Nadal, per Pere Ribot L'esperit romantic de la música, per Josep Palau Ausiàs March, Osvald Cardona Recordem el mestre Lluís Millet, per Fèlix Millet Recordem el mestre Francesc Pujol, per Miquel Saperas Els concerts nadalencs de l'Orfeó Català, per Mateu Piguillem Antologia lírica del nadal Rudolf Kempe, per Filos Món musical Comentaris La música, per Lluís Millet Els llibres, per Antoni Sàbat El cinema, per Joan Capdevila i Nogués El teatre, per Jordi Martí Activitats, per X. Als quatre vents. Noticiari Sessions culturals Orfeons de Catalunya, per Emili Vendrell Cartes a Jovenívola Biblioteca Secció filològica per Piguillem Vida musical El mestre Millet vist per J. Renart
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
De!.ell\bre 1959 n DR L Mai com ara hom no ha sentit més fortament la necessitat d'un aut~ tic missatge a la humanitat esmaperduda, que la retorni. a la cal.ma de l'•lllt ri.t, que trenqui les armes homeieres i porti, en d«rinitiva, la pau entreela homes. Perquè tota iau' tota a~ea98ir 1 tota temptativa de llibertat s6n illlposaibl.ea ai no venen d ' un ordre superior a la feblesa humana, oar -. tota port_, oom un estigma, la col.or morta del. pecat d •Adam, l' eatr~ regust a l.a booa del cor d •una pau desfl.orada, i el desordre dels sentits. La festivitat de Nadal. ens porta, co111. de la mà, vers aquest 'Onic a.H missatge que el Bon Déu, per la humanitat dolcissima i adorable del seu 1'1111 el Varb fet oarn, ens tramet a nosaJ.tresr homes 1 pols, pol.len perdut del. paradis; torna fresca la terra i desvetlla una alegria interior inefable. L'Església, tresorera del mateix esperit del Crist, airl ho entén i ens ho . fa !ñtimament sentir, oar vol que, a través del naixement del Crist Intant 1noaaltres ens redrecem vers una nova naixen<;a s obrenatural. Com un etern te. nar a començar, que diri.a Maragall. Tota la litúrgia nadalenca, anticipad&: per l'Advent, porta la plenitud d'aquest mis satge. I éa1 a ~a vegada, un Jt~ satge sense por, olai'ert de prometences, .A1xi ho pregona l 1 angel ala paatore la nit de Nadal, que representaven, de fet, la col.lectivitat humana en aqu~ moments únics . "No temeu, car us porto la bona nova d 'un gran goig, que hoserà per a tot el poble·"· (St.Lluc,211n) Per t ant, el missatge del Crist, laseva vinguda entre nosaltrEter no és de temen<;a ni de ooaoci6, no és la v1ll811 da d'un alt personatge politic que s'imposa per la t orça de les armes op~­ prestigi de la diplomàcia. Crist ve amb una di guem-ne misteriosa humilitat· de tant com s'abaixa a nosaltres - cova de Bet lem-, i la seva vinguda no tl 1 1 expectaci6 popular, l a pirotècnica de la propaganda, ni millores urbapee,. com esdevé entre ela homes. Ve d'una faia6 ent re divina i humil' entre àn-· gele i pastors, i de nit. I el senyal - pareu- hi esment - no és un 1!111 reia: ni comitives i exèroita formata, ni trompeteries. :êe a queet1 "Trobareu l'Intant en bolquera i acotxat en una establia" . Com un de tanta infanta nsecuh en llars hnmile. te a dirt e~ Crist, en tots els aspectes de la seva vida, • d •un relleu impress ionant, te, per amor, la traça de fer-nos fàoil el seu contacte, de descobrir-lo de pler de sentir el seu respir com eentir!ea el· d •un Bll,.'[c nostre que ens agafa cordialment per l'espatlla. Però, una vegadatrobat'"el Crist, aJ.eaboreet amb una mica d'humilitat i voluntat per part J!C! tra, comença Ell mateix de desplegar la infinitat' dels seus horitzone, i ellt'rem, amb sorpresa, en el paisatge interior de la seva intimitat. Deaoobrà, sn un mot, el. Orlat interior. "Gran goig". Què més voldr:!em, sin6 ~ goig perdurable a t'revés de· la nostra feble existència, i enoara més enlla? Aquest anhel. terrible i ~ ra inefable de viure sempre i no mai morir, de la plenitud de tot i de la li possib:llitat d'assolir-ho •••¿Qui · pot · emplênar d • aquestes aigÜes l'àmfora ee¡¡ ee fons de nostre oor? Sol~nt el Crist,oasoada c¡ue saJ.ta de la vida et8l'lllo Beure de 1 1 aigua del Crist ,de 1 1 efiuv.l del Oriet ,es ap~ la se~ per a ..,. pre 1 p~rquè Ell és etern ,i pot donaz-noa, per partio1paoi6 ,queloom d'aquesta tru.loio divina, que pot enhartar de tanta de :raa i de set de just:!oia. Tota joia humana 's &8lli!JllYedisaa, s 'eebrava, ée incopstsnt, Bn oazrrlo Ell ba dit1 "Vino per tal que tingueu goig, que no us prendrà ningll•. Els qui us serviu, alguna vegada del "Libar Ueualia", podreu copsarcom, en l'introit de la missa de mijja nit de Hadal, la melodia gregoriana· • respira una oalma interior que prove de la pau del lltisteri de la mateixa nit. El P'ill que acaba de néixer, en esperit, ret'reu la paraula del PareaTu eta· el meu P'ill. Avui jo t'he engendrat. I aquest diguem-ne ool.lotge interior• entre les dues divines Persones, fa que la melodia prengui un to de serenitat, de domini perfecte, de calma, Perquè, entre Pare i P'illr la joia del oant no pot ésser eat'rident, ni melodia vana e ans la aereni tat del mieteri·· Vibra una seguretat inter~or que ens de9oobreix tot el que el Pare ba fet pel. món. "De tal manera Déu estimà el mon, que ena ha donat el seu mateix 1'111 Unigèni~ "L'Ofertori de la mateixa missa respira també aquesta eereni· tat. "Ela cel. e s 'alegrin i exulti la terra davant el rost're del Senyor, pe:rw què ve. •Tot, e n la melodia, ée d'una suavitat misteriosa i inefable. Sol~• ment en "ants faciem Domini" - daTIUlt la faç del Senyor - bi ha una elevac1 0 melÒdica sensible, perquè la terra baixa de l'home sent la joia de veure coa el rost're de Déu se li .a propa, en' rebrà l'escalf, participació, com d'un pel t d •una branoa mig morta reviu per l'arbre ric de saba, de bon tronc' g:: III- '»! ._ llt .ll, I • :, . •uz I • 1!. Il'e ¡u.f! ,_ .. I8Ji tl- . ••• ; té ¡. ~e,; .. 1!1. rta ..- - 5 intel:'solament no çegoriana calma aquesta I empeltada. és on bella planta preta l'esperit i l'obra del Pare i el Fill , sinó, f1.ns i tot, la calma sobrenatural de la nit t com quan nosaltres, caminant pel bosc, apar que tot - reposa que els objectes dorment i ssnt:pu. solament el batec del nostre cor ,1 que, malgrat la nit, nosaJ.tres som mes noeaJ.tres. Calma i pau. Pau que oaJ. meràixer, si tant voleu, per una mica d 1 amor • PERE RIBCf.r t pvre. l'ESPERIT ROMANTIC DE LA MÚSICA El concepte romàntic de la música, que en els nostres dies ha estatobjecte de violents ataca, constitueix una constant ideolÒgica destinada a viure dins la consciència estètica de l'home. Aquest concepte, que afirma la més intima connexió entre la música i la vida interior, domina el panorama mueioaJ. del segle passat. La s18rúfica.ció cultural. que assumeix l'obra de Beethoven, Schubert, Schumann , Chopin 1 Liszt 1 Wagner només pot copeB:l'-se en la seva veritable dimene:1Ó un cop vinculada al concepte del mó~, imposat pele filòsofs aJ.e~e del per!ode ideal;sta, pels pensadors romantics, que ~ assignar a l'~ en general. i a 1&IIIUSica en particular el vaJ.or d'una aut'9ntica revelacio destinada a facilitar a l'home la seva victòria davant del món. Un ~neador com Artur Schop~nhauer , tan re~eeentatiu del clima esp1 ritual de l'apoca, concedeix a la musica el lloc mes rellevant dins la jerar quia dels valors estètics. Més enllà de les aparences dels sentits, més - ~ enllà dels esquemes de la intel.lig~ncia, la müsica estableix contacte , segons ell, wnb la més profunda ese9ncia del món i de l'ànima. Aquesta essèn-cia es manifesta com a voluntat de poder. El seu etern desassossec es rens~ teix merave119sament en el dinwniame permanent de l'ànima, dinwniBIIIs que pr,!!. cieament la musica reprodueix amb una sorprenent fidelitat. En l'art romàntic, la matèria apareix com impotent per a contenir el torrent avassallador de l'e~si6 sentimental. D'aqÜÍ que no ena doni aquell& e'neació d'equilibri que és el signe distintiu de lea coses clàeeiques.Ene dona, an oanvi, quelcom millor , ena dÓna el sentiment d'un potent dinamisme propi d'una aspiració infinita. ta natural que ela partidaris de la B.!!. rent tat i de la forma es mostrin re zelosos davant d'un art d 1 aquesta mana, paro el romàntic pretén saber que l'esperit és eaaancialmsnt acte , tensió, activitat sempre creadora i propulsora de novetats. Per això considera la aiea com la traduc~ió més directa i, al mateix temps, més impree~ionant d e :a vida secreta de l 'ànima,éè a di!'r com l'art romàntic per antonomasia • mY El preetilQ. de semblants idees durant el ·segle passat, justament an.2 aenat el segle romàntic, facilita en gran manera la prosperitat que aleshores coneix la música. Certament, no es produeixen obres millore que les quedonaren els segles anteriors, però els resultats en el oamp de la música eepree~nten inveeti~s d'una eign1ficaoió , nova i profunda, ~e deterudna la B.!!. va mes gran influencia sobre la fisonomia espiritual de l ' epooa. ta creació dels concerts pÚblics permet l'accés del poble als plaers de la mÚsica artistica , que estavan fins aquell moment reservats a lea claaeel1 dirigent~~. ta música s ' infiltra, més que mai, llins la vida social. Per altra part, seguint una inspiració gsnu1nament romantica, s'est,bleixen con~actes entre ella i les al tres arts, fins que l'esperit de la musica envaeix ambitp, oada vegada més amplie, de la consciència intel.leotuaJ. i artistioade l'apoca, lfo hem d'oblidar que els grane compositors del segle n:xè creien que , l ' IIUeioa tenia una gran importància. Estaven fermament convenQute que valia us que una senzilla especulació gratulta, més que una noble diversió. Pene~ ven coa Beethoven , que "era una revelació més alta que cap filosof1a". Imp\lleats per aques10a fe, produiran obres en lea quals viu una IIIBQli fica ambició. MusicaJ.itzar el món era per a ells el treball que e'Uiposava- - 6 amb la més gran urgència , 1, perquè pensaven que era possible portar a terme aquest tan ambiciós programa , fou aquella una època de grana entusi asmes. Entusiasme i ambició que culminen amb l'obra gegantina de Ricard Wagner. Després , d ' acord amb la i neluctable llei que presi deix el desenrot-llament de lea mani fest acions arti sti ques, e•esde~é que, un cop esgot a-des les possi bilitats ~ue li havien ofert l ' efervesc9nc1a sentimental pròpia del romanticisme, la muaic a ee trobà davant el dil.ema de pe ri ali tar sota elpes de la vellesa o de renovar- se enfocant nous climes que afavorissin la Vi gori tzaci Ó de les s eves perennes virtuts. Per a ixò , l a nostra època, lluitant amb l'ombra gegantina que pro j e,~¡ ta sobre elfa l a música del passat mé~ immediat, c oneix els dolors i l es incerteses pr opies de lea èpoques de crisi. ~s un desti acl aparador que hem de suportar amb ànim decidit. Des del moment en què l a present hora històricaee sent allunyad~ del s i deals d ' aleshores , no hi ha cap altra posició. Aqui, com en tot e els ambi ta de l a cultura , e' ei'ectua l a llei anunciada per Pau Lanaberg : "Del costum a l ' ordre a través de l'anarquia". L' ordre romàntic ha via· dege{lerat en inoperant costum. Pas sam ara a l a conquesta d 'un nou ordre= per mitja dels experiments actuals. ~a cosa natural que l a nostra spoca, en un comprensibl e afany d 'afi! mar-ee indep endent respecte ala mestres anteriors , h agi estat t estimoni de posiciona extremes, encaminade s a deshumanitzar t otalment l a música i situa¡: la en un món angèl~c contrari als treballe de l ! home~ Aquest es actituds assumeixen la condicio de reVUlsiu i la seva mieeio esta en combatr e l'erroroposat, que consisteix en di soldr e tota forma amb el pretext d 'una sinceri-tat que rea no val ai no enóerta a expressar-ee en termes d 'es t r icta correcció formal. Sigui el que s i gui dels destina de l'art contemporani, creiEm que l a inspiració romàntica no d esapareixerà mai de 1:àmbit musical. Ba pogut deixar de ser el protagonista dels esdeveniments, paro pot irrompre qualsevol moment amb la f i d e r ecuperar lea posicions perdudes. Mentrestant, donen fe de la g,e v& vital itat l es obres del pa ssat qu e avui, com ahir, continuen apassionanttots ela autèntics amics de l a música. JOSEP PALAU Massa silenciosament hem commemorat, enguany, ol cinqu~ centenari de la mort del poeta Ausiàs March. La seva vida, e om la de tantes persones 11~ yanee de segles, ena és desconeguda en molts de detalle, i mentre els inve~ tigadore s'entretens~ pacientment a campl~tar-loe i enllaçar-los, el tempa,ene ela separa perque tinguin menys interee i ee puguin reduir a esquema. ~ capdavall, de l a vida del e poetes, no ena ree"ta altra memòria que la seva obra, dina l a qual presenten l lur vida com el a abelleix: t al com fou en realitat, c om la voldrien o com ee la inventaven. Els poetes antics sabien ajustar-ee a una modele donats i a unes escoles, dine l e a quals eliDIIotll aven llur cant, que era el tema de 1 •amor. Començaven per inventar-se l'amada a qui el dedicaven, i ela savia ee debatenencara per saber qui foren Beatrioe, Laura i Teresa, Només s'ha posat en clar que no f oren mai la muller del respectiu poeta, perquè la vida~entimental d'ella i d'elles seguia per camins distants i diferents. Per mes que ens lee hagin descrit amb el reflex dels cabell s, el color dels vestits i la gràc~ del gest i de les paraules, avui ja no ena ~ee podem 1mag1.nar. Les ham de prendre per l l ur aellblança espiritual, que ee el que els atribuia el poetaael mirall d'una sentiments que d 'altra sanara quedarien sense expressar. La realitat d'aquelles dames e•éa esborrada; llur nom s'ha convertit en un n.illlbe que ennobleix el del poeta: Dant és el devot de Beatrice; Petrarca el oaa tor de Laura, i Ausiàs March l'enamorat de Teresa. Com que no els era l!citde designar-les amb llurs noms autentics,els els aplicaven de manera que servil ain per a completar el text i la funció que exercien dintre seu, o els adre9aven els versos designant-les vagament amb molt delicats epitets. Poques- -7 dones se n'han sentit de tant poètics com la suposada dema d'Ausiàs Maroh, a la qual dei~ "plena de seny" i "llit entre cards", perquè el salvés del dese§ per o perque acollis el cant amb que el poeta s'esplaiava••• i s'inventava. la l- 'l 1,2 l- Le l- l, :- ;- e l! l .- ar Quan escriv ia aquestes coses Ausiàs March era entrat Ell anys . Era un cavaller retirat de les guerres i un cortesà separat de la vida aotiva vora-el rei. Era un senyor de bona vida, que. cultivava les propietats i s'entrats nia en caceres. Casat dues vegades, amb poca fortuna distret amb amors VulgiiiÍ5. Però fou un leotor,_ en les seves hores més aprofitades per a la immortalitat dels savis de l'antigor, i dels trobadors i poetes que el precediren. D'ells aprèn l'art de dir, i la manera de ore~se el concepte de l'amor :franc i &!. neróe que cercava, com un llir entre els carde, que reeplend:Íe en el camp punxent de la seva vida interior, tan plena de recances. Tot aixÒ que hem apuntat tant de pressa és l'anècdota, · i amb proufeines té cap interès per als lectors dels nostres dies. El que ens atreu, ara, éa el valor realista del llenguatge, tan aferrat al seu tampa i tan literari:~ que ee separa del provençalejant dels trobadors que seguien els poetes bat'celotq.ns per escriure en "Valencià" - com ell deia - 1 i que assolia una perfecoio que encara preval, per la qualitat, o om un dels primers testiIIIOnis d ' una llengua !iteraria culta i verament catalana. Ell mateix es qual! ficava de "gran parler", i la facilitat d 'e:z:plic~se l'ajudà, sens dubte, a l a variada prof'usi6 dels oants. , Els seus versos, però, són dure i eixuts1 tenen una força singularper gracia de la tristesa que sempre afecta, superior sens dubte a la que 00.!: responia a la vida de contemplatiu i retirat senyor. Com si tanqués els ullB a tant com veia al seu devçra, no ens sap parlar dels campe ni de les muntanyes , ni de les dames bellissimee dins les esglésies i palaue. Ee gira en-dins, i examina el seu viure amb intimitat i cruesa, amb desenois, e.mb desen gan::¡ i amb desesper. La fe cristiana l'incita al penediment; 1~ mort l'ameng, ça, sense fer-li pressentir l a joia de reveure l'amada en el mes enllà~ Not~é la generositat o la fantasia d 1 aquells al tres grans poetes, i si canta l 'amor d'evasió, no sabé portar-lo a una esfera sublim que redimia per sempre l a parella. Per a molts lectors d'avui aquestes ·~oees són completament passades. N' hi ha molts encara, que cerquen en les poesies ~a grandesa del discurs, que ens llegaren el s romantics, o la intimitat alegre i melodiosa dels poetes d ' ara f a quaranta anys ••• Llegir els versos del caValler de Gañdia els ha de causar certa estranyesa i més d'una dificultat. L'oiaa no se'ls encantarà com en els autors de llurs preferències. Però els qui ee fixin en la vive81ldels mot s, i en la força de les expressions que hi surten, deecQbriran per ells mateixos el que hi ha de veritat an l'obra d'aquest gran lirio, oom-t ots els qui han ~lat amb art de llurs sentiments. Creen una figurat o unmón de ficci ó i a1h1 trasllueixen, i pel text ens arriben, ells 1 llur tampa, amb angoi xes i temences que encara no han estat eavaldes, i que ~otser no s' esvairan mai . Almenys la tristor i la duresa, semblants a la d1 Ausiàs Maroh amb altres mots i altres illlatgee, tornen a e~se, de molts ~soriptors que no cerquen la bellesa i la fe. Ell hi cregué, pero no arriba a assolil--les; cregué en la poesia i no arribà al bell cant. Però per un inta oon- trast de penediment i d ' orgull, ~e bon sentit 1 d'idealitat, d'aspror 1 dedolça poesia, ha mantingut la memoria immortal deT poeta ï el testimoni oonetant de l'home que fou, com tants d'altres que no ho han sabut expressar.Per això ela seus oants encara ens commouen i reviuan sn alguns poetes que sense proposar-e'ho a consciència es neguitegen oaa ell, o sn altres que amb art i estudi, han provat d'assimilar les millors qualitats del seu ·osnt, 1pt troben sampre la noble estimaoió, el penediment, el temor i la fe de leaànimes cristianes. 8 m• • • • • OSVALD O.ARDOlU Tots els qui. hem. tiltgut eJ. goig de conèixer 11. Mestre Millet ens hem sentit els seus presoners. I • ens hem sentit també - i O.Ql tinuem sentint-nos - filla espirituale d 'ell. De la p¡ ternitat del Mestre, totaen som participants. I podem. dir que aquest que ven.t rem com a pare, el podem V.t nerar com a sent, ( segons la nostra manara de parlar) Si heu llegit alguna cosa sobre la santedat, posi reu entendre a fons i e emprendre perfectament la vida ~ ble i espiritlfal del Mestre, La queJ.itat mes forta d'ell era la captació, filla de la seva capacitat d'est~. Per damunt del músic hi tr~ bem sempre la f'ieura de l'.!Jl me sempre f' idel a la llum,a la veritat i a la vida. Les queJ.itats de 1 'home -ea ref' er e ixo a 1 1 e ape rit i a la carn - el fan un dels grane homes de la nostra tJ' ra. La seva vidl} és una co¡¡ tinuada explosio d'amor i de generositat. El seu amor era obert, generós 1 1 'emo:r-dels sants; els sents que han extret les belleses dala vida d 'entre lea mis&-ries. L'arma del Mestre era la seva naturalitat, de laqual neix la senzilleea.Ell volia ser com un infant , potser per seguir més fidel ment les paraules de 1 ·~ geli, que diu "ei no sou com els infants, no entr&reu en el Regne de Déu". Ell El KESTRE LLuÍs MILLET, per David Santealvador creia f'e~nt en la tot~ felicitat de l'altra vida 1 1935 per aixÒ la fe era el rit . de la seva vida, el cami i· el fi. Era un çan lluitador; vivia dintre seu una lluita interior que el portava pel ca'OÚ. del eofri¡nent. Estimava totes les coses com a reflex d'unacosa més alta, d'aquella pàtria· del seu "Cel blau" ... L'afalac no va entrar mai dintre seu. No buscava la fama i va trobar la glòria , precisament perquè no era sensible a l'afalac. Seguia el ~eu emú i mirava sempre el punt que s ' havia traçat; no es desviava mai i aixo li oc¡ sionava topades amb uns i altres. Els darrere anys de la seva vida, anys de dolorós silenci, són per a ell un veritable sofriment. Havia passat pel món predicant 1 •amor amb les BJ ves cançons i ja ningÚ no cantava . Sentia una pena infinita en veure 1 'odi dels germans. No hi havia cants i ell tampoc pogué cantar després. Els !IlOments de la seva maJ.al tia són veritablement alliçonadors. Demanava constantment perdÓ a Déu perquè ee queiXava dels seus dolors. S'acostava el cinquan- 1,2 re. Ll lm !11 i 1118 1- E - 9tepari de J. 'OrfeÓ que eJ.J. deia que ja celebraria al oel dirigint els chors d'àngels. Després de J.a seva mort, he estat sempre se&!ll' · que tenim un sant que prega per la immortalitat i pureaa de la nostra àni.Jna. Voeal tres cantaires , fills espirituals del Mestre, tingueu fe i amo:z: ; la fe i l ' amor ll . l uminen els problemes de la vida. Seguim l'exemple dal Ke.§ tre t Creguem i estimem- nos . A1ii podrem dir amb aquella fe e evat Pare Nostre que esteu en el o el • •• RECORDEM El MESTRE FRANCESC PUJOl El dia 24 d ' aquest mes de desembre , es complirà el nvè aniversari de J.a mort del lletra Pranoeeo Pujol, que a~s 19 anys entrava oçm.a cantaire al nostre Orfe o; que ben poo despreen•era anomenat mestre auxiliar; que prengué permuller una orfeonista; que li fou conferit el c11. rrec d 1 administrador del Palau de la KÚsica Oat.§ na; que organitzà materiallnent i meravellosament les exoure!one a Kadrid, Saragoeea, Pariet Londres, Roma, Sevilla i Valènci~ (1~12-1930JJ queoficialment l!any 1917 comença a eeser subdirector de l'Orfeo quan, de fet, ja n'era de molt i molt abans per la seva col.laboraoió ei'ioacieeima amb el Mestre ltlJ:let, i que, quan el Késtre JUlls~• ens deixà ja per, B61!1pi'et fou el director iDqueetionable en una epooa de sllenoi doJ.or6s .I com a ocrol.lari de la seva vàlua ~ del seu treball lllii,I!XÚ.!io sense treva, 1 •arrap a la mort gai.reb~ de eo~reea sense que li fos atorgat de dirigir en pÚbli c 1 '0rfe6 qué ell tant amava i que tant estimava. Lloat s ia néut El :MESTRE JRANOESC PUJOL, per J . Renart - 1925 Els cantaires i no cantaires ens eabam de membria la vida i 1 ' obra dal Mestre Francesc Pu- jol. Recordem-la 1 ara, succintament, talment un t elÓ de fons ll.luminat perl' emoci6 del nostre "Pare Nostre que esteu en al cal • •• " EJ, Mestre de la barba dI ametller i'J.ol."i t ' de geni aaut t de gest am- plieeilll, ee, vora el Mestre Millet i sense cap mena de dubte, la voluntat -del Meetre Jiill~t que adolla 1 ' Orfeó Català. N'intueiX el m9e lleu pensament i el posa en practica; en percep la idea 1 1' executa. E~eve el ~u gran oi'! cia.l en 1 'ensenyament del chor, a vegades amb volada pr!)pia. Ee dona totalment a l'obra del )[estre Millet, millor dit, l'obra del Kel}tre ldil.let l'absorbeix oom un remoli. Orfe6 i Palau de la MÚsica per ell es el mateu, 1 Pa lau de la )[Úsioa i Orfe6 són la seva pròpia vida. Asaaja els cantaires i ad= ministra el Palau. Té cur& de 1 'Arxiu Musical i de la :Biblioteca. Composachorale i harmonitza cançons populars. Paladi de la sardana, arriba a oompo¡¡ d're obres originals per a chor amb una i tres cobles. Tradueix bellament una pila de textos de chorals estrangers perquè puguin cantar-ee en català. Pacritica musical a la nostra Revista que, tant en.;rorem i hi publica arti!)les saborosos. Pren part activa en una polémioa sostinguda en la premsa entre el Keetre Mill et 1 Manuel de Montoliu, donant una conferència pÚblica en detensa gairebé roent de la tesi del nostre IPuniiÍ.dor. l'urga pele mercats de llibres vells 1 i se n'emporta la millor peça que fUlgura a la nostra :Biblioteoa, un còdex que vénen a conèiXer i a estudiar ela erudits d •aci 1 de fora. Quan la •capella de ~Úsica de Sant Felip Neri• i la "Capella de la :Basi.lioade la llare de Déu de la Mercè" estan formades amb elements de 1 '0rfe6 Català, i dirigides pel Mestre 1Ullet, n • és director adjunt ei'icaciosia. I' encarat i e~:~prant textualment el que digué el Mestre Lluis lli Killet' oa1 aeeeeyalar la seva "part principal:lss~ duta a terme en J. 'Obra del Can9o~r Po'DUlar de Catalunya, que la ''lfUndacio Conoepoió Rabell i Oib1le• encarrega i póeà eota la direcció i el guiatge de l ' Orfeó Catal.à". No és are la nostra intanció valorar i ressenyar lea activitats i l'obra del Mestre Pujol oom a director d'orquestra, compositor de sardanes 1 de lied i de música religiosa i de càmera, i el f ormidable folklorista que en ell hi havia. Bem volgut recordar, només, amb ben poca traça per cert, l'empremta que d eix:à al nostre Orfeó el ~estre que, ara, al cel, potser ••• infant, més que ;nrant, meitat aerafi 1 meitat musica, arramba estela de la pi ca que la lluna ha trabucat. Cada nota és una nama encastada al pentagrama! MIQUEL SAPERAS ELS CONCERTS NADALENCS DE l'ORFEÓ CATALA Cada any, en arribar el desembre congelat, com diu la famosa canQÓ 1l a gran familia cantaire de 1 'Orfeó Català. -i en diem familia sense cap mena de broma, per divereoe conceptes que no són el tema del present article-, ee -reuneix en el seu fogar intim, la eal.a d 1 assaigs, i amb les pree ee de sempre, però amb la més lloable bona fe i amb tota la fidelitat a la tradició pairal i cata+ana, febrosament lprepara el concert que la diada de Sant Esteve congregara, a la sal.a del Palau de la MÚsica , la daleroea multitud de devots que s'emocionarà amb els canta melangiosos o tendrivols , s'engrescarà amb -els més xirois i amb tots ells saturarà llurs cors de sana espiritual.itat,d 'alegria i d' optimi.eme. • • i fins al concert de l 'any vinent, si Déu vo 11 Com de consuetud, doncs , j a estan aquests dies els nostres orfeonistes, ,pom. pastors i pastores ( i algw;¡4 rabadans jovenete,els nois), al vol-tant de llurs majorals ,els mestres ( el eim11 no. és nostre), aprenent lea ca¡¡ QOne que ofrenaran la propera diada de Sant Esteve en lloança a l'Infant-DiVi 1 ·com a gaudi dels auditoris que ja les esperen. Ahl, també, com fou est¡ blert l 'any passat i seguint l'exemple dels granet un altre grup infantivol, de pastorets i,pastorel.lee, aquests dirigits per l a nostra professora, ee-nyora Sancristofol, estudia les cançonetes que faran sentir en la inaugura-ció del pessebre que el Sr. Serramalera basteix al nostre estatge. Dins d 'aquest ambient familiar i del temps nadalenc, tan propici ales evocacions i a l'intercanvi de sentiments i d 'afectes, ens hem proposatde fer un xic d ' ~stòria1 de les oelebradissimes sessions nadalenques cele-brades per 1 'Orfeo Catals • . Sota el titol "El Pessebre del Mestre MUlet", publicàrem, en el número de JOVENÏVOLA del mes de desembre del 1955 t una petita ressenya dels -vint-i~ concerte de la diada de Sant Eet.eve, que l'OrfeÓ Català havia donat des que els inicià, l'any 1913, fine ._el darrer que va dirigir l'insigne Mestre Lluie Mlllet, l 'any 1935. Ens referirem, ara, als de la segona època de l'actuaciÓ art!eticade la nostra Entitat, que, com ée sabut, va oomenoar 1 'any 1946, en prendrepossessió del càrrec de director el mestre Lluís )(I Millet i que, per compt~ ja, aquesta nova etapa, tretze anys d'intensa actuació, ofereix una perspectiva força respectable. Després del dolorós eilenci de deu Nadal e, es reprengueren ~ls enyorat e concerte del dia 26 de deeembre, el -teix azq 1946. :rou un lep;!tia aotiu de joia pele barcelonins i per no pooe oatalane de diverses contrades, Cl1d ~ el• BXQ"'ra~. , . A l' eeoenari del Palau de la 1Í&e1.oa roeeeorgia la nostra .massa chorll &ab les eesuoies exquj.eidee 4e lee 'bell.M ólmQOD8 evocadores de tot el que- La Bt L - 11 enclou i representa el gran Misteri de Nadal. En la primera audició nadalenca que va dirigir el nostre actual dire.s~. t or, no tot el programa po~é ésser format per can9ons de Nadal. Era, encara, el periode de reorganització i calgué omp1.ir la part inic.ial amb altres obres interpretades en anteriors concerts d •aquell mateix any. La eeg9na, però, ja era tota dedicada ala cante nadalencs, i el pÚblic hi retrobà melo-dies que feia temps,que no havia sent it, junt amb el~ noma d'autora semprecelebrats, que t~be reaparegueren en aquella audicio. Per éeeer la primerases sió nadalenca del, diem-ne, renaixement de la nostra Secció Choral, co- piem :!ntegram.ent l'esmentada segona part: "Lea dot~e van tocant" (popular), A. Pérez Moya (seguram.ent l'autor de mes cançons nadalenques, entre harmonitzacions i originals)¡ "Nadala", "Nadal", "El desembre cong elat" i "Cap a Betlam. cam.inelli' (popular, am.b el solo de J. LÓpez Eaparbé), de Mn. Lluis Romeu; "Cançó de Nadal", del Mestre l'ranceao Puj ol; "Quan els pastors " (popular), de J . Tomas ; "El rústec villancet", de Ll . Ml Millet;"El Noi y. e la Mare", del Mestre A. Nicol au, i cloia aquell concert "I l a gloria de Déu eternal" ( de l'Oratori "El Meeeias")t de - .. Haendel . Féu els acompanyaments al piano, l a Sra . AntÒnia Sancrj.s t òfol , Vda. de Foloht i a l'orgue, el mestre J. Ml! Roma. No cal dir que l 'acolli da qu e obtingueren aquest concert i ela eeua- in~èrprete, el mestr~ Lluie Mt Millet al davant de tota, fou de les més e~ty. s i ast iquee i dem.ostra que no havia minvat g ens, ans que sempre havien deevetl~at a questes audicions. al contrari, 1 'interee- A1xi han estat en ela anys successius, oom tota bé sabam., fine al punt que ja des del 19~7. els concerte de Sant Esteve són reproduite el Diade Cf!P d'Any, de primer am.b algunes modificacions en els programes, perll ene~ e Última anys iñtegram.ent, i eam.pre BDb,igu&l brillantor i afluència de ~ public a la nostra sala del Palau de la Musica. , El d'aquest any serà el oatorzè que s'haurà celebrat dine la segonaep,oca, i no essent possible de ressenyar-los ac:! d'un a un, far8lll sement, n,2. mes, de les est-renes i primeres audicions •'· ja ~ue elles han ·enriquit el javaluosieeim repertori artistic de l'OrfeÓ Catals. Any 19~6 .- Totes les obreè foren repoàicions. Any 19~7.- Estrenes 1 "A Betlea canten lf)s glqries" (popular ca.tal&na)' J .J. Llongueres; "En llli8 del bou 1 el gris ¡olli", P.Donost1a; "Bruo igalzeran", Ll . Ml Millet. Primera 81ld1c1Ós "La TUnioa•, Ll.. Mlllet. Any 19~8. - Estrenes: "Esta noohe ee Noohebuena" (popular), F. Pujol; '?um, f\un•, J. Tomàs; "La filosa", Ll. Ml, Mill.et. Primeres audicioms "Somal dia de Nadal" (versió per a chor mixt), Tiersot-Pérez Moya¡ "L 'arbre deNadal", "Els Reis" i "L ' Infant Jeaús", P . Corneliue ; "Troba", Joan Comellae; "Oratori de Nadal" (fragment final) , H. Scbütz. ~ 1949.- Primera audició: "Nadala", J . · Comellàe. Reposició de "Adéu dels pastors a la Sagrada P81Úlia" (de l'Oratori' "La infància de Je6Ús"), :Serlioz. Any 1950.- Estrenes: "Resplendor de Nadal"• J. Tomàs; "Romanoe de Na v1daa" • LJ • l4t. l4ill et. Primeres audicions: "Palada ban bai::~: o" (popular ga..= llega), E. Cervera¡ "Jesuset"• Ll. Jlille~; "L ' Angel 1 ela pastors• i "Campanetes de Nadal", A. Pérez Moya. Reposició de la "Cantada de Nadal"• del l4eetre Pranoeso Pujol, en hOIIlenatge als 25 anys de la seva estrena. Any 1951.- Estrena: •santa nit"• haraonització de J. M@. Roma. Any 1952.- Estrenes: "Nadala de la nit diàfana"• J. Mt. Roma; "Esco¡ ~-la DOVa albada" (popular de Guyenne i Langu.edoo), J. Oantelo1fbe. i"rim- re• IIU.di~1HIIf "CUipana sobre oaçana" (po-oular oordobesa), A. Perez Moya; - "El violl de Sant P'ranoeao•, P . Donostia. Reposio16 de la "Canç6 dels pastor&" <...-n Qbl-h Pérez •OT&• 12 AD:¡ 1953.- Estreneet "Vigtlia 11 , P. Vallribera; "La Verge Maria a - Betlem se 'n va" (popular flamenca), J. Canteloube; "Les campanetes de Nadal• J .Mil Roma. Primera alldio:i.Ót "Sardaneta de nadal"·" J. Tomàa-. · JUJ::r 1954·- Primera audiciÓt "NOELs D'EUROPE, de J. Canteloubet "Cantem amb la veu forta" (vaeoa), "Quan a Betlem l ' Infant" (italiana), "El .pet i t Jesús dorm" (polaca) , "On aneu els bons partera" (suíesa), "El primerjorn de Ne:dal" (anglesa). · . •• · An:¡ 1955.- Estrenes: "Responsori montserrati de Nadal" 1 J. lli! Roma; (austriaca) . Primeres audicions: "Puer Natus" (hannonitzaci6 de la melodiagregoriana), Ll. Millet; "En el portal de Belén", P. Donostia. NOELS D'EURoPA, J. Canteloube: "Oh bell avet" (alemanya), "Oh Déu, oh Déu"- , Any 1956.-. Estrenest "Oh la nit de meravella" i "Nada:J. arriba", A Perez Moya. Primeres aUdicions : "Nit serena de Nadal" 1 J. Tomas; "Maria tenia un Infant " (popular americana) i "Jesús està escoltant" (espiritual negra),del coppositor americà, William L. Dawson. te remarcable la inclusiÓ en el repertori nadalenc de l'Orfeó, de les obres de w.L. Dawson1 car elles representen un nou estil en el nostre art choral. També en aquest concert hi figy rà la reposició del "Poema de· Nadal" compost l'any 1932 1 pal mestre Ll, M!! 1Millet, sobre les poesies "Nadal", de Joan Maragall. +nY 1957.- Estrenes: "Josep i Maria" (popul~r catalana), A. Cabané;"La vieio de Maria" (popular rusa), de J. J ust. A mes, es canta "La Verge Ma ria a Betlem se'n va" (popular flamenca) • harmonitzada J}er J. Canteloubet I com,a homenatge a aquest eminent músic francès i fervoros amic de l'Orfeo e~ tala, traspassat f eia poc. . Any 1958.- Totes les composicions d'aquest concert foren escollidesentre les interpretades en anteriors audicions. Solistes que han actuat en els esmentats concerts: senyoretes Monts~ rrat Salvad6t Laura NÚñez1 Ml Rosa Barb~, Núria Torra i Ml Dolors Agell; senyors Francesc Torra, J, LÓpez Esparbé, Emili Vendrell i Gaietà Renom, i els nois Antoni Tor;ruella, Pere Alonso i Llu!s Millet. Feren els acompanyaments al piano la professora Sra. A. Sancristòfau Vda. Folch, i el mestre J. Mt Roma, el qual també ha acompanyat amb 1 'orgue, aixi com els mestres Joan Tomàs i Jordi Roma. En els catorze concerts nadalencs que ressenyam (incloent-hi el delproper dia 26), hi han estat representats trenta- set autors, de diferents-paisos. SÓn els següents, amb el nombre de les obres interpretades: A. Pérez Moya (14)1 J. Oanteloube.. (9); Mn. Ll. Romeu (€); J. Tomàsi Ll.Me Millet (7); Ll. Millet, J, M!!t Roma, F. Pujol i K. Schindler (5); p, Cornelius i Pare Donostia (3); Jacques Daloroze, J.J. Llongueres, Lambert,Tiereot, w. L. Dawson, A, ,Nicolau, Joan Comelles i Haendel l2)1 Raahmaninofft Viotoria, Sohütz, Berlioz, Oèe~ Franok, Toba1kofeky. Cumelles Ribó, F. Fornells, Sanoho Marraco, A. Cabana, E. Cervera, Anon~, Cloeson, Sabaly, Vers~ puy, Noyon, J, Just i p, Vallribera (1). !{o o al pas destacar la transoendèncda que en tot e els ordres, artístic, religiós 1 po~ular i social, han tingut els concerts nadal anoa del notre Orfeó. Ells son un bon present als milers de devots que els han fruit 1 que continuen any darrera any, omplint a vessar la ea:La del Palau de la MÚBJ, ca. , A traves de les belles cançons reviuen tota els fets i totes les meravelles, totes les tradicions que envoltan el Naixement del Divi Redemptor. I si no forméssim part de 1 'OrfeÓ Català, dirlem que és també una.. ..ravella... la oontinuitat dels concerte de la diada de Sant ES'"tieve. !e EL PESSEBRE queel Mestre Llu! e Millet llegà a tot el poble. ta, OOIIl.-ha di t en aquestes Jll8teixee pàgines de JOVENIVOLJ. el seu distingit ool.laborador, Mn. Pere Ribot, EL PESSEBRE VIVEI1r DE LA CIUTAT. M. PIGUILLa! .a - 13 -, El misteri nadalenc desvetlla arreu una gran sensació de pau i de b,2 neea. Els seus accents , amarats d •un càlid retrobament i d •una infinita doioor1 ena porten a viure aquesta dies d'una manera més intima i espiritual que la resta de ~'any . La poesia, ::tr\U.t de la Poesia, és un doll 1Jnmens de veus i reeeonànoies que ens evoquen la m.eravella del Nadal am.b les fo:nnes i tendències més diferents. En aquea~ petit recull de poemes nadalencs no hempretès sinó donar una inicial vieio de la gran diversitat d'estile i pensa-lllents que origina 1' eno:!s del Nadal en lànima dels nostres poetes. Res ~s divers, per exemple, entre els poemes de Maragall i els de J.V. FoiX, o entre els de Carles Riba i els de Salvat-Papasseit. Aquesta gran divergència, no és lllés que el mú.ltiple ressb J.e la poesia veritable del Pessebre, de la llum inefable del Nadal, que no enganya n1 ofusca. Els núvols de Nadal Els núvols de Nadal no eé què tenen que són ~aoet no posen gens de malicia al cel 1 pel blau purissim doloalllent s'estenen, a la llum de la poeta suaus s'encenen i de nit deixen veure algun estel. te una de les coses més alegres veure entre núvols els estels brillar. Tenebres de Nadalt no sou tenebres; més hi veig en vosaltres que no en el dia clar. Ai, nit, que vas passant sil enoiosal air núvols blaus que pels estels passeu¡ ai, llum que no eta enlloc misteriosa; ai, portal de Betlem, que ets tot arreu. Quan em vulgueu donar més alegria parleu-me dels Nadals ennuvolats, 1 em veureu com infant que somniat que riu a lo que veu amb els ulle aclucats. JOAN MARAGALL Invocació de Nadal teu-me fred i deu-me vent. que la plana és massa pia. Sense fred i sense vent no sap fondre el meu lalllent. Deu-me fred i deu-me vent, que la nit és lll&ssa pura. Se.1se fred i eense vent no e ap fondre el meu lalllent • Deu-llle fred i deu-me vent, que 1 'amor és massa fina. Sense fred i sense vent no sap fondre el meu l&lll&Dt. JOAQUDI !'OLGOERA • - 14Clima nadalenc Tot el desembre èe ressò d'un plor d • infant a la vida Els ecos voldrien, vol, retorns dels ocells que :frisen. Estampa .Ai, bon Jesús , adormit a la falda! Et toca el sol del eomris de la J!are i fan les clares volades dels àngels, l'ombra airejada de fUlles dels arbres. JOSEP K. LÓPEZ-PICÓ . Anime de Nadal Borralls de neu. Farina sola. Plorava el fred calladament. Vine. Farem vaixells de nacre i esbandirem la nit del tampa. Torna amb n o-res. de simulacre , t ustant la porta, el famol enca Li donarem paper de plata, gr&.nets de sorra i brots d ' hivern. Claro;rs d'anuncis i vitrines li ~i.ngarien sn els ulls, pero ha deixat les mans 1 el rostre al riu amb 11 una a caramulle. JOSEP K . .ANDREU ( Premi de poesia "Carles Riba", 1959) - 15 - Nadala Neu, blanca neu 1 una lluna molt blanca. Plora un Infant en el fred de la ni t . Què l i darem que 11 faci ale6I'ia? Què ena donarà :per al cor fredolic? Jo vull donar-li el meu cor de t endre ea, jo vull que em doni un Estel i un Somrle . JOSEP M. :BOIX I SELVA Nadal Sento el fred de l a nit i la simbomba fosca . Aixi el grup d'homes joves que ara passa cantant. Sento el carro dels apis que l ' empedrat recolza 1 els altres que l 'avancen tots d'adreça al mercat . Els de casa a la cuina , prop del braser que crema, amb el gas tot enc~e han enllestit el gall . Ara esguardo la lluna que m' apar lluna plena i ella recullen tea plomes i ja enyoren dema. Demà , posats a la taula, oblidarem els pobres -- i tan pobres com eom I -Jesús serà nat . Ens mirark un moment a l ' hora de les postres i després de mirar-nos arrencarà a plorar. JOAN SALVAT- PAPASSEIT Virgo Dei Genitrix De nou m' in:fantes, Entranya pura, 1 sento que s6c, mée nobl eo f ill amh el Fill i flama amb ela vivents que vetllen CARLES RIBA - 16- Complanta de Nadal Que és tri.st aquest retorn de l'In:t'ant entre plagj.s de gors angèlics, amb ~uxes d ' or fals, falsos reis 1 preguera automàtioal Pobre Infant, què esperes de nosaltres? Pau i amor, segons dinen. Doncs mira, mira! Obt vinguessis enguany disposat al miracle! Som homenies o~ts i cecs, arrapats a la misera vida, de fe cruel, que ens urpim sovint els uns als al tres, a penes enduts per l'instint de felicitat, el .somni que ens ve de l'Edèn i que sempre ens enganya. Infant, ja tothom ha oblidat els Messiasl hi ha cent veus que estrafan cautament la eeva Paraula. Infant, tu pots retoi'IlB.7'-nos al Jard! :per la drecera sense paranys ni proves. Es suprema la Creu i sublim la Sang teva, però la Grània és tan fàcil! I el Do més div!. Aleshores, Infant, per què no ens ungeixes, can per joc, amb les mels eternes de la teva Innoo;ncia? Infant rosadenc, Déu petitt per què creixes? ED mrient, JOAN OLIVE ., 11 ulltt~ltllh1111lll• · - 17 - Ho sap tothom (frQ811lent) Ho eap tothom i és profecia. La mev& mare ho va dir un dia quan m'acotxava amb blats lleugers; enllà del somni ho repetia 1 'aigua del e astres 1111t jancers i els vidres balba d 'una estbblia tot a d ' arrels al fosc d'un prat: A cal fuster hi ha novetat. El coraller l•o sap pel pirata que amaga els tints en bucs d'escata quan ore~ l'arbre del s e aeri te; al capita d 'una f ragata li ho diu la rosa de les nits . L'or i l ' escuma d'una mata clamen, somn~buls, pel .serrat: A cal fuster hi ha novetat. EJ jutge crerua paperassa dels anys revolta, a un cap de plaça. i el mestre d 'aixa riu tot sol ; el fum dels recs ja no escridassa i el e pescadors farer. un bol. Tot és silenci el ras de raça quan els ho diu l'autoritat: A cal fueter hi ha novetat. Els de B&nyUls 1 els de Portvendres entren amb llanes de mare tendres i un r!d.g de mots de bon copsar pels c¡ui 1 -•ntre vents , V?len oooprendre' s. Els traginers de Perpinya amb sane perenne en drap de cendres clamen del s dalts del pic nevat : n eaJ fu~ter hi ha novetat . La Fent a ' arleva en la nit àura, tots anuncien la ventura, les Illes porten el saïm i els de l'Urgell fari~~ pura; Qui res no té , clarors del cim. La fe que bulJ no té captura i no es fe el Pa sense el Llevat : A cal fuster hi ha novet.at . J. V. FOIX L'admirable execuciÓ que ene oferi darrerament l'Orquestra Simf~ nioa de :Bamberg, exigia unes paraules del eeu director, Rudolf K811g)8. Esgotat per 1' esforç que eupoeava la direoci6 d'una orquestra de 96 múeice, en un programa que tenia lea seves difioul tat e, accedi, amb tot, a parlar-nos • una mica. Transcrivim la nostra conversa per ala lectora de JOVENIVOLA. A la sala dels mestres, i rodejats materialment per ourioaoa - s.lgune d'ells, amb perdó, autènticament impertinent,_ , ene ·contesta. unes breus preguntes. El diàleg és lent, per la dificultat d'entendre•ne, malgrat una ocasional intèt pret que tradueix lee nostres paraules. Amb tot, el mestre Rudolf Kempe contesta amablement, amb un petit somriure, lea nostre e preguntes. Ene intereaeem primerament per la vida de 1 'orquestra. - ¿Quines són lea eevee activitats actuals? -Una sèrie de concerte. El. pro~ és aqueetl deaembre,Eepan yai gener, Al~ manya; febrer, una gran tournee per diferents paisos. - ¿Vostè dirigeix ee~e aquesta orquestra? - No. L'orquestra, a mée dels possibles eventuals, té dos directors perm&- nente. Jo dirie;eixo un minim de vint-i-cinc concerta a 1 'any amb ~uee taorquestra. Pero també dirigeixo altres orquestres, com la de :Berl!ñ, i molt ee d' An8laterra. - ¿Aquest canvi de directors afavoreix o perjudica una orquestra com. la de :Bamberg? - Sempre és intereèaant aquesta varietat, perquè ofereix molts avantatges, • manté una mobilitat i elimina a1gune vicie. Ja he dit que precisament lanostra té doe directora conetantes Joeeph Keilberth i jo. - ¿Quines són lee millore orquestres que ha dirigit? -Oh¡ ohl Totes són bones. - Gracies . Parli ' ne d'a1gune solistes que hagi dirigit. :- , i~è sa1varia,de la música moderna contemporània? Molta cosa. Son moltes lee obres que valen la pena d ' esser presentades al· pÚblic. Després, el mateix pÚblic decideix. - ¿I de la música espanyola? - ¿)(oderna o tradiciona1? - La que prefereixi. - En rea1itat, a Aleman;ya no ée molt coneguda. En una sèrie de concerte quevaig donar a Argentina, vaig incloure una obra espanyola en cada concert. Ara no recordo oap nom. ¡,a reaoci6 del pÚblic fou contrària. Sempre han protestat i xiulat. Pe rò aiXÒ no és messa significatiu per a la múeioa eepanyols concretament¡ perquè, en un concert a Milà, a~b motiu d'una obra~ del compositor italia, Malipiero, i amb Gaspar Caeeado com a solista, el· pÚblic també xiulà. ¿Quina impressió guardarà del concert d'avui? - Creo que el pÚblic ha quedat força complagut. Per part de 1 'orquestra puo dir que estan molt satisfeta. Crec que tots hem t'rult d'una veritable al! . gria. - En una altra ooae1Ó vostè dirigi una orquestra a :Barcelona. ¿Quin record • en guarda? - Vaig tenir la sensació que ele músioe havien treballat molt. Però el treball que se'ls exigia era massa fatigós. Semblaven cansats. -Jo no hi era ••• FTI.OS .a món ffiUSICRL - 19 - l"Jrant el passat mes d • octubre, la RAI (Ràdio-Jrelevistó Italiana) ha retran~s dotz~ concerts simfÒnics i setze representacions lfriques. Entreels dirêotors mes destacats figuraven Leonard :Sernstein, Sergiu Oéllbidache, Nino Sanzogno, 'Mario Rossi i Darius :W.lhaud, que dirigi la seva "S:iJnfoniaconcertant" per a veus, re oi tant, chors 1 orquestra. S'acaben de desoobr:lr a Prostejov ('Moràvia) tres manuscrits inèditsde 'Mozp.rl; 1 una part d'un duo vocal, un fragment instrumental en la major i dues pàgines d'anotacions. Benjamin :Sritten està treballant en una Òpera sobre el "SoJmd d '1.1.Il&nit d'estiu" , que serà estrenada al :Pestival a·•Aldeburgh, el juny de 1960 • !l: 'I t- ... 1- o El fsm6s d:lreotor d • orquestra Karl Boehm ha celebrat t amb el seu 65è aniversari, el 20è de la seva aotuaci6 als "Pestivals de Salzburg. Per tal 111.2 tiu l'Ajuntament d'aquesta ciutat 11 ha atorgat la Medalla d'Or 'Mozart • Ens arriba la trista noticia de la 1110rt del compositor brasi.leny Hé.!l, tor Villa-Lobos, que ocorregué el passat 17 de novembre a Ri~ de Jane:lro, la seva .ciutat natal. Héctor Villa.-Loboet un dels compositors mes iln~rtante de l'Amèrica llat1na 1 era conegut i apreciat a Barcelona per les diverses visites que féu a aquesta ciutat, oom a director de les seves pròpies obres. Rudolf Ksmpe, que ha v1s1tat darrerament Barcelona al front de 1 • Orquestra Simfòpica de Bsmberg, va 1naugurar a principis de oure la tEIIlporadade la :Pilharmònioa de Berliñ. El programa s'1n1c1ava smb un ~Conce;rto Grosso" de Benedetto Maroello, en el qual l'esmentat director executa tambe }a partde "oemballo". A la segona part, el pianis'ta Klau.e Sohilde :lnterpreta composicions de Bartok. El concert acabà amb 1 • "Heroica", de Beethoven. En el Concurs :Internao1onal de Composició, organitzat per la ciutatde Sa1 zburg per tal d '<escollir una ÒJl\lra destinada a la televisiÓ, ha estatconcedit el }lrimer prem.il. al jovre vienas Psnl Angerer (r;¡ue, la passada tempol'!! da dirigi a Bs.noelona ei!. "Saul" de Haendel h pBr la seva opera "Control de passaports"; el segon pr.emi ha estat atorgat a .&~:ns ·Poser (Alemanya). HeillcBadinge (Ho.landa) ha aconseguit menoi6 eepe.ciel per la ee....a òpera eleotròn,1. oa ~Salt mortal n • En una eM;revista concedida a un periodis'\'a polonès, en ocaei6 de os lebrar-ee a VarsÒúa el l'testival de Mlls:ica de Taraor, DiJa:l.tri Chostakovitch"'; que e'1nqu:1eta de yeure a!lguns joves compositor~ pglaos •a,gatar-se a lea. revelacions de la doaBoafonia, creient VJJUre en ella el perrlndre de 1 'art mullioal", ha declarat: "E~c proi'uDdament convençut que en IIIÚ81ca com en t t>tee les activitats hlllDBJ)ee, ós eamprs neceaeari buscar uoue camins, però em ee»bla que el qu1 els Teu. en la dodecafon1a e'equ:ivoca lamentablement: el dog~!~!, tieme estret d'aquest sistema, nascut artificialment, tanca la 1mag1nac:1Ó ~ c~adora dels compositors i els despersonalitza". 1.! El Consell General del Sena ha atorgat a Henri Dutilleux el "Gran --Premi Musical 1959", dotat de )00 1 000 france, pel conjunt global de la sèvacbra. Nascut a Anger 1 'any 1916, Henri Dutilleux estudià al Conservatori deParis amb Jean i Noel GaJlon, Henri Bueser :1 Ph1lippe Gaubert. te autor d •obres simfòniques i de música de càmera; ha escrit també un ballet per a Rolend Petit , titulat "Le loup", sobre un arguJilent de Jeen Anouilh i Georges Nevsux. Ls seva "Segona Simfonia" serà executada prÒ:dmament a Boston i NeYork, en primera audici6 i sota la batuta de Charles Kunoh. Antonio de las Berae 1 secretari tècnic de música a Kadz·id, en pregun t~li 8:1 ee cobriria la plaça de director titular de l'Orquestra l'lacional = -20ha contest at que seguiri a com - que dei 'Z:è. vacant la mort d • Ataulf'o Arg enta, dies per setmana de treballcinc amb l, Naciona stra. l'Orque ,perquè ara, fins , no solamen t es manté an forma, amb els mes famosos directo rs interna cionals stat Sargiu Celibid ache , Mario sinó que millora notable ment, com han manife Rossi i en general tots els que la coneixi en abans. l, dos grans orato~s Com a commem oració del bi- cent enari de Haende"Israel a Egipte" per Pari~: a ent recentm t escolta han ' s rale simf'Òn ico-cho ifusió Frances a, sota la di l ' Orques tra Ràdio- LÍrica i els chors de la Radiod estra dels Concert e C0:: recciÓ de Louis de Frowent , i "El Messiae " per l'Orq.u Pendlet on . lonne i el Chor Filharm ònic de Paris , dirigit s per · Edmunt la tempora da 1959· Els teatres lÍrics alemany s tenen anuncia des per arda) , "Llegen da prue 60 les següent s novetat s : "Edi p el tirà", d ' Orff (Stocoa d ' Hamburg " pr:!ncep llhein), am Oper be (Deutsc Blacher siena", de Boris de Gieelhe r Klebe C9ear", Ju.li de ein&.t "L'aseas ), g (Hambur Kenze Werner Bans del reoons truit Teatre (Es sen) , "P2·ome teu", de •!lagner -Regeny s (Inaugu ració Musical de ColÒnia ). de Kassel) i "Soldat s", de Bernd Alcis Zi.mmermann (Festa :'El ,de COmfnTRRIS... primera fiJ a Dues orquest res estrfin~'eree de darreram ent pel Palau; els SOLISTES DE ZAGREB i la SIMFONICA DE Bft~ERG. Le primera , wm de les tres orquestr E' s queruunté RÒdic Zar,reb , e' ha present at amb un pro(,raosama des icuai: tres obres de Vivuldi - defectu V! selecci o de la pr<>eucc ió r.J obal del compos itor necià -, Jes "peces de Concert " per a violonc el' -i orquest ra de Oouperi n , una "Sonata " de Ro ss ini una compos ició d'un music iuroesl au contemp ortni "Improv isacions ConcE.'rt unts" de Milho Kelemen 1 eJ conee;ud íssim "Divert intento" en re de Mozart. · han_ p~ c sat Amb ] ea esmenta des obres hem tinp;ut l' oportunitat de prendre contact e amb un músic ~x-treor­ dinari , el dir·ecto r i violonc elista 1te11a .Antaasila, nio Je.nigro . Reo;lmen t éo un directo r notabil:Í i un violonc el iata fora de s9rie; aixi ho dE.'.IIlO&tra ll:W1s, en eJ "Corccer t" de tota la nit 1 particu lartnen t amb el violonc el e les J es o brec d' ll<¡ueet nu tor Vivnldi - Ja mès interes sant , en tots concept ee, de - 21 - .!! e que figuraven al programa - i lea "Peces de Concert" de Couperin. Les sevesprinçipale qualitats com a instrumenti sta ea compten en una perfectieeim a afi nació, una uniformitat absoluta de timbre i un fraseig càlid que no deefigurè: ID8i 1 •est U de lea obres interpretad es. En un altre pl!b resultà d •una per-fecci6 tècnica i estilÍstica total la vere16 q~e . del Concert en mi major per a violi i orquestra del mateix Vivsldi ens dona .Jelka Stanik, la violln1Bta solista de l'orquestra . Més que en lea obres del barro o i taliàr apreciàrem particularm ent les qual i tat e tècniques i espiri tuale del conjunt de Zagreb en Roee1n1 :1. Mozart. Del primer s'executà la "Sonata" en la,major, escrita per a dues parta de-violi · 1 una de baix. :ee ~a oom:Poeioio massa amable, d'un lirieme directe i sovint una mica vanal , paro servi en gran manera per a apreciar la virtuositat individual i ool.lectiva ~'arc i de fraseig dels instrumenti stes de Za-greb, ~1 servei d'una preoisio i puresa d'estil que arriba a aquell nivelld'execució, on la música parla per ella mateixa i,que assaborirem més plenament en una obra de joventut de Mozart, el delicios "Divertimen to" en re, -molt més val u6s musicalment . El mateix Concert ens servi per a fer la coneixença d'un compositorcontemporan i 1ugoeslau, que ena era desconegut fine aral Milho Kelamen. L'ev.2. lució del seu estil, segona sembla, 1' ha portat de la musica purament folkl.Q rica al dodecatonism e. L'obra que ens ocupa, "Improvisac ions Concertants " par a orquestra de corda, no és, però, serial i està dj.ntre de la linia corrent &bona part de, la música europea actual no dodeoatòni~a. te àgU i ben cons-tru1da -aixo ee veu a primera vista.-, agradable teonicament i auditivamen Però nosaltres no podem jutjar la personalita t de Kelemen, sense més dades,-t. amb el sol contacte eventual amb una obra. El fet que Iugoeslàvia no compti amb una yradici6 mueioal universalment reconeguda, com al tres paisos europeus, fa mes me ritori el tri om! i més valuosa la fama internacion al totalment justificada dels Solistes de Zagreb; orquestra· de,Oàmera que pot compe~ir en igualtat de mèrits amb lea milloredel mateix genere d'Alemanya o ItBJ.ia, totes elles meravellose s i amb una fisonomia prÒpia que les distingeix. L'Orquestra SimfÒnica de Bemberg és admirable r més encara tenint ancompte que Bamberg ée una,ciutat retativamen t peti~a, que està en condicions de proporcionar noranta ~eies de vBJ.ua extraordinà ria. Rudolf Kempe, que -1 'ha dirigida a Barcelona, és un e:z:oel.lent director a la manera de - - - ~engJer 1 d'una sobrietat i do~i de l'orquestra extraordinà ria. A traves de Weber, Haydn,•l•Oc ell de foc de Strawinsky i la setena de Beethoven,ea posà de relleu la qualitat de timbre de les diverses parts, espeo1e.lmen tde la fusta, l'equilibri de conjunt i sobretot la qualitat més típica de lea grane orquestres al amanyes 1 la oapaci tat de orsar un clima absolutamen t au tentic, amb els medis menys espectacula rs. 8 lE ,~ 1 l ~1 r- U!, tra ae r Ll.. M. - 22- SI EL GRA NO MOR, , . (poemes) de Pere Ribot, Pvre, La ;poesia catalana actual ha aee olit , en tre la contentenció i l ' e spera , l ' adversit at I el decandim ent , una perspect iva rica i valuosa. S'ha eobrépos at al desfavor able ambient d ' in-certeses i va cil.l acione , i ha avantat j at, enmèrits i ampli tud , els altr es g~neree litera-ris, que inicien j a l a contraof ensiva. La di-versitat de veus que han solcat el camp de 1&poeei a en les generaci ons de la post- guerra, l'ha enriquit consider ablemen t, afermant uns valore i deetacab t-ne d'altres , El f et és apreciab le. La gravetat , l ' eX! , entgencia , la maduresa interior , el reesent+m de les generaci ons posterio rs a l'ecloeio dol2 , universa litzador a i modernie ta,r osa d 'una anterior poesia plena de fru.ite ples i diverses , en l ' eshan revalori tzat el poema autèntic . Les veus, múlti iniciat nous camins , resforç i en la gosadia, han encetat noves fórmules , fenomen és innat - ei valsone d ' una convulsi ó social massa evident . Aquestl'actual itat , nascut immedia en la paraula - en el poeta novell, que apareixliteràri a del 19)6. Per a aquea~ tament abans , entre o d esp~é s de l a desfeta , no massa defini t , de lanous valors, s'inicia una e~a~a en l'avan~ardisme poesia catalana actual. Ai xo ee un fet innegübl e, propi i necessar i . Reflex~ una poesi a , podriem dir-ne , social. de le e veus - Tampoc no ens deixéssim sorprend re, però, si algunes poesi a de t r ansici6t d'ambimés sÒl ides i definide s prescind eixen d ' aenquella part en aquest to punyent i amarg gÜitat , per a boloar- se imperios ament o que caracter itza els moments actual s. en unes simples quarEn llegir uns poemes de Mn. Pere Ribot, encara vera aquest a actualit zatilles, vaig creure endevina r una evolució o un pas estricte de la paraula,no ci ó, que he esbossat . No una evo l ució en el sentit assolit ja aquella~ un pas més enda!an t. La poesia de Mn. Pere RibotLa havia a i considera oioduresa i reesonan cia que la fa caracter istica, t , relectur almenys parcialm ent , la m~ d ' aqueete poemes , en. un bell volum, ha confirma el poeta espiritu al inva inicial creença. Mn. Pere Ribot continua essent clodelia nes , persona lspibliootim, situat en la linia de les ressonàn cies h1 veieJD. quelcOJD. méP' i sortosament inconfU sibles . Però en els recents poeJD.es constant de la matèria hu· un neguit , una recerca de l'hoJD.e , una preocupa ciósoledat , un plor per una s~ mana que refrena i desvia l ' esperit , un clam de cietat f luctuant . de poeJD.esL'inicia l proJD.e~ença que trasllul a el eau priD~r llibre Picó el diesu.adi d •aqui!S "Laetare ", que havia volgut titular "Epifani a" (LÓpezseus llibres) 1· i ntent , i poo,desp rés, ell, en feia ús coJD. a t itol d ' un tdels confirma da emb l apublicat fa mes de vint- i-dos anys, s ' ha vist plenamen i eeJD.pre convince nt. ~­ producci ó successi va, n o massa extensa , però segura la seva mat~ixa força i n2 poesia religios a de Mn . ~ere Ribot ha salvat, per eia d ' aquest genere : el p,opubl e ea , un dels peri lle mea teJD.ptadors en la poe ha sofert la conseqüè r.oia - · a larisme religi ós. La poes ia catalana religios anomena ts relid ' un verdQ8U erianism. e no s uperat . La gran ma j oria delsa poetes poesia , per e~devenif•· giosos han claudica t davant l'esforç d'una autèntic per a un public fasovint , "versair ee " d •estampe ta. ta el oarrinclo nerieme oil i ignorant . El resul tat ha estat fatal i lamentab le . el signific at deSalvat el parèntes i , cal consider ar JD.és atentement Ribot . Ens trobe=· l'autènt ica poesia reli giosa , en aquest oaa , de Mn. Pere ió poèti ca davant d ' un mistici sme lÍric , sadollat d ' uns veritable, palpitac posat en lea mateue di ne una forma actual i nostra , ric en accents humana veu ee transpar entava clars· fonts de la litúrgia , noble i auster . Si aquestadesprés d 'aquell admirabl e , sobretot i , s anterior foemes seus ela en ment 1Oeea M enor) , ara ena ha S! "L) engua de fo o" que inicià la e9rie de pramie dllibre titulat "SI EL GR.A :lO t at donada en forJD.a def i ni t iva en el seu darrer MOR .. . " (Ela llibres de 1 •Ossa Menor , nil 37, :Barcelon a 1959). 1.a. l- tLa au a- JUll irg r- eno ~ o- ~'!! ,ang 1\J• - 23La donaci6 del poeta .a la seva obra és absolu ta, total, fruit d'unooFveno~ent que s'entre veu al llarg d'aque sts poemes . Ja en el belliee~11roleg ens ho gonf!ls sa obertam ent: "Cal morir pe¡ a viure . I jo moro &n el poema. S o el p oema que passa i visouna exna acio en una flama l.nteri orde • silenci compan y , com un arbre en com la 11 • Inicia nit i a la bona de Déu ts 8Dib el segell de la humili tat - "prada J>er on camina el rostre de Déu" el poeta ens transc riu uns poemes sadoll e d'aque sta ma~eix a hum11itat , pQrò d •un lirisme ric i aut~ntic . Centra ts pe-r 1 'obeees io de la mort fructif era , "oom el gra que mor en el s olo, que pren humita t i que dÓna , en el temps, la sorpres a del fruit i lleva el oent per u" , aquest s poemes poeta del Montse ny reflexe n la noble inquiet Ud de l'espe de 1 'espiri tual rit que exigeix elsresulta ts més afalaga dors. Hi trobem el lament 1 ' home davant la carn i el món 1 deBJlrés del eaorifiçi ~ quan , fadiga t d~ ladejornada ment: "so o un serven t inútil !". L' home, pero , "tatua t" , exclam a doloro9 a- a la imatge de Deu , dÓna el cri t de la valent ia i ee rebel. la en lluita , contra la injuaticia,~ contra la mort infanti cida, contra el monstr e. La desolac iÓ és dita amb unes paraul es sempre j~tes J però , ~voltes, esfere1 doree. El pecat, "lladre d'home s i princep mon", es vençut "per l 'aire nou de la gràcia ". Però, l'espe ctacl e d ' unadel human itat que tem la llum, que t8DI l ' amor, que rebutja el sacrif ici, ens amargu eja la boca davant el plq róe especta cle s "Hi ha, indole nt , el dia trist, sense la pau, fruita dessabo rida, pola , banderes mortes , himnes pe;- terra, l 'enyora ment terrib le de Déu ••• " L'home , "preso ner del cos de fang i de bronze "• abasta la nit delsestels i el eva , "arbre de carn"• un contra fort, mur , contra la mort queno sigui reseurr ecció , que no llevi el fruit. Enun el combat de silenc i aue lliura 1 'ànima, el triomf corona 1 'esforç i el sacrif serpent , pan~era , misèri a, monstr e, tortura , silenc i, ici. "Lluit a, cada•re r ,dolor , ferida , amargu~ ea , mort" , son termes amb qull el poeta, amb tota la seva humanit at, e s r!ltl.!! xa i reflexa l ' homa i una societ at que veuen efs seus ulls . Es fa necese aria una mort que esborr i el pecat i regene ri la gracia , la virtut , la belles a de la vida. "Terre r abonat , si el gra no mor, com llevar ia fruita? " Aquesta mateix a valent ia , aquest daJ.er insacia ble fa transc riure també motscom: "amor, llum, pau , eterni tat, gràcia , esperi t, carita t , cariBm e, goi g , vencedo r, càntic , v1da 1 esperanÏ~~ que eviden cien el tr~omf de l'eepe rit,d8Diunt els lligam s de la carn. , el poeta pot dir que "la creu vencer ala creu" . "No és la rebel .liÓ, ans el ool.lo tge , el triomf de l 'espera , la f orça indefa llent del Dogma" el result at poètic d'aque st llibre , combat ent i e~ perança dor , del poeta de ~ells, Mn. Pere Ribot. Aquest s poemes - un total de cinquan ta set - asseny alen el grau més elevat de la poesia de Mn . Pere Ri bot, i al mateix t emps 1 el més alt exponen t de la poesia mieiic a en la l ite= retura catalan a actual . . ANTONI SÀl!AT - 2~- yiYIR" . - Ala cinem~o;s ..,_,,!~ ar 1 ene diuen en el film - en un fet reals na que ha esta t condem nada a morir per que no va oometl' 9. ~~ e~na aquee't a pel.l icula • basQda - :Bor:<'às segons una d.Q. un orlin No ee tracta - com de primer ant11v.i podria sembla r .,_ de plante jar a 1 'eepe otado:t--~ un •oas juridio " ni. t~c d'un ~illll contra la jurst!c ia. ¡>iriem més aviat que es tractaua 1; del fet accent d'un "oas h~". La realita en el valor dramat io de 1 1 acoi6 i produe ixUn. a d.2_ 1 'eBJ>eo tador una reaooi 6 més doloro sa. per na,_ de baixa catego ria ¡IIOI,'al - que no s i a.1:D) eedeixa de tenir els seus .valore positiu -, aanté ~idel a una •ètica" de la seva classe queda relacio nada en un ae~pte en el ~ual -e ella no ha interv ingut. Però els seus peesim tat antece dents de tota mena., la seva facili sesen la mentid a, les seves relacio ne amisto teamb ela assass ins i 1 princip alment , el no ament i faJ.eam ent per un testimo ni nir una coarta da i èeser acusad a express 1 aoci6 dels Tribun als. 1 humana suposa t, justifi quen d'una manera iar la reaooi 6 del-Davant d'aque st plantej ament del film és d'elog no ee oreu mereix edora de la c~ndem­ pÚblic envers aquell a pobra dona, a qui antece dents infant ils, la seva v;l.dana total. L'espe ctador coneix els seua oompae ei6 que és protun da 1 de ent sentim un ell en neix i l passad a, 1 •actua person atge. del tracte el en t carita ha Hi . verame nt humana hem citat darrera ment Cel remarc ar que a aquest es impres sione que a de susan H~d, actriu extra-ens hi condue ix la gran tasca interp retativ ha eeta1t yalora da pel que ordinà ria en tots els seus filme i que no ssempre morboaquest tipus d'exce pció, a vol tes film real:ae nt val. A ella li van a mida partic ée ular sensib ilitat. I tot el ft9Bt que interp l'9ta, però, amb una donat ha ens que Wise, Robert ador realitz del tasca la ella, sense oblida r mèrit. seu el radica que oreiem això en i à americ un film molt poo import ant amb un tema excepPer acabar . Ens trobea davant un film ei bé creiem necess ari adver\f r que cional . Una pel.lÍC ula que s'ha de ve~., no apte per a totes• és també un fUm d'una extrao rdinàr ia cruesa i per aixÒ les sensib ilitats . prendr e possee si6 dels !~ERTAa ~~~ •••- La immor alitat torna avers aquest a plaga, ente-nostre s oêíile s ••:Òem cridar la vostra atenci6 seu contin gut des-pel que acles espect s aquell sols no nent per immor alitat el contin gut temà· tres al s aquell també ein6 ~e, paesio baixes perten les més imatge s heroiqu es ut, jovent la en alment princip r, produi pot tic dels quals tament , als filme "I,¡¡conore -nos, referir a Venim tat. 110cie la a ries contrà n d'al tres , la ee-i "XlCAGO, ANY 30". Dues biogra fies - en vindra ~tff¡" d'una època que sembla comep.ç at - del "gangs terisme " americ à, fruit p%'2 deixat una estela de crimin ologia que passad a pere que dissort adame nt haésser el primer ·del m6n. Vegi'e ein6 aque~1 dueix estral ls en el paia que vol " del dia 1er. d'octub re d'engu8ll1 titula r que llegire m en "El Correo Catal&D eecues tros y otroe delitoe ".-Ene atoe, aeeein loe o. "Se increm entan eh E.E.o. tari. eetelvi em el comen molt sobre aquest p~ s!, estem perfect ament d'acor d que s'ha eeorit nts, que ele infant e d'ahir són tioula r, que sempre s'han produl t feta sembla t - encara - a 1 1 extrem que han • home e avui, que el nostre pais no ha arriba de morali stes. Ens limitem a· sofert els amerio ane. No volem eentar càtedr adeure - i que les coneoi9ncie~ senyal ar el perill -oreiem que és el nostre , dellltolerab le la presèn cia dels menuts dels més grans indiqu in fine on és El gamber risme que tota lamente m obeei% a janno elle. en aquset e espect acles. ve~ ses ells -en difere nts 1 abundo lea mateix es causes , per haver arriba t a ment 1 portar el o&¡ tot des, espera ansiosa estat han que M ures eione - "avent hi hauria JI\OH dels oineme e 1 'adver tència de "no apte" , sobre la qual tell . a parlar ~L CINtMA ea i r18 à- es ,.... - 25Volem refer ir-no s ara a una altre cara d'aqu esta immo ralita t en el cinema 1 copia nt aqui el come buldo ra de films : !'I!KA YER. ntari a un gest edifi cant d'una empre sa dist ri- "Aque sta empre sa , distr ibuid ore inici al del film "Carmen la de despr és d'hav er fet les que.n tioses " ses publi citàr ies d'aqu est film,Ronda negat a distr ibuir -lo come rcialm ent.despe s ' ba Semb la 1 que les cause s d aques de ciasió obeeixen. a la immo ral i tat del F!UUYER fou cread a baix untaestri crite ri de serie tat, i per allÒ nofillll. cte he. troba t conve nient que el seu nom figurés en un fillll de dubto sa mora litat. Les pèrdu es, és clar , .hs.n estat coneid reble s. Melg rat tot, la d~etribu!dora, en una §. i en el negoc i cinem atogr àfic, pot resul tar reacc i6 que an aques ts telllps 1 sorpr enent , estra nya, no ba dubtat gens ni mica en prend re aques ta posic iÓ". Acaba el come ntari amb tes parau less "Sembla menti da, però és verit at. En el ~n del cinem a seaques sent un tuf desag radab le , de desco mpos ició, paro. • • ¿hi hau.."'B encar a algun a esper ança? Aque stes prove s esmen tades pei111eten creur e que ai" • ens Alert a, amica l ••• Però també , confi ança, amica l, •• JOAN CAPDEVll.A I liOGUtS EL PAfER DEL P'QELIQ S 'ha parl at i escri t tante vegad es d 1 una cr isi del teatr e catal à, que fÓra stemer ari i in~ t il, en unes bre~s ratll es, esbossar aques t problema tan complex. Creiem i no creiem en una tal crisi . Però abans d'ent rar matèr ia caldr ia 9ef inir i puntu alitza r innomen bra~les aspec tes. No es aques t el nostr e inten t. Pero si admetem unacr isi del teatr e catal à, hem d'adm una crisi ·del teatr e en gener al en el nostr e etre paia i concr ta.ment a la nostr a ciuta t. Quan escriv im aque ~ stes ratll es es repre senta una sola catal ana en tot Barce lona. Aques ta obra noobre altra que ''Mari eta Ciste llera ", de Salva dorés Bonav ia.En benef ici, i per respe cte a tots els gusto s, ens estalv iem el come ntari . ferò la "quan titat" no és, per regla gener al, equiv alent a "quali te:t~ No perque sigui l'úni ca obra catal ana en pro ~ , cal parla la crisi si més no mome ntàni a- del teatr e catal à. També podrie m parlar rde d'una cris idel teatre caste llà - inclu int les tr&duccion~r-. El pÚbli c exige nt i oiant del f et teatr al 1 difici lmen t podri oon~r- a escol lir una obra digna i perfe entre les que se'ns of ereix en en els nostr cta es teatr es. No resis tim a la temptaci6 d'enumerar- les simpl ement per donar una idea del que preten em expos ar. Ela titola són, en gene ral, força eloqü ents cialis ta en timi·d os, Las obioa s Veny ven, : "El mens aje, A media noche , Esp~ El.tl' en de Liver pool, Los fanta. § lllae de lli oereb ro 1 Arriv ederc i, 1 Roma! . 1 ••• Y vas que ardes , Trip el oaeti llo mald ito, Padre s que Trap en s hijos , (Torr ebrun o festi val),y Una venoi ta de 80o a.ños 1 El camino detensi joRoma" . I en plena te111p 0rada teatr al ... I •l•Úb lic assis teix a molte s d'aqu estes , al~e e desas troee s en tots conce ptea, "obre s de teatr e". Parle m, , més pròpi amen t, d'una crisi de pÚbli c, o d'un públi c en crisi . Parlem dedoncs selec ció 1 d'exi gènci a. O de forma ció. Heu consi derat mai el paper del pÚbli c en l ' obra de teatr e? El paper de 1 'es ctMo r com un perso natge més de l'obr +.ext, sinò també "actu aciÓ" , que cODlprèn veu e? El teatr e no és solam ent , gest , actitu ds, dintr e d ' un marc adequ at i 1 sobre tot, davan t un ~ionen o pod ~n reacc ionar humanament pÚbli c, davan t unes perso nes que reac obra del joc escon ic. L'art ea un joc, natur almen t , però posse eixper al una inten oió, una volun tat i unateatr realit zació de natur alesa estet plem ica. Aques t caràc ter eleme ntal el redim eix 1 'histr iÒnic . de - 26- Si cerquéss~ unes p os sibl es causes d 'una d e cadència del teatre, ha¡¡. riem de raure necea aariament en l'act i tud del pÚblic, de l'e~ectador. El l e atar de~ teatre contemporani prové - n o és cap teox;iat ain6 senzillament~ una opinio - de 1~ c i rcumstànci a que el personat ge e ssen cia l - el pÚbl i c ha perdut la, no oio dels seus dreta. Per altra part, ela animadora del t eatre -autora, interpreta i em~eaari s - han oblidat massa sovint ela dreta eaee~ ciala del pÚblic. No ea j ust ifica l'obra dramàt i ca amb què l'autor "digui• queloom i ho digui sinc erament. La justif.ioa el f et que el pÚblic pugui •eeooltar" quelcom. Ela homes de t eatre s' han creat , amb el temps, una fal sa psicologia de reiet esper en el tribut del pÚblic i e s l amenten si a~ueat ~­ blic els traeix, quan e.n realitat estan fets per a s ervir i no per esser ee¡ v its. La cr itica ha dei xa1¡ i~ent de representar el pÚbl ic. No vo lem en t rar en detalls en 'questa qüest i ó. Per tant - ai acc eptem aquesta fet a e~ s a ts - cal que, el publi.c t:ln8ui c on:fianç a en ell mateix, que n o e s f H . de leS COnt r adi ctoriSS afirmaciOns d Iuna OÍ'"!tica g eneralment inestable o En el • teatre existe ix una regla comuna en molt es altres coseas "El plaer que s't pe~enta e a sempre un yeri table plaer" . Si dubtam abans de dir s "1:s bo" o "No ea bo" , no vacil . lam en afirmar: "M' agrada o no m' agrada" . La sinceritrrt no crea cap complex. ,Els veritables autorl} t ela veritabl es actora, esperen també el veri· table publio . L 'espectador t e un imp ortant paper en el joc del t eatre, i~ ~aper actiu i essencial. Assistir a un espectacle no és una ocupa ció paastn: ~ a un acte que implica un compromis. El j oc que e a desenrotlla a l 'escenari· és el nostre joc , en el qual hem de participar activament . No t emem d ' ant~ ni . Aprenem l es seves regles , i el tea tre r eviurà en la seva grandesa. Noealtree s om l'esperança del teatr e. No ho oblidéssim. J ORDI MARTt = ===== == RCTIVITRTS Orfeó Català - Concerts dels dies 28 de novembre i ler. de decembre La temporada de oonoerts de 1 'Orfeó Català fou inaugurada aquest cUl"l amb els dies 28 de novembre i 1er. de desembre. En el programa d'aquestes imiortàno~ dine f' art musi oal, que • audicion.a figuraven obres de veritable donawen a aquest. oonoert ohoral de 1 10rfeo O&tala un autentio relleu. A la primera part s'interpretà "9ho~ a vooa closa", de Lluie Mi-· llet; ''Matinat me'n ll!JVO jo•, "De :Mataro vàrem venir"t "El pardal"¡ •.u,millyone que aneu pel ml>n" i "No t' espantist Alabau•, d'Eduard Toldra; •vou • Veri-rou" de Lluie Ml Kil let i "Les fulles seques•, d'Enric Morera. A la ~ gona, "Maria 1 tu plores" '1 "Lea filles del rei"t de Josep 111 Roma; "Sia cançon s" (•La cervola", "Un cigne•, •com que tot passa•, "Primavera•, "A l'hi· vern" i "Jardi"), de Paul Hindemith i el "Sanctus" de la Missa del Pa pa Jl&:ro oelt de Palestrina. A la tercera, cançons populars catalanes harmonitzadlll • pel mestre J. Sanoh o Marraco 1 "Muntanyes regalades" "Cançó del lladre" r "El· fill de n. Gallardó", "El comte Arnau", "El mariner" i "La filadora•. ·· D'aquest concert que constituia un intereaaantissiln programa cal remarcar les dues obres de Josep M!! Roma, "Maria, tu plores" i "Lea filles 4el rei" 1 distingides amb el "Premi Josep Mil Comella" convocat amb motiu del oi¡ quantenari del Pal au de la MÚsica Catalana i atorgat a lea dues millora peti tea obres originals per a ahor a quatre veu s mixtes. Josep lli Roms ha creatunes peti tes composicions d'evident interès, la primera plena de poesia i l a seg ona d'un caràcter madrigalesc. També la producció_., choral de Paul Rin4tmith té avui dia marcada importància i no solament son de gran valor les ~ ves canpoaioione aim!Ònico-chorala ein6 tambe la trentena d'obres publ.i_... per a ohor a veus soles. Lea "Sis ohanaone"• t¡10bre poemes f:ranoseoe de Rainer Maria Rilke, poden comptar-se entre lea mea no~ablea de l ' a u t o r , a aquea1; gènere. Són sis curtes impreaa~one d 'extraordinari caràotar e etque expressen fidelment ela textos postica. Aquestes "Sia cbanaons" pÚ- se¡ 8J! l;'P2 1- - 27 tat tradu~dee i adaptada~ a la música amb gran concer Llongu eres, que ee lliura aquesta tasca amb un veritabt pel Mestre Josep Jordi le domini . La tercera part del pro~ , com ja hem dit , estava integra da ~lusivament per obre del Mestre Sancho Marrac o. En la celebra ció del seu 80e an:iver eari no hi. podia faltar 1' aportac ió de 1 'OrfeÓ Català . Per aiJtÒ en aquest s darrere con- oerta fou interpr etades una selecci Ó de les cançon s popula tralmen t harmon itzades pel l.teatre Sancho Jllarrac o. En aquestrs catalan es m&gie es obres és on ·ei d~ostra més el seu esperi t i ànima d'artis ta. Tot el program a rebé del pÚblic entusi astes aplaud.i mente. El l!estr Sancho Marrac o, el qual s'home natjava , aeaiet i pereona l:ment aJ. concer t, i en finalit zar la interpr etació de les seves cançon ee li tributà una fervoro sa i càlida ovaciÓ , que represe ntà 1 ' homena tge més s,sincer de tot el pÚblic IDI1Bi cal de Barcelo na. Tot eegui.t , el Mestre Lluis lli Jl1llet l i cedÍ la batuta executà rem, sota la seva direoo i6 , "La filado ra". A!xi reacudi eeim acte d'adhes iÓ a l'obra del Mestre Sanoho ee clogué aquest me-}.tarrac o, amb motiu dels aeus 80 anys. :t= (..; o tol ~:' rl· X8J'o 0&- El dia 1er. de desemb re es r epeU integre a quest concer t , organ1 tiat per "Els 50 deixeb les de Sant Eloi", amb motiu de celebr ar la festiv itat del patr6 del grani de platera , joiers i orfebr es. L '0~&6 català fou tamb~ 118!: gement aplaud it i en acabar el concer t l'Aeeo ciacio de Sant El~i imposa unamagnifi ca llaçad a a la Senyer a, i oferi a la nostra lla de plata amb la fi8ura de Sant Eloi, d edioad a a 1entita~ una valuos a aedJ¡ 'Orfeó Oat-alà . TamW ·el pÚblic i els cantai res foren obeeqr late amb unes ar-tisti quea medall etee delSant. Les noies reberen a més un petit ram de nora. . . Ag,ueete concer te consti tuiran les audicio ns' CJIILV "1 i aaLVI de ¡·•Qrte6 Català. També el pÚblic i els cantai res obsequ iat-a amb unes arti,tiquea medall etes del Sant. Lea noies reberenforen a més un petit ram de flors . Aqueste~ l'OrfeÓ Català : cun e. _. 1l" an· \i• .ar- Il. :El· concer ta conatit uirEil les aUd.i cions CMXLV y CMILVI de ~~Y~Hè: aniV.rsanW:iê ·fll~·--.a ~-Uw ·Milfet "-~ ~~..!~ ·· El dia ,y d' e.quebt ~S f !itt és~ el. ·.Z'f.ttr. azd~ del ~ de 1' enyorat Mestre Lluie Killit . . Al mati, tingué lloo a 1 'e~ésia de Sant Felip Neri una )(is sa an:iversart , durant la qual els cantai res que bi assist interpr etaren diverses cançons religio ses del )(estre . A ta nit, el Sr. ir~ Fèlix !lillet i llarieta ny, pneide nt de 1 1 0rfe6 Català , ena parlat en la 1nt1.m1 tat de la sala d •assaig s, del Mestre Llu:!.s M11let 1 tal. coa ell el veia en els seua record e. Ena presen tà el Mestre Llu!. oaa a aea~e en totes lea coaesl l!leetre en el parlar 1 escriu re, en la)(11let múaica 1, sobret ot, mestre - en la e evavida espirit ual. Record à quan all venia al Pals, a oaaà del cos! Lluie 141 ,a casa de 1 'oncle Lluie 1 on ell començ à ja dea de petit a iapregn ar-ae de l' S.,!l perit i aanera d'ésser del Mestre Lluie Killet . I ens contà infini tat de r oords de lea seves vingud es a aquesta casa, a aquest Palau de la MÚsica CatalW'la , del qual era eu el )(estre llillet . , Destacà sobret ot la seva lmmili i bonesa , que encara 1 ' enlaira ven 1118s i,eJ seu total dEI'Bpreo i per l ' afal.aotat . L ' obra del Mestre J:q.llet , 1 1 0rfe6Catala i tota els Orfeon s de Catal~, tenia gran iJRport ancia' havia ret, cantar tot un poble i fl poble 1 eniaa"Y& una ea donava compte del que - això signifi cava. El Sr. lel.ix •illet ena t'u ireTiure nante de la vida del Meatre -oer al qual al. .ée transceels Jlla8llt s ús oul.Ja1ndent i eaotiu fou l'!lllada a Roma amb mgtiu de 111 ~.ny sant J l ' audiuo que al. Sant Pare 1 Piu. XIe, atorgà a l'Orfeo Català fou queloc a d' ilw~bia lpt que com.og ué 1ntBament l'espe rit del Mestre , a.tènU .• ~ f~ lll'dstià . . I de réoord en re~~·&~~ ...~•..-ri;· pro.êd~~ aquells anya de doloró s sUqoi_{~ 'ü!'l~--;al't.-prtt d'1i l~ ble aposto lat del J.testre Lluie ~let.. ... i-.. .. , :-· -'l- · .:. :~ll.j ·; · · ......, ... 28El president de l'Orfe6 Català fou aplaudit amb veritl)ble emoció, en acabar el s eu parlament eobre els eeue recoras del Mestre Ll1Ue 'Millet. x. RLS QURTRE VEnTS NOTICIA~I El dia 28 de novembre ee feu pÚblic el veredicte del concurs 11111si c• "Orfeó Català", convocat amb motiu del oincuanteneri del Palau de la Múe~ Catalana. El seu resultat :fou el següent 1 "Premi Antoni Nicolau" (Poema e·~ ral a veus m.i.xtes): Atorgat al núm. 9. "Can9Ó d ' hivern", lema "Neva, plou i neva ••• ", del ~ual s'ha deplarat autor el Sr. Manuel Palau, director del Oo¡ eervato~i de Mu~ioa de Valenoia. Els altres premie, "Felip ~edrell"t "Josep A. Clave"• "Ll1Ue Romeu"• "Vicenta Ml de Gibert"• "Joan Sal.vat" i "Enric lforera" no han estat ad3udioate. Formaven el jurat ela mestres Eduard Toldra,preeident, Joan Maeeia, F. Riba i Mart! i Llu!e Ml Millet, secretari . Prof'undament condolguts us assabentam del. traspàs del Sr. Josep V1ves i Giner, que ocorregué a la nostra ciutat el diumenge dia 29 de noveml)re, Era fill del Mestre Amadeu Vives, cofundador, juntament amb el Mestre IJuieMillet, de 1 'OrfeÓ Català. Ho cal dir, donos, aab quin dolor més viu h911l ee¡ tit la mort del Sr. Josep Vives i Giner, el qual podem considerar també coaun membre de la nostra gran famil ia, pele lligams espirituals que ene unienamb el seu pare, el ·Meetre Amadeu Vives. Al oel sigui. Us anunciem que s'està realitzant l'acoblament d'un tocadi eoe Webeter-ChiO!f.Ot que ha ofert a JOVEN1VOLA el Sr. Fèlix 'Millet. AixÒ supos a la oreaoió d una dieooteoa que eegurament trobàveu a faltar molta de vosaltres. JOVEN1VOLA projecta per ben aviat 1 'organització de sessions oomentade9 de di{ICB , per ta1 d'estimular entre tots no eaJ. tres el bon gust per a la IIIUSio&r olaeeioa, moderna o contemporània. ' nou, en reemprendre ela assaigs, els homes de -, Sembl~ que ~r an;r 1 'Or:feo Catala tindran l'agradable sorpresa de trobar al seu lloo una lll&lmi- :fioe seients, esperats ja feia molt de temps. Per fi podrem veure dee lea caidree que ocupaven el lloc dels antics banoe. El diumenge nal Innocentada, en res. Ee~erem que no ta, aixi cam t~oo any ee celebrarà el hi f'alteu. subtitul- dia 27 de deseUibre, a la tarda, ee celebrarà la tradioi~ la qual prendran pert mot te dels nostres compan;ra· oant¡i faltarà la vostra assiet~noia aquesta tan simpàtica fel la dels vostres famiJiare i amioe. Recalquem que aquestdiumenge dia 27 i, oom a cosa excepcional, a la tarda.No El d!a de Nadal, a la una del migdia, ser à inaugurat el pessebre que està inetal.lat a la sala de lectura de la nostra biblioteca, i conetru!t P~ soci de l'Orfeó Català, Sr. Pere Serramalera. El Mestre tlu!s Ml Millet lle~à alguns poemes nadaJ en os, i la SecciÓ Infantil, que dirigeix la Sra. A»tonia Sancrietòfol, interpretarà diverses oan9one populars de Nadal. S'acabi n i ;g Jl 'e. 111 ... - 29rà 1 •acte amb la tradici onal cantada de tots ela asaiste nta. Hi aou convid ata tots. Des d'aque ates ~ea donem més sincera ben~da ala qui han.Jp gresat darrera ment al Chor de 1 'Orfeó la Català Antoni Joanma .rt!, tenor I, Ramon EaoaJ.es i France so Rigol' baritons i Jo en: Munt, baix. Per 11101te az¡yal .Amb mol ta aatiafa ooió donem la noatra méa cordia l enhorab ona aJ. aoci de l'Orfe6 , antic cantair e i actual membre de la Junta Direct iva, OBVBJ.d Cardona , per haver obting ut recentm ent el Premi "Joaep Y~ 1959". Si ja te niem aufioie nta teati.m onia de la aeva vàlua literàr ia, ena éa plaent de veu= re coronat el aeu eafor9 i el aeu trebal l amb el reconei xement públic d •un premi literà ri d ' aquest nom. La n1 t de Santa LlÚcia , a l'hote l Colon de la noatra ciutat , li fou atorga t el premi d'aasai ga "Joaep Yxart 1959" pel Beutreball "Verda guer i Lamart ine i &¡tres aasaigs " •. Des d'aque stes pàiine s ens plau de felicit ar ben sincera ment l 'amic i col.lab orador de Joven! vola Os vald Cardon a, pel aeu recent i meresc 1 ut triomf . - --=•: ==•= -=:z• == XVIll SESSIÓ CULTURAL Amb la sessió del diumen ge dia 22 de re, vam celebra r la festa de Santa Cec:!li a, ~atrona de la música . T~énovemb lloc, com sB!BPI'e, a la Sala Lluís Millet, i ana a càrrec de l'"Agru~acio de MÚsica de Càmera de Barcel ona" i integra da per Eduard Booque t i Domeneo Pons a, violins , Mateu Valero 1 vi.Q Ja i Josep Trotta , violen cel. La qualita t dels ants, premi nacion al de IIÚsioa de càmera , aplegè a la Sala Lluis Millet execut un nombró s i ferven t públic que aplaudÍ amb gran entusia sme la magnif actuaci ó de .l'esme ntat conjun t. El program a estava format per dues parts 1 ica A la primer a, Quarte t no 3, op.. 33 de Haydn, i a la segona , Quarte t no 10, 74 , de :Beetho ven i Serena ta, de Turina. En acabar foren aplaud its llargamop. i ea veieren obliga ts, daVB.Dt la ineistè noia del pÚblic , a execut ar encara ent fora de program e, un temps d 'un Quartet de Baydn. L'admi rable labor que caract eritza aquesta profess ionals de la música, meresqué una vegada més 1 •aprova ció unànime de l'audit ori.. No entra en el nostre propòs it fer un eloci o una critica de la seva actuac ió. Però calque recordem la fina sensib ilitat amb ens foren donade s les veri.on s del quartet de Haydn, 1 del JII88Ilif ic quartequè t de :Beetho ven, que havia dedica t alpríncep de Lobkow itz, el 1809. Poques vegade s, en l ' ambien t musica l de la -ciutat, tenim ocasió per endinsa r-nos en la poeaia i en ela valore eatètic sque ens reporta la música més pura. Cal agrair moments de veritab ledelecta ció i aprend re una mica encara en l'art aquests eons. Igualm. ent podriem dir de la merave llosa pàgina que constit ueix ladela Serena ta de Turi.na . JOVENÍVOLA, que represe nta tots els cantair es de l'Orfeó Català , - agraeix sinc~rament a 1 • Agrupa ció de MÚsica de C~ra ool.l8b oraci6 en aquest acte, amb el qual oommamorareade :Barcel ona, la aevaentre nosaltr es la fe.!l ta de Santa Cecilia . Tal com haviem anunci at el número r, la pròxim a seeaió cultural anirà 8 càrrec del monjo de Montse rratanterio i Frefec te de l'Esco lania delMo nestir, Dom LlorenQ M. !'errer 1 que ens parlara de la vida actual dels eeoo-lane, en una sessió ambien tada amb gravaci ons musica la de l'escol ania i am.bprojeoo ione en coJor. Aquest a interes sant conferè ncia tindrà lloc a la Salatluie Millet. Ha estat fixada definit ivamen t la data del 7 de gener, dijous , 8 lee 10 de la nit . Esperem la vostra assistè ncia. -30- XIX SESSIO CUL TUR AL JOVE NIVOLA Dom. Llorenc M. Fe rr er L'ESCOLANIA DE MONTSERRAT La vida act ual dels esco lans Projeccions en co lor Gravac ion s musi cals 7 de gener del 1959 SALA LLUIS MILLET A les 10'15 de la nit ORfEOnS Df CilTilLUnYil La cançó de la terrp, la nostra oanç6, sempre ha fet Ddraoleet I enfarà un m.é!J cada dia, perquè é~ filla de 1 1 esperit a e Catalunya. I un dels miracles mes grane que ha fet ee aquest esplet de cantaires, que aplegats per un mateix ideal, es reune'ixen sota 1 1 Ombrli sagrada de la seva senyera per cantar la cançó del poble . La nostra oençót En cada ciutat, en cada vila hi. ha un Orfe6, perquè, els oatalanshan sentit s8111.pre la necessitat de cantar, Per aixÒ Oatal'!DV& és adlairada - per tot hom;- perquè té une fills ,que canten 1 saben per què oentent Ja ho va dir el poeta¡ poble que canta, ee un poble gran, En quina altra manifestació podriem trobar i conèixer millor la noetra ànima que en les cançons i cantant-les amb l 'amor que les cant8111. totaela cantaires de la terra? Un dia el Mestre ?fillet, fundador de 1 '0rfe6 Català, i pare espi:'itual de tota els cantaires (l.e la terra, deia, en la primera festa de la 1Múei ca Catalana: "L 'Orfe6 Catala ha alçat bandera per a aixecar el vol de 1 ocellada cantaire de nostra Catalunya. I s'ha aixecat una novellada, llu!dorade grans esperances 1 de grans realitats". I aqui teniu,el Ddraole de la oançót 1 1 0rfe6 Català! I cada dia unnou miracle& un Orfeo a cada poble t Com haureu vist, en l'Última JOVER!VOLA hea encetat una secció· endreçada al. e Orfeons de Catalunya; als cantaires garmane de l'Orfeó OataJ.à. I com haureu vie"t ens volem fer reeaò de les activi~ate de tots els Orfeons, • perquè a més d ' intereeeB.l'-nos tot el que fan en be de la nostra oanç6, TOlU estar en contacte amb ellel i ei avui els admirem perquè el mateix esperit· ens anima 1 a tots ens dÓna vida, coneixent-nos una mic~ més de prop i eetalrt en un constant contacte, arribarem a eetim81'-noe de debol Orfeó Barcelonèa L'Orfeó BaroeloDèe va ésser fundat l'any 1900. El seu mestre funda-dor fou En Josep Serra. El msl}tre Al tieent va dirigir més de deu enye el deJ 1 ti d aquesta benemèrita eeooió ahoral 1 i avui el mestr~ Llu:Íe Molins el sap• par aquell osmi que condueix sampre a l' exit. fer eegldr L'Orfeó Barcelonès ha ret en pÚblic 120 actuacions, sempre coronades pele aplaudiments entusiastes dels eeue oients. L'Última actuació d 'aquest notabilieeim Orte6 que tant honra el n~ de Barcelona fou oelebrada el dissabte dia 31 d'ootubre d'aquest any a la CI - 31 pella de l ' Ant i c Hospi tal da la Santa Creu, amb motiu d'hom enatja r els seusMestre s Honor aris , Sr. Joan Altise nt Ceardi i Sra. seus Socis d ' Honor J aume Torner Forns i,Emi li VendrCarme Llimon a (a.c. o .) , e~ ell Ibars (potse r poc me~ rescut per part meva), i els Socis da Marit l Joan Fuente s, cantai re que fa més de 50 anys que canta en aquest Orfeó Rafae i Lloren ç Illa Coste, En aquest conce rt h1 va col.la borer l ' Orque stra de Càmera "Amics dels Clàssic a" que amb tan d ' encert dirige ix el seu direct or Joan Palet Ibera. L' Orfeó :Barce lonès va interp retar llosam ent , sot a la b atuta dll mestre Ll uís Molins un progx:ama d ' obres de merave Pal estrin a, M.endel ssohn, Cantel OJ.l be , Strawi nsky , Al t isent , Pérez1 ioya, Rimeky- Korsar: o.f f , Mo zart, Nicol au i oom a fi nal "Al.le luia" de Haend el. Hem de f er remarc ar l'emoc ió i l'entus iasme amb què el pÚblic aplaudi cada obra interp retada per l'OrfeÓ germà. Però on l' emoci6 va arriba r al cor de tota va ésser al finai, quan el Presid ent Sr. Sist, despré s d'un breu, però nos en el trau de la solapa da 1 1 americ ana, el abrand at parlam ent, va posardistin tiu d'or del seu glo- ri6s Orfeó. Jo voldri a saber des criure l'emoc tots, però aixÒ no seria gens fàci l per a l a meva plome. Ara bé, el que iósi de puc dir é~ q ue jo no podré oblida r mai aquel l a nit, com crec que tampoc us no a ~ quel l concer t de l'Orfe ó Barcel onàs, i, que l'oblid ara oap dels assiste ma si ab~s, per haver ool.la~ rat amb ells divers es vegade s em con sidera va com un mes de la colla de cant&ires , des d 'er& em c onsidero com un germà de tots ells. Orfeó de Sabadell L '0rfe6 da Sabad ell, semp.r e a punt 'enalt ir l'educ ació JDXlsical i a¡: tfst ica dels seus centai res i la dels seus dsocis brar, en honor de la noetra excels a Patro~ de la i sin•pa titzant s, va oele- música , Santa Oecili a, unescolJit re cital per la sopran o J4aria Rosa Casals , acompa nyada al piano pelmee.tre Ad olf Oabané . Van interp retar obres de Mozar t, Schuma nn, Grieg, Gounod , Chopin , Puccin i i Verdi. El nostre estima t mestre Lluis )(I lllille t, acolllpa n;yat de la seva ditingid a esposa i benvol guda cantai re nostra , aeaist i a la festa 1 s'emp d 'ell a una gr~n emoció per la meritò ria labor dels dos 1l.lua tres artiatortàe9.Per molts anys l'Orfe ó dG Sabad ell pugui celebr ar festes com aquest a en bede l a músice que és el nostre pa espiri tual de oada dia. Orfeó Vigatà També amb motiu d'hom enatja la Patron a de la MÚSic a, Santa Oeoil ia, l 'Orfeó Vigatà que amb tant d • encertr dirig9 el nostre . amio )(estre Rafae l Subil'ac hs, va celebr ar al Tea-yre de l ' Orfeo ix un c oncert , en el qual e'inta r-pretare n obres de ls mestre s Perez-M oya, Pujol, Zubza rreta, Laabe rt, llQ~:art i 1'6.leatr ina. A Ja segona part , el secret ari da la Junta, Sr. Joan Niub6, llagi la memÒria anual 1 1 per finali tzar la select executà ~etralment "0anta ntibue organi a"• del a vetlla da, l'Orfe ó Vigat àmestre Otafio i l'Himn e a -S&nta Cecili s, da Mossèn Romeu. =- =- - 32- Acceptant amb goig l'avinentesa que se'ns ofereix en la nova seccióde "Cartes a JOVENÍVOLA" J ens plau cie fer constar la eatiefaoci6 que ens haproporcionat la decoraoio de la nostra sala-bar, amb els escaients i evocadors dib~oe, els quals han estat elegantment emmarcats i ens fan més acolli doree, ei ee p9eeible, les nostres estades al volgudieeim Palau i afegeixenuna nota del mes depurat gust artietic a la nostra "segona llar". So'm moltes les que en ~ortir d~ les nostres, habituals ocupacions, aprofitem les hores de lleure, o be les propiee convenienciee - justesa de temps - ens obliguen a re confortBI'-noe amb frugals refrigeris, abans qeJ.e assaigs, en el nostre raco-net de la taula rodona. Com que no tot ha d 1 esser material (el sopar), hi encetem les converses que afecten el volgudiesim Orfe6 Català, les quals eetan preeidi~ee pel dibuixos de l'enyorat Mestre fundador Lluie Millet queela donen mes aquell caire espiritual tan nostre. Siguin, doncs, a~ueetes paraulbe la manifestació del més profund .. ae;rafment per 1 •encert d aquest incansable grup de JOVENt-rou, que e ' ha fe"tcarrec de la decoració d'aquest !ntim salonet. "EL GRUP DE NOIES DE LA TAULA RODOllA" BIBLIO TfCil En aquesta secció, que titulem simplement BIBLIOTECA, donarem men-sualment la relaciÓ dels llibres que hagin estat darrerament registrats en el catàleg de la nostra biblioteca,,i algunes notes refe~ente a diversos lli bres o documente que, pel seu interee i valor, mereixin esser coneguts. Dintre la vida social i artistioa de la nostra entitat, els llibres - la bibli~ teca - tenen una gran importància pel que representen èn 1 •àmbit oul turel. ihumà, dintre els campe de la música - sobretot -, de la 'literatura i de lesarts . Fomentar la lectura i l'amor als llibres és un inel.ludible deure pera tots. ~b aquesta breu llista, iniciam la relació dels llibres oatalogatedarrerament, esmentant simplement el titol i nom de l'autor. 75 ANYS DE PATRONATGE DE LA MARE DE DW DE MONTSERRAT, per Adalbert Jl. quesa. ELS LLINATGES CATALANS, ira!! ÍJer Franoeeo de B. Moll. 2 vol. Raixa, nl1m. 4o-41 LA CIUDAD Y SU WSICAr (Crònica mueical de Oaraoae). 11er José Antonio OaloaBo. - (Donatiu.Sra. Antònia Senorietòfol) LÍRICOS GRIEGOS ELEGÍACOS Y YAKBÓGRAP'OS AROAIOOS. Vol. II TRAGEDIAS DE SOP'OOLES. Vol. I BARCINO, per Jeroni Pau (Donatiu de 1 1 autor) DICCIONARI CATALÀ-0ASTELLÀr per A. Albert Torrellae. De la col.lecoiÓI QUE SAIS-JE?.- Presses Univereitairee de Franoes LE CHANT COORAL, per Fèlix Raugel.- Nil 288 L'ORCHESTREr per Louis Aub~ i M.aroel Landowsld.- NÚm. 495 LA KUSIQUE t'rRA.NGW CONTEBPORADfBr per André Hodeir.- Nún. 631 LA MUSIQUE P'RAN~AISE OONTlMPORAINEr per Claude Roetand.- Núm. 517 LES INSTRUMENI'S À VENT 1 per Oharles Koeohlin.- NÚm. 267 - 33LBS IBSTRlJ11ENTS ro QUA!fUCI!, per Marc Pincherle.- BÚD. 272 LE PI.Ul), per Psu.l. Locard.- BÚm. 263 LE OLAVECDft1 per Norbert Du.fou.roq.- Núm. 331 L'QRGOI, per liorbert Dui'ouroq.- Núm. 276 LA MuSIQUE ESP.AlíGOLE, per José Subirà.- Núm. 823 (Donatiu de l'autor) L'EST~IQUE,per Denis Buisman.- NÚm. 635 HISTOIRE DE LA !WSIQUE1 per B. Ohampigneulle.- Búm. 40 AJM.)NÍA TRADICIONAL, per Paul. B1nd8lllith LA KUSICA EN LA ÇAPILLA Y MOB.ASTERIO DE LAS DESCALZ.AS REALES DE IUDRID, por Jose Subirà (Donatin de l'autor) POCCINI Y EL PUCCiliiSKO EB IIADRID, por José Subirà (Donatiu de l'autor) YO SOY COMPOSITCI! 1 per Arthur Honegger ADIESTRMIEN.rO ELFMENT.AL PARA WSICOO 1 per Paul. Hi.Ddemith =----- Ús correde de prenoms febles caeos curiosos en l'Ús dels pronoms febles oatalens, e6n els de leoombinaoions ~ i J.ruL!ü 1 sovint eaprades erròm.a.ent en la parla de Bq Cel On& i d I alguns al tr881íOCS de C&taluny&o Tenim el pronom. lJ., de tercera pereona, II1Jl8Ular, que sem.pre si.gnif1 ca Ull o .!....!!ll.!!• Exemples! El mestre em pregun"tlat. 1 jo ll contesto • La Maria em salUda, 1 jo ;u (a ell) corresponc. (a ella) El plural de .lJ. és ,tlAa Els mestres ens pregunten, 1 nosaltres contestam. .W (a ells) La Maria i la Roser ens saluden, i nosaltres .tlJl correspon•. · (a elles) Doncs, freqüentment, en lloc de ter el plural de l.1 en .!la• el fem - en~' i aleshores, són incorrectes les construcoiones següentea Ele mestres ens pregunten, i nosaltres elo h1 Elles ens saluden, i nosaltres ~ Aquestes caoçono, a ells, no els hi Quan vitñ ran La lJuna ~ ~diu : contestem. corresponem. agraden. donaré els llibres. Balleu, balleu! Per tant, cal dir: "no~ agraden", "~donaré els llibres"• "~ diu1 Balleu, balleu!". - 34Quan el pronom ,sl!! va d!p"Tera d •un verb acabat en consgnapt o llt esconverteix en - J..Q§.. Si es, despres d'un verb que acabi en W}a a.Ltra voca], que la u. s'escriU amb apostrof ~ . Aix!1 Com convenceràs els nois? - Donant-12§ uns premis. Són molt espavilats, aneu-1.2§. al.darre.ra, Si no obeeixen, crida~ l ' atenció. Si aquestes frases fossin en si~ar, diriem1 "Donant-U uns premis• "ansu-lJ. al darrera", "o.rida-l!l ' atencio" . Per consegÜent , seria erroni d ' emprar els grups: ~·~· En una altra lliç6 explicarem quan són correctes ~· ~ 1 d'al tres construccions. P. = .. - T ' hoe fixat? E1 pianista porta ulleres -te que deu to?ar en clau de eol. = ~es ••• - Però 1 per quÒ fas aquests passos tan ller¡t1 - Oarem, perquè estem bsl.lant un pas-doble - 35 - El Mestre Millet vist per J. Renart En el número anterior de JOVUÍVOLA reproduirem el primer d 1 aquestasèrie de dibuixos al llapis de JoaqUilD. Renart. que ena 1)2'eeenten diverses. facetes del Mestre Millet. ~vuit ens plau dToferir-voe el segon d ' aquests ~ rebles apunt e que, oronologicament, correspon a 1 'any 19 25. AJ. peu d'aquesta reproducció podreu llegir r "Primer concert a l ' Angueteo de Roma.- Mestre llillet.- 5 Kaig 1925". Amb un encert adllli:rable, Renart obt~é una J~~B&Difioa inetentàni.vie16 del Mestre Killet dirigint ~'Orfeó Català a la Sala .Au8Wrteo de Roma, el dimarts dia 5 de maig del 1925. Oom tothom sap, i molts dals nostres lectors recorden amb viva emoci6 per haver tj_ngut el goig d •assitir-hi.t 1'0rfe6 Català téu el seu pelegrinatge art!stic a Roma amb motiu de 1 1 J.ny Sent Jubilar. Aquells vuit dies de l'estada a Roma - del 3Q d'abril al 8 de ~. ~ oonstitulren un dels fets més notables de l'Orfeó Català, el record dels -quals perdura, viu, avui encara. El 'Mestre Millet portà a la oiutat eterna e~ missatge de la nostra terre en la veu de tot l'Orfe6 català, "com el cap! ta d'aquest petit exèrcit cantaire"• segona la seva prÒpia expressió. Aquest concert del dia 5 de maig ocasionà ~ expectaciÓ singularrSQ bretot per part de la critica romana. l'iguraven en programa obres de Millet, )llas 1 Serracan~, Pérez-Moya, Sancho--Marraco, Morera, Cume1les-~ib6, Sam¡er,Nicolau; Debueey, Ravel, Schindler i Psdrall. En aquella ocasio eecrigue unprestigiós crHic (E .P. KUlé en "n Rieor~to", 6 de mai~)' "El concertba eetat un enc!s. KÚSioa plena d e fascinació i una execuciq superlativament perfecte. Semblava sentir-se contimlament un orgue meravello s de veus hum&-nee, Encara una vegada la músioa ohoral ens és apareguda en la seva atmosfera. altíssima" • El segon concert donat a la mateixa Sala de la V1a dei Pontefici, Augueteo, aconsegui un èxit encara més afalagador. Tota la critica romana·-se'n téu ressò, i convingué, unàniJne, en fer ressaltar els positius valors de la nostra massa cboral i del seu director. Abans de deixar Roma, el Mestre Millet rebia una elogiosa carta de Dom Verbaegen, O.S.B., en la qual l'il.lustre benedicti li deia, entre altres oo~esr "El vostre art ba estat un sacerdoci, perquè v6e m'baveu fet un bé al'ÍilliJIIa,,. Eeseno1allllent moralitzadora és la vostra obra, perquè aquell quefa reviure el seu pa! s catÒlic fa obra d'apostolat l Què pot haver-hi de méepoder6s per e. f er reviure una vella naoi6 que el aUl. t1var el seu art tot oaracter!etio, al seu art fropi?,,. Les vostres execuoione són les més fines que jo hagi mai sentides A l'obra d •art vós hi afegiu, bo sé, l'aposj;olat 1 l'exemple del perfecte ~atià. Jo us admiro 1 us felic1to, adm1rat mestral•. Un bell record gràfic d •aquella lllSIIlorable efwride el constitueix indubtablement aquest doC111118nt que ens 1110stra el Mestre MUlet en plena eut2 ria, ooa una visió dantesca, les mans al cel, davant els seus oantairee queapUDt~ a se~n terme. A 1 '&n8le ~erior esquerre, el llapis del Sr. Renart Pl88111à una al'tra visiÓ del )(estre l!illet en diferent actitud, però no manyeencertaaa. ---- = ::r.f{... f',;_~ ~u.vY s-M ,,~5" &- e· Ju.J "'? rQ.o , k ~c... • M~t;.. Mtlt.~