Confirmació per Fèlix Millet Maristany Records d’Antany. La Primera lliçó per Montserrat Salvadó L’Epistolari del mestre Millet per Pere Ribot (mossèn) Una revifalla per Emili Vendrell La primera Festa de la Música Catalana per M. Piguillem Els nostres mestres. Records d’infantesa per Joan Tomàs Tres poemes del meu llibre de l’Orfeó Català per Miquel Saperas Els nostres concerts Concert dedicata als socis protectors Auca d’un assaig a l’Orfeó per Josep M. Garcia Estragués Secció filològica per P[iguillem] Noticiari
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
- 17G J O V ~ N :Í V O Ir ~· Juny 1956 Des del començament amb horitzons amples --quant s l'esdevenir-- en una constant mt::~tamorfosi, que ens fa entreveurè pressentiments de ca-· mins nous, per a nosaltres quasi inèdits! Fre.so, rasum o síntesi que oxpresa un recompte general -- amb vistes avant i unrera --un balanç d'esperan~e~ i desitjos fon~nentats. Perquè a fi de e omptes, a un any de la primera "J oven:Í vola 11 , hem superat una etapa particularment dif'Ícil, o, parlant amb ,;;<~S benignitat, dubtosa. I J?"er això, lector 9 pots endevinar la nostra joia :íntima -- sntisfacció en altres termes --. Sols afegirem que el nostre "cr.:;do 11 ~s el mateix que el primer die, d ' aJ è viu, renovació constructiva i posttiva, conservant 1' 0ssència d'un m8:teix princi¡>i ( no és paradoxa, ni tampoc pures pare.ules o fr¡. se "st andarit zada"). ~~el nostrs primer aniv~róari, en una garreja de satisf~cció i de~tg, ens ha plagut donar una certa solemnitat a la publicació; aquesta es la rE:.é. del. present extraordina.ri. Si o. la quc.li tat dc:: les firmes q_ue presentem hi afBgim la labor d'aquest primor any, copsarau en una sola mjrada l'objecte i resultat dC; nostres pretensions i afanye, de tot o. nostra bona voluntat • • • --------------------= CO(JFIRMACI Ó = ' =========::.~c::c: En 1' oferiment del primer número de "Jovenívolan·, "en veure realitzades unG.s il.lusions que temps enrera gr·irebé ens e-emblaven uns somnis impossibles", un dels objectes concrets era "done.r un major •3Scalf a aquest ambient de gran famÍlia que no pot deixar à ' existir en tre nos al tres''. Ar/;j, h9. passat un an.y, les il.lusi ans han anat m.adux·ant e olorad8S 'P r l!.l col.laboració de LlOl ts, i l'amb i t-nt do. la gran fc..m:Í.lia hr;. cmat Rf9.fant un perfil més segur dc:munt de la patina duur·1d2. que la tradició de tants anys forma, matisada pels neguits que es mm¡en 8n totes les coses vives, i que alimenten la flama de l'ideal primitiu, amb la fOl'"a de la joventut nova QV.ç; assimila les tendÈ:ncies dels nous t-3mps. Perquè vjure és precie_:.mu3nt e,ixò, tot el contrari dc l'estancan.ent. Viure és renovar-s8 constantment i mc.ntsnir..:.se st:.nsible a totes les novt}S manifestecions, s~nse defJconèixE:r fins i tot les audàcies r..és e.vf'..nçe.d¿-,s. Però viure és tam. bé, i encara més essencialment, no sols no ¡>~.:~rdr~ el to del primer dia, conseqüència directa del perquè d0 la propia vida, ans voler ~::llriquir-lo, perquè si 1' obra t8 vidF.J. prÒpia (i o.qu•.:st és el cas de l'OrfeÓ Català) la rep de la intenció funds.cional, i les noves aportacions 1' enriqueixen, vigoritz2nt-lo., amo noves possibilitats i nous m:.tisos. · ~lg¡.i pot confondre el culte a un pnfwat, enc¡.:•ra. no tan lluny per fer-ne empa.l .lidir el record, e.mb la poBició cò~od0 dels que creient que han arribat al punt més glt de brj.lJ.antor, e.:; límit8n <J. mantenir tÜ preser.t com un homenatge i un recorCi, però no com instrumDnt encara viu al servei del mateix ideal. No és aquest el c~g nostre. Tot vl contrari. La saba nova que dÓna joventut i for~a mant~ els braços oberts a totes les iniciatives mentre la presèncje constent, vivs diria jo, del fundador, i à0 l'idE-al que e:ll mA.gnÍficament encarnà, -·- 177 ¡_ , ' ~: ~ assagura que totes les noves ·~portacions no tns apartaran del cam1 olegit, ans al contrari serviran~er a donar a 1 'iq.e·a l fundacional m8s amplitud i força. Perquè la flama de 1 ~ideal, viu avui com ahir de la mat E-ixa idea, i avui com ahir s'alimenta del· mat eix sacrifici o No hi ha vida ssnse sacrifici, però és que sense ell tampoc no hi ha goi.e autèntic, i els can taires han escollit aquest camí que produoix un goig el' esperit o Els ~a. ta la f.e, i amb el sacrifici "la serveixen, aixecant un?. senyera que és una a~irmació, i es desplega en múl tipl(:¡S manif3stacions d' a.le~ria .. · Per això, davant de tants que cerc~nt el perquè de· lar ~eva vida, s allunyen, amb un mig riure de saberuts, de les arrels fòndGs de la tESrra i <iel sentit de bellesa del Cel, nosa~tres valoritzem aJ..lÒ que és nostre, per què sabem que a la llarga ells arriben sempre a e onclusions anoà.ines iescèptiques, desorientats amb el dubt& constant i neguitós, i sabem que el dubte és la situació Ínfima do l'e::sperit,- i és, per tant, estèril , com una debilitat del mateix esperit que no ha tineut prou força per a produir una afirmació. Per això, sempre r.epe.tc.ixo qu8 la vostra il.lusió, la que ht.u es collit com a complement de la vostra vida familiar de cada dia, us porte l'alègria prècisàment ~erqu6 tot cantant una força interior, barr&ja de fe. i d' e.sperança, tambe de cari tat,. que és amor , s' ~mporta e.l vostre pe,n sament, i us fa assaborir·un goig Íntim quu no coneix.::;n els qui el cer-quen _pér camins diferents, allunyats de 1 'autbntic art i d& l.'autèntica b~:;llesa. :Ss tot el contrari del dubte. Per això el qui canta es sent op·· ,· tiruista, i, en canvi, el dubte, diu el nostre gran Bisbe, .;:;ngendra aquos tes dues grans malalties del tewps modern, que són 1 '·esct..:pticisr.aó. i el pessimisme, camins que, .tot i vestí ts amb ropatge de refinament i de civil.ització, :porten a la mort, a la tristesa i a la desesperació. ., . . .t .. . JOVENlVO~A, que av:ui per a.vui és el qu~ pot é~~~r, '.però. quu té mes amplès, porta la gran alegr1a de 1 :Ldeal, que os renova cada di9:·i de la joventut que empeny. Si a aj_xò hi ajunta l'esfo:r·ç, qut: vol dir acció i sacriiici, pot arribar a ésser com el gra de mosta'ssa; p~rquè aquesta gran famÍlia,- que bS l'OrfeÓ Català, constitu:lda pels mestres, cantaires i socis de tot a mena, fa coo t ote·s les fcmÍlies; es va eixcm.plant i estenent cada · dia mós, a.l volt e..ñ.t de ln cançó nostra, man:ten:i,.nt vi va la fe que fou el suport d8ls nostres avis i és ara el no§. tre suport, i €ns. assenyala. el cami qup, allunyant-nos de tants i tants raquitismes d'esperit disfressats de valors al gust del:dia, ens port&rà a la consecució dels id~als més nobles . amb~pl.ons m~üt Bo és, doncs, que festegem en aquests dies 8n què estem de f9sta major I llaor al Mestre Lluís M§ Millot I encera que sigui en petit, molt en fa!!tÍlia, el primer any de JOVEN:!VOLA amb una mena de "confirmaciÓ" de la. quB tant~s vegades hem parlat. FÈLIX MILLET I MARISTANY. En el primer aniversari de 11 Jovenívol0. 11 desitjo de cor que aques- ta sigui cada dia mé·s la veu dèls ce.ntaire;s de 1 ' 11 0rfeÓ Català", i quo .la seva continuitat progressiva sigui espill de la que sempre ha do tituir el segell autèntic de l'actuació de la nostra sBcÒiÓ chor~o LLU:!S M§ MILLET Jtmy 1956. ccn~ - 178 RECORDS D'ANTANY c=======================~===c LA PRIMERA , LLIQO Va éss8r una t s.rde. dr~ desembre, - i d'aixÒ ja fa ~~olts anys t que, acompcnye.d.e. de la meva. mare i gcroà Joan, vaig trucar per primera vsgad 9. a casa el ML-stre Mi_}let. El e or cm b<::,t in ad.EüeradaJLe:.nt, i uno. emoció e-stran,yn m' enva1a. • • Jo sola:mcnt e one;ixia el Mc3StrE? d8· llun,y, ·de veuro '1 dirigir 1 'Orfeó, i me 1 'havia mi·rP...t sornp:ce com a un Sant dnlt d'un pedestal, on no es pot arribar ••• Per això ara, on pensar que li '1nava e. pcrlar, em torbava extra.ordinè.ria-::n.ent 1 La porta dt..l pis s'obrÍ, i l'Albina ens introduí a un?.. salota., on n1 poc d' Lsperar, aparagu.é el M0s"trê Mill et, Gl qual, .u:. olt &Iablói!lEont s'interessà pel motiu de la nostra visita~ s ., 6 l§. Fou lc mara qui anb sGnzill8sa explicà: -Miri M~stre, és el cas ~uu aquestc noieta, la ~eva filla, té la dèria de cantar, i &ncara _que la pobr&t~ t0 poquíssirr.a veu, b8 t~nta 1~ seva vocació que e~ dol con~.orariar-ln., i li ve nin::. a de!!laH::.:.r, e Olú a favor~ que la prçnt_,ui per deix~ ola, per a esplaí i goig d'8lla, i s~nse altra pretensió - ho pot ben Jreure - que, si ca~ta al~~a ce.nçoneta a casa, per a nosaltres, se la pugui esc ol tar., Si vostè, d·espr6s d 'unas lliçons, vau que no .P.odrà fei' rvS dG bo, la dóixa, i lloat sia Déu J El Mestre, emb l&s mfu~S a la but x&c~, i el c~p un xic decru1~at em ~irà bondcdÓs ¿ntre compas3iu i-encuriosit. Jo encg,rn no ho.via , obert b~ca, i ~1 n.i.eu pos&t temor;;;nc i suplicant sogurPment el e OIIll:logue, perque desprbs de preguntar-me si sc.bia de solfa, cosa que vaig contestar afirm!'1tiv8lilent, em digu~: n Bé, noia, ho pr.ovarem I Mira, si vo.ls·, començarem les lliçons per any nou; - f alten poc8 die.s - i la primera. la podem senyaler pel di& dos, divendres, a les dotze del migdia; et sembla b¿ ? Ja ho cr&c qu~ cm s~ublà bé l I co~ li vaig apr~ir que m'acceptés, i s~nse provar-me l ... Perquè, el que jo·tem;i.a, era, qu0 si e::n sentia aquella veu-ata te:n minLa , es· dt:sdirio. del tras: te ! Segurgrnent que le. mirz.da de, ~os agrait qut:3 ·lj.. vaig adreçar degué ésser m.o~.t eloqüent, perqu8 ?J.Cl':'rJ. la sav2 car3: SE::riosa, un somriure ~ ple .i comprensiu •••• De J!lO!llent •-:.1 perill de la pr•ova quedava 6j ornat por uns di..; s I Ens acomiadàrem afectuosament cou vsllfJ aL-ics . Un mutu corrr.::.nt de simpetia s 'havia establert entre> nosa.l tres, incloent-hi, natural..Jle.nt, .la mare i el gt:rmà. La ~lama de 1 'afecte estavà enca9a., i aquella E;Sti'l.2ció j v.:::neració pE-l Mestre, no s'apag3ria ja mai o.es ! I arribà el dia convingut. Un~ mena d'aic~ria i de te~ença, t;.ÍJn Pt::Ssigolles cor endins. Es dietari~ la sentÈ:ncia a lóS r.:.teves f~ions f Puntualment arribà al Mr.;stre. El. reb~rG!D. conjuntar2-ent amb la mare, i tot s tr0s entràrem a la s~üa dtl músic8. Espontàniament &L1 féu uns gr c~ogis del meu quart d8·cua Steinway (quc::l la mr~va1::1are, sonta. dona, m' VJ.a e emprat, substituint el vell Erard, ..;;n el qual· ella havia fbt eJ s o èntu:lis, par tal que 1 'instrum~:mt estiguLs al ni v .:ll de 1' acompan,ycnt) i em digué quo ora el piano m8s dolç que mai hagués·sentit. Les s~vss muns llargues. i fines, r 8corrien com~lagud~s el t~cl~t, omplint l'est8nça de dolces harmonies.. • i fins em. vareig fer la il.lusi ó que, ò 'havia oblj dat de mi ••• però aviat el què t~.;;mia i desitjava arribà: 11 Que, noj_a,, provem aqusste ve1.l ?". Tremolant, com unb. ft.üla d 'à.:lbo:;;r, l.i Vf'"ig· porter algm.~.us de lds cançons que jo haviu cantat a la meva man.:.ra, i ell escollÍ per COI:lençar. "Fe on primavera" de Schuberto L'acompan,ywnsnt sonà dolç i expressiu, i després dels compassos d'introducció, vaig f:rrfil::.r la m8J.odia La veu~;::ta qu') tJin sort:!, semblava d'un ungl3let d0 niu. . i encara esporu- - .179 - ·~ ':$;P guit :~ Finida la cançó, sens .e omente.ris 1 m0 'n féu c 8ntar una altra i una aJtra, i om féu vocalit.zar, i tot d'un cop pausé!.Ó: 'll!lent, ratirent les ma.ru: del teclat, es creuà de braços~ i mirant-me fit a fit, _ amb aquells seus ulls t ~n clars par on s~mLlava escnpsr-se ln llum quo dins port ava, cm u.igué: 1 'C~;;rtt!.:llent, noia, tens una veu molt petita, però la poca que tens, és f¡·escc. i molt agradable. Crec q_ue val ln p e na d e '·t rebe.l_ler-la, cer esparo que creixerà, i penso no equivocar-me 6n intuir en tu, un gran caJ.iu. de ·sen~ibilitato A més, per consol teu, et diré, que ta.hlpoc no es n&CüSSi ta uno. gran quant i tat de veu, per cantar cançons, se.ps ? és més qÜestiód .... ·so, d'afinació, de cor i escola. o o No cr~us que entre tots dos, rGuni-· ' rem aquestes condicions ? 11 Després no sé ol quo digué, perquè pet' uns m.oml;nts 1 'alegria que sentia dintre mE;u ~m féu perdre la noció de tot t - Dciu meu, o.ix1 er2 cert que no em rebutjo.va co:m jo temia? Qui havia dit · quG .en aquost món no existia la felicitat completa? Si jo l'estLv& vivint ! - Més sGrena, vaig· sontir quG continuava: 11 Si vols arribar a can ~-n.r ·.-bé, has dG treballar ·s&rios:-·ment i m 'hr.. o dc prometre de no fer cas u.üs e onsGlls de ningú i cr·eure, solament el que jo et digui I No et desr~.nimin les burles dels u.:rlS, ni t 'envanoixin els elogis. dels eltres. ~~ a'n dirun moltes de bestieseB, filla I No vulguis crid·ar mai cantant, i procurn ' sobretot quG amb la il.lusió db h e ur e mGs veu, no canviessis -e1 so que ara t ens. L a cr.nço, r&corda-ho sempre, no e s !!les que unR poeper tant le lla!ïr·a té une., iLl ....oortÈ..ncia pri.L.tordial, , i .. cal ·sia musicada, , qu6 s ent,;mgu.i tot a perfectc:nant. T.a:noE::. seg ons le::l c r.nçons conve adf'pturlli ~1 color de la' veu." Després d'aquests i molts eütros consells bàsics, quasi diria prec rs ptes per a mi, . en: proposà.: "Per posar en pràcticc el no~ tre pla d'estudi, guarda totes aquestes can~ons que hnvids cantat fins ara, .i no ;tes tornis a mi.rar fins que jo no t'ho mani. En canvi, et ce.J. començar ·per aprendre les pri!!~eres llet ros, vull dir les cançons populars - que han d'ésser el fonllillent de tot bon c!J.ntant - i la primera. ser21. aquústa,.i tot dient .això, em posà devo.nt "El Noi de la Mare 11 • I amb o.qv.nstu C'~nçó dolça i gro:rucadora, co...:::.ençà la primerg lliçó (a la quP..l havi·~m de s0guir tantes i tantes d'al tres) i el seu reco:rd perdurarà en tü t. o·L 9. 1 D. v~da I ' I ' Are. , amb tot i he..ve·r · passa~ tant de tom ps, i qur::.nt ja m'han· dt:iaquells que nlesb.cres m acompanyaven, quan en la soledc-.t de la tots xat. vaig desgran::mt &l meu ros:rri de rücords, plc.u-ne, en arricambra, uc.v~ L'r a ~que~t misteri de goig 9 do fer-hi estada, i en:evocar aqu&lls ~o...:nts semblen prendre nova vida; i penso veure encara, t:n. le. -penonJJre, "~F>r!-1. al balcq, la m.ev~ ca:ï."ê en el seu siJ.l6, mig clucs &ls ulls, somri nt, extasi~da, ••• i cow un ocell ferit, aquelles mans del Mestre revelant sobr'3 el teclat; i aquells ulls amorosits, d.e m.irar blau, tros a' infinit vessant dolcesa,... i embolcall2·nt la visió, ts.lr:1t:nt e om una celíotic, em sembla sentir-hi encara, el ressò clnyoradia d'un brossol0~u d~:: cançó i 11 Què li darem al Noi de la Mare, què li d2.rem que li sàpi, ? o • • 11 g~ b o MONTSERRAT SALV.ADÓ L'EPISTOLARI DEL MESTRE MILLET ==========================~=== No se!D.pre ens és donat entrar en la c~ni"ur-a interior dels grans h?mljs, fruir del p~lp de 1 'espe..."'it i del contactr; de lJ~l+rs ombres, rev~ur~ el fort ae llur intimit~t ••• Jo he estat, .en aqu~st asp~cte, ae s9rt. He entrat, fer~or6s 7 de llu~ i d0 silenci, on el t?lem esp~rituul u u dels ho~~s d~ rrvs relleu d~ Catalunya, i he sentit la veu call ·a , potent i transpar•.:.nt, com si, dt::! fet, e:-1 tillt";U.és ball davant mou, d~l M.~tr Mill~t. No ~;he rvcordat de lu mort ni dGl'te:ps, sinÓ del ;; - ' 180 ... •J contacte d'una. pr~s8ncia inevi~abl&, que esbr~vav~ tota feblesa; do la sorpre~Hl dêl passat fet present i · esdt:vGnidor ulhor ...:, coo si res · no poé:ués morir, tot en u~l' .e-te rn presdnt, perquè tot era cc:- una b~:;;flllum d"et,?rnitat. H0 recoJlit el clrun pur 7 co.c: un testf'~'lent t1n bé nost-re, d '~q,Jell qu 11 féu, d&l. c.cmt, el sent1t clr; la sev~~ vida, quG abre..nda el poòl·e, que li educà els . sentir~ents i {ou, 'home i obra~ una a<b!il·P..ble . instituci6 de la nostra terra., Hem trobo, pel gest àcol1idor dal M0stre Llu:Í.s Maria MilJ..Ct, a la ~ <-'%brr'· d:'3l seu pare, on nasqué ·i pujà, .i en u .n. uarrer tÍpic d'' aire r::'.arirwr e om tot s els ·del Maresme. Una llar amarada de r 'eco:rds fmülie.rs, fotografios pè.l.liqes d·e l temps~ el tàle.t:J. de noces,_ r:?~. piano, l'e¡jtor quu mou 1 1 oreig i la salabror de la ro.o.r , par uts bletnqu&S 9 eixidc.- j ~rd:Í. j , davant p8r davant, anpla i reposadora~ la cinta dul 111are nobtr.:Jdfl. Aqu9sta mar, moviment i .rep'Òs dels meus somnis, n'inquieta aquietn.Jor·a". 0011 di rin En Maragall, i que s ' n,g.c:.fà, amb ·tot a la f o..cça de la ·seva lluo i blavor infinites, en la ret inn del Mestre . Millot i M=:.ra.gall ho.vien .· . ·óG trebc.llar junts sn l '_hore.-m.és forta d8 la nostr·a .F~trj_a. Mtgdü; . Lluís Maria¡ u1 .:reu davant, i ar.:b la vau t:.1::pla i .f ort s. "'..:!Ilf!g8.nt, en· va, un ~tr9rr!Ol.::>r de se11timent c.dorable, tria, a l 1 atz.r,.r, mir!'ltges de l'epistolari.. Copso el.Ui.llet total, com abP. :n.s no oonei:xia, i que tr·)spua ~ través ?-e l'a V3U del fill s hc~eu. del seu èsperi t, e ólli un rc~so d·e la carn i la sang que reviuerJ ~ com una re.:prcsa de 1 1 obre 'sense . T.t:rme. Veig el gran home,· seguríssim d'ell lltf!:taix 5 abr-andat, com 1' ~spu:cnu del geni que ~es mou en el raig c1E.: sol ~~:rtiv5.l que ~ntra a la cr..mbr'e, 1 horitzons sense fites. El MestrE: rosuira del mateix 9.ire ·nostre~ i t)n lc. plenitud ·oficial' que nosaltres enyorêm. Però és 9 a fi. d~ comp·: tes, 18. seva veu, el seu gest, la seva àni~a. que os vess_a en aquestes ' 11G~res? que ell mai no havia dG sospiLar, ni de: lluny, ::que fodsin aplQ gn.dos CI11b fllllor, per tal de .fe r-nE:, en hora G$cai.e n't 9 • la garba de blat B&gat en nostres f s ixof:f. L'alè drü fill lector EJS transmet i humiteja ül paf.¡ ur del pnre. RE-t orna., a mesura C]_UG E'.vança la lectura, 1' escalf· dE:1 tmnps passat, tot es mou en un cli:na espiri tunl qus fecundit ze. l ' e p:.stoleri . Tot f3S pastat d 1 uñ 'sentit d'eternitat enorme, i, fins els d6talls ~ els conc8}ites més Ínfi.ills de cada llstrn 9 evoquen, vu.lguis no vulguj's, la fl8L1.a que creme.va en el seu E:DJ)erit. ts l'home 81!}1) tota la seva a.J tíssima. passió, la veu deJ missatge· r etrobat en nos al tres mateix<.: l ' b o~.enc.tge del càntic en 1 'entra~ a del viure d8 e ad à dia 9 i qu~ s ' E:n_ com<:~na a tots, com quan, am.b un energic gest de batuta, arrencave. la veu àt:ls seus cantaires, dominador del cant. COL'l Descobreixo tres asvec"tes -- tres amors en l·es lletres del :r.r~stre Millet ~ ~ que foren J.' estr&du dc 1 a seva: p.;rsonalitat :· el s~u fdrvor cristia, pastat conscient:uent on ol Dogn:a7 el s{.;u ru::ror a Ca;tu·· lunyq; la'sevu humanitat &dEirable. En l'a.specte sobrena.tur,.l, no era En Millet un adnirador t~é-s dcJ C[>.t olj.c:i.Si'IG trfldicional, donat fot des de la i:afPntesa, per clim8. here·· ditnri 9 sinó que vi via pràct ica'L.ent del vori t a:b1e esperit del Crist - ~r: esperit t veritat --, no de la carn i do la ~ang~ sinó angenclro.t de:;· IJou. Ero. practicant sn to IDaj-or i un enamorat cle la litúrgia co;tÒlica'l def~msor dels interessos de Déu j_ de l ' Esglc~;ic.. Quan s 1 ensent,-u8 el du bat, anys enrera, sobre l ' art i la 11oral, la vGu del Mestre ~s féu señ tir en tot Bercel ona~ .aínb en Ruyr~, ol cuno11.8e Cardó i al tres, en lu defons~ del s principis morals que referma l 1 Esglo8ia. Jo recordo r1ave::rlo vist, en el cor de .l ' oratori dE.; Sant Felip Neri, i on un br·eu r"'pò~ <luls responsoris de Vitoric. 1 la torda d ' un Dijous Sant~ SBguir D.IJ!J Ju Sutm~na Pa.ata dal Dr. Lluís Carreres, els ac.lms de 1VIatine3 . L 1 he vist pragers com un de tants, hÚnül, quasi obscur i a.bst.rst, nl p~u del ::5.8erari d ' Una CSl;lGsia vilatana i, -·- per q'Jè no? ·-- sentir 18. joia Ínt! o d ' una conversa Emb sacerdots. La seva mort, cloend~ d~ tota una vide sobrunatural, i en circumstànctes de catacumbes~ 'pl?rla millor que el •'"illor tremp. - 181 - :S ' a:.-: or o. Cat c.lu.ay:a. An-b quina fervor el Mestre s.3 1 n sent fill i re::::ponsable del seu dastí! co!!:. un dels elements albiradors dt-1 moment! fru .:,~:·t brt::u triangle de terra beneida, i que vól ell rica i plena d f es n..;rit indofallent!. Ell, co:w. en Joan Llimona, En Maragall, ·1 'Enric Prat dò la Riba, i altres, eren proêucte de la ~ent rectora del Blsbe Torras i nat.;cs, Suny ord""'nador de Catalunya". Tots so.be!..: l'esforç del Mestre ·.n aquest sentit, i àe coms inspirn.díssio~ don~ el Sou Cant de la Seny 1ra com a. himne oficial de l' Orf"' ó Cat ala. _ 11 La sev.a forta hlllli~nitat xarbota cln les lletres adrecades als a~ics i deixebles, ja des de casa, adés a· l'estranger . Recordo una lle tra al Mestre Gi'Lert-Cru!lins ~ encara jove i residen1ï temporalment a Pa:: rís, e.mb quin detall fervoros li dóna compte de la marxa de les coses a casa nostra, aob un punt de sal d'ironia inconegut per a nosaltres. A la vegada, li dÓna cons&lls de pare, l'allunya de trencacolls, li dóna 1 'enhor:"'..bona pels seux èxits. Viatjant pclr fora, fa el clixé de tot el que veu, compara, no perd el contacte D..mb ,;:ls amics. Amb la p0rdua de la muller, companya de la SeNa vid8., quina am"J.rgor no xarbota del seu e$perit torturat l Quin isolnment que no pot absGondir ! I, a la vegada, al Masnou i encesa la tragèdia, hi ha com una melangia .t&-rrible de tot allÒ perdut o celcigat, com un esfondrar1ent de tot allÒ que fou pujat aub l'esforç d'anys i de vides •• • Però veu la mur, igual, com indiferent a tot, però que no deixa d'lsser l~mar i lu ruta de les nostres esper~~ces de bell nou. I le bl&vor excitant de l'~igua el transporte a Ïa blavor del cel, on no arriben ni l&s flames ni la vana de~ència dels homes . .. · d La ~ra~ lliçó , el sentit de la seve vida, el secret inefable ;l seu c8.nt 1c • •• . I sentó, a ple migdia, en la calda ectival de juliol i en aques- corubra. de f8II1Ília , e OI:' una rojor que em puja a. les gal tes , com si ul sil~-;;nci d'un moment es fes perdurable i pontifical enllà. del temps j de 1 '~spai , que no compten., com un respir mister1.Ós que no puc eva1ir, i en una melodia propera i llunyana de la mar dels meus somnis; t..ont o les despulJ es del Mestre com uns. rel qu..., furga ··en les entranyus d ... ln terra de1 l'arbre que rebrota d'esperança ••• Sento el palp , en 01 fregadís d aquestes lletres ad erables, i entre el cimbori del templr. i d0 la w.ar, d8 1 'onbra del M&stre, invisible i sensible, en una rv-Qitat inevitable , en un bleix pregon i en plenitud d 'è.nina i nervi r dQmin~mt les nostres veus ç~b la força abassegadora de l'Esperit; i les nostres ombres que segu_eixen, com cadells famejants, el rastre de l lum de 1~ seva immortalitat . 1;8. Mossèn PERE RIBOT U- n- a r - e- v-i-f - a - 1 - l-a ===~ =~======~===========;= Un dia, jo. fa molts anys 9 se ' m presentà a casa una noia alta , molt boni c c. i simpàtica ac ompan,yada de lc seva mare . ' l c. zent1s I ' V~m1. 2:. perque cantar 1• perque\ la recomanes a l a neva ernnrcsa , 8i m' agradava el sau cant i la seva veu . Aqublla noia tenia un~ gran i l . lusió de debutar en el teat r e i a ca 1t!:\r "sarsuela 11 amb mi. Ve.ig esc ol tar-li la romança de Eohe:cJ.ios, l a de D§ Fro.cisquita i vai g quedar mer avellat de l es seves facultats extr~ r dinàries i de la sev2 veu dol ça i ben timbrada. No era u na cantunt du rn 0scola per ò t eni e una envejable i ntui c i ó per al C fu~t . Ella va explicPr- IllB quo cantavA. pels èa.o<:·i·~ts on ten.:..a molts 6:xitst però, a.y_uelln vid8. no l;i e.gradtwa; 1.?: sevP.. l-1~..3 gr8.h il . lusió er"·l .31 tee.tre . , Al di::1 següent on e.rribar al T .. atrs ~Jou on tr.:;c~~llà.vsm , vaig pn. rlar-ne a Lluís Ct;Jvo, que 13:r·:-,. sl 1.1uu emprvsr-ri • .'V"?.l.g present::.r - la· hi i on venrEJ··..J.a tan alta ve. arrufar una u:ico. ~:ü ncs . - És .oass~ c.l ta , aquesta noj c. l ·- er:.. va di¡' Llí.lÍS dissireul·.:. d:1rient. Però la ·veu és molt bon~ Lluís ! . Jq VD.i~: insistir fins c. aconsee;u~r fer -la: debutar, ja q_ue Gl la es c{mforL13.VC fer ol debut sense ccbrn.r ni un cènti:.:!l , i va dec,ut~..r una. te.rd·:;:. 9.!1lb 11 .B0her:.:iof3 11 del ::-1e.:-.t1·e Vi"~,es •. . L2. -prime-ra impressié d1::l pÚbl:Lc fou corri la do Cal vo . Era. r.:tolt alt·\ i tot s els · urt j st .;s qusdàven beixos i pot its al s 3U e os t "'to : P2rò ri" Í qua a:qu::-lJ rossinyol l.1mè. comc.n9à. lee 3ev6s r.3fi1Pdes , s'osbor r[;. r en tots aqu0ll$ -d .... fectes fÍsics i 1 espe-rit de la '103tra aruista va fur!r·;u· -en tots els cors del pÚblic que l'escoltav ". i l ' entusiasn e fou ind ..H3criptib le : A 1 ' ende.o8. Vl'l fer la H Francir:~qui·ta" nmb ni i aq_u é1l di n va n~íxer a 1~ Vida d~ l ' art lÍric un delP n3tals M~s brill~nts de l a co:nstel . leció artísticP.. " sarsuelGr a". Aquell est~ü ora: Maria ·Tür esq PlanaF . No cal parlar dels èxi·t;s i do la seva brillt~nt . c ar:ï..·;;~ ra fet a aL costat mc;ú i de Marc Redondo perqu& això és sabut a bast<Uient per t otLow . Aquest· p-..;tit preànbul és per u. contar un fE::t trist i d. r am2ti c qü e e.ny a .. . despr0s es va produir . que mana sonprv en el dest í ta críetur·r:: dotadP.. <l 'una dc l8s :::Jillors la r·J.Ó i ha.gu8s d'' cabar el s dia s do le vent ut~ - 8n un sanat ori -de psiquiatr ia. · e 1 onFL . . B A.rC A na~ reu Ci_, aquJ.." Dé~, dels.home s, ha vol~t que equ~~ veus de lo. nost r a epoc B. , p t;:;rd e s S.;V~i vid&, - i 2.i :xÒ e n pl en a j~ Està recl-osa al Sanat ori d\3 Sant Matias Ferrot, el · gran baríton , hone este.l vüJ.dor .i pr evisor, durant 1::~ seva car r&ra va arre~lsé_er unes pes~n:~tes i el d i a que ¡;;s decidÍ a retj rar- se del teP..tre, vP. comprP.r l:ln tax i i junt ru::.b u n de~end ont. el feisn córr&r din i nit 9 per a treure 'n, co...;:_ és .natú.rè.l , el LJ.axim.d (; profit i rendiment . Un di&. Ferret va fer un vir.tge al S'J.natori d9 Sant Andr eu. Uns St.myors que enaven a f8r una visita a un famil i ar que teni en r e clÒs en aqu&lla clÍ n ic a el llogarGn par a t re~ll~ar-se el d i t ll oc. El s senyors aqu c:;lls se n ' ana.ren ·a f&r l a s-8va vi s i ta i Ferret va esr.erar ~er a tornar- los a 13ar cc.lona ; Pt1rÒ t ot d.a cop os v a ;.,e c úrdnr que all~ en aquell l loc ta~ trjst i d r e.mbt ic v i vi a ~ ~cl osa la no~ tro. ani t;u.3ta M~.r i o~Teresa j ve pensrr que p ots er l a pbê.r:i,a ve ure . Vn ~ntrar c ap a un pati gran i e n s or t ir-li al pas una Gcn j_ana. d e la Ceri tat qu e vi gil av a unes ma].al te s pacÍfique s que f üi on la pa:::wcjgda üc c~da ~ia , va pr eguntar-l i : - Es c olti ge r mena,. i perr..i oni; oi, que a quÍ hi ha una noia que es diLl;¡v¡ari a Te r e s A. Ple.na s ? Una noie · que ers tipla ? - Sí s eny or. Miri-lu; és e.qu ~lle .. F orr et v2. :mirar C"'P on assenyala va amb E.l d it e.quelJ à: san·Ln e;~,t ~'!ane. d~J l a caritat i la vP veure on un recó tot:::. s ola. No 1 'he.uria ·pas e ?neg uda J Est'lva ·prima, prima com un p&l, amb la vi s ta fixo., morta, Ulr~~t, sense illirar, cap un lloc ~ue n o existiQ, ~b els braços caiguts, ve~t1da amb una bctn blanca com la neu que f e iq nes bl~nca 1~ grcgcr dJ . - 183 - la s~va cara i sense moure's gens, tal~nt cqm un~ estàtua de mqrbrb . - I, què fe ? - va dir Fer·ret . - No res ! - va contest"'r la gar.m..a.na de la cc.ritet . - SA;:pre estÀ. aj_xÍ l No fa res ! No té voluntat t Ara, si jo no anés a csrcar- la, no es mcuria de tal com està hc.res i hores, fins que c-:.uria ! No con .... ix ningÚ .. ! - Deixi'm que li parli ! - No . Els -seus familiars ens ho tenen prohioit . A més, és imítil . . No con~ix ningÚ, ni parla l Ferret va insistir : - Només unes paraules. SaludRr- la i prou J La germana va accedir i Ferret va apropar- se cap a elia . - Ola, Me.r·i~ Teres? ! Que no e~ coneixes ? - Un xiscle eotrident i estreny d'una malalta quo reia, sense riure 1 va estrenir el silenci dr~àtic que ompli~ aquell pati ple de sol i de p8.tèt i e a::Jbient. - Sóc Ferret - va insistir el nostre amic - Wlatias FE-rrat ! El. baríton que cantE·va 8mb tu. "Luis a Fern!lndé.". No te'n recordes ? , 1 • . Ellc. va ::noure un xic el cap no:::és, va ·t.Lirnr, sense rr.irar cc.p a un ~ltre punt indeterminat1 un lloc que no existia sinÓ en la seva inconsciència i n o va dir ras. sa -·Escolt a Maria Teresa; mira'm l - va insistir encara Ferret sentvcar-la, Ella no es movia gens . - Si te n'has de record Pr dels aplaudiments d'aquell pÚblic que ._ t ' estimav8. tant l NÒ te'n recordes de la 11 Luisa Fer!1anda11 ? :Aquella 11 tourné e 11 que f~rem amb Terol el baríton i amb Eraili Vendrell l • . . En sentir el meu nom, Maria Teresa, va moure ols ulls cecs de dir ràpida~ent en un gra~ te.nt mirar cap a un lloc que no existia i ssforç: ve , - Que es mort ? - No, ' gracies a Déu l • ja no va dir res nés i dS va perdre no:vament en nquell món seu q~e ni nosaltres, ni la ciència no podren saber mai co~ . on és, ni que pot haver-hi que absorbeixi així el cervell d'aque~l esser ~ort en vida. .. •• Ah 1••• - I ;3, Quan Ferret va explicar-:rr1e aquestH escena tan patètica, vàrem plorar tots d-os. El teu nom - va dir-me el meu amic - la va fer reviure uns instants entre nosel tres; Fou com una revifalla f · Oh, si Déu volgués que aquelle. ··no fos la seva Última revifalla J Pobra Maria. Teresa l - -· . Emili VeHdrell Ciutat Juny del 1949 LA PRI?i5~A FESTA DE LA :1IDSICA C.i'..'P.I\LA~~A ____ .._____.___ Al. ccrHpa::.zy i 8J_llic, Sr. 'Miqu.0l Valls i Tarré, g~:;n~r, Musical · • just~ment .el dia 1 de aparegué el prim sr nú:·!lero du ls meritíssima i e ny_ orada _"Rt.'vista En esbatanar les seves portes l'any 1904, Co.tcl~!na " . En el curs del r.1atsi:;.: any, la Junta Di..cectiva de l'"Or-feÓ Cata11 là" ve. cre'3r la "Caixa d€ Previsió i S oc ors per a. lo.' Secci6 Choral , va edquiri·r :els t ·errenys del cP.rrGr .AJ...t d~ Sant P.ç_~re per tnl de b~stir -hi EÜ P·üav. de la MÚsicn Catalf..:.<na·, i altvrnc:.nt els concerts i ·le:¡s Gxcur ~.lions artfstiques a· diferents viles i pobles d.e Catalunya, com a prova elf..: le plani tud a què havie arribat 1 'Orfeó, va instituir la "1'8sta de 1~ MÚ.sj_cg, Cat;:L1ana 11 • Aquaste. Festa Vl3. ésser saludada tembé cora a. "Jocs Florals de l a Música Cat üano.", j é. que ve. a:: optar el ritual , la sole!!:!.ni tat i lo. dis ï,inçió qu,; •lone..v•Jn to i categorj.a als Jocs Floruls, festa de lo. poesia , a l'". <l'l:lal tan magnÍfiques j oie:::J deu la li teraturn. i per on havien passat tants homes err..inents, de Catalunya i da fora d'ell;;. . . . Si el¡;.: p·oet~Ss i el$ liter.:'ts t.~nisn el·s Jocs )!el· a lJ.iur~r brill~nts ·torneigs ·del gai· s&tber i d0l ben dir, de lla ver~ en endavant els músics ..t.indriert . lo. st..v:a . Fest,.t por'a portar- hi el fruit·de la st.va inspi r·ciÓ i els seus cants . El lt:ma floralesc "Pàtria, Fe i Amur " era com pleta.t:~b-una. ultra exuòer2.nt br·P..:ncn de l.es Bellt:Js Arts: l ' Art diviñaJ. d~lo ~Hms . · Li'. d<.~rr8ra Fest1:. de lo. ~1v.sica es va celebrar 1 ' 2-ny 1922 . . ~ Ara, 1 ' 11 0rfeÓ Ca."balà. 11 , don!?.nt una excel . lent mostra de. l a seva renovada :plenitud , ha convocat un Concurs Musical en hom~.;:natge al s Me:.§! ~res difur;:ts i, ~ 1~ vc-ga.daJ. :per tê.l de sole::m~tzsr el 50è • . an i ve r s ari, qug¡ .s escaure ~ any 195v, de la. inauguracio de ~a seva S.cle. èl·e Concerts i del Palau da la MÚsicE:. Ce.inlana ; del Palau que fou aix ecut d a J!!Unt dels terrenys adquiríts per la. Junta 1 ' ·:my 1904 i que s 'inaugurà. 1 9 de febr~r dol 19 08 • . o No dubteiG que 1 ' esmentuda convocatòr ia i 1 ' "'1-portaci Ó del s core.1Jf)f~i tors ~usicf'ls al Concurs 9 donr~rò. l loc a lc. r8p1.'Gsa. de l es e sple n·-· l oros el':: Fest ,:;s de la MÚs ic a~ i :per aixÒ hi::lm cree;t;;,t d ' opo.rtunit Bt d / evocPr' la p:çimera de les d i tas :P:'estes, extr a ctnnt algu.n9s d ad e s de l e s ex- ressenyes qua llavors es· publicaren, car ~sd-avingué un act a :l'exiraordinàri ç¡. ressonànci a • . ~cnseB e Ol."! . he:::a dit ~ la Festa de lu MÚsica Ca:G &l ane T'er 1 '" OrfeÓ Catala" l ' any 1904. o V8. 6sser instituidr:. de f -ebr e r ·d ' aqu.ell eny pu blicà e l primar Cart e ll 7 convocn.:nt un Concurs d e c omp osi cic)ns c horals, qua c omençav a dient: _ El 1er. "L'"Orfeó Cb.t nlà", dè sitjant ·el dese nrotlJ ament v i g orós i característ ic de 1 u mus ic a e n n ostra terra, he. instituJ:t l c. Feste d..:.. 19. Mtl.sj_ca · eet ··1 ~na . " A cont i nuació es s e nyalRven pr &wis en met èl.lic, de 500, 25Q i 150 p&s~et8 s (que e n aqu8l ]a èpoc a tenien el seu va ler, car un jorn~f::r n o go.l fll1Y e va gairE: més Q ._; 15 pe SC Gt E. S a l a Setra ~~· 8.) i 8. ILé S 8, ofe-· r:_it~n ai-yor~ os obj e ct e s, dn"tre el s quDJ..s el que oferia 11 ol soci d-.3"l'OrD. Frederich Viflas, consi~tent en~ fl~biol .i un tame o. Ca:~;al~" ~ or1np art~stich-dec orati'l.S f a la n;el:-l.or S[..rdanc. eR". aquest Prémi no fou adjudi9at. pE.lr e'~. chor a veús s o- - 185 El Jurat estav~ format R~l~ Mestres (Quins Mestres !) Felip Pcdrell, Josep Garcia Robles, .Añtoni Nicolau, Eusebi Dani.::l i Lluís Millet. r r . Signaven el Cartel1:, per 1: '"Crféó Catal~", ,el seu President Sr. -Joaquim Cabot, i el Sécretari Sr. Antoni de St..bates. Es reberen 115 composicions, tant fou l'interès què' va desp~r­ tar e.quell primer Concurs, que ja assegurava l'~xit per als succes~iue, .. . El 8 de juny va·publicar-se el veredic~e del Jurat, "a Mal~rat el nombrE:: d 'obrE{B prl3sento.dès, el p·ri~er Pr&ni la mellor i mes important composició per a chor mixtH, nb va 8sser concedí t. L' obr.'.3. pr5miada en segon 11 oc, runb 25 O p•:sset es, 11 pcr a chor a veu~· · d'home, inspirada en lletra d'esperit cnt alanesc", vn guanyarlo el mestra Josep Sqncho M~rraco, el compositor il.lustre que no fa gaires setr.Janes aplaudÍer2 els actuals orfeonist~s a la nostra s'Jlo. d'assaigs. El mat eix autor obtingué, a oús ~ un Premi 0xtra.o::·dinari de 200 pessetr;s amb "Adoro tE:: devote" i un acessi t de 75 pessE::tes amb l 'rw.rmonit ~ac ió de · la cgnçÓ popular "Munte,.nyes regel ".deB". Els ?~tres autors g<.lardonats, for..,n el m.es"tre D. Me.s i S~rra­ ·c.-..rLt, .Diréctor de la 11 CEn8ll3.. dc S8nt Pere de les Puel.• l$s 11 ; Francis . co :A.rqsg, JoaquiJn Grant, ~ Jo.sep Cogul, Pvre.,- Francisco Montserrat,J"oaquim Pecanins, Josep Serra (pare de Joaquim Serra), :per la seva SHrdana "Idil.li", i ' Fraderic Aifonso, per l'harmonitzaci6 de "Els estuçliants Çle Tolosa".• El repartiment dels Pr.:m~is i, per t:;mt, 1 'acte sole:nmia-1 del la Festa de la Müsica Catalana~ tingu8 efecte, ol Çl.iu.mange ?4 de Juliol, nl mo.tí, . al Teatre de Novetats o El diari uLe. Veu ç¡e·patalunya!' - Lla. 11RGvis·bo; Musical Cç¡.talana", entre nl tres, en .. donayen 818 ·més :ç¡.i- nuciosoe:; detalls. Del primer transcrivim el segÜ8nt paràgrà.f, -rE::spectnnt l'ortvgrafia i el lèxic d'aqu~lla època: "Desc;te molt ebans de 1 'hora ç¡.nunciada, el teatre· estava plé ., què no hi cnbia· una ànima·. Palcos y uutc.cns estaven o~upits per hcr·mosas senyoras y senyoretas elegantment habill?aes ab~ v::::.porosos tra'jost qud ab sas tonalitats .claras y alegroyas donaven u.ne. nota m-olt nimpàtica y atractiva· a la festa . 11 • • • .-. El mateix periÒdic publicà un excel.lent dibuix de Ricard Opisso ( olt Opisso 1), que dóna una idea beu gràfica de l'&specte que of8ria ..t.' tH:;cenari i part de ~es llotges i el pnt:L de butaques. Tota la sala estnva esca.ientm~nt adorp.ada amb fl_ors, bandares i g-.ü ardets. D·3lt 1 'escenari , a 1 'esquerra hi navia la. Junta de 1 'OrfeÓ, am.b repr9sentants de CorpJracions oficials i d'.Entitats i es destacava un beli bust del gran músic - poeta Clavé, ·on un fons de plantes i flors; a ·1 ~ d;reta, els components del Jure.t i al tres repres·entacions , sobresor'tint la Senyera de 1 'Orfeó , també voltoda de plantes i flors . A bo.nd'l i b · nda la banderq de Catalunya i la de ·Barcelona •. Del frontis penjava un ~apfs de gr~n , tamany , P~b 6} secell de l'OrfeÓ Català i la inscripció: Fr..sts. de la. Música Catf:lana . a~ t Al ons, s'aixc-;cc.va el tron o sitial dc la Rei~1a de l ·l Fêst ... reb Gl dosser d'estil gÒtic . Al eu del tron apareixia. la SecciÓJ Choral de 1 'Orfeó, q_u t;n 1 di uix ~ . ludit de l'Opisso hi ha el Mestre Lluís YiJ~~t àirigint 1' x~ cuci0 d ' un db les cançons premiades . - 186 - . El PI·osid9nt Sr. Cnbot obrÍ 1 'acte, (::VOCP..nt lH me..r.Òri::::. d6 1 'immortal cantor Clavé i digu~ q~e el primer brot e llorer d'aquella Fe~ t~ d 8 l e. Música Catalana i el prir:1er apln.udimont ht>.vien d'ésser per a. 1 'ins i r no mÚAic-poeta. I 1 'apl&.u<lír.r ent esclatà ontD.siàstic2:n0nt mont re el Sr. ·c abot posava una artística br~ nc a de llorer a l'esmentat bust4 • < El Mestre Felip Pedr~ll ll8€Í un adllir ~bla discurs presidencial. A seguit, el Director de:: l'"Orí(;;jÓ C~talà.'i, M~stre Lluís Millçt , llegÍ une. magnÍfica Memòria, dete.lJ unt e~3 mèrits i els defectes de los cow.posicions pres(~ntades al Concurs. El SecretR-r:i., Sr. Antoni de Sr> bat ós proclD.!7..8. el Veredict o . Com que el Pri.;ner Premi 9 e 01:1 hem dit abans, quedà desr..rt , el cu·~nyador de::l Segon Premi hagué d ' eüc&,ir ln Reina de: la F8sta .. Fou ol Mestra Josep Sancho Merracó? 81 qual nor.aenà Rein~- la senyoreta Franciscq Mcrg ~rit i Duran. . La senyorotà Marg~rit~ investid~ de la seva reialesa i portant la Flor Ncturel que li lliura l'autor premiat , un ram de lliris ulancs lJJga.t runb artístíca llaçada, féu 1 ' entrada a la s~:lo. del Teatre i ocupà el seu lloc d'honor, acompanysda dul braç del11 ~estre Sancho Marraco i c1 'una lluid$. comitiva, !D.entre 1 'i' OrfeÓ Cr>talà , dirigit pel Mestr~ MÜ.let, cantave. 1 ' 11 Himne al Fot:. ta", . d~l Mestre A.- Nicülau, àcabat el una forta. ovació.· qu~ , e l no.wbrós pÚblic tributava .. . " A continuació, foren proclamats els altres ..guany·adors dels 'Frerebien d'e nans de l a Reina de la Festa~ . . que mis , L'"OrfeÓ Català" interpret~ diverses d·e ies obres 'guardo:nrdes a repetir-no i el pÚblic l es aprovav.~ amb càlids aplaudiments, obligant 11 algunes . També una Cobla exeau.tà la sardana ""Idil.li Serra. , del mastre Josep · Com qu~ el nostre intent ha estat donar no~és una lleu6era idea d,t;l que. fou la pri!:nere Festa de le.. MÚsics. Catalana, instituida per 1' feÓ Co.talà"' direr.l que c1ogué 1, acte el sr·. 08-bOt àñlb abrandades paraulo a . i que aquella brillant Fe;sta obtingué un èxit transcendental,. t-ot mqrcant una nova fita en la històri~ de l'art chor8l. Una prova de con f ou acollida, la c0nstitueixen les nombroses • · fEllicitations que va rebre 1 '"O".cfeÓ Cn.talà 11 ." Resumint-les totes, cp~iarem solament la qu~ va trametre l'il.lustrG co-fundador d.e 1 ' 11 0rfeo Català". Diu així: ''Sr. Prenidentl de 1 'Orfe6 Català-Me.drid·Salut i honor als fund.ador.s d~ la F0ste. de la Músic e. Ce.taln.nà. Vós n'i tres haureu immortalitzat ~1 dia 24 de Juliol· de.·l'e.ny 1904. SaJ:qt a ep MilJet i a ~'OrfeÓ que I'hauren fundada; salut al Jurat, AJ.s l!lÚsics premiats i als no premiats; éalut a la primera Reina d'aquest regnat de bellesa, que Déu psrpetuPrà en nosa.ltrr.Js. Selut a tots; des del fons do l'àni· · ma, sa.lut. Amndeu Vives" Qu.e s.egur8IDE:lnt el .Senyor, Supreul Ord Jnndor de totes ,les coses, 11 vo~drà perpetuar.· ls. Bellesa, oit j ança.nt les alades cancons de ¡.' Orfe o CateJ.a", ho pal~:fsa el Concurs Musical qu~,:¡ la nostrñ Insti tuéiÓ ha - .·187 convocat en ho~enatge~Sls ·nost~s Mustrhe desap&~ts i per soleffinitz·•r, l'any 19 58, èl 5>Jè. ·ani vêrse.ri del ;;Palau de ..la Músic e. Cat8.lana.. . . ~ M~ PI GUILLEM_. ELS NOSTRES MESTRES ==~======~========= Records d'infan~esa ( Ace.bi:?Jnent) Vull o~ tar-vqs 1.a.n fet ~aquest ja··lluny de la meva infant osa) que retre.ta d .una manera clar~ssim& el seu dooini de l a volunt-at. Mossèn .Be~deliÓ -va parlar-vos de la darrera cigarreta del Mesexplicar-vos coL va deixar de fw!lar el intbntar a vaig jo tre MïLlet, M::st re Pujol. Els qui l'havieu conegut, s ebeu que fumava com una xeffieneia. H?via provat totes les menes de picadures que existien en aquells temps, llevat de les que venien a· ·l 'este..nc .. Comprava el tabac de contraban, des d'aquells paquets que en deien "re.joles 11 i pes aven· una lliura dc Can GQ. ner de l'Havana 7 i deixaven aquell perfum propi .del bon tabac~ fins el tabac r~s anglès o americà que estavR aromatitzat ~nb mel i anava dins d' aqu8lles cr.p ses de llc.una que el tancaven hermèticrunent pór tcl quo no perdés la seva fragància. Ell no · feia pas com el Mestre Millet aqu.Q. lles cigarretes primes a.m.b .paper Carlets, sinó que les ;feia amb pc..per a~s gre.n i hi posP.va bona que>ntitat de colllbustible. Es veia que f:ru.ie. fu111ant pGrquè treia el fum pel nas e om feien o fan epeara els fuoad ors de debò. ~~ava quan assa~ava, quan escrivia o treballava 1 quan anuva pel CD.rrer, quan llegia, ea a dir, sellipre· ·que necessitavs.·:quelcom que el distragués. Rares vegades 1 'havia vist fU.!!lar "puros 11 , mai ç-..mb pipa i gairebé mai cigarretes fetes. Moltes vegados que es quedava· treball ....nt tot o. o pn.rt ó.e la nit·, fumava mós. que mai~ Jo no sé pas si ho feia per tel d'os~antar la son, o perquè la feina el posava nerviós i s~nsa adonar-sen feia.una cigarreta darrera l .. altrao Quan se n'anave a dor~ir deixPva l'hebitaèió do treball saturPñà de perfum dc tnbuc i ple de fum, talment com si 1~ boira s'hi h~gués posat i·nc permetés 7eure les coses amb claredat, i no cal dir que deixA-va èn el cendrer una munt?nye de ptintes de cigarretes. Fou en una d'aquestes nits, no en .recordo amb exactitud·qu~nts anys fa, que havia treballat fins que va clareja~, quan en acabar la feina eo trobà amb l'estudi ple de fum, d'olor de tabac, el cendrsr curull d& puntes i ell una mica marejat i ?..ub el cap enterbolit, no sola. _,nt por ,18. :~c.tiga., ootivada J?er tantes horos d'encaparrament, ~iné tor~ b0 per 1 exces de funar . Va m1rar el cendrèr, va pa~sar-se 1~ ma pel front i v8. fer-se aquesta .pregunta: ¿ I si no furu&f:lsis m:és ? I no va fu~~~ més . I, que jo sàpiga 1 d'ençà d'aquella nit no va óncendre mai més · una solc cigcrreta~ Digueu-De si això no és una prova evident-del domini de la. volun~1 Mestr6 Pujol . ,Mai no es doblegaYa que..n ·ell hcvio. pres det ... I'l~in':lció que crei-z. justa. tr>t qu.I.:J teniq Ul1a. I ara, run.ics, potser sí que ja e omença d'arri bar 1 'hor~ de air prou. Moltes coses D'han quedat enc2.ra per n uir, moltes més coses p drÍt:u dir vosaltrds nataixos, perquè de records relucionrts ~nb els no tr\;>s vtr3S tan €Stimats i tan e~rorats, tots· ~n euird&u en al w~~ 1r~­ en d. la n s ra ne~Òria . . -l88Ells ens han- alliçonat; E:lls ens han deixat· uns excr_:ples a i .lito.r, ells ens han fressat el C2l!1Í ~ A nos2ltres, fidels seguidors i con-· tinuadors de la seva obr8. magna, ens cnl S\:Jf,ruir aquest CE-.:1Í 1 ens cnl i~itar els seus exemples i aplicar les seves lliçons. Tots, cantaires i M0stres, c~dascú des del seu lloc he de procurar se~ir i co~plir aqu0st es consignes. Seguir-les i e Or.'lplir-les B.r:lb el ne s gran entusiasme i emb la major bona voluntat. Pensem en la gran responsabilitat que teniw davant del nostre poble i d~vent del món musical. ¿ Qaè hi fa quo de Vt~gndes no se'ns entengui i se'ns coubati? Nosaltres han de seguir lluitant, que de la lluita ve la victòria, quan la bat'1lla ha estat ben pln.ne;jacla per un bon general; Nos~ütros hem d'anar donant a conèixer arr.b la màxima perfecci6 les obro s musica.ls de tot s els temps, de tot o els e:.:;tils i tendències, i, creieu, smics, que si així ho fem, els nost~es Mestres des del,ce~ en~ mir~ran complaguts i seguiran ~regant a n.~u pt.~r aquest 11 0rfeo Catnla", tan seu i tBn nostre .que va ésser el perquè de 1Ft seva vida i és te.rr:bé el perquè de le. nostra~~ JOAn TOMÀS ' 6 ;s L- ·' TRES POEMES DEL MEU LLIERE DE l'ORFEÓ CATALÀ LLUÍ S _j~AR I~":..~MILLET C~ntellu~, d'un sol bloc 1 barbre i farreni~ · . l'intuïu PB,ls vi.als del pentagrawa absent~ tot,· no. fossin vent i flama damunt el.s _qua+:s sotmie¡; de roses feny: .' .. . cervatell vor$ d'aigua ... rossinyol •.• i albors suscitA-t oh quiri infant!, ajusta. l'or del s~u pit en porticons de fusta., grrms m.elodies en miralls de. s ol. I deixa el· pente.gra.ma~ i feny encara rosers de veus divines i les mels de ro:1aní del :nón. Adesinra són uJ:s esbatana~s els airecels , quan alça 1 'estend~rd. de la batuta e.! rut seva la · pel bla!l que va inundunt A AntÒnia Sancristòfol vídua Folch Una hore. de clavell ··encontràreu. 1' amor . ja ni un instant Ia sinó la rüort amb el i d'assutzena Res no abaltí vostra I·lar serens seu gest mesquÍ. Forta, però, sent~r.eu J.a branz:ida que als forts nomes sap co~~nar ol· dolor, i doneu al piano vostra vida i junyiu vostra vida e l'OrfeÓ. Gloriosa do vós, per la carena del viure vostre enconanau fulgor tot prodigant el vostré ' jo 11 A. bo.lg_uena, .· -189i al cim més alt, amb_ i..l-11. ~ran cgest d' of1:ana retrobareu la llum d·el vostre amor una bora de clavell i d ' assutzena! ~.~aria Dolors IVfillet i Loras Gràcil . lliri jonc abraçat al tronc de la Primavera, Edelweiss al.caire d'un paisatge _blau. Somniar a mig aire de l ' amor li escau. per calze el somrís -- en I]erfum d ' ,a bís femen1 - que espera! Estrelleta d •.or en un cel de plata. Il.lumina el cor si dolor hi esclata. rliiq_uel Saperas - . ELS NOSTRES CONCERTS o==================== O CONCERT ORFEbNIC A~ · MüriU DE LA CLAUSURA DEL. CONGRÉS LITÚRGIC DIOCESÀ · . . El d.iÜmenge dia 6 de maig tingué efecte en el Palau de l'a Música un Festival OrfeÒnic amb· motiu de la clausura del Congrés Lit1.S.rgic Diocesà. Hj prengueren part els Orfeons cinquantenaris de Barcelona, o sigui: Orfeó Català, OrfeÓ Gracienc, OrfeÓ de Sans i. OrfeÓ .Barcelones. La rrimera part fou confiada a l'Orfeó Gracienc, la segona a l'Or.feó dG Sans i ls. tercera a 1' Orfeó Català. Ia nos-~ra secció choral interpretà cançons · populars harmonitza.G.es per CantBloube, Pujol, i Sancho Marraco; dos cante espirituals del Mestre .·.~illc!; i acabà amb el Credo de la 11 Misa del Papa Marcel 0 de Palestrina. Com .a final els quatre ü-..cfeons cantaren sota la direcció del nostre Dir . . . ct or rJ8stre Lluís Mf! Mill et? Al. leluia de 1' Orat ori 11 El ~1essias de ·endel. Aquesta fou l'audició CMXVII de l'Orfeó Català. EXCv~SIÓ !! A VILAFRANCA DEL PENED:SS --------------------------------:-! ! . . '1 diumenge dia 27 de maig, la nostra secció c.boral ·es traslladà a Vil_g franca d.81 ?en;;dès, per tal de donar-hi un concert organitzat per la en t::..tat nLu Principal" í sota el patronatge dc la "Caixa à'Estalvis del ~ onedès •· . . Sortírem al matí en tren espec:ilal. ·A l 1 arrj.bada u Vilafranca oíre.I.L. :¡r.j?Sf:. 8. la basílica parroquial de Santa JYiaria i, e om és e ostum en aquests nctes, l'Orfeó cantà e.lgu_n s cants espiritu als del Mestre Mill et i, en aeg 011r, la 11 Salve ~!laria 11 • En entrar i sortir 1' OrfeÓ del tE>mple i durs.nt l'elavació, l'e.xcel.lent amic i magnÍfic organista Mossèn Maidéu, in-t,p,_r r~tà bellíssioes composicions que causaren vivíssima impressió. A Jo sortida de l'església, els choristes i acompanyants aprofit~ren ' s onn fins a l'hora de dinar 9 per a visitar la casa pairal del gr~n td.Jve Torr\::s i Bages - avui convertida en biblioteca-, bl ::Palau del ei ' · ragÓ' n pogueren a.dr:lirar els característics "Drac i Àguila'· de Vil.:_ r· nor. i 1 "Museu deJ Vi"., · -190 c oncer t que 1" t!:".rda amb l u sala pl0na . d.E? gom. s. gom, s' efcc· tuà el . cons tituí un nou i rotun d triom f pels comp onent s de l ' OrfeÓ . ' ~as i Serra Figur'.1vc.m al progr amn canço ns popu lars harmo nitzP .des _per chore .ls d~ More ra, . cr:nt, Cant ~1 oube, _Pu~ ol, . Sanc,l1-o 1\'f~rrac o. i obres Bach 1 Pales tr1na 1 art, ·Moz k, Kub1c Lluis :.~ .tJ M~llet, Llu~s M1ll et, Grnl sta fou 1 ' audic i ') Aque . bis del molt es de les quals mere squer en l'hon or , ·· núm. CMIXX de l'Orf eó Cata là. · .~. però, a.m.b un deu1!"ins aquí 1 f expli cació suse inta dels fets. Manc aríem cades es amb què 11 .d&li i ions re 1e grati tud, sin6 remerquéssi~ les atbnc to.t ·"La Princ i p·l Sc:cie la fÓr0m tract ats, no solo.m ent pels dirig ents d~ habit ants d'aqu. §. els tòts i lE1 "C:o.ixa d ' Esta lvis de1 Pened ès'·, sinó per lla ciuta t. o o o o o tiva. de 1 f OrfeÓ a Vila Aprof itant 1 ' estad a dels Mest res j_ la Junta . Direc el Cerv era, organ it fronc a, ·3 1 nostr e entlJ.S i asta soci prote ctor Sr. "¡lanu pri.;ner~-t Comu nió .1 zà una sessi ó fruni liar runb motiu d ' havE:r efect uat la natge al lV!eotre I,luís M~ Mille t pels seu~ seu fi11 ': (avie r, i com a. .home 11 que dirig eix el prop i 11 Sr. C~r­ deu anys de direc ció . El Chor Nada lenc" 1 pasto rets" i El rtís vero., va ce.nta .r la co.nçó popu lar "Si n" er0n tres ~-~fJ Mill et, les quals t íc vills>.ncet '' aque sta darre ra del Mestr e Lluís . Una osa sorpr cs1. for e n molt ben tnter prlita des i força aplau dides d 'uns agrad gegan ts i nans, d'aqu esta sessi ó, fou la presè ncia i evolu cions des parau les del Sr. p0drÍ em dir-n e també fami liars . Desp rés d'une s senti 6 Cata là, féu Cerve ra ad re çad--s al nostr e vlestr e. Dire ctor i a l 'Orfe per a là bibli otec a d.~ l' ofren a d'uns l'libr es en edici ó de bi.bl iÒfil ents narau les §3-quest ho~~­ l ' Orfeó . El Sr. Vilcr daga va agra ir amb eloqü i em oti và . ms.tge i la sessi ó íntim a qu8 va resu ltar molt simp~.t ica o o· o o . o e cot;pa ny. canta ire, Ens plau publ icar unes opini ons rocol l:!-de s pel nostr de di verse s "9ers ones de Vilaí 'renc a 7 uno;. vegad a acaba t el ,Jaum.8 NÇ1varro 1 C 011C ert • n o o ~ • ' .. ., • ~ o ~ i Cultu ral de El Sr . ":!:duard Core t, Presi dtmt èfe 1' Agru pació Folk lorio a ntes. "La Princ ipal" 9 e entes ta lE::s mevès pregu -·- Què li ha semb lat 1' OrfeÓ ? tingu t a Vi-- Insup erabl e. Crec jo qu~ és la millo r actua ció que hem lafra nca . . dc molt s anys ença. es canço ns? Sr. Core t 1 ha sent it pred ilecc ió p6r algun a de les nostr . ... Totds m'han agrad at molt 9 no sabri a quina esco llir ••• 1 Hi"ha algun a còsa que li hagi crida t l'?tt? nció de lf0r.f e0 c~ó . Sobr· etot la unita t do veus, obtin guda :m-b-1-a mà:x:ima·perfec vinen t. torne m a. I acaba 81 Sr-. Core t di.en t-nos · que esper a que l ' any ts. Vil~franca, on ens esper en amb ~ls braço s ober ------ ..------------0pin'= l un espec tador . 11 admir o 1 1 0rf.e6 --La cançó que m' ha plagu t· més ha estat Jove- nívol a:' i Cata lq pel conju nt i comp enetr ació de veus. El seu n0m, em fa el fn.vrJr· ? Josep Sant acana . -191nJin~ una Co~ ...... :.~~ e~pectadore: es diu, si li pl2u ? MRria Rosa Juncosa. Li ha agradat la nostra actuació ? Immillorable. '·' Ha seiüit especial interès,p nr alguna de les nostres canç.vns ? ~!T'ha agradat moltíssim el i\Mot~t" de ·bach. -----------.--- -------· ·---~· Cruïd de l'estació n'apropo a un senyor que emb 01 programe. u la ma, ' fe i e supo&ar que havia 2ssistit a l'audició. -- C~uà li· ha· semblat el nostra Concert ? -- · J?gnÍfic ~ insuperable i superior, e arn l'Última. vegada que el vaig .. ~ntir. ~- /a molt temps_ ? -- . .•u1.. g_ aproximadament uns 33 8:nys. Aleshorec era el President dB .Lé.. 0;.~1tur!3-L, •• En escoltar f:.ra •:Jovenívola", m'he emocionat .molt. Quine8 pan estat les cançons que més l i han 8.5radat ? I::-c. nopular altlericana i ol Credoo ·snH b.a escoltat a l'església ? ~f~ arribat tord. No obstant encara he pogut escoltar la ''Salve que cantés ~ne sola veu o•• s~mblava Mari~: El seu nrro ? Josep Senabre. ----------------·------i .. r aca.b'l.r unes rreguntes· a l'infatigable amic ~~a.nuel Corvera, soci la nostra Entitat i un d.els que més he. treballat perquè fos uns reat· t 1-a nostra visita a Vilafranca. ,. o1 ts 1 '-J.,S . . alE) de cap la vingudB- de l'Orfeó -a ViJ.afranca ? de cap ni un 1 esfvrços molts, però ·per cort molt ben Satisfet de com ha respost la gent de Vilafranca i Comaren -emprats. ? -- "" 'i] t satisfet, oí més perqu8 hem esborrat aquell funtasme que Vilafrance. nv vibrava. per les coses de l'OrfAÓ. Creu que hn estat un esdeveniL.:.ent per Fi Vilafrn?-ca ? r, cal dubtar-ne. Despr0s d.a trenta tres anys els vilafranquins P rnven 1 vostra vingudao DesitjarÍeffi de veritat que no us fessiu· nur~r tant 1@ nròximn vinguda. t . .rtps qu dirigeix el 11 Chor Nadalenc 11 ~a­ - -192Un ·".n,y. Çuants sou ? Vint-i-quatre. Creu que la nostra vinguda h'J.urà desvetllat l'esosrit lilusical del Chor i no es limitaran e om fins ara a A-ctuar Únicr.~.~-:tent per les f astes nadalenqtws '? -- He• desitjaria de tot cor. ____.. ______ _ -·-------.-~--· - CONCER1' DEDICAT AI,S SOCIS PROTECTORS C.o!D. c·1du any" 1 ' Orfeó Català d•3dicà el dissabte dia 2 de juny un con -· cert nls seus socis protectors. Com cs.da c.ny tcmbé l a nostra salil.. of~­ ria 1 '"J.specte de les grans soldmnitats . Plena de go:::1 ~gom . En sortir el ~[estre Lluís Mê Millet per començar el ccncert feu rebut emb una gran ovació com a horaenatge pels seus deu anys de direcció al f.cont de · l'OrfeÓ Català . El progrc~Ina fou :molt interessant. Cantàrew cançon? pc·1~u.Jxrs de ~.1!ls l Scrracant, Cant el cube, Pujol i Sane ho Marrac-J, obres eh orals de L1.uís Mfi Millet, Gail Kubik , tres cants espirituals d0 :1uís L1illet, "Ave Ve rum" db Mozart, el " 1\~otet n9 7" 0 No et deixo Jes1.Í.s '' de c.T.S • .riach, ~ea­ ·bant amb 1 'Intr odu cci Ó del Requi em de V~ .A. Mozart 9 que dèsbordk. l' entusiasme del pÚblic i olJligà nl Mest re Lluís Mg Millet a sortir diverses vegades a c orrespondre les aclamacions, les quals c o:;npartí junt rur.b els Mestres Tom.às i Llo~eres. Actue r en de solistes en aquest concert les Srtes. NÚñez, Salvado i el baríton J. López Esparbé. Aquesta fou l't:'..ctuaci ó nQ CMr~. ~======~= ===~=== =========~===== AUCA D'UN AS2AIG A L'ORFEÓ En temps de fred o calor és cosa digna de vcure's un conjunt de l'Orfeó. El timbre, con ja sabeu, avisa a les deu i deu. Però al cap de d'un quart van entrant molts que hen f0t. tard . El Mestre ja es va enfadnnt i el front se li vR arx~gunt. La cosa no va molt llisa, i &s descorda la camisa, -193i l'en8rgic gest remata bo i desfent-sè la c orbata. Aob 1~ batu~a 9 que GS ro~p, pica a 1 'harmònium: pom, po:u! Con que el pobre és el seu blanc van disfrüssar-lo de tanc, uob una planxa de ferre que el fa capàç per la .guerra . I Als vuit compassos comptats estem ja ~ig to abaix~ts. Amb crit que tot ho cozmnou 81 Mestre 'Mil1et a1u: Prou! "Això nois, no pot anar; tornarem a e omençar." "I si feu barrabassades faren cordes s~parades 11 : Es fa uns numents d'enrenou i rec0mGncen de nou. \ No surt bé, i ell fa, enfadat: · "s oprans s ol es s'ha acabat ! "Si ca..'l'l.teu 8lllb to ensopit ens hi- pessarem la nit". L'harmònium rep novament e op d(;:.; batuta furient. I se sente1.~. de bell nou els f rts crits du: "Prou ! prou! prou !" ·-194- A:nb delit quo de ses¡)P:.ra les noies, vinga xerrera. I els hc~es vinga fumar que ni ens deixen respirer. I així transcorre l'assc.ig amb crits i ccmts a bell I raig~ ara contesteu-me nl runt : ¿ No es distret sentir un cvnjunt ? , Sinó que, ai!, jo soc cantaire, no n'hi pensaria gaire, i dels assaigs de c0njunt no me'n p8:rdria ni un. Deu ser tan bonic fmJar· i veure els altres·pencarl ?erò en fi 9 tantes suades les done~ ~estre co~, per ben passades. nosúltres sabem i parqu8 i Pas a p~s p~r qui cante~. formem la glÒria de là nostra pàtria his~Òria, fid~ls sempre a l'Ideal dels qui ens· vetllen d 'allà de.l t. I d~ prou~ arriba el ~ouent fer punt fj_nal. Arnén. JOSEP M. GARCI~ ESTRAGUÉS~ -195- SECCIÓ FILOLbGICA F or~es verbals defe ctuoses INFINITIUS En costellà hi ha n c-mbros os verbs acabats en ·- ocer i en -ec e r. Exet'lples: "conoc~r' 11 5 l!l.erecer", "apareco:::r··~ "e.dolecE: r", "permanec er", "florecer '¡, ';favoroce r';, i els seus derivats "desconoc~:.c 11 , ';rec on ocer'' ; ··des;;:e-· rec er u; ':reaparec er", "o orapa.r e c8r~', .E::ltcètera . El fet que alguns dels· esmentats verbs siguin traduïts al catalS. ~b la termineci 0 -§ix~, dÓna ll oo que h om apliqui aquesta t~rminació, còmodamen t i erròniame nt, a formes verbals quB no existeixe n a la n ostra llengua. ~ 'n, doncs, correctes amb -·Òixer! ~~ix er, desoonèix er, l:§.Q:.J.l~i-xer. Dl; "conoceT" De ''merecer'' - m2!·èixer, desmer8ix er. DG ''aparec er'· ~narèixer, desanarài~~~9 !§aparèix ers ' . comparel.x~;::r. ·~bb són correctes : '· ~~ o '· na1.x~r ·- '· .r.&_n§~ '· o rena1.xe!:. créixer, acréixer, decréixer . - p8ixer (Donar ali:.:ent o pastura a:algÚ o aleuna bèstia) • .E'ixE::lu-vos que les l reu ( è), i les · ~..::.t ~ §..ê. de pronuncia ció oberta, duen 1' ?.coent obert e de pronunciac~ó tancada~ 1' accGnt és +. e.nca.t o ( é). Ln g porta sempre 1 'accent obert o greu (à) • . ix0, naturalme nt, quan per les regles d'accentu aciÓ cal posar · '!Po;,St signe gràfic a les OSLlentade s vocals. ,u are. algunes formes d'infinit ius que sovint sc~n mal tr~duïdes · l ur corr0cciÓ ~ CasteJlè ,..,.d 1 cor D0lent adolèixer Cetal à. patir (ex.: '1 aquests m"'~b~t.. pateixen tots d~l rn§ teix defecte") -196Castellà abast'.:.ccr abastèixer agrade cer ' . agrae1.xer a.pvtecer apetèixer carect:r ' . care1.xer ancarece:r enc~re1.xe;r estromecer desfallecer Català DoJ.ent ------ ' .. estrem.èixer ' .des.falleixdr Abastar (de quGviures una ciutat) , prrJv&ir . agrair. abellir (Venir de grat , desitjaruna cosev~ etc .) mancar ( 1i:star r..1ancat dt: diners) (mcarir, r e c oraanar .. c.s'tr¿m.j r f:3S CI'L"..j 9 xir, esgarrifar . def'all ir·. esvanir, dissipar . desvanecer f.avor¡:Jcer ·f·avo.rèixer afavorir, :fenecer f'inèixer finir, flor ec er ' floràixer florir. permanecer ' . p(,;rrn.an81.Xer perten-àixer romandrc 1 soj0rnar9 estar-se, resté.'.r en un lloc. " pert anyer. ' p.re:v.aJ.:.è ixe r · · prevaler. . pr<~vale_cer . acab-ar~ ~::.orir. · ' . .trair. Bnca.ra tro_bD;rÍe:m: llu~ixer · . ' . J.JlC OJ."rBl.XBr lluir, presu.TL.ir. 1.nc orr·t)r. • I • i tants d 'altres qÜe a;:t.larg_assa:t~i0n massa la llista. Per això c::!l recomana~ _que abàns de traduir un verb en -èixer, hom pensi si troba una altra t e:c:c1inac ió i e emprovi si és la e orrect 'l. P• . o.b.o.o.o.o.o.o.o . o . o . o .o. N OT I C I AR I .o.?~o.o.o.o.o.o.o.o.o.o~o. Felicitem amb tot el no~tre afecte el Mestre IJlu.ís .MY Mill,~t en la propera diada del seu f:> ant, que si D8u vol celeiJrarem 8.J'IJ.b la tr ... diciona1 ballada de sardanes . l\.qu8st any, però, el felj.citem a m6s, P .r e::;caure' s .en aq_uGlla matei.:r.:a diada el seu 50è anivo;Jrssrj. ~-:-osoJ.trE::-.:3 que s>Jntim forta la joi a d ' aquGsta efemèride, ·pregar8ID al Senyor quv ens e] vulgui conservar molts anys amb tr>ia la JÜ•Jnitud d&l oeu g:ran màstratge i fidelitat al servei del no~tre Orfeó i 8Iitb ell, n la nostre P tria. ====-===0=====-== del Pecs dies més enllà, s ' esc~ tamoé la f0sta del s~u S~nt estre Joan Tomàs . És tamb~ aeb tota cordialitct que lj d...,sitg .m ··197moltes ft:üicit·1.ts en tan grs:.ta. diada, . i fem vots ·n.;rque' en ::rï.olts anys la pugui celebrar entr e nosaltres. ••• • ~ •••• o ~ ')VO., • • • • • • • • • En el transcur-s d faqu.:;sts dlos lliurè 1a s¿va ànima a Dau Ja. mo.re del nostre bon ami e i cant air0 Gaio"t?i Rt;nOJ.n . En l f expruGsió d\..1 n<.,stre més sentit cond ol hi posem t.ot el càlid afecte qu6 per e ll s unt im' unint a les s e ves' les nostres pregàries psr 1' etern rèpòs d~:J l '1. st:Jva mare enyorada. ., ---·---------·---·------- ·--·--· --------· ------------·--- En aquest númdro dc 11 J ovení vo·la'' no hi fig'll.re. e ap ressenya du ls emoci onants actes c el ebrats per comme:nore.r el ·:re ani ve::csari de l'l. Dir·ecció del Mestrt:: Millot. Però , si IJéu vol no ho quedart:In a deur , . Com sigui que hi ha tant per explicar , her-1 pensst editar un nú !Tlero extraordinari dedicat exclusivament a aqu8sta efem8ride on '"'s publiqui entre al tres c oses dt:l gran interès, els pnrlD.:Ilents pronunciats t;Il e) S~)par c elebrat o.l SalÓ Rosa . O • ..J • o • CI o • e • • O o • e • • • • lt • • • O f • O • • O • El dia 3 d'aquest m:s feia exactament ·1 0 anys del reingr~s u. l a Sa cc ió Choral del nostre excel.lent amic ~:fanuel Cab e ro. Aquest fBi. que pur si no tindria pr0u interès per ésser esmentat~ t tJnint en cor.:tpte 1 f antiguitat d e tants i tants c antaires, adquireix un espociffi l' .J.J eu Gn remarcar qut:l, en aquest llarg període do temps no ha f·.::t cap f'lltn en 0ls innombrables 3-ssaigf::l i concerts celebrats. Veritablorr.ant, : ~né:u d(=) posseir una ·salut de ferre, que dit sigui de pas desitgem que "T· otrt. Senyf'\r li conservi molts nnys, ~s una J¡rova d' inqu&brr.ntnbJ e fi ,Jito.t o. l'Orfeó, que n osaltres .r::1és què ningu, podem aquilatar. Reb.;., a v11cs 9 .-.;1 magnífic company 9 el nostre h c:munste·;e i la nostre. nés sinc~}­ .l"'' fulici ts.ció. : o e ~ ~ o o e o o o o o o , o e ~ ~ .. o • q • • • • • • • • • • • • • • • • • • • • • Agraïm amb tota sinceritat al nostre Yice-Fresident II Sr. H mon Gu"'rda.ns el gentil obsequi que ~:.:Ú.s h'J. fet dels premis ::¡, at ort, a.r en ol I Concurs d'articles de liJovenívola" consistent en 4 valuoEHS V ( lums on fieuren les Obres Cnmplotes de lv.cragall 9 de J 0aquim Ruyra, i d, s 9Xci!C.plars del Poertn de Montserrat, cle Sagarx·a. En el nostrJ rer erciament no Rols donem T:lè:r:it al valor material, que visiblen::ent té cabual importància, sinr5 a la mostra d'afecte i simpatia que aquest nobl8 LdS't ve si.gnificar--nos. És p8r això que vol~::>m fer. constar ..;1 goig quu n' hem sentit i que agralw amb tota cordialitat. IJJJJJJJl///JJ/JllJIJ/ll