Editorial: Maragall en la casa dels cants Sant Jordi, Patró de Catalunya, per Joan Maragall Montserrat, per Joan Maragall La senyera de l'Orfeó Català Un diàleg líric, per Josep Subirà La Revista Musical Catalana, any 1904, per Mateu Piguillem L'educació musical a les escoles, (extracte de Musica d'Oggi - febrer 1960) Anècdota, per Emili Vendrell Xavier Montsalvatge Món musical Comentaris La música, per M. Els llibres, per Antoni Sàbat El teatre, per Jordi Martí Activitats, per X. Als quatre vents. Noticiari Opinions Sessions culturals Secció filològica per Piguillem Biblioteca El mestre Millet vist per J. Renart
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
Abril-Ma i g 1960 JOVEníVO LR Abril-Maig 1960 Editat a MULTICOP -Barcelona Dipòsit Legol 8- 14508 - 1959 EDITORJA[ ~tt e~t ta casa aets caltts Maragall, el poeta del cant i l'esperança, el poeta de la "paraula viva" , és evocat entre nosaltres en el centenari de la seva naixença . Festegem aquella "major naixença" (una naixença eterna , constant), que el poeta del!l{l1lava , ~b insistent prec, al final del seu "Ca!Jt espiritual" . L'Orfeó C! tala estrena el dia 9 d'abril aquest poema en la musica del compositar xa~ Montsalvatge . Tots recordem l'èxit fervorós i espontani que obtingué. Coma intèrprets sentirem, també, nostre aquest èxit. Fou en definitiva la confi~ mació plena en les mateixes paraules de Maragall. El nostre pÚblic ee sent! corprès en retrobar , en nova forma , el poeta . D'un~ manera més palesa el nostre Orfeó ret homenatge a Maragall en el seu concert del dia 19 de maig . La tercera part del programa , exclusivament integrada per composicions sobre textos del poeta, representa 1 'afirmació de conti nuitat de la "paraula viva•• de Maragall. En aquest· cas ...\ij'la parcial visió de 1:obra music~da del poeta que sentia,i comprenia el fet ~si­ cal, i que en feu tants bells elogis . Aquesta visio parcial , amb tot, es suficient ~er a homenatjar el poeta , car l'homenatge exigeix, més que res, l'adhesio de l'esperit. Però aquest homenatge a Maragall no ha d'acabar aqui . Si hem parlat amb insistència en aquests números anteriors (algÚ, equivocadament, ~ot er~ re que ja é$ suficient) i en parlarem més encara, de Joan Maragall, es per a fer estimar més la personalitat humana i espiritual del nostre poeta. Maragall fou un gran amic de l'Orfeó. I aquesta seva amistat no l'hem perduda• amb la seva mort (per altra part, "una major naixença") sinó que la conservem gelosament i l'anem augmentant de mica en mica. :z "' l· ;- - 3 - En els aires del dia de Sant Jordi hi ha olor de roses i amar de pàtria. I les c~llim del jardí o les prenem a mercat com una prometença; les portem a la ma amb una misteriosa alegria, i passant, les mostrem tots Jo¿osos , saludant-nos els uns als altres amb un mig- riure d'iniciats en la festa formosa. Quan un poble pren per ·patró a un heroi , és que vol reviure constan¡ ment la seva heroïcitat. En això d'escollir patró , hi ha una esma de l'acció del póbie , que des del fons lluminós de la seva inconsciènci·a, endevina la mena d 1 ere rgia que li cal imitar per a realitzar la seva missió enlairada , i té un pressentiment de la seva aptitud per fer aquella imitació constant . Heus aquí doncs, a Sant Jordi, tot vestit de blanc: aixÒ vol dir que, abans de tot, Catalunya ha de vestir- se de puresa. Veieu 1 1 espasa com brilla? Doncs vol dir que Catalunya ha d'anar seopre armada d ' algun ideal fort i lly clinÓs . I el veieu el monstre amb el que Sant Jordi batalla? Catalunya ha de combatre i ha de vèncer tota lletgesa devoradora que trobi en el seu camí.No veieu també la princesa redimida pel Sant? qatalunya ha de salvar tota bell~ sa que tremola davant de la monstruositat , ·tota puresa que es rendiria a ésser devorada per la impure sa ,- tot lo bo que plora impotent davant del ~ que brama amb la força de la injustícia. Ilo n'hi ha prou d'alegrar- se ~--------------------~~----= reViure tot el sentit . Aquesta llum sobre;¡atural que ens veiem damunt el front en aquell diaJ l a mit~a rialla que ens fem de germa a germa ; el ra§ tre d'olor que deixa en 1' espai en p~ssar el pom de roses que portem , son el rastre que deixa en el temps una lluita heròica i santa. Si nosa,! tres volem que el rastre duri sempre , ens cal renovar a cada moment la llui ta i la victòria . Que hi hagi puresaconstant en les nostres vestidures, resplendor en les nostres armes, alè d'l!!:.or en el nostre pit i sempre una :::it;; a rialla de fe serena en la nostra llu i ta més encesa . amb la festa i la diada: cal fer-ne JOAN MARAGALL MONTS E R RAT El Montserrat és el miracle català. te allò nostre que no té iP,Ual i que sembla fora de les lleis de la natura. JOAN MARAGALL per Ramon Casas . Ben cert que el gran miracle és la natura mateixa : però l'home encara es =assa nin per a adonar -se'n. El ?ill de Déu el revelà aquest gran miracle , q~an va dir que el pa i el vi -coses tan naturals- eren el seu Cos i la ~eva ~ang; oea amb tot i això , el que féu que les gentades li anessin darrera for~n els miracles de multiplicar els pans i els peixos, de fer tornar l ' aigua en vi, de curar els coixos i els tullits i de ressuscitar els morts. I nosaltres som encara aquelle ~ gentades aateixes . I així és el Montserrat que us secblarà un núvol blavós de retalls f~~tàstics; i s'avança enfora com un castell de gegants amb centenars de tor- - 4 res; i s'aixeca eixamplant-se i llençant cap al cel ses agulles envelades per la boira que corre com fum d'encens entremig d'elles i aleshores el lio:' ' serrat , més que tota altra cosa, és un altar, és un temple . I jo crec que aquesta és la seva més profunda essència; perquè ~ m' hi he sentit a m1 mateix com un home en una muntanya, sinó sempre con Ull home a dins d ' un temple . JOA11 MARAGALL I LA ..SENYERA,. DE L'ORFEÓ CATALÀ Amb a9-uest títol, el "IIoticiari" de l'OrfeÓ Catala del mes de novembre, del 19 35 publicava un reportatge , que reprodu!n quasi in tegra::an:: "Feia j a molt temps - diu el Secretari Sr. Ribalta en la seva ¡¡eoè· ria de l'any 1897- que a l 'Orfeó el preocupava no tenir una ensenya que p~ sidis les seves festes, que l'acompanyés en les seves excursions, que lid~ nés perso~alitat simbolitzant l'esperit ~ue ens animaj en una paraula¡ que es sapigues qui som. Que la gent no pegues dir , qui son aquells que venen cantant? qui és aquell chor? • .• " Aquesta justa preocupació va decidir els directius de 1 'Entitat a la confecció d'una Senyera encarregant- ne el projecte al notable arquitecte i consoçi Antoni Gallissà,un~ de les més prestigioses figures d'aquella èp~a· "model d ' artistes i patric~s" ,. segons frase de Puig i Cadafalch. Gall is ell _t amb l'amor i la intel .ligència que posava en totes les seves obres, realitZI la comanda molt a satisfacció de tothom. Una circumstància ben falaguera va facilitar la confecció de la no~ tra Senyera. L'Orfeó Català junt amb la famosa "Capella Nacional Russa"• que dirigia Mr. Slavianski d ' Agreneff, va celebrar un concert en el Teatre prw· cipall'any 1895 a profit de l ' obra benèfica que amb tant de zel realitzava la Il . lustre Junta de Dames, i aquestes , en agraïment, oferiren brodar la Senyera. Les nostres orfeonistes amb la Sra . Wehrle també volgueren prendre part en aquesta noble tasca i mentre la Junta de Dames , en el col.legi que sostenien , començà a brodar una cara de la Senyera , les nostres noies sota • la direcció de la Sra . AntÒnia Pe rona , en e l n o stre local social -llav~r~~ , rer de Dufort- brodaren l'altra part , i el bon arquitecte Sr . Galliesa la seva bonhomia i diligència anava d ' un l ocal a l'altre donant instrucalcio~ soci local nostre El . obra a sev a l de artístics treballs i dirigint els blava a voltes un taller de brodats : la Sra . We hrle ens deia, en el fe~;; tatge del número passat, co!!l ella es portava mol t s dies el dinar a 1 0 per tal d'aprofitar els moments lliures per brodar la Senyera . .es y~ lll1 u: -··....... LVI lètn- do- LS I - 5 - Mentre stant, el Mestre Millet encarre gà al nostre excels poeta En Joan }!araga ll la lletra de l' hiJDne que el mateix Mestre havia de musica r. A mesura que s'atans ava el dia de la benedi la febre creixi a per moments, els assai~s del nou himne sovinte javen i encció, d'ells assist í el p~ pi MarQ8a ll, qui feu remarc ar com en certs passatg es un ell ja havia presse ntit aquella mateix a empent a i vigori a que el compos itor aplicà a la seva lletra . Per fi, com recalc a el ~ecretari,ja nomena t, "arr;bà la festa de les restés, la solemn itat de l'any, l'acte mes gran de l'Orfeo " . El dia 11 d ' octy, bre de l'any 1896, la nostra Secció Choral pujà a la santa muntan ya a beneir la seva Senyer a. Pou una festa de gran emoció i de vibrac ió artísti ca. La comitiv a es formà en l'antic hotel .del Santua ri: les tres Seccio ns de l'Orfeó , preced ides pels mossos de l'esqua dra i per una gralla ires que tocaven aire~ dels Xiquet s de Valls, s'encam inaren vers el temple , presid ides per la nova Senyer a, enmig dels aplaud iments i aclama cions entrar al temple , l'orgue tocà motius del nou hiJDne, i la de la gentad a . En Senyer a, que fou rebuda per l'il.lu stre Doctor Morgad es, Bisbe de Vic, revest it de gran pontifical, fou col.loc ada al peu del presbi teri. Seguida ment l'OrfeÓ com a salutació a la Patron a de Catalu nya, cantà els Goigs a la Verge, de Brudie u , finits els quals el Dr. Morgad ee va beneir la Sehyer a , que fou apadrin ada per l'Excm. Sr. Comte de Güell i la seva gentil filla Isabel , i va pronun ciar e12 qüents paraul es d ' elogi i encora tjamen t per la tasca de l'Orfeó , fent vots per la seva més alta eficàc ia espiri tual, ca i patriò tica. Fou llavor s quan, tothom dempeus i enmig la més profun artísti da emoció , la SecciÓ Choral va cantar per primer a vegada "El cant de la Senyer a", que impres sionà fortam eñt la nombrosa gentad a que envaia el temple . Va cantar -se despré s la Uissa 110 quam glorios um", de Victòr ia. ~o oal dir com tota la diada fou un seguit de demostrac~ons d'afec te a l'Orfeo i una festa de Joia i triomf als nostre s cantai res. Tota la premsa barcelo nina s ' ocupa extensa ment per elogi de l'acte de la benedi cció de la Senyer a , i en public à dibuixo si amb i detall s , amb lloanc es a l'art i bon gust del séu autor. Des de llavor s la nostra Senyer a ha presid it tots els nostre s actes i ha simbol itzat la nostra obra i l'espe rit que l ' anima i fa vibrar . Des de llavors també la Senyer a ha rebut arreu entusi astes mostre s d ' amor i afecte del nostre poble. Que per molts anys seguei la nostra Senyer a donant veu al nostre s cantair es 1 "llum al s ulls i força xi al braç" per a contin uar com fins s ara la tasca artisti ca que ella ha fet més glorio sa i t~~omfa n~. UN DIÀlEG LiRJC A la madrile nya Plaça d'Orie nt, davant del que, per donarli un nom nstòric , la gent anomena avui "Teatro dialogu en dos filharm ònics recalcitr ants, els quals la casual itat haReal", ajunta t per un . L'un és "liceista" ; l'altre "realis ta", concep te que design a aquí moment tota person a entusia .§ :a pel "Teatro Real". El primer exposa el desenr otllam ent de les tempor ades lirique s al Liceu barcel oni. on va molt sovint . Dels seus llavis broten recents record s: noms de cantan ts, de compo sitors i d'Òper es que ha escolt at, aquests Últims anys, amb plaer. El seu interlo cutor , de setanta anys ja, vol dria contar -li, també, coses sembla nts relacio nades amb l'edif ici que fins l'any 1925 era nomenat per molts regi coliseu ; però no ter-ho així , degut a la situaci ó deplor able d ' una rec?nsli és possib le dè trucciÓ paralit zada per succes sives interru pcions , que, d'algun ença, segueix en el camí d'etern itzar-s e. Record a que va assist ir, el temps 1925, a l ' Última tempor ada d'Òpera; que el comiat del tenor Fl eta l'ompl l d ' entusia sme. Record a, també , 1 - 6 que després de 1~ clausura primaveral el regi coliseu va obrir les seves por tes una vepda mes, i no per oferir música italiana, francesa, gennànica orussa, sino per retre homenatge al compositor Clavé. Per casualitat, portava a la butx~ca el .vrograma corresponent, ;i; el "liceista" va poder llegir a la primera pagin.a d aquell programa el seguent text : "Teatro Real. - Casal Català. - Martes 9 de junio a las 10 de la nQ c~e . - Gran Ooncierto-H9me~je a José A. Clavé. -En el q~e tomaran parte - La Asociacion Euterpense de los Corcs de Clave - La Banda Municipal de Madrid - La Masa Coral de Madrid." Seguia un gravat que representava l'art is ta homenatjat, i a sota, a1 lletres peti tes, es llegia: "Boceto de la lapida colocada en la calle que lleva el nombre de José A. Clavé, original de Miguel Ferrerone." Aquell "realista" su.s pira lentament mentre guarda amb gran cura aquest programa singular. ·¿Qui hauria pogut dir que allÍ on començà per tenir la eeva seu l'Òpera italiana, i on successivament s'acolliren al. tres re¡:e rtoris de l'Europa occidental, central. i oriental, el darrer acte pÚblic hauria de ser, precisament, un cordial homenatge dels músics madrilenys al. català Clavé? Després d ' això, el "liceista" va preguntar al "realista" per la si tu a ció d ' aquelL edifici que s'alçava entre ells, amb la primitiva estructura deles seves façanes deformada, i l'interior pendent de transformacions arquitectòniques. El "realista" digué al. "liceista" que, per diverses reons,aquell vastíssim local - tancat l'any 1925 per tal d'assegurar la seva existència després d'un projecte solidificador davant el pànic produït per les excletxee anunciadores d ' un possible esfondrament - havia passat per alterne s fases d'activitat i·paralització , i que, segons sembla, hauria de seguir "per omnia eaecula eaeculorum" aquella darrera fase d'aparent abandonament i de circumstancial oblit . Tot evocant les repetides queixes, lamentacions constants,burles i critiques agudes , inspirades per l'estabilització d'un semblant estat de coses , va recordar diverses caricatures dels principals diaris madrilenys, especialment aquelles de Galindo al "Ya". Aquest diari, sota el tftol d' "HC>róscopo", va inseri el dia 1er. de l'any actual, un dibuix en el qual la ¡¡it onissa diu a un senyor ja d'anys: "Sue manos anuncian larga vida. Llegara a ver terminades los bulevares, la ~ via Colón-Plaza de Espafia, y quizas, quizas, el Teatre Real". Sota l'epígraf de "Vejez experimentada" , un altre d1 buix de pocs dies després, mostrava un vell amb una blanquíssima barba blanca que li arribava més avall de la cintura, i que parlant amb un altre senyor li deia: "no se alarme ·porque su casa esté comprendida en el sector Plaza Espaila Colón. Yo era el tenor que tenia que haber inaugurado el nuevo Teatro Real!" · ... Després d'unes setmanes, arribat el dia 25, fou inaugurat solemnement un monumental Palau de Deporte. Ara, les perseverants lamentacions van prendre un altre caire . Aquest Palau s'havia construït amb gran rapidesa, cosa que no passava amb el "Teatre Real" , "teatre egregio sede del gorgori to y del arpegi o •. • " segons referia un poeta en aquest mateix diari: I va accentuar, encara, la nota critica als versos finals en proclamar ironicament: "Bienvenido el Palacio del Deporte , y si el ReBl no se abre, que no importe, pues de su ausencia a todos nos consuela la labor que. hoy se hacs en la Zarzuela" Aquesta"labor" anava a càrrec de Cèlia Gàmez . I en a la funciÓ vespertina i nocturna d'aquesta data tan assenyalada, la cartellera va anunciar la representació d'una producció hibrida, que assolia un èxit extraordinari . Aquesta obra es titulava "La estrella trae cola"; els llibretistes eren Quintero,ArQ zamena i Ardevin; els compositors -en gran desordre-, Guerrero, Alonso, Padilla, Moraleda, Quintero, Francis López , Parada, Morcillo, Lehar , Abraham• Donato i Simone . La direcció i montatge de l'espectacle anaven a càrrec de cèlia Gamez . En referir totes aquestes coses , el "realista" va dir al "liceista• amb un penós accent : - 7 - Ja veu, per tot el que li he explicat, com van el Real i la Zarzuela a l a "Villa del Oso y del Madro!'io" . I el "liceista" va manifestar amb un eXpressiu silenci la pena que li causava una tan deplorable situació filharmònica. · JOSEP SUBIRÀ = = • == LA REVISTA MUSICAl CATALANA ANY 1904 L'any 1904 va ésser per l'OrfeÓ Català (tretzè de la seva fundació), d'una vitalitat extraordinària. Fundà la Revista Musical Catalana; creà la Caixa de Previsió i Socors, "a benefici dels Directors. Mestres i choristes (homes i senyoretes)"; va instituir la Primera Festa de la MÚsica Catalana,i va,comprar els terrenys per a edificar-hi el Palau, amb l'emissió d'un emprestit de 600,000 pessetes en obligacions amortitzables, per tal de poder bastir un bell Casal per a l'Orfe ó i per a 1~ MÚsica. Entre altres obres importants, va estrenar el "Captant", del mestre Nicolau. L'Orfeó tenia l'estatge , llavors, a la sen vori vola "Casa Moixa" odt. la P~aça de Sant Just, que ocupà des de l'any 1897 al 1908, en què es posseJI e1ona del seu estatge propi . Presidia · la nostra Institució el gran President, Sr. Cabot, que · feia do e anys que havia substi tult un altre gran President, el Sr. Joan 1Ullet i Pagès , germà del fundador de l'Orfeó i pare del President actual. Formaven la Secció Choral, 73 hoges, 6o noies i 46 nois, total 179 cantaires . Però, .vegem en sintesi quin és el contingut del primer volum de la ReVista Musical Catalana, obj acte del present article. El número primer va sortir el mes de gener de l'esmentat any. Redactor en Cap 1 1 'intel.ligentiseim i enyorat mestre Joan Salvat. Secretari de la Redaccio , el cul te literat i després conegudissim publicista, Josep M!!. folch i Torres. Ja s'endevina que el Director espiritual i l'orientador de la nova publicació seria el mestre Lluis Millet. D'ell és el PÒrtic, que sota el titol "Perquè", començava: "Quina raó d,' existència ten en aqu~stes pàgines? Per qu~ sortirà nos~ra Revista? ~ Per que el desenrotllament es vida, i com l'Orfeo Català la te vigorosa, gracies a Déu , necessita nous mitjans d 'expandiment, manera de desenrotllar amplament aquesta vida engendrada amb l'amor i el sentiment de la música i amb l'amor i el sentiment de les coses de la terra, que són coses nostres fins arran de l'ànima.- cantant havem fins ara expandit gojosament aquest amor. i aquest sentiment i cantant sempre l'havem de conservar i encoQQ.nar a tots els predisposats" . I seguia, el docte mestre, exposant, amb clar concepte, els altissims objectius i l'eficàcia que havia d'assolir el novell portaveu de l'Orfeó Oatala i de totes les manifestacions de l'Art musical, especialment de les Entitats orfeÒniques germanes . Lea Seccions de l'esmentat volum, són les següents: QATALUNXA·- Comprèn setanta-una ressenyes de concerts i activitats musicals a Barcelona i a diferents poblacions catalanes , per diverses Entitats i artistes . Destaquem: Capella de MÚsica de Sant Felip Neri, Associació Wagneriana, Ateneu Barcelonès, Societat ~arcelonesa de Concerts , Orfeons L'Eco de Catalunya, Canigó, da Sans, Gracienc, Nova CathalÒnia,,etc. Estrene~ al Teatre Liceu, de "La Damnació de Faust"• da Barlioz; "Acte", de J . Manen; "Lorenza", de llascheroni , i "Louise", de G. Charpel)tier • - 8 Audicions a càrrec de caaals-Baüer, Cortot~aria Gay, violinista Eugène Ysaye, E. Granados, E. Sauer, Malats, Manén, etc. Ressenya de l'estrena, al Teatre Granvia de Barcelona,de "Bohemioa•, d'Amadeu Vives. CORRESPQND~NCIES.- Informacions de Festivals i del moviment musical a Alemanya, Bèlgica, França, Anglaterra , Espanya, Itàlia, Sui~ ea , Auatria i Estats Units , algunes enviades directament a la Revista pele seus corresponsals. NOTES BIBLIOGRAFIQQEs.-· Critiques d'importants obres i llibres sobre música, que autors 1 editors trametien a la Revista i que comentaven els seus principals col .laboradors . Moltes de lea esmentades obNe passaven a la Biblioteca de l'Orfeó. ~·. - Aplegava aquesta Secció dades i noticies diverse s. En una d'elles assabenta que "Terra Baixa", del nostre gran dramaturg, ~el Guil:erà, havia estat musicat pels dos prestigiosos compositors , l'anglès Eugen d'Albert i el belga Pernand Le Borne . La del primer sota el titol "Tieflam• s'estrenà a Praga, i la del ae@Pnl amb el nom de "La catalana", fou donada a conèixer a l'bpera CÒmica, de Paria; totes dues versions obtingueren un èxit remarcable : NECROLÒGIQQ¡S . - Registra la ' 1efunció de personalitats relacionades amb la~· da musical, entre les quals la del notable compositor txeooo· lovac , A. Dvorak, ocorreguda 1'1 de maig de 1904, a Praga. ARTICLES. - Aquesta Secció de la Revista , naturalment, és la més densa i rellt • vant, tant pel contingut dels treballa publicats, com per la oo~ petencia de llurs signants. El fet més transcendent que en a quelis teop~ es produi en el món cusi cal, especialment en el catÒlic, fou la promulgacio, pel Sant Pare Pius I (avui elevat ala al tars), del seu "Motu Proprio" i "Instrucció sobre la llÚsica Sacra" , amb els quals dicta va les normes a seguir quant al cant litúrgic i la música en el temple. La important reforma és estudiada i divulgada dea de les pàgines de la Revista, pel qui fou crític musical, Esteve Sul'iol (autor de la lletra de la "Pregària a la Verge del Remei") i pel mestre Fransec Pujol . El mateix mestre publicà : "La Missa del "Papa t1arcello" a l'eaelésia de Santà·Marie del Pi", "Repertori de música religiosa", i unes belles descripcions de "La Dansa i Ball del Ciri a Ca!Jtellterçol". Els al tres articulistes i ela temes tractats en el volum que analitzem, són els següents: · Vicenç MO de Gibert, "Extracte del Diari de J. S. Bach". - Antoni Insenser, "Balls, Danses i Comparses populars a El Fenedès". - J. Lamote de Grignon, comentari a "Acté", de J. Manen. -Frederic Lliurat, "Qüestions velles" (consideracions sobre lea reaccions dels oients davant lea obres musicals).- Lluia B. Nadal, "Ballet, Ball cerdà i Esquerrana".- J . J. Nin• "Haendel i Bach". - Amadeu Vives, comentari a l'estrena d"'Acté" . Del mestre Lluís Millet publicà un extens estudi del drama musical "La Celeati.n a", del mestre F. Ped.rell; necrolÒgica al qui fou distingit coQ-La poaitor mallorquí i 8l'an amic del nostre Orfeó, Antoni Noguera (autor de " Sesta" , entre altres), i nota crítica del "Romancer Popular tie França" de.., George Doucieux. - Del mestre Felip Pedrell, il.lustre mueicoleg, divulga~ 6 de "MÚsica vells de la terra" . - Del mestre Joan Salvat, "Judicis de fora e~ ea1' , amb el qual esmena algunes omissions de "Le Guide Musical", sobre l'evolució musical a Catalunya. LA MQSICA CATALAflA .- Ressenya per Josep llt l'ol? i Torrirlel~Es celebra amb extraordinària b tor , al Teatre !lovetate, el diumenge, 24 de juliol , al mati. L ' autor dor del segon premi (el primer no,fou adjudicat), va ésser el mestre ~!~ Sancho Marraco , per la seva "Canço dels Segadora" (lle tra de Jln, J • Ve guer). Nomenà Reina de la Festa , la Srta. Francesca Margarit i Duran · PRIMERA PESTA DE fo:,.. - 9 - •, h· ••co- s El Pres ident de l'Orfeó, Sr. Cabot, obri l'acte i digué que el pri:er r am de llorer 1 els primers aplaudiments havien d'ésser per a l'immortal J , A· Clavé, el bust del qual ocupava un lloc d'honor a l'escenari . Una ovaciÓ esclatà mentre el Sr. Cabot posava el brot de llorer al bust del mú~c­ poeta. El mestre Felip Pedrell llegi el magnÍfic discurs presidencial. I el donà lectura a la seva emocionant Memòria, que començava amb el famos paragraf: "Som infants nous del Renaixement de nostra terra; no estirem la fibra del cotó ni oontem els fils dels teixits fabricats; som de la colla dels enamorats. Sentim la flaire d~ les pinedes, la fr~scor de l'herbatge; valls i muntanyes ens esplaien l'anima. La remor de la mar de nostres costes rialleres ens canta,,junt amb les ratxades que ventegen la verdor jove de nostres serres, una canço encomanadissa de fortalesa i d'alegria, .de suavitat consoladora, de vanitat eterna". mestre,Mille~ L'Orfeó Català, va cantar diverses cançons premiades. l• a H CONCERTS DE L'ORFEÓ.- Le~ primeres ressenyes que dels concerts del nostre ór · feo va publicar la Revista , en el número de gener del 1~4, foren les dues audicions dedicades als seus socis protectors, el dies 17 1 22 de desembre del 1903, el primer al matLi el seg~n a la nit, al Teatre Onofri , del Paral.lel (avui Teatre Victòria), el qual "per sa cabuda per met a la Junta de l'Orfe"Ó seguir donant més d •una invitació a cada soci". Seguint,el costum d'of~rir als protectors les primicies d 'algunes obres , la Seccio Choral estrena en aquelles audicions, la important trilogia "Catalònia", del mestre Garcia Robles (que assistí al concert i fou molt aplaudit); "TERESA" , del mestre Nicolau, i "Serenata", ·de Borodine. 30 de novament donà però "a fi de •ta Gata i el gener. Concert extraordinari , al Teatre Novetats , en el qual les estrenes anteriors. El .pÚblic demanà moltes repeticions, no fatigar excessivament la massa choral", només es bisaren Belitre", de Pujol, i "De bon mati" , de Clavé, 27 de febrer . Sessió inaugural del Curs 1904. L ' Orfeó tenia establlll'taunar solemne festa intima ~r a començament de Curs, El Secretari Sr. Antoni . de Sabatés lleg! la Memòria-ressenya de les tasques de l'OrfeÓ en l'exe.rcici anterior. El Bibliotecari, mestre Pujol, donà l,ct~¡ra a un "correotissim treball, en el qual amb polida frase i brodat concepte eps féu sabedors de l'estat florent de la nostra Biblioteca musical. 1 !iteraria. "La Secció Ohoral cantà "Lo somni de Gentil ", de Gibert; "Tare sa" , de Nicolau", "Tu es Petrus", de Victoria; "El Noi de la Mare", Nicolau; "Pel Juny, la felç al puny", de Clavé; "Serenata", de Borodine, i "CatalÒnia", de Garcia Robles, 3 de maig. Concert al Teatre Novetats. A la memòria del mestre Antoni Noguera, del qual l'Orfeó cantà diverses cançons: Hi col.laborà l'eminent pianista i compositor Enric Granados , que interpreta també obres del mestre recentment traspassat. 22 de juny . Concert popular a Gràcia1 al Teatre Modern , per, tal de prosseguir la campanya que realitzava l'Orfeo, d'expandir la bona musica pels barris extrems de la Ciutat. A més , era a benefici de les famílies pobres de l'ex-Vila. L'entrada al preu únic de 25 cèntims , i s'esgotaren. Els cants foren ~~oroeament aplaudits . Digué el cronista : nts un fet innegable que el nostre poble sap agrair 1 aplaudeix sense reserves tota obra que tendeixi a la seva cultura" . 5 de juliol , a la nit. Concert popular a Sants, al Teatre de l'Ateneu. Fou a benefici dels obrers en vaga de dita barriada. La sala ~·ompli totalment., en sa majoria d • elements obrers. Les cançons foren entusiasticament ovacionades i es repetiren : ''La Gata i en Belitre"• "L'Emigrant" i "Els Xiquets de Valls". 27 de juliol . Concert intim en obsequi al mestre Pelip Pedrell, aprofitant la seva estada a Barcelona. L'OrfeÓ li ofrenà una selecció de cançons. 25 de setembre. Al Palau de Belles Arts, Cooperació de l'OrfeÓ al Pe§ tival benèfic , organitzat per la "Comissió de Festes de la Mare de Déu de la - 10 - Mercè". De la ressenya : "Com sempre l'OrfeÓ s ' emportà el pÚblic, aixecant te' pastats d'aplaudiments que obligaren a repetir "La Gata i en Belitre", i a ni ser per no cansar els choristes•, hauria h~t de repetir el grandiós "Credo• de Palestrina, que fou aplaudit extrao~dinariament". 23 d'octubre. Concert als Salons de Llotja, a instàncies de la "Cambra de Comerç de Barcelona" , en obsequi als congressistes de l'Assemblea de les "Cambres dtEspanya". Hi assistí el Ministre d'Agricultur a, senyor Allendesàlazar. 18 desembre, a;J. matí, Teat re de Novetats •. Concer t dedicat als socis protectors de l'Orfeó. En el :¡>rograma, obres premiades ·en la Fest a de l a Música, i les estrenes de "Canço del Trobador" i "Decandiment", de la meritíssima compositora , Narcisa Fr eixes; "Hivern" , de Mas i Serranet", "CAPrANT• del mes tre Nicolau. 23 de desembre, a la n it. Concert pÚblic al mateix Teatre de Novetat¡ i amb idèntic programa que l ' anterior, afegint - h i "El noi de l a Mare". En ~¡ · dei dia· 18 , dedicat als socis prot~c.tors , amb l'estrena de "Captant" , hi assistí el sou insigne autor, el mestre Nicolau , que 'fou obligat a pre ~e~tar-se · a ~·escen~i i rebé una fervorosa ovació . La crític a de le.s obres estrenades que p¡¡blicà la Revista Mu sical Catalana, la va f er el mestx;e l!tillet . Són d'una profunda emoció i tendresa l es paraules que dedica al "Captant", a Mn. Jacint Verdaguer i al mestre Nicolau. Es en aquesta crítica que el mestre Millet esmenta la famosa exclamació del nostre immortal poeta, en sentir tocar al piano , pel mestre Nicolau, la menvellosa composició: "Això, això és fer Evangeli!"· I encara diu, el mestre Millet . "Pobre Mossèn Cinto! Si l' ha€J.lés pogut sentir tal com estava escrit el seu "Captant"!". EXCQRSIONS ARTISTÍQQES DE L'ORFEÓ.- Foren dues, l'any 1904. 2 Octubre, a la nit . Es traslladà "al veí poble de Sarri&, a l' objecte de donar- hi un concert pÚblic" . Suposem que féu el viatg e amb "el carril' gue pujava pel carrer de Balmes i que , per entre camps, vinyes i masies, àdhuc boscos, arribava al "veí poble". L'Orfeó fou rebut a l'estació per un gran nombre de persones, les Societats chorals "Catalun~ "• "La Violeta" i le Banda de MÚsica de 1' "Alberg Salesià". A la Plaça de la Consti tuc ió, les esmentades Entitats chorals el saludaren, cantant "Salu t als cantors", de Clavé , i elé orfeonistes correspongueren amb "El cant de la Sen;ye ra"·· ·ilonà el concert en un espaiós envelat i obtingué un esclatant èxit . 9 d'octubre •. Set d'iea després, es traslladà a Caldes de :Montbui , aeb motiu de c elebra-s' h i el famÓs Aplec del Remei. També fou calorosament rebut. Davant la Casa de la .Vila interpretà i~alment l'himne dels Orfeons i, cedint . als inacabables .apla1fdiments,, afegí ],lf cançó "El rossinyol" . Com de cos· tum , la Seny era de l'Orfeo honora el balco principal de l'Ajuntament . Dunmt 1' acte religiós a l' Esglésià parroqu ial, cantà la "Missa del Papa Marcel" • "Cali~>averunt eculi mei" i la "Preg ària a la Verg e del Remei". El concert tingue efecte en el "Casino Caldense". Després, una nombrosa comitiva, am9 atxes de vent i una banda de música, acompanyà els .orfeonistes a l' estacíq 1 els acomiadà amb vibrants aclamacions i cants, entre una gran il.luminacio de focs de bengala. VISITES A L'ORFEÓ.- Ja és sabut q~e l'Orfeó Català ha estat distingit sov~t amb visites de destacades personalitats i Entitats nac10· nals i estrangeres. En dóna constància el seu valuosfssim Album d'Honor. _ En l'any a qu~ ens referim, rebé al seu estatge de la Pl~ça de s~t Just, l'il. lustre filoleg , iniciador del magne "Diccionari Catala-ValencJ.àBalear"·, Mn. Antoni Ml! . Alcover, amb el glossador mallorqu:i, Amo Toni-Vicents, que recità diverses trobes i ver~os; el distingit mandolinista Feliu de Santes , que ofrenà un recital de mal)dolina, espanyola; el conjunt orque7 tral "Circol Musical Bohemi" , que tambe dedica un concert als orfeonistes~ l ' OrfeÓ "El Duero" , de Zamora , al quai obsequiaren els nostres cantaires diverses cançons, i, finalment, trobant- se a Barcelona el vaixell-bospit~ rus "Orel" , els seus tripulants volgueren conèixer l'Orfeó Català i aques els rebé afectuosament i els féu sentir algunes composicions. - 11 - Pins aquí les dades extretes del primer volum de la Revista Musical Catalana. Si amb elles hem aconsegu1t de donar només una pet1ta .idea del seu contingut, és la final1tat que ens haviem proposat . il- Mateu Pigu1llem ~- s í- 3- Àustria l'EDUCACIÓ MUSICAl A lÈS ESCOLES li· .. ~e 39 ;u. 1 ra· Des de la fi de la segP.na guerra mundial, l'ensenyament de la música a les escoles elementals austríaques s'ha afermat amb un particular interès. També a l'antic Estat imperial existia, certament , una base pedagÒgia musical: els escolars de les "Volks- und Bürgerschulen" dedicaven un important espai a la música; el mestre clàssificava 81. rendiment dels deixebles en el cant , que era matèria d'ens-enyament obligatòria . Degut a les qualitats vocals i a la musical i tat del po 'ble austriac, no és necessari per increment &l'- lo un e sforç particularment gran en el camp de l'ensenyament. També, abans ·, s 1 ensenyava de tocar un instruz1ent , cosa no gens difÍcil quan una classe era freqüentada per deixeble& habituat s a fer música en familia i capa ço s de tocar un instrument. Aleshores el me stre formava petits conjunts , que eren reforçats amb professionals de fora de l'escola. *" l' l la ~- ·- . Aquesta estructura era perfectament.adequada a l'ambient espiritual i social de la monarqt:ia . En sor~r una nova epoca era necessari un nou sistema, ~clús en l'ensenyamen~ de la ~aiea a les esco¿es elementals . Apare~é , ~eshores , din~~'Academia de Musica, una seccio dedicada a la musica escolar. I d'aques ta manera s'establiren uns principis fonamentals , que constituiran la base sobre la qual , l ' any 19 45, en acabar la segona ~erra mundial, s'elaboraren les noves directius per a l'ensenyament de la musica a lea escoles elementals. En primer lloc, es tractava d'acréixer la imvortància de l'ensebyament musical obligatori , que fins aleshores s'havia mes o menys limitat ~cant. L'escola obligatòria dura a Àustria Vuit anys : q~atre de Volkechule (escola primària) i quatre de Hauptschule ( escola secundària). A les primeres dues classes de l'escola primària per a nens de sis i set anys, l'ensenyament de la música es redueix a una hora setmanal, que es dedica sobretot al cant ptr tal d'habituar l'orella del nen a parcebre els intervals i les cadences ~pulars més senzilles . També a les dues classes successives es cultiva essen Cialcent el cant, i l'hora setmanal es converteix en dues; el programa d'en-e~~ament comprèn ja el solfeig, re~itat i cantat. Es comença també, a f~r 1 coneixer als petits deixebles les mes gran figures de la historia de la mus1ca, e ampre dintre dels limi ts més assequibles per a ells. , Dels deu als catorze anys els deixebles assisteixen a l'escola secundaria . L'ob jecte de l'ensenyament musical no és ara el "cant" ainó la "maica• . El programa comprèn teoria, harmonia i també història de la música en Hnies generals, limitada solament al periode romàntic i clàssic . S ' estimula que nois i noies facin música col.lectivaman t i ee~eixen l'estudi del violi 1 del piano. Si ja coneixen aquests instruments poden escollir- ne d'altres. ~ formen aixi petits conjunts instrumentals, constitu!ts exclusivament per escolars . • El paper del chor de l' esoola és també important i en formen part .ots els deixebles. Per a les classes secundàries s'organitzen audicions musicals a càrrec dels millore artistes professionals. La "Wiener Symphoniker", subvencionada - 12 - per l'Estat, part i cipa també en aque stes audicions, a les quals són Obligats d ' a s sistir tots els deixebles . Els discs, la r àd i o i la cinta magnetof Òn ica són t ambé a vui inst rumen ts d'indiscutib le a juda pe r a l ' enseny ament. Aque s t programa, estudi a t amb esperit de moderni t at , corre s on i . tablem~:gt a totes les exigències que hom pot desitja r p e r a obtenir puna bndubona educ a c J.o mus ical . ( Extracte de ''Musi c a d ' Oggi " -febrer 1960 ) No som res! La meva mare sempre deia ~ "No som rea en a quest món!" I t en i a raó! Què som an a quest a vida ? Res ! Per ò jo no ho h e en tès f ins que ela anys m' ho han fet compr~dre· Tota f em coses amb il.lu sió per t r iomfar en la Vi d a, però aixi que hem deixat les act ivitats i la llu ita per a nar c onservant el prestigi que tant ens h a costat de conq uerir, passa el temps, a quest devorador que tot ho crema , i res del <¡uè hem fet ée perdurable en aquest món on hi deixem la vida i la sang. Nomes l'esperit, si hem sabut sentir-lo, ee salva. El dia 28 de febrer d'a~uest any amb motiu de provar l'orgue de S~t Sever, un or$Ue del segle XVIIIe que s'acabava de restaurar, el mestre F~­ cesc Baldello m'acompanyà un e motets de Bach, de Couperin, d'Al fon e X el Savi i un Lai a la Verge del segle XVIIIè. Acabat el éoncert, em va venir a veure un periodista jove per fer-~ un interviu , i el primer que em preguntà fou: . - "¿Vd. canta por afición?" - si , -li vaig contestar- per afició. Ona afició pel c~t que cC]men- çà als sia anys a l'escolania de Santa Maria del Mar, i que gracies a Déu• encara conservo. Veritablement, tenia raó la meya mare: "No som res en aquest món!• EMILI VENDIIELL - 13 - XA VI ER MONT SALVATCE Xavier Mont sal vat ge, autor del "Cant espiritual" sogre el ~ext de Joan Maragall, es un dels musics mes representatius del nostre,país. MÚsic per temperament, per vocacio, ha abordat inf1n1tat de ~ ·Jmes, tots amb un personal1sme caracteristic,1 que s'han dist1ngit sempre pel seu bon gust, la delicadesa en la compos1eió i la colaboraci6 de la forma . L ' estrena de la seva obra "Cant espiritual", que havia obtingut ja el Premi Lluís Mille·t del Concurs convocat amb motiu dul c1nquentenari del Palau , meresgué un èx!. t afalagador, una comprens1Ó (temuda en certa manera per alguns ) per part de l'auditori · i un esclatant aplaudiment . ub- na 10 .• Ens . pe~etem, ara1 1 abans de la s~ gona audlc1o que tindra lloc en homenatge a Maragall el dia 19 de maig , reproduir 1~ nostra conversa que aparagué fragmentdriament a l a Gui a Extraordinària del Palau del dia 9 d'abril . El Mestre Montsalvatge havia ass1sti t ja a alguns assa1gs chorals 1 havia elogiat el treball del mestre Millet 1 dels canta1res . Però no pogué ass1stir al darrer assa1g choral perquè ea traslladà a Madr1d , on l'Orquestra Nac1onal donà dues aud1cions de la seva obra "Part1ta", Abans de marxar escriví unes ratll es al mestre M1llet 1 a tot s els cantaires. • • "D1S'lli , per favor , a tota aquests grans i anònims art1stes que s'agrupen avui. a la sala d'assa1gs , que est1c segur de deure'ls la satisfacciÓ més çan de la meva carrera de compositor ••. Si amb la meva música he pogut afegir un tr1omf ala 1nnombrables del gloriós Orfeó Català, em consideraré totalment satisfet". Montsalvatge ens confessa que, tard o d'hora, hauria escrit igualment la partitura del "Cant espiritual", encara que no s'hagués convocat el premi de,l'Orfeó. ~bans de la guerra havia començat a prendre unes notes, que despres abandona del tot. Durant aquest temps ha anat madurant la seva idea i perfilant el seu intent. L'esbós, iniciat de temps. ha originat aquesta obra completíssima. - Com definiria, mestre,aquesta seva obra? costaria definir-la, sobretot ara, davant la seva estrena. M'he Vist envoltat per tota mena de dubtes, menys un, estic se~ que és una obra sincera i representativa de la meva manera de sent1r la musica. - Em Li pre~ntem si hi ha una veritable diferència entre el chor i l'OrNo dubta en la resposta. Ens diu que realment hi ha mol tes diferències. La principal, al seu propi entendre, és que l'orquestra és essencialment color i contrast de timbres, mentre que l'harmonia i la polifonia dintre una uniformitat· de sons és essencial en la part choral. La composici-ó dels C9ors ha estat també més difÍcil que la part sicfònica. Ens confessa que no te tanta experiència en la ~aiea choral i ha estat una mica dur el familiaritzar-se amb les veus • ~ueatra. . - Què opina de la interpretació de l ' OrfeÓ Català? -La il1terpretac1ó de l'Orfeó, ja durant ela assa1gs , m'ha emocionat - 14 prçful'Xiament . Dubto que la pogués superar qualsevol altre chor i que ningÚ hagues posat tanta voluntat i tanta fe en estudiar la partitura durant mesos 88 • gui te , cosa qué ha provat la paciència i la capac i tat del Mestre Mill et, dels col.laboradors i de tots els cantaires . - Íntimament, com entén el text de Maragall? -,Com una gran manifestaci~ de fe i de rebel.liÓ al mateix temps. Aquests son , almenys, els sentiments que he intentat d'expressar . :ya er! tica i I' acceptació del "Cant espiri tu al" fou unànime. Cr~iem que ningu en dubta . "Per tal de glossar musicalment el gran poema, el mea profund, torbador i transcendental de Maragall, Xavier Montsalvatge es val d 'qn llenguatge propi i no refusa 1 'expressió dels sentiments •. •", escriu un critic . · ===== = =z=z • mon mUSICAL Georges Auri c presideix el patronat encarregat de preparar la celebra· o ió del centenari del naixement de· Gustav ~ahler, el proper juliol, a Parie. Karl Ebert, director de 1 'Qpera de Berlin occidental, ha rebut de la reina Elisa'beth d'Anglaterra 1 'al ta distinció d' "Honorary Commander of the most ~xele~t Order of the British Empire", pels seus vint-i-cinc anys de direccio 'art1stica al Festival de Glyndebourne . Werner Egk ha estrenat , a l'bpera de Munich, un nou ballet, "Danza•, amb coreografia de Heiz Rosen. Ha estat molt ban acollit pel pÚblic, però la critica ha oposat algunes reserves. Ant al Dora tir que dirigia des de fa onze anys 1 • Orquestra ..$~JIIf.Ònica de Minneapolis, ha presentat la dimissió i s'ha instal.lat a Roma des d'on anirà a dirigir a diverses capitals. El Mozarteum de Salzburg es disposa a publicar tota la correspondència de Mozart i dels seus parents pròxims. Els quatre primers volums apareixt· ran ja aquest mateiX any . Maurizio Pollini, jove pianista italià, ha guanyat el Premi Chopin en el VI Concurs Internacional de Piano, a Vareòvia , competint amb 77 con~­ sants de trenta nacions diverses. Durant les cinc representacions de "Les noces de Figaro", que han til] gut lloc al ''Metropolitan", de New· York, s'ha realitzat una enquesta entre els espectadors sobre la llengua en què preferien esc ol tar 1 'esmentada opera. Resultat : 6 ,1 29 vots a favor de l'italià, 2r952 a favar de l'anglès i nomes 22 a favor de l'alemany. La "Novena Simfonia", d ' Ant on Bruckner , s'interpretarà a la Catedral de Sant Esteve, de Viena , durant el Fesi;i val Musical que tindrà lloc a la capital austríaca del 28 de maig al 26 de juny. Amb motiu del seu cinquantenari, la Societat de Compositors Holnnde~s ha encarregat a Otto Ketting una composició de festa per a instruments ~e vent i de percussió. La primera audició serà donada per la Filharmònica d'H~ landa del Nord . ha· &• h - 15 - Gunte r Wand dirig irà, a Berli n, amb 1:orq uestr a· i Chore Intern~cionals la "Novena Simfo nia", de Beeth oven, de Joven tuts Musi cals, en ocasi ó del Congres ~undial de la Feder acio Inter nacio nal de J oven tuts Musi cals , que celeb rara a l'esm entad a ciuta t el prope ee r mes d'ago st. COffiEnTRRIS... IGOR STRAYIWSKY : Conc ert en re major per a violi i orque stra; Ivry Gitli s amb l'Orq uestr a dels Conc erts Colon ne, de Paris , dirig ida per Haro l· Byrns . Jeu de Carte s; Heinr icb Hollr eiser dirigeix .l'Orq uestr a SimfÒ nica de Bamberg. Missa Chor Mixt i doble quint et de vent, dirig its , per Marg arat Hilli s . BELTER 30.18 4.El Conc ert de violi de Straw insky data del 1931 i repre senta , per nece ssita ts il i de forma , un dels "réto urs a" o "réto ursd'est de" en els quals el gran cri tic Adolf o Salaz ar no veu "cap ricis més o men;ys graci osos o intel .lige sinó una "supe racio del perio de exper imen talnts", dins de l'art cent empo rani", porta da a terme pels ·au tors més sobreso rtints de l'èpo ca , entre el s quals figur a Straw insky , i que trans forma certs valor s musi cals, eleva nt- los "des del seu anter ior paper subor dinat a un valor autòn om". A aques ta lÚ!ia perta ny el Concert de violi , de Straw insky , del qual fidel i al matei xtemp e brill ant en quant a Ivry Gitli s ens ofere ix una versi ó tècni ca, sono ritat si6. , estil i expre~ · En Jeu de Carte s (1936 ), Straw insky tradu eix brilla ntme nt , però sense conce ssions , el clima festi u del et", al qual tant deu la popu larita t del comp ositor rue . Estèt icam ent, "ball si admet em composicions straw insky anes, està molt lluny el sustr acte comú a totes les de les obres coreo gràfiques de la prime ra època (Oce ll de Foc, Cons agrac ió, Petru txca¡ etc.) , sense , però , que P.uguem qual ifica r "Jeu de Carte s" de "reto rn estil istic " , malg rat les freqúe nts cites a comp ositor passa t . H. Hollr eiser , des del prime atril, comu nica a l'Orq uestr as del Simfo nica de Bemberg, flexi bilit at, aguder i color it, sinte titza nt aixi les qual sa , itats de sobri etat de les gran agrup cions simfÒ nique s alema nyes amb ales nece ssita ts d'un estil sempre fluid . Straw insky , que ha expos at una teori a del valor i el senti t de la tradic ió , mani festa en la seva "Miss a" ( 1948) el seu, paren tiu espir i t~al amb,els comp ositor s flame ncs dels se~es XVIe i XVII~, paren tiu que carac ter d'act itud comuna enver s la cusic a un sagra da mes que d'ici tacio~e supe Çial. Aques t desig de músic a "fred rfi a, absol utame nt freda " -la deshu es a fi de comp tes una actit ud humana- ha estat mani tzació tradu ït amb una fidel itat de clima i una preci sió tècni ca absol utame nt sorpr enent s en la inter preta ció de !llarg aret Hilli s . La grava ció Belte r que come ntat és d'una clare tat i verac itat absolu tee. El disc impec ablem enthem prese ntat, va acomp anyat d •una de J. E. Cirlo t , biògr af de intro ducci ó Straw insky , sempr e adequ ada i admir ablem Cimentada. ent do- M. - HI - Novetat s literA'ries La III EXposiç iÓ del Llib re Català que ha organi tzat JOVEN ÍVOLA amb moti u de la festa de Sant Jordi i oiada del l libre, haposat de manifes t, una veg ada més, la vitali tat. dels n ostres llibres . En aqueste s breus ratlles n o voldria e nt rar en conside racions que per altra part exigiri en un estudi més e~ detingu t - sobre el fet actual del llibre t atà i els seus problem es. Davant una e xposi cio com aquesta el lector es troba a les - mans amb uns llibres nous, aparegu ts recentment. Potser valdria la pena de posar-h i una mica d 1 atenci6 , no ~s amb l'inten t de fe~ne una critica , sinó mes aviat amb un sentit iQ formati u, i . puramen t de resseny a . 1 I 1 I e I seus llibres i, na~­ La literat ura catalan a té els seua autors, els i de compren sió entre ralment , el.s seus lectors . 'l'ot intent de coordin acióent valorat . En aquest aquests tres element s. mereix la pena de ser qegudam d'un títol concret , volespai destina t als llibres , més que donar noticia hem vist darreram ent . Aixi dria resseny ar algunes de lea moltes novetat s que nostra sala de lectura en eacolle ixo ~guns de~a títols que figurav m a la pel seu~ aquesta sumaria visio del llibre catala. Entre altres, recordem negable interès els segÜent s: de Biograf ia Aedos 1959. Una JOAN MARAGALL, per Josep Me. Corredo r. Premisima de Maraga ll, justament~ magnÍfi ca biograf ia sobre la figura actualía era indispe nsable· en el centena ri de la seva naixenç a. Aquesta obra ens "Conver ses amb Pau Oasah' molta s e ntits . Josep Maria Corredo r, autor d'unes nt la imatge complexa 1 pub;I.ica des en diverso s idiomes , ens ha donat hàbilme seu país i an la seva època, harmon iosa de Maraga ll tot i emmarc ant-la en el ment admirat , ain6 tam· ja que Maraga ll no fou solamen t el gran poeta unànime uds i a lea il.lusion s bé l'home poeta, sensibl e als problem es, a les inquiet da per un magnifi e pròleg que caracte ritzave n el seu temps. L'obra va precedi . de Gaziel que titula: "Joan ~1aragall, al seu temps i el d'avui" Un estu· Jardí. e per Enri .ANTONI PUIGBLANC. ELS PRECEDENTS DE LA RENAIXENÇA, ens t~a~lladaa que a, oblidad força avui a, catalan alitat person una spbre di a catalun ya . El w· una epoca sumamen t interes sant que origina la renaixe nça lum és suggest ionador r docume ntat. E. Martíne z Ferrand o. LA TRÀGICA HISTÒRIA DELS REIS DE MALLCI!CA, per J.indepen dent de Mallorc a, on ~quest llibre és una eintesi moderna de l'època Jaume II, Jaume III, JaUllle es narrada la dissort ada vida dels reis Jaume I, fa, palpita nt mentre e~ se( IV), ( Isabel) •• La lectura d'aques tes ,pàgine s es cies, realmen t tragiinciden les de o narraci la t creixen gueix nmb interes a. dinasti ada infortun d'una òria tràject breu la ques, de Miracl e.- Josep Miracle ha conLA RESTAURACIÓ DELS JOCS FLORALS, per Josep dal centena ri dels Jocs tri bu:it d 'una manera efic a c iasima a la commem oraci6 de la venerab le Instin· Florals amb un aprofun dit estudi s obre els origens ix el Premi Frances c M~theu. ci6. El llibre, amb el prestig i que li confereun documen t, àeil i ame! d'uatorgat per l ' Institu t d'Estud is Catalan s. és encurio sits de les incidenc ies ·nitat per al s e~tudioeos i per ·als lectors de la nostra histori a. volum, en la seva NOl'ÍCIA DE CATALUNYA, per Jaume Vicens Vives.- Elunpresent examen revelad or de 11es segona ediciÓ notablem ent enriqui da, constit ueix t catalan a: el sentit social de • princip als caracte rÍaçiqu ea de la realita revoluc ions. els terra, el treball , el pactism e, imperi i llibert at, les im. ressort s psicolÒ gics, etc. Realmen t un 'llibre interea santiss os), pel p. »1VUIT SEGLES DE CULTURA CATALANA .A EUROPA. (Assaig s dispers , precisa ; abarrota da de quel Batllor i. - "La obra del p. Batll ori es puntual l'inobli dable D;· datos y nobleme nte deaapas ionada" , digué d'aques ta obra y per un pròleg del Marañón . AQuest llibre del Pare Batllor i va precedi o Marai'lón . Aquesta segona e • Jordi RubiÓ i d'un epileg del Doctor Gregori de la cultura oió conté uns interes santíss ima assaigs sobre temes cabdals df' 11 d j a 1 L u m e CI t· v 9! TJ ol CI !:1 lE dl ~ oc w: re~· d' gl ta pa TA ea k! do - 17 catala na. Al prese nt assai g és prese 1 compr ovada la conti nulta t, la per canènc ia, d'una <:ul tura nostra da desntada del segle XTIIè fins al n:è. -LA MORAL DE LA DERROTA I ALTRES ASSAIGS o pel Dr. Carle s Cardó . L'il.l ustre p~sauor relig i ós , a qui la criti ca consi dera un clàss ic de l a nostr a prosa , reooll i abans de la seva mort. els edito ri als apare guts anys enrer a a la PARA~ LA CRISTIANA,els quals havie n assol it una magni fica acceptació . Aques t representa l'Últi m llibr e del Dr:.. CardÓ . DE VERDAGUER A CARNER, per Osval d Cardo .- Aques ts assai gs sobre afini tat entre grans poete s meres quere n a Osval d naCardo na el Premi Josep Ixart 1959 •. ~ concessió d ' aques t premi ha estat una justa confir mació a l a critic a literària del nostr e bon amic. l- e• i •• m- Its g MARAGALL 1860-1 91 1.- CRITER I ON NQ . 4 .- La magn dedica el seu volum quart al poeta de la parau ifica col.l ecciÓ ideolÒ gica la viva , Joan Marag all , en just homen atge. Di verse s plome s han glo seat la perso nal i tat d el nostr e poeta a través de cinc capitol s: La parau la viva, El "Cant espir itual " , Marag all 1 Unamun o. Recor ds i Llibr es . L'INTROS 1 per Xavie r Bengu erel. - El darre ens ha donat 1 també , la darrei :a novel . la r volum del Club dels Nove l.liste s de Xavie r Bengu erel , que segue ix un ritme produ ctiu força envej able . Una noval . la ben oonst ru!da , amb probl ces actual s , encar a que ·d iscut ible sobre tot per l'expo siciÓ i desen llaç . eCARA I CREU , per Joaqu im Casas .- Casas ens donà 1 amb L 1 ENTERRAMENT la no vel Ja catalan a{intr ansce ndent ) t¡lés venud a dels Últim s,vint anys. Ara, despr és d ' a! tns produ ccions que tambe han meres cut un vel. la llarga i densa , en la qual es barreg magm fic a cull , prese nta una noseu agut humor isme i la transc endèn cia d 'un en amb extra ordin ària força el gran proble ma humà . 1~RA DELS HOMES, per Antoi ne de Saint Exupé ry.- Aques ta és una de les grane obres cabdal s de l ' admir able escri ptor Jtai, CODI un dels màxim s capda van ters de franc es, consi derat , avui més que les lletre s contem poràn ies. Els prieers correu s de l'Àfr ica, les rebel .lion e del deser t, la caigu da paoro sa de lea tripul acion s sobre les il.lim itade s arene de la guerra d'Esp anya, són els temes bàsic s s del Sahar a, les impre ssionS ' d 'aque st llibre merav ellós, en Wlll acurad a versió catala na . OOBLE ~ANC, per Joan Vila Casas .- Vila Casas , pinto r d'anom enada , ha escri t una noveL la que l'ha de consa grar entre millo rs no.vel . liste s catala ns d'avui. Aques ta obra, que aoons egui de serelsfinal ista al premi Joano t Martorell 1959 , escri ta en el millo r estil , human d'aque lles que es fan llegi r d'una tirad a i a , diver tida i apass ionan t, és deixa n encar a el desig de relle gir tal i tal capit ols , escri ts oom verita bles - i sabor osos - conte s. tallis ta es faria interm inabl e , quasi , 1 proli xa , sobre tot, en aques t espai. Record em, però , altre s titol a ben ~ARD, de Manue l de Pedro lo; GUERRA I PAsugge stiona dore: L'IIISP ECTOR ARRIBA U, de Lleó Tolst oi, versió í ntegr a catalana de Carle s Capde vila ; EL CRIST DE NOU CRUCIFI CAT' de Nikos Kazan t za ki¡ EL PONI' DEL RIU KWAI, de Pierr e Boull e; 1or Espriu , recol lits en el llibre s LA PELL 1 el s magn ifica poeme s de SalvaDE BRAU. All1'0 lli S}.BAT - 18 - l 'hort dels cirerers Una vegada més, en aquestes mateixes p~ines, hem de parlar forçosament de l'Agrupaoio Dramàtica de Barcelona. En la $uarta representaci ó del cicle de Teatre catala i estranpr que dóna aquest any al teatre Romea, presenta el dia~ de març L'HORT DEIS ar RERERS, comèdia en quatre actes d' Anto n P . Txèhof, la darrera que escrivf el gran dramaturg rus , del qual celebrem aquaet any el centenari de la seva naixença . L'extraordinària sensibilita t de Txèhof i al profund coneixement del seu ofici, fa que les seves ob~s siguin dificils d ' i nterpretar, no j a escènicament, sinó conceptualm ent • Des de bon e omençament s'ha donat arreu, potser per la influència del director del Teatre d'Art de Moscú, Stani~ lavski, una versió nostàlgica , melangiosa, al no era, teatre d'aquest autor i concretamen t a aquesta com~dia. Però aquest comèda ben segur , el seu pensament . Ell en parla amb insistència com d'una alegre i lleU8era. L tADB, e ego ns se• ne deia en els ua te ixo s programes, s'ha permès representar aquesta comèdia sègons l'esperit que informa tota l'obra narra~­ i va ae l'escriptor i les seves forces. S'ha def\18it un Txèhof enigmàticplenallunyà, perque la seva poesia és inseparable del seu humor. AixÒ fou ment aconseguit . En L'HORT, DELS CIR~ERS cada instant té una densitat pròpia que no es troba en el diàleg , sino en el silenci, en la vida que passa , escriu J .L~ Barrault. Aquesta final qualitat, d ificil de crear, de posar en forua, sense que rep~esentt un esforç, ens fou fidelment transmesa pels elements de l'Agrupacio Dramatica. L'HORT DELS CIRERERS· és d ' una meravellosa poesia , d'un clima pur, és sense estridèncie s ni efectes. Tot és tan natural que el seu desenllaç és producte de la mateixa acció al llarg de l'obra. El propòsit de Txèhof d'~ present ben simple. No pretén mé~ que donar test;moni d:unes actituds, ~ i d'un· esdev~nid9r. La formula, potser, es el mes original, perque ,el "Em diuen argument no es mes que Un retrat de la vida. Ell mateix ens digué : he escrlt jo no que el pÚblic plora veient les meves obres dramàtiques . Però ws ela meua drames amb aquest" propòsits . Tot el que vull és dir honradament la punt homes : contempleu- vos, ai us plau , una estona i vegeu fins a quin d'aquest vostra vida és monòtona i inÚtil. ta important que la gent s'adoni ~ fet , puix que si arriba a comprendre 'l, és possible que sigui suscitada~ vida millor. No viuré prou per a veure-ho, però crec que la vida futura een millor que la d'ara" . La interpretac ió que donà L • A~ pac ió Dramàtica de Barcelona fou_re~ ment insuperable , e om en la Sessió Tx:ehof al nostre Palau . A aquestseupropcsitr em permeto transcriure les paraules de Jordi· Carbonell en el de artil'Allll cle a ·SERRA D'OR de març-abril: "En l es representac ions, la tasca calba" • també ha estat desigual . Mentre que "Les cadires" 1 "La cantant d~dic~des sessions d'EU8ène Ionesco , aconseguire n un nivell estimable, les escenia Joan Oliver i a Carles Soldevfla compten entre les realitzacio ns del 21 ques més poc reeixides de l'Agrupació . En canvi, la sessió privada Catalana• MÚsica la de Palau al Txèhof, de febrer, tinguda en homenatge a ha estat una de les vetllades teatrals d'interpret ació més arrodonida que darrerament hem vist a Barcelona". He dubtat de citar ela noms dels seus realitzador s : Els hauria de citar tots, perquè la representac ió ftm, en definitiva , in81fperable . Ol}~s!iaplaudiment a la tasca de Frederic Roda, director . La versio . cat~ana deguda a Joan Oliver, ~rofun,coneixedor del teatre de Txehof Un exit e nitiu per a l'Agrupacio Dramatica de Barcelona. JORDI 'IJARTi - 19. - RCTIVITRTS Orfeó Català- Concert dia 9 d ' abril ~1 concert que l'Orfeó Català va celebrar el dia 9 d ' abril, a la nit, desvetlla entre tots els filharmÒn ics i amics de les activitat s musicals un veritable interès, mogut per l'estrena del "Cant espiritua l" , de Maragall musicat per a chor mixt i orquestra per Xavier Montsalva tge, obraJoan que li valgué el Premi Lluís Mill et, del -cinquante nari del Palau de la MÚsica Catalana. El programa del dia 9 d'abril fou el segÜent: Primera part . -Orquest ra. "La flauta màgica" (obertura ), de W.A . Mozart; "!..iniature s" (peces caracterís tiques per a orquestra de corda), de Joan Manén. Segona part. - OrfeÓ Català. Orquestra . "Cant espiritua l", de X.Montsal vatge. Tercera part . - Jacquelin e Brumaire. Orfeó Català. Orquestra . "Stabat Mater" de F. Poulenc. lio cal fer remarcar que la veritable atracció d'aquest la consti tu i , sense cap mena de dubte el "Cant e sp:i, ritual", al qualprograma volem dedicar aquesta petita crònic~ d'avui. Aquesta obra, inspirada en el cèlebre poetl!l de Maragall, esdevingue un veritable triomf per al seu autor, i un indubtable èxit interpret atiu per part de l'OrfeÓ Català i de l'Orquest ra SimfÒni ca. Serà difÍcil d'ohlidar l'audiciÓ del dia 9 que marca realment una fita i111portant dintre la vida musical de la ciutat. Mont salvatge rebé a la sala del Palau l'adhesiÓ i l'entusias me més sincer del pÚblic barceloní . Si Maragall ha¡¡¡.tés pogut oir aquesta interpreta ciÓ del seu intilll poema, seguramen t hauria restat meravella t , ple d'adlllirac ió, en veure la seva la seva afirmació de fe i inclús el seu dubte, pregonat per més deintimitat, dues- cehtes veus i reafirmat per una gran ornamenta cid orquestra l . El "Cant espiritual " ~el gran amic de l'Orfeó viu ara entre nosaltres , ena l'hem fet ben nostre , es_ja el nostr~ "Cant espiritua l". Xa'!ier Montsalva tge, el seu autor, obtingue l'aprovaci o total i sincera del public que aquell dia emplenava total~ent la sala del Palau; Montsalva tge es veie obligat a sortir diverses vegades a l'hemicic le, des d'on acolli l'entusias me de tots els auditors, que havien esperat el "Cant espiritua l" amb una veritable expectació i un Vi u interès. Reprodulm , ara, un petit extracte de la crítica apareguda a "Destino" : "La obra que centraba el . programa gustó extraordin ariamente . Sobresale en ella , entre otra virtud · cuélquier a, la labor del composito r! el logrado esfuerzo de comRenetr arse totalmente con Maragall y su poema, dificil por su contenido metafisico , por su ansia clamorosa e incontenib le de eternidad , de !'&agar el velo del DUÍ.s alliÍ. . Para glosar musicalme nte el gran poema, el mas nondo, turbador y trascende ntal de Maragall, Xavier Mont sal vat ge se e de un len¡;uaje propio y no rehuye la expresión de los sentimian tos . El, val coro aigue paso a paso el texto admirable . El composito r le imprime un oaracter religioso Las voces pasan de los fervoroso s pianísimo s a los crescendo s casi gra~es y an~stiosoa , interrogad ores, patéticos . En un IJlOmento la.voz ..illa solemnidad gregorian a , pura y desnuda, que acentua la inqu~etud adquiere del ante las puertas todavía sin abrir del mas alla . La .emoción se desprende poeta de la polifonia del coro , de ase pensar en la vida ter~e~a y quer~r ahondar, al mismo tiempo en las beatitude s del cielo, alla donde solo otear, Dios impera ... En algunos pasajes de la acción orquestal es allÍ donde Montsalva tge nos da la cedida de su talen'lx> , de su saber, y nos muestra c6mo ha sabido desentrañar la congoja que informa el alma del "Cant espiritua l". Al coro le confia la paz, a 1à orquesta, la luchn tremenda y humana del poe"ta que busca la llirada de Di os" . Ell e - Destino- 16 -IV-60 · Les altres obres que integraven el programa tant la par~ ra sola com l' "Stabat !llater", de Francis Poulenco obtinguere n tru:We d'orquest un assen~a­ lat èxit. El J.1estre Lluís Mil Millet, ~a soprano Jacquel~ne Brumaire, Orfeo Català i Orquestra , reberen tots els mes entusiaste s i cillida aplaudime nts per la seva labor tan ben acomplida en tots els aspectes . - 20 III EXPOSICIÓ DKL LLIBRE. OAT~À - - .=;::;..:= Instal.lada , com al tres anys, a la sala de lectura de la nostra Biblioteca, fou inaugurada el dia t2 d'abril, a les 7 del vespre, pel cone~ editor Miquel Arimany, que glossa amb addients paraules el moviment editorial català d'avui. Fou presentat per Antoni Sàbat, que obri 1 • acte d 'inauguració de la III E~ osioió del Llibre Oa talà, organitzada per JOVENÍVOLA 8tlb motiu de la Festa de Sant Jordi. L'Exposició romangué oberta fins el dia ~ d'abril i fou visitada per ~lts socis i amics. Des d'aquestes pàglnes ~~ sincerament la col.laboragio del Sr. Miquel Arimany i desitgEm poder celebrar cada any aquesta Exposicio, pel major expandiment dels nostres llibres. x. : :; = = = RLS QURTRE VEnTS NOTICIAl i El dia 18 de març, vingué al món una nena, a la qual han estat irlposats,els noms de Montserra~, Isab~l i Josepa , primer fill de Juli Paftella i Sunye - cantaire de l'Orfeo catala - i de Roser Baro i Salvat. Enhorabona! La campanya pro- socis Orfeó Català, iniciada el febrer d'aquest ~Y per tal d'arribar als 4,000 socis, dóna ja bons resultats: De moment, han ingressat 200 nous socis i esperem que el ritme serà progressiu. Per altra part, aquesta campanya començada entre els cantaires ha aoonseg1it les màx1 mas facilitats i col.laboracion s per part dels amics. Podem anunciar que la "Çompai'Úa Hispano American~ de Turismo", a la qual pertany un d~ls socis mes antics del nostre Orfeo, el Sr. Josep Serra i Roca, es fa carrac generosament del viatge per a ,dues persones durlll}t cinc dies a MallorcEC, 'premi al cantaire que obtingui el nombre de socis mes crescut . 1 G d 11 o A d e A Ul === =• cc El dia 15 d'abril, a l'Abadia de Santa Maria de Montserrat. lliurl la seva ànima a Déu el Rvnd . Dom Ildefons Pinell i Marcet, mol! jo de la co:::unitat benedictina , a la qual va ingressar després d ' haver format part de l'Escolania . Comptava ja amb més de cinquanta anys de vida religiosa; fou un dels millors organistes que ha tingut Montserrat, Al oal sigui! ac =-==== El dia 19 d'abril mori cristianament a la nostra ciutat la sr,. JJJtònia Millet i Maristany , de Boixeda , germana del fresident de l'Orfeo Cotr8 là , sr. Fèlix Millet i Maristany- Des d'aquestes pàgines, en nom de tots e cantaires, adrece¡¡¡ als seus familiars el més sentit condol, i preguem de cor a Déu per l'etern' repÒs de la seva ànima. z.:c2• El dia 12 de maig, el sr. Osvald Cardona, membre de la Junta Direc· tiva, donà. a Franciscàlia , una oonferè:racia sota el tema "Maragall i el lltJt· guatge". Aquest acte forma part dels mol te que es celebren arreu, en co_.. moració del centenari del naixemen t de Joan Maragall . Us fem saber, també, que al sr. Osvald Cardona li ha estat atorgat recentment el Premi "Joaquim Ruyra", de 1 ' Institut d'Estudie Catalans. pel seu treball "L'obra de Joaquim Ruyra" . JOVENÍVOLA el felicita ben sincerament. Ju Pa & 811 Ga de de - 21 - Les sessio ns de discs, organ s per JOVENÍ VOLA, foren inaugu rades el dissab te dia 23 d'abr il, festa de itzade Sant Jordi, amb l'audi ciÓ de la Passió segons Sant Mateu , de Bach, interp retada per l'Orfe ó Català . El tocadi scs,un Webste r-Chica go, ha estat ofert pel Sr. Fel ix Millet i Mart s tany , al qual agraim ben sincer ament la seva gentil esa. Record també, que lea sessio ns de discs tenen lloc tots els dissab tes, a les 7 em, del vespre . = ••• = = = El dia 29 d'abr il, lliurà la seva ànima a Déu la Sra . Vicen ta Baliea te~~re de la Srta. Carme Bru,. contra lt nyem ben sincer ament ela eeue famili ars en la pena que ela aflige ixI . i Acompa ela adrece m el nostre •Qondol.. L' "Esbar t Lluis Uillet " ena comun ica que dissab te dia 11 de juny a la nit, farà la seva presen tació oficia a la ~ala d'audi cions de l'Orfe ó1 Graoieno. En aquest acte es farà ofrena l als repres entant s de l'Orfe Ó d'un diplom a amb el nomenament de d'Hono r, amb el qual l'"Esb art Oatalà Llui s lillet" ha acorda t de distin gir la Soci nostra Entita t. =·== = = = El dia 24 d'abri l• ee celebr à al nostre paia el Dia de la Sardan a , organi tzat per l'Obra del Ballet Popula r a través del Depart ament Sarda nista. Aquesta bella inicia tiva ha tingut arreu un càlid i ferven t acollim ent . La diada ha estat, celebr ada també per ciutat s ben all~y adea de nosalt res com Ceret, Perpin ya, Thuy i To~louse, a França ; Asunc ion, al Paragu~ i Buenos Aires , a Argen tina, entre moltes altres . Els fills del mestre Joan Llongu eres han fet donati u a l'Orfe ó Català de la biblio teca del seu pare, tant admirà i asti~ la nostra itat. Aquesta biblio teca, formad a per que uns 5,000 volums , sera instal .ladaEnt en una sala de la planta baixa del Palau , que ea dedica rà a 1 'enyor at castre Llongl eres . :a=== = ~ El dia 22 d'abr il, al mati , visità el Palau de la MÚsica cat alana, un grup de joves valenc ians , viligu ts a Barcel ona per tal de conèix er més les eoees del nostre país. 'fambé el diume nge, dia 24, fou visita t per un grup de mataro nins,q ue iOClepanya el Sr . Jaume Maril l. El dia 1er. de 'maig, el Sr. Antoni Moragae i Gallia sà, membre de la JWlta Direct iva de 1 'Orfeó Català , acompa en visita col.le ctiva al nostre Puau un grup molt nombrós d'arqu itecte s, nyà assist ents a un Congrè s celebra~ a Barcelona. =•== === Amb motiu de 1 'èxit obting ut pel "Cant espiri tual", dl Xavie r Monte~vatge, que l'Orfe ó Català estren à en el seu ~~dat de Sant Narcís , la simpà tica agrupa conce rt del dia 9 d'abr il,la ció que reunei x els origin aris de les comarques gironi nes que han establ ert la seva residè nci a a la ciutat de Barcel ona, organ itzà per al dia 6 de maig un sopar a 1' "Host el de Sant Antoni•, dedica t a xavier Monts alvatg e, per tal gut amb la seva compo sició simfÒn ico- choral sobrede elfestej ar el triomf obtinpoema de Maraga ll • ~ual ja meres<¡ué en el seu temps el "Premi Lluís Mille t", del Cinqu antenalria del P~au de la Musica Catala na . === === - 22- •T - Qt -u ie VICEUTA MAGRir!YÀ, ~oprano II -ñ: l' -Què t'agrada més de l'OrfeÓ? S\1 qu la - L'ambient que ee ·respira entre els cantaires. - Què és el ~ue rà et desagrada? - Lea cadires de les noies, a la sala · . d' aasa.i gs, -Qu fe -Creus que entre els cantaires , al mar ge de la vida mateixa del Chor , axis= teix un ambient musical ? En general. cr~c -El q¡¡ J:la que si. d' ri Què opine e dels nous vestits? ra ex - Personalment no m'agraden, però reconec que com a conjunt afavoreixen molt el nostre chor. ·Qu ·SÓ pol Quina classe de Sessions Culturals et plauria veure repetides més sovint? ~a ~e -Totes les sessions de teatre . RNr!Otf ESCALES , barhon -Què t'agrada més de l'OrfeÓ? - La seva gran personalitat 1 represe::· tació dins un ambient musical moHe! vegades advers. - Què és el que no t'agrada? - Totes les posicions éonformistes.~ al tres termes, de tant se me •n d6n&· -Com a nou cantaire , què t'ha nat més an entrar a formar part nost re chor? - En primer lloc , la familiaritat que s'hi respira . Els primers dies vaig sofrir d'un complex d ' inferioritat davant la massa impressionant del chor. - Què hi trobes a faltar? - Més sentit de responsabilitat ciència de la nostra obra. ~ - .23 ... -'!''interessa molt la música? - 'i'ot el que és art m'interessa. - Quina classe de música aprecies més? -La que expressa més justament una idea. · Què opines de la vida musical del Palau? - ?ranc ament és bona, teiÚilt en coopte l'ambient musical de la ciutat. Pot superar-se en alguns aspectes, encara que mol tes vegades , quan realment val 1~ pena , és poc compresa per un pÚblic fao il . ?J.YJ)lf l'UJOL I ALSINA , membre de la Junta Directiva · Què és el que li agrado. més de l ' Orfeó? ·El que em plau més de l'Orfe Ó és el ct\le representa per a no sal tres, com a cax1m dipositari d ' unes tradicions :i d'una espiri tualitnt , c.ol t necessà ries a casa nostra, i de portes enfon, la demostraciÓ d'un de~s ~llors exponents. de· cultura del nostre poble. ·Què és el que li desplau més? - S6c tot just un nou vingut per a res~ndre a aquesta pregunta, però em e~ .a d' imag!. nar que hi pugui haver res de desplaent din s el nostre OrfeÓ . ·~in concepte tenia de l' OrfeÓ Català abans de formar part de la Junta Directiva? ·l=üllorable . Des de molt jove ,l'obra teravellosa de l'OrfeÓ em va atreure e~pre, n'he estat un seguidor i en soc un ,admirador constan~ . ¡\questa ag ~racio s'eleva a un grau maxim quan ~nso en els cantaires 1 el s Mestres, •n la seva dedicaciÓ total a l'obra o. l'Orfeó . Té algunes suggerències particulars per a la millor difusió de l ' obra de l'Orfe6, de portes enfora ? - En contestar aquesta pregunta, no vo¡ dria immiscir-me en terreny vedat per a mi, contacte amb la vida interior de l'Orfeó, però si que em penso que caldria prodigar les audicions fora de la nostra casa . Caldria fer arribar a tot el poble la flameta espiritual d~ nostre Orfeó. Em ve ara a la memòria l'èXit magnific d ' un concert de tipus popular donat fa dos o tres anys al Palau llacional de Montjuic . No fÓra possibl e , almenys un parell de vegades a l'any , fer arribar a la massa, sempre tan divorciada de les coses de l'esperit , el batec i l~s inquietuds del nostre estimat Orfeo? ·~a :o.nviat ara aquest concepte? - Què li sembla la campanya pro-socis? -~ns . Al contrari , s'ha afermat . - La trobo encertadis~i~ , i tots pl e gats hauriem de f e r ~ ls possibl es per portar el màxim de ciutadans als nostres rengles . Amb una mica de bona v~ luntat per part de tots , dins d'un any, podriem duplicar el nostre cens social . Qul es que no té almenys mitja dotzena d ' amics , que es sentiran del tot honorats de col .laborar a ·l ' obra meravel losa del nostre Orfeó? Fem socis , fem la gran obra de portar a la nostra cleda tots els qui vibren pel nostre gran Ideal. ·Com a Bibliotecari , creu. que es pot !er labor educativa entre els cantairea? Com ho faria? ts evident que es podria fer labor edg eauva entre els cantaires , organito:ant de tant en tant sessions li taràries , on, seguint un pla preconcebut, ~ llegissin i comentessin els nost res t 1 lors poetes, contiste s i novel. li§ ts. Dins de JOVENÍVOLA hi ha elements ~n prepara t s per por~ar a terme aqu~ l<ttasca de divulgacio de la nostra · eratura. - 24 - JOVfniVO LR 5ALA LLUIS MlllET DI SSABTE, 18 DE JUNY DEL 1960, A LES 1O DE LA NIT Preu del tiquet : 60 pessetes Encàrrecs : Sr . Carles e 1 !!! XXII Sessió Cultural S • escaigué el dia 22 d • abril, a le~ vuit· del vespre, i tingué lloc a la Sala Lluis Millet . El conegut compositor i critic musical, Sr. Manuel Valls presentà, en una agradabTe i clara dissertació, el seu recent llibn• publicat a la Biblioteca Selecta , "La música catalana contemporània", Ens donà una sintesi del contingut del seu treball, amb un pròleg de Xavier Montsalvatge, i il.luatrà les seves explicacions amb diversos exemples mut1· cals dels autora més representatius. L'OrfeÓ Català i el seu fumador Lluis Millet tenen en aquesta obra un lloc rellevant. La "Pregària de la Verge del Remei", fou l'obra que eacol tàrem com a exemple de la creació del Mestre Mi· llet. Eamen"j;à principalment ela composi tora de la darrera època, més a .Pro~ de no sal tres: Mompou, Blancafort, Mont salvatge, Comellaa.. • De tota ell: s e.· coltàrem alguna mostra de la seva mú s1~a. Manuel Valls que tan gentilment accadi a donar- nos aquesta conf~~­ cia , ,fou molt aplaudit , en acabar la seva dissertació . Des d'aquestes p~­ nee 11 adr ecem el nostre agraiment . - 25 - S,e.cdó. 1ilalòt¡ka Un eltre Diccionari En el núm~ro de JOy-EN del passa t mas de març, ens refer irem al "Dicc ionar i Catal o.-ca stella ÍVOLA 'A- Alber t Torr elles , publi cat no per 1 'Edit orial Miqu el Arima",ny dS.A., gaire Barce lona. Ara; pels voltsfeia de' la darrera Festa del Llibr e, ha apare gut elde "Dicc teixos autor i edito r, el qual és un compl ionar i Cast ellà- catal à", dels ma ement de l'ant erior esme ntat . Com aque ll altre , el nou volum apleg a·uns 60o00 0 mots amb més de 100,0 00 corre spond èncie s , natur almen t , els prime rs en caste llà i les segon es en catal à . Per a una major eficà cia de qui consu lti aques t Dicci onari , en el PrÒleg hi ha les oport unes instru ccion s, que hom farà bé de llegi r abans d'uti litza r l'obr a. També, com un ajut, tant per a les perso nes de parla caste llana com per a molts catal ans que no han adqu irir elem ental s conei xeme nts de la prÒpia lleng ua, l'aut or del novepogut ll Dicci onari ha tingu t l'enc ert d'afe gir- hi unes "Normes fonam entals entre les oés neces sàrie s per a escri ure i llegi r correc tamen t el catal à". En aques normes són, expos ades , en ambdó i comparant-l es entre l'un i l'alttes s idiom es re, les difer encie s que exist eixen en la pronu nciac ió de les vocal s (ober tes i tanca els difto ngs , la dière si i l'apò strof , la des), en l'acc entua ció gràfi ca, d'una i de dues termi nacio ns , conju gacio nsvocal neutr a ,, els noms i ad jectiu s verba ls, etcet era . Per Últim , comp leta el Dicci onari un Voca bular i de noms patiU nÍmic s . Certa ment, com succe eix en les publi cacio és possi ble encab ir-hi deter mina ts mots, com tampons d 'exte nsió limit ada, no c una expos ició de formes i varia nts , masc ulí i femen leta í , singu lar i plura l; per aixòcomp consu lti l'esm entpd a obra , li caldr à orien al qui tar-s e mit j ançan t les instru ccion i lea normes a que abans ens hem refer s it. ?ulle jant les seves pàgin es a l' atzar , h.i hem troba t a manca r , per e~emple, el mot "micr osurc o" , avui tan usat i que empra t aixi matei x la, pot dir- se que consti~ueix un barba cat~­ risme , ja que tenim micro solc en :ücroe stri a . i tambe En canvi , de molte s parau les caste llane s hi ha diver ses i equiv alènc ies en catal à, com ho pales roses en les xifre s que hem citat alnomb començament d'aqu estes notes . La dive rsita t d 'equi valèn cies , només les apleg ades a l 'obra que cocontr ibuei x a enriq uir el del bon escri ptor que no s'aco ntent a e!!lprar sempr e les matei xes paraulèxic les per a expre ssar una idea. Posar em els i seguents exem ples: ~entem, AlfiLANAR. A!IHELAR . AROCHECER . IISLUliBRJ.R • 11SllruBRE. acoqu inar , espor uguir . anhel ar, basca r , basqu ejar , frisa r , sedej ar. vespr ada , vespr e, enves prar- se , entre llusc ar, fosqu ejar, llo strej ar, vespr e jar . albir ar, entre veure , destr iar, afigu rar, endev inar . entre claro r , albir ança , albir~ent, sosp itat, conjec~u­ ra , indic i. TJ.ll'l'EAR . palpa r , palpe jar , apun tar , marc ar, sospe sar, mesu rar. !dol te al tres exem ples podri em posar , que farie n massa llarg a, peró, 1a l lista . ?. - 26 - BIBLIOTE CR Llibres catalogats !YEJ lLI darrerament: L'H< TOT ESPERANT GODOT , per Samuel Beckett.- Biblioteca Raixa, núm. 43 RECORD DE _L•nè APLEC DE MATAGALLS . Any 1960- Donatiu Sr. I. Magrinyà. . SIE< ELS GOIGS .DE LA MARE DE DEU DE PUIGGRACIÓS, per Leandre Villaronga i Garn¡¡a. Donatiu de l'autor . iRil CARA I OREU, per Joaquim Casas. - Nova Ool . lecció Lletres, núm. 56 fEIU núm. 286 DE VERDAGUER A CARNER, per Osvald Cardona. - Biblioteca Selecta, Donat1 u de 1 1 autor. TOTS ELS CONTES, per Miquel Llor. - Biblioteca Selecta, núm. 95 · DE LITERATURA CATALANA, per Guillem DÍaz-Plaja. - Biblioteca Selecta, EL GANDUL , per Josep MG Espinàs. -Bi blioteca Selecta, núm. 175 IOYI núm.~ VUIT SEGLES DE CULTURA CATALANA A EUROPA, per Miquel Batllori, ~ · I. Biblioteca Selecta , num. 252 DIAm , per Anna Frank , Traducció: Ramon Folch i Camarasa.- Biblioteca Selec· ta, núm. 276 DE LA TERRA A LA LLffiiA, per Jules Verne. Traducció : jordi Ribot i Rius.Biblioteca Selecta, núm. 288 DICCIONARI CASTELLA-cATAL)., per A. Albert Torrellas. 11 si de re la SE dE lC8 JOAN MARAGALL, per Josep Mil Corredor. LA MORAL DE LA DERROTA, per Carles CardÓ, prev. VERDAGUER POETA DE LA h~GALL , ~lLITAT I DE LA CARITAT . - Oriterion 2 -Donatiu Sr . I . Magrinyà. 1860-1 911. - Oriterion 4. to· t11 de (e• 11. la an LA RESTAURACIÓ DElS JOCS FLORALS, Per Josep Miracle el NOTÍCIA DE CATALUNYA, per Jaume Vicens i Vives ca CADAQUÉS, per Josep Pla EL DRET CATAL>., per F . Maepons i Anglasell. - Col . lecció Popular Barcino, núm, 16 5 PAGINES ESCOLLIDES D'AUSIÀS MARCH •. SelecciÓ i anotació de Pere Bohigas . Col . lecci6 Popular Barcino, núm. 183 , ~ COM ES FORMA I COM FUNCIONA UNA BIBLIOTECA, per Aurora Diaz- Plaja .Col . lecció Popular Barcino ,nwn- 1 LA BLANCA CASA DE LA MARESELVA , per.Josep Mfi Folch 1 Torres L'ANELL PERDUT, per Josep MIIFolch i Torres LA VIDA I ELS FETS DE JUSTÍ TANT- SE- VAL r per Josep Mil Folch i Torres BLAIET I GUIDETA, per Josep MG Folch i Torres . VIATGE AL CE?lTRE DE LA TERRA, per Juli Verne. - Col.lecciÓ Sant Jordi• nÚI:I· } Wl - i1AVE!lTURES DE- ROM). KALBRIS, per Rafael Tasis. - Co.Llecció Sant Jordi. Núm. 4 i1 CAPVESPRE DELS DEUS, per R. Wagner . Trad. i adaptació a la músida per Anna d' Ax. L'HOLANDts ERRANT' per R. Wagner. Trad. i adaptació a la música per Anna do Ax. PARSIVAL, per R. Wagner. ~rad. i adaptació a la música per Anna d'Ax. SIEGPRIED, per R. Wagner. Trad. i adaptació a la música per Anna d • Ax. ~RISTAN I ISOLDEt per R. Wagner • .Trad~ i adaptació a la música per Anna d'Ax. f3RE DE PORTUGAL, REI DELS CATALANS, per J . E . Martinez Ferrando Cgl.lecció "Episodis de la Història" , num. 4 loves subscripcio ns : lllSICA D 'OGGI. Rassegna di vi ta e di rultura mUsicale. Redattore • R!cardo Aliorto. Editore: G. Ricordi e C.- Milano . •. El Mestre Millet vist per J. Renart Aquesta reproducció d'un dels dibuixos del Mestre Millet deguda al llapis de Joaquim Renart, ens evoca, junt amb la caracteritza ció personalissilla del Mestre, un dels coments histories del nostre Orfeó: les audicions de la ''Missa Solelllllis" de Beethoven que es donaren 1 'any 1928. El dibuix que reproduïm avui fa referència a 1 'audi e iÓ del dillums, 11 de juny de a la nostra Sala de Concerts . Aquesta mateixa audició es repeti el dia 1928, 13, en eeeeió privada que organitzà l'Associaci ó de MÚsica de Càmera en recordança de la primera audiciÓ de 1 'esmentada Missa , i el diumenge dia 17 del mateix mes. La portentosa obra de Beethoven, que s'hayia don't ja l'any anterior tou interpretada pels mateixos elements, sota la direocio del Mestre :~Ullet, tldel a 1' esperit creador de tanta bellesa. Ultra 1 'orquestra, els interprete ~e la "Missa Solemnis" foren : Andreua Fornells ( sorrano) , Concepció Callao contralt), Hermann Brüning (tenor) , Emili Forgas baix), Eduard Toldrà (violui~a) , Vicents MO. de Gibert (organista) i l'OrfeÓ Català. Segons ens re- lata la "Revista Musical Catalana" tothom reconegué en les audicions d •aquell any "un domini, una seguretat, una confiança plena en la tasca de tots aquells elel:lents que han po$\lt donar, suggestiona ts per la batuta del mestre Millet, ~a interpretaciÓ mes justa encara, més expressiva, més rica de ritme i de l:ltisos a la prodigiosa producció de Beethoven que s'anomena "Missa Solemnis". La segona audició de la "Mi ssa Solelllllis" de Beethoven clogué el cure ~e concerts de l ' Associació de MÚsica de Càmera, als socis de la qual excl-gs1taoent anava dedicada. Aprofitant aquesta avinentesa 1 'eSIIIentada f.Ssociacio òrgan i tzà un homenatge que p erpetués 1' execució per 1 'Orfe6 Catal a de l'obra J4gna del geni de Bonn , i que consistí en una formosa làpida de mrbre que ~:escultor Joan Rebull esculpÍ amb bell encert. L'acte de descobrir aquesta .apida , col .locada en el segon replà de la gran escala del Palau de la MÚsica ratalana, tincué lloc en el primer :j.ntermedi del concert . Sense més per.!.mònia ~mig de grans aplaudiment s del public que omplia les escales queda desoobart el baix relleu , que podem admirar encara avui, i que diu: EN .CO!I1!J:l10RACIÓ DE LES AUDICIONS DE LA MISSA SOLEMNIS PER L 'ORFEÓ CA- 'i.'J..LÀ DIRIGI~ PEL MESTRE LLUÍS MILLET Ell EL PRIMER CENTENARI DE LA !:ORT DE LUDWIG VAll BEETHO VEli. HOME!I A~ GE DE L'ASSOCIACIÓ DE llÚSICA DE CAfdERA. JUllY DE MCKXXVII . ;r,g, .