Dos cantaires a Fernando Poo, Fèlix Millet; Joan Amades, folklorista, per Joan Tomàs; L'excursionisme i la cançó i la cançó, per Emili Vendrell; Un tema bucòlic, per Mateu Piguillem; La casa d'ell, per Artur Llopis; Jordi Frederic; Haendel (1685 - 1759), Jordi Salvat; Anècdotes de viatge, per Mª Teresa Bial; Activitats; Secció filològica per Piguillem; Noticiari
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
- 609 - JOVENíVOLA -----------------·------------------- Gener-?ebrer 1959 Sempre, quan comencem un nou a.:ny, ens fem els millors propòsi ta de renovament de vida, costums i procedir, en sentit de perfecció i prosperitat. JOVENíVOLA també, en començar aquesta nova anyada, ea fa seus aquests bons propÒsits 7 i voldria per tal que aixÒ fos una realitat poder comptar amb una méo prÒdiga col.laboració de tots ela C~L- taires, no sols amb escrits, articles, ressenyes, etc. que seran sempre ben rebuts, sin6 també amb orientacions i projectes que ens poden ajudar molt als qui, amb la t"'..illor voluntat, posem tot 1 ''entusiasme per a prosseguir amb la major vi tali tat possible, la marxa de la nostra estimada publicació. Contràriament al nostre bon desig, ens hem vist precisats a fer un sol número dels de gener i febrer. ta per això el seu més ampli con- tingut que ens compensa a bastament de l'absència del nÚL1ero de gener. DOS CANTAIRES A FERNA.l'IDO POO Feia només quatre dies que ho.vj_a arribat a Santa Isabel de Fernando Poo, i ja vaig sentir a parlar de Ramon Ventosa. Les .coses de l'illa de Fernando Poo s6n una mica diferents de les d'aqu{o L ' illa té u.n paisatge meravellós , una costa alterosa arro.n d'aigua, que; en alguns indrets, es perd en una petita platja, peri terra endins, enfilar-se cel amunt fins al pic de Santa Isabel. Al :f, els blancs, catalans en una gran quantitat, adapten la seva sensibilitat a possibilitats diferents . Aquestes possibilitats estan una mica lluny de toto mena de n~guits de l ' esperit . Una parella de cantaires de l ' Orfeó Català viu; però a Santa Isabelo Allí, dia rera dia, sense ni assabentar- se ' n, van donant perfil i forma a la seva llar. No ho sé, però estic segur que el gran buit de fora els porta, com a compensació, a una ~an plenitud 1ntimao Aquesta llar e' emolena de records de 1 'ORFEó CAT ALl com la manera normal do no sen ir :w.as&a viu 1 'enyoramen"'li• - 610 - Jo tonia 1 'adreça de Ramon Ve'n tosa, :però encara no 1 'havia vist. Tanr.1nteix no hauria calgut que m'haguessin donat 1 'e.êro9a; Un dia, m'explicava. un amic de temps, adaptat a aquell arubient 1 que >'=·un xicot de Ba! celona.í~ havia organi-tzat un gru:Q de cantaires per cantar a la CatedroJ.. Un c.cup, do cantaires ! Qtti és 1 ~organitzador,? vaj g demarw.ro La reoposta ja. 1 esr1ero.va: un tal Ventosc.. Ens veiérem :QOCa estonao Jo tenia feina i ell tumbé 9 però la mevo. conversa amb ell m1 ajudà. a tenir de 1 'illa una vi siÓ ués exac·Lao Em semblà que, enmig de la gran simfonia de verds d'aquell raisatge ubèrriLl, però sempre cobert del vel subtilissim, d'una atmoDfera pesada i grisa una espurna de claror concreta, no difusa, s'iniciava. . Santa Ioabel - com deu passar en tots els tr-òpics - viu en una mena de túgdiada que no s'acaba mai. La terra aJ.li és més gene:r·oso. qu~J enlloc, donada al sol i a l'aire gairebé sempre, e~b els seus plataners, que es belluguen dolçament al pas del vent, i el ;almcrar altiu i senyor qutJ es mou en un ri tne suau i cadenciós 70l~a del oar:. Però el blau intons del mar només s'endevina en la llum tran.srya.r cnt del · fons. pr~ssent 1 però Tot dóna la sensació d'alguna cosa que vol ser, quo quo no arriba Jnai a sor ni acaba mai de plasmar-se, com un senyal de impotència quo os manifesta a flor de pell, com a.ç_u.cll pic de la serra alteroua, que tots saben que hi és però quo no el veuen 2 com no veuen feridor·a. la llum del sol, perquè 1 'aire, com un tel finíssim que ho · cobreix tot gairebé sempre i ho omple tot, fa impossible el matis i el perfil, enmig d'aquella gran taca verda que domjna les coses i la ~ont. os Una sensació de terra terra, t' ofe~a com una forç·a purament material, que·fatalment 9 a poc a poc, et va prenent en una mena de son dolç., Diuon 9 que els que ~lí ,tre~allen precisen d'un descans cada dos. anysó Jo crec que el descans es mes necessari en aquest aspecte, perquè en retornar d'allí deu sorprendre, com un crit que !U"'riba a la intimi"liat la veu de l'esperit que es retroba amb tota la seva fol~ça cre:::::.dora i {Jenerosa(O Per això, aquells dos cantaires de l'ORFEÓ s'aco~nanyen l'un a _ l'altroo Els és dolç recordar les cançons, a l'escalf dê les quals es varen conèixer i es varen cor2prendrec Aquella peti ta llar çatalana. troba en aquell record 1 'aJ.j_ment <j.Ue manté un esperit per lial quo la main~ da es trobi allí com si estigues a casa. . Quan lluminosos més anicso va al camp els ;raig veure ~o n~ els ~ecordava; ells. s~ o tur.b el~ ulls O:A"PlJ.caven de l tul 1 de 1 altre dels cantaJ.res de 1 ORFEó E~ anar-me'n, al cap dc pocs dies, el matrimoni m'acomiadg d aviació .. arf:!. Jo só que alguns cantaires de 1 'ORFEÓ els reco1·den, _2erò. 7 semblat ha B ni a I un~ por un tots a recorden els ells, puc dir que 9 quo havia de fer~me intèrpret d'aquest sentiment, ol .sontiment d'un matrimoni. dc cantaires, per portar aquí, en aquestes planes de JOVEN1 VOLA, una. prova més do la gran força de la nost:-ca. Instituci,6, auo viÜ i es manifesta allà on hi ha e~gú que n'ha passat la prove. í ntha qv.r;J.a.t com tots, onl:.uernat, i després va escnmpant por on passa uno. mica dc la nostra mateixa llum. FÉLIX !liLLET ., - 611 ~ JOA!"q AI~IADES, FOLIGJORISTA ------------------- ---·-------------------------- Amb lo. mort de Joan l!.mndos, CntoJ."lm.Yo. ho. perdut· un dels seus n.utèntj.cs va.lors. Hom o bo 9 just, ¿;onerós. El qui a.n.nvc: c. demanar-li quelcom que es r8lacionés amb el folluore, o la història, sabia per endavavant q_ue :r.odia. comptar amb el seu ajut, i si ell directuillent no podia complrnlre~l, li indicava el camí a seguir. Treballador infatigable, la seva diversió era ol treball; a qualsevol hora quo l'anéssiu a veure, ol trobc.vou teclejant la màquina d'escriure, o oscol tnnt la lectura d'algun lli bro o revista. quo li interessés (ell era. e;c.·i_rob6 orb i por a:txò s 'havia. do for llegir totes los obres quo consulto.vo.), o ondroço.nt papers i fitxes. Treballo.ve. i f ei o. trebn.llo.r ols qui el vol ta.ven. L~ seva nuller, lu sevc cunyc.da, eren les seves ~ssídues col.laboro.dores. Sobretot e l'horc de corregir le$ proves d'impremta d'algun dels seus llibres o orticlec, trebcllnven do vr..lont tots tres, èlles llee;int i oll indicant les esmonGs e fer. Déu li havia concedit una memòria prodigiosa que li permetia de retenir una quantitat extraordinària de coses, i li suplia, per així dir-ho, la manca de vista. Ell es recordava d'allò n6s insignificant, i dels temps més reculats, si bé , a voltes, i sobretot arc en els darrers anys aquesta facul ta.t no lt oro. prou fidel. Tot mb tot, la. seva memÒria. ora formid~ble. H~ estat el més destacat dels folkloristes catalans fins a l'hora present, i ol seu nom havia pres ressò internacional. Guardonat en certàmens d'aquí i de fora, havia fet conèixer el nostre costumari arreu del m6n, i 1 'ànima de Catalunya era coneguda per tots els. erudits en aquesta ciència. Crec que passen de· dues-centes los seves publicacions entro arti cles, opunolcs i llibres, però la seva obro. co.bdo.l ós el IICostumo.ri Co.to1Ò.'1, on cinc grans volums dc més do 500 pàgines, que l" odi torio.l Solvat li vo. odi t2.r fn pocs anys i .6s la que li ha donat el relleu· internacional o En ella es troben aplegats tots els costuos de lo. nostra terra, seguint ~1 lÒgic procès del temps: hivern, primavera, ootiu i tardor . Tot hi 6s i dc totes les comarques· catalc.nos. r::::['.,i ontro nos ....l tros no s'h~via fot ros somblnnt; està~ n més , il.lustr2d~ amb grcn profusi6 do gr::tvo..ts i cxcw.plos musicc.ls. Tothom qui ho. volt:,ut for quclcotJ., desconeixent, o coneixent poc el nostre folklore ha·hagut de consultar aquesta monumental obra i aixÒ fa que entre les bibliografies de treballs, sovint se la trobi esmente.da. Abans dol ttCostumari n, havia publicat tres ol tres obres inportants: "Les auques", ~' Els soldats~' i el iiDicciona.ri de la danse. i dols instruoents populars", les dues prineres en col . labo:ració amb Josep Corom.inos 9 i la darrera amb ol Llostre Francesc Pujol . 9 To.mb,é col ci tur la col .l ccci6 prinoru quG ·bi-Gulò.: il :Bi bliotoco.. dc Tro.dj, cions11 i ols dos grossos vollli":}. S ti. tulnts: fi Folklore dc CE'.toJ.unyo.11 , ccnçons i l'altre dc rond~los i refranys . És sabut que ell i jo un h~V1eo establert una estreta col . laboraci6 , i tenieo, anés una estre- go tl.ssina aJ:listat . Ens vàren conèixer de Dolt joves~ Va ésser l ' unia Eoili Jové 9ns va posar on rclaciÓo Veur eu con va ésser. Era jo aleshores soci e 1 Agrupaci6 Excursionista de Catalunya que presidia l ' Enili Jové, i sense sabgr coo, en varon fer do la Juntao A trav.és de l'excursionisme "-'"'1 Jove coneixia. l ' ~adefJ qui en aquella tonps li conenç.a.ven a in. ~Ul. 612 ... teressar l es coses del folklore i estava enderia·~ buscant cançons popularE i les trobà en la seva prÒpia tl.a::'e~ que n'era un l)OUo · Con que ell no era núsic? li dolin no poder conservar les tonn.dos dc la seva mare i fou quan havent-ne parlat aob en Jové, aquest darrer ens féu conèixer i així va né~xer la nostra col.la.boració i la nostra anistat que ha durat fins que la dalla implacable ·de la :r::wrt, ens ha separat., En e.quells temps ell era soci d'una desapa.reé).::t.da enti ta:t de caire cultural que des de la secci.Ó d'excursionisme publicava un butlletí, per cert molt ben·fet, dins del qual hi havia un apartat on es donaven a conèixer les cançons populars recollides por ell i per mi~ Quru1·se'n tenia una bona arreplega, es celebraven unes sessions~ en les quals havien col ulaborat ols mestres Mill et, Llongueres~ Vice..'Ylts ·:Me de Gibert. Com a. cantaires, 1 'Emili Vendrell, en Francesc .~:orru, l ' a.ntign: cantai.ra de l'Orfeó Català Francesca Ordi, que tenia una molt bella veu, i altreso Les cançons - eren acompanyades al piano per mi mateix que temb.é havia escrit les harmoni tzaci onso Q;tan es f~nd.à 1 'Obra del Cançoner Popular de Ca-'.;alunya, ens fo diverses missions de rec erca de tlÚsico. populo.r i ja encorn.anRd~s ren tots els estius ell i jo per aquests mons de Déu, a an~1t ~eniu ens la. recerca de les nostres inco~narables cançons. Co~ hi fruïa el po- bre amic sua::·a traspassat en aq_Üestes recerques f Calia veuJ?è '1 quan hom descobria alguna peça d"' iDportància, com s'entusiasmava. Aprofitava aquestes excursiona, ell, per a les seves recerques costumíctiq_ues , i mortes de les coses que després publicà les havin trobades en les nostres excursi onso N'havíeo passades cle tote·s: · tips de comino.r~ excurm.ons dalt d'un mutxo 9 o bé en t~tn.na. o co.rroy pl'\..1.. ges, asoolellades, mal dormits· (mol tes vegades hav~en hegut de compartir el llit) i mal menjats, per~ tot això no era res, perquè per damunt nostre hj_ havia l'ideal· de la nostra cançó, que per no¿altres era, i és encaro. ara per .mi, ·la més· bella conç6 que r:1e.i llavis· do donzella, de mare 9 de pastor~ d ' avi, d ' àvia o d'home feinejant 9 ·hagi cantat. Escric aquestes ratlles encara amb el dol dins del cero Per tot el que he dit haveu pogut constat ur 1 'amistat q.ue ens unia i si tot això no fos prou, quan es va casar, a indicacio meva va venir a viure a la mateixa caso. on jo visc i els lligams os varen estrènyer encara méso No feia cap publicaci6 de melodia.· popular que jo no li hagt.tés revisnto · Hom pot pensar com he sentit la mort de l'estiuat o.mic~ Que Déu èl tingui a la Glòria, que jo crec que bé s'ho nereix per la se~a bondat, pels seus sacrificis , per la seva tenacitat 9 pe~ tot el q.u~ haVia treba.llate . .. .Amics, reseu un Pare Nostre· per a la seva a.tuma..o JOAN TOMÀS L 'EXCURSIOI\TISME I LA CA.'N'ÇO . = ==========~=========~===== Fc pena de vegaa.es anar pel món i trobar en un vagó de tren, on una cnrrotera, en una vall , e:1tre muntanyes, en una· riallera platja, aquella esbogerrada joventut amb estris a. l ' esquena, equiuada volent semblm excu:!'sionistes , com va avalotant fent gamberrades- i cnnuant - 613 - sense to ni so unes cançons foresteres i gairebé sempre v~gars i pocasolteso I he dit~ volent semblar excursionistes, perquè el veritable excursionista9 ~uell que coneix la nostra terra i qne se.p estimar-lo., no la robo.j_xara mai ni la deshonrarà fent de bèstia desenfrenada., Quin dubte hi ha que 1 'excursionista · sent sempre i que canta por esplai do"+.seu esperit? Por c'lnto.r de ble excursionista ha de sabor perquè ob.nta i què ha rlo no pot ignorar quo pocs paisos dol món són tan rics de és oJ. nostre . la ne cessi tat eixÒ el veritacGntar, perquè cançons com ho I, oabeu per què és tan ric ? Perquè els noatres f'olkloristos les hen ha~1~es d'anar a cercar recorrent do cap a cap la·nostra torra un dia i altre, i, ¿ veieu com aquests, sense adonar-se'n, anant pol món por portar a terme una nocessi tat do 1 'esperit, una necessitat cultural i patriÒtica, s'han convertit do seguid~ en uns excursionistes veritables ? Acudim, doncs, a les nostres cançons quan sentim la necessitat de cantar i trobarem sempre la cançó més adient quan gaudirem de les nostres valls i muntanyeso Q.li podrà negar l'amor que por l'excursionisme sentia el nostre mossèn Cinto ? El nostre gran poeta, ell mateix ho diu, acafava ol seu gaiato, es calçava unes espardenyes i anava descobrint pam a pam·la seva Cata¡,~ ·1yao I aqt:d arreplegava una rondalla dels llavis ·d ' una vella; allà hi descobria una tradició camperola; més enllà el ~ran paisatge, inèdit encara per a ell, li inspirava un poema; i o.ix~ incorporava a la nostra llongua localismes que després han quedat com essència i l'enriquien onormomonta El veritable poeta sent ln necessitat de conèixer la seva terra. Qu.an llegim el monumental poema èpic de Verdaguer sobre els temps de la reconque~ta., "Canj_gÓll, no ens fa cap falta que ens diguin con el va· resseguir mes d'una vegada i com el coneixia pam a pam, com, palll a. pan, coneixia tamb.é tota la serralada. pirinencao Maragall, aquest poeta tan estimat, tombé ens parla del seu excursionisme quan ens diu: A dalt del Pirineu les flors s6n esblaimades~ Les flors s6n d ' un blau ·p ur blavoses o morades ••• ~ 1-Iarago.ll que hnvia correcrut les nostres grans muntanyes sabia com E:lron les ,flors dels cims , el color quo tenien i f.ins i tot la seva aromo.. L'exquisit Guerau de Liost, runb lc. seva t1Mu..nt2..nyu d'emeti stes", no ens parlo. -!iombé del seu !3:{cu:csionistn.G 1 614 Qunn del Montseny 1 'escardalenca al turo. primave:reja amb contenci6 i les congestes pòstumes tritura com el J·oc d'aJ.es; ert, d'un papalló, ' .h. s.vor- ltn .. eh, Coll :P:-c.egon ! , no se, que'\ po d ra d'una més ferna i rú tida beutat collada que u~sinúes el Misteri arquitect~nic de la Trinitato•• I què no direm de Joan ]).I~ Guasch, quall ens donà a conèixer rinenqueo~ i ens diu: 11 Pi- I els llacs esplèndids· de mirada oberta corrien cap als cingles rondinant, i les prades del ~ons} rebent l'oferta s'anaven florejant. I els pastol"'s cap amunt per les munt ru1;>,-e~, .: tot empaita~t els llops dels darrera f~eas, fii1S a trobar el record de les cabarwes sota l'ombra sagrada dels avetso I tornbé 1 'excels Josep Carner a..-r:1b els neus poemes no ens diu pron con ~~timava 1 'excursionisme ? Allí dalt de la muntanya tot el hé de Déu hi tinc: les rosos d.e quatre en quatre i els clavells de· cinc en cinc., J. '-estimada: a la finestra 1 '.ovella anb 1 'esquellerinc: per rellotge el sol que passa graonades de 1 'afrau; els pollancres per la fressa i 1 'a.J..zina per la J?W.; i per ~di . cada nuvol nlaestes com una nau ; per jaç d'or una pallissa, per llu.manera. un estel; per finestra que no es tanca un ret2.ll tot blDU de e el per criats que m. 'hi despertin un quiquiriquic i un bel~ T~rra de poetes la nostru t Per oixÒ Cutcl.unyo. és tnn rico. de cançons, perquè tota le seva extensi6 està plena de poesia. I vosaltres, amics cantaires e~cursionistes, encara que hi hagi qui no SUpiga plo.smo.r en un pc.per blanc uns Versen que diguin los VO.f! tres emocions \"iscudes i cantin les belleses dc ln. nostro. torra, tam bÓ sou una mena de poetes: uns poetes contenplut:Lu.s que en el vostre cor sentiu 1 'enyorança. de lo. nostra poesia i 1 'a.nen u cercar a les munta.n jO s, ols cn.mps, i o. lo. vora de lo. mar omb un:J pins oaragdins per companyio.o I ln. cerqueu ccJ.çruit-vos uns eoquís i deixo.nt-~¡os esllevissnr per la neu puru'l) I d' al-~res la. cerq,uen bnixnnt pel ürot uno. tartera sens~ aturc.r-s~ a pensar el perill que corren si lc3 camos no són prou fortes por a vencer el gran rendent rodoladÍso I un Qltro, ~nccru, la ~orca escalant uns cingles gegantins, vergeo de lo. pctj~n do l'ho~c, per o. deixar-hi ple do devoció una imatge de la. VerGe Brt.:":Jln. convertint aquell cinglo en un altar nc.turalo 615 QJ.in esperit més alnt el de 1 'escalador S Si l'ocell va dc brenca. en bra:;.1.cc., 1 'csco.J.n.dor Yn. cle cingle en cingle f:tns a coronar el món o.J..t en el qucl ni l'isard no s'atreviria. c.J?ujc.r-hi m::.i i L'escoJ.o.dor enveja 1 'àliga a la qual tots els cims li· son famj.liarso I sempre e.mb la cançó al co;r: .i als llavis ! Qu.i pot estimar la nostra terra millor que no sol tl'"'8S ? Ningú. Perquè per estimar heo de conèixer la cosa estimada~ I qui pot conèiAcr Catalunya millor que vasal tres que la sabeu cantar i viure amb tanta intensitat '? Sou uns herois ! Sofriu les inclemències dols eJ.e:~tents que no sempre us s6n genero sos i amables; dormiu al ras més d 'une. vegada; per poder fruir d'una alçària f'éu hores de camí amb la motxilla i tots els estris que us calen per a acampar, a l ' esquene., fins vèncer la gra11. munto.nyac No hi ha çap dubte que la nuntanya és for::osa, però voscl tres, millor que ningú sabeu el nolt dura que és t Sem-ola q_v.e ens digui: .el paratge millor de la terra el tinc jo, si el vol::: f~::..r, guanya-te'l ! Vine si vols % I tot aixÒ que per als indiferents i ~obres d ' ~~p~rit .~e~ia una molèstia. i un g.ca.n esforç, per a vosnl tres es U¡).t:!. sE!~~ si o.cc~o 1 uno. nocessi ta.t. I quan aquest goig vostre és descobert per 1 'indiferent 1 heu do vèncer leo mirades burletes que us volen plànyer amb una punta d'ironia als ulls, rebent-los i acomiadant-los amb un bon ramell de cançons que els ecoo agro.its saben escarnir tan bé~ Qui de vosaltres ha a..n.at d·3 camí sense canJ•. ar ? Qui en un foc de camp8lllerrt s 'ha po~t estar de cantor-ne una ? Hingt1 ! Perquè la cançó és la nostra mes fidel companyona com a filla que és de ·la. no,ê_ tra. terrao Ella ens fa curts tots els camins i ens ulcgre.. el descans quan dmnu.nt d'un prat ben verd i ben florit , el nostre cos es rebolco. perfumant-nos les carns i l'esperit I I ella ens acomnanya ouan entrem a 1 'erm:! -1;'). i cantem a Déu amb una pregària, que també... en teñim que a Ell li plauen l Canteu , amics, però no oblideu el que us he dit abans~ Heu de saber perquè cm1teu i què heu de cantar. Si ho fon aixÍ, Déu i CataJ nn.,ya ns ho ngrairan S{h""!lpre. -----------UN TEMA BUCbLIC . . =============== El da-rrer número de la Guia del Palau de la raúsica, concreta.- n~nt el que correspon a la xifra 11, anuncia l'acte de clausura del ~6le ~ommemoratiu del Cinquantenari de la inauguració del nostre sum:u f s t ea~fl¡ ci ! i, entre al tres detall s, diu: • En est e agto, que tendrb. ~ec o~ últ:L~os de febrero .. o a primeres de marzo, scra·o::'recida por dos ~oc:¡_ os. del 11Qrfe6 Cat alè:' una cena a los ; aes !;¡·os y ''canta:i.resi' p m. Secc:Lón Çhoral en la misma platea de la Sala de Co:!.1ciertos dol 11 1 au e lo. liusica Catalana' o .- 616 H-eus aqu:í:,. doncs, una notícia substanciosa que segurament farà que als ncantaires'· couenci a fe~.-los aigua l·c. boca, cos. -.mlgr...rmont es din, i evoquem els àpats que, en diverses solemnit a t s, ha:.1 tingut efecte precim:r.:J.en"l; a la di ta. Scüa., incloent-hi 1 'hemicicle o Com hm.treu observc.t e. ben seé,'Ur personalment J!'J.és el ~'v.na voga.da, quan en una conversa surt a relluir el tema d'algun à11at, cor--, si fossin tirares dins d'un cistell~ de seguida comença a parlar-so d'altres e.pats i a fer comparacions, tot asoaborint encara ol record que deiJ:arcn almenys a la ment d'aquells q1-:.e se ~"ls cruspiren., Per aixÒ ens bé ara coa 1 'anell al dit de .fer menJ.Òria dels dinars o so~ars que, tenint per co~ensals els I,~estres i c&'1.taires de 1 '0.;: f eó Cc.tala i la Junta Directiva, s 'han celebrat .a la ~1 platen de la sclu de conciertos~, segons parc.ules de 1 'esmentada Guj.a.. El primer va ésser el diYlar que va celebrar-sc el diumenge, 28 de jun~ d~ l'any 1908, justament el de l'estren~ do la Sala i restantc dependenClGS, i el motiu rou de commemorar prec1sament els concerts inaugural s() Com que aquesta primera "habili taci6 11 de la platea per a les funcions de Gro..n Restaurant potser marcà el modGl per a.ls ft--..turs actes s~ blants, donarem uns breus detalls de co!!l va desenrotllar- se la festa.o Qu.atre grans taules ocu:;;>avon tota la llargada dü la pl~teu (ru;.turulment, neta de butaques), deixant al Dig un ample passad1s. A 1 eQ conari hi havia la taula presidencial, ocupant els llocs ·centrals els Mestres Er:lerenciana Vlehrle i Lluís Millet, acompanyats a dreta i a. csquerra1 · r.especti vament, pel Preside!lt Sr. Cabot, el Vic e-President Dr. Moragas, els membres de la· Junta Directiva, reprcscntru1ts de los Seccions de senyoretes i homes (el·s choristes més· antics) 9 i per ú1tim 0 els Me~tres Conclla, Salvat i Pujol, i con a invitats els redactors de la «ReViota Musical Catalana", senyors F .. Lliurat i Vicenç :EH~ o de Gi:... bert. · festa. Ma~tre els comensals ocupaven llurs · · sei~nts, l'orLue tocavn a Heus ací la composició del í:Menú~ '(I?erquè ja és hora que comencem a donar cust a la boca): Primer ple.t: il • Segon n Tercer Quart " oo Postres . 11 Begudes íl ~¡ . o Entreteni=.ent s. ArrÒs aob peix. Lluç gril~at ao.b salBa tàrtara. Contrafilet l'IRenc.ixonço.ï'. Pollcstre rostit. Bescuit glaçat. Fruita i pastes • Coi'é. Vins Soler blanc i Símil Scuternes. Xampany ttJYiercedes''. El va servir el Restaurant Co.sa11ovas. b~t, A_ l~s dues, en punt - diu ln crÒnica -, el gr~1 President Sru Cu- amo oelles frases va glossar lo. fo~mosa i simpaticn ~eata, que O.J-gntava ~agremant i sense cap nota discordant els components de f e o Catal a.. - 'Or- - 617 A partir d'aquell monent, la resta de 1 'acte s'inspirà en la més nrofunda ospiritu:::U.itat, com ja és habitual en el I:os"tre OrfeÓ (i, pol que es veu, ja ve de lluey) o Tots els pres'9nt.s can"ta:t;-en una ca"'l.çÓ, a peu dret, que preludià l'orgue i continuà a l'u1úsono SeguidQUent, foren retirades les taules i co.dires de la plo.tat."'.., i le. Cobla "Els ~~ont.srinsVí, de Torroella, executà un enfilall de s~rdmes , totes dols compositoro de· 1 'Orfeó Co.tolà, que f_oren joiosament 1KJ.lla.à.es. I la festa acabà ja ben entrat el vespre, o siGUi al cap d'unes quantes hores de duradào No n'hi havia per menys, doaprés del dens co~ tingut, material i espiritual que 1 S'havia animada ! • e • • • • • • • • • • o El segon banquet a la Sila del Palau, fou el sopar ~ue 1 'endemà do Reis do l'any 1912 la Junta Directiva de l'Orfeó Catula va dedicar a la Secció Choral en record de les memornblAs aud.;_c..:..ons de la i!f.ITisso. en si menoril, de Bach, donades el mes de novèm.brP. del 1911 i que constituiran un dels més esplendorosos èxits del nostre Orfeó i del seu insigne fundcdor i Director, el Mestre Lluís r.:illet o El presidiren lo. Senyera. i el Mestre. Les taules eren guarnides i s'acoblaren, en vistosa. barreja, hollles, nois i noies, tots els choris-ces, acompanycmts i Junta, formant un conjunt de més de 260 cooens~s. També podem reproduir ací el "programan d'aquell sopar que serví la CharcutGrie Regàs i que fou qualificat de sucuJ_cnt i exquisit: Entret eni ment s. Arros a la catalana. Assortí t de ~'fj_ambre" (Gelatina cap6 trufat, Pernil dolç, Mortadel"la) Peix a la mari nora~ Bou o~ forn. Crcr:H1 gcladao Dol9os finso Fru~ta . del tempsc Xa.m¡>any. Cafe, licors i cigars purso Com podeu constatar, no hi nancaren els quatre plats forts omb tot l'altre acompanyament, i degué resultar un sopar u 9r0va de "gourm.and" l A lo. sobretaula, el Mestre Comella inicià, a l'or~ue~ la cançó ~-qe tots ela presents ccnturen, corn un sol hoiJc, i que posa encera més JOia als cora. També h.i refilà la Cobla i foren bol1aclos s[";.rdc..nos • . Una nota destacada, fou el magnÍfic 12arlament que llegÍ el mestre 11hllet adreçat 11 .tUs cantaires de 1 'Orf eó i•, que va escriure exprcss~cnt por aquella festa i amb el qu~ agra! a la Junta :Directivu. f ~avor ~plegat tota la fOJ11Ília orfeonica "por a celebrar, en cos i am.ma, els nos-tres triomfs". • ••••••••••••• :El tercer i darrer ànat col ~lectiu que recordem a la Sala del Palau, tingué efecte el diJOUs'~ F·esta dc Corpus, 26 de juny de 1 'any 1913 i fou també un soparo - 618 Va ésser 1 'ofrena conjw."lta do 1 'Associació ·;¡ugnc-rio.ll.O. i l'Orfeó Català als I.~cstres i a la Secció Choral, en commemu:r:J.ció dels brillants Festí vals Wagnerians celebrats al Palau, quat re el 1t.cs do muig i doo aquell ~uteix mes dc juny~ En la tarja del tl:Menú" hi havia un dibuix amb 1 'efÍgie de We.fnero No el copiem, perquè la seva compo~ició fou idèntica a 1 'anterior ·. sopar i el serví, igu.aloent 9 la Casa Regàs o Direm, a.i.xÒ s:f.., que les noies i ols homes 0ntraron aparcülato, de bracet, a lo. Sala i ocuparen ols llocs a les taules ols sons nleg-res do 1'o~guoo A mós dels components de 1 'Orfeó Co:talà, hi aosistiJ:·en . ol Mostro Franz Boidlor (un dels directors dels Festivals), el senyor Joaquim Peno. . i lo. Junto. de 1 'Associo.cj_Ó Wagneriana. Durant o.quost acte, els l\1ostres, Sra. "Ybhrle, i.1illet, Pu~ol, Coruellc. i Sc.lvat, foren obsequiats amb uns c.rtístics rollotccs d or, col.l.Q. cats en r:tcs estoigs, com n.g.cmnent o. llurs esforços i per a comn1omor~r l'èxit dols Festivals Bo.ch celebrats l'any anterior. La-~dec d'aquests presents soreí dels orfèonistes i fou patrocinada. per la Junta de 1 'Orfeó, anb la col.laboraci6 dels socis i admiradors do la nostra Entitat. Per la seva banda, 1 'Associació Wagneriana féu lliu.ranent als cotlponents do la Secci6 Choral~ d'unes belles nedalles amb 1 'efigie de Wa[,"ner, en recordança dels Fest'tvals dedicats a aquest gran composi tor, . . Després, s'interpretà la cançó a l'uníson i un "Htmne a·Wagner" sobre ~única del ~Tannhauser 1 ', compost pels Srso Pena i Za:nné, i la selecta festa acabà ben .entl~ada lo. matinada 7 o..mb 1 'acostumada ballada de sardaneso •••• ••••••••• I nosaltres hem d'acabar 9 t~bé, aquest remenbramont de banquets prctèri ts, sense fer cap ballada de sardnnes precj.saoent, però amb dues \ notes complementàries. Lo. primera, fer constar que en la. taulc. presidenc:Ull representevn. la Secció do senyoretes, cofl o. cantaire més o.ntibo., la nostra exemplaríssimn orfeonista., senyoretc. Pilur Roca.. La segona natal de tipus curi6s, és que, en al.S'Ull dels esmentc.ts , apats (no recordem be si fou en tots), les cuines ~- estris corresponents, eren instnloluts en el petit pati situat a lfl. planta baixa del Palau, dar·1·ern les S3.les de la Junta i Biblioteques, on avuj hi ha la caldera de lo._ culefc.cció. Eru un espectacle e~"Te:=;cc.dor per c. xics i gra:-1s, veure les activi tat s dels cuiners dn.vnnt de los· grosses cci.sso·les i paellcs 7 fumejants i curulles d'esperança. Aquella mate~xa espernnç~~,ve a renovo.r-·la DJ."~ el prometedor nn::112 GuJ.a del Po..lo..u de lc. r.J.usico. Cc.tnlCU1n a que her.1 al.ludi t ol c..Q. la de e~ mençn.>:1ent i que no cul dir cow. confiem quo es convorJ..;irÒ.. en una suoulenta realitat. Perquè, co:u. diu l'adagi: " A sru1ts i ['.minyons ••• n I es tracta d' obsequic.r els r;es-'.;ree :i els cnnto.irGs •..• . M. PI GUILLEM - 619 LA CASA D'ELL ------------------------- Potser mai no he trucat a una porta tn.n trasbalm:t d'emoció com ho v .....ic fer aquell dia. Era una clwa baixa, de façana t~;raciosa, d'un rococó mozo.rtià, no gens pobra ni humil. Tot erc. polit i lluent. Por a fer-se obrir de la gent d'aquella casa, calia estirar do 1 'ample anoll a d'una cadena. Un cop fot atxò m' arrj bà de dins ol ressò do la campaneta desvetlladora com si sonós llur!ynna i on mig d'un pou do silenci • . En aparen9a era com ta:nt.es al tres cuses qnc havia vist . a Alomanya, fins all~ mateix, a Bonn. Hi podia viure un metbe,·un notari, un professor, un advocat o Jo sabia, però, que no era cort 9 que a la case. nonés. hi habitava ell, el seu record. Era la nrimera vegada quo picava en aquella porte. nci no oberta, • tI • com si h om vo1 gues prose.:i."V::lr e1 s re·ot f os mes ~nt·1.n, perquo' m..;:~ cords, evitc:r que fugissin. ?er r.>.ixò tot era clos, rocÒ~di t¡ grnvid de silencio 1 1 , S'obrí la porta. Vaig veure un llarg vestíbul, un corredor ru11pli, una ~~ca fosc :i trist . A la dreta, una . taula llc.rGc plon~ do postcls dc l'edifici-museu :i retrats, molts rotrnts d'cllo P~ssat· ol llindar dc la porta que cloïa aquest corredor, hi hnvi~n pati, i a mà esquerra, rcco1lida, graciosa. i evocadora, lo. CC.fHl outòntico. dol nostro home, la mctoix~ on veié la primera llum dol m6n, el 16 do desembre del 1770~ I al fons del pati, enllosat i petit, un arbro corbat ca~ a terra, curull de flors i de fulles tendres. Poc mós vnllà, un jardinet protegit per una tanca de fusta. Aquell dia, la gespa del jardinet brillava mullada~ t~lwent com si hagués caigut daount· d'olla uno. pluja ftna i L.1ont:.du. La reste. del recinte esteva encerclada dc c~sc8 noves, do parots anÒni~os i sense histÒria. Les bombos dels nord-anorio2ns hnvicn.ccigut gcirobó ~llí.· Gran part del bcrri ost~va dcsfotü~ S'hi hnvion oro~t encrues osp~is, places que nai :10 havien existí t .a Bo·nn; zones buides i desolades a prop del pont nou 9 d~,unt el Rhin. Aquell religuia.ri de records; no obstant, hcvin ostnt re:Jpectat per volun·to.t do Deu. Voleu quo us acompanyem. o No; gràcies , ja la j~ conec~.. conoixou la casa ? • o. una r.lica. El por~er, qu..o a la vec;ada fa do guia, quedà dc.rrora del taulell amb los seves col .. loccions do postals i les mascarot os d' oll, reproduint la quo li féu on vida l'escultor ICloin, ol 1822, i la quo Danhausor or..1L'1otllà al daount do la faç morta i doloror::a dol Mostro, ol 28 do març dol 1827o En donar-so compte ac la rn.ova indecisió en corcar l'entrada de la casa, ol porter encara om cridn: ... Si voleu pujaré .. ts la nostra foinao ... No? ja he trobat la porta. Vull romandre sol aqui., encaro. quo sigui p . . r poen estona, però sol, ben sol. Jo tanbÓ tinc records en aquesta casao La-petita edificació és de planta,boixa: un,p~s i_u~es golfes - una mansn:ràa f:'.r:b tres finestres quo s obren a. 1 c:::·:te:-J.Oro - La. teulada sinuosa i o~dulnnt i declivi molt pronunci~t por poder osc6rrer los aigües i los neus, està recobert~ dc pissnrr~ grisa, llustrosa, tal1r.do. amb gro.cios['. coberturo... Per les p::rot$ del defora s'enfilen unes eures. Los pnret s ·estan pinto.dcs do color , pàl.lid, oovnit. · Los portos i les o~es dols portic~ns oberts son verdes. A dintre, ols murs apo.reixon blancs o do tonuos colora.... cions roso.doso Jo. hem ontrnt. Mni com aro., co.ço.dor do fo.nto.um.rcw, enn:ooro.t g'e.ê_ pectros, em plo.u el silenci. Conenço a rcc6rrcr les onto.nces. Nomes m'acompanyo. lo. petjndo. tènue do les meves sfl.bntos dc.nunt J.o. brillentor dol ~'pe.:cquot"~,~ . Què hi ha on realitat en aquesta llar-nn.t:J<au ? Hon; diria tot 1 'Univers. La granél esa d'un ésser consagrat a. 1 'art n6s .. noble . i pur, el geni creador-de coses· eixides de son prop:t cor pcrque pugu:tn cntrer al dels altres. No hi ha coses grans, sinó iiDl!lennes peti tes coses. Retrat s per les :ç>arets, d'ell, fets per Scheffnor, Schnorr de Carolsfeld, Lctro!1.J.o, 1-iiaebler;-Heckol, Schimon, Docker. Retrats d~üs seus amics, de l~s dones que estimà i que mçú. no 1 'estimaren; ret~at s ~ols seus interpreta, dels seus pro"Gcctors; el voll orgue de 1 osglcsia dels I.Ienorots de·Bonn ~ue ol menut Ludvn9 tocava a la missa convvntual dols frares; el viol:t d' .Amati? el viol~ i ol violo.ncel de Guurnerius, lo. viola de Vincenzo Ruger, els instruments d'arc que li regalà el Príncep Lichno\vsky i amb els quaJ.s s. ' interpretaren els disset q_uartets que equivalen a la prÒpia v"'ida del seu autor? als seus llargs dolors i a les seves joies passatgeres., En una· vi trina, objectes que li havien pertanVJ.t: pintes, plomes,· tinters, rellotges, caixetes de· rapè, cartes, esbo-rr:::LL"lys de lletres, pcnso.monts literaris, musicals, filosÒfics, escrits amb lc sevn cnligrofia nerviosa, però clara, d'un bell rotund arn.besc . I a un aJ.tro indret, els tubs d' o.cústicu que creà per aJ. COl:lf"~Osi tor so;r-d ol propi ~~Olzel, 1 'inventor del netrònotl. -· Damunt el piano de cuc. q_ue li construí el vienès Konr!ld· Grc..:f, una partiturc. oberta, com si esperés la ~à d'ell por·dictar el seu missa:ège~ ts uno. de les tres sonates que va compondre, on aquesta mctoixa. c~sc., &n la tonnli tat do '11:fa oonor" quu.."'l tonia t:r-ctzo ·anys, dedicada - així, en fra'rlcès - 9 a n I.Tr. Josep Heydn, Doctour en muoique n, 'El teclet està protegí t per un cristrtll. A trc.v6s dol vidre hom veu los tecles blanques i negres~ Dnnunt dol vori so~blo. que rosti 1 'emprcota dols sous dits. Aquí corcava los hc.roonios, o.quí tro.duio. ol quo pa.DD~vr.. ¡>o:- la seva àn.imac Potser d' c.quost mnt~ix picno s'alça dolor6s ~ tra.g1.c el clam de la 11 Sonat o. · on Do r.1o.nor?•, o la joia . feliç i serena 4e la "Sonata en Re majorfl, o bé la deliciosa melodia renana del Rondo dol seu Opus 53o No; q.quest piano no el pot tocar ningú. :J!ls so.gTat, com els Ce- dres del Líban, com els sepulcres dels déus; és snc~at con tot aixÒ que ~ns enyolta~ I entorn, els retrats d'elles, que lluny-~nes en 81 temps ~ en .1 espo.~, li foren inassequibles: Leonor do Brcuning, Christians de L~?hnowsky, Ranetto Stroichor, Juliota Guiccinrdi Terosn dc Bunsv .i.Clc. · ' - 621 Sobre aquest pis, a les t;o1fes, vn néixer elJ.• CeJ. pujar-hi per una escaJ.n estreta. El lloc és pobre, sòrdid; no'iñ'CS é3 bella la copo. florida de l'arbre dol jardÍ ~u~ ·ausca tustar el finestr6 oMb els ditn dc J.es seves br8.Jlques~ La cambra apareiY- tota nua. Nooés el bust d'el*, al bell nig, allÍ on va veure la lluD del n6n per primera vegada.~s el bust fet · per Anton Dietrich. ts ja a la nadurcsn de ln seva existènciao Ha deixo:t o.l lluny les hores olegreEJ de lo. joventut, T8 la cn.ra ferronyc., el front noble i aclarit, llw~1in6s 9 els cabells 11a.r~s 9 despentinats, coo esbullats pel vent que sacseja els pollancref::l i els .àlbers dins la boira, a prop del Rhin majestu6s; els ulls interrog~dors i fixos i una profund o. i torbadora. tr.ist osa cobrint-110 tot. Al peu del pedestal on descansa el bust fet· per Dietrich 1 hi hn una corona de llorers aarcida i flors, mol tes flors fresques entórn d, .ili-.• On he vist aquestes flors, testi!""loni que ningÚ. no està sol, qu.e cap ~isontge, ~enerós i noble, ardent i apassionat no s 'ha perdut i no ha ti11..gut resso al cor dels hones ? A:ra ho recordo. He vist aquestes flors du~unt la tooba d'Elissabeth Browning, al ceuentiri dols anglesos de Florència; damunt el sepulcre de Keats, a Ro:.1a; damunt J.a llos~ que tanca el cos de Frederic Chopin al cementiri del Pare Lachaise; aJ. sòcol del monument a Ero.sme ,. a la renascuda ciutgt de · Rotterdnmo Si, el Reich ist in agraeixo, jo ratlles, per m6n agraeix el missatgo d'aquest h0111e que escriu ''Mein dor Luft " , el meu imperi ós a 1 ' ospc.i. Jo t8.mb.é l ' hi tnmbé estic en deute amb ell; por aixÒ escric aquesteo aixÒ n'ho escrit os to.ntos . , Lentament surto de la casa .. Tinc ganes de pujar de bell nou , pero no pas ara; sinó un altre dia. ti Si - dic gairebé en veu al ta -, després tornaré, BEETHOVEN. Després torno.r8 a l ' encontre del teu rocord, a trobar-te de nou, una i mil volteso T'ho pTometo ! ~ . ARTUR LLOPIS --------·---JORDI FREDERIC HAENDKG -------------------------------------------1685 .... 1759 Carnaval a Venèciao La c:i utat vessa de gent . Es troben on ell!). 1~ major ~r-..rt dols artistes i ts.~~ans i també 1nolts d ' cstranger.s o Fun- c~onol!-. dia:r.imnont sot teatres d op ora. La gent va adolcrc.da por poder a~si?L~r a tots els espectacles ft Les esglésies celebren funcions lluid~ss~mos, ·on es poden escolta.l"' ols millors oradors sas-rats juntament. amb eln oratoris dels· gr ans músics o Venècia est à banyada en danses, rialles, música, vidao•• En.un d~ls ~eus iru;ombrablerJ palaus, es celebra un bcll de màsmes ulta nobloso. i la intel . loctualito.t do la 0 utat~ En un racó de la snla, assegut duvant del clavicordj, el degà dels musics i tclia....l1s , Alexandre Sco.rlai;ti, improvise. unes 11variacions ~obro un tomn. de la seva dn.rrorn Òpera •1Mi trido.te Eupc.torc o Al ceu oltant les parelles~ que han deixat de dansar, resten embadalides es col t~t ol gran mest r e , i en f:i nir la sova actuació esclaten grans ap1 audJ..mentso c~eso H~ ess~ste~x l a 622 Scarlatti s'aixeca un xic fatigat, i el seu lloc és ocupat tot seguit per un jove alt, desgarbat i senzill<> Apo.re1:to, tenir uns vint anyso .És estrc.nger i J10C coi~e.srut a la cc.sc.. De sobte es posa a tocar. Els seus dits corren sobre el teclat. Quina premu.tp ció ! Tocar el clavicordi desnrés d '!--aver-ho fet el gran Scarl::.tti J Les pc.relles tornen altra volt 0: n la d' .ns a, però de seguidn es repenoen. Quelcom hi ha de conegut en o.que1la música que toca el joveo . . ~s uno. novo. variació del tema que ha.vio. interpretat Scarlatti. I tothom es dÓna compto que ho fa molt millor que el mestre~ Ell mc.teix ho reconeix· tot dient: n VGri tablm:'!cnt aqueot xicot sap realment tocar ". I prugu:a.ta ol suu fill que os trobo: prop d'ell: - Digues-me, Domènec, s~ps qui és aquest jove ? - Pel que ha tocat i ner la IJanera com bo que o és el diable o el "cèlebre saxó 11 • o • • • • • l~a. fet, no hi ha dubte • A Jordi Frederic Haendel, el •;cèlebre saxÓ", li agradava. viatjar d'incÒgnit i desconcertar lo. gent. Encara que tot just tenia vint-i-dos anys quan recli tzà la seva esco.puda a Venècia, ja era un músic noto.ble i :força coneb..1t. No obstc.nt, o. diferència de Bo.ch, provenia el 'uno. ftlr.l{lia en la qual no hi ha.via cap avo.ntpas3at C}.Ue s'ho.gu.Ós dedicat o. lo. música. El seu pare era bcxber i estava ol servei- del duc de· Sa.".CÒnülo Vo. prosperar on 8.1lUest ofici i vo: co:-;1pra:r uno. caso. a Hc.lleo Es vu casar · dues vegades . La primera, el 1643, o.mlJ la víduo. d'un bc.rber, i lo. ncgonà, ol 1683 . De lo. seva primcrG esposa- que cru deu anys méngrun que ell ~ v.a tenir sis fills, i de la segona, trenta o..nys m0s jove, quatre. Jordi Frederic, fou el segon fill del do.rrer oatrimonio Quan va néixer - ol 23 de febrer del 1685 -, ol seu po.ro tonio. ·63 ~ra i lo. sova rn.n.ro 33e Dos do rc no vol dc mo.ssn. baixe. i o taJ. vegada oolt petit sent una gTun afici6 per la música. El seu pacap dc les m2.ncros que signi músic; troba la profcssi6 voldrin ner al sou :fill uno~ profosoió con lc. seva, bc.rbor, advocat . ~ Però lo. sovo. forta vocació nusico.l que, sol~nent Déu dsnp de quina ignoruc.l.o. ascendència procc<lia, fou més ferno. que els renys el seu pare, el qu~, inclús , ascguren l ' amenaçà do tallar- li ols dits. . . ~~ tonia set ~~ys , ol ~eu po.rc el portà a co.so. del sou cosí Jor. d~ Cr~s ~~~a HnendoJ., aJuda de carnera. del duc de Yleissonfelso A la capella del pnlau, el petit Haendel eo divertia tocant l'orb~eo Un dia, sense ell saber- ho, 1 'escoltà el duc, el qu::::.l meravel1at de la monera de tocar ¿ 'j_~f~t, ins~à el . s~11 po.rê per t9-1 quo no .li deixés· perdre aque~la. s~mp~tt~ca predJ.sposlCJ.O per u lo. musica. A con-~ra cor, p~ix que l es ~ns~nuacl.ons del duc no es podien desairar , el seu no.re torno. o. Halle i posà el noi sota la direcció de Guillem Z2.chau, -l1àbil orgam.sta de la Liebfrauenkirche . ~ncheu , que no solament era u~ gran músic sin6 un admirat mestre, comença por donar ol seu jove deixeble une. sÒlida. formf'.ci.Ó d 'hc.rmonio., i més ~crd li ensenyà l ' ~t de la composici6o , El d~c. 11. de febrer del 1697, moric ol seu paro. J.J.es}·_ores os troba en, ~.uac~ó de poder escollir lliurement la seva carrera, però l a influencl.c paterna encara persisteix. Durant cinc anys acut a - 623 les classes del Gimnàs IJUterà, i als di s set a.."1ys es r.1n.tricula de Dret a la Uni vor::ri tc.t dc Hcllo. L' uooistè.ncia a le Unj_voroitct dure Ú.nicc:mcnt un c.ny. Ln. seva vocc.ci6 muoicaJ. ós maoso. fort0., i com quo desitj:::wn cnplio..r horitzons, el 1703, s' c.comio.dn. dc lo.. sov:.:. n.--...ro, i r.aarxc. a Hc.t:ïbn::·c;. • • • • • • Entre els primers amic s de Haendol a la " Venècia E>~encnyo.11 hi troben Joan :Mc.ttheson. Qnatro ruJ.ys mós gran quo ell' és un dols productes méD ropreso:::1tatiue do 1.' Aletmnyo. del soc.,lo XVIIIè. A l ' odo.t do nou ruzys ja havia tocat 1 'orc,ue 'e:-1 diferents esgléDios~ als dotze, do..: minava 1 'arpa, el contrubaix 9 ol violí, la flauta i l ' obo è; als tretze començava lE>. carre!'o.. de Dret i pc.rlo.vo. 1 ' o..nglès, el frc...11.cès i 1 'italià; cls·quin~e cnntnva p~pero importants u l 'Opero. de-Kiel; ols vint-i-dos, qu['.Il vn.. conèi::::er Hn.endel , era Secrotc.:r:ï. do l2.. Lego.ci6 BritÒlüco., composi tor do diversos Òperes , orp.toris i co.ntc.tos . Grhcios o. 1 ' ajut dol seu n.m.ic , Hnondol entrò. n. f'ort:ar · pc.rt do l ' Orqucntro. d 'Hruaburg_con o. segon violí. .Al:L!b tot, !:.Óc he.;) i tuc>.t al olc.... vicordi i a l'orgue, anhelava poder tocar aquest darrer instrunont en alguna església. Proepto es presentà 1 ' ocació a Lübo:c. A 1 'església do la Vm."go d'aquest u ciutat, s 'hi trobava el fozaós orcc.:;.:J.istc. Dietrich · Buxtohundc, el qu[li , carregat d 'anys, buscava successor. Mattheson i Haendel entru.uare!l una 8.1Ti ot osa cou¡:>et~ncia per tal dc cor.1provnr qui dels dos s'emportaria el còrrec. Pero os presentà un sori6s j_nconven:i. ont. D'acord nmb els costur:'. s de 1 'Òpoce, Bu.xtehundo exigí 9 quo 9 ol qui horodés 1 'orgt.to hav:i o. t m1bÓ d·'herodo.r la sovn filla., noia no pas [p..iro agracic..d.o. i un bon xic mo..duro.a Els dos 8lllics convilJ.guoron q.uo lo. ''càrrega" oro.. superior o. los sovos o.s:;_::¡iro..cj_ons, i docli- : nnron 1 honor ~~ És curiós constc.:to..r, quo, dos anys nós tard, tnï:..bÓ Bc.ch, rommciovo. por igual motiu a óssor org:l.nista. do Lübok. Poc temps després ols doo o.r.'lics -tingueren un uori6s incident, per culpn dol sou apo.ssion~ont per la uúoicn. Succeí dl.lra.nt la reprosontaci 6 do 1 'Òpera HCloopatratt, de la qual ora autor nlatthoson. Aquest dirigin 1 'orquestra i tocuva el clavicordi , i o. wÓs , ropres~~t~vc. el pcpor d'Antoni. Que~ ol crido..von por a contar, Hnondol ocupo..vn ol sou lloc cl clc.vicordia Després do reproso:1te.r l ' esccno. do lc. u.ort d' AntÒili, i en retornar cl sou lloc 7 Hnondol cntusic..snat 8l:lb lo. núsico.., :..10 vol[5tl6 cmlir-li el ll9c. T:In.tthoson do nonont no diGUé ros, ~orò c. lo.. sortid2. dol tor:. tro, ugrod~ e Hn..ondcl i aquest el rotà. Ln carino nia . es celebrà a lo. plc.ço. d<ü r.10rco.t 9 curullo.. do gont ,. i Huondol os lli ur ?i d'uno. -wort cert o., jc. quo I~o..t~hos~:.1 millor es~':"'i~istr.. g_uo ·all, li clonà unt:'. f,¡;ros:::a. estocr..da Elf PJ. t J. gro..cios uls botons w.otò.l~lics quo portavc., 1 ospnsa os troncg.. Aleshores els dos eni e s a' o.bruçaron i oc;¡,r)~r:.ron junts por tal ~ ,o.::m~.ntir e. 1 'nssnig do lo. ·priJ:-or·n Òporo. dc Hnondcl rtLc fortuna c.. Al-::nrc.'', "Al . P~r. aq~ell teli1J;S 1 Haendcl estrona amb gran èxit~ ducs Òperes; mra ~ ~ 1~er6 o 1 amor per la sants i ol crimu. Pcro do se€1:lido. cot~obnr <;>bst ....close Els r.1Ú.sics ri vcls 7 gelosos dol sou Òxi t, fer... ~g~ça ~ o s ~npos~nbles por tr:-J. do no doixur-li ostronr'.!' cn.p DÓs obro., cos.... quo orri l>on a aconseguiro r • • Q • • • • - 624 La fana de Haendel havia a.rribc.t a Itàlia, i cleshores hi eoprèn un viatge. Florència, Rono., Nàpols, Vonaoic, n totes les eiutets fou rebut ocb grn.n entusic.sne. Fou íntin c.nio delo' Sonrlc.:tti i junt ntlb olla portnren a cap úoltes se8sions de virtuonisno. Per altre ¡>art, ell, naturalr:.ent, os trobava entusiasnat de la seva ostada a I tali a, arri bo.nt a dir que ora ol país on ol qual la uúsioa "floreix cow una flor sotc. un col diàfnn11 • El seu o.fany à: o conÒiïwr nón, ·ol portn a Anglaterra, ·poc després dol sou retorn a Alcunnya. L'o.J.'ribCld('. do Hncndcl n Londres fou· extrr.:.o,r dinÒ.ria. Purcoll, ít ol poti t Mozo..rt Anglès", con so l ' c.nor:ono..va, f oit". quinze onyo quo ha.vic. r::.ort i ols nnglosoo tonien ~wcossi tet do nous cc.nts. El director do J.'~porc. do Londr0s li dooo.nn unc. obrno Hnondol {lO es f6u prcear, i en menys d'onze di os - diuen - li lliurà la seva opera ' 1Rinaldoíi o L'òxit d'aquesta obra fou o'spoctacular. Una dc loa sovGs cnnçono HCara sposa" arribà a ésser tonada popular a tota l ' Anglatorraa Una a:1 tra fou adaptada com a marxa dels !tBri ti sh Lifo Guard3". L.' editor do llRinnldo:• vo.. guanyar aprozimc.dnLlont uns deu oil dÒlc.rs, on co.nvi 1 'c.utor, s'ccontent~ nob uolt ncnys, ln qucl coer. féu conc~tar irÒniccncnt a Hc.ondol~ que, Walsh- aquest oro. ol non dc l'editor- hat~io. d~cs­ Cl~uro ln prÒximn obra, que oll jc. l'editaria. lunb tot, · Ho.cndol, decideix retornar a Hc.nnover, però allí ve trobo.r l' Òpor('v on uno. gro.n doco.dòncia. ~Uoohoros :>e torne.. r. Londres; cJ.. cup i o. lc. fi 9 als anglesos ols ngrado.vn lo. sovr, núsicc., j_ o. ell li ugradnvc ol poblo anglès. Ho.c:ndol arriba a Londres on la seva so0ona visi ta~ a finals del 1712, i exceptuant un accidentat viatge a Alcnanyu, s 'hi quedà fins el fincl dc lo. sovn viGuQ Lo. Roine. Alliia. ol nononà coopositor oficial de 1~ Cort, i cnb o.quost c8.rroc els dios do Hc.ondol trnnscorree;ucrcn pletÒrics do inÚsi cc.. Trobcllo.vn ·on el sou estudi ols cc..tins , i o. los tc.rdos solia anru- n osc ol tar ols roc i to..ls do lr-. C~todrcl do St~nt P::lu. · Però degut que les coses bones no so_len durar· gaire, sn.cceí g_ue, uorí la Reina Anna, el seu successor, Jordi I, el desposseí del cerrec, i Haendel es veié obligat a procurar-se altres ~tjcns de vida, ObtinCQé el càrrec de Destre de capella del Castell dol co~te Carnarvon. En aquest castell, Haondcl, ·absent do la distracc~.6 qt".e solen ocasionar los di f i cul tc.ts oconÒo.iqucs, vo. escriure Òperes, uotets , i sobretot or,g ~oris. quo ta.nt2. f8Iilc. li han done-li. No hi ho. pas dubto que, ¡'Eathor", ''Snu.l~¡, ~Scnson 11 , ïlLn Rosurrccci.6íl, nJudas", HDobora.h'i, ~El mossias~ 1 , etc o roproscnton ol ron.nixcrwnt nusicnl d'Europa. _ q~ant Poc temps doapróo deixo. ol servei clOl com:te Carnr:.rvon;, .A Londres s' c.cnbo. el o construir un nou Toatro d '~pora.·, i aloohoros, ·provo. aort con c. or~prcccri. Però a.qu.oato. o.vvuturn. fou la. sevn rul.na, puix tot ol que tonin dc bon núsic, ho tonia do nnl oor.:crcü::nt. ·Encnra. quo el fector més important del sou fracàs econÒmic, fou l'enveja quo el sou geni dcspert~vo.. on ols esperits oonys dotets q~c ell. Fou closhoros qu~t es dcscncudonà e Londres ln cnmp~1ye do difcnuci6 contra el s;u ç ii:li:loroscut poder· i dincrï!, I o.ixi les seves obres són plngif'.dcs d unn forna doscar~n, individuclmcnt i col.lcctivc~ont, puix quo en uqu Jllr:. cn~c:- no existia. oncr'.rn. le. protecció cls drets d' c.utor, ni por r:. lo. I!lus~c,_, ni per a ln. li·cor['..turo.. - 625 Mentre, lo. seva snlut í la seva fortunr.. disninuei::en de mC-nGrn. J.. o. Unive::."sitn.t d'Oxfo~ per no haver de pagar els cinc-cents dÒlars que aquest costa. sofr~ix uno. parÈ.l.lisi po.rcic.l del costo.t dret i gairebé es va quedar sense nonedc.o Durant eJ_gun te:::.ps, Ho.endel estigué temptat d' o.bandonc.r lo. lluitn, però sn.bé reo..ccione..r i fou o.leshores quan ve. e~cpure el seu orE:.tori més inspirat: itEl Mes sia s••, que li prc.rpo:.·ciono. al tro. vesado. diners i elòrias però fou coo un ll~mpcc en 1~ foscor dc lo. nito aJ_nr~n.nt. Renuncin el títol de Doctor en MÚsico. do HP.endel o s trobava· trebo.llnnt on el sogon c.ct e de lo. seva Òpera. 111o. filln dc Fephtha'n, quan .els seus ulls s'enfosquiren rà-pidc. mont. no obotc.ntl vr, seguir 8Llb penes i tro bulls dura.nt oJ..guno uesos i, ·finalment, e· 30 d egost dol 17.51 va doixo.r enllestida la seva obra, però a costa de la seva vista, puix una opernci6 per a lliurar-se de les co.to.rates no va servir de res i poc tonps després lo. seva vlsta huvin dcs[~2reeut coupletruncnt. 1 A ln prinavern del 1759, Eaondel es trobava present en una nudiva. sofrir ció. do "El !.:ossias 1' , i cpro:z:i-;:tadc.nont a lo. oci tnt dc ·1 audici6 1 per nllit~ S on seva, un col.lnpsoa RàpidP~ent ol traslladaren o. casn no cixocc.r-sc nai nÉls. 1 Seoprc havia expressat el seu doGig do w.orir en Divendres Sant, nn.::1b 1 'csporo.nçe. dc reunir-so al bon Déu, Gl nou dolç Senyor i Sclvc,dor, en ol din do lr. seva gloriosn rosurrocciótl. El seu dcsie; fou escol tat 7 puiz o. les priw.ores hores dc lo. J.JO.tinc.do. del Disscbte do GlÒria (14 d"o.bril del 1759) ol compositor i ol sou Mcss:Las os troòc.rcn front · a fronto JORDI SALVAT -----------JL~CDOTES DE VIATGE ~==============~== , ,.No éo pas la. neva intenci6 eÀ~licei-vos avai una·ool.locci6 d anccdotE}s· nés o nenya gracioses, nés o :-1enys xoccn-~s, de les quals, generali:lent , hoo espera un notj.u per e. riure, o si ués no, per a divertir-s 'hi uno. estona • . El9 fets que us vaig a contar, n 'hc.n vingut c. la. r.:er.Òria en · occ~~ó d uno. converso. sobre toLes religiosos, cosc. · cow podeu veure, ben ser¡ o so. per cort, i si n' o.trevci~o · a parlo.r-vos-on, és pcl'<:J.Uè penso quE} encara quo no us facin riure gaire, potser tonen la. sòvc. nien d "interès. I , c?n que jo. esteu avisn.to por cndo.vo.nt, ols qui no ïtult.,"'llin continuur 1 lcg~nt, no tonen n0s que girar full, i tots t.~ c.nics con s0npre. Con ja haureu suposat, es tracta do coses que n'han succeït an~nt pel n6n 1. ~otes referents -a la .prÒ.ctico. dels nous cloures religiosos, quo~ cor.1 p~deu ~J:laginar·....vos, segons en quines ocasions· i no$ons en quins pc,l.sof no doJ.xon dc constituir un veritable problcoa i, contr8Xinr.:.ent, en ol tl?e:::: ~coents, un ~otiu d'intensa sntisfc.cci6. . , Recordo ara., que un o.ny o. J3crnn, ·t;ot just arr:.bo..ts a 1 'hotel i con Ja. ~s un ~ostur:, vàren prcgu1:.tc.r on hi havia. unc. co.pollc. ca.tÒlico., per oi o. 1 , ondona. tenien gones d' 2.IlD.r o. cir r..Ussno Ens trobàveu e :J.i t ja sot '"'.llo.; ~oro, cor quo no ru1~vcn curts dc son, toníeu la intonci6 ào llovnr-noa e jorn i o.no.r o. for 1 'obligada visi tn. c. iiostrCJJ.O. - 626 Ens va resultar un xic difícil de trobar ~ui ens pogués infornar1 Ja <r..1e d'esglésies ca.tÒliq_ues es veu quo n lli hav:!.o. poç_uísi:1:;s i ningú no estava c.assa segur · d'on es trobaven. Per ft, po~óren aconsobuir u¡1a adreça i· un hora....'Y'j_, i tots · satisfet s ens on a.nàrcc. a dornir, acordant do reunir-nos, 1 'onclouà, n. la porta do ·1 'hotel por tal d;onar a n:i.son. ols quo f6ssin. ·Tal· dit, tal fot; a les 7 del uatí, ols quatre quo vàreu natinojar, féron viu cap a l'església on qüos. ti6. Ero.·un edifici nolt bonic, nolt auster, i jutja.nt · nonés per la façana, ens va for una bona inprossi6. Un cop a dins, la cosc. no scnblava to.n clara; rosul tavc. uno. oiea. fred, onco.ra quo no snbr:l.o. pas dir porqu.Ò~ cox ora bastant sonblant o. un dols nostres tonplose müvont los diforònoics nornnls quo os presenten en paisos te11 diferents del nostre~ Al fons dc la nau hi havia un retaule força bonic, da;erora ·do l'altar, Aquest, prosa..··ltava un aspecte co::plotanmit nor::aJ. i, dc pri- r:cr 2.ntuvit ros no ens va sorprondroo En entrar nosaJ.tros, la ~issa, o el c¡uc varen prendre ~er ctssa, ja estava cononçada :. no t;esàron d' aprope.:L"-nos nassa a 1 aJ. tar. Ens instol.lò.ror:t~ do:1cs, i la cosa va seguir b.é, pcrò do nica en nica o.nàvcc. nota:nt quoJ.cO!.l Q.UO no lligo.vc.. Do prir!lcr no sabí on què· era; però s noi Z, do sobte, ol cclobrar.~.t es tonba do cara als fidels~ i .{lO ens adonem que doia lc.. nissa en aleno.ny ? Tots qun.tro cns aixecarem cor.J. si ans hn.&,ucssin punxat ·j_ eira.Ylt . cua vòroo sortir més de prosca quo corrent. Un cop forn do 1 'csgl.Ósi a, no en vulgueu d' cxclcnacions i dc conento.ris ! Quo si a ni en senblnva. aixÒ; quo si jo notava cl.lÒ t.ü tro, otcòtora, otcòtora~ Resumint:. 9-uo ens vàrem quodnr sonso nis sc.. · Por o. treure' ns aquella i!!l.prossi6s- onco.ra q_uo no g11iro satisfets, vò.rorl dirigir-·nos a visi tar. la. superba Ca.tcdrcl, constrt.dcla vers cf" fincl dol segle XV i començar.1o!1ts -dol XVI i, nnturcluentt pels catolies cl'o.quoJ.ls tenpso ~s una vcrito.blo obro. d'c.rt, è:.'un gotic w.o1',S vellós,· rcconst:ruidf'... ol passe..-~ segle i por.:'ect:::-.uo::.:lt co:..1sorvc:.dc..; avui dia s'hi cGlobron·ols oficis protestants i, poriÒdic~~ont, ttns I!l.agnífics concerts~ A un d'aquests vèron tenir lc sort d'assistir aqucJ~ nutoix vocpro, i per curiositat us expliçcró una uicn con v~ ~~ur. L'orquestra ostavn. si tu~du a da.1 t del chor i los cadires de lo. nau central, girc.des d' csg.ucno. 1 ' al tar conplct¡_:;:10nt dospullnt . Els nostres seients oren do 1 Úl tin rengle, però q_uc restütc.von sor ols do davont do tot , por la qual cosa no temem gaire bona visj_6 del direetor·i en,can~i , ~osaltres, quedàven nolt a 1 'es{~uard del pÚblic, ja qu.e ~ a nes, .eren una bona colleta (si no recordo r.1alanent, uns 8 o 10) o Vàreu arribs.r anb el teops una ui ca just , :i.. en p8netrro." al ter::rplo jn ens va sobtar 1 'iupose.nt silenci· que dominava la gre..n nml., plenn a vesoar de gento Hi entreu"en, doncs, un xic ~vergonyits , j~ que, per vo..ric.r 1 ann:ven fent gc..tzo.ro.. i terlÍen que ens ho.guessin sentit des de dintre, i tots escorreguts paosàren u ocupcr les nostres lo coli tats,. Do sogui da. va cow.cnçcr el conc ort, que per cert, oro, to-t O.Úaj~ en de B... ch, i no ecl dir que ia nl.s prirJ.ers conpassos vò.ren quedar on tuoJa' utso Però no es tr~ctuuo.ru dc f~r la crÍtica del concert, sinO d d · r-vos quò passava o. bcix, entre ol pÚblic . En uco.bur la pri::1er.., - 627 obro., no s c ' ns vo. acudir d' aplc.udir, porquè ~D. suposèvo:1 que tr['.cte-'Ylt~o d'unc. osglécio.; no arn cos·i;un fer-ho, poro a:.1s v:L11¿,1;w:r·cn unes t;rc.ns ~~1...."1CS do con cnta.r, coL no deixo. do sor bn.stc.nt nc;l;tu.·c~, · i ens vò.rcn ouodar sols pa:t..lant I J Uin€,'Ú. no es ,r.ov~a ni enrao.~._ava! i s:. ho fo~a àlgú, oro. tnn baixet,~ qu? no en~ n a:r~bava res: c~ntumn.va. plc.n?Jnn.t oooro tota 18 concurronc1a un s1lcnc1 sopulcrnl, D u~ raconet on vn sortir una nom:. do tos, però ton ofocc.da, que d oJ.lÒ ni se 'n. podia. dir soroll . Ens vàron quedar ¡glaçato 1 i no cal dir quo vò.rru :plogG.r veles a t:tno. vel oci t c.t insospitndo.~ En els nl tro s intcrnoclis, ningú no vo. : tenir osw.o. do p[l..rlar, tot i los gnnos quo en toníon, i fins nl final. qunn jn 6ron ol cnrror, no ens vèxon desfogar dc Gusto I creieu ' "*t on gra.n t.u:moro. 1. sont, , 101:1 .f ru1quo en tomen nocos~n t a t , car h ~WJ.en · . ol neguit c.lo cotJ.unico.r-nos-ho. 1 • , Va ésser una agradable exporiòncio., que ·nés d'una vogada n'ha fot sotiriuro, on couparar aquell p1.Í.blic enb el dols nostres concerts. I torneu o.ra o. la priuora. idea d' o.nÒcdota religiosa, dc la qunl n'ho ap~rto.t uno. wicn~ En recordo unu cltro. que o~ va pcosor un t~os ués lluny, en un po.:fs . on ols catòlics són on ~fm =-inorio.: SuÒcic., ~ co:.. .cr~tr-.nt. n6~, o. la. c1utc.t de Kc.rlstad. Ens lu. trobaven dc pes, hc.vJ.on de :ï: or-hi m t :1. sortir l ' ondouÒ. 1 bastant do no.tí, i justx~cnt O.tlucot 1' ondo:.:tè. s'osqueia d '.és sor diunongo. Arribà.ron a Ka.rlstnd a nit jf'. tarda i, nutural..:ont, la proocupa.ci6 dc la -ui son ons va for retcrd~'l.I' lc. visi ta o. lo. ciu·to.t fins a tenir l'o.sour::.pto resolt, Per sort,- a l.'hotol tonien la tnrc;otu do l.'línico. ccpolla catÒlica dol lloc, quo por tractm"-~o d'un edifici do roccnt construcci6, el nateix sac~rdot els 1 'havia done.da feia pocs dies, però no hi com1tnva l'hora. de la nissa., per lo. qual cesc., sense entretenirnos, tres de nosaltres và.ren fer cap a 1 'adreço. indicada" . Les cases d'aquell po.{ s o6n, con és nc.tura.l·, :::1olt diferents de les nostrco i per estar enplo..çada la cc..pella on un bmYi uno. r::dcc. O.l)r..rto.t del centre do la ciutat, on ens trobàven, no vé:.en res que eno fos pcns~r c:n uno. c~tpolla, ni en un locel nés o ne:p.ys c.propiet per c. colcbrn.r-hi f'uncions religioses o Sortosnnont, por"tò.vc::.: e.not2.t el nú...wro i cncr.rn. quo no ens foie. pn.s 1, efecte do donar a.."J.b el que ccrcuvo:.::., ons decidíron o. trucnr.a u11n porto.. interior, on llcgÍron quclcon que ons f6u ponsc.r on fikatolikii, però escrit en c.qucll idio::a. t8.L rcco:.1plicc.t quq no oo.bícu po.o si ho ondcvinnríer~.• Afortunn.do.ment, al cap d 'nne. estoneta ens sort5. a ob:·ir un personBtge imponent, però (alegTeu-vos, cristi2~s t), vestit amb soto.na.. Era 1.1..'1 home alt i copat; d '-une cdo.t entro ols cinquanta i soixe.nta anya, v~rmollet do cara, si bG no ma8sa; ols cnbells rossos i estarrufats, d'una bonhomia extraordinària., que se'ns ve for simpètic nomós de veu.rc.'l. No semblava pns suec, cnco.rn quo sobre aixÓ hi ho.urio. molt o. ,po.rl~r; po:::.•Ò om refereixo sobretot o.l seu acpectc físic, f oro. do l.nlçada, que en això sí quo'foi~ honor o. la ro.çn~ Por 1~ resta, s'4n~ r~a fet dj.fÍcil do catclogor, si ell no ens ho.gués üi t de seguida. q'-\c ore dol po.íso Trc.spunva tot ell uno. bondnt clo¡;ro i contagiosa, j_ cdm 1 v~~m. comprovo.r m6s tc.rd, d 'unu run.~bili tnt i sonsibili to.t ext raord~nc.n e s. Ens vàrem veure el cel joics~.1mont obert ! I, de ln : ...cnora com , varem :po~or, mig on r!.nglès, que co.p dels tres dominàvon, 41jg en clc~~' 1d~omu ~ue al qui no ol doninavn cru ell, wig co~ vrun poder, ens onurcl!l. a. conoixcr i li vnn urcguntnr 1 'ho re. do lc. ~ i :JS:l del diumenge; ens v~ respondre quo a los oñzc. - 628 A aquella. hora no sal tres ja havÍer.J. de ser qui sap on i coo po~léren li decru1àrem si ens en podria dir una per a noseltres sols . Qua~ os vr.... frn:· càrrec del CJ.Ue ens :;?O.ssnva i quo soríen ún:J. bono. colleta, tot foren f acili tets i ens vn dir que lo. dirir>. o. los 8 per tot bon, jo. quo aquell diumenge, tot n. la sovc. pc.rròquio. qucd~vo.. r-:;du:J.:dc, u 1 'oscolc.not i o. un pr..roll do ~inissos« n:nglosos quo passaven teuporada a un hotel dc la localitat . Ja u ós ho.bi tuat s a lo. nena c1.e llonguntge do què ens vo.lí em per o. ontondro 'ns, vo.roo cor:10nçar aquí uno. converso. intcroasnntíssiun sobro ols sous folj_grosos, quo ostc.von oscnmpnts on un radi do 30 Knso i dols qu-:.ls on voin un cada f1qunndo coolis", si no oro. ell qui ols o.nnv:-_;1. o. visitar; do los dificul-G'J.ts dol sou ninistcr~l, del cntolicisno on ols po..l.sos oscnndj.nnus , etc. Uno. verí tcblo dolí ciO.; onc ve pE:.osar 1 'octona sonao ndonc..r-nos-on, i després hne,uérm1 do veure lc. ciutc.t con. un fil'LL, do to.n do prcrwo.o L' av2.ntc.tgo, però, Ós quo on c.q_uoll país no a.cc.bc. rKti do for-so do nit eH 1 'ò:r;:>ocn do 1~ nostra.. ostc..do.. i vc.D ton:i.r, alncnyo, tctc le clo.ror nocossh.riè.. por contonplr-..r, c. ués, clo bolls onconto:r.l"ln qno fon d'aquella. ciuto.t un doltcióo lloc dc repòs i d'on· tiuoig. L' endonà., al natí, puntual:.. ent, tota la colla ( éroo ben bé una trentena), vàxet1 presontar-nos a la capella - i 'Jl1 dic c8.:pollo., perquè així l'a.71.ouo:.1n.von -, però afigurou~vos uno. hnbituci6 d'uns tros r:lO"Gros· i nig d'anplo i càxio, cinc ~ctros do llargo.dn, aob un ult~rot el fons, wolt bon posct, nixò sí, D.Gb l'clogrio. d'una Marc do Déu gontil:Íssina presidint, i cloto.lls d'una gran dolico.dcsa. Sis banquets do tros o quntro seients cada un, toc~1t n los pcrots lntorcls, que doixo.von un po.soc..clís o.l nigo Ac:uost doncvn. n. una porta, dr:.r:coro. ln q_uc.l hi hnvia un qno..rtot nol t petit, oonvorti t 0n so.cristia, però quo e.quoll dia, ol bon senyor va veure ' s obligat a deixar-lo obert perquè s'hi posessin tots ols q_uo no cabien als bancso Quan ens ting11é tots col.loc:J.ts i va sortir a colebrc.r la nissa, se li notcvn. que no ce.bia ê.~ntre seu, del goig do veure une. vcgc.do. o. lc. vidr>., la cc.pclln tan plena do gent. Vè.ror.: oir una r.issn odificcnt i dcvotíssina, tant per p::~rt del sc.ccrdot, con dc l ' cscolcnot, :personatge intorossc..n·~is::üD dc 7 o 8 any, i, no.turcl:..1ent, ol fervor se~ns oncO!'..lD.nu e tots, nrribn.."lt l'onoci6 o.1 grc..u nè.xin on ol r:.or.::ont dc lc. Co:-:.uni6: aquell bon snccrdot os trD....Ylsfieurc.vn i jv crec quo, non tro OI).O le. di stribu:Lc~, el sou pcr.scI.:.cnt vola.v~ n unes ro0ions insospi t['.ó.os per c. nos~~ tres i c.;.uo li posc.vcl! un vol htu:i t Dl s ulls i un trcc.olor dolcí sniu c. les r:c.nso \Tots, forço. corpresa s, n.rri bÒ.rcn cl. finnl do ln ni ss o. i ncntro osporr:wcr.: <;.uo ol s~cordot os trn.QAés oln orneL:onts so.c:.."'ats, uno. sonyorotc. del grup agaf'Ò. un.?. so.fnto. do sobre un.n. tc.nlctc. i lo. uassò. ~n.vn.at d~~s presents, i ui~~ poguór~n for polòs el no~t:co nc;rcl1~·.ont J. convortJ.r le nor.:;tro. onocJ.o en rmtcrin., insie;:tlific[1.nt on conparo.ci6 eJ.s n?r1or..tc quo r.co..bo.vcu do viure, però nocosoñ.rin co· ~ r.jut o. nquolla. VJ.d'l to ..üc. lliurr..do. al servei dols sous fclierosos i por ells onc~o~n.cont ro tri tuïde.o Enco.rc. vò.ror..2 ~onir una xorradota ['Db ol siupa.tJ.c s~ccrdot, nrn en perfecte cnelos, quE:l doninc..von o..lguns dels noctrc.·, i ell, or::Jcionc.díssi:"", ens n.connn..nyò. fins a lu porto. i, ' .o. ' ' dI e.t c~cJ.~ns ~ do ~ res d~ ' uno. sor1c parts, ens aco~iadarem por oGbduos i retornara~ a l'hotel. t"' I r ja, )er a.cabar, només dues paraules per a rcv~ure i provar dc fo ... -vos-lo. sentir a vosaLtres, una o.ltra emoció insoc~ i to.do. quo ..; 629 - un diut1en3~ inoblidable em va corprendre en un país . t a:¡.-oé 1117nyà ~ ent:x:·anger en tot a la nostra manera de sor. Concretara: a 1 esglesio. d o Sn1t o. IE8.rin., d'Hamburg, plena. de gom a gom d'una ID1:'.ltitud heterogènia i dG los més di versos nacionalitats. · · Hi vaig arribc.r uno. oicr;. ebn.ns dc començar lD. missc. i ooto.ve. llarcuísoims, bancs dels pleníssima; vaig trobar, però, un s~ient en un i allÍ cm vaig quedar quieta, eJI.-pectant. Com si tornés a trobar-m'hi, sento ara los mateixes impressions que uloshoros. Do primor c.ntu:vi, entro tuntos i tan vnr;.o.dos por sono s ot sants com perduda, isolada; sembla que tots els al tres: aler.1anys, anglesos, nòrdics, etc ., formin un bloc en el qual ot trobes estranya, ignorada. · Però, lo. missa comença, tots els ulls os dirtgoixcn vers un mateix punt; do nicc en mica tens lo. scncnció que totes Qquc~lcs persones trin distc.nts fins c.quoll moment, so t ' a.costony que pcnocn ol mateix que tu, que senten igual que tu , i una olcn~da dc gcrhl~nor et vn pron ont; lc. :Jii!lili tud dc sentir.:ents que olidGvinoo en olo c.ltrcc et lliga :?. olls r~r.:.1J un c.focto mo.i no cxporii!"l.ontn.t per mc.ss['.. oc.~')ut , pJrÒ que ho. cst·::t :prr..c:lr; sortir dol teu c.mbiont ne.turc.l per cops~r-lo c.mb tato. l c. f,r:n::-. forçc. i plani tud,- i qur·.:1 on un moment donc.t s' ci:;:ecu el clc.mor d ':.:-.tf:i 1 i tes veus cntonc.nt el ncrc<lo'!, c.mb lc. llcnt;ur. do 1 'Eoglónio., nr.1b co:::1t accents difcroats, però anb unp, Únicc.. fo i un mc.toix s entit, llavors es trenen dintre teu alguna cosa, t'envaeix un calfred q_ue no s'assembla a res fins o.quell insto.nt sent:.t, i lo. tevc. veu tromolo.so. per l'emoció ben sincero., s ' ele-va tc.nbé por n.junto..r-so i fondro's on el conj~Ult, que on aquells moments se't figura ósscr tot ol n6n cri~tià d::-.vant dol sou Salvo.dor i Guiao I bé , rmics, cooptant amb 1~ vostrn bonvolonoa, m'ho atrevit n rocord~'..r o.quosts fets, dels qucls oog:urcm.ont i ogo.istanou·t; ho trot móo r,oig jo que vosnl tr~o; però preneu lo. bono. voJ.untc.t. Jo us o.g:r:acixo d.o cor la. po.ci(¡ncia quo ho.vou tin&'Ut do llegir-mc find ['~ finnl i espora que no l'lC n fc.rou retret. :Mb o TERESA BI A:L -------------ACTIVITATS ---------------------~--------------- ELS COECERTS HADllLEIWS DE L 'ORFEC C.AT.ALÀ.- NoV?.J""J.cnt lc. join dol Nudel rcnsonè. C:ï.1 lc. sale. do concerts dol nostre Pc.lc.u o. ..:ürc.vóe. dc les cr:mçons intorprotndos por lo. nostra Secció Chorcl, 8o-~n lc, direcció del J'ír,otro Lluís M~. }!liLlet, los dindo o el o Snnt Estovo i do Cc.p d'Any, a 1 -:. t r..rclo. o Pot dir-se que aquestes cançons, senzilles o ingènues algunes, . ;:¡a do més :.mportància ·los al tros, totes però amoti vos i ovocadoros, s6n cor:1 flors clo 1 'esperit que no es narcoixon, sinó quo· serven J.lur ~rcscor i ·9r::rfun , con la r1atoixq. gran fo ata do la p.ur~~:mj tat rodit-:J.iaa que cor.u:.1cnoron • .,, E~l a.obdues audicio¡1s el programa fou idèntico Iniciat per la Sequenc~a de Nadal, tïLaetabundus", cle mno Roceu, se~uiren en la priz:.~ra pe.rtt WA.vui la ntJu i gebro", del oateix autor; li Hi t 3crcno.1', del ¡~roo Touo.s; 11 A Bctlen cn....Tl.tcn les glÒries", del Ptro. J. J .. Lone;uoros; un q~o to.n t~n~", do :Pérez Moya.; íiFum~ fun, funn, del I.:tre .. Pujol; 11 ..:> t oosopil ( ~d~l ..Ji,solisto. Srto.o Lc Nufioz), i "Cc.r._ c.nctos c1o 1l .,ol•' 1 v - 630 do Pérez Moyo.~ i HEl Uoi do lr'. tii(ro", el el I.!tro. Hj_ colP..u. En la segona part, "CanÇÓ de Haclalíl, d~ Fuj ol; iiJ,¡a T~~c?- 11 , d9l Mtreo Lltús IIiJlet; rtRomance de Ixavidad'' F ' 1J3ruc i Galzeran•' ~ 11 In rustec villancet~', del rlftreo Ll. Ifft!o Millet; ~Enmig del bou i el gris pollÍ'\ del Po Donostia; iiJesús està. oscoltanti1 , dc Yiilliam L .. De.wson; 1t0 mo.~un l1lystcriuoa, de Victorio., i finf"'J.i tzè. o..r:fb l"nAl .. leluia." de l'oratori · 11 El Messias", dc Hac:J?.dol~ Els acompanyaments al piano i .n 1 'orgue, foren a càrrec del :M-trco J. .MB o Romo.c Tot os les obres obtil16'1.Wrcn llargs o.plo.udiruo:Jt s i colgué rep otir-nc no oenvs de deu: ~'~Nit serono. dc No.clol " i 11 A Betlem canten les glÒries fi 9 el e J ~ Tomàs i Jo J. Llongueres, respecti y:nmc;;n~, ~~rig~dcs per lltt!'s autors; HFuo, fum, fum", ''Compo.nctcs dc !~c.dnlf·, '·vnnç9 clc No.doJ.il, i:L~ TV.nico.n, ?iJ:1ome...">'lce dc Nc:Jid'J.di', t 1El I'lJ.stcc villL'.ncct", nJ csÚ8 cst o. e nc ol tuntfl i 1 '« Al.lolui a A. Una fervorosa ovació clogué cada concert, obligant el no~tre Director Mestre Lluí s 111§ ,, 11illet i els Subdirectors, r.Iestres Tol!là.s i Llongueres a 301·tir di verses vegades a l'escenari J:Jer tal -de recollir les nostres d'entusiasme del pÚblic que emplenà la sala i es dGixà capti var per 1 'enc:f.s i la interpretació dc les o bros ofrcn&dcs~ Foren les nudicior..s CMX:XXVIII i CMXXXIX do 1 'Orfeó Oatalè,., _____ ..._____..... Il'TNOCEUTADA 1958c- Dc mo.gn:Íficn podem quo.lifico.r lo. innocentada d' o,n guany. Muntada on forme. clo rr;vista, dotze hÚmoros musicals, quo corresponien alL dotze mesos do l'any, ens distrngp.eron ben ne~rudosaocnt. . L' r:.utor do 1 'obre. s' ncrodi tà d' OX¡Jortíssim coneixedor dels ressorts toatro.ls por tel dc trouro'n ol maxim rendiment, i ho do~ostrà ~b escreix . Lo. lletra oscrupolos::.z;¡.cnt o.clnptnd~ als clivorsos núnoros music~..ls do tothon con.oc.uts, 1 'c.credi to. dc onenífic vc:ï.."S"'.irc i d'un enginy plo d 'ironiò. i conici tc.t . Nos::l tros recon8iXoJ"Il o. bustcmcnt lo. foina.da qtlc això li proporcio~ò. i ol ncrti t que va. snbor treure 'n i junto.t1cnt nnb tot el pÚblic aue 1 ' ovnêionò. fortct!ent, nos:-'1tres el folicitoo sinccrcncnt por l'czit obtingut i li dion: Josep Mê Vo.llo lc nostr~ ués cordinl cnhor~b~iln. Esperen i clcoitgcn quo on anys venidors rcoc1i tc.rès ol triorrf d ' o.qu·clla. ni t . DitS.ruol1 tm.1bÓ que tots' els que hi prengueren pc.1. . t, no rogntojo.ron ni eosGigs ni esforços p~r tnl quo tot nnés con uno. soda, cosa que eixí succoi, i .per ovi tm. . clBUna 01:1issi6 involuntò.ri.a, quo ens sr.brio. r;:olt dc grou - Ún.i.cm:lCnt osoontnro:.:1 els quo hi tingueren DJ.gu.no. i1Jter7cnci6 el o soliste .. Lr.. Srtc.o Sob~sti ò. digué o...:lb nol ta grhcia el numero dc "Les oepieact0rcsn; Vicenç Garcia os llu:! do élcbò a \;Ls, platja dc Sant Fcliufí; Laura llúñoz, l1aria Mestre i J')sep López Esparbé, inco~on~lfablcs en ol número corresponent a novembre; Gaietà Renom ens. xplica~ coo _ol~ sap for-ho, les trifult:_'Ucs quo passa oJ. pobre . oe.r1 t que to lc fam.lia a estiuejar; Josep HD . Garcia. fou el Frenidant del Chor fiLo. Tronpeta.¡¡ quo tots coneixem, i junt oob A. Cn.rto.nyà i Jo Bou, f-oren uns tros reis d'c:.•ponto.o Cnl csmcntc:r, cnca.rn 1 1--:. colnl~bc r ció dels n is dc l'Orfeó en ol núucro "La crema de Sant Jo ep", i ol cronista lamenta dc veres no saber el nohl dols dos nens qu or sol stos. u - 631 - Per e, tothom hi ha¿uÓ felicitacions. El públic molt nombr6s sortí co!!l:pla.gudíssim. Nosaltres els felicitem ben eincc::cnl!!.ent a tots. ----------INAUGurtACIC DEL PESSEBRE.- El Pessebre de l'Orfeó Català és ja una tT~dició mos en lc vidu socicl de la nontra. En-. titat, i que endu o.ny té ow èxit ho po.lesà ol grc.n nombre do canto.ires, socis i E'Jrtics 9 quo la matei:;.rn diada de Ho.dal, al miGdia, o.ssi stiron a . lc. inc.ngura.ci ó d'aquest exponent dc f orvor i d 'homonr.tgc ol Diví Inf c. ."1.t on lo. commonornct6 del seu naixcncnt. Com co.da 2ny, tr1..."J.bé, no hi mo...l'lcC.ron ol nostre Vico-Prcsidont·Sr. Vilard~Gc, ol Socrotcri Sr. Sc.porcs i ols mostres Lluío M~o Millot, Joo.n Tomàs i lo. professora Sra. Antònia So.ncristòfol por esmentar solm:wnt uns noDso Uno. noto. destacada i sirt::pè.ticc. fou lc pro"tic~pn.oió dols petits c.lumnos do la. Srr.. Sa.ncristòfol, quo prcpcrats i ucoap~yctn Ol piano por ulltl., cc.nte.rcn los cançons populars fiLo. po.storc.. C:::.t::::1inail, liSo..11t Josep i la. Jllaro do Dóu" i t:Elo pastorets i'. El Sr. Sc.porc>.s llogi uns frc..g::1cnts dol sou import:.-:.nt llibre iiSir.lfonic. clo r:o.d.cl". I com jo. Ós d'habitud, tot~ els ~r0s0n~s ~irigi~s pol Bostrc Towès, uniren los seves veus, un~ tf!.t d anor ~ d esper~ t, coi:. c~U. on cqucstc. c!J6--rW. festa, per o. cc:.ntur los belles uclodios nsom el dia. dc :a~oJ.", i 1Fu.I!l, fum, í'um 1i i ~El dosònbro congelat". El oonzill i eootiu acte 1 'obrÍ ol Sr. Vilo.rdo.go. omb broun i pnt~io..rccls paraules, glossant lo. sienific~ci6 del nostre Pessebre i donant leo grÒ.cics al sou eonstruc.tor, senyor Pere Sorrcnolorc.., nix1. con DJ. oou o.j'u.dunt Sr. Ma.nuol Mo.rd.n, o.obdòs socis do 1 'Orfeó, i o. ln Sro.o So.ncristòfol~ por la seva. pl"..rticipr.oi6 d' rm&.•'I.J.nny~ I nocbu 1 'cet o Oilb ln visi to. el Pessebre, que fou justru1ont clog:U."'..t por 1 'encert i ol bon é,Ust quo una. vogada. !.lÓs ho. dcrüostro.t ol Sr. Serramalcre., que no estalvia temps ni detalls per tol çue la seva obro. sigui reeixida. Ai~ ens plau fer-ho constar, com ta.rnbé q_ue, mentre ha estat e;,::poso.t, 1 ho.n visi tat nombrosos particulP.rs i Entitats. El di o. 11 de cener, c. ln nit, tin~ué lloc la repr..§ sentnció de ':Lc. fintD. aemplico 11 ? Ol)ero. bufo. en tres o.ctes, de Wolfgang .Amo.deus Mozart o L' esrncntr.:.df'. represa.1tcci6 fou orgo.ni t?.o.do. por 1 'n Associo.ció 1\Iusic:::l Estol'"'.." i for:. o.vc. pn.rt d'un dels c.ctes corronetnoro.tius del oinquo..ntenf'..ri del Pnlnu dc lr.. l~Úsioc.. Cn.tr~r...no.. LA FINTA SEiJ.IPLICE.- En prova de sinpatia, i reconeixent les mae;n{Iiq_ues possi bilitats,a~tístiques dels nostres solistes Laura l~ñez i Josep López Esparbe, foren a.mabler.J.ent invitats per la di ta .~ssocia.ci6 ·a formo.~ port· del repurtine:nt en el s pap er s de «Ninettu~ i n Oasr:.ndroí1 9 respecti vamento Ho oc.l dir com ln seve actuació fou· a.dmiro.ble en el doble aspec~o dío cc.nto.nts i d'actors, que junt o.mb Mc.ria Assumpció Sorre.., Mnrio. em ~a Blanch, Ricard Moreno , Francesc Paulet i Baldo~cr Gil, aconsegu~ren un conjunt nol t estiuable, donant- nos una vorció de 1·' obra mozartiano. plena de juste.sa i fidoli tat n 1 ' estil del ~cl'l..i do Salzbur¡;., - 632 Il 'orquestra de 1 'Associació, intel.ligentoent conduïda pel nostre ex-cantaire A&tlstí Cohí i Grau, salvà airoso.r1:.ent les núl tiples dificultats que porta en si 1 'esmentada obra, donant en tot no:nent mostra entusiasfle i disciplina a les indicacions dàl mestre, el qual fent pc~es el profund coneixement i donini de l'obra, portà amb braç ferm i co!lvincent la direcció general del complex conjunt. a: L '~Associació IYiusical Estela" tingué lo. gentj_lesf'- d'oferir als socis de 1 'Orfeó C::::.tolà la representació d'aquesta gro.ciosa obro. de :tioz:1rt, quo fou presenciadc. per un nombrós públic. XII SESSIC CULTURALo- El diu.mcnge 18 de gener celebràrem la Cultur!ll de JOVEN!VOLA a càrrec do la no Anna Ricci, ex-cantaire del nostre Orfeó, que amb un zel cultiva lo. oodalitat del tllieder~l en el qual porto. o.asolits XII Sessió mezzo-sopr_g neritíssi~ grans Òxi·ès. Inte[Tava la primera part un eecollit repertori d'autors estr~~­ gers, i la cegona dedicada exclusivament a autors catala."lSo L' efquisida. canta1'1t, aconpa.11yada al piano pel seu espòs Sr. Jordi Giró, dona a totes i cada una de les obres interuretades uno. tan càlidc. cow .i.LJ.teloligent ver. sió, esplèndidcment identificUao. amb els diversos estils dels nütors i de les obres que ens oferia.. El pÚblic, que omp:!_ie, la Sala Lluí s I4illet, mor.. trà la seve. sincera complaença als dos magn:ifics intèrprets, que es veieren obligats a concedir repeticions i extres, per a correspondre als llargs aplaudiments de què foren objecte durent tota la vetllada • ...,. :.....,_ .... ..___ ..,. ___ _ XIII SESSIC ClJLTURALo ORQUESTRA DE CÀMERA LLU1S MILLETÒ Quant acabat el concert, la gran gernació, que ·gairebé emplenava la nootra sala de concerts, desfilava lentament vers la sortida del carrer Amadeu Vives, els comentaris ~ue s'escoltaven arreu, eren de vor~table entusiasme i a&niració :per a 1 Orquestra de Càrr.era Lluís ¡,'fillet, conduÏd8. per Llu{ s Millet i Loras, que tant bella·~stona els havia fot passar. Dèicw noscltras en el :progrQLla que: llcomprcnÍeï:1 tot l'esforç que suposu en els nostres dics 1& naixença d'un elenc ausic~l, i ens sentim admirats del sou coratge, dels seus anhels, de 1 'inptüs i DEOr que el vivifico.. Sorprèn el perfecte ncord, lu força exprcss~_va, la mà~ ca compenetració i el gest oxquisi t dol sou oi ssntgc muoicalo" El pÚblic rumb los seves ovucio~s, ens digtlÓ pnlos~ment quo no anàvem eQuivocats on for semblants o.firmccions. Tot el concert fou un perfecte equilibri entre direcció i orquestra. Ja aJ. s primers comJ?aszog del a concerto g:¡.""osso~' en re major, de Vivalgi, captà l'atencio del públic i s'establí un corrent de simpatia amb 1 orquestra) que discursejava admirablement els n'assataes del músic i tali à. .L • '-' La rtsonata en fo. major 11 p·er a violoncel i orquestra de corda, de 1 arc~l~o~ en~ descobrí un nou valor musical, del qual no dubter1 quo sc 'n parl~a.~ Llu~s Sedó, solista de la sonata, meravellà tots els assistents. Si be 1 obra no ós d ' un8 gran dificultat, ell en sabé treure un gran profi~ • Amb. quina delicadesa mG.tisÒ. ols bells passatges a ell çncomenats. Quin ad "'ruble so m va sa.bcr treure dol sou instruE:~nt. L Or·aucstro., cxpro~siva i delicada, l'ocompru1yà magnÍficament. Un~ colorosñ ovació premia ol u esforç. ~ per 633 -. Joo..l'l Lluís Jordà. i Joc.n OlivÒ, fo:ran ols in.tÒ:"'~1rcts dcl nconcort dos violins" 9 de J . S. Bc.ch, que intcc,re..vc. lc. sc;onf', !_)ert del pro :J. f::,'T :::.lilO.o kmbdÓs solistes ens donaren una versió acuradíssima do les pàg:l.ncs bachiancs . Tècnica i l"}rccisió dol prüno:c violí, i ànima i passió dol segon, es conjuntaren perfectament i ofcriron un tot hoffiogcni, càlid i digne. L'orquestr a col~ laborà esplèndidament a l ' èxit assolit prüs dos solistes i ol públic prerr.ià ol seu esforç amb fervorosos aplog diments . Una filigrana són ·l es tros ccnçons do Ravel , que obri en l a tercorc. part çlol concQrt . ·Dcli c8.dcs , suaus, alades , són una meravel la . L' orquestr-o.. J.cs digué magnÍ f i c2.mont . Finalitzà ol concert amb la tt Symple Symphony 11 1 do Britt en. U.L18. do les obres ~ós ceractcrí stiqucs del músi c anglès - no ~assa pro~ra­ mo..da en els concerts de ca.sa nostra - ~ està tota ella plc:nc. dc torecs escrits pel seu auto r entre els nou i onze anys . Al¿un del s seus moviment a ha obtingut gran populari-tat , especialment el segon tt Pl ayful pizzicattoii, proc edent d ' un Scherzo per a piano escrit on 19 24· Obra no exempta de dificultats , que l' Orquestra de Càmera Lluís Millst va vèncer amb una ïiveterania'; digne del mi llor el o¿i.. El gran tri umfado r de la nit , fou sens dubte, Lluís Millet i Lorao. Director de gest s obri i elegant , però fe r m doni nador d e l'Orquestra9 demostrà u na v ersada més q_ue sop el que p or ta e:;.1tre mans. Les V•. rsiono que don à do les obres , prov aren prou cor., l ss h avia preparat cur oso.ment . Esper em d ' ell erans coses i vei em ta:.1b.6 on ell porquÒ no dir- h o ? - el gr an di rector do l' avenir~ Escoltà grans ovacions quo c ompartí dos d c l 'h emicicle, amb els solistes i el s seus comp anys de l'Orquest r a . SECCIÓ F IIIOLÒGICA ----------------- Un nou Vo cabul a ri , . De s d 'aque sta Secció hem d e saludar avui, amb joia, l'aparició ~ una obr _a que, _ sens dubte i malgrat la seva li~j_ t r::.ci 6 , farà un ser-.¡ ei ~ ncalcul ablo a les lletres catalanes i serà un instrume1Jt valu6s per aqu?l l s quo s~ntin la digni tat d'escriure, i do parlar, la llengua. nad~ua amb un màxim de correcció i do pulcritud . Ens ref erim al " Vocabulari Castellà-Català a-orcuj at", d'Eduard f' tells, que acaba de publicar la mori tisslma Editorial Barcj_no dins a seva Popular Col . lecció. r eu . En ell, el cul te i e:A1H.~rinentat professor senyor Artells, ha c~t ~t no.menys de 15.000 mots castellans amb la s eva correspondència ana ~molts d'ells ~b diverses equivalènci~s. ~ - 634 Pel sou tamany i fàcil maneig, nquGEt volum, porwct dc tenir-lo scmpro a l ' abc.st do lci. nè. i pronto per o. lc. consulto.. G:::.~robó un breviari do lJu:t;x::..ce., Te.mbé hi s6n incloses nombroses expressions i fl~ases fetes, c.o~ els famocoo i 1dcsde luego~;, ~sin embart¡o';, "nada menos 11 , ;;a pany cuchillo'', ! cuidado ! (compte!, atencio ! , ol ort a J, op~) i · tnnt·es d'oltros quo nón objecto d' cntrobo.nc·s i fo.l tos por aquells quo no doninon el propi idioma, o desconei,~en la seva riquesa, molt üJ.és en 1 'estat actual de continuades interferències i desorientacionso Els bc..rbarismes, yJ.ga.ns to..n· subtils com llavo;oigu.arYi ( e¡?brinçg:~ osclG.rir, Q~_QQ._ill; Vlllagal'i, ~' p1ngQ:, feridn, ~ü.ccrr~,. etc.), que poden pn.sonr desapercebuts fJ.ns ol mos sagaç; ols du1Yfon J_ los vr..cil. lo.ciono, tot ós resolt por l'autor del Vocabulari en una gran quantitat i, con hcn dit, on nonbroscs expressions d'un ús tnn f'roqüont. Per això, d'ara endavant, el qui per rutina o pe:"· l~eg::!.igÒncie. onpri paraules incorrectes, no tindrà pcrd6~ A fi i ofoctc quo aquestes uotos sorveixin -Gaubé do lliç6, co- p-l.n~cn o.cí 1:ms quants oxonplos do 1 'csl!lonto.t Vocabula:."i, i no co..l dir qus, cit~"'l.t-·lo o no, nose~tres ~ateixos haurem dc pov.c.r-hi sovint en lo. nostra modesta tasca de divulgcrlors, perquè iguelnent ens oerà un ajut incproci~bl~o Gràcies, mestre i aoic Artells t Heus aquí, doncs, els cxenplcs escollits o. l'atzc..r: QATALÀ colmo chocho dedillo (al) oobabieca.rso f ol16n ( w."mer) paparrucha po.po.no.tcs roc re o moe0a balba, gata moixa, gata maula. tornar·-hi. relliscada, lliscada, fnlta 1 caiguda~ embussament, embassada. cbusndor, aprofitador. cldnrull, renou, trcf;1., trc~üt, trè.feco ~anp u,. adrogueria, tenda; curull, pleo acudí t~ agudesa, facècia, g-.cà.cia; faceciós, graciós, aguto curull, carwull; SttrJI:lu..n, extre::o xaruc; lirÓo perfectanent, pol cap dols.dits. embadalir-se, embadocar-se, enbabaiar-se, enfavar-se, encantcr~se. noure brega. falÒrnia, història, xinplerio., bostioso.. tc.ujò,, bc.bau, badoc, bleda., recreació, esbarjo, esbarg~nent, esplai, . dçorlo Creien que com a mostra són st~icients aquests cxomplcsc P. - 635 ... NOTICIARI ======e===~====== Es troba ja força milloracla de la rnalal tia que de fa uns mesos té reting..:tdn. en repòs absolut la nos-tro. bono. comp2.nyo. Mercè Scln.o Tant por lo. nevo. fidel cololo..boro.ció, com per lo. personal simpo.tic. i profundínsima estino. que sent per l'Orfeó, fa que l'enyorem molt , i fem voto perquè totcJ.mcnt rest:J.blcrta la pugu.0m veure bon avint do nou ontro noscl. treso També es · trobg, ja en franca convalescència d'una delicada operació quirúrgica, lrestimada cantaire i cololaboradora de JOVEN1VOLA, Maria. ~eres o. Bial o El seu desig de · retornar promptnr-.~.ent a les nostres tasques és compartit per nosnltres, que tant 00~ ell~, ho desitgen bon do cor. -----------Amb mottu de 1 'estrena e. Espc.nya, on el Grc..n Tcc.trc dol Liceu do la nostra. ciutc.t, do 1 'Opera í::JiÍilcgs de Co.rmoli tGsl!, va. pc.ssc.r uns dics e Bo.rcclona, el seu autor rrnncis Po~l8nc . El bon record quo gu::rdc. do 1 'Orfeó Cstulò., quc....."'1. fou ol nostre hoste d 'ho~or, en ostrono.r-li ol sou nstabr.::.t Mc.tor" '- l ~ho. posat dc relleu an co::JstLnts avinenteses, dodice.nt-nos co.lidÍssinrJ elogis que, por ésser prouuncio..ts amb tota. lo.: gro.n sinceri tat que cnractori tza 1 'obre. i ln. porco nc del mú sic cDinont, noscl tros ols o.graïn fl.mb tot-~ cordial i tat. Felicitem el nostre estimat axic Emili Vendrell per haver estat novament reelegit, per unanimitat, voc~ choristc·~er al bienni 1959- : 1960. Així t1ateix fon extensiva la felicitació a. l 2..mic Osvald Cc..rdona, ex-cantaire i prestigiÓs literat, per haver csto.t oleg"it por l'Assa.nbler' Gen0rc.l dol clin. 31 dc gener pc..ssnt, Sncroto.ri II. I donem tci:lbÓ la. benvinguda. c. lo. nostra Juntc. Dirocti va el Sr. A~ clo I:Ioragas G:JJ.J_iss2., ncbot dol qui durant tants nnys fou Doritíonin Vicc~Prosident, Sro Vicenç do Mort~.t;o.s . A tots lo. nostre. cfcctuoso. cnhor~bono.. Al t:lateix ter:ms, aconiaden cordtalT!lcnt els S:r's.Jo:;:·di :Bonet i J. Sallés, que han dei}:nt de fo:.....~_ar ~)nrt de J.n. nv·s-:;ra Jlli1.ta Directiva, singularrrient el priner, so-orc el qn.o.l ho. roc~dgut tot al pes i treball ~o real i tzc.ciÓ de les obres rcccntnent efectuades on el nostre ~f'o.l~., --------·---Ens plau do dono.r lo. nostr['. nés cordial bcnvineu.è.c. o.ls novells hDl1 ingrossnt nl nostro chor. Són els sobJU.cnts: Mo.rin Roso. Figuorns i Núrir.. Artin.ch 9 contrcüts prinorcs, i LluJ:sc. Figuoroa i :Maria dol Pilo.r Carto..nyà, contr~.l ts segones. c~ntc.iros quo do.rroror.:cnt ----.ooo-.--..