Editorial: Com una sola flama; Abril, per Osvald Cardona; Clausura dels actes commemoratius del Palau de la; Música Catalana, per Mateu Piguillem; Orfeons i entitats que assistiren o foren representades; Verdaguer, mite estel·lar, per Emili Vendrell; Activitats; Secció filològica per Piguillem; Noticiari
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
636 JOVENÍVOLA =================== Març-Abril 1959 --------------- E d i t o r i a l COM UNA SOLA FLAMA Tota vida, al llarg d'un temps més o menys distant, té uns moments d'intimitat, unes fites sagrades, totalment necessàries i vitalso Els fets es suconeixen inexorablement. Hi ha ocasions, però, en què cal considerar - o commemorar, que és més positiu - uns actes o successions dc realitats viscudes, que per la seva transcendència i importància, defineixen la vida mateixa. Darrerament el nostre Palau de la MÚsica Catalana ha viscut uns dies esplendorosos, dintre les circumstànciess en què l ' Orfe6 Català hi ha participat plenament, amb una nola ànima i un mateix oanto Els actes commemoratius del Cinc:tuantonari de la fundaciÓ del Palau han +;ransoendit , per la seva importància i la seva significació, més enllà dels nostres lÍmitso L'esforç dels Mestres i la veu dels Cantaires ha estat d'una realitat oloqüentíssima. És innegable. Res mós bell que aquest íntim homenatge que ols socis de 1'QrfeÓ Català han dedicat als Mestres i Cantaires de la secciÓ choralo Amb veritable amor de familia , hem llescat ol mateix pa i begut dol mateix vi , com diria el Mostre, en un sopar- homenatge molt significatiu . Ara, els elogis , les anècdotes i la recordança signifiquen poco Cal que perduri l' esperit , la flama . Entre flames, guspire j ants i simbÒliques , s ' han clausurat els actes del Cinquantenario Flames d ' un ideal , viu encara , perdurable en la seva continuï tat a través de nosaltres mateixoso En la nostra ruta aquesta fita serà. un grat record i un reconeixement . Aquesta v~ gada el guardÓ ha estat per a tots , com a membres d ' un mateix cos. L'esperit , sempre ferm i constant , ens ve del més enllà . Cal, per tant, que sigui un motiu més per enfortir les nostres conviccions. 637 Sant Jordi triomfant i la Mare Bruna de Montserrat, en bella i significativ a commemoració , enjoien aquest mes de les roses i l ' amoro En l'afo.ny de cada dia, aquest o.mor és l'esperit, el llaç d ' amistat i germanor que ens empeny , sense defo.lliments ni pessimismes, en el c['..mí que hem escollit PEL NOSTRE IDEALo ABRIL Les f estes del Cinquantena ri del Palau es clogueren amb l'im pressionant sopar dedicat als cantaires, els dies que os clo2a l'hivern. Començà la primavera, i en els seus primers dies transcorregu é la Setmana Santa, que enguany ha t i ngut un punt de fred . Aquella barreja de dolor i de melangi a que els poetes hi troben quan s ' escau al mig de la primavera ha estat menys notada que en altres anyades. L ' abril ha començat por ell mateix , net d'aquestes rocru1ccs, amb la joia de la Resurrecció. Hem vist , per Pasqua, els primers castanyers florits dels nostres carrers, i els plàtans borronant amb una escampada de pol .len . Els jardins s'han agençat l'herba , i els camps , com un jardÍ espontani, s'han omplert de les menudes flo rs multicolors. Saludem-les en llur nova florida~ Aquest mes d 'abril, sense altres aturades , ens les cultivarà amb el sol enfervorint- se i aLlb les got es dels mil prodigis. Tres'setmane s només i tot estarà a punt. El nostre cos , neulit de l'hivern , s'haurà avesat do sobte a la joia quo la terra desplega i anirà adolorant-so per tot, i per res; pel perfum d'una rosa. Es la flor que ens calia per a esperar Sant Jordi. I la durem com un senyal i una ofrena, com un signe d 'amor , personal o difÚs. També fa cinquant~ anys, gairebé, que Maragall es preguntava: "I per què fem tot aixo en el dia de Sant Jordi?·" . I ens ho volia explicar amb motius d 1 histÒria i d'heroisme. lllés o menys actuals, els comprenem per l'actualitat do la pregqnta. El cavaller Sant Jordi, apareixia armat amb escut i espasa , i aixÍ· ens el mostraven els artistes. Ara, en nosaltres, ha canviat lleugeramen t, i en lloc de les eines morents dels cavallers armats, me'l veig mostrant les fràgils defenses dols dies inermes. La rosa com on el temps do Maragall; ol 1 llibre, com també, fa molts anys lperò no tants) , ens ·acostumàvem a ajuntar-hi. El llibre, al costat de la rosa, fa una sensaciÓ do materialitat, d'esforç, de feixuguesa. C~r ol llibre s'ha d'obrir i hem d'aplicar-no s-hi, mentre quo la flor·so 1 ns dÓna generosament do seguida. Porò·,aquestn passe. aviat , i ol llibre rosta. Amb Sant Jordi toEbé s'osdovo quelcom de semblant; hi ha anY.s quo pa~lon molt de la seva llegenda, i altres vegades ens refiem més de la seva realitat, i seguim amb la flor i el llibre perquè ens comuniquen les autèntiques virtuts de la cavalleria. Jo . .dubto que si tornaven els herois armats es dediquessin a les sorprenents i inusitades empresos d'ale~ hores. Més aviat em sembla quo s'entretindr ien llegint on la calma i olorant amb avidesa la flor; i amb aquests actes do tan poca aparença,domos traricn llur fidelitat a ln veritat i a lo finor, quo Ós l'ossencia de la poesia i de la vida. No sé si a~ueste. trisiÓ dol Sant que ens ha sortit correspon prou bé ~ l'ortodoxia, ni a la certa valentia de l'home que se les emprengue tot sol contra el drac; potser vol dir que, si nosaltres no hem pogut assolir la puixança que ens faria semblants a all, 638 e~s l ' imaginem ja semblant a nosaltreso• • tal com nosaltres haurlem vol~t ésser , millors i més constants que no som. Car també per a aixÒ haurem de seguir el cavaller llegendari fins que l ' a bril ens portarà a fer un acte de manifesta cavalleria: la vetlla; la promesa. I com mol ts dels antics armats, pujarem a Montserrat cercant l ' em~ar i l a fe en la Vergeo Abocarem un raget d ' oli a la nostra llantia i ens donarà claror por un any . Caval lers i pelegrins ensems , amb el s llibres als dits els bells textos ens infondran un sentit de la poesia i el nostre prec necess i t ós ens farà sentir l ' esperanÇao I oferi rem , prometent- la , l a nostra fi delitat perquè se ' ns acompl eixi amb l' estr enu amor de cada dia. Les flors i els l l i br es seguiran a les nostres mans amb la intenciÓ de veritat que laMare de Déu de Montserrat els comunica . AixÍ cl ourem el nostre mes d ' abrilo El sol serà espl en dorós i els camps desprenent- se de les f l ors , començar an a mos- trar les fruites o El maig s ' obre amb l 'AscensiÓ -i tota asc enciÓ és un estímul . Posarem cortines als balcons perqu è el sol i lf·aire ens toquin de seguida , i ens costi menys de moure ' ns de casa. I ens prendrà mol t , sens dubte , si hem sabut recoll ir les mirÍfiques gotes espirituals de l ' abril, que valen, en v erit a t , per mil de les altres . OSVALD CARDONA. ~----------------- CLAUSURA DELS ACTES COMMEMORATIUS DEL PlJJAU DE LA MÚSICA CATiiLANA =================================== ============================== L'acte f inal de la commemor ac iÓ del s 50 anys del Palau de la MÚsica ca·tïa lana havia de d~svetllar el major interès C.f! tre els di versos s ect ors de la vida barc el oni na , especialment d ' aquells que més senten les inqui etuds art í sti ques i culturals , dintre el profund senti t que les inspi ra i l es anima s empr e , i qu e més laboren per manteni r-les i i ntensif i car-les . NingÚ qui estimi s i ncerament la n ostra ciutat, no ~ot oblidar , i no oblida, el que ha estat, Ós i r epr e senta l'existcncia dol Pal au de la MUsica Catalana i l os a l t Ís s imes manifes tacions de qu è ha estat marc esca i ent durant mig segle, quo han transcendi t a f ora de Barcelona i han i r r adiat, no solament en tot el món musical , s inÓ en altres a s pec tes de l' art i de l a cultura en gener al. fj~a sensibilitat contribui Però, un altre factor que aquell acte assolÍs una més pregona significaciÓo de En una de les Circulars que periÒdicament són trameses als prot ectors de l'OrfeÓ Català, la participaciÓ que la n~stra SecciÓ Choral tingué en ol cicle commemoratiu i que culmina amb les magnes audicions de "La PassiÓ segons Sant Mateu", de Bach, l'estrena a Espanya del "Stabat Mater",. de Poulenc, i la interpretaciÓ de l'"Escena de la Consagració del Graal", del "Parsifal", de Wagner, era resumida amb aquestes senzilles paraules: 11 Aquest ha estat el nostre present als socis i als amics". Els socis i els amics recolliren el bell missatge, i volgueren correspondre amb un altre presento - 639 - I, en un afectuós escrit , avalat per un gran nombre d'associats, digueren : "Per això, els socis signants, convençuts d'interpretar el sentiment de tots, ens permetem demanar a la Junta Directiva, l ' organitzaciÓ d ' un sopar, costejat pels socis , que podria celebrar- se a la mateixa Sala do Concerts, on obsequi i com a homenatge als qui , amb el seu esforç i sacrifici , han,fet possible tantes jornades memoro.blos , donant a conèixer la musica dOl S grans r.1estreS' i tantes d I Íntimament inesborr ables t interpretant les nostres cançons populars ." NaRcuda a ixí l a iniciativa , que hem volgut expressar amb les prÒpies paraules dels seus promotors, tot seguit semblà com s i un geni poderós , amb el seu buf màgic, l ' esventés en totes di reccions , i Entitats i personalitats, particula:¡;s i pertanyents a diverses professi ons i estaments , s ' invitaren mutua.ment i volgueren unir- se al pr ojectat homenatge. En el pr eu del tiquet hi era comprès el corresponent a un orfeonista , que a i xí quedava invitat . Y fins algun soci abonà l ' impor t del s dos sopars , malgrat de no poder assistir- hi . Àdhuc 1• 0rfeÓ Català dem~à la presència de tots els Orfeons a l ' acte de germanor i convida dos cantaires de cada entitat orfeÒnica , un de la SecciÓ de noies i un altre de la d 1 hooes 1 per tal que , al vol tant de la seva taula, tots ets cantaires de la nostra te:¡;ra com~artissin la distinciÓ de que serien objecte els de l' Orfeo Catal a . Així arribà l a dato. f i xada , dimecres , 18 de mar ç darrer, vig Ília de Sant J os ep, a la nit . La sal a de conc er ts del Palau de la Mus i ca Cat a l ana , on es c el ehrari a el s opar , hav i a estat escai entment habili t ada i ar ranj a da per a l' extraordi nnria sol emni tat o A l a pl a t ea, l es butaqu es er en substituïdes per catorze llargues taules , s itua des en forma paral.lela ·a l 'hemicicle , deixw1t un ample pa ssadí s al mig amb una cat i fa que començava al peu do l' escal inata del Palau ; d ' a l t r es taules eren a l es llotg es de la. platea i amfiteatre , als passadissos lat erals, a les graderies i circularso La taula pres idenc ial era a l 1'heci c i cle, ocupant -lo de bO;!! da a banda , amb quatre taules cés , d·irÍem s i mbÒliques, col.loce.des perpendicularmento La nota més sobresortint en l ' enc erta t agençament de l a s~ lo., deguda a l ' artista Sro A. Cirici Pellicar, foren ols 66 ca nelobres do plata., amb los corresponents estilitzcde,s espelmes, en total 330, que gentilment va deixar la Caso. Bagues i que, posats drununt de les taules, realçaven esplèndidament l'efecte de la sala i li donaven un to realment senyorívol i-distingit, especialment en els moments que foren l ' única i l. luminaciÓ d ' aquell magnÍfic recinte . · Po~ després de les deu del vespre , sota una organitzaciÓ perfecta, els comensals anaren ocupant els llocs que els havi en estat assenyalntso La presidència 1 1 ocu~à el senyor Fèlix l'lil let i Maristany, President de l ' Orfeó Catala~ que tenia a la seva dreta, la professora Sr. AntÒnia SancristÒfol Vda~ Folch; ol mestre LluÍs Ia. Flillet , el mestre Joan Balcells amb la seva filla, Sra. Rosa B~ cells; el mestre J oan Tomàs i se~yora; ,la Sra. Xàgtipa Sala, . Vda. del .estre Francesc Pujol, l Jo Lopez Esparbe , Vocal Chor~s- 640 ta, i senyora . A l'esquerra, la Srtao Pilar Roca i el Sr. ~iquel Valls , en representaciÓ dels cantaires més antics de l'OrfeÓ Català; la Srao Isabel Loras de Millet , el mestre .a. Pérez fi:oya i senyora , el mestre J . J. Llongueres i senyora, Emili Vendrell, V~ cal Chorista, i senyora, i el Vieu-President de l'OrfeÓ, Sr. Josep Vilardagao Les restants ·taules de 1' hemicicle les ocupaven els Presidents dels Orfeons9. entre elEJ quals el President de la "Federa ciÓ de Chor~ de Clavé", senyor Josep Capdevila, i nombrosos so-cis de l'OrfeÓ Català que ja ho eren en inaugurar-se el Palau, l'any 1908. Una selectíssima concurròncia pren&ué seient en diverses taules de la sala, entre la qual hi havia molt conegudes personalitats i representants dels diversos estaments i professions de la vida barcelonina, de Catalunya tota i fins de fora d)ella. Mestres i directors d ' Orfeons amb els respectius orfenistes invitats a l'acte, com hem dit abans, esbarts de dansaires, agrupa-cions sardanistes i tants d'altres, impossible de consignar pel peu gran nombreo De la Junta Directiva de l'OrfeÓ Català, a més dels components esmentats a la presidència, hi assistiren els senyors Miquel Saperas i s~nyora, Osvald Cardona Roig, Joan A. Grau Cuadrada i senyora, Frederic Roda Ventura i senyora, Joan A. Maragall i senyora, Antoni de Moragas Gallissà i senyora, Pere Sensat Maristany i senyora, Ramón Guardans Vallès i senyora, i Rossend Riera Sala i senyorao El primer moment emotiu de la memorable festa es produÍ quan feren la seva a~ariciÓ a la sala els components de la nos· tra SecciÓ Choralo Tots els orfeonistes, homes, noies i nois, forment comi tiva, ells amb smoking i tots nmb ln insÍgnia al pit, seguits dels Mestres i la Senyera alçada, entraren por la porta principal, mentre totes les veus dc l'orgue impulsades pel mestre Josep Mao· Roma, ressonaven amb les notes joiosos i potents do l"'Al(lleluia", de Haondel, i tot el pÚblic, a peu dre~, tributava als homenatjats una cclorosc ovació, que no cessa fins que els orfeonistes i els Mostres ocuparen els llocs que els eren reservats i la Senyera fou posada a l'hemicicle, nl sou :loc d'honor. Vint-i-quatre Senyeres d'altres tants· Orfeons, l'acompanyaven com a ambaixadores, no solament de les Entitats orfeÒniques de Barcelona i de Catal~a tota, sinÓ també de,les germanes de València, "Coral PolifÓnico. Valentina" i Orfoo "El Micalet", traslladadeEJ exprensament por a retro aquest homenatge. La visiÓ de la Sala en aquells moments era sorprenent i meravellosao Les vistoses Senyeres, les taules amb els seus paraments, destacant els artístics canelobres, i al voltant de les taules els 775 comensals, entro els quals els-nostres 240 orfeonistes, tenien per marc la sumptuositat arquitcctÒnicc i docorativc quo dÓna un carècter únic a tot l'estil de l'edifici(¡ L'evocaciÓ del Pelau encDntnt de conte de fedes, que , l'ilolustre arquitecte Lluis Domenéch i 1~tpner, crear volgue perfecta i més d'un dels presents es cregué transmai que era més les fa"':uloses nc.rrro.cions de "Les mil i una nits", de món al t .. 641 - Però! l'evocaciÓ que tingué efecte nbru1s de començar el sopar, fou més seriosa i emocionan t . Sense previ enunciat els altaveus transmete ren dos fragments del parlament ·que el Mestre Lluís Millet va escriu.re per a l'acte de la benedicciÓ del Pe.lau, el 9 do febrer del 1908, i que la veu d~l seu fill, l'actual Director del nostre Orfeo , Mestre Lluís Ma. Millet, havia gravat en cinta magnetofÒ nica. Heus aquÍ les bellÍssimes paraules del gloriÓs fundador de l'OrfeÓ Català: "Alabat sia Déu, que ha fet en nosaltres aquestes grans coses. Ell ha beneït el que humilment com~nçàrem amb la fe i l'entusias me en el cora Ell ens posa al mig del cor l'amor al cant de la terra en l'hora propÍcia en què el nostre poble es despertav a amb energies novelles, i el poble ens ha escoltat i ens ha 0stimat~ Ell ens féu estimar l'obra d'en Clavé perquè ajudéssim a empeltar en l'època present son fort esperit catalanes c, i ens ha donat l'amor, sinÓ la pregona intelolig ència, de les obres dels grans genis musicals, perquè la nostra acciÓ agafés nous vigors i energies. Alabat sia el Senyqr, perquè ha mogut l'amor de tots vosaltres perquè poguéssim bastir aquesta casa en honor de la Musica Catalana, . la nostra reina del cor, la nostra mareo . ~•••••••••••o•o••e "Alegrem- nos tots avui, oh germans! Alegrem-n os tots; mes, nosaltres , cantaires , alegrem-n os especialment, perquè nosaltres hom encès la guspira que ha abrandat aquest gran incendio És veritat . que en aquest gran moment solemne, en el fons de nostra joia, hi ha ombres de recança pels que ens falten al nostre costat, dels que ens estimaven i estimàvem : dels que com nosaltres somniaren amb aquesta diada triomfant ; mes, el regne dels esperits abraça cels i terra, i ells són ara amb nosaltres , dins de nosaltres , dins aquest esclat, amb més intimitat , més profundam ent que si fossin com nosaltr~s en vestidura de carn. Aquesta ombra de recança fa mes augusta aquesta festa i li dÓna sentit de cosa sagrada o De la pena i 1 '.alegria fem-ne un sol sentiment que clamarà amb força les benedicci ons del cel sobre el pervindre d'aquesta cosa nova que avui collencem mig enlluerna ts i no capint-ne pas tot el sentit profund. "Oh MÚsica Catalana! Oh ànima de 1 'ànima del nos.tre ésser! A tu aquesta casa, per ara i sempre i sempre! "Alabem el Senyor, que ha fet grans coses en nosaltres!11 o Les anteriors paraules foren eBcoltade s rospectu~sament por tots els concurren ts, a peu dret, i no cal dir que produiran una profunda impressió , tot font present a l'acte el rocorq sempre inesborra ble de l'insigne Mestre , i anb el d 'ell, el dels altres estimats Mestres i de tots aquells, ja desapareguts~ que d~una nanora o altra cololabor aren a la gran Obra de 1 1 0rfeo Cata.lao Seguidame nt es va servir el sopar, cosa que féu exquisida ment la Casa Regàs (una instituciÓ barceloni na, que ja els anys 1912 y 1913 serví els que es celebrare n a la mateixa Sala), d'acord amb el següent cenú: Consomé, Ou.s 11 Meyerbee r", Pollastre rostit, Gelat, Pastes i cafè; vins i licors diversoso - 642 Durant l'à~at i sense ultrapassar en cap moment la nés estric~a c?rreccio que imposava la solemnitat i el lloc, regnà una cord1al 1 frnnca germanor per a la qual, precisament, s'aplegaren tots els qui volgueren conviure, junts; una jornada d'un sentit tan pregon i difÍcil d.e superare u~ rigorós ordre per al desenrotllament de l'acte havia estat previament fixat i revisat ••• i calia seguir-lo al peu de la lletra9 Es suprimiren·els parlamentso ~n arribar als postres es repartí el xampanyo El President Sro Felix Millet es posà dempeus, aixecà la seva copa i girantse en vers la nostra gloriosa Senyera, romangué uns instans silenciosament. Fou el brindis. Tots els comensals imitaren el gest, iy amb el mateix silenci, s'assegueren i continuà el curs del banqueto Ja cap al final, es procedÍ a donar compte de les adhesions rebudes de tota la Fenínsula Ibèrica i de diferents llocs dc l'estranger, tanta fou la transcendència do l'acte que es celebravao El Sr. Vicenç Fuster, del Secretariat d 1 0rfcons, llegí les de les Entitats orfeÒniques que no podaren assistir-hi, i el Sr. Narcís Bonet i Armengol, Vice- President de les "Joventuts Musicals Espanyoles"~ llegÍ totes les altres adhesions. Tres quarts d 1 ho~a durà aquesta lectura i aixÒ sol donarà idea de la quantitat de lletres rebudes, totes ben efusives i significatives. En altre lloc en copiem algunes per al coneixement dels nostres lectors .. Atenent un prec adreçat al pÚblic, aquest no aplaudÍ fins al final dels dos grups d:adhesions. A continuació, el Sr. Fèlix Millet féu Ús de la paraula per a efectuar el repartiment de la Medalla commemorativa del Cinquantenari del Palau de la MÚsica Catalana, que la Junta cle l'OrfeÓ Català ha fet encunyar per a record d ' aquesta efemèrides. Començà dient: "En aquest acte de clausura de les festes commemoratives del Cinquantenari del nostre Palau i seguint l'ordre del programa, correspon ara fer el lliurament de la Medalla Commemorativa. La Junta Directiva va acordar l'encunyament de dues Medalles d'Or i tres d'Argent, a més d'unes altres de Bronze o Gairebé no caldria dir que una do les Medalles d'Or correspon, per dret propi, al nostre Director, Mestre LluÍs Mao Millet, el qual amb la seva constància, intel.ligència i ol seu lliurament total a l'Obra que fundà ol seu insigne pare, ha estat l'artÍfex dels Òxits obtinguts ols darrers anys per la nostra Entitat i, especialment, amb los magnÍfiques audicions do "La PassiÓ segons Sant Mateu", de Bach, i l'estrena de l'"Stabat M.ater", de Poulenc, que han donat el to i el sentit en els actes d'aquest Cinquantenari". Llargs a~laudiments acolliren les paraules del nostre President, que s'~tensificaren mentre el propi Sro Fèlix lliurava la Medalla al Mestre LluÍs Ma~ r~llet., L' altra f'rfedalla d 1 Or, la Junta Directiva va acordar ofr~ nar-la al nostre fins fa poc company del Consell~ Sr~ Jordi Bonet i Armengol, pels seus desinteressats i merit1ssims treballs en la direcciÓ de les obres de restauraciÓ i millora del nostre 11 - 643 - El Sro Bonet i Armengol, en rebre el preciat guardó, abra çà el Sr. Pere Doménech, fill de l'eminent arquitecte LluÍs Do-~ènech i Muntaner, que fou l'autor del Palau de la Yrusica Catalan&o na. El pÚblic ~ubratllà amb una ovaciÓ aquesta emotiva esce- Seguidament es féu el lliurament dels Premis LLUÍS MILLET i JOSEP Ma. COThlliLLA, dels quals resultaren guanyadors, respectivament, els compositors Xavier Montsalvntge, per la seva obra per a orquestn i chor sobre "El cant espiritua1 11 1 de Joan Maragall, i Josep Mao Romo.., per la cololecciÓ "Dues cançons"., AmbdÓs autors foren aplauditso "Una Medalla de Plata -continuà el Sr. Fèlix-~ corres-pon al Mestre Joan Tomàs i Parés, el quc.J., precisament el passat any 1958 n'ha fet cinauanta que forma part de l'OrfeÓ Català,on ingressà de noi, passa a cantaire i ha arribat a ésser-ne Subdirector. És, doncs, per aquesta fidelitat a l'Obra que ell tan estima i presta el seu constant ajut i esforç que hem cregut que era mereixedor d'aquesta distinciÓ que avui li femo L'al~ra Medalla de Plata és per al Mestre Josep Jordi Llon gueres, tambe Subdirector, que així mateix s'ha donat totalment a l'OrfeÓ Català. El seu nom, va lligar amb aquell sant baró, Mestre Joan Llongueres, tan estimat i recordat, que també tant estimà la nostra Obra i els seus Mestres. Finalment, 1~ tercera Mod~lla de Plata, em plau fer-no ofrena a la Srao Antonia Sancristofol Vdao Folch, la qual,. com a professora do la Secció de noies, continua la tasca meritíssima de·la inoblidable Srao Emerenciana Wehrle, i, encara, amb la recent creaciÓ de la secciÓ irdantil, de la qual és directora, ens assegura la continuïtat dels cantaires do l'OrfeÓ Català". , Tots tres Mestres foren entusiàsticament aplaudits per tan justa reconeixença a la seva col.laboraciÓo "Correspon ara -seguí dient el Sro FÒlix-, de fer lliurament de la Medella als senyors Presidents dels Orfeons de Catalunya i de fora que ens han volgut acompanyar en aquest acte. Nosaltres, els de l'OrfeÓ Català, ens sentim honrats amb la vostra presenciao Ja sabeu, ho he repetit moltes vegades, que aquest Palau de la MÚsica Catalana és a· casa vostra; en ell trobareu sempre l'escalf! l'admiració per a tots els Orfeons. Tots ens sentim germans pel cant i per l'ideal i en l'acte que celebrem, aquesta germanor queda encara, una vegada més, refermada per la presència de tots vosaltres, ~ue, junt amb els mestres i directors tots, formeu la gran fam~lia orfeÒnicao I una salutació ben cordial he d'adreçar als germans de les terres valencianes que també han volgut ésser avui amb nosaltres, els Orfeons "Coral J?olifÓnica Valentina" i "El Micalot", dc la bella ciutat del TÚria, l'Orfeó Ilictana"p d'Elx, representats pels senyors Espinalt i Francesc Sorianoo Ells ens han portat tot l'a~re itotal'aroma d'aquelles exuberants terres per nosaltres ta.I:lbe tan volgudes". Tot seguit es lliurà la Medalla de Bronze als al.ludi ts, que la reberen amb vives mostres de complaençao Novament féu Ús de la paraula el Sro Fèlix Millet per fer, ~a, un esment especial dels socis protectors que durant 50 o mos anys aporten el seu ajut i el sGu escalf a la nostra - 644 - Insti tuc iÓ, I després d 1 enaltir la sevo. coL, laboraciÓ i fidelitat, foren repartides les :.Iedn.llos als qui es "trobaven presents a l'acteo Enijre al tres , recorder:g els senyors Jcumc Mcrti l1arull, Josep Torrus Arabia , Assumpcio Petit de Castells, Matias Tusell Go~t, Ed13-ard Vidal Riba, Francesc ~Ullet i Estapé, Ramon Per~ -­ llo Clave , Josep Mc. . Blanch, Dídac Juyol, Ricard Vives .Ballvè, Andreua Fornells·de Sayós , Joaquim ~oragas Ixart, Hermínia Creixell, Vda . Xancó , Vicens Casacuberta Andreu 1 Pere Puigmal Caudal, Joan Rosich Rubiera , Loreto Roca , Vda. Pascual, Manue1 Salvat i Espasa, cJoseP. Ma . Artigas Castelltort , Joan Bas Soler , Joaquim Albareda Parés, Jaume Mayol Pujol, Antoni Bosom Cairol , Tomàs Mayoral, Jaume Fonol leda, Josepa Lluxeras Roqueta , etco Trameteren adhesions, entre altres, els senyors Salvador Mille"t Villà , Enric Cardona , Felicià Bofarull, Jaume Rifà Angl a da, r~1o.gí Pons Casaj oana, Joaquim Aldrufeu, Ernestina Creixe:Ll, Vdab Mull êr , etc~ En el moment de les recompenses , no podien quedar oblidats els nostres orfeonistes tots , grans i xi cs , i aixÍ ho manifestà el Sro Millet o "Vosaltres ~d igué el nostre President-, estimats cantaires , que amb el vostre esperit de sacrifici i el vostre esforç constant de ca~a dia heu fet poss i ble i realitat els magnÍfics con certs amb que havem commemorat el Ci nquantenari del Palau, com en ·t;ants d ' altres esdeveniments , no podÍ em deixar de recordar- vos avui, en a~uost acte solemneo Jo que he vis cut a prop: vostre l a preparacio dels esmentats conc er ts , - em plau dir- ho ben alt i davant de t ots els que ens acompanyen i que us homenatgen-, us mer eixeu aqu esta demostraciÓ de r e con e i xença , per la vostr a donació total i sinc era a la nostra Obra -a Més oncara , en aquest a època en qu è el materi alisme , dèsgraciadament tantes cos8s domina, és més de l l oar la vost ra abnegaciÓ i l a vostra exemplari tat al s erv ei d ' aqu el ls ideal s que en s ll ogaren elr::~ nostres funda dors i predec essors(\ "Jo demano als meus companys de Junta --acabà dient -, que m'ajudin a donar-vos ],.es Medal les que tan j ustament us pert oquen." AixÍ fa fer- se , amb l' aprov aci ó i l ' apl audi ment de t ot s els presents a la Sala. Per Últi m, es produÍ el gest simpàtic d ' ofr enar el Secretariat dels Orfeons de Catalunya, una l l a çada a l a nostra Senyerao En nom de l' esmentat Secretariat , el senyor Artur Sis t, President do 1 ' "Or fe Ó Bercel onòs ", com a Or feÓ més antic, coll acà la l laçada a l a Senyera , en mig d ' una ent us iasta o~ació, amb l a qua l os clogué l e , por tants concept es , brillantlssima fes t a o I amb aquesta f esta fou s olemnement closa la commemora- . ci Ó del s 50 anys del Palau de la MÚsica Catalana~ Ella delxarà un r ecord inesborrable a tots ols quo tingu~ron el,goig g'assiet ir-hi, i als Mestres i cantaires de l'Orfeo Catala ol mes prof und agraïment por l'homenatge cordial de què foren objecte. 1 'el Palau de la Th~sica Catalana, desprÓ9 d'aquesta comme moració, -no en dubtem gens-, resta rejovenit, mes actual que la de Palau s~mpre o L'OrfeÓ Català continua .essent l'ànima del Músi ca Catalana. "Lloat sie. el Senyor, que ha fet grans coses en nosalt res!'·'· - 645 - ORFEONS I ENTITATS QUE ASSISTIREN O FOREN REPRESENTADES: OrfeÓ Barcelonès, OrfeÓ de Sans, OrfeÓ Gracienc, OrfeÓ Vi' '. gata, Orfeo, de Sabadell, Orfeo, Nova Tarrega, Orfeo, Cru1ts de Patrla, '\ de Girona; OrfeÓ Sant Esteve, de Parets; OrfeÓ Seràfic, d~P~enys de Mar; OrfeÓ CanigÓ, OrfeÓ Virolai, Choral NÚria, Orfeó Badaloní, Orfeó Les Corts, OrfeÓ Atlàntida, OrfeÓ Infantil Germanor Empordanesa, de Figueres; OrfeÓ "El Campanar", de Llançà; OrfeÓ Ràdio Barcelona, OrfeÓ Enric Morera, OrfeÓ Mestre Nicolau 1 OrfeÓ Laudate, Wassa Choral de Terrasa, Choral Sant Jordi 1 OrfeÓ Metropolità, Choral PolifÒnica Valentina, de València; Choral Ilictana, d'Elx, OrfeÓ "El .lfricaletil, de Valènciao Trameteren adhesians: OrfeÓ Reusenc, Orfeó Lleidatà, Capella Clàssica PolifÒnica, OrfeÓ de Flix, OrfeÓ Gorgonçana, Capella Clàssica PolifÒnica, de Castellbell i Vilar; OrfeÓ Eco de Catalunya, OrfeÓ Pàtria, de Molins de Rei; S.O~ del Centre CatÒlic, de Sans, Orfeó MisericÒrdia , de Canet de Mar , OrfeÓ de Ceguetes de l'Empar de Santa LlÚcia, etc. Foment de les Arts Decoratives, Circol ArtÍstic de Sant LLuc, Reial Círcol Ar:tístic,Orquestra Municipal, Banda Municipal, Obra del Bcllet Popular, UniÓ de Colles Sardanistes, SecciÓ d'Esbarts de Catalunyac Heus aquí ln llista de totes les adhesions que arribaren, algunes de les quals transcrivim~ Joan Ventosa Cnlvello - Joaquim Mn. de Nadal~ - Manuel ~B de Lipà, d'Arenys de Mar. -Manuel Ribé Labartao - "Ritmo 11 (Revista), Fernando RodrÍguez del Río, de Nadrid o· - Fèlix Ferrer Mestres, de París. - Tomàs Buxó. - LluÍs Victori. - Pilar RufÍo - .... 646 - Frank Marshall.- Jo Alsina.Bofill.- Jo Mercadal PeyrÍ ~- Mestre F. Ardèvol . - Mn e Bartomeu BarcelÓ . - Mn . Briva. - Pare Hilari d'Arenys de Mar. - Dro Fo Saval. - J • .Aymào -Fidel Riu. -Gustava Bret, de Fréjuso - Antonio Fernandez-Cid, de Madrid . - Fo Sopefia, de Madrid. - Lluís Martí Graso - Vicent Garcés, de València . - Juventudes rausicales, de Sevilla. - Joao de Freitas Branco, de CaxiasPortugal. - Jean Rivier, de Paris. - Frederic Marés. - Sebastià Sanchez Juan. - Fo Maspons Anglasell. - Fernando LÓpez y Lerdo de Tejada, de Madrido - rnn. Camil Gais, de Sabadell. - E. Nosch Rogero Antonio Torrandell, de Palma de Mallorca. - Josep Ensesa Gubert. Josep Ao Gomiso - Dre P. Puig i Roigo - Ramon Sunyer. - Dr . F. Pell Cuffio -Jo Me Rovira-Artigues. - Narcís de Carreras. - F~ances c Vendrello - Leopoldo Querol, de Iaadrido ~ Co Lozano, Director de Conciertos Iberia o - Miquel Queral, de la Societat Internacional de Musicologia, ·- Rafael Tapiola Gironella, de Girona., - Salvador Bacarisse, de ParÍso - Michel Spisak, de París . -Jo Mas Porce1, de Palmo. de Mallorca. - Eo Cerverao - Antonio Iglesias , de l~drid. - Eulàlia Mercè Fumaña. - J. Sancho . Antoni Planas . - Josep M§ Laroafia, En- ginyer de la Renfe . - Palmiro. Jaquettio - Carles Sindreu. - Pere Vallribera. - J. Ros Artigas. -Jaume Busqué i Marcet , ex-Secretari de l'OrfeÓ de Sabadell . - J . M. Qruzet . - Muñiz Toca, Director Orques ta y Conservatorio MÚsica de Asturias. - CÍrculo Mallorquín de Palma de Mallorca. - Profesores Orquesta SinfÓnica Barcelçna. - Agrupación Camara Barcelona. - Domènech Ponsn, en nom de l'Orquestra Solistes de Barcelona. - Juventudes Musicalos, de Ciudadelo.o - OrfeÓn do M~­ resa. - Rosa So.batero - Pau Casals. - Alain Milhaud, de París. - Antonio Sanchez Pomares, de Elcheo - Tomàs Roig ~lopo- E.C. Ricart, de Vilanova i Gel trÚo - Maurici Serrahima. - Jaume Piulachs Oliva, S. J . Civil , de Girona. - Frederic Udina i !.7artorell. - Dr(l LluÍs Puig Roig.Miquel Melendres, de Tarragona. - raanén. - Mn . Pere Ribot, de R:i:olls del Montsenyo - Sebastià Guardiola Soler , President de Travadores del Palmeral, de Elche~ - Ricart Lamoto de Grignon. - J. Zamacois, dol Municipal do MÚsica. - Mn. Jo Rebull, de Vilasar - 647 de ~~. - Rafael Tasiso - Enric ~ibÓ S~grañes. - Joan A. Pàmias.Pau Romeva. -Magda .Tagliaferro. - Ferran Canyameres, -Ro Aramón.. Gaziel., - Real CÍrculo Artístic.o. - Cololegi d'Arquitectes de Bar celona. - Agrupació Dramàtica de Barcelona. Schubert"~ Or~~estra "Franz - Cofradia de Sant Marc Evangelistao - AssociaciÓ ~~­ sical "Estela"o - Quinta de Salut "La A.liança"o Muy gustoso accedo,a otor~ar a esa Junta por V. presidida y a los cantores del Orfeo Catala la bendición que han solicitada del Prelado con motivo del cincuenta aniversario de la fundación de la. Entidad, al mismo tiempo que les deseo toda suerte de prosperidudes y pido al Sefior sepan continuar animando sus actividades con profundo espiritu religioso. monte. · Afmo. en Cristo Jesús, les bendice cordial y efusivaEl Arzobispo Obispo de Barcelona. Ja que no mtés possible d'acceptar personalment la vos tra estimaJa invitaciÓ a la festa que la gran famÍlia de l'Orfescelebrarà demà, dimecres, amb motiu del cinquantenari del Palau, vinc u unir-m'hi cordialment per mitjà d'aquestes ratllesc Aplegats familiarment en comuniÓ de goig el voltant dtuna mateix& taula, commemorareu ara amb intimitat els 50 anys de la vostra Cns~. Una casn que és un Palau, perquè la teniu ded1 cadn a l'art, com a riquesa i ennobliment. de la vidn humana. És el Palau de la MÚsica Catalana, que vosaltres hou fet més catalana., perquè heu sabut fer-la també més universal en el contacte amb les obres dels més grans músics i amb el missatge dels iB comptables artistes a qui heu ofert durant tots aquests anys la vostra hospitalitato Alegreu-vos, doncs, per l'obra realitzada en el clos del vostre Palau i perquè oinquanta anys de vicissituds de tota mena, us demostren la fermesa d'aqueixa Casa bastida sobre la roca viva de les idealitats religioses i patriÒtiques que us saberen infondre els vostres fundadors i predecessors i on especial el Mestre Lluís Millet, do tan glor~osa i sonta memòriao Amb auguris do bella continuïtat por a tots, invocant la benedicciÓ 'do la Mare do DÓu sobre cadascun dols assistontst. quo vull recordar particularment i que trobo representats en Vos, dos dels mestres directors fins al més petit dels cantaires i dels familiars, us renovo el testimoni de la meva sincera admiraciÓ i íntim afecteo in Domino Aureli Mo:o Abat de Montserrat 648 Bell admirador del gran Mestre , LluÍs Millet , i de l'Obra p~r ell reali~zada amb un esperit autènticament ortodoxe , a traves de l'Orfeo Català, m'és grat d'adherir-me fervorosament a l'acte de clausura del cinquantenari del Palau de le MÚsica Catalana, demanant al Senyor que vulgui beneir u mans plenes els mestres, choristes i socis d ' aqueixa gloriosa entitat musical, a la qual desitjo molts anys de vida, rublerts de prosperitat i · èxits de tota mena. El saluda afectuosament i paternalment i el boneeix son So in C.J. Jaume Font , Bisbe de San Sebastianq amic i So EN LA SOLEMNE CONMEMORACIÓN CINCUENTA ANIVERSARIO IN4UGURACIÓN PALACIO DE LA MÚSICA CATALANA MI ADHESIÓN Y BENDICION~ JOSÉ , OBISPO ASTORGA~ Sobre l'OrfeÓ Català, en el Jubileu de la seva obra de cultura, de religiÓ i de caritat vers el Poble pe r al qual ha canta~ durant els anys de la ~eva vida, davalli curulla la Bene~iccio diAquell qui eternament es complau amb el~ cants dels }...ngels i dels benaurats Serafins qui amb go ig unanime li diuen eternament : "Sant, Sant, Sant" o PERE CELESTÍ GUSI OoSoBo Abat Visitador Provincialo Impossibilitat d'assitir al vostre àpat , espiritualment estic entre vosaltres, com sempre , ja que l'OrfeÓ Català, des de la seva fundació , ha exercit un voritablc apostolat cntr~ ol nostre poble, i ens ha fot tastar les obres inmarcessibles dels grans mestres de l'esperit. L'OrfeÓ Català és la veu cantant del sentiment de Catalunyao PERE RIBOT, Pvre o No sabria pas com agrair-vos la invitaciÓ que em feu d'unir-me al vostre sopar de germanor, al vostre convit de caritat. Fins ara, només d'tma menera molt anÒnima m'havia sentit vin culat amb l'OrfeÓ Cutulà, per l'estima que n'he tingut sempre com a fill d'aquesta terrn i com a amant de l~ músicao ' d'entendre que no vingui o. compo.rSe, que poc us costara t~r la dolçor del vostre pa i l'alegria de la vostra comuna presen cio. o Amb tot 1 o.ra, par mor de la invitaciÓ que m'heu fet orribar, em sentiré molt més unit a aquesta.. joia i a aquesta acciÓ de ... . grac~eso 649SÓc monjo i, per amor de Déu i per amor a vosaltres, he renunciat a esplais tan sans i tan sants com ho seria aquest que m'oferiuo Recordo que ~ poques setmanes ab~~s que ell morís, par l àvem amb el Dr o Cardo del sacrifici que ens costaria a tots dos no assistir a la Passió de Bach. I l'un e l'altre ens ajudàvem a estar-ne contents perquè compreníem que aquella era precisament la manera com Déu volia que ens associéssim a la vostra festn o A aquest nou acte de l 1 0rfe6 ell ja s'hi unirà des del cel, i en fruirà més que tots vosaltreso A mi, me 'n tocarà una porciÓ immensament més modesta, però que torno a acceptar content: la de pr•egar amb vosal·tres des del meu lloc de monjo i de sacerdot . Amb tot el cor, desi·tjo a 1 'Orfeó,. al seu President i Director, cantaires, socis i amics, les més fecundes benediccions del cel, i prego per la seva prosperitat i la seva eficàcia humana, als peus de la Verge Bruna, la Mare dels catalanso Molt agraït, amic i servidor vostre en el Crist . , JORDI M. PINELL, Monjo de Montserrat . Sóc un dels socis signants de la iniciativa del sopar d'homenatge als Mestres i Cantaires del nostre estimat OrfeÓa Ho contribuït a embarcar els "monàstics" m'he de-quedar a terra! altres~ . i o•• per motius Això no impedeix la me~a més complota ad~esiÓ a l'acta i desitjo fou constar el meu sincer homenatge als Mestres i Cantaires i a ~ el que ells r epresenten on~~- ols aspectoso Envio la meva inscripciÓ , pregant-vos do voler-la destinar, si és possible, a dos dels infru1ts cantairesa Ben cordialment us saluda . PARE MIQUEL ALTISENT, Esco~api Pedres vives del Palau, cantaires amics, salut! Accepteu aquest tribut d 1 amor, grimpaires del blau~ Amb sopar de germanor cloem un antifonari, i emprenem el centenari, cenyits, i a la mò. ol bas·tó o Coneixem les profocieso Sabem quo hom de viure ols dies, feixucs, do la passiÓ. , . Però amb ol cant ens espora el goig dc la primavera i lo. rossurrocció . MANUEL BERTRAN I ORIOLA - 650 - Impossibilitat d 1 assistir al sopar de commemoraciÓ dels cinquanta anys del Palau de la MÚsica Catalana, vull expressar-vos la meva adhesiÓ a l'obra que en ell ha anat realitzant l'OrfeÓ i a totes les coses, tan altes i estimades, que en ell hem vist representades. Us prego de voler-ho manifestar a tota la Junta Directiva i a l'estimat Mestre Millet en el qual un nom i una obra gloriosa s'ajunten tan exemplarment. Vostre devot servidor i amic, JORDI RUBIÓ I BALAGUERo Impossibilitat d'assistir a l'acte d'homenatge quo l'OrfeÓ Català dedica als seus cantaires amb motiu del cinquantenari del Palau de la MÚsicn Catalana, ja que el meu estat dc salut no m'ho ~ermot, m'adhereixo amb tota cordialitat a aquest acte du just1cia, amb els millors desigs de continuïtat i progrés en l'eficàcia de la seva obra. Ben cordialment, Jo M. LÓPEZ PICÓ Sentiria moltÍssim quo ols mous compromisos\ aquÍ a Madrid,. no em deixessin estar present en ol banquet d homenat~o; si així fos tingui'm com a present on l'esperit i significacio do l'acte, la nit del 18 do morÇo AGUSTÍ PEDRO PONS. Contra ol quo ora ol ~ou desig om serà absolutament impossible l'assistir aquest vosrro al merescudíssim soDar d ' homenat~e dedicat als mestres i cantaires del nostre Orfeo Català. ts gracies a la seva abnegació, al seu esperit de sacrifici , a la seva constància i al seu gran amor a la nostra terra que l ' Orfeó Català es manté, després de mig segle d'existència, mós fort i puixant que mai. Serveixin aquestes ratlles per a fer constar la meva plena adhesiÓ a l ' homenatge que se ' ls tributao SALVADOR I·fl:ILLET BEL En plau expressar- vos la sincera adhesió de l a CAPELLA · CLÀSSICA DE ~~LLORCA i la meva prÒpia, a l ' acte final de la commemoraciÓ del cinquantè aniversari del Palau de la MÚsica Catalana, amb el fervent desig de llarga pervivència de l ' esperit que insuflà la seva embranzida a un ideul més altívol que tota circumstància d ' ordre material . AD MULTOS ANNOS ! Afm . in lliS n JOAN MARIA THOMAS ' Pvre o - 651 Havent corregut tant de món, m'he trobat més d'una yegada en ciutats d'Amèrica 1 altres llocs, un OrfeÓ Català. Per~ ••• per nosaltres, fills de la Ciutat Comtal, dir OrfeÓ Catala sols pet ser el nostre de Barcelona. Junt amb ell ens hem fet grans: a prop d 1 ell, sempre trobem el consol de tantes il.lusions ••• GASPAR CASSADÓ Voldria que us féssiu portaveu del meu afecte envers tots els que s'apleguen avui per recordar la inauguració de la casa que hostatja l'OrfeÓ Català. Mitja centúria deexistència d'un edifici no justificaria, però, la celebraciÓ que us porta avui al Palau de la Musica Catalana si no fos per lésperit que ha emplenat aquesta casa ~ue fou oberta al poble barceloní. És aquest esperit que l'Orfeo ~ contribuït a inculcar a tres generacions de catalans per mitja de les cançons, la forma d ' expressió on la paraula hum~a és sublimada per la músicao Dissortadament no podré trobar-me prop vostre en aquesta diada; malgrat això, cregueu que em sento lligat amb vosaltres per l'afecte i encara més per l'agraïment, car fou a l'OrfeÓ Català on vaig aprendre de petit a estimar les tonades de la terra. Des d'Oxford saludo el penó de l'Orfeó Català que deu presidir aquesta festa , com ho feia ara fa mig segle quan l'obra de l'OrfeÓ tenia més de gran promesa que de realitat, i li desitjo que pugui continuar per molts anys l'obra patriÒtica d'educaciÓ de la sensibilitat dels joves catalans . Us saluda amb afecto, JOSEP TRUETA. Catalans: ' Cher Freres Mes voyagos à Barcelona figurent parmi les plus de ma vio. J'ai rcncontré chcz vous un profond et oclairc enthousiasme pour la musique et un culte dÓvoué à elle. Je suis fier d ' avoir participé avec le chanteur George Waltor , et le plus remarquable interprètc de ~a partie do l'Evangél isto des Passions de Bach, à la premiÒrc exocution de la Passion dc St . Mathieu à Barcelona. J 1 ai trouvé en maitre Millot un des plus nobles ot des plus chers amis que la vie m1 ait permís dc rencontror . J ' aime l ' OrfeÓ Català dospuis do longuos années . A la fête du 18 mars je serai en pensée avec vous . boa~ sou~enirs Avec t ous mes bons vooux pour l ' aven i r de l'Or, , fao Catala, de coeur. ALBERT SCHWEITZER - 652 - A la Grècia anti ga era contada aquesta meravel la: que AmfiÓ, al so de la seva lira, féu que les pedres, al seu voltru1t, s'aixequessin ordenadame~t, i bastissin, amb moviments exactes , les muralles de la ciuta~ de Tebes. L'exemple és escaient perquè; a la seva manera, la musica pot construir, la mÚsica, si convé, pot enderrocar ., Aquesta ~rt nobilÍssima, per vosaltres eminentment servida d ' epoca en apoca i de ~lillet en Millet, és, doncs, avesada a fer miracleso I aixÍ com m1 dia sabeu conhortar els nostres plors i les nostres enyorances, també un o altr e endemà, obeint a la llei de la vostra naturalesa, cridareu la gent a una testa perquè , al so de la més bella mÚsica, tothom pugui riúre i ésser felj.ç en un viure noblement ordenat,, i a cadascu li vagui de respirar amb el cor ben serè i el cap ben alto JOSEP CARNER. Envi.ant-v.os la meva adhesió a 1 1 acte per la celebració del Cinquantenari del Palau de la MÚsica Catalana per 1' esplendor cultural i musical que la InstituciÓ representa en la vida barcelonina? catalana i espanyola, vos prego que accepteu d'acompanyar-vos-ro. sinÓ amb la meva presència, amb tota la força del meu cor enviada des d'aquesta gran ciutat americana . CARLES SURINYACH Me adhiero con todo entusiasmo a la celebración del cinouenta aniversario del Palacio de la MÚsica donde han tenido lu' . gar festivales de insuperable importancia artísticao El Palacio de la MÚsica tiene para mi recuerdos inolvidables o Entre ellos destaca uno de fecha tan remota como casi la de esta Sala de Conciertoso Me refiero al concierto dado por la Sociedad Coral de Bilbao, en enero de 1913, bajo mi dirección, en el que se diÓ a conocer, por primera vez en España, el grandiosa Requiem Aleman, de Brahmso Le saluda cordialmenteo J . GURIDI Director del Real Conservatorio de. MÚsica , de ~~drido L'Institut Espanyol de Musicologia, sempre amatent a totes les manifestacions i activitats musicals de la nostra ciu-tat i ben coneixedor del gloriÓs historial artístic del Palau i de l'Orfeó, s'adhereix plenament i amb tot ~'entusiasme a~,So­ par que com acte de clausura del Cinquantenar~ de la Fundaclo del Pnlau es celebrarà el dia 18o Essent-me impossible d'assistir-hi personalment, com era el meu desig, ner trobar-me absent de Barcelona en aquesta data, tinc l'honor d~ comunicar-vos que assitirà.a l'esmentat Sopar i en representaciÓ oficial del nostre Institut, el Rvnd. Josep M~ Llorens Cisteró, secretari del mateix. Bona festa! Ben afectuosament vostre MIQUEL QUEROL Vice-director. - 653 ·No hallandome en España en la fecha en que tendra lugar la oelebraciÓn del Cincuentenario del Palacio de la 1fusica de esa ciudad con la que tan vinculado estoy, le dirijo estas líneas como testimonio de entusiasta adhesiÓn a dicho acto. Su a.fmo. amigo • JOAQU!N RODRIGOo · L '.Agrupació Excursionista "Catalunya'', Entitat que fou fun dada fa quaranta set anys per membres de l'OrfeÓ Català i que -avui té l'honor; encara, de comptar entre els seus associats di veroos cantaires de 1 1 0rfeó, es creu en el dure de testimoniarla seva total adhesiÓ als actes que es celebrin per commemorar el 50è Aniversari de la fundaciÓ del Pal~u de la MÚsica Catalana, i a la vegada felicitar-los per la meritoria tasca portada a ter me en aquest mig segle de continuada i incansable activitat i desitjar tota mena de benaurances per continuar-la en el futuro JOSEP OUADRENCH President. Je ne dirai jamais assez merci à l'OrfeÓ Català pour l ' inoublidable execution du Stabat. Helas ! Cannes est loin de Barcelona. Je vous envoie a' tous mon très a.ffeotueux et admiratif souveniro FRANCIS POULENC Monsieur: Je reçois aujourd'hui même votre aimable invitationp9ur le 18 Mars . Je vous en remercie vivement, mais je suís désole de ne pouvoir m' y rendre ayant des engagements à cette date . , , Soyez assure que ma pensee sera avec vous ~endant votre belle fête. Je profite de cette ocassion pour vous feli citer dc votre magnifique effort artistique , Je vous pri e de bien vouloir agréer , Monsieur , · avec mes regrets de he pouvoir être des vêtres, tous mes mei l leurs sentiments . MARCEL DUPRÉ -· 654 - He de a9tuadar en las ideas de mi reciente presencia en el Palau de la ~fusica Catalanao He de insistir en dos conceptos; admiración y gratitud. AdmiraciÓn a esa virtud, tan catalana, la lealtad a unos principies basicos sobre los que hab~is levantado una reali-dad: vuestro brillante historial. Gratitud, que hemos confesado pÚblicamente, por J.a soberana lección que nos disteis el afio 1.910. Bastaría ésto, nada mas, para fundamentar mi adhesiÓn a nuestra fiesta hogareña, familiar. !Bien sabe Dios, c6mo me hubiera ~stado v ! vir entre vosotros, en especial entre los "cantaires , esas horas que sÓlo se ganan,con w1a vida entregada al ideal!: !La MÚsica ••• ! o La MÚsica, que en si es la ca...'lción catalana para vosotros, la de vuestra entraña, es también la de los oratorios, en cuya cumbre coincidimos todos los hombres de buena fe, en ese abrazo que tendemos a España entera, ,siempre noshemos entendido bien, catalanes y vascos.! Cómo, pues, a nadie extrañara que se oigan nuestros laudes, en vuestra Fiesta Mayor ••• ? , ( Os env1o un fuerte abrazo, con el corazon vuelto a todo lo que ha sido y es el OrfeÓ Català, Yo he pulsado , quiza con mas hondura de lo que algunos creen, toda vuestra vitalidado Conozco, como pocos~ las razones de la misma, y creo, sinceramente, que debo de insistir en que una, quiza la mas importante, es vuestra lealtad a lo que representa vuestra Senyera que, izada por manos robustas, Millet y Vives, Nicolau, PujOly Morera! ondea al viento.renovando constantemente las ho~aS del arbo frondOSOp de re.lZ profunda cual es mi Orfe6 Gatala alentada por los hombres que hoy lo orientan con el mismo rigor y saber de los de la primera hora,. aquel~os que en la aurora del año 1. 888 , sabrÍan que no tendrÍa crepusculo su Obra, y quiera Dios que jamas lo tenga. Co:u toda sinceridad, queridos todos, JUAN GOROSTIDI , . Director del Orfeon Donost1arra. ORFEÓ CATALl. BARCELONA. REBEU TOTS LA MEVA EMOCIONADA ADHESIÓ A L'ACTE HOMENATGE . MESTRES I CANTAIRES ORFEÓ CATALÀ STOP REBEU TAlVIBÉ EL MEU AFECTE I ENYORANÇA STOP EN ESPERIT PRESENT EN VOSALTRES. VOSTRE PAU CASALS - 655 Rebuda ~ostra ~nvitaciÓ a la festa d'homenat ge als Cantaires de l'Orfeo Catala. Les xacres prÒp;i.es cle la. neva edat, ja molt avançada, m'im persomj.lm ent. Ah! pere, hi assistiré en es:: perlt l, flns l tot , en fare record en la Santa Missa ~ ped~ix~n a~sis~ir-hi Espiritua lment seré entre vosaltres !. Ro GARRIGA. VERDAGUER, MITE ESTEL~LAR ---------------------------------------·-------- El cent aniversar i del naixement del nostre estimat Mestre Antoni Nicolau i del vint-i-si s de la mort del no menys e~orat Mestre Vives va despertar una vGgada més la meva veneració vers ell per tro-par-lo s sempre lligats a,mb la vida del nostre estimat Orfeo Catalao Els mestres Nicolau i Vives tan vinculats amb la nostra entitat fan que quan pen~o en cadascun d ' ells m'e~oquin una sèrie de records viuse I mes vius com més passa el velli~~ del seu traspàs ! I no sols per la seva obra, sempre gental, sinó pel que saberen est~mar totes les nostres coses; perque bona part de la nostra gloria és la que ells ens donaren amb la seva magnÍfica cololabor aciÓ i més encara, per l'amor i la fidelitat que sempre sentiren per l'obra del nostre OrfeÓ i del seu Mostre fundador LluÍs Millet. Però avui, com sempre en pensar elJ el mestre Nicolau, no puc desprendr e 1 m de la presència gairebe fÍsica de Mossèn Cintoo Mossèn Cinto i Nicolau sempre junts en la seva obra, en la noble lluita de veure que s'enlaira ria més amb la seva inspiració, fa que en evocar la personal itat d'un no em pugui desprendre de la personal itat de l'altreo , El poeta i el music anaven sempre units per un mateix amor: Per l'amor a Déu i el de la terra mare. I la seva inspiraciÓ nq s'aturava fins al cel de la glÒria; d 1 aque~ta glÒria que tan be se.p immortal itzar le~ obres, quan aquestes tenen ales per a volar de cor a cor i d'anima a ànima. Pe~Ò avui, m~s que dol Mestre estimat, de qui voldria parlar, es de Mossen Cinto . El dia 10 de juny del 1902 deixava d'existir físicamen t el nostre gran poe·t:;a. Un dels seus biÒgrafs diu: "A les cinc de la tarda del dia 10 de juny va semblar que s'accentu ava la gr~vetat de l'il.lust re malalt; li sobreving ué tos amb gran fre~üencia, se li feia difÍcil la respiraciÓ i la suor de mort li 1nundà el cos, tenia a la vora la seva germana, un cosí i altres persones de la casa. A un quart de sis va semblar que es lliurava a una profunda meditació , un quart més tard obria els llavis i va dir clarament aquestes paraules: - 656 - Jesús, Jesús empareu-me.Després de tan santa deprecaciÓ moria Mossèn Cinto." Jo tenia set anys i no oblidaré mai aquella trista efemèride. El dia 11 el SalÓ de Cent de la Casa de la Ciutat s'havia convertit en una capella mortuòria" El cadàver de Mossèn Cinto estava amortallat amb l~hàbit de Sant Francesc. Tenia les mans creuades damunt del pit; en elles una creu amb un Sant Crist de vori. La caixa estava damunt d'una ampla tarima, no molt al ta, coberta amb un riquíssim ·tapís de vellut negre engalonat d'or; al cap del bagul hi havia una artística creu de ferro forja.to Vaig fer cinc hores de cua per poder veure Mossèn Cinto mort! Jo era molt tendre encara i no podia comnrendre en tota la seva magnitud la tragèdia que amargà els úitims anys de la vida del nostre m~e gran poeta, Però es veu que en liambient es mastegava un aire enrarit que envaia tota la ciutat i Cataque havia oommocionat tothom. Perluzzya entera d'alguna cosa que' sense entendre ben be, que.. passava, el drama de Verdaguer havia arribat fins al cor dels infants com havia apassionat tot un poble. Recordo que vaig dir a la meva mare: -Per ésser jo un poeta tan gran com Mossèn Cinto, no em faria res patir i morir com ell!. La meYa mare amb un xic d'emociÓ als ulls em féu callar donant-me una besada molt dolça. Això diu bé com jo, un infant de set anys, havia viscut el drama d'aquel~ sant home . I no perqu~ el meu cervell pogués comprendre ben be allÒ que passava , sino influenciat potser per l'ambient popular d'aquells di~s, que no tan sols s ' havia infiltrat a totes les l lars, sino fins i tot a les escoles, on jo em deuria haver impressionat d'aquell drama de Mossèn Cinto . s~ Verdaguer donà tants dies de glÒria a l ' OrfeÓ Català amb les magnÍfiques obres musicades pels nostres millors composi, tors, la nostra Entitat , sempre fidel al seu apostolat patriotic i artístic , va voler correspondre a l ' excels poeta en el moment de la seva mort , anant a cantar davant les seves despulles . Les tres seccions de senyoretes, homes i nois cantar~n uns motets do Victoria i després desfilaren per davant del cadaver presidi.ts pels Mestres i el Consell Directiu de l ' OrfeÓ . Les noies havien substitu1t la mantellina blanca que usaven en els concerts per la de color negreo No cal dir que ac~bà d' j.mprcssionar-me d ' una manera més dramàtica aquella magnifica manifestaciÓ de dol en el dia del seu sepeli, al qual vaig assistir amb els nois de la meva escola . Després , al llarg dels anys , tots, si no tots bona part d ' ells , he l legi t el s llibres bi ogràfics que molts escriptors han endreçat al nostre poetah i s ' han atreYit a parlar de la vida de - 657 Mossèn Cintoo Escriptors, biÒgrafs, psicÒlegs i fins i tot algun psiquiatre, i tots han topat i cap no ha satisfet d'una manera plena l'anima del nostre poble. Lrun ha estat dur i poc verÍdic per ésser massa apassionat; a l'altre li~ quedat un llibre una mica massa novel . lat i ~ecdÒtic. Gairebe ningq no ha pogut donar-nos un Verdaguer huma amb tota la seva verÍdica j.ntonsi tat! I és que aixÍ que el poeta va deixar de respirar fisicament, aixÍ que el gran místic va haver lliurat la seva ànima a Déu, l'únic que pot jutjar-lo, Verdaguer va entrar en el món de l'immortal mite. Plomes potser prou autoritzades han escrit molt sobre Verdaguer home, sobre Verdaguer sacerdot. Alguns savis han volgut esbrinar la raó o la culpa, si en,tenia, del drama de Mossèn Cinton però encara ningÚ no ha dit l'ultima paraula. Aquella paraula que hagi convençut a tothom, que ens hagi satisfet a tots i ens hagi donat un resultat humà i espiritual de la persona del gran poeta! o , , , I es que · Verdaguer es una co9a inamovible! Encara es massa aviat, potser, ~er a poder dir l'última paraula sobre Verdaguer home i capella. Han de passar molts anys, potser més d'un segle, perquè es pugui escriure el llibre definitivament humà, que sigui desapassionat ii per tant, veritablement histÒric i amb tota la veritat psico Ògica de l'home i el sacerdot. La vida i l'obra de Verdaguer estan encara massa,dins el oor de tots els catalans i potser poc en el dels seus biografs, q.u e amb 1 'afany d t esgrati~ar en els fet~ humans~ els posa 111?-a mica de fredor a la ploma ~ no saben arr~bar al~~ on cal arr~­ barl a l'esperit d'un home que de tan gran com es se'ls escapa el perfum de la seva veritat. El dia 13 de juny del 1902 Verdaguer va fer el seu sran miracle! Va fer que es poguessin·aplegar entorn de les seves des pulles tota Catalunya i la gent de fora de Catalunya. Va aple- gar gent de tota mena d'idees, de tota mena de categories socials; els jerarques i to~ un poble, enduts .per un sol sentiment, acompanyaren fins a l'ultim instant el seu poeta. Miracle aquest que no ha aconseguit mai res ni ningÚ. Verdaguer, ha entrat en el món mitolÒgic i tots els qui vulguin remoure el seu esperit i les seves cendres, aixÍ que s ' apartin de la seva obra, aixÍ que vulguin descorbrkcom era l'home i vulguin presentar-nos-el humanament analitzat, sempre toparan amb ello El mite se'ls escaparà sempre! Aprofitem- nos del seu geni per aprendre d' estj_mar la nostra terra i la nostra llengua, com ell les estimava . Gaudim de la seva o9ra per esplai del nostre esperit , i ens serà sempre una lliço profitosa. Recordem que és més fàcil fer passar un camell pel forat d'una agulla que no pas que un ric entri en el cel . Doncs ell, que va saber morir pobre per ajudar els necessitats; ell que va saber morir com un Sant~ "Jesús, Jesús enwareu-me !" - foren les seves Últimes paraules-, ben guanyada té la glÒria del cel. Estimem-lo i admirem- lo en la seva obra i que el seu 658 - r ecord ens faci pujar del cor als llavis una pregària per l'et ern des cans de la seva ànima. Per què aquest afany do voler descobrir....nos vo.m. era l'home, quo.n l e. sev a obra és tan espiritual i humana? EMILI VENDRELLc ACTIVITAT S CONCERT DEDICAT ALS SOCIS PROTECTORS DE L'ORFEÓ CATALÀ .Es va celebrar el dimarts, 13 de gener ppssat~, a la· nit, a la sala del Palau de la ~msica Catalana~ totalment ocupada per l'audatorio El programa interpretat per la nostra Secció Choral, sota la direcciÓ del seu mestre, Lluís M~. MilletJ fou el mateix de la diada de Sant Esteve, i el pÚblic el segu~ i escoltà complagut. Davant èels insistents ~plaudiments amb què foren acollides totes l e:s cançons, calgue repetir: "Nit serena de Nadal" i "A Betlem canten les glÒrj.es 11 ' · respectivament, dels nostres Subdirectors, mes·tres J. Tomàs i J .J ~ Llongueres, que en dirigiren la repeticiÓ; "Fum, fum fum", del Mestre 11 Pujol; usant Josep" i "Campanetes de Nadal f,, de Pérez Moya; Cançó de Nadal":, de Pujol; "La Túnica" 11 del Mestre Ll o Niillet 9 11 El ruste e viJ.lancetn, de Irl(l w:~ o Millet; "J-esÚs està escoltant", de William Lo Dawson, i ".Al . . leluia'', de Haendel. Al fin~lr es reiteraren els aplaudiments als nos~res cantaires, i al mestre LluÍs M~o Millot~ que els compart~ amb els Subdirectorso HOMENATGE. El ~ ~a 23 de febrer, a la nit, rebérem la visita d'alguns direc"'..:lus i socis del Futbol Club Be.rcelona, per tal d:ultimar els prepara~ius del ~ar~it-homen~tge, que ens ded~~ caven el diumenge seguent . Ass~st~ren tambe en aquesta reun~o, directors i presidents dels esbarts, orfeons i colles sardanistes que aporta~en la seva col ,laporaciÓ a l'acte que es preparava . El nostra president, Sr. Felix Millet i nfur~stany, junt amb altres membres del Consell Directiu de l'Orfeo Català, els rebé a la s~la de juntes. Després d'un breu canvi d'impressions, el Sro Julis de Ce.mpmany , vice-president del FoC. Barcelona, · d~rigÍ unes paraules amb les quals excusà primerament ltassistencia del president del Club, Sr. MirÓ S~s que es trobava a Madrid. Dibrué com el FoCo Barcelona compren i admira l'obra de l'OrfeÓ Català~ i ja que aquest any el Palau de la MÚsica Catalana celebra el seu cinquantenari el Club acordà d ' organitzar un partit en homenatge a l'OrfeÓ Óatalà, corresponent d'aquesta manera a 1~. gentilesa que tingué 1 'OrfeÓ en les festes de la inauguració del nou estadio Afegeix que, malgrat que les seves ocupacions professionals i particulars no han estat inclinades vers l ' ambient musical, perso·"alment i com a. nebot de l ' arQuitecte Domènech i Muntaner, se~t una gran estima per aquestes pedres venerables que formea el Palau de la MÚsica Cato.lanao -659 Per acabar, s•oferí en nom propi, dels seus companys de directiva i de tot el F.C. Barcelona, d'una manera incondicional, a l ' obra, per tots conceptes magnÍfica, do l'OrfeÓ Català9 El Sr. Fèlix Millet i Maristany li contestà recordant que no és pas la primera vegada que el C.F . Barcelona homenatja l'OrfeÓ Català. Recorda el de l'any 1925, una fotografia del qual ha estat publicada aquests dj. os, on podem v oure el Mestre Lluís Millot, fm1dador de l'OrfeÓ Català, al costat de Hans Gamper, fundagor dol F.Co Barcelona, també l'il.lustre president de l'Orfao, S:r. Joaquim Cabot i Rovira , que fou qui bastí aquest Palauo Explicà que el Mestre Gorostidi, director de l'Orfeó Donostiarra, que es trobava aquells dies a Barcelona amb el seu OrfeÓ, li deia que no podi.a comprendre que un clu.b de futbol homonatgés un orfeÓo I digué el Sr. I~llet que aixÒ és possible degut a aquest sentimentalisme ~ue portem tan arrapat tots els cata l ans, i que fa que dues coses tan oposades com són els cants i el futbol puguin agermanar-se i comprendre~s per festejar alguna de les seves efemèrides més importants, perquè , en definitiva, .el que festegen és aquest barcelonisme, que en ambdu~s institucions predomina ~ntre els seus incondicionals. I aixo fa que com deia el Sr~ Julia de CampmallY ell, militant dintre d'aquest ambient departiu, és nebot de ltarquitocte que bastí aquest Palau, i jo, president d'aquesta Entitat, tinc un fill que en uns moments donats va formar part del primer equip del FoC• Barcelona. El Sr. FèJ.ix Millet acabà agraint a\tuest homenatge del F.C. Barcelona i els desitjà brillantíssims exits en totes les seves actuacions, puix que no hem d'oblidar que vosaltres jugant a pilota, i nosaltres cantant cançons, quan actuem, sigui a casa nostra o fora d'ella, portem el nom de 1a nostra estimada ci~ tat de Barcelona. Els dos parlaments foren acollits amb una forta ovació i tot segult s'obsequià els assistents amb un petit refrigeri. La secc:..ó de senyoretes del nostre Orfeó, que aq.uella nit tenia assaig, els oferí, en acabar, una interpretacio de la "Cançó do la Moreneta", del Mestre Nicolau, la que~ fou rebuda·amb vivíssimes mostres de simpb:~ia. Tal com estava previst, el diumenge, dia primer de març, es celebrà al nou estadi del F.C. Barcelone, dave~t d'una nodrida. concurrència, el pe..rtit internacional entl'e l'esmentat Cl\l-b i el Nimes Olympique, de Frença. L'aficiÓ futbolÍstica. queda .· molt satisfeta del desenrotllament del partit; des del primer moment fou ben palesa la superioritat del nostre equip, que obtingué una brillant victòria de cinc gols sobre zero. Durant el desc~~s, orfeonistes i Mestres, acompanyats de la Senyera, es dirigiren al terreny de joc, on reberen l'homenatge dels Orfeons, Esbarts dansaires i Colles sardanistes de Catalunya. Després d'unes danses populars, que fo~en acollides amb molt d'entusiasme tant pol que represen"tav~n com pel bell O.§ ~ectacle de conjunt que oferien, l'OrfeÓ Catala interpretà: 'L'hereu Riera" i "La sardana do les monges", de Morera, la qual fou bisaaa a precs·dol pÚ~lic. Jot seguit, ol Sr. MirÓ ~ans, president dol Club, ofrena a ~ ~ nostra Senyora una magnJ.fica , llaçada amb els colors de l'equip. Enmig dc la vibrant adhesio del pÚblic, els presidents d'ambdues Entitats es coP1ongueren ~ una abraçada, que expressava tots els nostres sentiments més mtims. - 660- Assistiren a la festa les senyeres del següents Orfeons& Eco de CatalrulYa, OrfeÓ Barcelonès , OrfeÓ de Sans, ·OrfeÓ Gracienc, Or~eó Viga~à, O~feó,r~es~, Orfeó.Reusenc,,Orfeó.cants de ~à­ tr~a, . Orfeo J¡le~datat O:rfeo Atlaz;t~dat Orfeo Patr~a, de i.1ol~ns d'Arenys de Mar, Orde;Re~, Orfeo Nova Tarre~a, Orfeo Seràfic .feo Mestre Nicolau~ Orfeo de Sant Cugat, ÒrfeÓ DlisericÒrdia, de Canet de Mar, Orfeo Laudats, OrfeÓ El Delme de Sant Vicenç de Montalt, OrfeÓ Virolai, Orfeó Gorgonçana, dlEsparreguera, OrfeÓ Santa Fe, Escola·OrfeÒnica del Centre CatÒlic de Sans 2 OrfeÓ Social Metropolità, OrfeÓ Ràdio Barcelona i OrfeÓ CanigÓ . Esbarts: Albada, de Tàrre~a, Amics de la dansa, B3llets de Ce.talunya, Barcelonista, Catala de Dansaires, Esbart de 1 'Agru paciÓ Cultural FolklÒrica de Barcelona, E~bart de l'A~upació FolklÒrica Au.reli Ce.pmany 1 de 1 'Orfe6 Atlantidc., de i 9 0rfeÓ Canigó, de l'OrfeÓ Gracienc 1 de l'OrfeÓ de Sans, del Foment de la Sardana de Cornellà, Gaud~, Grup FolklÒric d'Horta, Ilerda, LluÍs Millet, Mare Nostrum, Se.nt Isidre , Sant Jordi , Snnt Martí , Montseny, Mon~serrat, Sta. Eulàlia, Sta. Madrona, Snrrià, Verdaguer i Sanllch~o Colles sardanistes: Valtvitràrie, V2llvidrera, Nostre Ensenya; Eura, Atzar, Cel catala , Roserar , Barcelona, Dansaires "Pau i Justícia" Hi dalguia Catalana, Rosada, Rosa Roja, Enric Morera, Germanor Barcelonina, Lliris Blaus, Qinesta, Rosa Blanca, Ametller, Iris, Alba, Tramuntana , Canigó , Lleialtat, Mont-Taber , Juny , Cors Catalans, Pomell de Joventut, Infantil . Actuà 9om a director de dansa Josep Fort Delriu, director musical Llu~s .Moreno PallÍ, i ostentà la direcciÓ general, Josep Gilbert Genís. Es reberen adhesions de la Choral NÚria de la UniÓ Excursionista de Catalunya, de l'OrfeÓ Ulldeconenc, de l'OrfeÓ Badalonít de l'OrfeÓ de Sabadell, del Chor Parroquial ~e Sta. Maria d 'lgualada, i de l'OrfeÓ El Campanar", de Llança. 11 No c~l dir com agrim sincerament la cololaboraciÓ de tots , que dona tanta esplendorositat a l'acteo Ens cal fer re~arcar que e~s cabals recollits, anaven destinats a engrossir la subscripcio oberta pro-monument al Mestre Millot , en projecte d'erigir al camí dels Degotalls, de Montserrat . Felicitem ara, de tot cor, el Club de Fo Barcelona, i li agraïm haver-nos dedicat aquest acte d'homenatge tan ple d'afecte i simpatia. ------------- XIV SESSIÓ CULTURAL. El diumenge, dia primer de març, tinb~é lloc n la Sala LluÍs lVlillet, la XI:'V SessiÓ Cultural, que anà a càrrec d'Eduard Admetll~, plusmarquista mundial d'immersiÓ submarina, el qual ens parla de "L'atracció de la profunditat"o Jordi Salvat inicià l'acte amb unes paraules de presen tació. Tot seguit, Eduard Admetlla començà la seva dissertaciodient-nos com li era de plaent col.laborar en les nostres Sessions, precisament en aquest a;ny del cinquantenari del nostre Palau, al qual ell es suma de cor, i es sent molt honorat de poder contribuir a les seves feGtos commemoratives amb una gota d'aigua i un gra de sorra. Gota d'aigua - afegeix -que naturalment serà salada, i el gra de sorra recollit en les profunditats dol nostre mar Mediterrania - 661 ..;; Seguidament con·liihuà la seva dissertació. Amb paraula fàcil i entenedora, i amb pinzellades d'una certa ironia i humoris me ens pintà totes les facetes, interessantíssimes~ del deport de la immersiÓ sub~,ina. La seva veu pren un to mes seriÓs ~ fins a cert punt dramàtic, quan ens explica amb gran profusio de de·talls la seva proesa de baixar fins a cent metres de profunditat, en aigües de Cartagena, cosa que li atorgà el rècord mundial d'immersiÓ submarina que encara ostenta. Després passà una sèrie de magnÍfj.ques . diapositives en c.2 lar, que ens mostraren les belleses que atresora el fons del nos tre Mediterrani. Fotografies es~lèndides, que acrediten EduardAdmetlla com un expertíssim fotograf submarí. Una llarga ovació premià }a documentadÍssima confèrencia del gran deportista~ q_ue demostra al mateix temps, com havia plagut al nombrós public que emplenava totalment la Sala Lluís Millet. Felicitem ben cordialment Eduard Aqmetlla i li agraïm tan::bé la seva desinteressada col.J.aboracio a les nostres Sessions Culturals. VISITA DE L'ORFEÓ DONOSTIARRA~ Amb motiu de prendre part en les audicions de "El Messias 11 , de Haendel, eln dies 25 i 26 del passat febrer, aquesta agrupació choral, expressament invitada, realitzà una visita oficial al nostre estatge, el diumenge dia 22 de febrer. Reunits tots els cantaires de l'OrfeÓ Català i bon nombre de socis i amics a ~a sala de concerts, feren la seva entrada a l'hemicicle l'Orfeo Donostiarra, el seu director, Mestre Gorostidi, tots acompanyats del nostre President i els,nostres Mestres. Els assistents els dedicaren una llarga ovacioo El nostre Preoident, Sr. l!'èlix ~hllet i Maristany pronuncià unes breus paraules de be~vineuda. Digué que aquell era ·un acte de germanor, perquè ambdos orfeons senten i actuen sota un mateix ideal: el culte a la cançó. Reco~dà altres visites de l'OrfeÓ Donostiarra a B~celona, idi~e que sempre l'Orfe~ Catala se n'ha sentit jaios i se n'ha alegrat. Espera i esta segur que aqueJta vegada, com les altres, obtindran grans èxits, però voldria, els diu, que el millor ·record de la seva estada a la nostra ciutat fos aquest acte íntim i de germanor amb l'OrfeÓ Catalào Recordà, encara, que, uns anys enrera, amb motiu d'un Congrés Internf!.cj_onal d'asseguradors, que ell presidia, obtingué la col.laboraciÓ de l'OrfeÓ Donostiarra amb un concert seB dedicat als congressistes, i l'emociÓ que experimentà en tir les notes alegres de la nostra "Sardana de les monges". Finalitzà el seu breu parlament dient en català els clàssics mots de salutació: 11 Benvinguts siau a Barcelona". El Mestre Gorostidi, pronuncià unes paraules dient que aquesta és la setena vegada ~ue l 1 0rfcÓ Donostiarra ve a la nostra ciutato Recorda que 1 any 1910, esf.lent ell un simple CB:!! taire, vingué per primera vegada a Barcelona l'OrfeÓ Donostiarra dirigit pel seu fundador, Mestre Esnaola . Venien plens d'entusiasme i gairebé disposats a co~querir el món, amb un ~rogra­ ma curullat de can~ons populars basques~ Obtingueren un exit molt falaguer , ~ero en una recepció, semblant a la d ' avui, amb què els o9sequia l ' OrfeÓ Català, a~uest, - diu - , ens donà una ofer~r-nos un enf1lall de cançons ~opulars gran lliço, en catalanes , harmoni tzades per a chor mixte i també 1 insuperable 11 Credo" de la Missa del Papa Ma.rcol , de Palestrinao - 662- Lliç6 que fou molt ben apresa pel Mestre Esnaola i con1 ti~uada f ins els moments actuals~ i aix! d ' aquesta manera 1 0rfeo Donosti arra, amplian t el seu chor a veus .mixtes i sense deixar mai les cançons de la terra , ha pogut interpr etar les obres dels grans mestres de la mÚsicao Agraeix les atencion s que ha -tingut ~er a ells l'OrfeÓ Català, i diu que veritabl ement aquest acte lntim serà el millor record d 'aquesta estada a la nostra oiutato Finalit zà el seu parlame nt pronunc iant en basc una frase de regracia ment. Tot seguit , l'OrfeÓ Do~ostiarra, sota la seva direcciÓ , interpr etça UT!a molt bella canço popular basca, que fou llargament ovacion ada, Pugen a l'hemic icle els cantaire s de l'OrfeÓ Català, i a honor dels cantair es bascos, canten, sota la direcció de Lluís M~ Millet , "La sardana de les monges" , do Morera; "El tunc quo tan tunc", de Pérez Moya; "L'Hereu Riera", de Cumellas RibÓ; "El Noi de11 la Mare ", de Nicolau , finalitz ant amb el "Oh magnum Mysteriu m de Victòri a. Totos elles foren caloros ament aplaudid eso Acabà l:aote amb un petit refrige ri, durant el qual cantair es feren els honors als seus companys basnostres · els es i comenta ris s'allarg aren una bella estoconvers cos~ i les na. UNA EXPOSICIOo- El fidel amic de l'OrfeÓ Català i col.lab orador de JOVENÍVOLA, Iaidre Magriny à, exposà durant l ' acte del sopar de germano r del dia 18 del passat mes de març, una col. leoció de pro~ames represe ntatius dels cinquan ta anys del Palau de la Musica Catalan a. Tots ells autogra fiats. Una vitrina estava dedicad a a l'OrfeÓ Català. En ella fi~uraven els program es més signific atius de la llarga actuaoio de l ' OrfeÓ Català. El' primer program a de l'OrfeÓ a la sala de concert s, el menú del primer àpat celebra t en la mateixa sala. Fotogra fies dels Mestres Lluís Millet, Frances c Pujol, LluÍs M~ Millet. Acompanyaven els program es diverse s frases: El Preside nt del Pulau en 1908 digué: " ••• amics , company s, respirem : Gràcies a Déu, ja tenim casa ••• " --El Preside nt de l'Anive rsari dol 1958, ha dit:"•o • que on el fill tots hi hem trobat el Pare .e •• " Una altra vitrina estava dedicad a a l'Orque stra Pau, Casals i a l'Orque stra Municip al . Cridava fortame nt l'atenc io una nota autÒgra fa de Pau Casals, per al program a del recital de violonc el del dia 1 de maig del 1930 , amb la corda ~ue se li trencà aquell dia, certific ada1 per ell mateix . Tambe hi figurava el program a inaugur al de 1 Orquest ra Pau Casals. Una tercera vitrina estava dedicad a a l'Assoc iaciÓ de MÚsica de Càmara i a l'Assoc iació de Cultura Musical . La darrera vitrina estava ocupada per diverso s programes . Hi figurav en el de 1' estrena de ·~La barret~na", de Lambert . Partitu ra de Candi Candi amb la firma autogra fa de Verdagu er. L'autog raf origina l de "Teresa ", acompan yant el program a de la seva estrena . El program a del primer concert pÚblic de VictÒri a dels Àngels, etc. Foren unes vitrine s visitadÍ ssimes que meres~ueren elo~is de tots els assiste nts, i a les moltes fel~citacions rebe el Sr. Isidre Magriny à, hi afegim nosaltr es la nostra - 663 SECCIÓ FILOLbGICA ----------------Dels verbs En lliçons ru~teriors ens hem referit a les diverses formes verbals defectuoses, viciades o errÒnies, i com que aquestes faltes també cal corregir-les, a continuaciÓ posem la conjugaciÓ completa del verb SABER, un dels que tenen un Ús més freqüent') ~---------~---------~-----------------~--~--------------------- Gerun§..!: ~articipi saber (dolent: sapiguer sabent ( Passat:sabut, sabuda( u sapiguent " sapigut, sapiguda. INDICATIU , Present: se, saps, sap; sabem, sabeu, sabeno Pretc. Imperfeto sabia, sabies, sabia; sabÍem, sabÍ~u, sabieno freto Perfet : sabl, saberes, sabe; saberem, sabereu,saberen. En ' I I I aquest Pretèrit Perfet, són dolentes les formes amb E 1 ~: sapigueres, sapigué; sapiguérem, sapigu~reu, sapigueren. Futur: sabré, sabràs, sabrà; sabrem, sabreu, sabran. Condicional: sabria, sabries, sabria; sabrÍem, sabrÍeu , sabrien. 1mperatiu: sàpigues tu, sàpiga ello ' . sapiguem nosaltres, sapigueu vosaltres, saplguen ~lls, SUBJUNTIU Present: ' . '\ . ' . saplga, saplgu9s, saplga; . . ' . saplguem, saplgueu, saplgueno Pret. Dnperfeta En sabés, sabess~s, sabés ; sabéssim, sabesGiu, sabessin. aquest Pretèrit Imperfet, són dolen-tes les formes amb p i g: sapigués, sapiguessis, sapigués; sapiguéssim, sapiguéssiu, sapiguess:i.n. , En resum, on cal posar compte es en l'Infinitiu, Gerundi i~ tioip!; en el Pretèrit Perfet d'Indicatiu i en el Pretèrit ]mperfet del Subjunti~. 664 NOT I C I AR I ============ Donem la més cordial enhor~bona al Mostre Josep Jordi Llongueres pel naixement del seu 5e fill, noia aquesta vegada, que en la pila baptismal rebé el nom de CecÍlia. Jovenívola , en nom de tots els cantaires, s'associa al goig de tan j oj.Ós esdeveniment. .._ ______... _____ _ El dia 12 d'aquest mes, a l'Esgfésia de Sant Josep Oriol, contragué matrimoni amb el Sr. Antoni Sanchez la nostra estimada companya de sopranos II, Maria Verdaguer4 Felicitem aob viva c9mplaença els novells esposos, desitjant-los ara i sempre la mes completa benaurança. ______ ...,____ _ També tenim el goig de felicitar la cantaire ConcepciÓ Marlés per haver vist beneïda la seva llar amb el naixement del seu primer fillet. Rebi, doncs,la gontil cantaire la nostra més gran satisfacciÓ amb motiu de tan grata nova, ________...........