La Pasión segun san Mateo de Bach Per a la primera execució de la Passió segons sant Mateu, a Catalunya La primera audició de la Passió segons sant Mateu de Joan Sebastià Bach, a Barcelona Sergiu Comissiona i la Passió segons sant Mateu de Bach Audiciones de la Pasión segun san Mateo de J. S. Bach en el Palau Los conciertos: La Pasión segun san Marcos, recital Narciso Yepes, F. Mompou en el Palau Pasión segun san Marcos de J. S. Bach Manuel Cabero, Enric Ribó, Oriol Martorell, directores, respectivamenle , del Cor Madrigal, la Capella Clàssica Polifònica y la Coral Sant .Jordi reciben un homenaje Noticias y comentarios: Juan Manen, Reial Cercla Artístic, Antologia de la música francesa, Enrique Granados Concursos y festivales: Santiago de Compostela, Barcelona, Salzburg, Edimburgo Discos: Txaikovsky
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
IDIPORADA OFICIAl 11 CONCIERTOS •wa EDICIONS PROA EOICI ONS PROA EDIC IONS PROA EDICIONS PROA EDICIONS PROA EDICIONS PROA Edicions PR OA BIBLIOTECA ATOT UENl® llNA VASTA AXTOLOGI.\ DE L\ XOYEL·LA CU..\L.\N.\ I r\1\'ERSAL, CLÀSSICA I llODER\.1 Títols apareguts darrerame nt: l\-IANHATTAX TRANSF ER (2 vols.) de John Dos Passos (trad. i pròleg deM. de Pedt·olo) EL CAOS I LA NIT, d'H. de Montherlant (trad. de J osep Palàcios) CENDRA PER l\1ARTINA., de ll-I. de Pedrolo (amb un pròleg de Rafael Tasis) EL PODER I LA GLÒRIA, de Graham Greene (trad. de Ramon Folch i Camarasa) ELS ESCORPINS, de Balta~sar Porcel (amb un pròleg de Joan Fuster) EDICIONS PROA EDICIONS PROA EDICIONS PROA EDICIONS PROA EDICIONS PROA LECT URES DE PROA EOIC ) QUAL ITAT Demaneu condicions de subscripció TRAVESSERA DE GRÀCIA, 64 TEL. 217 09 05 BARCELONA La Pasión , segun San Mateo de JUAN SEBASTIÀN BACH - I ~ cr~acioues la que se ad,·ü·ticra la magnitud de estil tk· la músi~·a r ural dc tollos los tiunpos es Pasi6n, que h.tbht pasado inach·crtida primero y que, iucgo, p~rdiósc cu el olvido. l.;ua tle las IIHÍS portl:ntcsas ci ~uhl i mc couH:IIhrio compucsto por Bach, lmjo estc titulo. I'or sn grandiosidad y rara hcllct.a " l ' ll• ~ilúa e ntre las obras maeslras dd gcnio uni\'usal. El drama dc la Rcuención, \'id:t y mucrtl·, csla interpretado de ma nu<t nrn.• ba taclora, cc.n crudo cla¡.,,cun , y , ço n gtan acicrlo sc lc ha comparauo a una perfecta catedral gótica : soml.ras profundas en hts bó\'cCl<ts, bcllas fugas tle Hncas y colores ctl las vidricras, voces c¡uc s . clevan paralclamcnll• para entrclazarsc en las cruccrías ; rccogimieuto y t:levación, luz y armonia ; al foudo, un re· lahlo mullicolor, vdaòo por humo de incicnso. Casi 1los sig-_los hablau dt• transt·nrrir has- Bach la compuso sobre un tcxto cncomendado a Picamkr, ~~~ 17:lii, al que sc afiadió algún pasaje poético dc Brorkc ; su valor !iteraria es mediocre, pero ofrcció al compositor un lenguajc grafico y ;mimado pant el armazón. Las exigencias instrumentales y \'acales alcallï:al1 lal volumen que, para sn ejecución completa, sc precisau dos coros- con uno infantil - , dos orquestas y dos órguuos . La primera a udición t uYO lugar eu la Tbowaskirche de Leipzig, d 15 de abril de 1729. PRrMEHA PAnn:. En una grandiosa in· ttcducción el primu g rupo coral y orquestal entona una meloclía de accntos doloro· [279] 3 sos (Lo l!ij•l de Sicí11). mit·ntras en contrapunto el scgnnd0 conjunto (los crcycntes) huyc:u ~· nu hcnnoso a estc episodio. inqui<:-re sobre el ~njdn ck tal lamenlación. n.sconcicrlo y ang-nslia inkrrumpidos put un angélko canto (c¡OII. iiiOCCIIIe Cordrro f)i-,:iiiO! •), enrnmcmladn ,.1 curo infantil, que trae cousuclo a las dcsorit'ntadas ma!'as. El tenor, pcrsotiiÍÍcanclc, al Evangelis· ta. desarrolla sn n·l·ilativo, alternado con las :-trias de los lk-mfts solistns ; el popula- ch(l nclama la mnerle dt· Jesús y un coro de apústoles t'Omcnla airado el den-od1e dc· tuia mn.jrr en rasa ck Simcín. La ConsagracitH\ dt• la Saula Cc:na rumicnza con nn roro ck clisdpulos, que derira hacia un rccitaliYo prl'~untamlo al Seïtor e l nombre clcl qtw hn cic Lraiciouarle. sv.cu:-~n.1 PAHTF.. l.;; cmttraa .. st· lamcu· ta de su solcdad y halln eon~udo en lO> que se oirecen para hu•rar ni .\lac-stro. )t• -::ús es juzgado .111h d Sumo Sa.crdPt(·, ~· uu doble roro - lo~ fal~os tt·;;ligo~ - prr tede al rccitati,·o del knor. que nm~:nla · dli Sc1ior talla•. :\~:gación de h:dro y nuc ,." r:.:citativu del EYange}ista hahl{tnclone;. üd arrcpeutimil'nto. Signe nua d, las ariJ• mús lwlb~ y famosa:; clc t·~la • lna : oltr. úllliPasíÓI!•, para conlralln, violín urq ues L.l, pren::d itndo ~oio; al do hiL· t·oro de saccrdnlcs y el cnnto ckl hajo ( •lkvn/'¡Jfd· me a fe."ís•), <Lrontp:tftndu pnr el violín so SL' cli!~nla la s~.:tl \·cugatila del popuhcho, que uin crl'sccndo» n:pilt lisla. Enlonct•s u1 opo~ición al cnnto de las lnrbas, pcnetrados dl' ,·íolcncia. Sin embargo, t•sta e.-;rena, co- las J)alabras «lJa rmbcís • y •Cntciffcalo•: pH~aje t ~ mpc·sltw~o que· 'i e nc a apal'Ïguar mo la que siguc, es loclo lirismo, síu que en memento algm10 akancc- l'I caracter dra· maticu y abrumadvr que adopta en la Pa- p sajc cle la Flagelaciòn aparccc ckscritc Lo~ acc:nlos son scn:n s y llanu~, sióu scgzí11 San ]11011. Destaca l'I aria cQuic· Ull curai y aria dc suaví;;imn mcloclía. El basc· de ritmo~ n•rtados, imitandn la WJ· nc::ra -:mph::lda por I lac.:ndc·l en su .\lesla ~ Seguidameutc· la t•ontr 1ltc entona 1111 ari rl.'aLr.nda por el dolorosa ( • ¡Oh. ras/ ro t'IIS1lll,f;!<'llludo!•1• clulce acompailamknlo ell- dos óbocs. La escena en el Unrrto de lo~ OlinlS es tene- e;:mpleando un kma que sc· rt•gistra h:t>k n> ojn11darte m; brosa y trisle, cOrtl:LÍII•, 1.:11 un Cl)ltlÍtn.to, para tomar cinco ,·ecl.'s en la obra. El E\·angclisl:t na· rra la t·scena dc la Cmcifixibn, que d lm:go accntos dulc.:cs en el canto del solista (•QIIirro 1.!elar junto a mi jeszís•), desta- coros cortan cou c.tnto;; dt· burla, en L'Or ttaste t'OH Ja nota tlt lc .msn dc la cnulraltr canclose ;;obre In gravedad del coro. La y los bboes, e\'o:amio el <ic'Jig-ol<l. Crecc ¡J est(¡ descrita run scuciUez dramatisme al a~1 ni:wr Crislo c·n la cru. l'I dramntisnw solanl!.'ltlc es inten- y rasgarsc los ,·elus <Lt·l lc.:mplo, l·nlazau· traición dc ;;tun:l y Judas sa en t'I clúo cic las dos ~olistas fcmcninas. dose el reeitath·o t·onl!'fo~·~ra\1 ~,; dd t'lq!iltl\ sobre d tema cMi jesús fue prc11dido•. Una t"n aria dc ba.io eomt•nla las snmhras ck I serie dc n.:cilalivos g-losan la rtsiguación clel Rcdentor. Dos corcs se opnnen : utio, uorbe, hora cu que ios vttc·migos drl :-.tw1 r..:claman Ja custodia dl' la tumba. Tod prduuda lamentación, y el utro, arro- queda envtH:lto en una profunda pat., pr, l'li llador, scdiento dl· sangrc. Los apóstole.; -1 [280) parando la enlrmla del snb~.:rbio l·oro fiu' ·, y )ft' la Ten Liva PER A LA PRIMERA EXECUCIÓ DE~ LA PASSIO SEGONS SANT MA. TEU, A CATALUNYA J El J>r . .\lhul Sch\\'I:Ít/~·r ~:,;ni\'Í un pròkg- .tl prcg-ram.t tll lc:; audit ic•ns d~:• la Pas~ici s,·~MIS Sa11l Jlclltu. <lo: Had1, que l'Orieó Cal.tlà elnmt\'a l'any 1!1~1. JILI' priml.'ra n·gada. Aqudks pàginc" (onsliluïrcn uu l~hnli t!efinitiu Jll'l' a compn•mlre l'obra d:. n...-:, \ mh tot, un,; di~:·,; a hans dc la primr~ra audidb i mentre a\'ança\·en els .:s~aigs ~l·nerab, als qual col·htboran¡ el Dr. Sclnn:ttzer a l'org 11., cst•ri\'Í un article J•l:r a l.1T l't'u dc (,!11111111."11 (~(i fcbn·r 1921), que :é tuta actualitat imli~rulihll- i una vi~t·m•in pri'ictiram~:nl t• tal. I ddail eh: força obru; Jlayors <'èlt•brcs i avui oblidadLs, però en cap dc Ics esmelltade,.; puhiicacions no es dulica ni una sola p:trauh a la !-,'Tan obra dc la J>assill, dc llnch. Si pL·r ~;tzar hagués estat perduda, no sahag-né~ t bríem anti ni qu{· ,.;í:;tit. Però el qne apareix encara més sorpro.:ncnl, és que el propi Bach no sembla ¡>as que lS donés compte que haYia c:o;c:rit una obra grandio~·a. Cap paraula Sl!\'a, rcspcl'lc d'aquesta l'assió, és arribada fins a ncsallrcs. Té cura d'edibr lai o qual obra amb el !í que hom pugui admir.lr d El públic- ratal¡t t·ntwi '\t.:rà aquests dics, pt·r primera ,·~;g¡ttla, la /'tlS$ÏI5 St ga11s Sm1t .\Jaieu, dc Joan S hasliil Badt. I passarà aquí, alf!nll elia, rom d'altra hantla, en tots d~ t·~:ntn:s musicals d'Enropt, que la Pas- sití dc Bad1, formar;'¡ part, l'ada any, de k,; !tort-s dcllÍ<'.leh•.; al l'l'l'ollimcnt, ciuraut ,.Js dk; tic Qua:·c;ma. l.a susdita obra farà •tnlir la ~-va alt I\'¡,·, lltisto.:riusa i irresis- t.:lit 1 ,,;dcdnclrà una prnclncd•'• popular, "111 i•• ha l~lll vi11gnt .\mb qu.tnl.t .ttn·u . nw<l~·stia aqne~ta gran obra lt;, )ll'lll'(rat ,n , 1 mún! Fon okrla ¡wr pri- mera \'Cg'a<ht 1111 I li n•ndrv; Sa ut, durant Ics \'c~prls, a 1\·~x]¿·~ia ell- S<tlll Tl•màs dt: Llipzk. Dt·spr(·s, s'ha anal cantant a trn\l:s t!d temps. durant allro:s dk•s ~cmblants. l'ondxun ¡,,,~tant IJé la dda mn~ical dc Lcipzic tl':tlt-slwn·s. En cb diari~ i tc\'istcs •l'aqnell ll·mps - i lli~ 1 cf,·rim, lllcnl, al ton¡ls dt ll.tdt - natural- c•s parla amh ~1:11 tall•nt practicar fèll l'estil fugat, p.ro'> 111.1i somnia" Lr gra\'al la Pa ...sió s;•gous Saut .1/aJ..ru, amb tol i que els mestres co,utemp,,ranis puhliqncn llurs l'assiOIIS. Té solamu1t 11111 a co rrcgir, cat la t up e¡uc la fa més pt:ti~s c1ó que dt-ta!J.; ; i l!IIS ~·spcc:ial cura l XCl'll tar, lli as~ultt, els la produc- o,·upa, la ,;,.,·,¡ furlll,t ddiniti- \ a, en fa una bona d>pia, qut· l'ls hereten, amb a:tr.~ produn·iuus . sl uS filh Els fills no veuen pa:; Ja grandesa única de l'obrc1. Cap d'ells, com tampoc cap dels successors de Bach a l'església de Sant Tomàs, pensa a fer-la executar. Es preocupen sobretot de fer cont:ixer llurs oratoris, esLrits eu l'estil que hom considerava aleshores com moden~. La Farlitnra tle la Pas- .lió fou adquirida, amb altres obres de Bach, per la princesa Amèli<1 de Prússia, gcnuana dc Frederic el Gran ... i dormia a la St:va biblioteca. Beu rars eren els músics que sabíeu que existís una Passió dc Uach, i ds que fullejaven la partitura la consideraven com una curiositdl dels l~:mps passats, allunyant d'ells la idea que algun dia es pogués novament executar aquella tnúsica ja decididament tan euvcllida. Xo obstant, Zelter, el professor de teoria rlc la música a Berlín, l'amic dc Goethe, i ad\'crsari del modernisme, admirava la ~aler cic les produccions de Bach i pensava que n'hi havia entre elles alguuls que hom ucgudament corregides per tal dc kr de· saparèixer tot el que bada envellit massa. Però quan el seu deixeble Fèlix )lendelssohn-Bartboldy, amb el cantant Dcvricnt, es presentà a casa se\'a, vers l'any 1!128 1 li demanà penuís, per executar la l'ass¡ó dc Bach, a la Siug-Akadenüe, dc 1.1 qual el susdit Zcltt:r era el director, s'~ufadà cuutra aquesta jon:nalla, que pretenia lliurar-se a tals assa1gs, però douà el con,., ntiweul per tal de no disgustar el seu deixeble. Ccut anys c.ksprés d'h,nu estat executada a Sant Tomàs, de Leipzic, l'obra dc Bach Iou escollada pel públic de Berlín i tleixà d'ésser unn curiositat. Per primera \',·gada hom eom ençà a com preudre que Bach cr;1 qnckom mé~ que un g-ran mú,ic molt saYi i dominant l'art de la fuga. llom ,-a notar que .:n el fons d'aquesta música sàYia hi bavia música sentida. Però fnre~ necessàries ducs generacions perquè la \'3- Però, ; en qu·· ue nc~uda. Qu•tn, ,.<:I s la mcít.ll del scg"ll· XIX, Ro- ~- els- ~nt, !S i 1era <tlt res músics varen pro!.!s /):-"S completes del l>t:ll SLI'l111l . !111 ¡ •sar·"< nnt,:-, nJest;-,· d~· l.dpt.k, ;; ·.. dn·c;a: lll n• ,o itors als quals c t::. Y<ll~tH:rcn pa!' cncarrt·gur-sc dc refllilzar la [H.: n~acla i la judicaren pcci llo~··. Scnst• l'tn er~ia dc Fnlt17. l,iszt que. i.tfati\!',,h!l:, n rraY:t arreu snhs. riptors ptr a la futura t·dil'iú, l'I bell projl·lt~ no haut;,¡ po¡:;nt realitzar-sc. Ct•m t:ns s.mbla ~uriós, anti, que Badt t.o i1agu~~ tingut ··ou-;rit-ucin de la se,•a \Tril:\bh: gr·11Hksa i que hagi !\Hri mé:-; d'un scn!!le pt:rqu~ \:!~tat tl públic m•cesa~·tm­ sq~nfs Sl'tliir-la' Però. quanta grandesa, (;,mhé, l n nq uesta manera inconscient d produir olm:s cl,·rnc!'! Quina lliçó per t tots nosalt:l·S, músics, pintors, t·scult ..rs. ~~criptors! I,liçó que ens cnsl'nya t th.' n" havc·m pas dc ce~·car la glòria lluitant, í'< ' n (:~~lt admirats, sinó que haYem de segut. l'cx(·mple del vell Bach i que han•m de fer le~ ccse-; dc \a millor manera possible, amb profunda nw<lèstia, dient-nus que la valor inter1or Ítntca es~encial 110 el~; la nostra obra és cosa i que e\ temps ens judicarà. Bach é-s pas únicament el gran músic que .tumirem lots : fc; el nostre g-ran educador 1 l"O l'a de \a Passi6 sc~ous Sant J1atcu> dc Bach. d nostre gran m~stre de modè1.tia. I com ..questa grandes 1 ignorada fins pel propi flach? En 1n manera ,.¡ ,-a i profunda de 1 epr('swtar la idea dd text mitjançant i a música, així des del punt d'albir del sentiment com des del punt dc vista de les imatf!.CS musicals. La música evoca i d'una manera tan misteriosa que cap anàlisi eslètic.l és capaç d'aclarir ~ -;cntiments i \'isions. Ara bé, ! com és possible que els sons evoquin això en nosaltres? Misteri. Però el fet és cert. Aquest poder evocador esdevindrà tothora, a traYés dels temps, el ccriterium• dc la grandesa o de la impotència rle 1;, música. ¿Què ba o:posat» un compositor en la seva música per aconseguir despertar en la nostra ànima el quv ell va ven re sentir? Heus aquí la rosa im rortant. Rach posseeix la força cyocadora d'un,t faisó completament eh-mental. Les formes òe !es quals sc serveix poden ésser gasta ;les, envellides, fins desagradables. És, confessem-ho, ttna gran dissort, que s'hagi gervit, tm les seves creacions, de la forma imitada de l'ària italinna aleshores dc moda, en lloc dc cercar una forma més adequada al seu geni. Pt.:rò, què importa! Fine; dins la forma dc 1'àrh italiana, ha sabut fer sorg-ir aqm·lln música elemental que portava dins l'ànima. ut tenim n~;~·essitat, tHJ'ttltres, homes <k'l ;.egll• vint, d'<:sd-e,·enir humils i sen- Bach ha pogut cxpnssar musicalment una Passi6, que ens commou perquè ell va zills, dc cotlt'Nlr !'art, lluny de les preocu- ésser impressionat pel seu tema. Va veure les escenes ctern:tment emocionants que pacions dc la •réclame» i del desig dc veure impresa la nostra obra aixf que ba estat acabada! ens conten els Sants Evangelis, i les evoca davant de nosaltres amb tots els sentiments que en ell han despertat. L283J 7 la Passió, qut• d <:aràclcr elemt:n· lnlmt'nt pictòric de In mú:-:ica dc 13ach es H~ é~ menl gem•ral, que s'iítspira lli li ll-xl. pp ,. Yeritat ya tl'cxlcrioritz:w la im tlg'l· lk l'escena que aquest text s'adapt 1 al ¡:!eni de Bach Quan ~anta :\fag-dak-ua ha n :>~al les sev~ l•n:ci,amt•nt pt'r<Jnè sn¡.rg-l!reix visions. llàgrimes damunt d En el plànol de la f'·JSsiú é:-: del~ mé:,. :;enzills. El tenor expli,·a, mitjançant un flautes, aixÍ n:xela de la faisó m6; d.ua. l'os dd .\lestre, ln )'ario~O l'lll n l'li l'itri;¡, k., 5US· piren i sangloten. recítal n11lt simple, acompanyat únicament .\ixi nuteix, cn l'aríuso c¡ut• llll·liita l'an- pels dolços acords dc l'or¡.rm, la història g-c ixa dt Jcsú-. a Cctscmaní, l'ls temi.'~ e;. de la Passió, seguint mol p. r mol el text dc:-\'Ult..ll expressi<'> prohtnda d!· la sublim ;~ugoixa. En l'ària hom o:cnt l'om un ~enyal. sagrat. Quan inten·enen ~raus lt~ paraults dels apòstols o del pobk - dc la ctur- ha• . com es deia en Ics nnlig-ULS Passio11sés el etr el que ll's canta. Bach no aban- u11a crida del qui \'cllln dun•ut I.\ uit. L'à· nima \·ol \'etilar prop dl'l Senyor En l'arioso i en l'àrL1 qnt· 1Hl'<liltu ~ohrc dona l'u;til dc l'<lntig·a Passió, tnl com ens LI ~enyo r prosternat fou 11<.-gnda per l't•dut 111itja11a i tal com \'C~fS, Schütz, t.:1 gran mestre alemany del se· gle xvrr el termina amh nua obra grandio- cops clamnut el cos de Jc~ú:;, els ~anglo!> sa. Es tracta dc la simpl<.: l'assió en música pt-r a les Vespres. l'erò Badt, c;cguint ai:d Ics lendèUl'Ï<.'s del <>eu temps, Ya inln dnir a la ment contem platí n. En i'as.~ic5 l'ele· wrts moments, la tnÚSÍCa prc~lcrnaci(,. JuclaR, penedit, llença p~.·r lt>rra da1aut dels sacenlots, els passos in.;t•g urs de J.:sú-, portant la Creu. Podríem anar citant alln·s \'ision,; aud•· ti,·es que els lescrit l'E\·aug-cl is ta, i la medita, si gm CYoquen. ral, sigui amh forma d'ària. Ben sovint, Més t::trcl, im ila ~·?t lambé <'b de Satlt P<·rc, les m011edeR el ~ plal,¡ qu, ,.,•atura daYan~ lai o <¡n.ll escena que ha sE..nzillamcnl mitjançant una estrofa de co- t•l jardí dels oli· 1 11 descriu el 1110\'illll:llt Ue la motiu~ La música dc la de la mú-.ica lle Barb Pc~ssiti, tll· Hal'h, és. dcn<:s, tan rtalista com la pintura lleis an· ta precedir l'ària d'un arioso senzill que ti rs mestres que fixaven damunt la tela les descriu en algun; mots 1\scena dc la qual t~t:crtes es tracl,t. Aquests .u sant, StHSc io~os, si~ui dit tot pas- que lladt ~'ho pensés, són ja de les Sagrades E sl riplnn•s . Però aqmst realisme pidc\rk tv~ta arreu t1ius dels límits dc la n:ritablc ntústC< pmfccies de la músit·a moderna. l~s ja mú- Els temes són fi lls d'una inspirnciú que sica parladn, de,·lau•acla, damu nt d'un acom- p1·cté pintar n•rilablenH.:'nl pnyamt·Pt e,;gnlador. 1 e rò són sem pre tr:wl<. ts :-:c•g:otls principi< Les melc:dit·s del corals no són pa$, com sodllt hom s'imagina, cn·atks per Bach ll-~ ¡nrauwnt musicals. Ccnnpl l en les teudl-ncic~ -;l\'l'S Ybicus, t111t•ttl modun \'ers e I na li,;ml' qnl ~ Existien abans d'ell. Les ha preses dels re- tmmifel\ll'n en Bach mitj,¡nçan( la inn·ncié culls dc cants sagt at~ alemanys d'aleshores. dels temc~, Eu ds ariosr>s i cu h:s àries, la música .;,c;l:J la forma am h la qn d liS 8 (284] apart.:ix, amh l t t, )n .. :na. 'an· e;. Iim 1'31, .. 'a· obrt oli· 'J¡¡ Interpretació de •La Passió seqons SCClt Mateu» per l'Orfeó Català. diriqil pol Mestre Lluís M." Millet. l'any 1958. amb motiu del. cinquantenari del Palau de la Música Catalana. [285] 9 art. És nec.-<•ssari ~sser 1111 músic pe;:r a comprendre la Passió? "'\o, certament. Es trac- Concepció Callau, Hmili Vl·ndrcll, RiLard Fusté, Eduard Toldrà, josep l{ccnscus i Gaspar Cassadó, rom ds <"UJS i <'Nn l'or- CJULStl·a, són catalan,;. ta d'nua obra \'l•ritablem(•nt popular, tal- Si ;n'és permès dt• cliJ la im1m:ssió que ment com lt.>S grans procluctions dc la pintura antiga. Ap¡¡reix.u, inm:gablement, en han dc~pertat en mi els assaigs als quals jo col-laboro des del començament d'aquest., l'obra que en:-- oc11 pa, detalls admirables sctnta•1a, confessaré que esperava molt, pe- que hom no desr'obreix sinó estudiant-la, rò que el que jo cspcr:t\'a ha estat ultra. passat. Els cors i l'orquestra h.m estat perfectament iniciats a l'estil ell• Dach, pel profunditzant-la. Certmnent, sols el músic erudit podrà judicar l'art contrapuntístic que es revchl a cnda ratlla de l'obra. notar Ja rica ciència de tots els mitjans dc: la tècnica musical emprats pel crt"aclor d'aquesta Passió, sentirà ~fes el laic, l' nsc clc faisó elemental In força de la invenció de Bach, Ja riquesa el el seu llenguatge mu-. sical. I dia vindrà durant el qual aquesta obra universa 1, c'l~cn t ja interpretada cada any per h Qunresma, esclcvindrà familiar mestrt: :'-lillet i el seu •alter tgo• Pujol, 1 els solistes canten llurs partitlll'L'S tan bé com els especialistes dc l'art tic B;¡ch en e!s millors centre::; musicals d'l!;uropa. El tenor Vendrell diu els recitats clc l'Evangeli de la Passió amb una simplicitat encisadora i amb un sentiment drnm:Hic dels més elevat.'>. Els !'enyor Ciriff i Fust(: (baixos). així com també la senyoreta Fornells (so· prano), donen al que intcrprdcn un bell en tots els seus detalls als catalans amadors de la música, talment com ho és ja al públic dc força ciutats d'Europa. Catalunya ha volgut interpretar aquesta obra amb els seus mitjans propis. Si l'Or- relleu. Quant a la s<·nyc,ra Callao, e;, :J cantant més superbament dramàtic~¡ que he feó Català ha invitat el tenor Walter, de Berlin, ha estat p(r alleugerir de les àries el tenor català que canta els recitats de sió segons Sant .l!ateu, <IL• Bach, a Cata· lnnya, esdc\·ing-ui la digna inauguració de sentit en la J>a.~sió dc llad1. Que aqut::sta prim<·ra au<lieic', dc la Pa5· l'Evangeli. Si fa venir dos virtuosos dc Ics Passíon.; n·gularmcnll- intt•rprdacles per l'oboè, de Berl!n, d'alta anomenada, els Quaresma. Quan els primers acords del Sl!llyors Flemming i :'lfengc, és perquè s'ha vist encara obhgat de demanar llur coHaboració ja que són -:-spccialistes c·n l'execució el e l'obol- d'amor, cxi¡{i<la p r la partitura de Bach . Si em fa l'honor, com me'l Ya fer quan s'interpretà la Missa, de Bach, de confiar-me la part d'orgue, és perquè veu gran cor inicial de la Passió re-ssonaran la cèlebre melodia dc l'•A;::rnus Dei•, sen· tirem tols nosaltres l'emodó cle viure una hora memorable, no s u la ment t'li la vida musical de Catalunyyn, sinó tnmhé eu IR en mi, no un L·!ltranger, sinó un amic que des de fa molt, anys pren part a totes les vida espiritual d'arreu. manifestacions dc la música dc Bach a l'Orfeó Català. Els solistes, Andreua Fornells, Catalunya. 10 [286) 1 Ja sala de l'Orft.ó; qunu, en aquest g-ran cor, les veus pures tleb infants entonaran Bach, el grau Bach, és ¡¡ casa Sc\'<t, a ALB!iRT SCII\\'EI"fZtR ¡i or- [Ut ab pe- Ta· er- pel 'i bé eu El eli ./1---- desde pequeñitos saben que... DA NON E es el verdadero yoghourt LA PRIMERA AUDICIÓ DE LA PASSIÓ SEGONS SANT MA TEU de Joan Sebastià Bach, a Barcelona Les dates dels diumenges 27 de febrer i 6 de març d'enguany ( 1921) poden apuntnr~e entre les més memorables de l'historial de l'ORFEÓ CATALÀ, ol més de l'historial de Ja nQf!tra renaixença musical; perquè gomriem dir que aqurst cop hem assolit el elm més excel! de Ja Música. L'ORFEÓ l'bavia d'assolir fatalment, millor dit providencialment. aquest cim: capdevanter del nostre moviment artístic, durant una gloriosa carrera que no ha conegut les hesitacions ni els defalliments, ell ens ha anat revelant les més enlairades produccloll!; de l'art universal - no cal citar obres que tots recordem- curant runorós de la nostra educacl6 artlstlca i satisfent les nostres ànsies d'ideal. Quan ha cregut arribat el moment, ba corollllt sa trascendent pedagogia i ha enriquit amb un tresor suprem nostre viàtic moral fent-nos ll!mament de l'obra magna de l'Immortal Cantor de Sant Tomàs de Lelpzlg. No trobaríem conceptes prou justos i eloqüents que diguessin la vàlua d'aquesta donació, per no allargar-nos ultramesura, limitem-nos de fer nostres les paraules. tan enc!'rtadt!$. del mestre Llongueras : "Mai l'expressió dels sentiments de l'home ha arribat, com en aquesta obra, tan cnlalrf amb mitjans els més simples I els més puxs. Mai la música ha assolit un grau tan alt d'ennobliment i dJ.gnlftcacló. Mal ha pogut expressar amb torça i amb bellesa Igual les mè! profundes I vitals emocions del cor humà. Mai ba arribat a commow·e I a trasbalsar l'esperit de faisó tan directa i punyent com en aquesta obra, no solament desbordant de musicalitat. sinó arborada tota ella del més viu i colpidor zel apo:;tòl!c. »La Passió segons Sallt Mareu, de Ba{!h. és una obrt\ fonamental en la músloo, I cal dir també que és una obra fonamental en ia pietat I una obra fonamental en l'art en general. En efecte, el músic resta corprès i admirat davant dc la tal obra; l'home piadós t·estB extasiat I confós; l'artista. s!n quin sia, resta iHum!nat per sempre més. Són tants ('}s m6r!ts d'aquesta obra i és tanta, sota tots els conceptes. la seva riquesa, que és molt dltlcll per a no dir impossible, fer d'ella un anàlisi complet 1 formular un judici definitiu. :&; una mena d'obra taumatúrgica, tota plena de les més lnsospltad<'s revelacions.)) ({De simple i grandiosa arquitectura -resumeix el gran coneixedor 1 propagandista dt Bach, el Dr. Schwe!tzer - . d'Inspiració profunda, tota lmm·egnnda de misticisme, tota per· fumada de la poesia di' Ja naturalesa, l'obra sagrada, abundosa en sorpreses fins en ell més petits detalls i en la qual l'art de la descripció ni un moment no decau. forma part d'aquelles obres capdals que Ja no pertanyen a un sol art determinat, perquè totes les arts arquitectura. poesia i pintura. s'hi troben representadea. La Passió segons Sant Mateu fi una summa, una síntesi artística: la seva grandesa sobrepassa totes les classlftcaclons i totr les categories establertes.» Com era esperada I desitJada la Passió segons sant JUateut Els esdeveniments tan aw· radors dels últims anys retardaven sa realització i semblava als més impacients que lllSl arribaria el dia; més, creiem Instintivament que una llarga expectació era necessària. a!II com les més grans festes són precedides d'un temps de recolliment I penitència. Ara. passs! l'esdeveniment, poc sabríem dir-ne de moment la trascendència, Ja qual anirà. fent-sr mt! oblradora encara a mida que passi el temps; i profundament alliçonats, dlfíc!lment r:;abri¡lll explicar tot seguit l'eficàcia. de la sublim lliçó rebuda. que també sols amb el temps nnlrl produint tot.<> el<> seus fruits. Les dues audicions de la Passió, celebrades al PALAU DE LA MúSICA OATALANA, orri· baren a un grau dc perfecció Que hom no s'atrevia a somniar. Prou sabem que sempre que s'ha tractat de donar alguna obra capdal, la realització ha estat precedida per un 1111\1 període de gestació en la ment I en el cor del mestre M!Uet; però ma! com ara la preparaclC havia d'ésser tan llarga I fervorosa, nl tan absolut el treball d'Interpretació ¡ asslm!lncl< portat a cap de primer pel mestre de cara a cara amb l'obra 1 després pel mestre volt:l' dels seus deixebles: els altres mestres I els cantaires de I'ORF!IÓ CATALÀ. El prOCés d'assim!Jac!ó era particularment d!flcU : calla d'una partitura cristaH!tr.atl !er-ne una cosa vivent, palpitant; d'Una obra essencialment alemanya fer-ne una part dtl nostre patrimon1 essencialment català.; d'una obra que tal vegada podia produir recel enut 110-~altres per sa filiació proustant -filiació circumstancial 1 extrínseca, val a dir- !rr·llt 12 [288) una mnnl!estació d'una. catolicitat integral com convé a In plenitud espiritual de la nostro raça. Per un voler de Déu. de tots aquests desiderata no sols ni un no ba fallat sinó que ni un ha pogut ésser objecte dc la critica més lleu: I la Passió ha reeixit a l'ensems ben universal 1 ben nostra. executada amb la més gran dexterltat tècnica. i Interpretada amb tota !"ànima. Qui l'hagi sentida no la podrà oblidar mat mél;. Ja el sol espectacle de la sal:. del PALAU era reaiment extraordinari : l'omplia una generació imposant, constituïda per tots els estaments del nostre poble català : seients, passadissos, graons, tot era curull a vessar. I encara cents de persones no hi pogueren penetrar. I no obstant. en començar aquella mor1umental introducció: ¿Sents, oh poble, ma complanta?, com sc feia el silenci I com tot seguit tothom es sentia corprès pels anuncis de la divina tragédla! Aquest estat d'esperit dc la gran multitud ni un moment vacrnava ans b6 anava Intensificant-se en el decurs de l'obra. I, a la nit, després de les hores de descans necessàries per al cos. que separaven la primera part de la segona, en congregar-se tothom novament, l'emoció, lluny d'haver-sc esvaït, s'havia encês encnrn més amb els ardents comentaris. Oh auditori. ple de pietat I compassió : entre tu 1 la. mnssa dels executants no bl havia ~<olucló de continuïtat; tots éreu Igualment celebrants d'aquest misteri. I ni centre, en Lluis MJUet. elx essencial d'aquell gran cercle bumà, encomanant-U ses pròpies emocions I alhora envaït pel fluir i refluir Incessant d'aquella mar de ~entlments I d'afectes. D:ununt d'ell queia la més feixuga càrrega; mes ell tot ho ¡overna va. ara amb l'exemple del pietós recolliment. ara amb el gest de la Indignació apocaliptlcn. Al fons, a l'orgue, fonament Incommovible de l'arQuitectura musical de la PasS1è, hi seia el Dr. Albert Schweltzer; era el lloc d'honor que li esquela. Sn presêncla no ba via faltat en les altres nostres gm ns audiciOns bachiaues; aquesta vegada, sa cooperació era mé~< Indispensable que mal. Tributem-li la nostra admiració per son acompanyament sobri I expressiu, adequat sempre d'una faisó perfecta a cada passatge; sols un mestre com ell podia amb tacte tan exquisit variar els matisos scn~:;e Ct•r ni un sol moment de l'orgue un Intrús inoportú en l'economia sonora de l'obra. Altra figura que hem dc collocar en primer terme, pe¡·què compnrti amb els dos mestres esmentat.'! la part de més grnn responsabllltat de la Passió, és el tenor EmUI Vendrell, qui !ou un Evangelista Ideal. Interpretà sa llarga. partlceHn amb unn pw·esa de dicció Insuperable I amb una veritat I una profunditat d'expressió que anava de dret a l'ànima. dc l'olent: t-n els moments de major Intensitat vorejava el sublim. No devem però oblidar els altres sallstes vocals: concepció Callao (contralt) i Andreua Fornells (sopra.n), Igualment notables. la primera per l'expressió noblement dramàtica I la segona per la clàssica slmpllcltat amb què Interpretaren. segons nw· caràcter respectiu. els arlosos i les àries que els hi eren encomanades; el tenor Gcorg A. Walter, ja conegut dt> nosaltres, justament reputat com a Intèrpret tipic de Bach, I del qual hem d'afegir un nou l'lOS! : l'haver cantat en correcte català les seves ànes; el bnrlton Ricard Fusté, encarregat de la part de Jesús, I el baix Snndro Grif!, cantant les parts de Caifàs i Pilat i les àries do baix, ambdós excellents com a dicció I sovint posseïts de la mateixa emoció que feia tremolar a tots; en fi'. molt ju~>tos en els papers episòdics de les dues serventes en la negació de Pere, de la serventa de PJiat, dc Pere I de Judes, les soprans Pilar Roca, Angela Esquerdo I Matilde Ensenyat 1 els bnrltonR Ramon Crespo 1 Josep Basté. tots benemèrits chorlstes de I'Oan:ó ÜATALÀ. r què dir del mateix Oa.-Eó CATALA? Sa identificació absoluta amb el seu mestre és el millor elogi que d'ell podríem fer; allò que en Millet bavin somniat. la massa choral bo realitzava amb una plenitud mngniCicent. amb el més pot·tentós maridatge del seny 1 del cor. Son propi passat. tan fecund i tan gloriós, semblava abolit per aquesta suprema prova coronada per la més esclatant victòria. No deixem d'esmentar l'e.;tol nombrós de petits cantalre.s que s'afegí a l'ORFllÓ en el chor d'Introducció per a fer el cant ferm del choral: valcntment cantaren, ells QUI seran PI dia de demà ardits orfeonistes dc Catalunya 1 podran dir amb orgull : Quan s'estrenà lA. Passió de Bach, nosaltres també hi érem! L'orquestra fou digna collaboradora d'aquesta magna empresa, i tots els solistes lnstrumt•rüala es distingiren per un !gual com a estil 1 com a sentiment; citem-los : els professors dc Berlin Fritz Flcmmlng 1 Theodor Menge, obo~ I oboè d'amor; Eduard Toldrà I Josep Recasens, Violins; Gaspar CMsadó I Antoni Planàs. violoncels. Per a. terminar. com a re~um d'aquelles jornades de la Passió, de record Inesborrable, bé podriem dir. fent nO!itra la ft·ase maragalliana, que poque~'< vegades o mai com en nquesta ocasió amb tanta intenHitat ehem sentit lo Diví». VIcens M.a DE GrBERT Ressenya de la primera audició de la Passl6 segons Sant .uanu, de Joan Sebastià Bacb. publicada al núm. 205-207 (gener-març de 19211, de la Bevuta llfusical catalarni. [289] 13 Comissiona 1 la Passió segons Sant Mateu Els barcelonis podem tenir una idea molt clara, ja, de la personal visió interpretativa de Sergiu Comissiona. Des d'aquella inoblidable actuació, ja llunyana, amb l'Orquestra de Cambra d'Israel, fills a la recentfssima sèrie del~ cinc Concerts pianístics de Bectho,.·en, tots hem Yist com les ver¡;ious de Comissiona estan presidides, sempre, per una síntesi perfecta entre la problemàtica que en podríem dir instrumental de l'orquestra i un desig primeríssim, primordial, de cfen música. I ara tindrem ocasió de comproYar-ho, una ,·egada més, amb aquest immortal monument que és la Passió seg<1t1s sant :.\!ateu, de Bach. Per parlar-nc, per fer una espècie d'autocrítica apriorística, s'ha demanat a Sergiu Comissiona que volgués explicar-nos la seva manera dc veure la Passió. La conversa, de bon com.:!uçamcnl, no ha estat gaire fàcil. Comissiona, amb tota l'amabilitat, correcció i noblesa que sempre l'hau carac· gous ell, cap idea uriginal, :;inó, cum a màxim, un resum personal de les moltes pàgines que s'han escrit sobre la l'assió¡ d'una altra, afegia, nosaltres mateixos ja podríem saber perfectament, després de tot;; els assaigs realitzats, com {'11 veu la Passió; finalment, és durant i després dc 'e, audiciO'Ds que el públic ha dc saber - pels resultats obtinguts i no a tra\'éS d'u'les frases més o menys brillants o més o menp origmals- quins són els seus criteris com •ol fer reviure l'obra dc Bach. Però entre nosaltres dos hi havia la pam tura i, quasi sense adonar-n~-cu, lH~tn c.: mençat a fullejar-la i a comentar passat)!t> i frases, detalls i 1í nies generals. La COll· versa, Havers, ha nascut espontània, gen~­ rasa, i sols en podré recollir una petita part. Comissioua 110 pol enfrontar-se amb la Passió seusc wun!-lli tot el dramatisme de da més gran història del 1uóm i sc11;1 tentzat, s'hi resistia, i els seus arguments deixar de veure-hi la tragèdia lnuuana divina de Jesús: la Passi(> -encara qu. uo deixa ... cn de tenir evident lògica: d'una part, tot el que cm podria dir no seria, se- lluny del món dc l'òpera- no és una obr• objectiva. La força de la narració de ;;atl 14 [290] a na :\raten i dels comentar-I<~, pesen dc manera inevitable sobre Ja se,·a estructura ~ecret mu~ical. Però el dc Had1 és d'ha,·t·r arribat a una sln- tesi prodiJ,!in.;a, on sembla, per un cantó, que tot l'asp.:clc dmmàtic i narratiu estigui en funció d'nucs idees i lleis purament musical~ (i no (\(• música d'església, sinó, simplement, clc música), i per un altre, que aquesta matci.xa mú~íca camenl i «.'xchu;iva (lc la depengui (mi- hi~tòria qne nana cor entra directament i activa dins del drama -crits de Barrabàs I i de Sigui en creu clavat!. ..- ; hi ha, finalment, els moments de calma infinita, de traducció mu~ical de l'eternitat, com el Verament era Fill de Déu aquest home, 1 com l'últim cor, quan la tragèdia p .;;'ha co1t~umat i la humanitat entera c<Hnença una nova YÏ!la plena d'esperança i dc :<l"rcnitat. I de l'últim cor saltem al prirul'r, amh la seva polifonia flfrmidablc i c-omplexa, amh Ics SC\'CS onades que cn ell;¡ iuten·encn. sonores anant 1 venint d'esque:rra a dreta i de dreta a esquerra, c-om una gran escena En aquest punt com•rcl, Comissiona em de masses, plena tle genl que es mou, que parla dels tres plans principals on es mouen corre, que pregunta, que cridn .. i dels persUJl<ll~es soli~tcs, I la conversa segncix : t'ls fulls de la par- cors o les mateixes orquestres, ja que tam- titura sttg-gerei xen nous comentaris i idees, i parlem, tema ineludible, dc la figura dc els personatges, l'ls actors, sil{uin bé cn aquest s~:nlit és prodigiós el treball de slntesi (lc Bach: Ics nrqncstre¡;, a més de ser eminentment inslrumcnlals, intervenen l'EYangelista, veritable clnu dc volta dc tota l'obrn, que ha de cantar com si parlés, activament en l'acciú, •tdqnirinl caràcter que lliga unes est:encs amb Ics altres bo i humà i convertint-sc en un cor més; i els conservaht l'atmòsfera creada en la prece· c.:ors, d'a1lra part, sòn -ni costat del seu dent però preparant ja la pròxima. I endut expressionisme i del sen rol descriptiu i per la força de les paraules dc Cc •lnissiona, literari- una orquestra més, amb timbres m'oblido de prendrt' note:; i dc pensar que i tractament inslnunental. Hom no sap, després n'hauria dc fer un rc..;;um. Dc toles moltes ,·c~;uks, on ncaha la música Yocal maneres, potser era dl qui tenia raó i el i on comença la instrumental. El lligam és que ens cal és que absolut, genial. blic- sapiguem estar pendents dc Sergiu Però tornem als tres plaus citats, definits, Comissiona quan, amb la bat.nta als elits, faci reviure per a ell i per a tots nosaltres sobretot, en els cors. Hi ha, per exemple, els corals: mú~ica tol~ -intèrprets, pú- pietosa, comentaris in· aquelles pàgines que Joan Sebastià Bach va tims; hi ha, també, lc:; pinzellades il:lustratives (el concepte dc la Passió com un escriure pel Divendres Sant del 1729 i per als fidls de l'església de sant Tomàs dc gran fresc tlcscripliu, com una gran iJ.lus- Leipzig, però que han ,;upcral els Hmit.s traci6 musical, li .1grada molt) i descripti- concrets de temps i d'espai, i s'han couver- ves -la tcmpc:;ta de la fuga del núm. 33, tit eu un dels més extraordinarb comenta- l'apenada marxa fúnebre del 66, els plors ris estèlics i lnuuahs sobre el drama del del Gòlgota ...- i aquelles escenes on el Calvari.-ORIOJ. MARTORELL. [2911 15 AUDICIONES DE LA PASION SEGUN SAN MATEO de j. S. BACH en el PALAU 1921 ORFEó CATALÀ. Director: Lluís Millet. Orquesto. Soltstos: Andrea 27 febrero 6 marzo Fornells, Concepc1ón Colloo, Emdio Vendrell, Georg A. Walter, R•cardo Fusté, Sandra Griff. Orgono: Dr. Albert Schwe1tzer. 1922 ORFEÓ CATALÀ. Di rector: Lluís Millet. Orquesta. Sol•stos: Andreo 26 marzo 2 abri l Fornells, Concepción Ca lloo, Emília Vendre ll, Mariona A. O l• vores, Ricordo Fusté, Albert Fisch er. 1923 ORFEÓ CATALÀ. Director: Lluís M1llet. Orquesto. Sol•stos: Andrea 11 marzo 18 marzo Fornells, Concepción Colloo, Emilio Vendrell, Ricardo Fusté, lnacencio Navarro 1950 CAPELLA CLÀSSICA POLIFÒNICA. D1rector: Enr1c Ribó. Orquesto. 2 naviembre 1951 10 marzo 1953 17 octubre Solistes: Pura Gómez, Montserrat Martorell, Agustina Turullols, Coyetono Renom, Bortolomé Bordegí, Luis Corbella, Pedra Ribó. CORO Y OR QUEST A DE LA CAPI llA DE LOS TRES REYES, DE FRANKFURT. Dorector: Kurt Thomos. Solostos: Gunth,fd Weber, Sybolle Picte, Herbert Hess, Paul Grümmer, Rudolf Gründler, 1958 23 febrera 27 febrero 2 marzo ORFEÓ CATALÀ. D1rector: Lluís M." Mollet. Orquesto. Solistes. Erna Spoorenberg, Sieglonde W ag ner, Ernst Haefl•ger, K1m Borg, Cayetano Renom, J . López Esparbé, Guillermo Arróniz, Laura Núñez. 1966 CHOR MADRIGAL. Director: M a nuel Cabera. CORAL SANT JORDI. 25 y 27 marzo Director: Oriol Martorell. CAPEllA CLÀSSICA POLIFÒNICA. Dorec· tor. Enric R1bó. COROS INFANTILES. Orquesta Municopal de Barcelona. Direccoón general: Serg1u Comissiona. Solos tas: Elly Ameling, Norma Procter, Louos Devos, John Serge, Juies Bastin, Víctor Conrad Brau n. Lo técnico de groboción discogrófico mós actual al senicio de uno interpretoción magistral LA PASION SEGUN SAN MATEO Juan Sebas~ón Bach PETER PEARS (Evangelista); HERMANN PREY (Jesús); HElNZ BLANKENBURG (Pedra, Gran Sacerdote y Poncio Pi tatos), AUGUST MESSTHALER (Judos); y ELLY AMELlNG, MARGA HOFFGEN, FRlTZ WUNDERLICH, TOM KRAUSE. Caro de H tmnos de Jóvenes d e Stuttgort. D~rector : GER HA RD W ILH ELM Orq uesto de Cómora de Stuttgort. Director : KAR L MÜNCHINGER • Obro completo en cuotro discos dtstrtbUidos en Espoño por Fabrica de discos Columbia, S. A. Grabación DEC CA LXTE / MET 288 / 291 SXLE/SET 288/291 ----------------------------------------------------------[293] 17 La música es música en los cuatro puntos cardlnales. En la música de la lndla, clertos tonos convlenen al amanecer, otros al crepúsculo; algunos predisponen al amor. Trastornar el orden seria cometer un sacrileglo. La música es música en los cuatro puntos cardlnales. En España un amanecer puede estar acompaHado de Bach o Vlcente Escudero; un crepúsculo por Isaac Albéniz o por Duke Elllngton. Vleta les propone (sln cometer sacrlleglos y a cualquler hora del dia), deleltarse con un equipo estereofónlco de Alta Fldelldad Fisher. ~ FISHER VI ETA pro musica I ~ PATRONATO PRO MUSICA DE BARCELONA Conciertos d e Cuaresma I CICLO En c:o nme moroció n del 75 oniversorio de lo fundoción del ORFEÓ CATALÀ Dos sole mnes oudiciones de lo PASION SEGUN SAN MATEO de J. S. BACH {en versión integro) e n homenaje o los corales CAPELLA CLÀSSICA POLIFòNICA COR MADRIGAL y CORAL SANT JORDI con un excepcional cuodro de intérpretes: Solist os voc:ales: DOMINGO SEGO oboe ELLY AMELING, soprano JUAN ARTAL, oboe LOUIS DEVOS, tenor ( Evongel•sto ) JULES BASTIN, bojo FRANCISCO REIXACH, flouto NORMA PROCTER, mezzo-soprano JOS~ M.• BROTONS, flouto JOHN SERGE, tenor SALVADOR GRATACóS, flouto VICTOR CONRAD BRAUN, barítona WIELAND KUYKEN, violo do gambo (Jesús) JAIME LLECHA, violin Solist os instrume ntal es: JOS~ TROTT A, violoncelo PAUL VANDENHOECKE oboe de amor RUGGERO GERLIN, clovicémbolo PARENT GERARD oboe de amor MONTSERRAT TORRENT, órgono Corales Caros infantiles: COR MADRIGAL, d•r. Manuel Cobero L'ESQUITX CAPELLA CLÀSSICA POLIFòNICA, d1r. E. L'ESQUELLERINC Ri bó PETITS CANTAIRES O. S. CORAL SANT JORDI, dir. Oriol Martorell ORQUESTA MUNICIPAL DE BARCELONA Dirección general SERGIU COMISSIONA Víernes, 25 de morzo, o los 9 en punto de lo noche Domingo, 27 de morzo, o los 4.30 en punto de lo tarde PALACIO DE LA MUSICA En lo oudición del viernes dío 25, PRO MúSICA ded1coró un homenoje pública o los corales SANT JORDI, COR MADRIGAL y CAPELLA CLÀSSICA POLIFòNICA, hociéndoles entrega de lo Placo de Ploto del PATRONATO. Locolidodes: En lo odministroción del Polocio de lo Mús1co, de 5 o 8 de lo tarde. El dío del concíerto en taquilla, de 11 o 1 de lo moñono y o partir de los 4 de lo tarde. (295) 19 PROXIMOS CONCIERTOS DE fo rum musical 2 abril, 19. 15 h. F. MOMPOU Interpreto sus propios obres 16 abril, 22.1 5 h. OLDEHBURGER JUGEHDCHOR Director: Heinz Konngiesse• (Música popular y polifonia de los sigles XVI ol XVIII) 2 moyo, 22.15 h. DUO STORCK, arpa y violoncelo Presentada por Instituta Alemón de Cultura 2 1 moyo, 19.1 5 h. SCHOLA CANTORUM BASILIEHSIS Director: August Wenzinger Presentada por lnstotuto Alem6n de Cultura lmportantes descuentos Los socios del Orfeó Català, de los Institutes Froncés, ltoloono, Britónico, Alemón de Cultura y de Estudios Norteomericonos, podrón obtener los descuentos indicades en el prec1o ue los obonos y entrades. Tendrón iguolmente los mosmos vento¡os los socios de Juventudes Musicoles, Asocioctón de Cultura Musical, Potronoto Pro Música, olumnos de los Conservotorios y Escuelos de Música, Universitorios y Estudiantes y todos los socios y adherides o las entidodes musicole. y culturoles de Barcelona. Los obonos, en este primer coclo, contorón o port1r del segundo concierto, siendo por lo tanta obonos o cuotro conciertos. Únocomente podrón obonorse los que estén comprendidos en algunes de los entidodes mencionades. SOCIOS Y .AOSCRITOS ENTIOAOf.S CUlTURAlf.S Abono o los 4 conciertos Palcos platea y onfiteotro Butocos platea Circulares platea Graderies platea Butocos onfiteotro 2. o piso, 1. • foia » 2.o piso, filos 2 o 1 1 » Entrada general y o locolidod ~-------------------------- 450 120 120 110 120 80 60 40 I Precio por conc ier to 300 60 60 50 60 50 30 10 Pública por c o ncie rto 600 120 100 80 120 60 40 30 - Parca Wormes, localidcade1 ., abonost Admln~tración del Palacio de la Música (e:. Amadeo Vl•es, I teléfono 2U 65 94), de 5 a 8 de la tarde. 20 [2961 presento un excepcional concierto del compositor F. MOM POU interpretondo sus propios obros PROGRAMA Llueve sobre el río Cançó do lo firo L'hora griso Aureono do Sil Damunt de tu només les flors Jo et pressentia com lo mor Contar dol olmo Comptines: I Dalt d'un cotxe li Margat, lo pi e lli J'oi vu dons lo lune IV Aserrín, oserrón v Pet1te filie de Paris VI Pita, pita, colorito Juon R. Jul'lénez Tomàs Gorcés M. Blancafort Ramon Coboníllos J . Jonés J. Jonés S. Juon de lo Cruz Populars CARMEN BUSTAMAN T E, soprano F_ MOMPOU , p•on•J 11 Suburbis: El carrer, el gu•torr sto 1 el vell covcll Gi tano Lo cegueta L'home de I'Aristó L'ocell trist (de «ImpresSIOns 1nt1mes))) Preludi n. o 7 (Pol mero de estrelles) Noies en el jardí (de «Escenes d'infants)) l Música collodo n. 0 5. - 18 - 19 - 20 Cançó i Donso n.o I Conçó i Donso n. 0 11 Cançó i Donso n. 0 V F. MOM POU, p•ano Só bodo, 2 abril 1966, 7. I 5 tarde PALACIO DE LA MUSICA I:l.97 J . mateixa coleccio el volum n.o 3 NOVEL·LA ESCOLLIDA PER A TOTHOM EL NUS ve a emplenar un buit evident en el camp de la lectura catalana. EL NUS relligarà unes funcions d'esplai -proj ectades amb una gran dignitat literària- i el dinamisme i l'audàcia raonada, l'aventura fantàstica o real, tortuosa o noble, dramàtica o senzilla,dels homes d'avui i de sempre. EL NUS oferirà llibres d'autors catalans i estrangers. EL NUS és u na :porta ober' ta a la vocacio dels nost r es escriptors per un gèner e poc desenrotllat entre nosaltres. EL NUS mereixerà la predilecció de la gent dinàmica d e qualsevol edat. Els 2 primers titols son ~ . ~- ,..,~'!,'!.,~ Roland Una bolla i emocionant història, plena al mateix temps de la brutal it·raoiou ali tat de la guerm humana EL relat d'un Kamíkaze pilot suïcida delJapó . ¡;enn oln roland - au ~~E) LA CASA SO TA LA SORRA de JOAQUIM CARBÓ Els llibres de la colecció KAMIKAZE, ELS TRAMPA VOLUNTADE LA SOTA LES RIS MORT AIGÜES Germaiu Josep Vallverdú (Prem i Joaquim Ruyra 1 963) L'audao Nisos, contra els assassins dol seu pare i ols opressors de Pyranos. j osep \D ihenl ú EL NUS, NOVEL.LA ESCOLLIDA PER A TOTHOM Dirigida per Ramon Fuster Rabés @ EDITORIAL ESTELA EL NUS es venen a 50 plas. PASIÓ~ SEGÚ:S SA..~ MARCOS (primera audit·ión). - Del conjunto dc lA obra dl· .J. S. Bach, solamente una parte ha llerraclo hasln nosotros. Buen número de sus ~omposiciont!s se perdieron, en cfecto, po<·o ticmpo después de la muerte del Cantor ue Santo Tom:ls. Es difícil de valorar la proporción de estas pérdiuas en el tencno dc la música instrumental y, por el contrnrio, es facil darse cuenta de ello cuando se abordau las obras vocales de Bach. Por el nccrologio redactado por Ph. E. Bach y Johann Ft·iedrich Agrícola podemos, en cfccto, saber que Ba~h, ademas de una cantidad considerable de otras composieioncs vocnlcs, había compuesto cantatas para t'iut•o años Jitúrgicos, así como clnco Pasion''·'• de las que sólo conocemos las de Sa11 .Itta11 y San Mateo. Dt·spués de un ímprobo trabujo, el maestro Enric¡ue Rib6 ha podido reconstruir el texto litt•rat·io dc la Pasiún segtÍII Sau Marcos qut' ofrc<·criÍ en primera audición el próximo día :JJ de marzo, por la noche, en el Palncio de la )fúsica, con la intervención de cminentes solist.as v de una seleccionaun orquesta. Este cou~ierto, pOl' la Capilla Chísica Polifónica, dentro de los aclos conmemorativos del xxv aniversru:io de su fundución, puede considerarse dc acontecimicnlo musical y el anuncio del mismo ha dcspertado Ull vivísimo intcrés eu los meclios nrtísticos de nuestra ciudad y muy especialmente entre los socios de Asoeiación de Cultura Musical, que es la entidad que orgauiza el conciert~ para sus afiliados. El programa de este concierto para la Cultural qut:da eompletado con el .Uaglli/icat, de Juan Sebastüín Bach. La Capilla Clasica Polifónica, la orquesta y los solistus seran dil'igiclos por el maestro Enrique Ribó. HEGINO SAINZ bE LA MAZA. - F.l próximo miércoles, día 30 de este mes de marzo, tendra lugar en el Palau, un espcrado recital de guitarra a cargo de Rcgino Sainz de la Maza. Este concierto ha sido organizado a beneficio de la Alianza del Credo de Barcelona. Este gran m(tsi<.:o, ca- tedratico del Real Coust>rvatorio Superior de Música de Madrid y académico de la Real Academin dc Bellas Artes de San Fet·nando, ha enriquecido la literatura de guitarra eon muchas obras, que ha sabido descubrir en archivos y bibliotecas. Es un eminente music6logo que abordó con éxito todas las uctividades musicales: crítica, composici6n, <.'onciertos, conferencias, que ha extendido a todo el mundo musical. Eu este concierto h<~ incluido obras de Franccsco de Milano J. S. Bach, Scarlatti, S. L. Weiss, Sor, Villalobos, Falla, Eduardo r Regino Saïm; de la Maza. RECITAL :SARCISO YEPES. -Para el \'iernes, día 22 de abril, se anuncia igual mente otro recital de guitarra a cargo de Narciso Yepes. En esta misma fecha del año anterior, Ycpes efectuó un memorable <'oncierto en el Palacio de la Música. En aquella ocasión presentó su nueva guitarra de diez cuerdas. Ahora, después de sus recicutes éxitos en el extranjero, principalmente el obtc:nido hace unos días en la Sala Pleyel de París. Para su nueva actuación en Barcelona, con un programa totalmente diferente del interpretada el año anterior, ~arciso Yepes ha programada obras de Rameau, Domenico Scarlatti, J. S. Bach, Héctor Ayala, Ernesto Halffter, Manuel de Falla, X. Montsalvatge y F. Mompou. F. MOMPOU, EN EL PALAU.- Dentro del actual ciclo de concierto de Forum :\fusical, el súbado, día 2 de abril, por la tarde, el compositor F. Mompou interpretara personalmente un programa confeccionada a base de obras propias. Este hecho. tan significativo, no pasara desapercibido indudablemente por los melómanos barceloneses, que rara vez han podido oír en conciertos públicos las obras de Mompou interpretadas por él mismo. El programa, deta llado en estas mismas paginas, comprendt· diversas candoncc;, que seran interpretadns por Carmen Bustamante y una se¡,tundu parte que abarcn cliversas composiciones pianísticas (Suburbis, fragmentos de Jlúsic<J Callada, divt>rsas Cançons i danses, etc.). PASION SEC UN I SAN MARCOS de J. S. BACH llcsde hacc mà~ de vcinLicinco años, los musicólogos nlcmaucs ,·cnlan prcocupúll(lose por el problema de la uPasió11 según Sa11 i\farcos» dc J. S. HaclJ. Aruold Schcring, en 1939, y Fricdrich Smcntl, en 1940, empezaron c:l trab:~jo cle reconslrncc·i61• de los diversos clelllcntos cxistclllC~. Parn los corales el lrabajo {ue faLil, a partir dc la~ l'nlct'<'Íolll'S rl'Cog-id.t> 1!!11' Ph.-E. Bach y J. F. Agricola. P.ua la,; arias, fuc llltkho m{t,; difkil , ya que fuc nccc:sario Uegar basta los orígenes dc la obra. El editor Hreil· kopf, en 1764, scñalaba todaYía la c~istencia dc una ~l'assion Kantate ~kcundum .\[arcl1m •<;eh ]csu, b'eh 7.U deim:r Pcin•, cuyo tex to y músira procelían dc la Oda Fúnebre (actualmcnlL B\\'\" 198); asimisuw, la re· \'Ïsla a lema na d.cipúger allgemcine :.\[usik Zcilung• ( 1836, pags. 531 y 5321 e\·ocaba cst parcntesco entre la Oda Fúnebre y la Pasión ~cgún Sau ~lan·os. El mérito dc los primcros lugrus en el trabajo de rcconslmcción pcrtruece a Wilhclm Rust, eminenlc colaborador tle la primera cclición dc las obras <il· Haeh (XX, púgs. 8 y sigtlientes); Rust, al wr la pcrfcda concordanria o:nln.: el texto dc l'Ícander y algunes fragmeutos dc la Oda Fúnebre, clioel primer paso dccish·o; en esta primera etapa, se solncionaron I~ con>' inicial y conclu~Í\'O y tres arias. l\Hts tarde, .Smcnd añadió otras dos adaj;: una corrcspondic:nte al primer ruuvimiculo de la CaJ1lata H\VV 54, para \'ot. dc conlralto. y otra de Ja Cantata B\YV 7, para tenor, f11ndandose en iutcligentes calculos. La primera audición rle la Pasióu :;c~t'm San ~farcos lu\·o Jugar, en Lcip· zig, en 17.31, y fue necesario e,;perar ma:; dc doscicnta!' trcinta años para asistir, en 1964, a u 11.1 nueya cjecución, en la iglt•,.;ia dc Sl. e;oa1·, cerra eh: :\Iayenza ~ a orillas del Rin, bajo la tlirección dc Uictharcl Hellmann. quien terwinú los lrabajos de reconslitución, cunjnntamente con los pro· fe.c;ores Manfred Metzgcr, Gert Otlo y el Dr. Alfred Dürr, colaborador pennanentc dc la cdición monmne11lal de la cNcuc Bach Cesellscbafh y miembro del Insti tu lo J. S. Bach de ( ;¡;ttingcn, y cuyos trabajos tiene11 inmenso prestigio en el mundo entero. ,\ todos clins, y en nombre clt• lodos los mclúmanos fi eles al mensajc dc J. S. Dad1, nucs tro mas pro- fundo agradecimienlo.- CLAUDE LEI-Dl.\ .;-. ~. -- - - - - - - - - - - - -- -------- PATRONATO PRO MUSICA DE BARCELONA Audiciones de lo Posión según Son Moteo de J. S. BACH NOTA IMPORT ANTE Los oudiciones de lo Posión según Son Moteo se dorón en vers1on íntegra, por lo que, dada su largo duroción, se odvierte ol pública que los conciertos empe;~:orón puntuolísimomente o lo hora anunciada. El viernes dío 25 o los 9 de lo noche y el domingo dia 27 a las 4.30 de la tarde. Una ve;~: empesadas los oudiciones no se permitiró la entrada en lo sola. El desorrollo de lo Pasión según Son Moteo se dividiró en dos portes, celebróndose un intermedio de 45 minutos de duración duronte el cuol habró un servicio extroordinario dc bar. Se ruega al pública que antes de lo última señal indicadora del comienso de la segunda porte ocupen sus respectivas localidades, yo que una ves empesada nuevamente la oudición no se permitiró el acceso a la Sala. PATRONATO PRO MÚSICA ha editada un lujoso programo, ilustrado profusamente y realisado baja la dirección artística del pintor J. J. Tharrats, que conticne el texto íntegra de lo Pasión, en versiones castellana y cotalono. ADQUIERA EN EL VESTIBULO DEL PALAU EL LUJOSO PROGRAMA DE LA PASióN SEGÚN SAN MATEO PRECIO: 30 PT AS. [ 301] discos I VERGARA J present a tres grabaciones excepcionoles J. S. BACH PASióN SEGúN SAN MATEO (Caros y corales) Coro de lo Catedral de Sonto Edul'igis de Berlín Orquesto Sinfónico de Berlín Organista: W. Moyer Director: Karl Forster (Ref. 11.2.013 L) ¡MúSICA RELIGIOSA DE HOY! lnminente aporición de dos discos extraordinarios: Ref. 360 SZC. - Stereo JALEGRAOS, El SEÑOR ESTA CERCA! Miso en jou pora el Adviento Coros de los lglesios Cotólicos de Duisburg Sexteto de Fitty Rothmonn Ref. - 397 SZC. - Stereo ¡TODO LO QUE RESPIRA, ALABE AL SEÑOR! Cinco Solmos paro uno Miso en joss, compuestos por Peter Jonssens. G. Fron:ll, soprano; A. Teske, meJ:J:osoprono; W. Siegcmeicr, tenor; W. Michel, barítona. Ph. de Horion, trombón; E. Koch, baterío; F. Hogrcbe, controbojo; P. Jonssens, órgono. Dirección: Peter Jonssens Paro informoción y cotólogos escriba o Discos VERGARA Poseo General Molo, 4 Borcelono - 9 26 [302] ASOCIACION DE CULTURA MUSICAL Sesión conmemorotivo dentro da los octos del XXV Aniversorio de lo Capella Clàssica Polifònica Primera oudición de la PASION SEGUN SAN MARCOS y MAGNIFIC AT de JUAN SEBASTIAN BACH por lo CAPELLA CLASSICA POLIFONICA del F. A. D. solistos y orquesto baio lo direccion del moestro RIBO ENRIQUE La Junta Directiva de Asociación de Cultura Musical se suma, tombién, con este concierto, o lo conmemoroción del LXXV Anivcrsorio de la fundación del ORFEO CATALA. JUEVES, 31 MARZO DE 1966, 10.30 NOC HE PALACIO DE LA MÚSICA TEATRE EXPERIMENTAl CAT ALA del C. A. SANT LLUC LES TRES GERMANES d' ANTON TXÈKHOV (Adaptació de JOAN OLIVER) Pre-estreno : Tardo, 6.30 h. (sessió dedicada o públic jove i PREUS POPULARS) Estreno: Nit, 10.45 h. DIUMENGE, 3 D' ABRIL DE 1966 PALAU DE LA MUSICA [303] 27 M anue l Cabcro, Enric Ribú \' Oriol Martorell, d irectores, res pectivam enl e , del Cor Madrigal , la Capclln Clàssica Polifònica ) la Coral Sant .Jordi. El Palronato l'ro ~ I ÍI~Ït'a, a lo largo tle ~u cxi~lcncia, ha qncrido hnmulaJt·ar y ag-radct·cr públit·anlc!ltt• a :IIQ"Illi<>S dc los arti~tas que, tic manera n¡{t,; rt•kvanll', han t·olaborado en s ns aclnacione~ .. \ tai fin t rcó, para el lo, una plat·a tk· plata que pcrpetúa cstc scutimienl<•. El públicu barcduné,; subrayó, t•un dlitlas U\'<H'Í<•· ncs, la cntrc¡,!il tlt• dichas placa~. n·spcctiYatll!.'lllC, al dircl'lur llcrmaun Sdtl'l't hcn y a los piauistas C. Ctiffra y Il. Richlcr-Haascr. A hora, dcspués dc las cxlfilurd i tHorias 'e1 siun.:s dc •La Crc;tCÍÓiu, dc llayd 11 ; cRcquit::m•. dc ~ l o;.:.~rt. cl'asiúu o.;c¡o.,.-tm S;:n juan•, dc llat:h,.} •Rcqnicn1 aktiiÚII•, dc Hra h m~. el I'atronat" Pro )l ú~ica h a q Ul'rído rccottot•cr soll·n11u: ,. pública· m cutr la b ri ll,wkz y g-ran caltdad a rtíst i c~. de lm; colaboradom·s dc la l'npl•lla Clàssica J>o tir,)ni ca , Cor Madrigal y Coral Sant Jordi , otorg-fu u lolcs , t ll n·nsic'lll dc las a ndi <•iom·s d t• la J> asib n scgü n San J\lltteo, el ~ Hadt , t a n prc!'iadu y llll'rt•t• itl" g-ala n lc'l n. E l h rilla nll' h i ~ tur i al y l:t t'< llsl a nlc a,· Li ,·idad de ht~ t rl's t• ilad as agTII JlHl' i ll n ~s t'<•· raies - no séllo Clt nuc~ln • paí:,;, s ino ta m b ié 11 c11 E uropa cll tcru , don clc go:-.an dc h ic n g-a nado p rcst ig-i<t, qu<: a lodo:; nus c n urg ullet'C - nos <'XÍmc n dv lolh p rcst'II Üit'ÍÚn. l ' n i!'Ullll'nl t: qucn:mos rrcorda r que estos tres .i<')\'l'lll's t•onjiiHln" rq>rcscnta n nn nm·1·o? \'aliosfsimo cslaból t e11 la glor iosa y trad icional catk•na tk la m úsica t•oral !'ata l;ma . 28 [304] noticiasy. comentar•os .Jl .\ '\ ~1.\'\E'\. - El c•Í'll•ht•t• \Íolini!>t:l •.ión en <·onmemor:wión cid c·ctltl'nariu eh-' .1' compo..,ilor .i nan ~lanl-n. qnt• ha t•um- nacimiento clt' F.nriqm· ~Ion·ra. Fnc·ron in plido rt•t•icnlt•nH'IIk sus H:l aiios eh· cdad. ha manift·dmh• a la Pn•n<;a hnrn·lones¡¡ ~us tl'rpretadas h Smralu ¡mw r·iulín .'1 JIÍIIrw. ¡·ro) ee tos art í~t ic os : 1111 pnh im o c·otwierto nt Pnrís; 1111 <om·krto c·n \ ' nlc11eia. con orquesla, el nws de IIHt~•o; Yisila a algnnas dndadt·s eh· Alt•JIIIIIIÍH, r tlt' l'l'~n·so, Montt>- 1-:n tudo" ~·~·tos lugat·cs tlnt·fí t•otwindc• 1idín. Entre ~us il11siont'S, hn ma- (111'10. tc;~· nifeslndo. qtt<' clc·,t·nría l't'c'at· 1111 nuditorio que llc·vara HI nomhrl' .r l't'l' allí t'I cstn•no clr sn 6¡wra /)oli .T 11(111 (tri plic·o e11 ol'l10 aeto.o<. para cU) a I'!'Jll't'st•ntlt<"ión sc• (Wt'I'Í~an tres días). clt•l mismo autor. su C'111rrfclu pam instru- mento-.; d,· c·twt·cl¡¡ )' \ns Ilo) · l'ic•rn<·s. dia :!;i, pol' la tarde, sc l'dl'bra en tl H1•al ( 'ínulo .\rtístico, un n·l'itnl por In pian h ta A na d1• ('(I/ret pat·a c·;mlo _,. ¡xuitatT:l. ANTOLO<H.\ IH: LA ~ll'SI('t\ \'()('AL Hajo t'I ast•s<>c'Htllit·nto lllll· FHA !\CESt\. sical dc .JosC'p :-:olt'r, 1·l diluÍmÏI'o ln!>lituto Franeés de Hanelona ha oq.rani.-.ado 1111 c·it•lo dt· tres c·utH ict·to~' c onfiaclos a la nw;r.zowprano Anna Hi{(·i, ac·umpaiinda p01· l\font'errat Torrc·nt. 1Írganu; Ca rius San tos, l'S pi neta. r ,\ugd Sulc·t·, piano. Los l'd{oc·li· (US RE\l cfHCll.O \HT[STl t'O. - Ccwçon.~ Jli'Og'l':Ulla~ ab:II'C"Ill diiCI'SIIS llllii'Str:to; de la músif'a l'<)(':tl fr:uwesn cksdt• 1·l si!!l 1 1'\ hasta los t'Gillpositon•s dl'l siglo '\.:\, (;\udc·. Pouleuc·. ~Iillmud. l'h·.). ~I ada \I hm·s. qut• intcrpret:mí olmts dc· B:H·h. lkt'lhmt•n, Cho¡.in. t~k (;ric•!(, 'l'mina .1 (;ratwdu-.. la mut'rlc: clel <'Ompositor Enriquc· <:rana E~HIQl'E GH.\~.\DOS. mes se e umpJi(, d El din :! ~ dt ;;O anhcrs¡U·io clt dos. En •mestra <·iudnd lllln , 'du d i\•t•t•so' ('()'\(ïEHTO DI-:DI<'AI>O .\1. ~!AES­ l'HO E. ;\lOHEHA. - ('c:.nfiado a los con•c·rti•tas Manm•l ('alsina .r M:u·<•<·lin<> Ba~··•· . 1iolinista~; <:mciano Tarragcí. 1iola u-nibHTII ; Sant os Sagn"t'n, 1 iolonedo, .1' r Pf'- dm \'alh·illl'ra, piano, profc·•·ot•t•s del Con- sl'natorit> Supt•l'iot· cl1· e on ~IÍisicn clel Li<'I'O ~ la <<•la h... ra: icín el l'I lt•nw· .losl- María CaLt'lluL nlunmo dd rc·f<·rido c·t"ntro cloc<'llh', ha tt'niclo lngar c·n l'I mio;mo una H' - lo;. ados (cunfen·cwias, euneit•t•los, etc·.) t·eali:wdcs en lllt'l1lOI'ia del g'<'Jlinl c·ompositor <"atal;'!n. T.érida. Ht ciudml nnlnl. Sl' aprc:-stH igualnH•nle a n·kbnu· tan sl•iialada 1•feméridt·s. ,\ finulc·s ek rnayo .1' t•n In !Wgunda quinc·eua de junio se <·elchranín varius ados dedic•ados a (; mnados : rcpt·e~l'll· tal'ióu de • u e) pera Gt~¡¡t•scas, t't'e· i tal cll' piano por Alida de Lm·t·odt·t. olms cotwiertos, c·onferl·twia!>. Ptt·. I 3051 29 concursos y festival es • SANTIAGO DE COMPOSTELA. En esta ciudad tendró lugor el próXImO verona del 10 de julio ol 15 de agosto, un curso internacional de d1recc1ón de orquesto, dirigida por lgor Morkevitch. • BARCELONA. - Orquesto Municipal. Convocotono. Por uno resolución del Ayuntomiento de Barcelona se convoco concurso-oposiclón l1 bre paro proveer quince plozos de profesores de lo Orquesto Municipal dc lo Ciudad Condol (dos dc fogot, dos de percusión, dos de violo, dos de trompo, uno de bombordino, uno de trombón, uno de flauta, uno de controbojo, uno de trompeta, uno de soxofón tenor y uno de tuba), consignodos en los plont1llos con grodo retributiva 12 t dotodos en lo partida 67 del presupuesto con el sueldo base de 2 I .000 pesetos y complementaria de retribuc1ón 18.000 pesetos onuoles y demés deberes y derechos inherentes ol corgo. -. TOULOUSE. - El Xlii Concurso Internacional de Conto de Toulouse (Fronc1o) tendró Jugar entre los dios 2 y 8 de octubre. Los cond•dotos mteresodos pueden inscribirse en: Secrétoriot du Concours lnternot•onol de Chont, Donjan du Cop•tol e-Toulouse (FrenCIO). • EOIMBURGO. - El XX Festival lnternoc•onol de Ed1mburgo tendró Jugar del 2 1 de agosto ol 1O de sept1embre próximos. Tomorón porte en el m•smo, entre otros, lo Orquesto de Rod•o Moscú, que d1rige Gennod1 Rozhdestvensky; lo New Philhormonio Orchestro, dirigida por Cloudio Abbodo y Otto Klemperer, con lo intervención del violonceftsto P1erre Fournier; lo Holle Orchcstro, d1ng1do por Sir John Borbirolli, co:"l lo coloboroción del pion1sto En.1l Gi lels y el viol1n1sto Henryk S:z ~rvng, lo English Chomber Orchest;, di n gide por Colin Dov•s con 1 ; solistes Daniel Borenboim, p1ar. ), y Henryk Szernyng, violin. As1m1smo, intervendrón vanos conjuntes de cómoro, entre los cuoles rnerecen destocorse Zagre b Solists, que dinge Antonio Jonigro y Amodeus Quartet, y los sol1stos Emil G"els, piano, y El•sobeth Schworzkopf, soprano. Se representorón vorios Óperos, entre ellos Wosseck y Lulu, de Albon Berg. • SALZBURG.- El Festival del presente oño tendró lugor del 24 de julio ol 30 de agosto, y en él tomorón porte los famosos Orquestos Filormónica de Berlin y Filarmónico de Viena Lo primera de elias seró d~r1g1do por George Szell, Georges Prêtre, Karl Bohm, Korel Ancerl y Herbert van Korojon, e in tervendrón el poonisto Robert Casodesús, y el VIOli nista Nothon Milstein. Lo Fdormónico dc Viena tendró como directores o Lorin Maozel, Seiji Ozowo, Cloudia Abbodo, Rafael Kubeli k, Karl Bohm y Herbert von Korajon, y colobororón el bari tono Dietrich Fischer-Dieskau, y el pianista Alfred Brendel. audio ~ntro l~cn oc" rtr '"All~ Fodefldad •_a calidad "musical" je un equ1po de Alta Fidelidad depende en grado superlativa, de los altavoces. De entre el inmenso bosque mund1al de componentes de Alta Fidelidad, ( (;~ m(rsica para el hoga1 Audto ha escogido a la prestigiosa firma JAMES B. LANSING, productora de una completa sene de altavoces y ca1as acústica~ de alta precisión, cuya "presencia" no ha s do todavía superada. LANCER 77 LANCER 44 Le tnvitamos a e onocer en nuestra sala de audtctones y a través del "comparator" , las múlttptes postbi· tdades de la Alta Fidelidad. Un extenso stock de los me1ores aparatos mundiales, strve de base para la confecctón culdadosa del equtpo estereofóntco mas adecuado a su gusto mustcal, a la decoractón de su hogar y a su presupuesto. AUDIO proyecta especialmente cada instalactón de Alta Ftdehdad. Derar lamento de dtscos recomendados. audio, s.a. EXCLUSIVAMENT[. AL TA FIDELIDA[ La Granada, 34 (entre Tuset y Balmes Barcelona Telfs. Z27 81 68 · 2i7 2083 · 21719 64 Alberdi Paseo de Gracia, 126 - Te l. 227 0112 ARMONIOS PIANOS ORGANOS COLIN 0,98 mt AL TO: LARGO: 1,26 mt AN ~HO: 1,94 ml OCTAVAS: 7 0,97 mt ALTO: LARGO: 1 , 17 mt. ANCHO· 0,49 mt. PIANILLO IMPORTACION OCTAV~.S: 7 0,92 mt. ALTO: LARGO: 1, 28 mt. ANCHO: 0,52 mt. Ct:.SA FUNDADA ~N 1880 SINFONIA NUM. 1 en sol menor, op. 13 TCHAIKOWSKY Orquesta Filarmónica de Viena Director: lorin Maazel DECCA SXL 6J59 1 'I ,•haikowsky <·mpt:zú a bu,qu<jar s u primcn1 sinfuuía 01 mart.o dc lt'!ili1, ..:nandu cunlab;t :!li a1ios de ~·dad, animado p1.r la l<l\'olablc ac. ,!ida que había obt.uido sn' ·0/Jalura c11 Fa, ,,.trenada tn ~Iosrú, bajo h: din·c-t'ibn dc :'\icholas Ruhinstciu, y qn~· en• ddinitiYa no e·; nuís que una obra intrascuHlLnk y dl'l'l'JlCÍO!l~nte. En esta épm . hahía s!do nombrado ya profcst.r dl comp sición del l'ou;;cn·atorio d>! .Uoscú. Y n~<C:ò•laba crc,,r una obra dc en· n:rgadura, una obra '-tlH: lt dk·ra nmfiam:a ,.u sí misnHJ y una pn:cba palp1ble dc sn lah:nto de compositor. La e;aboraciúu dc su primera sinf<;·¡ía fnc knlói, an~nstiosa, entre noch('s qu~ ravahan en la locura \' d dl':ò\'aiÍo. TerminA la ohn: con lo,., m:n·i.,s completament~ · destroz:v.lo~. El llllla dt esta prinH.:ra sintonia l'li sol menor- titulada _)11e1ias dc iw¡•ieriiV - ~s emiucnlcrm ntc folk lórico, u11 r dr;1to dd aluw ru;;~:, a tran?s tlt" sus tlanza,;, dc sus cauciones, <lc ~ns ;.irt'~ <k- halalaikas . EsLc, l's u1 ddiuitiva, el tema : s•m p k, como 1m paisaj<.: inle· nor. \o lil'IIC mús que darlt: forma, de rcvcstirlo, cle orqucslarlo l ll dt finiliva, lo que no I<.! U''aSii•nu, por otra parle, <h.-masiml n~ pn bícma¡;. Ya aquí sc pH·~Ílllk ~u instin to orqne:;lal. Esta siulonía nu l1a dcstacadu murho deutro de la proclnccilÍu lola! üd cumpu,.;ilur ruso. \ ha 5ido inj11sl;tment<: o:\'idada, pern hemos de reconocer qne posl!l' un grau valur Ul'lllro tlèl coutcxto !,!tneral de sn obra l:a primera .ltldición l'ompkt 1 <k- la ~infonía tuYo Jugar ~-n ]"'li'<, t n :\losl'ÍI, en nn conl'H:rlu òirigido pur Hnbinstl·in para la Socie.lad :\Iusical Rn,-a. l'<.nll'lrianH.:nh: a }, que ~e cspcraba, Ja obra consi«nió un (:•dto l·xtraordinario. ~in < lllharg-o, pronlt fnc olvidada, r no l'Otlsig-uió jamas "'un )!l'all pr<.:~tig-io, iucluso en \'ida ( i l· Tdlnik• w,.;ky, por lo que Ilo fuc ¡lltLr¡>n:tada de UUe\'O hasla !Íin•Ïst•Ís añoS mas tard('. Crt·l:mo,; que t•sta¡; u• las pnc<lc11 ,.,iluar al l<:ctor. Xo pretctHi,u tlra l·u~a que ;;er un punto ck rdtn·ncia dculro de la ,·asta obra musi.·al del compositor tn~ , Podemos cou;;idcrar ~111e é~t,¡ fue su primera obra imporlaull. :-; l sexta sinfouín- la r\:lcbre l'tllética- no tuc cs<•rita y cstrcnada hasta 27 aiio;; m(¡:; tard<:, es decir, hasta li-Hl:J, ai10 dc ,;u fallccilllienlu. Ustos do!-i cxtremos Jimilan la ohra de Tchaikowsky, <:1 mitsi,o atormc11laclo, patl-tico, n mflnlico hasl a el exccsu. llna ohra, por ot!·a parle, sblida, dl· estructura e iuspiraci6n t•uropea - germflllÍCa par sc1· m~¡,; cxactos - qu.c ,;i hi ell Sl' i<lent ifi('a con el .. l'ar{lch:r tllso no llegó a ser propiamenle una <;bra na~wnal Esta ~rabariém, efecht:1òa con todas las garanhas téclllCa;;, nos ha llc penntlir, por I tanto, llt~ar a conocer sufi.·i.nll'IIH'Illc esta siufonia, qm· nu es muy habitual en Jo,. lt¡>t;rlorios ;;infóHicos. La Orqm;;t_a Siufót_li a dc \ïc11a CO!I~iguc,_ hajo la dirc;crióll, dl: l.~.rm 2\la;~~:d, u11 experto e j¡¡tclig<.:llt< du·,·ctor, una ,·cr,.wn hnll•ntc, colonda, hmpula, t'li tulo momeuto sutil.- .\ l'. [309] 33 UNA GRABACION HISTORICA DE UNA OBRA IN MORT/l L PASSI O SEGONS SANT MA TEU J. S. BACH ORFEO CATALA 0 Director: ll. M. MlllET Alhombro MCC 30071 /72 Solistos voc:oles CAYETANO RENOM J. LÓPEZ ESPARBè GUILLERMO ARRòNIZ LAURA NÚÑEZ J. M. ROMA, organista Groboc:ión reoli%odo c:on motivo del c:inc:uentenorio del cien voc:es infontiles Palau de la Música Catalana GRAN ORQUESTA SINFóNICA 34 f3101 E secreto del hombre de hoy