Dolors Millet i Villa per Pilar Roca Records del pare Josep Antoni de Donostia per Lluís Maria Millet A propòsit de Campanas per Montalvo Els nostres mestres. Emerenciana Wehrle i Anfruns per M. Piguillem Música, Música i intèrprets per Lluís Millet i Loras Joventuts musicals de Barcelona. Homenatge al mestre Millet Inauguració del Pessebre per X. Els nostres concerts per X. Innocentada 1956 Secció filològica per Piguillem Noticiari
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
- 271 , J OV E N I V OL A Gener 1957. Després del dos darrers concerts de l'Orfeó Català, dedicats, un als seus socis protectors, i l'al tr~ al públic de :Masnou amb " motiu de celebrar-se ~1 50e Aniversari de la Societat "La Calàn- dria", comença la tasca, "a portes tancades",de preparació d'obres d'envergadura que han de commemorar esdeveniments igualment representatius i importants. La preparaci6 d_e la "Passi6" segons Sant Mateu, de J., S. Bach, i de l' "S-tabat :Ma.ter", de Poulenc, que han de fer notar en el terr~ny art:!stic el fet del cinquantè aniversari del nostre "Palau", constitue~x una prova d'ab.negació de la qual ja hem sortit victo- riosos en ·tantes altres ocasione, i al mateix temps ens posa al <lavant d'una responsabilitat per tots sentida i portada en el lloc m~s alt. Aquesta és la nostra m~s immediata actualitat intimac ----------..----------------- - 272 - DOLORS MlLLET I VILLÀ ======================== Crec tenir un deure de parlar-vos de Dolors Millet i Villà, que fou esposa del Mestre Llus Millet i mare de l'actual Director Artístic de 1'0rfe6 Català, ja que la majoria de vosaltres no la vàreu conèixer. Primer vull :fer constar que feien molt digna. parella, car s'assemblaven en molts aspectes. Era catòlica de veritat, amant de les coses de Catalunya i de la m~sica. Tocava molt bé el pianY, i encara que tenia poca veu, cantava amb molt de gust. D•altra banda, era força humil i tenia un caràcter molt al8gre. Estant amb ·nosaltres, les seves ami~es? ho animava tot tens reun:!em totes les festes a casa meva); pe:.rò, qua.n no tenia franquesa amb algú, era un xic retreta i tímida9 · Tenia el cabell ros i de tipus era molt semlllant amb el seu fill, el Mestre Lluís Maria. No criticava mai ningú i si sentia que al~i ho fes dava.nt d•ella, sempre sortia en defensa de la persona criticada(; Reoordo molt bé el dia que va entrar a cantar al nostre Orfeò, quan estàvem encara al carre~ Dufort; va o.sseure's al meu costat i des d'aquell moment vàrem ésser sempre més molt bones amigueso · Anàvem, a l,Escola de Música, a la mateixa classe de solfeig que donava el Mestre Lluís Millet. Un dia ella va deixar-sa oblidada la llibreta de la Teoria. El Mestre la hi va trobar i va escriure-hi: ·· ."··~ "Flor de lliri ro-sa d'amor, dolors per l'orella, dolçors pel meu cor, pnncelleta closa d'olor. Ta dolça mirada lluïssor d'estelada, claror de l•albad~, primavera . n~va del cor, sospir d'una rosa, plor se-nse amargor, espineta fina d'amor';., Pocs dies després, en un concert.:..repàs? va fer cantar·per la solista, S!'a. Wehrle, la cançó popular que t~ per titol "El Mestre" i que comença aixi: "El pare i la ·mare no em tenen sin6 a mi; me'n fan ana a l:escola, a apendre de llegi~ El mestre que m1 enoenya, s•ha enamorat de mi; me 'n di u no et fa. ci s monja 9 que et casaràs amb mi." • • • a o v o • • • o o • o Fou la declaracio del Mestre Millet •. El casament va celebrarse el 25 d'agost de l'any 1900, a la Capella de Sant Felip Neri, justament el mateix dia de Sant LluïS, onomàstica del fundador de 1 1 0rfe6 Cat'alà. PILAR ROCA - 273 RECORDS DEL PARE JOSEP ANTONI DE DONOSTIA ------------------------------------- ------ .. ------------------·----·----------------------Fa molt -temps que dec als lec-tors de JOVENÍVOT~ unes paraules d'homenatge a l'estimat i admirat Rvd., P. Donostia (a,c.s.), la mort del qual~ tan sentida per nosa.ltj_"e s i per · tot el nostre món musical, ocorregué el dia .30 del passat agost, a la seva re-sidència de Lecaroz (Navarra)o La coneixença amb aquest tan humil com eminent pare caputxí, em vingué a través de les seves composicions musicals religioses i profanes que ell enviava al meu pare, el qual en parlava des de la nostra desapareguda i tan enyorada "REVISTA MUSICAL CATALANA".., Jo 5 que era llavors molt jove, em sentia ja atret per aquella música que portava en si to·tes les qualitats que després havien de fruitar en plena maduresa .. Els seus exquisits "Preludis vascos" per a piano, eren assaborits per mi . i, dit sigui de pas, un xic maltractats en l'instrument per al qual havien estat escrits. I al~~n dlells.c. l•havia arribat· a tocar de memòria.v~ precisament jo que mai no he posseït aquesta qualitat que, en realit'at 9 res afegeix a una bona execuci6 musical •• ~ com no si·.. gui enlluerna:- els et.erns babaus i snobs que sempre han existít i existiran. Una de les obrés que el P. D.onostj_a env7.à al meu paro, fou la redu~ci6 per a veus i piano de la mer•aveJ.losa 11 berceu.se" mfstica "C.!lant du bj_en aimé , sur la Croix 11 ~ .fragment que formava pa.rt d•una de les seves obres més impol"-~a.nts, amb recitatius~> chor i orques-',jrag 11 La vie profonde de Saint François d 1 Assise 11 que f. ou donada a conèixer amb gran èxit a Paris t dir:Lgida per l'excel.lent mestre Eugène Bigotc ¿Qui m'havia de dir~ que jo di.rigiria aquell mateix fragment~ mo~ts anys després~ en un dels concerts choral-aimfònics de l•Or feò Català? De-sprés de la meva coneixença personal a~b el P., Donostia (que tingué efecte acabada la nostra guex-ra civil, quan el nostre di.lectissim amic exercia, a Barcelona, el càrrec de col .. labOl"'aê:or de 1' "Instituto Español de Musicologia 11 junt amb el nos tre mest~e Francesc Pujol), ell em portà un dia, ocorreguda jala mo:t del nostre segon director, la 9artitura completa d•aque lla obra seva cabdal sobre Sant Francesc, que em confirmà en grau superlatiu el seu valer, j_ que el seu autor em féu l'honor de proposar que jo dirigís a Barcelona, però aquesta ocasi6? que tots hauríem desitjat tant, no es presentà, no podent donar més que el fragment citat~ Les meves relacions personals amb el P~ Donostia es feren més i m~s freqUentse El seu tracte exquisit i franc a la vegada, la seva extensa cultura i la seva humil i tat e::n captj.vayen. Ell assistia a molts dels concerts que es donaven en el nostre Palau, i era, per a tots els qui el voltàvem, un veritable plaer fruir de la seva conversa. Estimava totes les conquestes de la tècnica musical moderna, però com que ell era ~ln veritable artista, les seves mans privilegiades se'n servien sempre pe~ tal de fer obra essencialment musical~ En 6 de març de l'any 1948, s'organitza al Casal del Metge, un concert forma-t exclusivament d'obres seves i un reduït grup de cantaires de l 1 0rfe6 Català hi prengué part gustosíssimament, interpretant sota la meva dLre~ci6, una sèrie de cançons popu-I ' - 274 - lars vasqu est merav ellosa ment harmo~tzadss Eel e. El P.Donosti a havia assi-s tit a més d 1 1l.n dels- assai gs, i mestr era un verit able ~oig per a tots nosal ·Lrss escol tar els seus comen taris i adverte ncies per a l'exec ució de la seva müsic a. Un esper it metíe l6s com el d'ell , sempre somni ava un m~s enllà en la pures a de -u la interp retac i6 de la seva músic ao Però tots aques ts adver timents eren fets amb una senzi llesa encan tadora i sense de la més mínim a pedan teria. En ~inalitzar els assai gs, el ombra nostr e bon amic tenia una satisf acció que li traspu ava pel seu rostre •• El dia del conce rt, l'esc oltà integ re de.s de ra l•hemi cicl9, i.no volgu é pas sorti r a rebre les manif estaci onsdarre d'afe del pdbli c escol lidíss im que hi assis tia .. Ell era per damuncte t de tot un humil franc iscà de soca arrel i tota la seva maner a de proce dir n'esta va inform adac Una vegad a 9 en escri ure-l i jo que una seva inada obra (crec que el "Chan t du bien aimé sur la Croix ")determ potse r no havia estat prou compr esa per la gener alitat del públi c, conte stava: "El públi c no m1 inteJeS sao Amb tal que les mevesemcompo s intere ssin a vostè s i als verita bles ente sos en músic a, quesicion (deia ell) són molt pocs, ja em dono per ben pa gat, a que, natur al ment, la bona acoll ida del públi c sempr e afalagencar a"., La músic a del Mestr e és músic a inter ior que no vol pas sorol l, que penet ra suaum ent a l 1 anima dels verita bles artis i gusta dors del nostr e art. ~s músic a hones ta, sense Htruc s"tes de gust, i sobre tot since ra, perso nal, d'una simp licita t que fascin:mal a. L'Or fe6 Catal à ja n'ha donat difere nts mostr es, però confes sem qu~ eñ cara no ha pagat al seu autor el tribu t que es x. ~ltimament l'hav ia nomen at, com tots sabeu , presid ent del merei Concu Music al que s'ha organ itzat per tal de feste jar el Cingu anten ari rs de la inagu raci6 del Palau de la M1!lsica Catal ana. Peró el millo r homen atge q_ue li podem fér despr és de la seva mort, és anar donan t a conèixerla seva produ cció chora l •• o i Déu faci que algun dia pu;~em ~· donar el seu emoci onant "Poema de Passi 6", no inter preta t encar a i que ell tant desitj ava oir de l'0rfe 6 Catal à. En deixa r, el P~ Dono stia Barce lona, fa pocs anys, per a torna r a reclo ure•s a la seva tranq il.la residè ncia de Lecar oz, treba llant alli per a la glòri a de Déu i del nostr e art, més sosseg adame nt, la nostr a corres pondè ncia fou contin uada. Diver ses compo sicion chora ls origin als del nostr e artis ta i recent ment edita des, em forens epvia des, essen t rebud es àvidam ent· per mi, i servin t-me per a passa r unsmoments de pura delíc ia artist ±èa. L'Últi ma vegad a que yaig estar en' conta cte amb aques t músic vasc fou a casa el bon amic, mestr e i violi ni s.ta, Joan à 1 aprof itant la darre ra estad a accid ental del bon c_aput xí Massi a Barce lona. Encara em dedic à i em féu senti r, (desp rés d'una audic i6 íntim amb Maria Carbo nell de les seves imma rcessi bles "Infa ntils" per aa piano a quatr e mans) tota la neva emoci orl8nt "Miss a de difun ts" esr.rita on homen atge als seus avant -pass ats! Músic a més prop del cel que de la terra , · Que D~u pagui al P. Dono stia tot el bé que m'ha fet, tot el bé que ha fet a les ànime s dels seus amics , assed egade s d'aqu ella bellesa verita ble que és, per la gràci a de Déu, deriv aci6 direc ta de la Belle sa etern a. "In Parad isum deduc ant te angel i!il LLU1S M~ MILLET - 275 - Ens plau de reproduir inte~re l•article aparegut en el número 92del pe:;:>iòd:!..c sacerdotal y ''INCUNABLE ·, de Salamanca 1 perquè creiem que és d interès el seu tema. -4 - • - ., - • ·- • - . - A PROP ÓS ITO DE CAMP Al'TAS ==~==================== En la ciudad donde vivo ··urbe de palpi tro" demasiado ajetreadohay una importante sru.a de conciertos, por donde desfila todo lo més selecta de España y del mundo entero, por lo que a arte musical so refiere. Paredruïo a la sala de conciertos dichG.-esta un templo parro·~ quial, que se levantc con Sll contraste y aacética imponencia. Severldad de linees en la casa de Dios; floreo do piedra y escarcsos do volatil arquitectura en.0l profano edificio. Pero no es aceren del contraste I!ludo de las piodras que voy a decir. Existe otro conliraste que harto mas molesta C. los asistontes a la sala de COl1Ciertos 9 que lo (JUB poó.rin he~:-·ir a la retina do un mani2.tico la ~u:x:tc.posición de J.nu qo·s moleo·arquit ectónicnso Es el caso que. a lo mas omocionante o pi~1is~no de un~ melodia, curndo el pÚbltco quo lleno. lc. sclc.. osta J?t.::ndientc con quietud ost6.tica de 1~·. ejecución megistrel do u:.1.a grc.n piezn, q_uc ! iï::::.r1c ••• ! , ! tr'nc ••• ! , ! tc...nc,.. •• ! - suennn lo.s c~.mp2no..s d~ lc. vecL11.o. pnrroquia, estropecndo ol encanto paralizo.dor dc scntidos que no habiu obro,do por lo. mugin de lc.s noto.s. T2nto olla es esí, que en cierto. ocu::.d.Ón une:. figur::::. intcrno.cj_onc ..l, que desfil2.bo. :por allÍ~ suspendió el concierto hcsta tanta que no hubieron ccse.do les inoportuna-s co.mpe.nc..s do vomitar todos sus contades, po.uscdon y proi!ledito.dos tañidos. Hest2. 1.::-. prens c. loc['J., según se mc ht! informcdo, se he ocupo.do clguna que otre. vcz, bicn que de un modo muy discreta por cicrto, del intcmpestivg momonto en que se ponen a repicar los sagrcdos bronces del festivo , ptxroco. A mi no me ccbe le menor dudo. de que éste - puesto que no so ho. . enmondndo do lc contraídn costumbre: sigue interviniond o en los conciertos con sus solos dc ccmp3no.- dira e todos los quB le v~y~ con lc.. qucjo. que electriza e los oyentes de la sale de conciertos, quo él cst~ on su porfecto derecho, quo lus cemp~as son una cos~ tan trndicionai, litúrgica. y sc..grndc.. on lc Iglosia, que el pretendcr hacerlcs cnmudeccr os impío y hc.sto. sacrílegoo Yo no sé de hecho si el d:icho p~­ rroco dirn toda esta; poro es muy posible que lo d~gc. si se le subon los ~umos rctóricos a lc.. cabeza, si sc sicntc po8e~do de su dignidcd d~ p~rroco, si considere.. las qucjas de los fil~6nicos como un voltcr~cno ~tcntudo u lus indiscutible s prerrogGtivc s que lc conccdc ~ él el Dcrccho CnnÓnico. Y hcst~ me atroverío. a decir~. , no sé, ·porc e~ lc forme. y memento en que he oído sonar est[',S coi!lpcncr:.:, que si no lo dice? lo picmsa. = :: = = Yo t2.mbién creo mu;y convcncido que dicho señor pé.rroco, si so mir~ cJ mundo desdc ol cnstillo de su cesc. curc..l, cst~ muy en lo suyo -·no quün'o dc cir on lo cierto prccis8ID.onto -. Yo tCI!lbiÓn creo quo lr.s · c~"9~111f'S y los 0o..mpn.:no.rios son un símbol o so.g:r·c,.do , que consti tuyon cc,. sL lt>. pre::;9ncio. del templa hc.sto. dondc no llega. lc.. J?~l2.brc desgrcnc.dc. dcsdo el pulpito. No so mc pcoo. por clto lc vcnerc..c~on que h~c? , de olles J.~, Iglosict y que ol Ri tucl Remeno ticne pc.rc. ellc.s une bend~c~on y , . cons2.grc.ciòn lc.rgn, dc c.qucllü.s que sc lns trc.en y hc.cen sudo.r o. co.non~·­ gcso Pcro hemos de uistinguir entre CL~prulO..D y ccmpan~s . Toda lo que ~n su ordcn es lc. compc.nu on un pueblo villo. dc cort c. poblo.ción 9 he. de·~ J2do do ~orlo on unc ciudc.d populosc, dondo t~~tos ruidos -mal llcm~ d<¡D urbonos- dcjnn sin c:fecto perfectibles equcllos dulges sones bronCh~oos, quo en el ccnpo t~~to embelescn y eleven el esp~ritu . Lns ccmP~n~s dc l~s iglesias do l~s grcndcs ciudndcs yc. no las ?len los pr?p~os feligreses situados on todo Gl casco dc lc. dc~crcac~on pcxroqu~ cl. - 276 .. Sus te.ñidos yc. no revisten ~quel carac~er practico q_ue tuvieron en un principio. Son mas bien de 2ndole simbòlica~ = = ::: = He visto muchas maquetas y planos de .iglesias que se :proyectan construir, y en casi todas h6 observada que el campanario suntuoso -que ha de costa.J.." una porrada de dinero- eo cosa que S·e tiene muy en cuonta. Mas que el ·ba:Ptisterio, por ejemploo Las cosas ha11 cambiado mucho de la edad media a aca. y en las grandes poblaciones7 muchisillo~ L~.Catedral de San ?atricio es ~an sm1tuosa y de proporciones tancolosales como las de Burgos o Loon, por ejemplo; pero el perfil augustQ y religiosa del primer templo católico du Nueva York queda ~1ogado por la aglomeración amazacotada de los rascaciclos. Hoy on día la · pre~· sencia del odificio que nos habla de Dios y qe la vida espiritual, ha de ser forzosamente mas virtual que constituïda en piedras~ Qué] si deE:pués de un dispendio enorme en unas soberb:t.as torres y una p8nor[.. micc. fachada, vienen dos o tres sociedndes anónimo.s, de esas· de grun empuje oconómico y lev~tc.n unos edificios de doce o trece pisos fren-· to por fronte? Yo, de ser parroco de una parroquia de gr~ c~pitcl quo hubiera do erigir nuevo templo, no me prcocupnría ~m1 cosa de CQffipcnns ni fo.chada. · PreferirÍa gastar la plfl.tc. quo h2.brÍo. de invertir on fm1dir aquollas, en editar unas convenicntes hojo.s dominicales -llenitns de ougostivos e interesantes temes apolog6ticos: pongo por cc.so los follctos PePaCo- que herÍe llog[U" a todos y CQdc uno de los domi~ cilios enclQ.vudos on la demnrcación pcrroquio~o Podrían ser mas eficccoa qu~ los sones que se "lleve el viontoo Partimos de lg i~ec. de que le. gontc yo. ostú convoncida y quo ln fe que nos empapa .el espíri tu. IJI"opio, llego. n humodecor el aj en o, cuc.ndo lt::. trist e reclido.d nos ens eilo. bien otro. cosa., si nos o.percibimos un poco. A • = = = = Y volviendo al c~so inicial del scñor cura pnrroco que esta muy on lo suyo, teñondo ccmp~~as, mientras on lc scl~ de conciertos vocino. n su ~arroqui~ escu9h~ el atento auditoria uno. sinfonía de Beethoven, dir2a yo, que cierto cercenar de lo nuestro en favor de una idea de captación caritativa de los espíritus y un espÍritu religiosa condescendiente y transigente con un medio ambiente real que nos circunda, es de mas provecho que hacerse a la idea fija de .que todo,el~undo ha de venir a lo nuestro., Sobre todo cua11do lo nuestro es tabu -oora muchos de ellos.~ Yo por lo menos si tuviese un amigo anticlerical y fil2rm6nico, no me atrevería a esbozarle UL1l cuadro de las bellezas espiri1uales quo-so encierran en lns corcmoni~s religiosas y simbolisme liturgico de nucstrc Iglesia, so.liendo con 61 de uno de estos conci0rtos acampanecdos por los bronces del temple parroquial pàredcño a la s~üu audjtoriuro. a que he hecho reforencice MONTALVO -~~-----~oooooo------- ELS NOST~ES lYIES~~RES ================~========== E:VIERENCIANA \r7EHRLE I ANFRID,TS Molts dels nostres llegidors recordaran encara la figura venerable de la Sra. 1~hrle tal com apareix en. una de les fotografies exposades en el vest2bul del nostre est~tge social, feta l ' ~~y 1930, a 1 1 Estadi de Montjuïc, en la qual va aco~p~~yada del braç, precisament, d ' una altra v nerable figura de 1 1 "OrfeÓ Català11 9 la del oue fou mori tíssim Vice--President, senyor Vicenç de M:oragas. - - 277 ·La Rra. ~ïehrl~ e~ a d'estatura més aviat ba:i..ïee·iia! els seus u1 1 s eren el ~n~e :i. d ~1~na gran vivesa, i la seva mj.:-_~ada :;enia una certa se-..rer:i.tat i de d::..g!lita.t, t1..1 .,a la r;t;"~ltl pera ona irr-adiava un segell do dis"'.:;j_nció i v.ence J.a mós lleu omè2.•a de supè-r1)iae a :::ect.rdem cap allà els auys 1933 o !93·t (ella en tenia 72 o 73), qy::.':'. o1.::U}1~Ya encc..:ï:-a el seu lloc de s~mpre, . 8i1 E?:·_ primer rengle de les c 0 n,::·al +,s, o.m"b el cabell totalm.ent b.umqueJat :t. E:ü cos un xic encorbe.t s"-~8. ul pes de 1! edat i de la pa~àlisi g_ue c...'1ava minvant les sevpJS e:1.c:.:r:~:Lc:J., Sonb1ava resistj_r-se aferrissadnr.10nli o. aband::mar per f!enpre 1m :·•..!..nG q_l~G era consubstancial amb ln. S(;VC. }.):CÒpia. vida i que · rosuminio. 1.ü e sous _[.l.ü.ors i. eJ. seus idee.l.s, profundD.Illent sentits i abnegc.doment r.:Jc::."v:Lts por es pG.~ de quc.ra..'l'l ta anys. TJ~y:La !1.atzcut a Barcelona, la Sra. Wehrle? el 18 de maig del 186'1, èt ~as Jenè!.è:1cia alemanya 1 del cor de la S elva Net:.rra, però el seu par·e . -e:.~. ? he.via dit-, e::-:-a molt cat aJ. à i la se:va mare nasqué a Begues., Se:!.l."G:Í vocació })9r a la musica des de molt petita i un mestre vellet li enBen~~à. les pr:.W.eres notes, d'amagat del e eu pare. Als 1 O anys feia :: 80loa·· al Cololegi, al ternant-1cs amb eJ.s jocs infantils. Fou quan e:!. sou pare, &dona!1t-se de les bones q_uaJ5tats de la seva f~~lln · per n. 1~3. mu~ :;.ca i el G8.l1.t, i sobreposs~t-se els prejudicis de l e è',9oca.~ li .rroporcir·~.è. eJ s millors mestres llavors coneguts i estudià composi-· ció nr:l'.:> Fo ~ ..:::nchcz Gabs....'Ylyach, Director del Conserve:tori dGl Liceu i dis~.::::'1.git e ::mpos:i..tor; piano amb Pere T:.n·iioré, professo:!' é!E:l m.etoi·~ C-:m .t:re j_ te.mbé not:::.:)J.e co:nyosi tor, i cant amb J OEm CuyEs, ex-esc~l~t de MOl:tse:t"ra"'j i cclcbrçt barí ~on d'Òpera, que havia ca.'l'l·iJat amb 12. falll.osa .'\.d.e:..!.na Pc:~~i. o A mós, rebé lliçons de piano d.el mest~e de mestrüs, 1 ~ ::J, Lus-',j::'8 -cda!üstc:. C<:Xles Go Vidi€llao · 1~ls cstu~-:ü1 dc la Sr o... Y!ehr-113 no eren· pasper a dedicar-se el tea- . tro. si.:'lÓ 1)<::":' tal d · észer cantatriu de · concert i professora ò.e m{lsic2'.~ ·(:cm e. 'ec~_.,.,_tatriu de":Jutà als 16 ~ys, on w1o. o..udició de conçons i fJ~C-'~f·•.en·:~tJ 6.: cooro. ( elg'l)_ns de 11 JJohengrin"} 9 a J?Orto. tc.ncada, al cèlo'b:co :· :.)r..f.'é :-?~lr..yo 11 , uns e,nys abans que hi actues el quo.rtet del ~ual :for!'l~~ pt..~!:' t e~. Mes,tre ;Lluis Mill et. E.n aquells temps, aJ.guns Gafes o:re:1 \'c::.:·:i.to.blGs so.lans de concert i en ells actuaren artistos aue os-è.e·lï: ;.. g~!..:.e:::-on :f'o.mosos, com Vidiella, Mc~uts, AlbÒniz, Granados, Rodoreclo., ?o.u Casals i tc.r:tts dialtres() Lc. ;j oye crnto.triu obtingu.é un gran èxit e11tre el selecte auditori que l?oscoltè. Lls 2·1- any~?, la Sr e, o Wehrle es casà runb Agustí Per ona, però ol matr~~vni f~~ ofimor: al cap d'un any passà por l'immens i doble dolor dc perdre l 1 espòs ·i u.nn tendra filleta. Jo. vídua, li cal6~é lluitm· per n viure, d~nnnt lliçons de solfeig i cc..nto Tembé prenia. pert en testes artíotiquoo, en las quels si bè erc festejada i obsequiada cmb ro.I::'s d0 fLors, no li reporta.-,;en cap al tro gu['l..'l'l.Y() Era. pels volts do 1 ¡ C'~~Y ..; 88~· o A Jj Pw_•;- H39 ~, els llavors joves músics Mill et i Vives funda.!' en 1' ~·crcfe-$ Catalé.", compost d :homes sols, que a['soli:;:en assenyeJ.aà.Íssims tr:::."'r~fs i òast.iren els fonaments que, per sempre mes, sostindrien la glo~io~a ::-:x"~.utitu~íó .. Però, els fundadors no deixaren mai de somnj.ar en l' Q-;, "KP.m"Clmn.ent dol Chor, i aques·b esdeveniment s' :i.nicià el mes de de ... s~m1:.-c do J. s a:-:.y í 89 5,. amb la creaci6 de la Secció de nois. Nm'"l tre.s~;x":c le. Sra~· 'iiher~o, a impulsos de la sevD. ~profunda vocaci.Ò 9 un :petit agrupam.ent choi·al femen1., nmb l~s seve~ mns~L08J., ha~rj.a format de:"l(r'~<.Lofl, Un cUa li uresentaxen el moBtre au.xtliar de 1 t '•Orfoo Co.t~La" .:~"~<:. "') J·aj)B~7'1... 8. 9 amb el- qual aplegaren unes quantes noies i les enoinis"'· ~· '... "'··~ on. :1 ï n~:t del cent en conjunte En aquest moment, el Mestre Mil:.... t o 1 w.,pi ~;à a organitzar la Secció dc noies que havia de completat" , . ·•foo q_ne ej.l dirigia; · vn Sra .. \Tehrle troba el seu element J.. posa tot el seu afany, el seu • -~_;__.o-.:_ i la seva inteloligència a cercar les futures o:rfeonistes,. 1 Ha :..tt.. ~e llu.~ "ta.!' centre. els prejudicis i miraments de 1 època, :orocurcn:t "e,.. Vt.:1.0 ~r tan·t J.es noi os com llurs parcs de la bondat de l ~ Obr;a de ~ ', O•· r) Catalàu i dels sublims ideals que la inopiravon. Aixi i tot, -"le-: s noie.J _ue comonçr..ren. a estudiar., en arri9ar ol moment de pre9 es desduen del seu compromJ..s. ~n :public, "'-·E" - 278 - El pro soli tisme, p~'rÒ, soguf endc.vant l.l i lo. prbparació es féu a casa el mestre Lapeyra, nl carrer Basen, colcl~bormlt-hi el mestre Josep !':!~ ComeJ.la, com a pjJ3.nista. El Chor tenia u:11 nom: :•orfeÓ Català de Senyoretes baix l'advocació de Santa CecÍlia 11 o Entre els actuals cantaires del nostre OrfeÓ encara dóna el sou' exemple de fidel i tat 9 la Srtao Pj.lar Roca, quo formava part d'aquell gentil pl~1ter de tan ubèrrima fruits, i conserva ol rebut de la quota que satisfeia, corresponent al 1 er. de gener del 189 6. Un cop reunides unes trenta noies, algv.nos pertru-:tyonts a famÍlies distingides barcelonines , i ja ben preparades musicalment, a proposta del Mestre Millet foren incorporades a l'"OrfeÓ·Cet aJ.à", per acord dc ~a Junta Directiva dol dia 8 dc març de 1 1 osmentat ru1y 1896. I la nostrà massa choral, ja amb les tres Seccions, prengué l'ostructur8 . definiva que ha servit de model als centcmo.rs d •Enti tc.ts s:i...milars ~ nas~ eudes sota l'escalf i l~oxemplc de la nostra benvolguda Institució. Algunes dè·les novelles orfeonistess quo lluïen al cap sengles llaços i trenes més ·o menys llargues, no havien conplort encara 1' edat quo els Est?-tuts de l'Orfe6 assenyalaven por a pertànyer a la Socoiò C~o~aly però la iunta Directiva (que. tostemps n:hi ho. hagut dc diplomatJ.ques) , acorda :t;assa:r.· per alt, en aquella avJ.nentesa, un detall tan petit, i los admeto totes, sense excepcions,. En la maitexa data foren nomenats mestres · de la nova Secció, la Sra,· Ylehrle, de vocaJ.i·tzaciÓ , i Josep Lapeyra~ de solfeig. Aquest darrer, però, dimití tots ols càrrecs de l'Orfeo el mes d'octubre del mateix ru1y, i després de dédicar-se a diverses activitats artístiques dintre i fora de Catalunya, morí a 1' any 1924 . La Srac Wehrle llavors. tenia 35 anyso . Des d'aquell moment les· clases les don~va la Sra. Wehrle a l'estet~ ge de l'Orfo6, ?l carrer Duforte Com és s~but, eren a una sala, a porta tancada, però els · homes, enduts per una curiositat molt comprensible en aquolls temps, miraven les noies pel forat del panyo Com ha car..viat la cosa, si ho comparem amb els e.ctucls assaigs de conjuntl De ·seguida comançaren les actuacion$ de l'Orfeó. Els mesos de maig· i juny es donaren sis audicions de 1 i.esceno. "La Consagració del GrnnJ." 1 del "P~sifo.l 11 , de Wagner, ( 4 aJ. Toat~e LÍric i 2 c.l Pclau de Belles Arts), rumb motiu dols festivals orgrnitzats i dirit~its pel Mestre Antoni Nicolauo Els dies íO, 11 i 12.d 1 octubre es féu l'excursiÓ o Montserrat., runb la benedicció de la· Senyera i 1 v estrena del vibro..r.~.t himne compost per :Mere.goJ.l i el Mes~re Millcte El 22 de novembre, festa de Santa Cec:f.liat concert aJ. Teatre LÍric 7 a honor dels socis protectors i presentacJ.Ó oficial de les tres Seccions i la Senyerae L'espai limitat &IJ·nn article no permet ressenyar 1 'historial èc la primera Secció femenina dels Orfeons de Catalunya, ni destacar-no tota la seva. vàlua i transcendènc ia dins l'Obra de 1 t "OrfeÓ Català" i de l~art choral. en general. Ja 4is co11e9Uda la part eficient que diverses senyoretes prengu0ren en la confeccio de la Senyera, especialment la Sra. WehrJ.e, que molts dies es duia el dli1ar a ltOrfeó, per aprofitar més el temps. , No és tau conegut, però, que un estol de noies i joves de l'Orfeo Catclà", :foren e:tc :Primers barcelonins qu0 puntejaren pÚblj_cam.ent pel.s carrers de la nostra ciutat i divulgaren les sardanes i els ballets populars catalans, els q_uaJ.s anaven expandint tEl!nbÓ pels pobles que vj.sitavu 1 1 Or~e6, en el seu peregrinat ge artístic. I encexa és menys conegut que el patrici que desvetllà en ells lwa~ mor a les nostres denses i els ensenyà de comptar i repartir les·sardcnes, així com de bo.llnr la unensc. de Castellterço l" i d'altres, fou un jove r~centment erribat de 1~ seva,terra. empordanesa i es :féu soci de l 1 0rfeóo.Era en Francesc d 3 Ao Com.boo · Tornant a la Src. Wohrlo 9 a qui ós dedicat el present treball, direm que un altre aspecte notabilissim de la seva personalita t tan representativa ., :fou el de solista de 1' ';OrfeÓ Co.tclÚ"; lc. primerc. que tingué la nostre InstituciÓe Lo. seva veu erc. de central. t, extensa. i ben timbra.q ... i, junt omb - 279 - unc. pc:rfoctn oscoln de cant, sabia jugal"'-la a plor i obtenia mattsos encis~.dors, que fo;Len les seves interpretacions viYO!J i penetrants:. I1vart i ol gust amb que cantava 1 eren veritablement exqnisitso Ja aba~s do debutar la SecciÓ de noies, ella cololaborava on ols concerts de la SecciÓ d~horaes, cantant els "solos" i a més~ tota ur..a part del concert., I així en moltes altres actuacions de l'OrfeÓ, L' acompanyava al piano ol I:Iestr:e l\Ullet, i tsm.b6 ol ::ie:-.;tre Jo ~§ Comellao La primera excursiÓ ar-'Gistica quo fou amb elo homes, va ésser el 26 do · Juliol del 189 6, a Sabadell, on va cantar 1 al mutí, al Teatre Euter~ pe, i, a la tarda, ~ Centro C~tnJ.à .. Interpretà "L'enyorament", de Clavó; ".A.fany 11 9 de Tost~; "Aubadat., d 9 Alva.roz, i los · cançons populars ca, .. · ts.lanes, ha:nnoni tzades al piano por Francesc AliÓ, 11 }1}1 Noi do la Mm"'on ') •r:c1 Mestre'', "L~Estudiant dq Vich", 11 L~horou Riera" i a.lt:reso Fm."lant d'aqueta audició un diari, deia: "Lc:, Sra .. Wehrle molt encor·t ada on les cançons cctalanos ja esmentades, i cmb tant gust los cru1ta, i M h tcn.t cor les sent, quo fa espurnejar els ulls i fa sentir ols que m¿s :_n.diferència senten per lo. música popular co.ta.lcna11 .. ts una mostre. dols conceptes encnra molt més elogiosos que so:r.1pro escolta de :p8.rc.ul& i oxpose.rm1 s empre les critiques o ressenyes dc los seves actuacions. En el mo.teix Centro Co.t&là de Sabadell i amb unn solemnitct d'homenr.tgc c. la dona catalone, de la quo.l es digué havia. do servir d'exemple lc. Sra .. Wohrle, li fou lliurat el distintiu do 1 ' "OrfeÓ Catolà", pol Secretari Sr. Ribo.ltao 2ncurc., dins aquell uny 1896, féu excursions amb els homes i cro~tñ sol ~ en els concerts a Tc.rro.sa, Masnou i algunc localitat més. A partir do ll~vors foren innombrcbles les cctuo.cions de la Sra. '.7ehrle, com a ~olisto. i en totes elles obtingué fervorosos aplaudiments i elogis. Tembe foren en grnn nombre les obres per ella executades on estrona o on primeres eudicions. Por 2. donar-no una ideo. 7 esmentcrom només els "solos" de liJJa seste", do Noguera; la 11 Rondclla11 i 11 El vel de núvia", do "Los Estacions" s de Hnydn; "Co.nçó do .Me.rio.n, de 11 La Nit de Nadc..l " , dol mostre c_ïo L2motc do Grignon~ quo dirigÍ el propi autor, i possiblement c~~t~ la pt~t do contralt dol 11 Divendros Sant·1 9 del Iilestre Nicolc.u, estrenat 1' o.ny 1902, si bé en el programa i ressenyes no consten els noms dels solistes, i Rosc.be!!l que, de 1 f esmentada obra, féu el 11 solo 1' tCI.lb6 lc. Srto.. Loreto 1 cc.7 que substituí la Srao WehrJ.e com a solista contro.l t (molts 11 ::·o:::.os! do soprano els fc:io. la Srtc. Pilar Roca). ill.tre. los ci t. ades ob::"'es i mol tes al tres de populm"'s o bé originals de diferents au1;ors ~ estrenà diverses cançons del Mestre 1\hllet, entre :i~s qy.als HJJa B.o..lal:J..It 9 ·~;De les pàtries que hi ha al m6n", etc o J i11 tamb0 del Mestre A., Vives,_ 11 La f.'ada de Ba.:nyolesil, aLa fada de Lanos i ''La f'ad2. de Roses" de la seva Òpera "CanigÓ 11 ., Pem on ex cel~ 1i extraordinàriamen t la gran solista, fou en la be~lissima cancó HEl cant dels ocells", harmonitzada pel Mestre Millet., tacom digué un crític: "era una veri ..,¡!1, seva veu hi feia meravelles i, 11 La o Wehrle Sra.o senyoretes les de mestra la per filigranada ble ~oia ,;unta al Liceu, i un oient s'apropà. a fel i citar....la, amb els u~ ls com·· pletament mullats~ En una sessi6 íntima, dodicnda per l'Orfeo o. l a gran actri~ francesa, Mmeo Réjan~, aquesta despr?s ~e sent~r la cele~rada ca~ço, tota emocionada besa l~ Srao Wehrlc ~ 1~ ofrena el ram de :tlors que portava demunt del pito Èxits iguals els obtin~ê en els ' concerts que 1 'Orfeó donà per terres del Migdia de l!'rcnça (Montpellen-l Mars~lla i Perpinyà) 1' a.ny 1901 o I aixÍ a tot :?.rreu on lo. :famosa canço era ~nterpretada per l'exquisida cantetriu. Lv any 1901 . la Sra., ',:Yehrle es casà novament, :::.ra amb Enr:ï_c Lo.peyrc., ge~à del mestre Josep L~poyra que junt amb ella fundà la Secci6 de no:tes, ·Quan encara podien esuerar- se més triomfs de la seva P,...... vi.leci.ada veu, l'any 1905 que en tênia 44· dredat , a conseqüència d'esrajr-$e el primer fruí t ' del .seu nou estat , va perdre aquell do que la na:'jt,U'alesa li havi a concedit o . Un a.n;r després , el 1906 1 tingué la joia de veure n8ixer el nou fill E'n.1"1.c ~ justrunent el mateix .mes de juny, en qué vingué igual.m.ont al món - 280 el fill del r,~estro ~.Ullet~ 1 1 ac-'GUal Director ,do 1 1 11 01.. fe6 Catalò.u. En d:i_verses ocasion~, l~ Sra:¡ Woh:c.le re be · mostres de l v.a.fecto quo pe1· ella, sentien los no :tos 1. tots e~s ~?mponents ·. de 1 'OrfeÓ o I-: co.m es recordara, l'any 1930, en el magne ~osv~val d 1 0rfeons celebrat a liEs~adi de Montjuïc, les noies dels Orfeons de Catalun.ya li tribu~ar~n un. fervor6s homenatge, com a degana i exemple de totes elleso Bl seu segon espòs morí l'any· 1937, i olla 9 la Srao Wehrle~ que durant la seva vida havia passat també moments dramàtics, lliu.rà 1 • ènima al Creador, a Viladecans el 24 de febrer del 1938, sense que, igu~. que altres figures estimades de l'OrfeÓ ~ue desaparegueren en.aquolls luctuo~ sos dies, pogués rebre l'homenatge postum que es mereixiao ·El Mestre Lluís Mill et 9 des de.l seu ;· l],.avors forçat red6s del Mas . . nou, en lletra adreçada el 4 de setembre del mateix any 1938 a la Srta~ Pilar Roca que estava reclosa a la Presó de dones dol carrer Molins, de Barcelona, li deia: "La pobra Sro., Wehrle va morir~ La fundadora dol Chor de noi·es de 1 r OrfeÓ; la dona més entusias-t;a do le, nostra est:i.la.cdo. ontitat! Mai no 1' oblidarem!" .. ·La Sra~ ~.lJehrle, però, va doixar el prestigi i la ressonància. dol seu nom, avui gairebé de llegenda per als actuals orfeonistes~. I oOb:;"t3tot ~ deixà la fecundi tnt del seu pas en 1 'historio.l de 1 e liOrfeò Catalò.U i a· 1 ~Obra. que tants benoméri ts patricis han .ajude.t a cre8.!' en bé do 1 ~ cr·t, de lu ger~an0r i de la n.ostro.. terro.o IYlo PIGUILLEM -o-•. . •-•- •-o-o-o-.- •-•MÓ"SICA 9 MÚSICS I INTtRPRETS --------------------------- Rcprenom·.aquosta secci6, després de l'interval imposat pel matoricl dol dcu.. rer ntimero do JOVENÍVOLA, dedicat quasi exclusivament a tomes nadoloncs, comentcnt nmb el mateix mètode -millor dit, amb la carència do mètode- amb.què iniciàrem c.questa sèrie d'orticles, diversos aspectes del moviment mucical dels nostres mediso = = PFORZHEIM, STUTTGART I LA :MÚSICA DE CMffiRA.- LP-s dues millors orq_uestros d? càmera qu<? ens han visitat darrero.mont s6n, sense dubte, J.:es do Baden 1. Stuttgar:t; o Ambdues. c.g¡."'upon un nombre l"imi tat d 1 instru.rn.eniï:i.stos alemanys de diversa. procedència. treballats .~uJ~tru les seves fucul tatf3umb constòncio. i "sobretot nmb :l..ntel~ligènèio. 11 o Un comentari ols do.rl"'ers fnstivu.J~s de- Schwotzingon -en els que pron·~ gueren part les orquestres de Budcn i Stuttge.:r~- fc. not2r, on.~ortr..d.Lmen , ln ~eva. igu.8.l-tat do valor; i és quo en roal i tc.t nquets dos conj-u...11.ts ~r1.ben o.. un nivell do virtuosisme ool,lectiu i do serietct interprete~ t1.va, que 8~c fa rem~cnr per sobro do. tatos los ngru~acions colo~e~tes c.lcmo.nyes i ostrnngoroso · ' Com jn. ha fet no-tar algunc:. crítica bo.rcolonino. 9 1 túnic defecte dol cboncert do 1' Orquos·tra de Stuttgort fou la confecciÓ del progrtl.D'la, lOS o~rcs dol qual ~oton podien inclourogs dintre un perÍode de temps no mes lla.rg d 1 un sogl.G; al ccntrari 1 9 Orquestre. de Bc.den - Sudwestdev.tach?S Ko.mrn.crorchoster s PForzhoimj on el o eu nom origincl- al costat de Pergo... lo si s Vivaldi, Bc.ch i II'Íoza.rt ens oferí une. versiÓ "Exompler i clnríssíma." dol 11 D ive::'timent" do :Bn.rtok . obre. aue on uno. -szeoü6i6 tan perfecta, mostra - at nostre entendre- totes les virtuts més genuïnament clàsai~ues en l'ecc~pci6 general del moto . · Coincidir en amdues agrupacions en programar el Concert en mi majorr de Bach¡ interpretat per Reinhold Barchet, - antic. primer violi de Stuttgart.... d una 'h;:màa., :i pe:-c WPrner Krotzinger , dc 1 1altra.. - ?.81 La versió dels mÜ.sics de Baden i Barchet .Cou mès madura i més personal; K1 ·otzj.nge::- ·ens ofl3ri U..'rl.a i:'lterpretaciÓ correcti.ss:i:ma, més av i at l)..l"'..a m.Lca f;.~ eua, r:Jense caure~ però, en un Bach arqueolÒg:i_c. La .i.nterpretaci6 U.el "Divertimentn en re_major 1 de Mozart dols mú.sic ::: de Stut t;ge.rt fou li te:::-alment extraordinaria i mozartia.na cent }?er ce1Jj• Yoldrj_a per acabe.r fer ressaltar la qualitat unica del baix i les violes de Stuttgart, a.ixi com també la f .igura quasi venerable de Karl Muncbj.nger, intel.ligentíssim conductor i fundador de 1 i orquestra. · = = = ACTIVITATS DE Lg INSTITUT FRANCES .. -· El fet que les manifestaci ons cul·turals de 1 1 esmentat In~t i tut no depenguin 1 en cap sent:l.t? de ~a­ quilla, permet u..na selecçio 9 a nostre gust més inte:ï:'essant , per mes quo ln seva àrea d ' influènci a quedi reduïda a un número limitat de persones o Citarem, amb breu com.entar:t , ·algunes de los menifestacions musi-· cals que, en els darrers mesos s~han ceJcbr~t en aquest centre~ En el mes de novembre, l"AgrupaciÓ deCàmer~ de Bcrcelo~a i lacopr2no Lolita Torrent6 presentaren el quartet en re ~cjor de Cèsa:~ Fro.nk i el quartet n~ 2 7 per a cordes i veu ¿_e sop:i."'ano en e l s dos dr'..- · rrors temps 1 d' A:r:nold Schoenberg; aquest 1Íl t:brl qu-:.r·Get datL de 190'(·1908, i pertar. .y a une. èpoc a de pes entro el dodecc..fonis me pur post e·~ ricr i les primeres obres més o menys j.lJlpressioD;istes o wagnex·i::m.os 1 deJ. mateix autor.. L ' obre. sigui -per los cirm.llllst¿n<:ies de 1 e t a"De de tr<J.:.'1::3:i..ció s o ja per unc _cer ta. hcbi tud, ens semblà men.y à h 0rmè t -icc. i m6:::: o.ssequj.bl G del q_ue es p od j_a suposo:c a. primer cop de vis tc.., Desitj m'iem poder sentir-l o. de nou per poder fer un coment2ri més concret; remarcarem Ün i çcment lc. b en troba da. c orrespondència entre tex t i :rn:Ü.sjco. on · l çÚlt im temps do l!obra , 1:Exto.so " ( s obre un p ooruc. d c Stcff.'.l'l Guorge) , on el f ons harmònic ·p eculiar de Schoenberg proporciona jocs de sons molt sugestius~ exactament ·ad ients al . poema~ Tamhé or gB.J:;d.t.zat.. -oor ~l'Institut Franc és, tingué l l oc una a.udici6 9 en la (j_uai prengué p a.rt el compos i tor Henri Sauguet, ~ el baríton Pav~ Derenne, que exe;cutaren una. ant olo gia d e ·lied frances des de Gounod e. Milh e.u d, Poulen c, i el propi Sap.guet , :_)as sant per Fauré, Debussyp Ravel, Erik S ati e ~ eto~ · a càFinà.unent el mencion at Ins titut en s oferí una conferència 11 11 1 coil.feconcrete? oue i s mu a l va Gu rrec de M. Paliar d sota el títol rènc ia inter ess ant al menys com a curios it a t , pêrquè -segons els ecos que ens a rriben d e lluu~y- al c ap d e mé s de un any d'existència, la m~o ic a c oncTe t a s 1 ha quedat en ~1 t err eny d e l aboratori. = = DE LY~ B.Wdt.'DES AL LLIBRE DE SONS. - Dues obres representa:c,·bs, en ~ort !1 mane:!ià., el els inicis i d e l'època més r e c ent d'un. · composi tor tan Cu:ï."iÓs com é s Joan Comeilas, ens for en oferide s fa poc~ una com a :t;61 6 de fons d •una core ogrq.fia d e la qual no ens ocupem¡ i " en unc~ vcrs i6 p er o. cobln. 9 que no és p:¡;ecisament 1 1 jnstrv.ment per o.l qual "f nu pon o2..da. 1: obra s i J_ ~altre com a estrenc. en 'W.'l dels matinals que orga.-·. nj.t zon juntcment l ' Orquestra de Càmeru Solia-tes do Bc:rc~?lona i Joyen~ t utc M'lS ic o..J.s~ Hosc.l tres e sw.vem hc.bituats a gent} r los 11 :Bc.llades" en lc seva t:rma orj_gin~ i aut?ntica, amo..r.a§.ç;s de sol o, d<: crepus<?le, m~dite~rc.­ r.1 , ; Ja v ersiò de coble. aue es coltó.ron::., necessarJ.ament, 1 :me.xll!'l c.mo lli"'a i nterpretnci6 no precis.c.me!lt perfec-ta huvic. de restcr vo.lors o. l 1 obro.,_ a. propòsit do l3 qual és curiós fer notar que _el seu camp d 2 Jl"..l.luénci~s no s t estén ·-com succeix en la. mc j oria de les obres ectgcls - , un el ~erreny de Schqenberg, Bo.rtok o Stravdnsky, sinÒ quo mes o.vio.1j segueix lr:. lÍni::::. més recollidc. Grono..dos-Mompou; tot omb o.ixÒ ltobra sorgei~ fort~nen:t personnlo - 282 ." Per altre. part l' est-1."ena de :'Llibre de sons 1 consti tu:í una sorpresa per a una gran part de l'auditorj.• Tsnint en compte que procedejx d'un composi tor -com ell mateix s: enomena-· "posseït de divina ignorància:., el 11 Llibre de sons" és una obra plenc-dD.ent lograd.as molt pex-sonal i sc'bretot lliure de tot amaneramen·t, h~rmòn.icament 11 plena" i escrita amb habilitat i se!ltit·de la proporcioo L'autor fou crj_dat diverses vegades a l'hemicicle, i a precs del pÚblic hagué ' dfésser bisat l'Últim temps de l'obra. Ll" M.. L. -o-o-o-~-o-·o-o- :t JOVENTUTS MUSIC.P..LS DE BARCELONA 11 Homenatge al Mestre Millet ----------------Tal com us "'ràrem anunciar en el darrer nú.mero, "Joventuts Musicals de Barcelona 11 per tal de commemorar el XVè aniversari de la mort del Mestre Lluís·Millet, organitzaren un cicle de conferències a càrrec de Narcís Bonet, Joan Massià, Emili Vendrell i Fèlj_x Millet, Narcís Bonet, President de les "Joventuts Musicals de Barcelonau, glosàà el tema: "El Mestre Mill et i nos al tres". Féu un estudi de le. situació musical en què es trobava Barcelona en aparèixer la fig¡;¡.re. gegantina del Mestre, comparant-la amb la situació en què·es trobn la.. joventu·t; actunl i reconeixent la gran sort que aquesta té, en comp-tar amb 1 1 herència que ens hnn llegat el gran Mestre i els seus seguidors .. Il~lustrà la seva dissertaci6 amb la lectura de fragments de discursos i articles de ln figu.r:J. evocada, o.ce.bont amb unes pc.raules d t agraïment i deYoci6 al Mestre LlUÍs :M:illet~ J'oa.."t Massià va parlar de "El músic" o Impossibilita-t de poder o.ssistir-hi 9 Narcís Bonet vo. llegir el seu "treball. J oo.n Mas s i à ens dÓnc. CJn.b le. sev8. conferència. una visiÓ magistral de Mill et 11rriÚsic l i . Ja de bell O..l'ltuvi ens diu que HJ._a pe:csonolitat del Mestre Millet era d iunc. ton gre.n uni to.t que es ft:>.. difÍcil dissociar-lc. purlunt solament d'un dols seus caires sense referir-se a.ls altres"; i abans de pc.rlar de lo. seve. m1:.sico., ens dibuixo. eJ_ Mes-tre Millet com o. Director de 1 'Orfe6 Crtalè amb poro.v~es plenes d'cmor i c.dmi~eci6 per o. ell i per a ~obra g_ue ve crecr, 1·Millet -diu- fou un intèrpr<?t genial, un director de forçc. gegantina i a lc. vegc.dc. d'infinita dolces c.". Pc.r.le.r.t ja del músic ens diu: "El Mestre Millet era músic complet¡ era un tècnic formidable ( c..specte que nJ.gnns ignoraven) ; era un g!_'a.!l :inspirat. L'obra del Mestre Millet com a compositor és abundosa .. ~s increïble que l'home que consagrà tota lo. seva vida tan abnegadament a l:obre. de l'OrfeÓ Ca-t;alà., pogués enco.ra deixur-nos un bon nombre de composicions musico.ls ~ Acabà la seva conferèncio.. fent uno. breu refeència a la segona sèrie dels °Cc.nts espirituo..l.s per o. Ús del poble 11 to "Dins d1r.una simplicitat sorprenent i que corprèn 9 el Mestre en~ demostra fins o. quin punt es poden dir coses nove'3 8l!l.b els mitjons més sil!lples i més senzills .. Hi ho. en J.es seves ha..'t'moni tzc.cion.s verlto.bles 11 troballes 11 per qui ho sè.p.:.ga veure~ Hi ha també une. "audàcia. no.turc.l 1: i unc. despreocuue.'!i6 absoluta del "què diran"; del què pugum dir tent escolàstics autiqun.t i puristes com wvcntgu::-:rdistes o impursn. FinoJ.itzà c.mb un2. pregò.ric ul estr~, demunnnt~lj que ens encomeni e tots la sevc. humilitat i lo. seva m:> estic., Emi 1· Vendrell po.rlè. sobre el temc '!EJ. Mestre Millet i jo;1 .. J..mb pc.raulc nt nedor~ i ca3olcnc, Vendrell desglossà vnc. sèrie de records r~~cutb am~ el estre des que entrà a l=OrfeÓ Cctclà com e simple or11 foeniqtu, fins g_ue començò. le. Beva carrere. art:f.stj.co. al teatre. En tot moment tj_ngué present el Mestre, i ens el presen-Gè. e.mb :p3.rc::.:t.1 '3S s c.d. o·· ll~des djnmor, com a director de l ' Orfe0 i com ~mestre de cant~ I:!.. ~ lu.st:-È:. la SOV2. disnertc~ciÓ amb profusiÓ d t cnÒcdotes 9 totes elles molt intoresants j_ que 2-judo.ren 1' o.udi tori a comprendre la figura ò.el ho.u:reu vist n1estre per c.ca.bc..r dient~ "en el curs de les meves pc.xcules com 1 1 esperit del Mestre no m'ha deixet mc.i i corn m 2 ho. acompr.:ny€lt som... pre e LixÍ que en lc vidc m' he vist une mica perdut, m' he recordat do seguidc dels seus s~ris consells i he recorregut u ell, si m' ha est~t -possible. I, aixÍ com Déu ens ejuda sempre que c-ms c.propem e, Ell, així Millet m'ho. obert el s brc.ços en unn EJ.brc.çc.do. cordi~:J. i acollidor c quo.n ho ho ncwess i to.t. I , si no m' ho. es·to.t possible c.rribm~-hi f:Í:.sicruncnt, he fet examen de consci·ènc ic. i h e procurnt recordc.r i fer les coses com o. oll ha.urin plcgut quo les fes. I tot c.ixò en el curs de la mev a vidc atzarosa i plenc d•entreb2ncs , m' ha s8lvo.t sempre i ha fe t que, trobant, sontllit en mi l ' esperit del :Mestre, em . trobés de seguidc. c. mi mc.teix, ~niça m~nero. de no negex- me mai; jc que guc.:n un home es nega a ell mateix és quan mate el sou esperit, i la seva. ènima es f o. indi gne de Dou , que l 'ha feta bono. i desitj a que qu011 torni c. Ell h i nrr i bj_ ben srmc. 9 ben 1mmortcl i ben pur e.''. IJO. derrere. conferèncic. , que havic de donnr ol Sr .. Fèl ix Millet i Mcristcny, per cc.usa de força mnj or no li fou possibl e t r obar-Be e~ l c nostra. ciutc.t el dia. senycJ.c.t i fou aj ornc.dc.. En el o eu dü.r. on doner cm. tcmb6 un brou r esumo oooooooOOOooooooo ~TAGURACI6 DEL PESSEBRE ======================= El din de Nndnl el mi gdin , fou i nau gurat ol nostr e pesscbron Renliznt, com j~ és de consuetud t pel nostr e consoci i amic Sr. Pere Serre-· mc.lcrn~ el d' engucny estè dcdicc t u l c Vis i tc.ció, f igurant en ols diorC'lll.OS 1rterc.ls , eJ. Nr'..ixement i l'Anuncio.ci6 .. El Sr . Vilc.r dngc , Vi ce- Pr esident do l'Orfeó, pr onuncià une s breus po.ro.ulos p er agrai r i f elicj_tar al Sr. Serrc.mcJ..erc.? la seva desinteressada col. lab orac i ó en la c onstrucciÓ del pessebre, i declarar-lo jnaugurqt of i c i ~lmenta El Mestr e Ll uí s Mg Mille t i el Sr . Saperas llegiren unes poesies adients, acabant amb una breu cantada de n adal es ~opulars -per tots els assistent s -, sota la direcció del Mestre Joan Toma s . x. ELS NOSTRES CONCERTS === = =========~====== En arribar el Nadal, l ' Orfeó Català,addic tB sempre a lee tradicio~ o de casa n ostra, of ereix el seu pessebre de ca~çons per tal de festeja~ el Cris t lnfantn Els concerts que, engu8.J.J.Y. celebrà 1' OrfeÓ eln dies 26 de desem-?rG i 1 de gener P.resentaven un proerama molt interessant. La fervorosa ~:sis~ència del pÚblic ho demostrà ben bo, ja que foren nou les obres bJ.S8dP,So S estrenaren dues ne.dales del Mestre Pérez Moya: "Oh la nit de me:r·gvel aY i uNadal arriba'' • .Ambdues ressalten per la. seva senzillesa i 2on una ver i tG.ble filigro.no.e - 284 En primera audiciÓ: "Nit serene. do Nadcl 11 , de Joan TolJlàs, ''M2.:ria tenia un I n fnnt " i "JesÚ-s est à esc ol tant ': de ~/illiorJ r,~ Dc:-.wso:n~ La tlel nostre subdirector dehlostrc. la finíssima sensibilj.to:t musical de :1 ' o.utor Les del composi tor nord-nmex-icÒ., ·p orten 1' eDpremta tÍpica del seu folklore i revelen un salvatge misticisme. L ' obre. més sobresortint del programa fou el ':Poema Nc~dclenc'' , del Mestre LLu:i.s M§ Millet sobre les poesies "N2.dcl", de Joc.n rlkX<.-'..gall . I!'ou compost2. i estreno..do. 1 ' ::my 19 32 i des d ' cleshores no havia estat interpretàda. Obra dtU11es valors hlolt estimcbles i d ' una emociÓ tota intimitat en genercl , que pot ser no percebé del tot el gros pÚblic d ' aqu el ls d i es . Comple t av en el progr8.Lla obres de I ,l. · Millet, Contel oub e t Sancho MnTrac o , Tiersot , Saboly, Noyon , Nicolau , P. Donosti~ i Haen del a Aqu es t es foren l es c.udicions CMXXIII i CMXXIV de l'Of e 6 Co.ta.J.à .. $ x. - o- o- o- o- o- o- o- o- oINNOCENT ADA 19 56 ---------------- Co~ a cosa trad i c i onal de c ada any, e l passat dia 28 de desembre e s celebrà l a d i ada del s I nno c ents. Diguem de seguida que l ~ vetlle~a fou simpatiqu i ssima i l es riall es escl ataren a dojo en e l nombrÓs blic que omplenava l a sal a . Tot s els números varen sortir molt bé , però p osats a f iler prim , d i rem que le nostr~ gent no est~ bre~ada & fer t eatre , i l a r e presentaciÓ de ':Retrct ets " pecà un xic de monoton.a por la fcl t a d'ex p erièn c i a e s cènica d' alguns d el s ~rtis t es. El Chor 11L '.1 Trompe ta" ob·i:iin gué un sorollÓs è:;~it amb les s ev es in~ t er pretacions de "Le s flor s d e Mc.i g " i "La Pò.t rio. nova ". Ca l remcrcor J. 1 encert d 1 incloure en el pro grema 1' e s trena de "El Comt e Ban2~u" omb un~ hcrmonitza ció que j~ l a f irmcrien molts del s nos tres flés enla irats c omposj_tors. La trenes~ d e poder s de Mes tr e n Mestr e fou una troba.llo.. "Ccntnnt s ot8. l c. pluj c..". denos trò. ben pclescnent coLl l c nos tra joventud t ambé s ap aniocr les ·nos tres ·sessi on s . En "Pe.tufet ", - de n on i de f e t s - obt ingué l lc.rgu.es ove cions amb el seu n onòleg. · El plat fort de l t'. fest c. fou lI e strena d e 11 IlC. d cmo. e il Trovo.tore o la forza de lç amore", lletra de Giusepe Prime tte i música del Mestre Lupino Sparbieri. L'obreta d 1 u:1a gr.an "vis" còmica demostra que el seu autor coneix ·molt bé el tea-tre. La músiGa ••• 9 la mú s ica molt ben enganxada. Els intèrprets Llagnifics. La coreografia dels "soldati" una filigrana. L'orquestra, com de cos tum, no en va fer ni mitja. La vetllada acabà a la una tretze minuts d e la nit. pu- --.--.--.--.--e-SECCIÓ FILOLbGICA ------------------ --- Veig que avui farem cle!JSO completa, car heu vi.."l.gut tots dos, Miquel i Griselda. -·I ens hem posat d ' acord per demanar- li q:ue ens expliqui con hem de traduir 11 sereno 11 ' " curandero" ' "churlatan" i :'sacamuel as". - Mireu: no m' agrada que feu bromes a l 'hora de J.o. lliçó . -No res de bromes, senyor professor . El que ens sembla és que vostè vol fugir d'estudi •• e ? s ; - "285 ~Volem dir que d6na la impressi6 de trobar-se 1m xic atrapat •. -No tant, no tant! -Doncs esperem les seves explicacions. -.Ací les teniu: el mot castellà "sereno" té diferents significats, i el nostre Diccionari ens d6na les següents traduccions: adj. Dit del cel sense núvols~ En sentit figurat:· Exempt SER~ -·ENA.de tot torbament, que reflecteix la tranquil., li tat d'ànim. · (Tenir el cap serè . Una mirada serena). Fem. Humitat de l'aire que cau en certes nits serenes. SERENA;~ En aquest cas, també es diu SERENÍ. (Dormir a la serena 7 ----o al serení). -Esteu colliplagut~-----No, senyor. Nosaltres el q_ue volem saber és com hem d'anomenar "el sereno", el que ens presenta la seva dècima per Nadal. Suposem que no li hem :pas de dir 11 el serè " o :tel serení 11 ? · -Certament que no l'hem d'anomenar aix:!.. Però, q_ue jo sàpiga, és una qUcsti6 no concretada encara. En realitat es tragta d'~~E~ o y~~ &1_ê:nt nocturn, igual que el seu company que ja es conegutpel 11 VigJ.·lantil, i per aixÒ ofereix dificultat substituir el mot "Sereno'' er. el sentit que es d6na a aquest funcionari municipal~ per tal de distingir~...1o · e..o 1 ç altre. Potser l a força del costum decidirà, tard o d 'hora, a adoptar oficialment aquest castellanisme, tal com s'ha fet 'amb molts d 1 altrGSo -Quedem assabentats ••• però no del tot convençuts . Passem als altres tres mots que li hem. dit? - De seguida& Preneu nota: "CURANDERO". - i 11 CURANDERA.- ts la persona que fa de metge sense ésser-ho, i les dues formes, ~asculina i femenina, estan acceptad es en el ca. talà. 11 CHARLATAN" .En el nostre idioma tenim xer:_raire , però no és la mateixa cosa un que xerri moilique un que exploti lacredulitat pÚblica, oferint moltos v egades garses per perdius. En aquest sentit, ós acceptat en català el mot xarlatà. 11 SACAl\1UELAS 11 e - Aqul si que' en catalé. t enim , Em tot!} la, . s±.gni,fice.ció exacta, 1' a.rrenc~ueixals 1 i aquest és el mot que tra-· dueix "sacamuelas , -Ja teniu, doncs, l a lliç6 d'avui explicadao ---oooOOOooo--- N OT I C I AR I ================= Donem la més cordial enhorabona tai; avi del seu primer netrel qmJ: ·en ren :posats els noms d'Albert Joan i ;~estre 9 ho fem també als venturosos prosperitats o al Mestre Joan Tomas per haver esrebre les aigües baptismals li foAugust. En felicitar l'estimat pares, tot desitjant-los les majors --- ... --- ... -·-- L'èxit obtingut a Madrid pel nostre tenor solista Gaietà Renom en la representaci6 del "Giravolt de Maig", d'Eduard Toldrà, emb motiu de l'homenatge que aquella ciutat tributava a l'ilolustre ~estre, ens ha emplenat de goig, i en felicitar-lo, li desitgem molts exits en la seva ja brillant carrera artística. --- ... --··· .. --- 286 La Sra~ Carme Roig Niqui, esposa del noEtr e . Vice-president Sr. Josep ifilardaga, lliurà la seva ànima a. Déu el passat dia 6 d'aquest mes, desprès de llarga i penosa malaltia suportada amb exemplar fermesa espirituaJ.• La gran multitud de bons amics que acompanyaren la dolorida família en l'acte de 16nterrament i del solemne funeral, deia Erou bé com s6n estimats en la nostra ciutat els Srs. Vilardagao JOv~IVOLA en . suma.r-·se a tantes expressions de dol eleva J es seves pregàries a l.~AJ..­ tíssim per l'etern descans de la il.lustre daQa, i ofereix al nostre Vice-president i 8l.s seus familiars la seva C'or:lpa.:hyia i afecte eJ.'l aquesta hora de tan pregona tristesa. · - - - • • o..,. _ _ . . . . .- - · - Pel J?roper diumenge, dia 3 de Febrer, a dos quarts·d'onze à.e'la nit, esta anunciada la V Sessi6 Cultural de JOVENÍVOLA, que a cà.!-rec del nostre bon amic i company cantaire Jom1 Cupdcvila 9 porta per lema 11 Aspectes d'un cinemc. 11 • No dubtem que 1 'a.nw"1.ci d'aquesta sessi6 desvetllera gran interès peJ. doble aspecte d 1 an::lr a càrrec diun compc.ny c. q_ui · hem vist guardonar amb interessantissjms premis . moltes de les obres que ens presentc~r~, i per tenir un fort lligam emb la vida de l ' Orfe6 elgun dels films i~closos ' en el programa. Resulte també interessant poder constatar l:a. marxa progressiva del cinema 11 amateur 11 i sobretot en 1 '.es·pecialitat del documental, que amb tant d'èxit conrea el nost~e emic Cupd8vila. Esperem, doncs, que aquesta V Sossi6 Cultural tindra com sempre el més càlid acolliment vostre. ---••o----... --' Preguem als nostres ·llegidors .que vulgui..l'l disculpar el rete.rd en què apareix el present nUtn.ero, a conseqUèncir:. dels darrers dies festius. No és la nostra v~luntat interrompre el ritme d 1 apariqi6 dintre la primera q~i..l'lzena de cada mes. ----------------'