Editorial: Sentit de la responsabilitat; Joan Maragall, per Pere Ribot; Elogi de Maragall, per Carles Riba i Lluís Millet; Albert Camus, per Xavier Rubert; Un record a Concepció Callao, per Emili Vendrell; Pierre Fournier, per Filos Tres poemes, per Antoni Sàbat; Món musical; Els llibres, Antoni Sàbat; El cinema, per Joan Capdevila i Nogués; El teatre, per Jordi Martí; Activitats; Als quatre vents. Noticiari; Opinions; Sessions culturals; Orfeons de Catalunya, per Emili Vendrell; Cartes a Jovenívola; Biblioteca; Secció filològica per Piguillem; Vida musical; El mestre Millet vist per J. Renart
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
Gener de 196() JOV EOÍ VOL R Gener de 1960 Editat a MULTICOP - Barcelona Dipòsit legel 8 - 14506 - 1.959 EDITORIAL SEnTIT DE RESPOnS~BILIT~T dels L'B!eixuga da vida que la complicaci ó -més que la modernitza ciÓ -allÒ o negl.igilll nostres dies ena obliga a suportar o admetre, fa que oblidem zem. A V§. que és substancia l al nostre viure. Oblidem l'esperit, ens materialitperò , amb gades 1 sense ni ·adonar-no s-en. inconscien tment. En altres ocasions, tual o d'un rel~ un am:;f.,;egu st de complicit at, -fruit d •una deixadesa espi.ri c. Una prova d'aquest decan~nt que assenyalem la constituei x el unt no fet que en moltes coses elementals i que tots donem per adlllisible s, encara dret a èhé' posem d 1 acord o t1tubegem. Perdem la consciènc ia OOIIIUil&t perdem· el un a portat sentir 1 expressar- nos en una sola veu. La materialit zació ens ha nefast individualiS JD.e, en moltes coses. de l'esperit i Oal desempell agar-es d'aquesta ~ssantor, d'aquest llast les coses 1 mantenir-ee en un estat de plena conscienc ia. Cal saber valorar i6. les f omes amb un ori teri just, que s'acordi amb la seva normal. e1gnifioac la simplicita t, Volem d1r 1 per sxemple 1 saber apreciar i distingir la bellesa, hagin ens tres al la vulgar!tat, el ridiou1 1 el convenien t, etc . , sense que els conecient entre tant d'aclarir el seu just significa t. Se'ns demana una actitud d'aldarull d'ofUscaci ó i propaganda . La nostra· consciènc ia moderna ho e:9-ge1.x premisses és consi volem viure també ' sn la modernita t dels dies. Una de les segons la reacció siderar les coses tal com realment s6n, sentir-les i actuar oportuna de la normal oonsoi~ncia. Aquesta actuació podem definir-la oom a sea tit de responsab ilitat. en Cal viure de cara a les coses, a la vida i a la bellesa que hi ha les elles. Si sabem "sentir" les coses segons la seva pròpia bellesaJ tBJD.bé Si!brea "dir" bellament . Maragall, sl gran m!stic de la bellesa, es un, dels sabia us grane poetes que ha sabut expressar més bellament les coses perque valorar-les tal com. eren. Per aixÒ s 'ha dit sempre que Ke.ragall expressava les coaes amb "paraula viva". que poNo és a 1' atzar sue hem. oitat Illa.ragall . Entrem dintre un anyes propodel poeta dríem 8l:lomenar Dl.8l'868lli à. Els 811i.os 1 q evots i admiradors tota hi sen homenatjar la seva ID.8ID.Òria de la 18Bilera més noble i digna. Cal que rcon-;ribuh. lla:ragall representa 1101tiasim. per al nostre <>r:reó. Cal hom.enatja. A" expandir- . tota lo tamM segons les nostres possibili tats. Des de "JOVEBIVOL ~edi­ eto. Culturals, aena de 8118gerènci ee , artioles 1 notes, JlOesiest sessions serveixin oaa a porlio Oadee al. nostre gran poeta. Que aquestes breus paraules aJ. nostre homenatge a )(aragall. Coneider8J t-hOt 1 si tenia esperit de r.epons&bUitat, aotuea degud81118nt. ::- ..... -4 - d r Engu~ ~rem el centenari de la naixença de Joan )I~ i Gori b na, que i' ou, deepree de 1' apoteosi de Verdaguer, _~1 :poeta que entrà directaJ ment en el sentit de lee coses, i al que ell en dl.8Uè la paraula viva. Pou el poeta de les elllOcions ciutadanes, oaa una i'lama que ca.m1na, amb els sentits., brandats. Un a!stio amb ò.n.1ma salvatge, oca digué Olaudel de Rimbaud. Nasqué a dest~e, no t'ou a tampa d'universalitzar--se . Ens alliberava, però, de la fe~ guesa arroca i Wa,gneriana, al meu entendre, del cantor de "L'Atlàntida" i de "Oani "• En Verd~er provenia del poble, es t'eia poble, creà, i'ins i tot, e1 a tan m'hi entesto, un nou sentiment. En Karagall,l'abrandav a, l'encolll8lla111a tots. ·Era el retorn a la s~lioitat, però o om un atleta per 1' estadi, amb la ~~!!:.ao~!o~~e~mZ:n!!! g~r-~e:~V:e~~t:;a!n8 :~f~n=1~!le;:ud;rep!;ii~~! ~~ aee. Pou, durant tota la seva vidat el sentiment oficial de Catalunya. I aqueè abrandament de la seva poesia que e amantàvem, {lO li llevava 1' esperit i 1 '811penta de crear, ell, tan somn16e, una llar modelioa, 1 'home que estima la Jmo ller i els i'illst que d6na f'ills a desdir, oom un patriarca b!blio. Es dolllm de ple a la vida, sentia la vida i volia, a la seva manera, eternitzar-la -au timents, moments, lluita. I és preoisaaent al llarg de tota la seva producció literària que 1 'home sembla, en ell, o om una espUrna d'eternitat. La seva fe 1 sentida i raonada, li d6na la força d'una immortalitat exi6ent •. I per això, la mort, la vol - paraules seves- "e:m.bellidora". I que li sigui, a fi de co~~~ptee 1 oaa una major naixença. Un home que es llenç_a de ple a la vida, que ho veu tot transparent,qu quasi no parla de pecat, t'eia pressentir, per a molts -Unamuno, entre altre~ una revolta de tot el seu ~sser davant la lllOrt . I no t'ou, gràcies a Déu, aixi. Quan rebé el Viàtic, i'éu ooa un comiat i un agra!ment de tot davant la Pol'll& entre els dits del Pere Miquel d'Esplugues. Donava gràcies a D6u dels dona c¡at havia rebut 1 ell , tan teble, i que havia sacsejat, amb la seva ànima, mig ID6n 1 havia orsat una nombrosa tudiia. Un transplantat , :1, alhora, 1 'home que t~ oa de peus a terra, que recull totes les aepiraoiops d'un poble que ee re~~ de la seva sOimolènoiat que vol v:1ure la seva història. :Pins i tot, volia i 11 b:1a perdonar. Quan els t'ets de la setmana tràgica de l'~ g, i arran de l'llfl eellament d'En Ferrer i Guàrdia, redactà un article, que ha restat inèdit, 1 que tit\llavaa "l'fo el mateu!" Un home purt oaa s:1 sortia de 1 'entranya oreadon de la mà de n&u. Si bé en. el seu llenguatge és un bàr'bar - català. baroelon! - aquell't prilll1t1v181116i aquest deix insegur d'express:16 , aquest preso:1ndir de la tilol~ gia, eren sl producte d 'aquest llençar-se resoltament al sentit d:1rsots de lM ooees, el retorn a la eimp1:1oitat, al too de la paraula més que a l's:m.bslli• ment de la forma. Prescindeix del ropatge :1 va al paisatge :interior, amll lee seves belleses i tempestats. I t'ou, en aquest a~eote, ooa una .lllBna d'aire treso al migdia, després -de 1 'ardor del geni d ' En Verd~er. PERE RD!OT, pvre. ELOGI DE MARAGAll Potser el Me just elogi que ee l!Odr1a ~e •aquest hOII.e ab la aeft personalitat genial., tota ella irradiaoiò 1 1Dtla, 's que t~ d'ell t'ou ])lll"'l la viva; els po8118a :1 les proesa, els aotea i i'ina els patos :1 1':1ns lea lDh1b:1o:1ons 1 a1lenc:1a. d CARLES RIBA J:=======•:a: - 5- Goli ta.- 1 el te .. de Un poeta com En Maragal.l és un do d e Déu per a1e homes; és un crit és un desll iurança de tot el que aolof~ i enterbol eix l'esperi t sobre la terra; raig de sol vivificad or per a l'anima. en En Maragall era el nostre poeta optimiet as tenia el do de resoldre son esbal'lllonia tot el que aparentm errt és contradi ctori, en la pau profUnda de perit. LLUÍS MILLET lU' I te~ l dl ~. sl l'nil > la lea co- ·- ¡quell mu- l&TI -el) lC ió te, , , la ;ee, ~lolN I i· ee Ara ell ja ho sap i nosaltre s parlarem del seu ateny de receroa 1 quan qui OB!: oava i preguntav a j a ha trobat. El dilluns dia 4 de gener, quan el Sr. Gal li~a mard venia de Cannee, va recollir Albert Camuel de a) (finca que 'eBori;R seva ti.nca .1e Lourmari n (Provenç 1 i ee tor.,..havi a adq\rl...rit amb 1 import del premi lfobel) aorrla laoel Vega van dirigir tots dos oap a Paris. Elposterio rs va rea gran velocita t, Una de les rodes bentar súbitement, i 1 1 automòb il, incontro lat, va rebotre contra una rastelle ra d 'arbres. Els ocupants foren l lança10s del vehicle. lfomés el cos d'Albert Ca:mus, mort, resta a1 seu interlo;r- . Tot eeguj.t va prod~ee un gran renou. Molta gent va dirigir- se al pOblet de Petit-Vi leblevin , on tat. reposava el oos del qui fou un amant de la simplici mort Tots els diaris publ icaren la noticia de la seva en grans titulars . El "F~81'9 Litterair e" del dia 9 IJII,.f..,. va dedicar-l i quasi tot el numero. Havia mort un Premi Nobel. havia silabolit Uns aqui la simple noticia, Però no és això sol. CSJIIUstica que tots, z~t molts ideals, havia expressa t de manera clara una problemà simplici tat havia fraaee o lli8Dys, portem dintre d •una manera contusa. La seva a 1a vida de aol te pst 1101ta gent de classe benestan t, i havia donat un sentit altre e. era un desoobri "ll faut donner un sens nu.x ohoses, a la vis". Ai.XÒ no ar coa un deure o consider unt , sinó la simple constata ció de quelcoa que podea aaent donat. Caaus una necessita t, sl és que ~est sentit' no ens és jaa immediat les coses a partir de va reacciona r contra la tendenoi a a donar un sentit -ens diu ~n el ~e Déu d'un certesa "La l'home. de dia transcen que quelooa sa en atracoio el poder imde Sisyte•- que donaria un sentit a la vida, ultrapas ció transcend ent , pune d'obrar malament ". Ai.xi, en abandona r tota mena d'explica seu sentit teleol~e ooees p erden el seu perquè. Aleshore s ell. actua mogut pel logio. dialoga)J .U "Diari" de Robert llallet trobçm pla~es aquestes para~es Coa la 1 espontàni es de Camus: "• •• Absurd, no es iliro? Absurd i aeravell 6s. vida, ooa tot el que intem.tea de comprend re". la crisi de va.:2e a partir d •aquest lllOt -meravel lóe- que Oaa us supera vida a ia predicalo~e objectius i passa de l'a!irma oi6 de l'absurd itat de la fallit seapre r d' eese~ho cio sobre el seu e.uor. La vida és l'etern inte:ut, mai no aeeoleu el cia de la tot 1 d'esdeve nir déu. te el treball de Sisyfo que 81 Caus, però, 1n111Untanya, però que ho torna a intentar una i altra vegada. no vull e1ete1x - dio "insistei X" i no insistia , potser com un simple ooetuaJ -6lluitar-hi - sobre la manca de sentit d'a~uesta vida, és tan sols perquè creu "que és a partir d' a~uesta. abBlttdi tat que 1 1 hem d'estimar i hem d • estimar aquests homes també absurds"; a~uests homes, com l'heroi de "'L'Etranger", condamnats a mort. Jean Gueheno escriu al.. "l!'igaro Littera 1re" ~ "Certament, jo sabia, jo no havia de}xat mai de saber que la viga era absurda, però D9 comprenia que hom s'esmerces a demostrar-ho". És cur:ios que Gueheno no hagues vist que Oamus re-peteix aquestes paraules, en tant que les considera com un pas necessari per a arribar a la genuïna idea de 1 1 amor i de la solidaritat. En certa manera constitueix un fenomen semblant al d'Unamuno predicant. 1 • angoixa, no per un espeo::!.f'io de~ig de fer sofril:· els aJ.tres, sin6 perquè creia que solament a partir del mes profund d'aquesta angoixa pot germinar la llavor de l'esperança. La finalitat que pretenen un i altre é s clarament dit~ rent, però el paper que juguen l'acceptació de l'absurd en un t l 'angoixa en l'altre,(ooses per altra banda no tant distants) és paral.lel. Escriu el mateix · Jean Gueheno: "Ningú, des de molt tampa, no havia sentit, potser més do~oroaament l'absurditat de la condiciÓ humana ••• Però to~a la seva obra ens obliga a continuar creient en l'home, en els homes. Només aq¡¡i pot existir la nostra fidelitat". Oal comprendre, però, que ens trobem davant de dos fets dissemblants l és precisament 1 'estat d • excepció humana ("La paste•) el que ens porta directament a 11eetimaoi6 dels homes. La relació d'aquest . absurd individual amb el ool.lectiu no és, però, tan senzfll. En Camu~ no és tan sols que un sigui conseqüència de l'e.ltre. Ee tracta mes aviat que un d'ells - ideal d'humanitat - substitueix la traneoendènoia. I és que en un o altre, quan aquesta aubetituoi6 ee fa necessària, quan s'ha negat la ree.J.itat de l'Inconegut, s'ha de posar quelcom d'immanent que supleixi d'alguna mapera les seves funcions. Aquest :&et es fa evident al. llarg de les dues primeres novel.les. Per una banda "L'Etra:nger" 1 publicada el 194-2t i per l'altra "La pesta", publ:!.~ada cinc anys més tard. El fet de no escriure rea mée que "L ' Etranger" era difio11 de Sllportar, i aleshores va néixer la segona novel.la, De bell antuvi ens haVia donat la impressió de l'absurditat individual . Però amb "La pesta" ens pre· sentà ja la sortida; la i dentificació amb aquesta humanitat, que ee re~. itza precisament ~'(,~arg de, " estats d' exoepció de "La paste". Ee tracta, donos, com dèiem abans 1 de convèncer pr~erament la gent q~ aquest estat de pesta és 1 'es-tat substitutiu de la Hmnani tat: d • aqui .naixerà el sentit solidari. ?ant refer~noia a la frase que al prinç:ipi transcrivism:("!.a certesa de Déu és una atracció ••• ") ens trobem que, si be ell va poder suvere.r aquesta atracció vers la certitud d'un DéuJ no va po~er passar- i això es,~ en ell - sense la certesa mateixa. I precisament aixo 't'Bll profundament h-gma ee el que m'ha fet creure eempDe que en ell hi havia la mes pregona eensacio de sinceritat. Al tramant, ée un fet en certa manera curiós que centri aquesta substitució sobre l'ideal. de la Humanitat. Max Scheler ja havia advertit després de la segona guerra mundial la decadència de l 'ideal d'Humanitat com a substitutiu del de transcendència • .Advertia Soheler que uentre existiren guerres més o menys particulars pogué perdurar la creença en la Humanitat com .a valor absolut. La llavor del mal podia estar en la diviei6. · • Però- des de la primera guerra mundial en qua la Humanitat - tota - va tornar-ee contra si mateixa,defalliren totes les esperances de divinitzar--la. Una Humanitat que havia estat capaç de tornar-ee contra si mate ·p estava JrlS!loada dels valors intrinsece d'unitat 1 ~ onesa necessaris per po r oreure re&• ment en ella. I Cau.us no solament va viure du.rant la seva infantesa la primera gue~ mundial, sinó que va participar activament en la segona oom a redactor en cap• de "Oombat", el periÒdic de .la resietbcia. Amb tot , oreu encara en aquesta Humanitat i ée capaç d'escriure aqu~ll 8 fr~se que ha estat tan glossada% "En els homes hi ha més coses dignes d 'admll'll· oiò que de menyspreu•. -7Però, per tal de donar una v1si6 completa de l'home, cal :ter també referència a la netedat i honestedat a ultrança de la seva pos1ci6 política. Posioi6 que l'ha portat a ser un dels homes ~s o:Ii-ticats en aquest aepeote, tant per les drete s com per les esquerres. Paro ai::m no ha d'estranyar-nos gens . no lli a fe- El procès esquemàtic de la seva ideologia és prou clar. ~s evident, i seria d •estran:yar el contrari, que un home que creia oom ell en la Humanitat (WIIb majÚscula) ee sentis a tret per la ideologia marxista, per una part, i per l'efectivitat comunista, per l'altra. . El 1934 e'inl}criu al p . comunista i en surt l'any següent . En realitat el desengany no es feu esperar. Si observem el procés polÍtic en la majoria dels intel . leotuals francesos oonte~~~poranis - des de Malraux, avui ministre gaullleta, fins a Sartre - veurem que el seu "flirteig" amb el comunisme fou molt més mut i intranscendent que sJ de la major part dels seus companys de lletres. Ca.m:.1s no creia en les democràcies parlamentàries en les quals no hi havia una base de democràcia econòmica. Però aixÒ no va cegar-lo fins al punt de no deixar-li veure també la contrapartida dels sistemes que :propugnaven 1 'esta- bliment radical d'aquesta que ve a dir: "Si algÚ us tat. Però si algÚ us ne~ no està assegurat, perquè de l'arbitri d •un amo". base. Recordo una trass seva, no se exactament d'on, treu el pa suprimei:t al mateix temps la vostra lliber la llibertat, podeu estar segurs que el. vostre pa jano dependrà de vosaltres ni de la vostra lluita, sinó També la seva actuació durant l'ocupació alemanya mostra la seva netedat i simplicitat. Davant del fet de 1 1 ocupaci6 alemanya no va especular ni fer teories. ~ot simplement ee convertí en redactor de "Combat" • i des d 'allÍ va portlli' la seva lluita. . r da 11 :re• ~e I ens trobam, per Últim, davant l'idol d'una joventut, en el qual s ' havia transformat aquest home de 47 anye , que va morir :ta uns dies. }:I! primer lloo, hea de salvar Cemue de qualsevol responsabilitat per l ' m stènoia d 'aquest nou •anobieme" - dit exietenoieJ.ieme - de St. Ge%'1ll8in des Prée. Però això no és to~ . Una joventut que es trobava amb una manca absoluta dels valors religiosos i àdhuc amb uns prejudicis absurds davant d'ella, va veure en ell un sant ldor 1' exponent de 1 1 Jnlmanisme sense Déu. Ell va predicar, va oeroar it atD.b tot, la presòncie de Déu manoa en la seva obra. La discussi6 d 1 aquestes coses seria molt llarga i molt dura. "Ara ell ja ho sap". Nosaltres només pod~ esperar que el sau amor i la seva sinceritat el regenerin en el descans, despres de la lluita. el XAVIER ROBERT a r l'U ée • -- = = UN RECORD A CONCEPCIÓ CALLAO o 11 El dia 25 de desembre d'aquest any passat, diada ben assenyalada , per oert, moria en la nostra ciutat una artista estimada 1 admirada per tothomJConoepoi 6 CeJ.lao . ~ Dir que Conoepci6 CeJ.lao era una gran oontreJ. t, una mestra genial en el • dihoU art de moure la veu aempre atD.b emoció i sempre amb una 1mpoetaoi6 perfecta dels eons, és una cosa que ningÚ no ignora. Quan una artista ha coronat una època en el oonoert i en el teatre , com ho va fer ella, deixa un buit di:ticiJ. d •omplir. La nostra artista es de~ac8 en tots els gèneres que va oul.1:ivar. Era ana virtuosa en la uterpretaoi6 dela grane Oratoris dela músics aée eainents i genials del m6n. En el "Lied" era pulora i noble, dominadora d ' un estiJ. perfeo- -8- 1 sabi~ donar a l'obra aquell te.,En la cançó catalana era clara en la dicció oaracter sobri que exigeix la 1nterprete .ci6 de l a oangó de la terra¡ i en l'òpera, una magnifica cantant i una exoel.len t actriu. nil 1 a.nomenàv a, era una noia X8lllOs& i al"' pot 1 ent La "Conxi"ta" , com fa.mi.liarm La seva alegria l8l gre 1 d •una generosit at exageradam ent noble per als companys. se• musical, era .!ra contagios a. Tenia U{la rialla fresca de cascavell . ll'iDs i tot hfll La seva rialla era oromatioam ent modulada i sempre franca . vi El meu primer QOntaote amb ella v¡ ésser 1 'any 1921 , quan les prlmerea audicions de la "Passió segons Sant Mateu, de Bach . aqt sa obra 1 li re Aquell qui va tenir la sort de sentir-la en aques1a meravello 1 111 més gra.n de la història de la música, mai no podrà oblidar 1 8lll0oi6 de la aen tE veu ni el dramatism e de la seva genial diooió. ob Tant on ~ls re~ i tatius, ariosos 1 com en l es àries d • rquesta genial te però 011 posava 1 •ànima a i'lor de llavis que feia esborrona r d' amooi6 t othom¡ Dl¡ tr per da, potser, el seu art lllBravell6 e assolia una altura encara no aconsegui gú., era en aquell moment oullllinant de la Passi6 de Jesús, que diua en "Oht Gòlgota, sinistre Gòlgota1• 1 1 lllllSioa.l del ~ Dif:lcillllB nt es podrà oblidar 1 amoqi6 d aquesta pàg:l.namai el dramat Joan Sebastià Baoht però difioilme nt, també, es po~à oblidar que la veu de la nostra Callao posava en aquest "Gòlgota, sinistre Gòlgotal• la sen Concepció Callao, però, tenia e l d0lllin:1. de tot s els matisos en les llàveu. Si en un llltOlllerrt dramàtic t'esborron ava la pell i et feia saltar de les seves grimes d • e1110ci6, en un moment tendre, tenia un domini tan gran un miracle. J ravellose s facu1tats 1 que la veu se li entendria dolçament oom convertirse .. per a aquell volUlll gras, profund de la seva veu, desapare1:i:l..aperò, la bona qualita~ una veu dol9a 1 tendra i avellutad a, sense perdre mai, e~~ instrumen t fÒnic. ó Sempre va comptar les seves actuacion s per èxits, tant en less . sales Jo 1 'h concerts com en el Teatre del Liceu on va cantar d iferents tampore.de coa ham dit abanst via vista en l'Òpera de Bizet, "Carmen", i quedava genial, posseir una gran mu.sie• airl com a cantant i oom a aotrilf• I és que, a més dede teatre. tat, tenia un talent no gens oomu entre els artistes La seva veu era completa; amb una gran extensió que 1:1. perm.etia oa •t•: partioel. les de soprano. I dic això, perquè quan vaig fer el lllBu debut al Teatre amb el "Don l ' obra amb mit 11L Joan de Serrallong a", del mestre Morera, la Ce.llao va cantar grat que el paper de "DCCIlY8 Joana" t que havia estrenat Josefina :Bugatto, era dl · soprano. és just de destacar també, va ésser la representa c' que Una efemèride ~ mestre Capde de "Lohengri n", que 1 'any 1924 es va donar al. Teatre T!voli. wagn~r. la i en Pieri em demanaren si jo em veia amb oor de cantar 1 'opera de jo vaig ~ooeptar imposant un~ sola condioi6a que s'havia de cantar tota l'o en catala segons la tre.duccio de Joaquim Pena. Artistes catalans, èmine{lts oom Vifias.t Palet, Blanoherd , :1. Ravent6s, en cantat tots ells especiali tzats en el genere wagneria, havien però tota una là de diferents Òperes d ' aquest genial autor al Liceu, per a tant tothoa en catal à, no s 'havia fet mai éncara. I aquell any, Teatre el oi6 d •una gran tenworada d • Òpera ~e s 'havia de celebrar en de la oreaci6 la va cantar "Lohengr:t. n" tot en oatala. I1 encara hoa recordaobra. llao en la partUael .la de contralt d aqt•.esta magnÍfica I per què enumerar més el que és un viu record per a tothom! Encara, però, vull recordar una altra efemèride ¿J.or:l.osa a e la no~ artista. Aquella ~ica Hoetelera del "Giravolt de Mai8", de Carner i 27de. 1118stre Toldrà, que estrenàram al nostre Palau de la MÚSica Catalana, el tubre del 1928. Ps llll n n PI p lli. CI n S1 8( .:.9 - 11 ·~ I si a tot aixÒ afegim la vinoulaoi6 estreta i constant q~o aquesta genial artista ha tillgut amb l'Qrfe6 Català, comprendreu per què JOVElf.IVOLAt no podia passar per alt ~ traspae d 1 aquesta ami8a nostra i gran o antant , que no !JfJ alt- 1~nt ha es~at una gloria oatalana,ein6 que va saber fer perdurables totes les ili seves aotuaoione. Per tot això .els catalans, i sobretot els cantaires i 111eetree, l. haurea de plorar i enyorar ee111pre una artista tan nostra i tan fidel a lea aot1 . vitats de 1 '0rfe6 Català. 11'81 I si noeal tres hem de recordar-la sempre ·8111b tristesa, què no faran aquesta deixebles que ha deixat en el millor mom.ant dels sell.8 estudia, en veure que han perdut una mestra tan intel.ligent que sabia guiar-los pel oam!,que w tota seguretat, els havia de dur al triomf de lea seves il.lueiona de oan- lt tm taireel El Coneervatori Municipal de MÚSica, on de tants anys ella tenia una OÀ tedra de oant i on havia demostrat les seves altes aptituds, ha perdut una me~!!!; tra difioil de suplir. Deeoanei en pau, la nostra gran artista, 1 que el record de la aeve veu ens pcei al cor i als llavis el so fervor6e d'una pregària. 0~ 111 EMILI VENDRELL =a=•a=== sm là- sJtol PIERRE I FOURNIE~ ol I e.H 8~ ll!:t I i ci Rl violonoel. lieta francès Pierre Pournier es presentà al pÚb:io del Palau en un programa de 1 'Orquestra PilharJIIÒnica de :Barcelona que dirigeix el mestre .Jaoques :Bodmer. Els dos oonoe~e per a violoncel i orquestra de :Boccherin1 i SohiDII8Jlii, dels quals interpreta la part solista, foren una vo:ritable meravella, sobretot en les oadenoea en què ena pogué demostrat lllillor el seu temperaaept art!etio. El pÚblic, -no 11101t nombr6s, ja ni cal di l'-ho, i no sabem per què- aprecià degudament el e eu art inimitilhle . La seva justificada fama •els uante de les classificacions l'han situat després de Pau Caaale- no li és motiu d 1 envaniment. Treballa continuament. Després de 1 ' assaig imlllediat al concert, quan 1;ot :1uet falten pocs minuta per iniciar-ee, 1 davant la sala buida, rodejat ncmée d lune poca músics embadalits, Pournier treballa encara i fa algun~ exeroioie de dits, que s6n escoltats fervoro881118nt. E.xtr811 totes lea reSODIU!oiee possibles del seu instrument. -!e el millor dels tres que posseeixo -ena diu-. te un :Bergonzi, oon- ~t a Venècia l'any 1722 1 adquirit a un antiquari. te el que he treballat !188 i el que posseeix mes sonoritat Ena parla del seu treball. Després d 'aquest concert té un oontraote per aotusr ub la RIAS a Berlin, en un prqgrama on figuran dues obres de tendències 1 estructures tan oposades oom "Salomó", de :BloohJ i "Don Quimt" , de straues. Ena diu que li plauen aquests contrasts, perquè son una forma de demostrar que el violoncel -i 1 'artista- po tenen 11m.1tao16. I ellr enemorat del seu art ~ ho ~emo8tra, Després continuarà la tournée per Alemanya. La seya vooaoió ée admirable. Ja des de molt petit senti un veritable aaor per la mu.eioa. Començà estudiant el piano. Però als vuit S{lYII sofr! una 'P8l'àii8i que li ateotà la cama. Aleshores la seva mare 1 'inclina a 1 ' estudi del Violoncel. Avui, quan els cabells blancs li donen ja un noble aspecte , encara ~8 8eneix del bast6 en el seu oeminar oaraoter!stio. Però aixÒ no ha estat ObJl &ols en la seva oarrera. :Pournier ha aBSolit un noaJ una fama . - El Ús difioil no és pujar, fel'-se un nom. una reputao16, sin6 , mkntenir-ee. AixÒ exigeix ellfor9 1 treball, 1 davant aquest oonstaut II&Critioi, seria innocent envanir-ee o deixar-se portar per una èxi ts , ni que siguin reals. po~8er, - 10 ~ :Pournier és home apassi onat del s eu art. Ell mateix, per ·exemple, })a arranjat l a c adença final del oonoert de SohUlii8Dnt en la yerei6 q.ue ell dóna, Creu que en aquest concert tan den~ s'hi nota una relaxaoio. Seguint , donce l'evolució de l'in~ent solista des de l'inici de l ' obr~, no ha fet més ,1 segons ens diu, que reflectir aquest descens én la resoluoio de la oadença final . Per altra part , :Pournier no c er ca el llu!Jnent propi, sinó més aviat el de l ' i nstrument. No té preferències per autors det erminats . Ela seus recital s oon tenen sempre una obra olàssioa, una romàntica i una moderna , p erquè té inter~& especial en demostr ar que el v ioloncel és oapaç d ' adaptar-se a totes l e a for- mes. - Creu en els dodecatònica? - No. Hi creuré quan realment escriguin per a violoncel , per a orque&- t r a de càmera, per a ç".lartets r etc., d ' una manera més convincent de la que fine ara han i ntentat. El s dodeoaf~nics només ~soriuen per a violoncel en r &l a ci6 emb els altre e instruments , perquè necessiten t ota la massa orquestral per produir els efectes que pretenen. Pournier reconeix que és molt difioil ~ ' eso:riure per a un instrument que té una gr;an amplitud de tessitura. Cal con~ixer molt bé totes les seves~~ sibilitats per arribar a escriure un bon concert per a violoncel. Entre els autors que millor s'adapten a les exigències d'aquest instrument , i després de vaoil.lar una mica abans de respondre1 hi situa Dvorak en l e s obres per a violoncel i orquestra. Per a música de camera, Beethoven i Brahmat que comprengueren perteoteme.n t el pa~er d ' aquest instrument. Però -afegeix categÒricament la Biblia per a tota lllllBica de càmera e6n les sis "SUite" de Bach, el pare de la múeioa. lfournier recorda una mioa nostàlgicament que fou a Barcelona on tocà amb Pau Casals i la seva orquestra, l'any 1935. Admira extraordinàriam ent el mestre indiscutible . Quan ens in~eressem pel seu fill, :Pournier ens respon vivament que ha estudiat amb WilhelJl Kempf i N1ld.ta Kagaloff, i que aotu.a:Lm.ent es prepara per a presentar-s e al Concurs Internacional de Bruesel.lee, que patrocina la Re:!.na de Bèlgica. En demanar-li uns consells per als nostres joves estudianta, Pournier ee reconcentra 1 parla a poo a poot - En primer lloo treballar la tèonioa de 1 'aro 1 de la mà esquerra .Molta música de càmera per tal d 1 aooetumar-ee a escoltar els altres instruments amb el més viu interès 1 saber escollir. Impregna.:r-ee en la tècnica dels i7<'MS intèrprets. In~ira.r-ee en els violinistes per l'agilita~ i en els pianiatoe per J~ pulsació 1 justesa d 'axpreee16. Després de la nostra· conversa, Pournier demana una beguda tresoa. s&rt, equiltbrat, intel.ligent, i subtil, Pournier somriu i beu tranquil.lamen t. les seves mana prenen el oel.1o i n 1 extreu un llenguatge d tharm.onie e ... Despres,~ :PILOS • ••= as::::; • - 11 - I e Q B 51 sóc claror de mar, ei e9c 9am! de l'aigna, tambe eoo sofriment, eeglait terrible son record d'altres cariciee. No vulguis saber el déu que d~;;spuJ.la la salvat el crit de 1 1 oDceà o el glavi del terrer. Vinet de nou, amb 1.a terra fecunda, vella sement de terra nova 1 alça la veu per dir que e te orfe· o moribund de 1 1 alba. D.§ 8 n • sé que haurà de venir incerta oom és ara, venc¡uda en el combat, captiva en 1 'esperança. Presagi del ponent aquesta antiga parla, orgull del mau orgull contra tota venjança, invisible oonhort. Terribluent amarga la mort de tot dolor que no fos esperança. rn Àn.1m& mava , digues la pau del teu paisatge, feta de vents , de pluges, de soledat immensa. Ànima meva, parla , en llenguatge profetio - 1 mots obscura ei calen d •una llum ignorada. Anima mava, plora la nostra terra humida sense banderes, nua, ~iata com una verge. - 12- món mUSICAL El cèlebre Quartet de :Budapest, que feia qeu anys que no havia v1Bita• 1Prança 1 començarà el 28 de gener a Lyon una tournee per 1.,11 principals oiutate d'aquest pais. Els dos concerte d ' a questa Agrupació a Paris tindran lloo a la Sala Gaveau ela dies 10 i 12 de febrer. L'arpi S'ta i tal.iana SUsanna liildonian ha obtingut el primer premi en e1 Oonaurs Intarnaoional d 1 Arpa celebrat raoentment a Tel- Avi.v. El ooii8gut conce:tista baso d'aquest instrument, Nioanor Zabaleta, formava part del jurat. El pianista trancàs Jean Paul Sevilla ha aconseguit en el XV Oonours 1; ternaoional d 1 E-<Jouoi6 M\.lsioal., aoabat de faller a Ginebra, e l Primer Premi abso:rut de pianet que li ha estat atorgat per unani:aitat. El. "New York City :Ballet" ha presantat , sota la d1reooi6 de George Balanohine i Martha Graham, un ballet t1 tulat "Episodi" , amb un fona liWiioal, cq post per la "Passaoaglia"• op. I 1 i les "Sis Peces per a Orquestra"• op. 6, d 1 .Ant on von Webern. El compositor :tranoès Emmanuei :Bondeville ha estat elegit Aoadèmio de :Belles Arts de l'rança, per tal de euplir el lloo que va quedar vaoant 8llb la mort de l'lorent Sohldt-t. En un concert de la l'ilharmÒnioa de :Berlin , Herbert von Karajan ha ,..tt aentat el "Réveil des Oiseaux", d 'Olivier Meseiaen 1 "on els berlinesos poguen: escoltar els orita 1 oants de 38 ooells diferents" ; ~~""a pesar del. refinament tranoès de 1 'obra i dels extasie llistios de llessiaeu"• oegons opiniÓ d 'llil ori· tio, aquesta obra va ser acollida pels xiulets d'alguns espectadors, oon~ tats per alguna aplaudiments de cortesia. En el "fhéatre Royal de la Monnaie"' de :Brussel.les, Maurice :Bé3ert i la sey¡p. companyia de ballet ha presentat una nova coreografia de "La Oonsagtaoi6 de la Prl..m.avera" t d' Igor Strawinald.. La direooi6 musi o al anavtt a oàrNo d 1 André Vandernoot. L'Orquestra Sildònioa de Koeoú ha oomen9at, aqueet aes de gener, una tournée de 40 oonoerte pe~s Estats Units. Victòria de los lngeles ha tornat al "Ketropolitan" , de New Yorltt per cantar el paper de protagonista de "Pèlleas et llelisande", de Ol~de Debusq. "Priaavera de Praga 1960" és 1 'encapçalament del concurs musical qut • celebrarà en aquesta oiutat del 2 al 16 del maig proper. Al teatre dels Challp-El.ysèe s, de Paria 1 ha aotuat el "Modern Jazz , Quartet". Un oomalrl¡arista anònila de "Le Mcnde" afirma que aqueB't qu~tet b una aioa la reaoo16 "debussy-eta" del jazz oontra els QXOesso~ 'nls musica ~ :testats de •rook and ro11•, i oonolou1 "Nosaltres tenie• .necussitat d'aque~ .Úsioa que respecta els ins~nts 1 e pÚblic, sense tr88Jlents de bravura inÚtU, sense "p&thos" . Aquests quatre LEigres tenen sang blava a dintre lea "" nee .. .. • L'Orquestra de lef} Joventuts Kusioals de Su!sea, dirigida per Robert nard , està fent una tournée per diverses del egaoicns d'aquesta Organi tzaeiÓ Intarnaoional, amb un repartori ooapost per obres de :Baoh , Puroell, Haendel binoni, Karoello, Vivaldi , Ge.lupp1 1 Strawinald., Kelterborn 1 Wiblé. 4 1 s t o a I o ·•b ~al ~te DUES NOVEL.LES I UN NOVEL.USTA la el C&!'o de .a ;n. 11'81 11 Si en la literatura catalana de la.postguerra s'ha revelat un fenomen extraordinari, apassionant, disoutitt aquest haurà estat el oaa de Blai Bonet. Actualment el nom de Blai Bonet equival per a mol~s leotors a plantejar-se un problema obsour, àdhuo per a molts lectors de les seves obres que no han sabut entreveure encara · 'autèntica revolució que ha causat el 'nO:a d'-· quest autor en el camp literari i social. l'BRr S1 l I 1-JLJ. C: El seu ha estat un impacte oliÜ-issiJR. "Oant Espp-ituEi:l"• llibre' de poemes que .obt':ingué e1. ~ mi Ossa llenor 19 53 • fou 1' es clatant presentació d'aqu.{lst autor mall.orqui. Després ha donat proves de la seva autèntica vooac16 literaris en "Parasceve", per exemple, obra dramàtica finalista dei Premi Joan Santlllll8l'ia, estrenada el 1956. Però la seva oonsa,graoi6 defizñ.tiva, tota1, 1 •o~ tingué amb la seva ,gran novel.la "El l'llar", discutida, però aiaes:Lonant • ver!dioa, que li meresque . el Premi Joanot Martorall. "El Mar" ( 1) es un.a novel.la 8111B.l'g&t OfU.Bt atrevidissima, però que evidencia un problema humaniseim i reaJ.l L' adolesoencia pertorbada de la postguerra. Un llibre - podrlem dir-ne sense oonoessione - que enoai.xa perfeot!ljll.ent en 1 'anomenada "nova onada" o literatura "negra" f La realitat amarea de 1 'home' el dolor del pecat i la tortura de la oulpa 1 es el tetna dens!ssim que protagozñ.tza, més que els mateixos personatges •eQilor~t~ 1 les pàgines d 1 aquesta novel.la. Els oo~ntaris que lu]o suscitat la publicacio d •aquest llibre 86n diversos, oontradiotoris. "El Mar" es un llibre que requereix preparaoi6 i reflexi6 més que una simple leo"bura. Hom s'adona de la feblesa de 1 'home, que 1 'autor pret6n delJcrriure tràgic, però al mateix temps del contrast de la gràoia i del peoatt de la joiosa i trista oondioi6 humana. Al marge de, tota possibl ~ desorientaci6, principalment en lectors poo aveesats a aquest ~nere i que s''Bncaran per primera vegada amb. una novel.la semblant, oal reooneixer en •El Mar" tot el nervi visQrós d 'un gran nove1. . llata, El seu verb, poètic i amarg, la seva express16, s6n d'una qualitat impree1onant. Literàriament, "El· Jiar" és una novel~la ~!tioa, perfecta, definitiva. :Blai :Bonet ha confirmat darrerament la seva posici6t el seu estil i la seva caracteris tica aportaci6 a la novel.l!stioa catalana, amb la publicaciÓ d 'u.n nou llibre ( 2) . En ell retrobem novBIUllt i en tota la seva :foX'9at 1' autor d' "El Mar•, malgrat que de la tragèdia ool.leotiva d'una joventut desfeta pels reSUltats d'una guerra 1 hagi passat a la ~di.& individual d'un home al . luoinat pels :aeus efectes. Model d •una estil!JBti.oa aotual. i defizñ.dat i~ que l'obra enterior 1 la recent novel.la de Blai :Bonet s'endinsa en la problematioa de l' eeper it ooni'Ús i torturat de l'home isolat 1 grandi6s en la seva misèria espiritual , abatut per la mateixa podridura de la humanitat. Igual que "El Jlar" aqueet nou llibre seria un llibre negre, de see~~eratt morb6s, sense el oontr.pu.nt de fons que s'hi revela. En d.:tinitivatl'anillahumana desfeta, torturada, · ~viada, posseeix encara tota la seva noblesa, pèrquè és àn.iJaa i hlllll&ll&. Lhiholle oa~t arrastra el pes de la culpa, el sotr1:mant del peoat 1 però en ell ha - ni que sigu.:! confusament - 1 1 esperan(}a• el des18 de la llum. I si no ho aconsegueix, no n •és totalment responsable en 110ltes ooiUdons. , La viei6 de l'home segellat amb el record amarg i t~o de la guerra, 's descrita amb tota claredat. Andreu Orouat el prot&gonilrta d 1 "Haoeldama~ DO ee un paranoic, sinó simplement un terrible al..¡uo.ina\. Bl. reoord de la ~ ~ia se l i converteix eo obsessi6 i intenta convertir el seu poble i la terra en oamp de sang 1 en un tètrio •haceldaaa•. • .... La darrera explosi6 foren 8 e bombes llançades alhora; fOll roja i oom un d'aquesta terrenys de juny, rablerts de roselles enceses al sol. Vaig desitjar la perpetuitat d'aquella ver118llor. No ee m•acudi de pensar que era el dolor d 1 -pna de~àoia. !1'8111poc no ~g pensar que fos Ja claredat del vespre. Es dreqa en mi la seguretat que la no tenia parta , sin6 que la fosca era, per sempre, aquella llengua roja, que eeborrava els innumerables csains de la terra". tta' 14 ~ de~ panora ma desol at i sango n6s del Les seva ambie ntaoi6 de guerr a,traged , i.a• en un poble del nostr e Marem:8 ' ~ es d'una auten ticita t esfere ïdora . La oitwa esglai te ent - és fruit d 'un impao -en aques t oas Vilas sar de Martt impli guerr a entre homea, la c, tràgt més e ctacl l'espe davan e dor: la soled at de l'hom , però autèn ticwa ent hwnà. No as"Haoe~dama" és un relat punye nt, amarg 1 ~El Mar", però hi refle cteix una prod a aruee rtloea esgar i ica patet la z ra, solet s son vi.us i fQrot gea, human s, pecado blema tica sembl ant. Els seus perso natge eenpre incte, -dire s, preoi eetil un Amb . raris no pas conve ncion als ni arbit realis s exoep oiona ls. "Per aques t oami del sits maj quiet ant, 1 'auto r traça unes p~e en els propÒ eix incid tic-, on un t escri ha ny!,me, el poeta de Santa assol irà per i la noveJ. .listi ca catala na, <J.Ue ca, ' ri taris de la "nouv elle vague " de no ja pel força probl emati era ara fins que i6 ditue una tura litera aques ta l ' ostrac isme de la major part dels per iat av mée ein6 ua, lleng la de ter oarào . eeus llibre s". Blai Bonet n'és una confir maci6 ' ANTONI S-ABAT dels Nove l.liéte s", nil IX.- Barcel ona ( 1) "EL MAR" ,- Blai Bone t.- Col. "El Club 1958 literà ria Aymà". Segon a àpooa n!l (2) "HACELDAKA"t Blai Bone t.- "Col. leci6 Barce lona , 1959. n.- ==- =-= = rt Les jornad es nadale nques ens han omple amerl cans,les panta lles de nous fil:als , sobre tot de mació prelu di del que sembl a que serà la progra .fic sense 1 'any 1960, obert al merca t cinam atogrà censu ra altre s obsta cles que aquel l s :t'illne que la -en reting ui per tal d'éss er mutil ats, canvi ats el dobla tge- o priva ts de proje cció. La aostr a o mostr es que aques~e dies ens lona, és de mohan ofert les panta ll ee de Barce el que entement, de molt escas sa quali tat dinsguany a una minem que ha d •ésse r el cinem a, però tit, espec ialioa pel costa t espeo taoula r i diver · tat del produ cte ameri cà. tL CtNE'MA no podem ¡1orta r aqui per no fer narD'aqu esta varie tat de fillne t que següe nts' els treiem an , tari comen t aques guissi m ha defra udat compr ovar el poc et· ellS No ."LOS HER!UNOS KARAJ4AZ0V" (Tivo li) iewsld .. El cinem a waeric è. e!! Dosto de obra ta aques OtJrt de porta r a la panta lla realit zades solam ent de als, ncion conve s" tacion "adap te aoostu mets a aques tes dels produ ctors de Rglly· iars pecul tat roiali come o · tat ri tacula o ara a una espeo -o aques ta queix a- no te &· e nostr rezel t Aques tesi: parèn un wood. Volem fer del o inema ee perd el temps ~ els di· t:re fonwa ent que compr ovar com a la M~oa les possi bilita ts que el Sete Art i mitja el amb res, s dir-no no per nere hur.n.anes. Seguim \)arla nt del film: el tenir an les inesg otabl es relaci oneonul , és un fraoa e . No en~ ·~liquem que en aques t film preté ésser funoi del film- uns error s d'aqu esta magni tentem posar -nos al costa t del direo tcr•or· sobre tot en un film que 'Ol tenir or rets facin el paper de •Toni" Tampo c no ans expliq uem que algun s intèrp Ni Yul Brynn er, inexpr e&art. seu el lluir bé molt m podri on ions en situac que human ament no li encaix a, stJ eiu, ni Maria Sohel lt equiv ocada en un paper Cobb que , entre exage racion s 1 hanag radat. Apura nt molt, destaq uem Lee J. ll inter preta tiu , que és bo aades , ens demos tra la quali tat del seu treba e'ho propo sa. ¡, - 15 D'aquest film ens quedem. només, amb l'ambientac ió que ha estat encertada des de tots els angles . ' ( I .- Heus aqui un filla de guerra que ee da1.:m :Pemina) "DUELL EN EL, ATLAlfl'ICO" 1 veure amb força simpatia. I no'és que ens agradin massa aquests reoorde d una te. Però ~aesada oonfiagraoi6 t els reeul tats de la qual encara no estan deoidi 1 ee que en aquesta pe1.11cuJ.a hi hea tTob6t una doai oonfortant d hmumi.tat, sea: en un 02 vida magnifioame nt per una oàmara inquieta i ajustadissim a, emmarcada I han vist lor suficient, esnse estridèncie s ni "funcionalis mes" fora de lloo. anys omplia un encert del director, Diok Powellt aquell actor que ja fa alguns la pantalla de cançonetes sentimental s, de comedietes intf8J1eoend ents,deperò la paa que ha tingut 1 •encert de ca::rlar de lloo it darrera la oamara, fora talla, ho fa estupendamm t. Hi hem sortit guanyant molt ••• J)er ara. •l!Al!ETTE SE VA A LA GUERRA" (Alexandra) .- Amb un bon esquer es podm pescar molts incaute ••• i nosaltres hem estat un d'ells. Encara ~ue per oonviooi6 fem oas om!e d'aquestes •actrius" que ans donen a primera pàgina les revistes de "cinema", espeoialitza des en eecàndols, xafarderies i seneaoionali ames, no per aixÒ podem negar que aquests mitjans de greuf propaganda ens han decidit a veure aquest film. · ~ i no ena sap gens deno 11 :s. Vllll perdre el temps d'una manera llastimosa. Esta rlst que a la :S. van bé els papers de nena ingènua ••• La trista fama de què ve precedida pogué que llençar un productor a realitzar un film (?) pensant només en els 1noant11 passaran per la taquilla. Vam ésser un d'elis - ja ho hem dit abane-, però no n'hi havia gaires més ••• sortosament per als qui no s'han deixat enganyar. "LLS DIEZ MAIIDAKIEliTOS" ( ColisBlDl) .- Si hi hagués algun dubte que ll obra del recent desaparegut Ceoil :s. de Mills hsvi.a de passar a la història del. cinema amb el segell del "kolossaliem s" - a1rl escrit amb k per donar-li més relleu-, el. seu darrer film "Los diez menda:miento e" s'hauria guanyat Qobradement el lloo destacat en el qual l'ha col.locat 1 ' esmentada ols.§ eti1caci6 històrica. Indubtablem ent 1 de Mille ha estat 1 ' home que aés gent ha fet bellugar t "Rey de davant l~ càmara. Podriem citar "El signo de la Cruz", "Las Cruzadas" 1 Reyes" , "Quo vadie", etc., llista que seria extensa i la B1lJII.8 d actors figurants gairebé astronòmica . El punt essencial del nostre comentari, creiem que està en la manera part ambien ooa s6n tractats aquests personatges , aquestes multituds. It si la ens referilll "tal. podem dir que ha re•ixit amb èxit, no podem dir el 1118ts1x quan a 1 1 upoeio16 dels intèrprets pr1no1pala. Per un lloo o altre se li escapen els films ••• El que ~ en espeotaoula ritat ho perd en el detall. ReB.lltat: "match nul". En el filln que ens ooupa 1 però, ha guanyat força en aquest aspeote del detall. !'ilant molt prim, trobariam encara molts punts fiaos per on atacar, si al la nostra miesi6 fos d'atac i no informativa . S'ha preocupat de falsejar es menys ppeeible la història o la narraooió de 1 •Anti o Testament , 1 all i on la amb deixat han podia tàcilment relliscar , les multituds ho han envait , ens film el tot de principal boca oberta i 1 • espeotacula ritat - oaraoteristi oa -ha girat la pà.giné. de la història ••• i a una altra cosa . ~inemetogràfioa projeo:g., clar que tot això euoo~eix en la llar~a de quatre hores fideo en deo16, durant les quals és molt dificil aguantar 1 Yilit; erès cinematogrà. aquesta profutriment de la comoditat del seient. Per això trobem justificada sió del mitjà espectacle, aquestes exhibi9ions massives r aquest enlluernamen t grandi6s i fastuós d •una de les pÈi81nes mep grans que e hauran esorit en la histÒria del oinama. Per aixÒ , ~otser només que per això, ens permetea de recomanar-TO s aquest !11m •• • Pero no oal córrer : hi ha encara molta gent &BJ18r&nt t fm cues llarguissime s, i és pel.lioula per estar mol tissia de t emps a la oartellera. - 16- RGURETES DE VIDRE Tennessee Williai1\J que, a :Barce lona, ltesuJ: ta una Ddoa ouri.Ós e~ fet ens dop lea ~­ ure el. que sigui · un oon¡u n• d' a.ate 1 te1\tr e oata¡ a. L 1 expli9 e vital. :itat dal.comp~ ~lora prove s ee,re OVl pero exa, mica oio ee~a, po ser, una l..men t , a a ~ dent i accep tada. En e re!'eri .Ja, natura lona" del O.A. fad igabl e "Agru pació Dramà tioa de Barce e ena ha teatr de aoi6 Agru~ a select a quest Lluo.A Satt\ 1 oportu nittLt de viure donat , en divers es ocasio ne, teatr e oatal. a, I no solaen tota la seva plen~ tud el el teatre a estric te_. sinó tambe ment, e~ teatr e _çataJ.l.a nostr a Ilen.g ua. Recor dem, nom:¡:iversaJ. t:rad.u .it a "Ant~na• aliÓ", ús, "Prim era histò rla d'Eet er"r "Pigm t ~o :Blanc a Grsoia • "Prae ra repree entao iÓ"r "En Tiran nt oa! i no fa gaire s mesos , "Les cadir es" i "La Çantaee. ba•, que cCIIIlentàram an aques tes matei: xoe pag'in ta veritablee Però la infad. igable labor d • aquessimpl es repre l.ee a t redd s'ha no e, teatr del amics "Quad erns de •uns d oaoi6 :publi la s emprè han llllent Aotue. rsals uenta oions de les obres . ement direc te de les gran obres unive teatr e•, que contr ibuira n al. coneix català .. OaJ. agrai r aques t eee teatr x matei del i teatre e nostr a:r s incorp orade esant !eeim e quade rns. toro de l'ADB amb la pub~ioació d 'aque sta intere el.oqü ent del què ee.rà aqu88 ta El "Qrimer que ha apare gut és ja una prova inicia da amb l'obr a de Tenestat ha coió col.le aagni tica sèrie de quade rns.La neeee e Will.i aas, Wligu retee de vidre ". ble nOli. de Thomae Lanie r W11I181B, Tt>nneeeee Willia me, 88!1dÒnim del verita ameri oà. Autor d'obr es que teatre del a SÒlid i uts coneg m.ée s autor és un dels una temàt ica d 1 811.bi güj.tat e, de per s d'elle ia major la tzat, :reali unive inis'han socia l ameri cana, Tenne esee Willia m& ba.iJto e i aòrbi de re:nex oe de l.a vida prime ra eeva la ", vidre de retee WFigu de •èxit 1 oià la seva carre ra teatra J. amb obra, estren ada el. 1944. rades com "Un tr81Jl' ña anome nat deeig•a Despr és han segui t obres tan celebrosa tatuad a", "Cam! ral"• "La gata "La tum", 1 "Estiu , 1948) zer Pulit (Prem i dieou tides i tot, un è:i:it eorpre la taulad a de zenc" , que han aes<? lit sempr e, ne~t. erie), coneg uda i repre senta da en "Figu retes de vidre " (The glase menag en gran part una obra autob io-· és l"r orista de zoo "El de caste llà amb el nom t a OolUJilbue (Jiies ieeip! ) ,el Nascu 11. d11'io tut joven eva e la de ex ren grà:{'i oa, , on &D;YB amb la seva :tamil .ia a Sant Lluie e tretz als adar trasll va es 1914t m& ajudà , efeoti veme nt, la seva gel'transc orre preoi saaen t aques ta obra. Willia treba llava en figur etes de vidre , i sl seu pare mana a forma r una ool.le oció de antuv tract a senziee z ssa confe ne • ee r 'su.to 1 i, bell un magatz em de oal.9a t, De t deepré o, segui l'han que les de ncia diferè A de. recor llame nt d'una comèd ia de ental i de caràc ters. argum llesa senzi gran la per a teritz carac aques ta obra ee les paeeio ne o sentim ents. jamen t de baixe s i innob Detui g la tortu ra 1 el plante 1 ellac en a 1 enyor anoa• la tendr esa, 1 cptim isme, s'entr L a. poesi ée tot En ella el coBIIOpooomp~ex d 'in1'er 1or1 tai; davan t el amb t, jamen rat deeoo el amb es vegad nt irrea l i poèti c en què viu un perso litimn .e de la vida. Refie oteix 1 'ambie la seasta OÒntr a. uaion d'il.l. m6n un en ea reoio natge real. -Laur a Willgfielc!~ J.l 1 amb el les delica des f:!-8UX'et ee de orieta ~ trag1 11tat , tranep arenta cfa en del seu gennà ,psr ador somni m6n (al.. lta 'envo 1 que rrelat Cteea entorn 111011 d'amb icione i mara) . Ela al tres perso natge s ee mouen exemp~e, o 1' anacr ònic de la seva a i de tendr esa, en rioe poesi de mhn est d'aqu , vidre de eta figur diaqu esta contr asto e. aJ. oataJ. à par :s. Va.!.le epinoe ar L'obr a ha estat tradu !da magni !'icam ent na oatal. ana. En reBl.ll t una l'esce sa:! univer teatre e:xper t en l' B{lapt aoió del fidel a la J latra i a 1' een.ent doblm 118, Willi8 eeee Tenne de magn; {tioa oomed la e teatr e. nostr aJ. nt tralme magis orada incorp nal., perit de 1 •origi JORDI ••w :•= ···- M.ARTf R l'U oie eet que 88\' oil i ' I~ Po; 111 tM hi 1• l'U d'• 'la: oi• bl se "de 11 lr d p s. i 1.; 11 Si "l ~ dl 81 1 11 P. J - 17- RCTIVITRTS Inauguració del peuebr e 1 0r!e6 Oatalàs Sr. Pere Sei, Com oada any, 1 'entuB iaña lilldo 1 sooi de 1 nolrtra :Biblio teca el trad1ls de lectura de sala la a uit rualera , ha oonet:r del. migdia . El,J18.!!. una la a Nadal. dl:> dia el. 'Bt Úl&IJ8tU fou que e, o1onal pessebr totes les f81Úl.1 es, i 1 10rf86 Oatala tant vol seu al t aplega ha sempre ~ 88 1 alllioa - es rsun! t&lllbó entorn del que és una gran f8miiia - oant~e, socis dent' obri 1 'aota d '1naugu raeeu pessebr e, El Sr, Josep Vil.ard aga, Vio -Presino. El )(estre Llu!s lli Jlil18'1 nadal.e: ci6 ub unes 8lll0tiv ee paraule s d'espe rit poemes del. Nadal. Despré s, la Seooi6 1 el Sr. Kiquel Sa:pera e llegira: ::. alguns Sra. AlltÒni a Sancrt stòfol, Vda. rntctil de 1 'Orfeó Català , que diriga ixt la c}o1cee feñee• 1 "La past ora o"Les peny&" una sota "Allà età interpr 7oloh1 stes cançon s meresqu é 1erina", L'entus iasme dals petita en 1' exeouo i6 d'aque sillpàt:i .o acte, tots ela aes1Jl fll'YOrosos aplau.di:JII.ente. Per a finalit zarn aaquest l'uniss on "El desemb re congel at• tente -!DOlt nOJlbro sos, per cert- CB{ltara ea sinoerBID.Bnt el. sr. Pere Siri "1wwlt rua, fUm". Des d I aqueste s pàgi.ne e felioit de :Barcel ona", que 8lllb tant riñes Peseeb de oiaoiÓ 1'".ABso realera ., membre de re. Per mol. te aeya-l pesseb nolrtre el ir oonñru 1 par sempre ix d 11110r s'ofere Orfeó Cetelè - Concerts nedelen ct - Sant Esteve i Oap d' A:IIy Els concer ts nadalen ca de 1 '~eó Catalàré"1 relleva nts de l:a nostra popu1a mes ons tradioi les de una 8ut !lan eadevi.n Ó s 'ha fet cada vegada més suoiutat. I podem dir , taabée que aqueña tradici 1 'Orfeó Oatalà constit ueixen el ps.§ blill i eloqüen t. Els oonoer ts nadalen cs de cantair es anuncie n l.a pau als b,2. eebre vivent - espirit ual - de la ciutat . Els cançon s popu1a rs que han sorgit entorn !le& de bona volun\ at a través de les del a1steri de Nadal. de Cap d'Any a~legs.ren a la saTant el oono~ de Sant Esteve o~ el. 1 oobe3o sos de sentir la del Palau de la Kueioa Catalan a mil. srs d assiri enter lea cançons del l!ladal. retà l'Orfe6 Oatalà t sota la El program a que en aquest s concer ts interp 1 sagiien~ al fou , l&illet Ml Llu!s Keetre direoo16 del de Llu!s Killet¡ "Avui iana), Prillera Part a "Adeate fideles " (mel.od !a gregor (po:pu1 ar savoian a). de Knrt la nev. 1 gebre" , de Romeu¡ "Un nou cant de Nadal" }, de oantelo ulle¡ "Troba• Sohindler¡ "On aneu els bons pastors " (popu1 ar sul.sea (popu1 ar catalan a), de Cu:m&1 "NIIda1a•, de Joan Oomell asl "El dimoni escuat" so Pujol, i "El Noi de llae Rib6¡ "l'umt f'war fum" (popu1 ar oatalan a), de l!'ranoe u. .Nicola ria Xare•, la l "L'Arb re de Nadal"• "Els ReitP 1 Segona parta "liadal "t de LJ.uis Jl(l r.t...L1et de Nadal.~ de Jranoe .o Pu:loll •u~ 'L'infan t Je8Ú.e" t de Petar Co~elius¡ "0anç6 t de Pérez Koya¡ "Entre tlors•, gtnda•, de Tchall:o wsld.¡ "Camp eetea de Nadal." nor" )t de Joe ep Jordi Llonde lficolau ¡ "Oh bon Nadal" (de "La llegend a d'una l. Haende de , s) Meaaia (El luia" "Al.l!l gueres, i donà en priaer a audioi6 Cal fer remarc ar que en aquaris concer ts esque obtingu + un gran èxit "'h bon Nadal" , del )(estre Josep Jordi Llongu,sres, sota la direooi o del. seu autor, 1 davant la insistè ncia del }IÚblio fou bisadaal tres obres que integra ven el . Les al Clual el Mestre Killet oedi la batuta que assist i a aquesta pÚblio s nombr6 pel ides aplaud t mol. també program a foren oonoerta • &OOlllpauyamenta de piano 1 org\18 .Actuà da solista Emili Vendre ll 1 els Roma. Aquaris oonoer ta oonstit u!ren lea anaren a obeo del Mestre Josep 141 1 &udioiona CMILVII 1 OMILVIII de 1 0rfe6 Oatalà . • - 18- Innocentada 1959 La innocenta da oaeolana d ' enguany , que tingué efecte la tarda del diuhumor dela menge, 27 de desembre darrer, posà de relleu, una vegada més, el bon d 'esplai i de sana ~J nostres oom~anye cantaires que proporcio naren unes hores g¡;j.a a un public ja adicte 1 nombrós, que celebrà a rialla abarta les faoèoiea iée exoèntriqu ee i espectacu lars que ee succelen davant dels seus ulla i dele seus sentits . L 1 actuaci6 de la Secci6 Infantil masculina ,1 un xic reduida ~er mor del de la ca~anyera 1 reuma d 'alguns infante de més de · se.ixanta anys; 1 escena retrospeoels vidus; el que passà a una Camiseria , 1 el "no va mB.s• del ouple(Oh, aquell Cardona tiu, amb tanta d 'ironia i de ~àoia interpret at per Núria WL!úia ••• Lluie ••• tj, tot obtingué l'èxit que és de suposar. les s&També el ~;b.or •:.c.a •rrompeta" , fundat fa set anys i qua oalebrà"no est~ vella i ves anticipad es noces d ' or, perquè ela seua fundadors ea fan i6 d '¡ma mare i per històries llargues" . Un concert de gala emb la 1ntfomise fontada de gerwr f111a ploranere s i el discurs del President , i una autenticaper conegut~ peraonor i familiar , amb •merendero " i tot, servit exquisidam entper tot el public 1 natgee que repartire n un berenar com:pl¡et , participa t també foren els actes commemor atius del famoa Chor. Encara, una tempestat , la repetici6 dels celebrats números "Cantant soi una contralt), ta la pluja'! , "Les espigadore a" i "Lamentac ions" (un mestre i completare n e! donaren lloc al llull!lent personal de diverses actrius i aotore programa, que acabà amb un "Don Juan Tenorio" amb 1l.lustrac ions musicals, Res. Una innocentad a· per felicitar els seus organitzad ors i col.laborae~ pÚblic no en aorti ~~ dora , si bé no sabem qui foren als innocents , perquè enganyat i encara pogué assaborir de veritat, una autentica coca de llardone. x. == :: :c. sz. RLS QURTRf VEOTS NOTICIAli El d:Ía 25 de desembre, diada de Nadal, mori a la nostra ciutata l'EIIIi~ la bitnent cantatriu Qom epoi6 Oallao J que tan estretame nt ostava vinculada totes lee tòria de 1:0rte6 Català. Gairebè podam dir ~us havia col.labor at en nostra Seoci6 Ohoral. Tuobres simfonioo -ohorale, que ha donat a conèixer lade la MÚsica Catalana, en bé han estat mol tes lea seves actuacion s al Palau seva depurada tt' lea quals triomfava sempre per l'exquisid esa del seu art i la Oonoepoi6 Call~• de cola. L'Orfeó Català que ha sentit profundam ent el traspàs na, uneix·fervoro881118nt que tant representa va dintre la vida musical barceloni la seva pregària a totes lea d'aquells que l'estimave n 1 per la èign1f1oao i6 lt la seva excel.len t labor. Al cel sigui. Don911. ara, per creure-ho d'interès , la relaci6 dels concerts s:1mfòniooohorale, en ela quals prengué part la nostra Oonoepoi6 CBllaor Mateu". Any 1921.- 27 de febrer.- J.S . Baoh, "Passi~ segons Sant Mateu•. Any 1921. - 2 de març. - J . s. Baoh, "Pa6si segons Sant Mateu". Sant segons "Faeei Any 1922. - 26 de març . - J .s. Baoh, Any 1922. - 2 d ' abril.- J. s. Baoh, "Passi segons Sant Mateu". Sant Mateu". Any 1912,- 11 i 18 de març.- J . s. Baohr "Passió 8&8one (fragment s) Any 1923. - 11 de juny . - Beethoven , "Novena Si.mtonia" . Any 1924 • •- 7 i 13 de maig.- Beethoven , •Novena Simfonia" . Any 1924. - 7 de desembre. - Monteverd it "Orpheue" (fr&g!nent e' la lJ e - 19 JJr¡ 1927. An1 1928. JJr¡ 1934. JJr¡ 1935. 1946. 1949. Any 1951. - Any ~ Any 1952. Any Any Any Any 1955. 1955. 1955. 1955. - 12 i 18 de jUlly. -Beethoven , "!liasa solewds". 13 1 17 de juny. - »eethoven , "!liasa solemnis". 21 de març.- J. s. Bach, Cantata núa. 161 "Vine, dolça hora de la mort• 25 i 31 de maig. - J. s. Bao.~¡, "Gran Missa en si memr• (fragxnents) la mort•. de hora dolça "Vinet · Centata trum.. 161 18,20 1 26 de maig. - w. A. Mozart, "ReqlÚ.em". 2 i 10 d'abril. -lleDdelssoh D, "Elias". 4, 11,14 i 17 de novembre. - J.s. Bach, "Gran Missa en ei menar" ( audició integra) 21 1 22 de juny.- J. s. Bach, "Gran Hiea en si menor" (audició integra) 18 i 27 de març. - W. A. Mozart t "ReqlÚ.em". 3 d 1 abril. - W. A. Mozart, "ReqlÚ.em". 22 i 30 d'octubr&. -Beethoven , •Nov~na Simfonia". 1er. de novembre. - Beethaven, "Novena Simfonia" . Com veieu, doncs , la ool.laborao ió de Concepció Callao amb 1 'Orfeó CaMitalà ha estat en totes les ~poques - Mestre Lluis Millet i Mestre Lluis .1111 llet- ben ree~da. Per aixO hem sentit tan profundamen t la seva IROrtti estem segurs que el seu record perdurarà. sempre entre nosaltres. El dia 14 del passat mes de desembre lliurà. la seva ànima al Senyar, la qui fou entusiasta cantaire de l ' OrfeÓ Català, senyoreta Teresa Ollé 1 Bertran. Ingressà. a la Secció Choral el 8 d 'agost del 1923, 1 amb exèmplar amor a la nostra Institució assieti als assaigs i actes de l'Orfeó, mentre li ho perm& separada taren les cruels malalties que 1 'obligava!} a passar algunes ~emporades a la de les seves activi tats. La senyoreta Olla havia cantat ts:mbe mol te anys Arcàr.gel, meritíssima 1 desaparegud a "Schola Cantorum" de la P. u. de Sant'Miquel nostre el terem. 'l'ei que dirigia el mestre A. Pérez Moya. Des d'aquestes p~ines més sentit condol als familiars de la Srta. Teresa Olie, que al oel sigui. El dia 24 de desembre traspassà el Sr. Manuel Figueres, pare de Josefina 1 Mt Rosa Figueras, cantaires -oontral te I- de 1 '<>!ieó Catal a. JOVE!fiVOU els acompanya en el, dolor que els, afligei:X i . eleva a Deu la més fervent pregària per 1 'etern repos de la seva ànima. També el dia 30 de desembre del paasat any, mori a Barcelona el RT.nd. i Josep Ml Padró i Farré , organista que bavin estat de la Catedral de Girouaera darrerament de la de Barcelona. Mossèn Padró , antic escolà de MoJiteerrat, deixeble del. nomenat p. Guzman, director de l ' Escolania del Monestir, i dels .~estres Èsquerrà 1 BargallÓ , A mé~ d' exoal.lent organista, era apreciat taabé o~ un destacat compositor. Nasque a Sant Cugat Sesgarrigue s l'any 1884. El no~tre 09JilPBDY Manuel Roc~ora, tenor It ha estat sotm9s recentment a una operacio quj,rurgioa 1 que el rets allunyat de nosaltres. No cal dir coa desitgem el seu prompte restab1iaen t, per tal que ben aviat pugui re811pr&ndre les sevea activitats de cantaire. Diumenge dia 20 de desembre, es celebrà a l'església del ~oment de Pietat una Kissa, amb motiu d'esoaure's el IIVè aniversari de la mort delllestre Prancesc Pujol,t durant la qual els cantaires interpretare n diversos 110tets religiosos. Celebra el Rvnd. P. Eugeni de La Bisbal , caput:xi. -20E1 d'-a 8 de gener1 el Sr. 14iquel Saperae! secretari de 1 'Orfeó Oatalà 1 donà una oo~erència a 1 'OrfeÓ de Sane, sota el .!tol d ..Aires mdalencs". l'ou presentat pel Sr. Vicent Pueter, secretari de l'esmentada entit~t. En aoabart 1 'Orfe6 de Sanet que dirigeix el Mestre Elieard Sala, interpreta una selecció de cançons de Nadal. La d!eeertaoió del Sr. Miquel Saperae mereequ"El càlids apla¡ di.mente. La :Biblioteca de la Universitat de Prinoenton (Nova Jeraey) ha organitzat per a aquest mes de ge ner una exposició Albert Sohweitzer, amb motiu d'eeoaure'e aqueej mes, concretament el dia 14t el 85è aniversari del gran Doctor 1 J(Úeio. L'Orfeo català ha oontribu.1t, també a formar aquesta exposició: Tots tle progrsmas dels concerts de la Secció¡' Ohoral, enele quale figurava el noa d'.ij be~ Sohweitzer, han estat tramesos a la :Biblioteca de la Universitat de ~ centon. Actu.alJD.ent estan exposats al costat dels de la Societat :Bach, de Paris, -oferte ¡;er Kr. Gustave :Bret-i re cOiPden la vida d'Albert Schweitzer Ell aguell pe.r iode i, particularment, la part musical de l a seva obra•. L'Orfeó Català tnmet encara a 1' esmentada Univers! tat diverses cartes facsfmil, que Sohweitzer havia adreçat els "ohers frères catalans", de Barcelona. JOVExiVOLA saluda oordiàlment Jordi Martà, baix, i Antoni Sàbat,- bar!· ton, que han ingressat darrerament a la Seooi6 Ohoral. Per molt anyal. Ue anunciam que d~s d 1 aquestelt pàgines s' ~stà preparant una cep~ adreC}&da a ~ntar el n\llllero de socis de l'Orfeo Oatelà, per tal que durant aquest anys 1960 ee pugui arribar als 4•000· Per a aquest f i organitzea tm ocmcurs entre els cantaires, amb oonoess'-6 de premie, les bases del qual ua fanm ·• saber pròx:iJD.saent • Amb aquesta nova seooi6 intentara. reflectir mensualment l'opinió de dos cantaires '- d'un membre de la Jtmta Directiva, en algunes qüestions que ena afecten inteneament. No e6n. m&s que opinions, naturalment. Ham &s lliure d •expressar-ee segons les seves creences, sempre que reflexiu aquell interès i aqr que es -reix la nostra Entitat. Voldrie.m ~ue tots, al llarg dels mesos, opin6! siu des d'aquestes pàgines. Oreiea que aixo pot donar un aés viu interès a .ol· tes qllestions, i que sempre seran repectades i estimades les opinions de tota. Si aquest nos-tre intent, amb 1 ' ajUda de tots plegats, serveix per a major oo!l:1;aote entre tots nosaltres , haur811l assolit el nostre objectiu. Núria Ardiaca, contralt I - Qaè t'agrada llés de l'OrfeÓf • :ns oonce~a de 1 'Orfe6. - Què et desagrada .és? - Ela aeaaigs de noies aolee. - Si ele vestits de les noies es canvien , de quin color els preferiries? Ull - 21- I ~ 1~ L- i m- D -Blancs. - per què? -Jo nom&s tino 14 anys i oreo·que no m 1 eso~ ria el oolor negre. - Tens alguns estudis de lllÚBica a m&s dels que s'exigeixen per ingressar a l 1 0rfe6? - s!. Estudio piano 1 m'examino oom a lliure a l'Escola de Vúsica . Vicenç Garcia, baix - Què us agrada més de 1 1 0rfe6? - L'Orfe6 .mateix. - I el que més us desagrada? - La iltlumi.naoi6 de la sala gran del c~è-bar - En q).lina ooasi6 vàreu sentir a 11a:rlar per primera vegada de l'Orfe6 Catala? -En una conversa Bllb el ooçany O~jor (a.o.s . ), que !e6 i m'hJ. va fer enn-a.r. - era cantaire de l'Or- Quin any? - Bl 1930 - Què opineu .de la disciplina en els assaigs? - Que 4s un de881rtre. - Oom ho soluoionar!eu? - Amb ús serietat per part de tothom. Osvald Cardona, membre de la Junta Directiva - Què us agrada ús de 1 'Orfe6? lli - L' Qsper1t de oontinuitat. Xl veig_ en 1 'abnee;§ oiO ilels cantaires 1 la inalterallle fideli- tat dels soois. - I el que us desagrada? - Que el seu mateix volua 11 difioul t1 els aoviments. - Coa el tar!eu .és àg11? - Retorçant la preparaoi6 t9on1oa 1 1 •etioiè.noia en tots els ordres. - I cée eteotiu? - 2 2- la relac ió dels socis amb l a oaea, aprof itant quals evol motiu . . - Digue u-nos la vostr a opilli 6 sobre JOVENÍVOLA 1 intereeea des del prime r - ~e una obra que ~ n,2 dia. Crec que amb els an:ys l'heu mllO rada - Fo~entant tabl~nt. - Ja la creie u perfe cta? t de bé en la - Ro~e, nQ tant! Però ha fet 11101 gat velor e forma ció dels canta ires i ha divul ells. R1 he ben estim ables que h1 ha entre llegi t artic les intere ssant eeim.a escri ts pele ohorl. et:ee. - I els nostr es net~~? confe - Sempr e encer tats els çonce rte i tles que h1 inrèno.i ee. Ra estat també un encer oo~ l'altr e vités siu els soci s de l ' Orfe6 , Ferre r. dia, a la del p. Llore nç .Maria - Què h1 esmen ar:!eu? - Tot el que sigui barri la o paròd ia. ordre s la o1rou 1ar ela socis? No ee podri a inten sifica r an tots ela ia fer-ho , però no a amb joVENÍvOLA• • • Bé caldr ~ hED ·d'ent rar en co~petènci lligad a a les activ itats molt és estigu que adaria m•agr A~ . fàcil ee coaa de la seva obra - el can-t - i de de l ' Orfe6 en l 1 aepec te artis tic i liter ari la vida music al de la ciuta t. a escri ptor, què ena dieu? ent vincu lats a lea nostr es lleQue els homes de l'Orfe 6 havie n estat fortam ns noves sobre texto s aocen9o Les obra. seva la t 11101 ri a:favo tres i això la col.la borao ió. Aquee tee qüeeen ajudav t, sovin 1110lt àvem estren que , tuale a. tione ens porta rien a una conve rsa molt llarg I o~ =::;: ==== :z= 8 XIX Sessió Cultural dijou s dia 7 de gener , a la La xn seesi6 cul tura1 que ee celeb rà el ..-ida actua l. de ·Mont serrat en la seva forma de ntat nit, ens prese ntà 1 'Esco lania.Maria r, Prefe cte de 1 'Esco lania. Prese Disse rtà el Rvnd. P. Lloren !} SàbatFerra at una espec ial adreç s er-no d'hav és despr i , i Anton amb breus parau les par i Maria Rvdm. Pare Abat de MQnt earrat , Do~ Aurel 1 :ferv9 nt saluta ci6 de part de~ tota~nt famil iar, amassió expre w¡a amb r9noia C<Jnfe seva la à Eecar re, inici agrad able aques ta intere esant iesaa ble i depur ada, que ena feu encar a molt mesnte de la nostr a terrl!. consa grats a d'infa er plant t aques a• olani l'Esc de visi6 1;ingu in els infan te p~r cà la ~~~c16 que cal que IJBl Uga la llare de Déu. Ens explil:Eso de Mont serrat , prepa raoi6 que ee d ea ol tal de poder ingre ssar a la deepr é Vingu al. music i ianacr;l.et nt ioame en dues parts : =al - autent de 1 'esco là a el seu treba ll, estud is, el seu esplai a, intim e vida, podrie m dir-n cions en a travé s d'une s magni fiques projec jocs ••• que poguére~ copsa r ~llor r. També obting uérem una visiÓ ~lis Ferre ç Lloren P. ~teix pel des capta , color a té a més dels nens canto rs, l'Esc olani de l'educ ació music al dels escolal ns; escola ns a1xi que entren a forma r també un bon conju nt instru menta . Tots els d A l1 li a 01 w 11! ~ • ei ¡¡ 1 23 psrl de l ' Escola nia, inicien estudie d e v iol i per tal que adquire ixin un bon ~naixement i sentit dp l ' afinao i6 . N'hi ha a més que toquen el p i ano , or~e , viol oncel , nauta, oboè •• • La vidv- religio s a , de oulte , delq e scol ans ta.mbe té dintTe de l 'EaQola nia gran 1Jiroort ancia; no obli~ar que són nens çonsag rate a la Mare de J)éu, destin ats al seu servei. oa1 Per aixo el seu esperi t es prof undament rel igios. Durant aquest a Slonfer ència, oirem grava c ions del t reb all que r ealitze n liiUSi calment , i f inalitz a amb dos versets de l ' "Staba t Mat er" , de Pergol eei qu e executà l a capella , acompa nyada per l' orques tra 1 de oàmera "Solist e s de Barcelona". El Rvnd. P . Llorenç Maria Ferrer moU aplaudi t per haver-n os f et conèixer d 'una manera agrada bilisei ma l a vf ou i da actual de l ' Escolania de Montserrat . I JOVEI'IIVOLA agraeix sincera ment al Rvdln. P, Abat de Montse rrat i al Rvnd . p, Llorenç Maria P'errer la seva ool. l aboraci 6 en les nostres sessi ons cul turals, de la qual guardar em un inesbo rrables record . ORffOnS Df CRTRLUnYR · El di a 6 del passat mes de desemb re en el nostre Palau de la MÚsi ca Catalana es va celebra r un magnÍfi c festiva l a benefio i de l ' obra de "L' Aide aux personne s désplao éee et ses village s Europé ene", que amb 1 1 aposto lat del Pare P1re es duu a terme des d1tl. final de l'Últim a guerra IDilDdie l, per a soc6rre r tots els necess itats que han quedat orfes, sense recurso s i sense llar. Anna Mt Cardon a, notabil iesima pianis ta, deixeb la del nostre amic el uatTe Pere Vallrib era, va assolir un triomf .torça de Ravel i Albéniz amb un mecanis me perfec te i amb .telagu er, interpr etant obres una diooiÓ inspira da i juata. l'ou també una gran e orpreea 1 1 aotuao i6 de 1 'Esbart Dansai re de Rub:! amb l¡, seva fidelit at interpr etativa de la dansa catalan a. D< aprés de 1 1 actuaci ó meva i la del mestre Llu:!s Molins , que amb el seu doaini de sempre , m1 acompa nyà al piano una part de cançon s dels meetre s Vives, Sala, Roma, Terren s, Serra i Toldrà , li tooè. el torn a l'Orfeó de Sans. Encara és ben recent 1 'h01118natge que els Orfeons de Catalun ya o.trenar en al ..~estre Pérez.4 oya, que encara que fisioam ent no pot seguir la labor quotidiana dele assaigs , continu a essent el seu directo r espirit ual i honora ri, Aquest Orte6 de sans, que és una de les agrupa cions ohorale més notable e de l a nostra ciutat , va interpr et ar , sota l a intel.l~nt batuta del jove mes tre !1i&Br.d Sala, una exoel. lent p art da cançons da Pérez...M oya, Morera , Spilman i 8ala , Elisard Sala, .tent honor a la confian ça que el mestre Pérez Moya i el Consell Directi u de 1 ' 0rfe6 li confi aren, va interp retar el seu program a amb una justeea digna d e tots els elogis . I ele seua cantair es b en dis ciplina ts, aè aqueu entusia sme i amb aquell sentit just de la esponsa bUita t dal moment 88 Tan !er mereixe dor s dels aplaud iments més entusiarstes d el pÚblic, que en ~ueat Jeetiva l de la Oanq6 i la D<ansa va acudir ool.lab orar amb la :seva p~ eenoia i els s eus donatiu s, a l'obra apostÒ lica i a humani tària del Pare Pira . !llllJÓ LLRxnW , Aques t Or.te6 i aab el tit ol d• "Nadale del IIÓn" va interpr et ar, sota la batuta del seu meetra directo r Lluie Virgilsi l'arrar Gnaert , Juat, Pérez Moya, Shaw, Spilman r Cerver a, Ll ú!eobres de Haende ll Oltra, Ml MUlat , Art s, Rib6, :Sonet , Truan i J. Tollàe. - 24 - Orfeó Manresà Sant EeL'Orfeó Manresà va celebrar dos ooncerts. El pri.mar el dia de interpreta r teTa i el segon el dia 3 de gener. En el ooncert de Sant Esteve va Cablll:lé i B! sis Oanc;ons en primera audic16 dels mestres Muller, Oltra , Portat, dels nostres nedito; completan t el programa amb un ramellet de oançons populars del ma.gnffic "Poema m:ill:ors composito rs. I el dia 3 de gener donà una audici6 Tulleda amb il. de Nadal", de Josep Ml de Segarra, a càrrec del rapsoda ÀnRelAquest chor fóu di lustracio ns liii1Bioals per un chor de Càmera del mateix Orfeo. rigit pel mestre Joeep Ml Descarga, OrfeÓ de Sabadell CaL'Orfeó de Sabadell que tan magnúicam ent dixi.geix el mestre Adolf amb un conbané, el dia de Sant Esteve, va celebrar tamb& les !'estes de Nlldal 1 o:. i s 1nterpret ! cert al Teatre :r.a :: .aràndula. El prog¡;ama constava de tres part et, J .J. Llenguaren obres dels coJilll'(lsitors Planas 1 Pérez Moya, Lluis Mle,Mill qltra, :Berlin i Spilres, Maria Empar Ribera, A. Cabanè, Haendel , Oanteloub man . Actuaren com a solistes les senyorete s¡ Joana Cunille, Eu1àr1a Llunell, Tare~ Alaix i el senyor Rafael uyà. interpreEn la part oentraJ del programa la Seopió Infantil de l'OrfeÓ "Un jove pastor" i "1lonee tà "Sant Josep i la Mare de Déu"' "Escolteu l'Angel"t Oabane. Festes". Cançons, aquestes, arranjade s pel mestre A. Orfeó Vigetà L'Orfeó Vigat à, que dirigeix el nostre benvolgut. amic Rafael Sub1raohe 25 i 26 do dese~ també celebrà les ~etes de Nadal amb dos concerts, els dies i bre , en els quals interpret~ obres de Pérez Moya 1 Noyon, Tomàs,vaLully Set :Beethoven . A la segona part del programa, el mestre Subiracheper es'h'enar ell mateix. Can9ons de Muntanya, adaptades i harmonitz ades a veus ~es Orfeó de Sans I finalment l'OrfeÓ de Sans, tamb& el dia de Sant Esteve va celebrar, de "Villancoa oada any, el sgy concert nadalenc amb un interessan t prognlliiJl es de cets populars" harmonitz ats pel mestre P&rez Koya. Unes canyons nadalenqu tot el m6n i a la tercera part unes escollide s cançons i 1 estrena de dues 11111b lletra i música del mestre Elieard Sala. És bonic de veure oom els Orfeons de Catalunya segueixen la tradició de celebrar les festes nadalenqu es amb oonoerts, els programes dels quals s'adiguin a aquestes diades.· anal tir la L'Orfeó Català, que de seapre oelebra aquestes t'estes per d •J.:n.y, el seu fundador Cançó de Nadal amb els concerts de Sant Esteve 1 de Oap en tradioi6, convertit 'ha s Lluis Mill et que va establir aquest costum que aVId la terra ~ue des del cel deu veure satisfet com els Orfeons, els cantaires de ell sabia cons~derar com a fills seus, segueixen l'exemple que ell ens dona en vida. Totes les actuacion s dels Orfeons eóp bones per enalt1r'1 t'er estimar les oançons, lee aes pu· les nostre9 can9one 1 les de tot el m6n. Però de totesde dubte, les Cançons de res, les mes angelicals i humanes sòn, sense oap mena Nadal. aques1A ~ cançó ens farà amocionar més 1 m:illor a xics 1 grans que 1 K~ · · de Déu i satt olça, ingenua oanç6 de "JelnÍ.B al pessebre amb Maria Verge seu alè e::. Déu NadÓ1 I Josep al portàl i el bou i la mul.a que escalfen amb el era pastors i els Reis que oada my tornen .1 la terra per adorar el Nen Jesust D&u t'et Ini'ant? ill:f'ant~ Aquest Nadal que 9ada any torna ~r recordar a l'home la seva oanti amb sa, és sempre el aaaent mes propioi perquè l'home de bona voluntat més fervor i amb la veu aés emocionad a i ~lça el seu "Gloria in excelsie l)eO' i Pau a la terra al e homes de bona voluntat. D!ILI VEl'lDRELI. lIS - 25- "Els cantaires de l'Orfeó Català, a vegades, també ens preocupem per les coses que, podpeD,dir, no. són directament del chor. Ens agradSfia que , a ossa nostra tot enes be,· fqs en tots els aspectes perfec~ e. Dic això precie~ 111ent perquè eet:l,mem l'Orfeó Català i el nostre Palau. I ee aquesta secció de •o~s A JOVE.Iq"'L.A" el lloc més ad(fqU.llt per a. expressar tots ele noetree dUbtes i euggerenoies. Començaré, donoe. · Vull referir-me als programes dels Últilas concert~ de 1 'OrfeÓ Català~ En parlar de programes no vull dir, però, ni f~ al.lu.s16 a les obres que s'executen, és a dirt a la. !'ert a.rtietica, sinó a la seva portada.. He observat que la presentació dels programes dels OQncerts que, durant aque.at oure -també durant el darrer-, ha efectuat 1 'Orfeó Català ha estat sempre la mateixa I El dibuix de Mallot Sua.zo. ¿No seria possible que els programes dels concerte de l'OrfeÓ Catala 9etentesein una altra portada, potser, per què t no d •un caire mf1S modern? Tambe es podria pensar la manera de fer que la nova por1¡ada pegues ser canviada a oada concert. Estic segur que aquesta. opini6 111:!. va és compartida per mol te so.cie 1 també per la. major part del. pÚblic no soci, que aesis~eix a l es nostres audicions. I res més, només el desig que aquesta proposicio sigui ben acollida i ~btingui un resultat satiei'aotorit cosa que ens seria molt plaent" . JOAQUIM OOLCltiER I •Les ratlles que se~eixen, est:l.mats amics de JOVENIVOLA, estan dictades amb espontaneïtat i el més noble afecte. En primer lloo, agraeixo 1 1 avine,n t esa que se'ns ofereix en aquesta secció. Creo que ha estat un gran encert que els cantaires tinguem un mitjà de oo~oaoió, com s ' ha escrit en aquestes mateixes pà,gineer que ens permeti d • expressar les nostres opinions. Aquesta carta podria estendre1 e llargament. Però només intentar' f~rJDM lar algunes preguntes, apuntar alguns interrogants, no amb afany de or!tioat sinÓ dlun possible aclariment.• s6n qüestione banaJ.e, ja ho sé, però la perfeoc16 està en les petites coses. No ho creieu aiX!? Per tant, aqui van .els Deus ':¡.er què" 1 Per què la Biblioteca es converteix en un guardarroba en molts assaigs de l'Orfeó? Per què a les hores de Biblioteca no e 'hi guarda genera.l.ment el de~t silenci i Deltes vegades resulta un lloo de tertúlia? Per què algunes revistes (per ex&Dple el Paris Match. 1 'Soala, The N~ t 1onPJ. Geographio Magazine, eto.) no es troben a la sala de revistes sinó a la sala prÒpi&Dent de la Biblioteca? Es poden treure d'all! o no ee poden treure? S'han de llegir forçosament a 1~ Biblioteca? Les pot llegir tothOD? n Per qu~ el Paris Match• per exemple, s'ha de llegir sempre amb tant de retard, moltes vegades al oap de deu o quinze dies d'haver aparegut als quios-: ooe del carrer? u· Per què l'OrfeÓ no està subscrit a altres revistes, que s 6n força interessants? e a nt I .. ~sicale sobretot, Per què no es donen classes de català? Per què resulta una cosa quasi impossible que en els concerts els oanhires no ens bellugam tant (sobretot els nois) J guard~ un absolut sUenoi i una postura que resulti digna del nom de l'Orfeo Catala? Per què no ee desterren d'una vegada els antiestètics i divers!esime ~eoharpee" que porten moltes cantaires, sobretot si els vestits nou.s de les noies àón una cosa definitiva? Per què no es va a una definitiva solució de la ~a d'assaigs êoadiree e1:1ailare per a les noies - que estic oegur que ja ee te en compte - solució eficient del guardarroba dels homes, etc.)? - 26- no Per què no s'intent a una solució en el fumar dels assaigs? Per què ha una mioa més de formalit at en la puntuali tat i discipli na dels aseaisa? !, Per què alguns cantaire s no s' i.nteresa en el més min:i:m per la JOVENÍWl i molts i no expresse n en ella les seves possible s equivoca cions? Per què molts cantaire s no assisteix en mai a lès sessions cultural s? h1. d 1 B Per què •• ,? a formular Ja em perdonar eu els meus per què. Creo que no s6o jo sol pregunte s i altres que m'oblido , naturalm ent. Amb tota , l'admira oi6 ~r JOVENÍVOLA i per tot el que sigui en prestigi del nostre OrfeÓ" JOAN aques~es de JOVENÍíO· "Amioes :!!:s amb molta satisfac ció que he vist el nou format es pàgines, fruit de molta LA, cosa que em fa suposar una ooneolid aoió d'MUset esforços i eaorifio ie, fine i tot d'ordre econòmic . que no Hi hat però, un nou apartat que m'ha semblat, exoel.le nt, tant, pQ8ina oberta titulada •CJR· puo eetar-m~ de partj oipar-M. ; es traota d' aq~eeta observar en TES A JOVEN!VOLA". I aqui teniu la meva opinio de quelcom que vaig el passat concert de Sant Esteve. ats ,pull L'en o ert que ha tingut el Mestre - encert no exempt de dificult noies lea r ool.looa fer de t fàcilmen trenquen es no antics motlles que ele una millor y ~s perfecta ~di· dretes , en, eemi-oer ole, s'ha vist oc!lfirma t :perexigents en mataria d'audicio o oió. D'això n'estan convençu ts ela teoniqe mes a esttgui del paviment de que afirmen que la veu sona millor com més allunyad icant. fusta, encara que aques~a distànci a pugui semblar mfnima o insignif nombrós Queda:¡ , però, alguns detalle relatius a l'estèti ca d'aquest . (Em diuen que no grup de cantaire s. En primer lloo, ~ls vsst~ts de les elnoies canvi. Ho deixo, per insistei xi en aquest assumpte perque ja esta acordat ara). t -que teH1 ha, però, al tres aspectes que no ee solucion aran fàoiJJnen que es porti o la nen, amb tot, solució evident- sigui quin sigui el vestit són més aviat personal s ool.loca ció que s'adopti . Aquests defectes estètics que oanten amb e:1 -seguram ent involunt aris-. i fan molt mal efecte. Hi ha noies a amb els braços, en un equili~ braços plegats, el paper o la carpeta aguantad el moment en J.! difioil, almenys ain ena ho sembla, que er.e fa estar esperant dietraoc i6 de l ' audi~~ anirà per terra (la carpeta, no la noia), i causarà la és francame nt ri· ri. Encara que això Últim .no sigui possible , aquesta posició dicula. canten, que:. Hi ha també alguna cantaire s que tan segurs estan del que en els hoJII.Ur lment principa observat hem ho AiXÒ paper. el en desplegu sols tan per aabr. i, concreta ment, en "El Noi de la Mare". :te evident que tenen motius t(?), que prose ¡a cançó de memòria, però fa un mal efecte aquesta segureta Clavél I que ooneti que ~ una posiciÓ semblant a la que adopten els Ohore de 1 abre gada aotuaoi 6 diem sense intenc16 de faltar a 1 'extraor dinària bona ,.e no m1ren el Mestre ... s que d •,aquests grups ohorals. I no parlem del o cantaire ha remei ja és cosa sabuda en tots els Orfeons, i per això suposem que no hi homes - que Hi ha cantaire s - tornem a referir-n os principal ment aladefecte , ai oap és no niXÒ ••• ~Úblic al proper visible, molt lloo un ocupen canten, amb la fos que tenen el vici de portar el oompas de la cançó que el del Mestre. Aque ~a partioU laritat que no va gairebé mai, d'acord amb t de juguesca per v~e dualitat d'opiniÓ desperta en nosaltre s l'esperi Ens final, tindrà ra6. Gràcies a Déu la ra6 Aampre l'ha•ting uda el Mestre. • ·•• guntu què passaria ei tm dia fos el cantaire guanyado r de la "qu~niela volem pensar-h il és la 1Jl'" Hi ha cantaire s que semblen anèm:j.os. Perdoneu , però aquestacanç6rl presoi6 real que ens oansen. La carpeta es ten feixuga que, a cada 1 J 1 - 27- 011. •Ha de e! eix&r a terra, treure el paper corresponent i, en acabart tornen a repetir l'operaoi6. Aquesta feina ela obliga a un gest, a una poaieiO d'esquena poc e1.2 gant r tantes vegades com cançons hi ha en el programa • •• Parlant dels programe e, ena pel'lllGtem adre<¡ar un preo a qui faci la com- p~nao16 de les lletres que en e~ s'inclouen. S hauria d'estudiar, tant oom ros possible, la manera que els ·textos aueoein complete a osqa pàgina, per tal que no es produis la girada de fUll, ~reoieamen t quan l'Orfe6 o anta. Gairebé se11pre aquesta girada col.lectiva -am el coneegiiexrt aldarull de paper, a la sa la ~·actes - ee realitza dina un pian esim o dine un silenci en el cant. Aquea{ esoandol distreu, fine i tot potser el Mestre i cantairee. Aplaud1D 1 'encert de publicar les lletres de lee oançone, però s'hauria d ' estudiar poder evitar gl.r&des - eoroll- mentre ee canta. Ja que no tenim al noetre abast solucionar d§ f1n1tiviiJIU)nt el soroll de les •Jampanes, alcenya intentem d'elilainar ,,s altres eorolls que poden produir-se durant el concert . IVJ· lh no C.!ll· en I bé, per avui re~ més. Perdoneu que ~ çbservat "tantes" coses. Potsar un altre dia no tindre tant de "tema" i eere mes breu. Ho he fet pel bé de tota, pOLsant solament en al nostre Orfe6 i el seu prestigi estètic, que també té una m:loa d'importància, oi?", Amb tot l'afecte cordial d ' aquest SOCI .troM. 877 pui! tS llld!· .ó.•t e no I l' te- 3 , ell Libri 1~ Ltorl· ei' Eotem oomple~ament d'acord amb les indicacions que , per tal de millorar l'eethioa de lea audicions de l'Orfeó CataJ.à, fa el qui firma"SOCI :ro!.l. 877" En quant als vestits de les noies, la Junta Directiva lia aoordat ~a ls unifonzq tat eepe'I'9.da. Pel que ee refeT~ ix a al tres aspectes, oreie:D. i espert:m que els Ctlllta1res quo llegeixin la eevo. carta i ei.gui.n dels qui "aguanten la. carpeta amb el e braços ... que no miren el Meat-re •.• que no despleguen el paper••• que porten el oompàs (que~ deeacompaesa.te, diriem nosaltres) ... que semblen anèlll.oe• faran ura meditacio interior 1 ai es veuen inclosos en algun apartat dels que o1 tem, ftt.r&.r< un acte d' humiJ i tat i, reconeixent la seva oulpa,a• esmenaran en bé te l'Orfeó i del seu prestigi de onra al pÚblio. Per Últim donem a conèixer el 1eu preo als qui tenen cura de compaginar ela programes dels concerts de l'Orfeu, ol fi que ei és poseiblet oe suprimeixi l'aJ.darull de què parla, i que nosaltres tamb6 creiem que b1 eobra. = • • a: a u = : BIBLIOTfC R Relaoi6 dels llibres catalogats darrerament& UJ ll!TE, per Od6 Hurtado.- Nova Oo1.leoo16 Lletra~ núm. 53 ELs LLINATGES OATALANS 1 per J!'ranceso de B. Moll, -Vol. III, Raixa , núm. 42 V CXl!iCIERTO PARA DOS INSTRUMENTOS DE TECLA, d 'Àntonio Solar,- Prefaoi de Santia- go Jaatner.- Pdblioat per l'Institut Espanyol de :M:uaicologia, de :Bar'cel ona. SECI!Fros DE LA DIREOOIOli ORQUESTALr per Wilhela ?urtwae.ngler. ES!UOEs, per Qarles Riba.- Biblioteca Selecta, núm. 27 LA VIDA I LA MORT D'EN JORDI PRAGINALS 1 ¡>er Josep Poua 1 PQ6èe.. -Biblioteca Selecta, num. 28. - 281 Durant l'any 1959, han ingressat a la 'Biblioteca d Ï l 0rfs6 Català 156 goigs que han passat a engrossir la important col.leoo:l ja existent. Alguns d'elia han estat adquirits per compra Bl.s Alldce dels go s, de 'Barcelona, i als .AJ~qoe dels goigs, de Tarrassa. AJ. tres han estat donatius. D'entre aquests darrers ee de força interès la Col.lecoi6 de Goigs a la Mare de Déu - donatiu de la sra. Antonia Sanoristòfol -, en la qual es1 troba un goig, amb la lllÚBio& corresponent, per a oada dia del mes de maig; 1 edioi6 és del loment de Pietat. =~== ,. 1 En el titol de la lliç6 anterior una errada d impremta ens féu dir "pr! noms" on hav!em escrit ~onol!U!• Estam segurs, però, que el bon sentit dels nostres llegidors subsanà el lapBU..B. En aquella lli ç6 recordàvem que el plural del pronom datiu de tercera personat maaouli i femeni _11 (significant ~ o ~) t no és ~' (que significa~~~ o a §lljji<tOlil es fa erròniament , sino(lue és w "Els nois ens escriuen, i nosaltres ELS contestam"• "Les noies ens escriuen, i nosaltres ELS oontestaa". Però la 1ncorrecci6 d •usar el pronom ~~ sovint no és eolament en el plural. de ll• sin6 també en altres combinaoions de pronoms 1 en les quals coupa el lloo que corre~ on a §!1 l.!it Wt l&At Mt .!m• Exemple' "Quan ens portaran el moble? - "P.s ÈJa portarEIIL demà, per comptes da t "Els .!!J. portarem dema" . Serviu-vos oomparart si us plaut les segUents proposicions, en les quals ba~itualment sona un els W. 1 on fem les substitucions dels complemente acusatiu 1 datiu pels pronoms que els pertanyen en cada oast LI AUTOR DEDICA EL T.LTRRE ALS LEÇTORS. E1 dedica als lectors ELS dedica el 111bre ELS EL dedioa. DONO LA LLiaó ALS NOIS { O A !.ES NQIES) • LA dono als ncie ELS dono la lliç6 RAN poRTAT HAm ELS LA dono. ELS ®SEQUIS ALS NJIVIS. ELS han portats als nuvis ELS lllN PORTAT ELS OBSEQUIS = VENUT LES ENTRADES J.L's AB()NATS7 LES haveu venudes als abonats? ELS haveu venut les entradsPn RJGALARÉ rnò ALS SLS ELS )lan portats. ELS LES haveu venudes? QRUTS. HO regalaré als oriats ELS regalaré aiXÒ ELS HO regalaré. - 29 ~NO CARAMELS Al.§ JiQIS • E1i dono als noie ELS dono caramels ELS El'! dono. lixeu-voe que en els precedent s exemples h1 ha una concordanç a entrê els pronom8 i els subs1;ant1.u e tmaeculine , femeniiie , singular pluraT) que els pronoms substitueix en . En canvit 1 'eemantada concordanç a no oexisteix ei en tots els casos diem ~· · Oal observar que els grups de pronoms que hem indicat, quan van escrits darrera del berb, canvien la seva f'onna, però no el seu sentit t portant-loe-el porteu-loe-el pçrta'le-e l donant-lo e-ele portau- los-les d6na'ls-le e, eto. Vegem ara quan e6n oorreotee ~ sos eegÜen1; el o l2.!!...1!1• Solement en els dos ca- Primer.- Quan àlt en contacte emb .§l.a._o !...!ll1 O ~I ~' . "Haveu f'et w equival a lJ.• o sigui obsequie al nuvi?" "Els h1 f'arem demà." "ll'eu-loe-h i avui ." "Haveu f et w obsequie a la núvia?" "Els h1 farem demà". "ll'eu-loe-h i avui..." "Reclama l&A fotografie s al Ramon." "Ja les h1 reclamaré" . "Reclama-l et:t-hi de seguida". "D6na lJl! flors a la Ro saura" . •Ja les hi he donades" "Donar-let :t-hi". à1 f'a d'adverbi i indica al8W1 lloc 1 "Va dir que pujaria els JDOblee al pie i encara no ~ ha pujat" . "Vaig 1;reure les psoes del rellotge i ara no ~ sé tornar a "Diu que té les orelles vermelles , però jo no l..i.ll...ài veig" . Segon • Quan Aparentmen t sembla un cOJÇlicat 1' estudi dels 11ronome f'eblee, ore1emé que posant- hi la degudaxic atanc1ò , COlli. en totes les questions cal f'er,però no ha a' eser molt dif':Íc11 d' obtanir un bon reeul tat. P. -30- . :1:ndioar on ée podriade la Música el Pa1au - Em oata1ana? a l'altre . del oontrabaix. Don os m:iri, _ banda I Seapre ifi ' ~l~ _ :Be t_P~~eea can 1 • ee posa l(aroe tellina. - 31 - El Mestre Millet vist per J. Renart Una vegada mée el llapis enoertad!e Bim de Joaquim ens plasma, en une traços severa i oaraoterle tioe, una de lea figures deRenart evocadores del Mestre lillet. Amb una sobrietat que d éi'u18 tota ornamenta òi6, Renart ena d6na aquesta vegada un perfil d •esquena del Mestre, oom aquell qui ~iu , amb un sol tr&Qat 1 robust, ple de vigor, simple. En ell tothom reooneixe ra o recordarà 1 'evocadora tigu.re. del Mestre J!illet dirigint • .Uçat de puntetes, el braç estirat , empunyant la batutal ferm i gegant!, com s'esqueia a la seva figura, No oal afegir rea més parque el simple traç és prou eloqüent i evocador. Al peu d'aquest dib.uixr Renart hi- escrigué "6 1925 . Mf de l'e::roursi6 a Roma". Aquest oonoart fou el primer de laDesembre tanda. d ' hivern que celebrava regularmen t l'Orfe6. Sabs, per la crònica, que hi aseisti pÚblic "noa brosiss1m" . "L'ambien t era el de sempre, aguditzat potser encarat un I un bell corrent unia els esperite dels cantaires i dels auditors. I el Mestre Killet apareixia oom la repreeenta o16, que podríem dir-net de l'ànima ool.leotiv JJ0111.ée oal 9bservar - 1 recordar en ella - aquesta oarioatura del Mestre, a,tt, tal coa el veia Renart en aquella ooae16. El programa es1;ava compost de tres parts, que no pbdem detallar en aquestes breus linies. La segona part tingué , però, un interès ben especial. En ella ee doii la •salve J!o~tserratina" (primera audioi6), "Canç6 dels esoolane" (estrena) (~ la seooi6 de nois), acompanyad es a l'orgue pal mestre Colii8J.lat "La mort del'eaoolà "t de Nicolau. Si l'obra lluminosis sima i ~ a popular, "Lai mort de l'eaoolà"r era coneguda i admirada pel pÚblic, aquest tingué ooasi6 d'apl~ir dues noves oompoaioio ns de Nioolaus I.a "Salve Montserra tina" i 1~ "0anQ6 dels escolans" 1 que encara eent1m avui amb veritable fruloi6. La pessio 111911 que a~oea, diu el aronieta 1 fou bellieeima . I pel que ee despren deepree de \&n'e anye 1 1118l110rabler oom ho testimonie n unes obres - ena referim a lea del Metre Jl'ioolau que avui encara admirem i ae1;1t1m amb veritable delectació . Al mea de novembre, el record de 1 •exourei6 a Roma era encara viu. Renart ho recorda al peu de la seva oarioatura del. Mestre. després d'aquell memorable pelegrinat ge a la Ciutat Santa el aronieta de Mesos la Revista Musical 1 Catalana a Roma, Vinyaa, escrivia entuei.àlrti oaments "L'Orfe6 Catal.à." deixà Roma memòria inesborrab le, i tota el e &imante dels. eedeveni.lll ents en aquest a ordre que ¡>ogueren oir-lo, no ee cansen de preguntara L 'Orfe6 Oatalano, o r1t ornera ••• ? Verament la seva estada entre al e romans fou llla8Sa curta;quant m.és, aix:f. i tot, deiXà el segell glori6e en l'historia l 4• l'~steum 1 de l'art 1Ír1~ d 'aquesta Oiutat,Ete rna ... La fama que l'Orfe6 Oatala oo~uer! a Roma s'e.l C!lllpa t ina ela burgs mes apartate. Encara se'n parla¡ Wl8 parque l'oire{l a l 'AUg~.~ateum; altres en l ea :Baeilique a¡ o b& par lea deeoripoio ns entul!lll.aet iqqee que en f éu tota la premsa", L'Bl:ly 1925 quedarà sempre an el record de l'~eó Català com l'any del pelegrinat ge a Roma • . -... -.. • :r.R. G . o~w- ,,~.s: F=\":j ~ t ' 4.:1( •.,• ...; IJJ st.-......