crema pernanentrnent la fl3.n:a do la llàn t i a v ot iva ofrenc da per. l'Orfaó, co~ a p e nyora de fe i d'espe~ança. Qu~nt a l'ínclit Patr6, la seva gentil figura de Cav&ller pre. S1geix i prot egeix el ,Pal nu de la Músic e. CatP¡lana, estatge de 1' "Orf~ o . C -:~t ala", des de 1 angle de la façan~ on es ad.nirst el grup escult 9r19 de Miquel Blay, don&tiu del M~ques de C .stellbell. Sant Jordi t e 1 espa s n en posició de repòs sota el braç dret i ~b la mà esquerro s cst~ lR sacrosante Bnndera, acoopanyat d' altre s figures al.legòriques. A 1~ pgrt inferior d~l ~Tupes veu l'escut del Sent amb la Cr . . uo - í49 · · Noseltrds havem"Wregut a.d~t de ~eoorar~gua:ny la seva festivit?..t, ressé ny: a nt la mer::.orabld jornadd que,, juston ont el mateix dia del Sant, vi.Squ~ron els co~~.on€mts de ~'".Orfe Ó Gatr.là.", a MP.drid, e.ra fe sis ~nys; dieda que, te~be r6cQrdaran preu bé ~ clts del~ ncstres lla gidors. ' ·t' 11 0rfeÓ Català" arriàà· a Madrid el dic 18 d'Abril del 1950. Tal ment colll r¡¡iss :ltgt::rs de supr::a!D.s idçels, els Me stres, · Junta Directiva, cantaires i agr·ega.ts, f.ormaven un conjunt de més de 340 expedicionaris. La · nostrSJ. SecciÓ Choral, sota la betuta del seu Director Iviestre Lluís 11 M§o Millet, havia donat els dos concerts aJ.' "Pal ~cio. de le. Música , que constituïren dos esclatents èxits esbonbats per la pr8msa madrilenY.a i per nombroses Ràdios; s'havia re8litzat l'estup~nda excursiÓ a l'Esoorinl, i la nostrn gent hevi~ visitrt els llocs i els monuments oés i.::1portents de la capital, àdhuc d.esplaçant-·se alguns fins- a Toledo, .Aranjuez·, SegÒvia, etcèterac L' "OrfeÓ CAtalà'' hn.via desvetllat en 1 'autèntic. pobla mE.:.dril9ny uns sentime nts dc simpati a i d 'admireci6t i, per drununt d.e tot, he.vian triomfat sobiranament l e s nostres cançons i 1 'art sincer i · depurat del· nostre OrfeÓa . . .Així. es .p resentà el dia 23 d'e.bril, f e st q, de Sant Jordi, en Ull di'U.!Ílenge- clar i radiant, que hR via d'éss er la jornada !lh~S intensa i d3 m6s volada d'aquella ~e.gn~fica excursió artística de la nostra Entitat I el vol començà dejorn~ . . A les 8 del mat1 els · orfeonistes &s reuniren al carrer de Sevilla en e.ut obusos disposr.ts express::;ment ·, les an:fil ?rén- pel cerrer d'Alce.1~, Plaça de · La Cibeles i Passeigs de Recoletos i de L~ Castellana, fins a ln novo. Eixa"!.pla de la ciutat, on estè situB.da l'Església de 1 'Esperit Sfln"b, un temple ~odern i sumptuós., die;ne Ir!D.rc prr a 1&· fes.ti vi t.at que an_ vfi a cE:::l..obrar-se, orge.ni tzeda pels catalans ru:1ics, resi_de_nts a Madrid. i El tem ple fou ocupat totalment o Al ~eu dt:l presbiteri e.s col.• loc·~ren· leB tres Seccj_ons de 1 '"OrfeÓ Ce.tela 11 amo el seu Director. A un co~ tat Qt3 1 'al tar :oaj or res saltaven vistents pooolls de ::cose·s vernr~lles, ol c-olor que :Slmbolit.za 1 'amor :i:. sacrifici dels M~rtirs; q,ue Màrtir Jovèn"' èell f ou el Sr-nt que es cornrnemcrava. Seguid ?ment començà :r.a Missa resoo" que digu~ el Dr. Albert Bonet, Pvre f;, un dGls fundàdors ·i :Consiliari11 G&netel de la quE::: va ésser 11 Feder!:\ció de Joves Cristians de Cr:.talunya ., l El recolliment de tots els .a l1 í aplot;nts er['.· e:ttocionçnt, 11 i en ....ig0 d, aquelJ.fl. f~rvorOS8 intmit.ut S' elev~ ~H:pc.i o;_.unt la inE:f...,bl..: Pregàri a l.~. Verge dt:l Remei", quE::: les nostres cc.ntr>ircs forc.n ss.a.tir ro .b edificant unciÓ i dolcesa, :!!és sublim i rn~s p&netrP...lt ·aquGllS i.!oLpO:rid r bles mcmênts. en. . . - JU. .fi!lC'.l de la Missa, el Dr. 13onet bene:Í. scle:...nv. Gnt les rcsvs i foren gentilr..~,ent distri bul.d0s entr~;;; l&s or feonist .as • ' . Cmn a dig:ne o.orona.m.ent, les tri:)S Succions dt:: 1 'OrfeÓ entc.r...:J.r"n: "SwU.V~ Maria" , del Mestre LluÍs :Y1illet l qut: res s on3. pw.je st ~.lDS"':.....,..nt i i_ pres>sl.onant sota les vol:tes del su.: ptuas to ple. I ·-p.mb -la· corp:rened I'' sÚplica "Feu.-nos ací- i en el Cl,jl.' trio!r"f'>nts 11 , nc·1.bà lr, c(;)...lli;.ewor,.,ciÓ de la Qiada de Sent Jordi, ?qUtl l ~"OrfóÓ CatnlÒ." tingu8 1 'excepc:..vnal avi-nentesa de celebrar col.lectiv8.!Lant a Madrid. · rtir de l~Església, el sol d'aquell bell diumenge d'abril clared~~ i tots els cors dels que assistiren a la f sv n en un ~P..teix ritmè., b més ·. P rò, ln jorPEda no er~ pes rcabada. A un quart de dotze, l'OrfeÓ Cattlà d:onà. el tercer i da.rr r e n- ·S - 150 cert a Madrid, e.q_uest amb. c:e.rè.ct er popule.r i· t'ingué efecte ?2 "Monu.'":lente.l Cinema", devent d' v.!ls 3. 000 espectad -Jrs . Com el~s ~nteri'"ors. f o:u re- . trg,nsmès per les Emissor-es de la · " Soci~<led Esp':'>.Yiolp. de Rs.di odifusiÓn", 11 aixÍ com per les Radios 11 ï.1edi t'erré..neo", 11 Int€rnaciomü dc Tà.rl€,(;;r i "B¿r. celona". En primer ll oc, destacar&n dues n otes si::J.pàti<J_ues: la presència a la salP. d 'una ci.nquantEma de nariners, de l'Emp orde. elguns, i no catala.ns, els al tres, i l'encert que "tinguen· en l es nostres cantaires de lluir les roses de S S!nt Jordi' que, en deotac""r el col.or ver:::::ell da:Juht dels vestits blancs, SBr!!.bleven brases de foc ro8nt ••• com l'escut un · .. _. temp,s invictG d e ls nos"!ïrès R~is i Comtes~ 1 I el concert esdevingué quelc ow apoteòsic i Únic. ~ I • I J~ en a¡mrèixer els c·"-1.ntaires i €::1 ~.1estre Llu{ s :M{! .. Mille:t el pÚ.-. blic. demostra, amb els seus anl-<?.udiments, c om est-e.va d'abrandat . ;. ~ Després, ov~cions inacabo~bles al finnl de cada cançó; ~ acl'x:ne.cions i crits ent_us i F.lstes de "Bravo!", "Muy bicn I 11 ; nombroses repeticions; tots els oients seguint co~ suggestionats la betuta del M~stre i les veus dels cantaires; els Sots-direct ors Tomàs i Lló~ueres obligats a dirigi r el 11 bis 11 de les seves obres; els solistes, Srtes. Snl.vad6 i Barbany i en LÓpez i en Torra llargEme~t eplaudits; les nòies aix~cant-s~ d&mpeus di verses v¿,gades, e. invitació d el 'Mestre, per a corrpartir les ovacions del pÚbliq, que es p0sava també ~peu dret; els mariners fent voleiar llurs gorres blanques, COI:i. alats coloms- •• I "à.l fin~l de ln primer a·pàrt, can-'tant . fora de prograoa, per apaivagar els aple.udi!4ents,~ . "Serrana 11 9 del -Mestre P\ljol. ' Moltes foren les obrGs interpretades que feien desb~r.dar l'entusias ' -· -~e d"' aquell pÚblic extraordinari i guanyat del i; ot . .- El nostre ~r~gra~a s'omplÍ de. notes ·proses ~ri aquell~ i~tan~s: "La d8.llla d 'Arago" insistentraent aJ;?laudida; "La RelÍquia ...·, ·a punt d r-é~ser repetida, si el seu autor ho hagués concedit; "Remordinent·n, de Mor.era, llarga .ovació~ •• Així-anava fent palesa aquell auditori la seva profunda sensibilitat rr.usicsl. I l ' entusi8.s!Tle pi'E:.mguÓ caires d'apoteosi es_pecialr'lent després de "La !:l.Ort de I' &sc'olà 11 i, sobrat ot, F..J: finel del ncred911 del Papa Mercel. . .AquÍ l&s aclé1I!lacions es feren eixordadores i el Móstre voigu8 corres· pondre-les fent ce.ntar, te.!:lbé fora de progrru~a, -18. "Fuge.11 del Motet de Bnch, "Canteu al Senyor un c&ntic nou", que no cal dir que provocà així cridÒria del mateix un altre esclPt de fervor i aplaudi~ents . I entre l& pÚblic es sent ien vaus d.:;m.ana.nt el "Virolai", "L 'Ertiié:,re.nt 11 , 11 L 'Emporda 11 , l11 "Marinada" i no sabel"tl quontes cançons .:::1és,. car cadascú de:-J.anave. la sev9. ••• I les Rà.di os esce.mpav~n aquell grantliÓs Òxi t de 1 '"OrfeÓ Catul à" per tots els àmbits, amb els couent&.ris dels locutors: 11 El pÚblioo, pues to en pi e, c.tplaude frenétice.m.ent·e"; ''El Maestro sale ot ra vez a. saludar»; 11 :J1os especta.dores se acerc:an a los cantorEJs y les e.brazan" ,. i altres per l estil, que eren esc ol tats· aob vi va emociÓ o. la nostra 'Barcelona i -en no pocs pobles de CQtalunya. En ~lguns llocs, al pÚblié que escoltave Rl voltant d'altaveus, aplaudia juntrutont amb el madrileny . Fou, doncs, aquell c0ncert una de les fites Dés brill~nts en l'historitü de 1 ' 11 0rfeó Cs.talà" i una conspgreció per ell i pel sau Mest.çe Director, compartida per tots üls cantaires. A quarts de dues del mi~din d'aquell tiiuu~nge, diada de S nt Jorai, - 151 els orfeonist&s s"Jrti~dèl "Mo · nto.l C ..ma" e~e una filera dels concurrents al concert, que els ast~enyi~n les mans, els don~ven ~fe~ tu osos c 0pets ·a 1 '&spc..tlla. i els ~elicita-yen: "V1.:el van. pr~nt ?·:: - deien. 11 "Ustedes estucliando 1 cantando y n(:l:3Ctrcs pqsando el t~&l:.lpO en el Bar • -=tX"''J ·:un À. 11nf' Pf:11outaniB.T:ienJ; ~ ------------ -, La missió de 1 '"OrfeÓ Cat alà11 a MJ:idrid, era finidc:., i esplendide.ment. · ' A les 4 dè la tarda, al mA.teix tren éspecial que cinc dies . abRons. havia conduit als expedicionaris des ne BnrcalonR 9 scrtia- de l'est~ció d'Atocha, ar~ cap a ValènciR. A acomiadar~los, acudiren nombroses. person8.lit~-:ts i Rr.lics. Ten:.bé els fidels !!J.a.rins r En arrencE:r el tren, esclatar~n nodrits aplaudi~ents. ~ · Tots els components de l'OrfeÓ est aven encera àgrados2~cnt sota l~s impresvions rebudes aquell 1:1ct:Í, sobretot en al conc art del "Monument el". El vietge fou llarg.· El cor::.b oi travessava B,..Tllples planures de Caspel~n~la Nova~ La Mqnxa; alguns poble~ i els molins esc~pats ací i alla, evocaven el protagonista del famos llibre de Cerv8.ntes. Hores després s'endinSBV? per les terres de l'antic Regne de València i sorgia en el record la geg~ntina ~ig~a del Rei JaU2a çl CcnquGridor. 9 hores Q.E? camí, e.rr:i.el tren a la Ciut3t dol Turia. Tarr1bé molts émics esperaven e. 1 'ès taciÓ ' l ' 11 0rfeÓ Català" i li dcnaren l'a benvinguda . Entra -q:Lls hi haviÜ ol pptrin.rca de la r:1Úsica val.jnciana, el Mestro Edur.rd L. 11 Chave.rri, antic e ol.ls..borc.dor, a més, de le. "Revist a M·llsiccü Cat8.lana • b·~ve. A dos quarts de dues ·de la nit, després dè ' Els orfeonistes es· mereixien un descnns, que tenien· ben gu.atzyat després de 1~ vibrant jorn~da que havibn viscut amb totes les seves e!!loc ions i 'la seva transcendència. I aixÍ es traslladars;n als. respectius ellotjGnents. · Els oissat&,ers de suprems ideals havien ac Ómplert la s üva·· ::::li.ssió, de ~o~ent , i la ccntinuarien l'ende~à, amb el Concert de Gala que doparien a Valèncie. Però~ ha"Tia arribat P..l seu feliç teroe la j or·nade. cowença.da e. 1ee 8 del ~·t~, el carrer de Sevilla de Medrid, justauent la ~ateix~ dicdn do R'lnt ,Tordi, Gl di~enge 2] d'abril del 1950. . ------------------ M. 'PIGUILL:EM .• .... MOnTSERRAT. 27 d'abril. l'ull ·ae . carendari Quo serv1.1ix tot 1 'any · · '':Rosa d'abril", poncella intacta i esclat '3.dA. en:s~ms -t:ot 1 'any. Re~ aob perf~ de boix i farigbla. ren r del Sol que sscalfa. ~r 5da de l'~piri, estotjada al cor de Cetalunya. R~liceri del Verb aob exposició soleone. - 152 Sol j de la Se.vies:.;; i PP..raula increuda. de 1 'Et . ~rn[Ü.. · M0r a t ii1la de 1'Espbs. •' Llum inestingible ~b guspireig de ciris i olor d'oli de 1ièñti0s. Llàntia i fle~a vivent de l'esperit d'un poble. Ex-vot et erne.l de Déu a Ce.tfl,lunye. · Senyora del Principat i mestre s sa de la casa ¡>~i ral. Estrella diürna, i So¡ de ln nit. Degotall de l'Aigua viva. Fontana i deu, rierol i a.qüeduc.~e do .1 'Aieua mer:icinal infalible. NÚvia amb diadema de dotze estrelles . Talla· romànica. .impassible a les evolucions de la moda . arbre de br~ncetge- esponerós on refilen ocells i Gscolans •. Senyora d'un castell de roques. Flor muntanyencA., que vénen -a · olore.r ciutnts i poble.s • • Bella Past or'1. déls ramat s que freturen la pa.u\ de 1·::_ Mu.."lt.~nya. Llibre d'història del nostre Poble. Perfum mirÍfic de la ~untartya de l'encens. Litúrgia'vivent de 1~ vida nostr~. · Estel lluminós que esbandeix les boires. Mettia dels nostres ~aldecaps. Estampa mental al cor de cade. cat!llè.. Sooni plàstic dels nostres afanys. Obf::lessi ó turístic ament pi et os e, d' inncnbrables nuvis. R~clinatori engalana~_de ln primera co~unió dels nostres infants. Olivera. fruct.Ífera que porta le pau a les nostres llars. Cep que produGix el vi exquisit de l'alegria ~s;iritual . ExÒtica flor d'un jardÍ penjat entre cel i te;rrà. Galta perfumada amb peto.ns d'escolans. 'I • Partitura de nÚsica celestial. A.."'1TONI SÀB~ .r!. --------~~~~~ J:~ Records d'inf·entesa - 153 (Continuació)· A la ciutat del Túria c~l e brèreL els concerts en ún~.sala que es construí dins ·el recinte de l'ExPosició Regionnl V~~enciana, on hi ha:via tll!!ibé ~tres pavellons i el e onsegti.ent parc d' atraccitms, que estava situat ;toc ant e· la sala o Entre les atraccions hj. he.vie. un tobogan, que ens tenia als nois, el cor robat més que cap altra cos,Çl, i aprofità.vem tots els moments ~er anar~hi i deixar-nos ane.r lliscant ·p el pendent, asseguts damunt l estora que prot&gia els nostres pantalons del fregadís amb la fus·t.a, per te~ d' expe!'i wentar e.quel:La mena de- sens1ició d'esgarrifan~a que dÓna · la de..vallade. vertiginosa en e..quesi¿q_llocs. Com · dic, aprofitavem tots els msments per anar al tobogan, àdhuc els interfledi$ dels concerts. Em penso que era al segon 90ncert, que. els nois hP.vÍe~ èle, cantar unes cm.ç ons n. 1~ S6bOna part. Així que s ' ·a ce.9à la pri oera, fug~rem co~ e.speritats de 1 escenari i, ce.p al tobogan s ha dit I NO:. tenÍem noció del te:;:..ps, ·engrescets com. estàver::.. Mentre éns divertÍe!4 en la nos~ra predilecta atracc~ó, son.s.ren els timb~es avise{lt que ane.va a començar la segona part; pero nos2ltrss n o ens n asse..b~ntareffi. · Ja el pÚbl1.c havie entrat a la sela i t:ls cant aires de 1 'OrfeÓ anaven a ocupar els seus llocs~ quan algÚ. s'adynà que no hi éreb í havÍeL -de començaro -- ¿ On s 'haure ficat aquesta quitxalla ? Noscltres vinga py.je..r i baixar per aquell pendent engr8sce..dor, quan tot d'una veiem el Mestre Pujol que.ve corrents cap a nosaltres ~buna c exa que pressagiava tempest~t, i amb les mans a punt de repicar fort les nostres esquenes en la ·seva part inferior; i, aleshores t. no en vulgueu d'esgarrif-ances. Tots vàren baixar dGl tobogan co~ vàrefl poder i el Mestre Pujol anava cridant: -11 Que us heu tornat ximples ? "ue no sabeu que heu de cantar. ? Alça, cap a~l'escenari J ja veureu quin estofat us ,q.onaré jo!" I ac-ompanyava l'acció a la; par·au:La., i alguns vàrem tastar d' aq.uell· estofat· ·suculent que el Mestre ens .navia anunc.i'àt .. ¿ Qui havíe. d ésser, sin6 ell; el qui a' a.df nà .d~ la nostra. absència i ens vingué a busc~ar. ? Arrib€tren a 1 ' esce·nari ~anteixant i VRren haver d'endarrerir una estona la nostra actúaci6 per tal de dGixar- nos refer del cPnSF~ent ~ccsionut per la èOrredissa. El pÚblic espera.;va pacient i quan sortirei:n .a 1, escenari 9 ·èns rebé anb si.ln:patia. Simpatia que inspiren sempre Gls inf~~ts per eritre~eliats .que siguin. Cantàrem, ho férem bé i el pÚblic quedà content i nosaltres t~bé, encara que alguns es ressenti8n de la indigestió que éls produí 1 'estofat del Mestre Pujol . Posseia el Mestre Una bonica veu de tenor. Quen va ingréssar al chor cantav~ a la corda dels segonS te~ors i crec h~v8r senti~ a dir que molt. aviat va fer algun soló. Quan va'pass~r de centaire a Mest1~, seguia COOperant, i, quant qonvenia, la seva veÚ s0nava sola.per damunt de tot el .chor. J.o encara -vaig a.~onseguir veure '1- i · sentir- lo CA.ntar la. part de tenor d-el quartet solista del "Divendres Sant", d&l Mestre Nicolau. L' es!:lentet quartet el for1 ... e.ven la' Sra. 'Marie Fo~ol~ar, sonrano (era la muller del cantcire baríton Joan SalÓ i ge~ mana de la professor.a de-solfóig i cantaire , C3rme) le Sr~ . Emerenciana Wehrle contralt (¿ qui no recordarà la boníssi~a i abnèbade Sr n. Wehrle, mestressa de la secció de senyoretòs i ·sxcel.l.ènt professor; A de cant?), el Mestre Francesc Pujol, tenor i l'Abel Bonet i despres Mique} . ValJ s , baixos. Er¡ un magnÍfic 'quart 'et, ·s ens·~ , :però, voler des~ere~xer els qui,despras els han succeit . Quan el Mestre· Pujol cant~v~, es nosava la ma darxera l ' orella. Crec que ho feia·per t~ de sent~r-se millor e~l mateix, ja que la nà li fei~ de ressonador. Ve~ent­ ho f~r a ell, tambe jo vaig adquirir. aquest cost~, i trobava que re nnb i sentia millor. I ar que parlem dels solos que c~ntava el Mestre Pujol, es~ent 1 que f ia dels responsoris de VictÒria i Palestri ne.. e~s die S mta a S'"tnt F lip Ndcri i a, la ~Tercè ., Record o que e !!!és d'ell ~ - 154 ... feien P.quests srlos dn .lJ:-sch, en. :.."?rés, ~~n S~la ( nclcl de lP, qut::: dos11 prés fru uSp os-: del ~estró I'Üj t J. i ·Gn Vull - ·que li d~ism en 'Trnll '1 -de tencrs, i del s baix es e11. Viquel Valls, 1 'Jnn :ct:nc i ~¡-:v-:.:rr '' ds bar-ít-on i algun olt r e que ~:i '_hB fp.git de lo. l:lC!!lÒrin... E:l.s nois solistss er~,;,n on ,rifré, - i ê1:. S0!:!bla que en .br-taller i en Tc.rri J.':. 9 tarr_bé - .sopr[>nSs en CU!:i3l1 "s i en r.épez, e ni.lt rs.lts. /lgun ·e.n.y tn:::.b~ haviE. fet jo db s liste.. ,',que-lles Set::;:u1.ne? Santes. eren pG~'1dÍssirn¡¡;;s . Pel que es rcfcrvix · !ÜS n0is, .... 1 ;/!estre Pujol ens feia "'ssajar cada diP. de s d •un ' . dos •.13s:•e nb?ns •.lifdia i tardR. i àdhuc çls dies de la" Setmana Srmta, una ve~c.da acEtb~tts els Oficis dol matí d .. l Diux::-":;:nge cle Ran.s i del Dijous Sant~ veníem te.t1b¿ e. .a ssajar. Els homes de la C'1.pella, taL1bé tenien la s~va .... tanda d'assaigs, quca as e om binaven amb els de 1' Orfeó. Je. dues o tres eet!!lanes abans, començav~:Hl a lt-... s nits ru:rb el Mestre m:illet 7 a mig assaig veJ;l,ia. el .Jtestre Cc!!lella a.rnb e·l seu puret ·e.- la b{;ca; -es treia 1~ llista de la butxaca, la clobletavn Gn se~.tit vortical, lD- pcsa.va dP..n:unt la seva carteret2. i nnava posant assistències. Això era molt imp ortant a 1 'hore. de passar coopte.s, car els què havien ascistit c obrav:en .dos ralets per assaig. C..1l!l. deia, aquelles S~t!:-..enes Santes erer~·· pesnd.es dG debó: cantàvem, al di'll.l:C.ange dc P..ar::s, 1' ofici i el P~1ssi0, .amb la Capella di vidid·a. La meitat f!nè.vel':l a 1 'Esglbsia ·de la Iflorcè on dirigÍ a el ''.~estre :v1illet, ;i l'altra .n¡,ei tat anàven ::>.. 1' 5Sf>lbsia d,t:3 S'S.Ilt Folip, on dirig·ia el Mestre Pujol. ~1 Dij ,us. Dr:nt al matí es c·..,nviavE:n~ els quE:. havien '""ns.t 8. lc · ~e rc~ çnaven a Sant Feli~ i a l'inversa. La taràu del Dijous s~nt era trunb4 · feixuea• 2.SE8.jar. P.èr si no ho ~ als nois ens donQven. allÒ que E:n deien una "espera'', q_ue consistia en -t res m:::lindrus i . una ... cop~tSt de vi ranci per tal d'agafar forces, ja "qúe la feina d' aqug_, · lJ u to.rda era feixuga. Hi .h avifl qui sucava els .ll.Glindros amb èl vi, i • qui E!f:l 'ls guardavn per r!lerij E:.r- sE> ' ls ·més tard .i es bevis. el vi t '0t Sí'l • ..T9t oJx( s'he:via de fer a corre-cuita, perquè el rellotge corrie i a 1 1 ,.~~~l~sj a calia. ~n~r-hi a :r:eu ~ e ~r ~n a.qu~ll temps ·no hi hnv~a 3ltre rait.p-· cle l0corrtoc1.o J., encara qua n ' hJ. hae.ues h:J.gut, no l'haurl!e!5..P0€;.'1.it' utilit~ar, -p~rquà dura~t~aquel1s dies ~ants no hi h~via trànsit ro<lst. . ,. A primera hore., anàvem a 1 I Orfeé' i t ornò.veT.t 'i hP..NÍO'!à· fet prou. Després els hones prenien cafè i . -~ cab ad a 1' 11 espera" i el cs.f¿, anàveu· o. 1' ~sgl6sia de la :Te re~, • "n C[>.:ntf..ve~ els tres resp t"'nsoris de Palestrina, correspcnents al pri~r nccturn de l'Ofici de-tenebres . D'allÍt corrents cap'~ Sant Felip, . en C"'nt~.ve :t nrms resnonsoriB d. Fal9strin::. i Victòria i el :!isorere d' ltegri. te Sant E'elip; ccrrants altra V8c2-da,. cap ·~ la "~:ercè ,n cun~~vem, durant l'Hora Santa~ tres responsoris ue Vict~ri~ i pér si aixo e;ra poc, encare. alh.ru.n any veníeu_ a asr.;ajar~ a la nit, el : a.ssï . i els ;Lïtproperis del Divena.r~s :;ant . .t ' . El Mestre Pujol era qui tani8. cura de donar nrGssa. a la gent en anrir d'un llec a 1 f altre' i caminant davant i darrera empenyia t:.rans i xics p,;lr tal d'arribe.::- a.l 1 h')rn alo llncs. r.l~Ú.ns dels nois portèvf.! .. unes taces grosses. i- aprofitàyem la curs2 que feiem per picar fort a• 1"' S port e; S de fusta Ï de fer;r J de lE:: S .b l"lt igues dels C?rrers pdr On paf! savem. ..qu'bst es maces ja ,hc..vietl. servit a J ' ... sgl ~sia de .Sant :'"elip p~r a fçr SQroll dGsnrés àel ·c-:.nt del "Christus factus est'·. ñecordo que l . çStr.e NilJ.et ·, 'qm3 era: un gr?-n inf~nt' soxreia qu&...n ens V0tÍU picar fort ?rro lr.~ : aça da~unt le tarima on ell s'havia p.'os~t p ::;r dirigir, r:.:. ntrc él estr J 'Fuj ol 'd.cnf!.va press'1 a tot ho 1 t t ficant çls pn:pu:rs dtlntP: la cart~ra. 7otho:: corria i el p br 1. ... rE::? carret-at aob la carern ~ ls napars, no ens p0dia Rtrnpar i suav~ d ' angÚnia. ~n ac~b~va bS . ~1 viV ndruB Das oqu~ 1 tragÍ à,aquelJvS e TRbl S ~t an S Sant '.~lip i ,a entr""' .... nt< nJ atí, 18. cape.lr tcrn":VA. a repm-uir-s és aviat, ve1' es ~~rxera ~queST' h que rce i e i J .. - ~ - 15) - 1.'\ 11ien els homes amb el ~:estre Puj-êl a acabar· l' ofic~i a ~2nt Felip i a re:fòrçar E:ls que hi eren. "'~ la _tar:ia. o.navtJ:m, a les dues, E. cantar dure1nt el Sermó de les Set P~raules; que es prddicc.va al C ol.legi :iê Sant I€ nasi dels pp; Jesuïtes de SarriÈ'- i en acabar, encara hg,vÍen~d.:anar n. l'Esgl8sia de la Mercè a fer la funció que en deien de la Soletat de la Yc.re de Déu, on cantàvem, entre altres coses, el "Stabat Mater" de Tebaldini. Quin tragí~ Déu meu ! <~uan hi penso m' esborrono de pensar cc:n ho aguantàvem. Pero la resistènc.ia humana té un l:Í:nit i s.ucceia alguna vcgade. qu.. després de tant assajar i canta:r 7 les veus (em refereixo a les dels nois) -quedaven ronques i el _d ia de. cant-ar no podien dir fava i ens abaixàvem. Més d'una vegada hi va:·haver perill d'una -catàstrofe < amb .alguna equivocació de les grosses que no .sols els nois, sinÓ que adhuc els homes feier:. pe-rrò el Mestre Puj el acudia tot seguit a ajuJ. ar els qui s'ofegaven i el perill passava. Tot amo tot, la mainada enjogassada no s'adonava del cMsam.ent i mentre els. bons Pares felipons cantaven psalms, baixàvem 81 p'=lti a jugar, .i ·és cla-r.,. a 1 'hora de cantar arribàvem suats i vermells de tant córrer ~ i no pod:í.em bufar •.. El ·::Yrestre Pujol baixava. e. bus·car-nos i alguna. . vegaÇla no .q'hi fèiem cas··i arribàvem al chor a ..punt · just de començar quar: ,_ ja el Mestre Millet donava el t o . JOAN TOM1S ·. ( set:,ruirà) I' ELS NOSTRES CONCERTS -------------------. .. . El passat · Diumenge de Rams, dia 25 de març, el nostre Orfeó celebr& el seu habitual Concert de Quaresma. El d'enguany oferia la novetat de 1 ' estrena de, sis importants obres de 1 • art ch'oral. Eren. aq_ue.stes, "El :nariner'', canço popular catalana, harmonitzada oeravellosament pel Mestre Sancho Marraco; "Bon oatí me llevi", popular del Rosseló, dé J·. Canteloube; dues_.cançons populars americanes, '•Trist destÍ 11 i "Au Mcisès v~s tot ~ol", del compositor Gail Kubik; "Bon Jesús Eucaristia11 9 'del nostre fun¡,¡e. .• dor Lluís Millet, obra que for:::a part de la Segona Sèrie de ··~~c~nts Esniri· tuals per a Ús del poble 1 • ; ri "Po::D.posia", poelZl.a chora:l ·a vuit veus, út: ' !' senyor Licini Refice, autor de les obres teatrals "Santa CecÍlia" i "; ar ri.ta da Cort ona"~ C Ó:::nplctaven el .programa obres d9 Tomàs, Mas i. Serra.cant, Canteloub Don sti-a., Ll .. Millet, W. ;~. Mozart i J . s. Baèh~ D'-aquest darrer, es cantà -el Mctet a vuit veus, e. dos chors, '.'No et deixo JesÚs". L'OrfeÓ n · . bevia interpretat aquesta obra des de 1 'any 1920. P~ cal dir core tot el progr~a fou molt del gust del púplio, que obligÚ a repetir diverses de les co~posicions csment~es. ~o Aquesta audició fau là C1~VI de la nostra Entitat. x. LLETRES DELS NOSTRES BISBES ====~=====~~~=========~=== Ens -plA.u d reproduir l8s lletres dirigides a 1 1 Orfe6 Català", Rv ms . Srs . isbe de Vich i Bisbe .~uxiliar de Barce.lona, agraint la f citaci( qu~ ls va tracetr~ la nostra Junta Directiva. - 156 Vich~ 21 dé:: ,-. ., l ' <19 .p·rf:Sl.dem:; '"" i\!1 . I • vr. 6ener d_el 1956 . ' 11 ' • . ·· · hv8t aJ:a Dir&ct i va de 1 111 -Orf¿;o E. ,Tun.Llla .dt.IiCELONA !n:olt distingit -i a.pr¿ciat .st:nyor:· he rebut 1· 1 ofic~ .;;~n el qual s 1 esnenta 1' acord pree p~r la Dir&cti va, €.1 dia 3 d 1 aquest ~.:l~s, en el què hi ccnotu lc. SQ.tisfac.cié pet meu nomen~ent. d[ .bisbe de Vich • . . . Nc cal dir ct.:>u'l agraèixo.l'ar::.abl¿ finesa d'a:qu.e-sta entitat! espiritualment i srtíst~ca ten ~rsti~i?sa ~ coo a 1~ ve~e~a confio i.d~a­ no <¡uè' els· bons de~n.gs es tradue~x1.n en alguna. pr&gnrl.a .per tal qu,e el DivJ. P!:ls,t or es cor.lp·c.deixi de -'.:i ï em vigili a fi que no èsguerri al·s ~ ,reus caaüns i els dels. al tres. I· De la ,nev~ banda de::1ano a Déu q,ue 1 ' Orfeó segueixi &l sau impor, tant destí t t Jt contribuint a la :naj or espiritual"itzacié del ~oble, pe:r· ~itja de l'art diví , ~bla ili0sura i _prestànc ia ~~b quk ens te acostu ïr.A.t s . 'lot beneint afectu~sar:1ent Ju..."'lta, cantaires i col.lt:bcradors, es cor:.plau en rt:iterar- se: s. s. in Xto . rtAMON, Bisbe p . de Vich . Barcelona , 5. <le ::.~rç del 1956 ;. Sr. Secrf:t·ari de l 1 ''0rf&·J Català" CIUTJ\T • I L'cfici que Vostè vi tenir 1~ gentilesa de· Molt aprecia~ Sr. 1 trametre m, c.r.:b de.te. del 1 O dt3 gene r prop-pasee.t 9 va omplenar-ne_ de satisfacció . És clar quo és una felic i tac ió r.18s , entra les ;nol tes qde ~;;ls r;:crus conciutcde.ns de Barc~lona rr. 1 han tramès, e..!!l.b nictiu de la- neve consa 6racf6 episcOJ?al . Però, d& totes l!!&ner es, en nquêst cas el ::.eu-goig ha= vi~ d ' ésser més intens. ~n pri~er ll oc, per tractar-se·d'una entitat de la cat&eoria de l'"Orfeé Català", que tanta història té--:. brillant i b~~ gunny~dn -- en la. nostra ciutat de BercelonG. I d 'altra banda, p~r l ' afGcte persGnal ,que se~prç he sentit p8r l 'OrfeÓ, c om a ·ba~celoní i co__ al:lant de le. mus ica. · Li prego quo vul~~i tr~nsn8tre tot ~1 ~eu agraïment per la f~li­ citaciG enviada i taube le. m~"'lifestaciÓ dels meus senti~ênts ~:s afectucsos i de l .-:Iàxim inter~s pèr l'entitat chor2..l, que és de debÒ el patriarca de les entit~ts chorals de Catalunya. Cordia.lrJ.ent els b.Jnüeix N. .i.RCÍS, Bisbe .. ~uxiliar de B-u·cel na SECCIÓ FILOLbGit;A ~~=~============~==== Converses i barb rismes ----~:- ... -v ra nit tingui ! -u ta b' dius "vvra ni t", Grist..L ""? (uin signific&t , v aquüst "vor ' ? - 157 - . -~:.. -Ah! ts la s~utació t~l c~n la d~u tothoo. '.i . -Doncs ~ vo.l ~és que di.gu:j.s. Bona' ni.t! .· -En 1~ lliçé ~~l mes passat·e~ va prometre que explic~rie la substitució dels castellanisL'les "nadE' nenos '·, 11 desde luego" i "sin e!llbargo 11 , I em semble. que are. escorr& el "bulto". -Por Déu, filla IJeva ! Sí que véns carraï:. ada.! Per càstig, .et deixo aquest 0 ' enbalum sobre teu i no te-'l vull e,sl..lener . · I • -No ho diré més, però expliqui' ~ el que en va prometre. -De ~e5uida. . . Vés prenent ~?ta.• :Sn pri!:ler lloc, el Nti.D.t".. 'MENOS ·i el sn; ::S:'tlBA.RGO no s'han de 'traduir 0 no res I!leny·s••, c oo f:..ln alguns despistats. mai p8r •·1:; res menys" significa tF!.r.1bé, a més,. a més a •ués, encara r:1és, així .mcteix. l' Exel!lple: "I aixó amb tota · veritat ·provaré amb d.ites de la Santa Escriptura i •·no res n:enys" ( o sigui, tarr.bé, a mé::!) amb els quatre 'Evengelistes, que. no poden :J.Gntir" . Per a n v equivocar- se, doncs, és o.illor no e11prar mai ' el ''no reb· I_nenys". . . El NADA ~~NOS ' pot asser tradu~t per ''no menys" i en ·alguns casos per'no àltre o no altra cosa. Exemples: La frase 11 El objeto del viaje de la. Comisión a ~ ., era "nadE. :.:1enos'' que des.tituir al B:nbajador", pot ésser traduida així "L' ob je.cte del vie.t&e de la Coz;:issi 6 a X. , era no altre (o era no menys qu~ destituir 1 • Jtnbaixad:r' 1 • Un altre exemple: sogra". "Va salvar-lo dal foc go me::nys que la seva -Caram! Cua en devia ser, de bona, aquesta sogra! . -No et distreguis, Criselda, i segueix la lliçó. Les tes, àe bones ••.• per sogres. ?assem endavant. so~Fes en són to- El DES DE LCEGO es pot substituir de moltes maneres • Aqu~stes .. podèn ésser és clar, no cal dir-ho, naturalment, evigentmunt i altres del mateix sentit. Exemples: "Vindràs a Sant Mus?i· ·- "És clar que hi vindré". o -"Ja ho crec que hi vindré••. "Poden: comptar-vos entre els socis?" - "Naturalment" "La qües'tiÓ la veieu clara?" -:: "Evidentn;_s¡;¡t" , La tr~ucció de la frase· ' Est e año "desde lu~go" no irem os a ~a­ rÍs' , pot esser: 11 rlquest any veritablement (o :per descomptat) que no anirem a ParÍs". - 158 - I enfoquem ara el SIN EtlliARGO. p_0 uesta expressió és una conjunció adversativa i en cata.là tenim pt:r a substituir-la: però, ,amb tot, tot amb tot·,1 tanmateix,nogensmeny~ no ge:;ns menys, que no te res a veurê amb ol ' no res menys", que ja. ( 0 h~ffi quedat que no utilitzareill mai). Exemples: "Ells no hi volen anar de cap rr~anera; amb tot, si tu 1 els ho demanes bé, hi aniran' • "És un llibre molt dolent; tot amb tot, sempre hi pot haver alguna cosa interessant'' •.. ' ·~ •. • ' "La soluciÓ era difÍcil, i. tanmatej x 1 ' havem trobada" . "Deia que no li agradava el matr'imoni, i tanmateix s ' ha casat, • . A cadaseun d-els exemples pode~n emprar-ue indistintamênt ~e.s locu. cions quo hem dit: nerò, amb tot, tot amb tot i tarunateix; no_otere~x cap ~ifi~ultat . La cèlebre frase: "Era. de noche y s in embargo, llovía", pot t!."a.duir-se;. "Er.a de nit i tanmateix (o anb tot, tot amb tot), plov;i.a" • - - - - - . - - - ,. -Tindré en compte aquestes explicn.cions. -Tot am·b tot, pensa que l'idioma. català te infinites maneres d'. expres. ' sar..:-se:.i nO" cal utilitzar s-empre les mat~ixes parauJ:es, car a1xo ser::J.a un encurcarru:n.ent . Llegeix ñons taxtos, si és possible dels nostres · clàssicn, i trobaràs models excel.lents. P. ~S PURNES AT b~U CUES ------------------ ÈXIT •.. QUE VA SER UN ÈXIT. -No us inspira cap "espurna" encesa, el concert d€ 1 'Orfe6 del dia 25 dc ".1arç? TJa verítat és que va ser molt seriÓs i el pÚblic va aplaudir força totes les cançons,·precisament al final de c~da una d ' elles . ... 11 La cabra" va fer dos salts •..• "Jo tinc un home que és t1en1;1.t" .calgué dir-ho duos vegades perquè EÜ pÚblic e ' ho cregués ••. • ''El mariner" desplegà dos COP.S les veles~ amb satisfacció del !u-estre Sancho Mm."'ra- 11 co •.•. "Bon NiDtÍ rr.e llevi" es va estrenar i reestrenar ••. . El '·l\1oisèe i . . n LÓpez passaren dues vegades el riu •... ·i encara ':1, ' Ave Veruu." , de ~ oza.rt •••• -HOI:l\3! ••• -.o continueu. Aqu~;::sta 1'espurnp" no crema . Volçu dir que les obres esntados foren les repetides •..• -::...n t~fecte • us haveu crenat ! ----------- t - 159 C~1TICA CRITICAEL~~- - Un crític en la seva crítica d'aquell concert, referint-se als "Cants Espirituals 11 de l'insigne Mestre LluÍs rnillet , diu: 11 Suhrayemos el estreno de un nuevo canto espiritual del ~.~A3STRO LUIS l~Ia . i.:ILLET , titu lado "Bon Jesús Eucaristia'', como sus otros dos interpretades ... ·.Fué entusiasticamente aplaudida, y su autor renunció modestamente a repe·tirlo." -Això seria molt bonic, si f.os veT±tat. Però hem de di~ a aque:¿_l senyor, que no val a badar i que ''Cal donar al Cèsar allÒ qu es del Cesar ! '1 • ----------I UNA ALT RA 11 DISTRACCI Ó11 • -Un altre crític del mateix .e oncert, aquesta ra.dio.fÒnica, c·omon el Mode Bach que va cantar l'OrfeÓ amb una CA~~ATA • •• ~tet -En realitat és una "cantada" •• • de la crítica ! " 11 PROHIBI;DO FUM.AR. EN EL· INTERIOR" ' -Haveu vist la els assaigs? campa~ya . , ... contra els. nostres cantaires .que fumen durant . -~a trobem molt oportuna, perquè aixq que s ' ompli la sala de fum, com si fos, la oarriada del Poble -Nou, .és ·molt <11 empipador" • l ~-.·, " .r ' . -'Es clar: s.ób'r'et ót de fum de les · "pipes 11 !·. t "- • •• LCGICA PREFERtNCIA. -QUina cançó t ' agrada més a :.tu? -:Pregunta un fumadori a -urr . aJ:tre del mateix gremi. ' ... -A 1Ili. • • El 11 fum., funi, 'fuin' -! .. 11 . ---------- SOLUCIÓ EERb!cA: -I si, mal~rat la campanya contra els fumadors, aquests continuen tbn ho solucionaries aixÒ? J ... • .. , -· -n~mannnt a totes les noies que també fumin ••. i est.aríèm tants à tants. 11 Galllpantes", co~ -No f .•• umis! . OMlSSió ¡~'VOLUNTÀRIA? .. ' . r -L'altre dia, en acabar l'àssaigs el Mestre va anunciar el cartipèc qu~é preparat.fins l'any 1958, inclu~ivcment; i va nomenar molts concrrts l. unes sort~des a Sant Feliu de Gu1.xols i a Mont serrat. -SÍ, i v~i notar que es deixav~ una excursió del nostre OrfeÓ. - 160 -Çuina volGu. dir? -L~ d'P~emanya o Amèrica. .· -Aquesta excursiÓ la deurem fer l'any 60 ..• ! ,. . ENHORABONA! -Sa.bem que eJ. dia de Sant Josep va ser demanada oficialment la mà. à 'unG. ., senyoreta que canta al nostre Orfeó. -La feliciten .....• i celebrem que no li vagin dem~~nar la: veu •.. ----------------------.. -----·----- --------i\ O T I C I A R I =~==~===O======== El dic. 6 à 1 uquest mes complÍ el seu 60è artive:rsari el nostre :-destre Joan Tomàs. El felicitem cordialment en aquesta efemèride i li desitge~ que molts anys el- p.uguem ·veure .entre nosaltres. He:n sentit ben nostra l'aflicció dels amics cantaires !.¡úria sòi~ :gel trnspò.s del seu pare Pere Sol&. t Sans, i de Josep Nf/,1 Torrentbò pel traspàs de la seva mare Maria· Grant i Querol. Els ac.ompanyem amb. tot el nostre afecte en aquestes hores de trist or, pregant amb ells per l'etern repòs dels seus estimats. ".Joven:í.vola" està a pràp .de cel&brar e.l seu primer .. an:i:versari. S'escaurà, si a Déu plau, al mes de juny, i la RedacciÓ està es~udiant de ce lebrar-ho com es mereix. Avui podem avançar que el número corresponent a l'aniversari tindrà caràcter d'extraordinari i que tenim p~qmeses valuoses col.laboracions. Hi ha tamb~ en ~rojecte de celGorar un sopar de germanor aquí al nostre estatgt:, i veur1.em amb molt de grat la pres~n­ cia de col.laboradors i llegidors de la nostra Revi~ta. . . El divendres dia 20 d'abril, tindrà efecte en el Pal all. de J.o. _f:Úsico. un r~cital organitzat per l'"Orfeó Català'·, a càrrec de Ros9. Sabater, amb el nou piano 7 ndquiri t darrerament amb dest 1 a le. Sula>fe Concerts. :::.a dc·l temps, ens impedeix d'e publicar ls. ressenya de la J I Sessió de "Jovenívola", que es celebrà el passat diume.nge 1 dia 8 d 'u~ril. Prometem fer-ho el J:.lrÒxim número . Únicament direm que fou un exi~ rotund i tothom sortí complugusíssim. pr~:;~mura 000000 000 o 000000