Editorial per Osvald Cardona; V Congrés Internacional de Música Sagrada; Punt final; Orfeó Català: notícies; Noticias y comentarios: Banda municipal, Real Círculo Artístico, Antoilogía histórica de la música catalana; Enric Granados, Francesc Alió; Concursos y festivales Los conciertos; Vida musical; Discos: It barbieri di Siviglia; Guia de conciertos
Centre de documentació de l'Orfeó Català
Còpia permesa amb finalitat d'estudi o recerca, citant la font "Centre de Documentació de l’Orfeó Català". Per a qualsevol altre ús cal demanar autorització.
Vam començar el curs amb les audicions de L~s Esta CJo: que han avivat la gloriosa història de l'Orfeó Català. en què el cor i els mestres s'han mantingut en l'altura assolida. i ban comptat amb els valuosos solistes que tots hem sentit. Hem començat el curs, aquesta vegada. acompa-nyats dins el marc del IV Festival lnternacionctl de Música do Barcelona. i ens on sentim complaguts. àdhuc de les amistoses polèmiques que s'han suscitat animant-nos a seguir i eixamplar el camí. ja ben llarg. de la nostra entitat. Per sort no ens manquen l'abnegació ni l'entusiasme, i voldríem que molts mós encara s'associessin al goig sempre jove dels r.ostres cants. fiem iniciat també !et commemoració dels nostres setanta-cinc anys amb el cicle de con1erències sobre els músics que han passat per la nost.ra casa i ban influït en l'art i el gust de viure'!, que al voltant de l'Orfeó s'ha estès a la vida barcelonina. Per fortuna, també hem trobat les valuoses I generoses coHaboracions de músics. musicòlegs i crítics iHustres. que han donat la sis belles lliçons que els honoren. a les quals en seguiran d'altres. alternant amb mestres i dir·e ctius de l'Orfeó. Ara, amb la inexorable pertinàcia del temps. ba tomat l'aniversari del dia que perdérem per sem· pre el nostre fundador. i els nostres cantaires s'han aplegat solemnement i devota en la severitat dl! la missa de difunts. cantada amb la clàssica i inoblidable melodia gregoriana. Amb un dels cants. sens dubte, que el mestre Lluís Millot. a la seva hora. llavors com un avançat en la reno· vació litúrgica. feia resplendir amb una llum que no era ben bé d'antiguitat- sinó més aviat de joia perenne, Ela cants de la litúrgia - adés en llatí. aviat en català en totes les manifestacions diuen el consol dels mots i la melodia tan estimada per ell. amb un esperit cristià que avui exultaria i sabria ésser un capdavanter prompte, oferint les melodies pures del cant per al poble a aquest poble que ara el demana i en fretura!. Quin bé que ens fa. i ons faria resades i cantades - a tots. de rellegir ols textos del mestre. tan plens de doctrina i de poesia! La missa del dia 7. a Santa Maria del Mar. haurà dut l'esperit del con1ortant homenatge, clamant en els primers dies de l'Advent per la vinguda d'un cant litúrgic autòcton, fidel. àdhuc en els nostres dies. al perfecte sentit cristià. musical I català del mestre. Caldria que en arribar el cicle commemoratiu de l'obra personal I de l'home que fou el mestre Lluís Millot no oblidéssim aquest aspecte interessantíssim l ple d'actualitat. a la llum dels seus escrits aplegats en el volum Pel n ostre id eal. lins el 1917. i en els molts altres que dea d'aleshores han restat dispersos i ela que encara són inèdits. r.'alt.ra part l'Orfeó es proposa de publicar un opuscle resumint. en una crònica forçosament awnària, l'obra coHecliva desplegada durem! la vida i després de la mort del fundador, amb un esperit de continuïtat sostingut pels cantaires i conduït amb fermesa pol seu fill. el mostre Lluís M. Millot. Quants exemples i ensenyances no en podrem treure en aquesta hora en quò lot sembla demanar nous esforços ¡ innovacions! Quan al capdova:ll no ens cal més que amarar-nos d'una lliçó d'eficàcia l d'humilitat que trobem en el mestre Lluís Millel I en els homes del seu temps que hi coHaboraren amb tanta de <¡Tandeaa. i qne serien aYUI. joYes com aleshores. el guiatge avançat i segur de tants com hi confien i desitgen seguir-lo. OSVALD CARDONA [ 19$] 3 .ongrés lnternociono e Música Sogrodo (Xicago, 21 - 28 agost) Apro fun dir els fo naments teològics, psicològics, històrics i p a storals de la Música Sagrada * Del dia 21 al 28 d'agost s'ha celebrat a. Xicago i MUwaukee el cinquè congrés Internacional de Música Sagrada, el primer després del ConcUl Ecumènic Vaticà u . Els quatre precedents, reuntt4'il a Roma, Viena, París i Colònia, havien estat convocats, com • L'OnenJatore Romano, 8 octubre lGGG. 4 ( 196] a principal promotor, pel Pontifici Institut de Música Sagrada. En ells, havia estat ll3!J. çada i havia madurat Ja idea de Ja cread6 d'un organisme internacional que Presidís les organitzacions de tots els sectors de Ja mü. si::a sagrada i dels mateixos congressos inter. nac:onals. S'arribà així a Ja creació de Ja Consociatio Internationalis Muslcae Sacrae canònicament instituïda pel Papa Pau VI, amb signatura autògrafa del 22 de novembre del IS63. i a la qual la Santa Seu, a més a més d'altres tasques, confiava també oflciaJ. rr.ent l'organització dels Congressos Inter. nacionals de Música Sagrada. Aquest ha estat, per tant, el primer Congrés celebrat sota els auspicis de la Consociatio ; Congrés dts· tinat a tenir una importància particular per haver estat el primer, després del Concili Ecumènic, que havia iniciat, a causa d'inter· pretacions lliures de les normes conc!Jlars sobre la sagrada Litúrgia, certes crisis, en el sector de la música sagrada, com no se n'havien presentades d'ençà del Concili de 'l'rento. D'aquí que Ja Importància del Congrl$ fos tan gran, i d'aquesta importància se n'ha fet eco la mateixa Santa Seu amb un 00cument que signa l'Em. Cardenal Secretari d'Estat, en el qual són posats en relleu alguns punts que demanaven esclariments oportuns. El document adreçat als Arquebisbes ck Xicago i de Milwaukee, entre altres coses. diu: «Molt op01tunament, el cinquè Congrés hA e~ollit com a tema general l'estudi dels grans probl-emes de Ja música sagrada originats pe1 les decisions de¡ Concili. Particularment, d~ verses sessions d'estudi, dirigides per expert: de diversos països, que caldrà escollir entre els especialistes, inclosos ílns aquells que no són catòlics, hauran d'ésser dedicades a aprofundir els fonament4'il teològics, pslcològiès, històrics i pastorals dels diversos problemes, perquè només per mitjà d'una investigació profunda sobre aquells fonaments. es podrà aconseguir una. aplicació justa de les altes dírectíves dictades pel Concili i Ulli acurada investigació sobre solucions per ' l'a\'enir de la gran causa que moguda. Entre les qüestions que ressalten de les decisions conciliars en el camp de la música sagrada, té una importància particular l'estudi de les relacions fonamentals entre religió i art musical. ÉS natural, doncs, que el congrés coHo:¡ui aquest tema al començ de les seves seccions. HI ha encara altres problemes que exigeixen una llarga i soHicita solució Pràctica. El principal d'aquests problemes és sens dubte l'admissió de la llengua vernacla en la litúr~. com ho ha sancionat el ConcUI Ecumènic vaticà II per tal d'afavorir una més gran participació activa dels fidels en la litúrgia. Quant a aquest argument, com en molts altres, el Congrés ha de ser fidel a la Constitució sobre la Sagrada Litúrgia, la qual enwlcla els principis fonamentals generals i fa algunes concessions definint-ne clarament els motius inspiradors i els límits que cal respectar en cada cas. El Sant Pare està content de constatar que en les sessions públiques i en les execucions pràctiques, el Congrés illustri ets principis fonamentals de la constitució Conciliar sobre la Litúrgia mitjançant l'afegiment de tots els elements litúrgics musicals nous a les magnifiques obres mestres que l'Església ha creat i conservat fidelment a través de la seva llarga història. El Concili crida l'atenció sobre cel patrimoni de la música sagrada» i mana que es conservi i s'augmenti amb gran cura. Conservació 1 augment que evidentment no pretenen una separació d'aquella acció litúrgica per la qual fou creada la música s.~rada, sinó un acoblament a Ia mateixa Constitució: «la glòria de Déu i la santüicac dels fidels». El Congrés, a la 1·ealització del qual ha Prestat valuosa cooperació la «Church Music Association of Amcrica», s'ha desenrotllat en du!s etapes : la primera, a Xicago els dies 21·25 d'agost, dedicada a l'estudi dels fonamen~s teològics, lltúrgics, artístics. psicològics. històrics i pastorals d'alguns d'entre els Principals problemes originats entorn de la música sagrada, especialment de la promulgació de les Constitucions conclliars. Especl~ li.;tes de diverses nacions havien estat in\'ltats a preparQJ.· relacions d'estudi sobre molts aspectes de diversos problemes, alhora que un centenar de perits havien estat convocats per discutir sobre les mateixes relacions. Així s'ha arribat a formular un extens gaire a ser publicats formant un text Tonamental sobre diversos arguments. Ha desvetllat un interès particular la relació i la discussió sobre el sign)ficat de l'expressió actuosa partíctpatio a les accions litúrgiques. especialment en relació a la participació en el cant. L'argument fou presentat pel Rev. P. Colman E. O'Neill, O. P., Professor de la Universitat de Friburg : <<The Meaning of Partiaipatio a.ctuosa>> ; i Mons. Miquel Darius Miranda Gómez, Arquebisbe de la ciutat de Mèxic: «Hearing and EXperíencing Music as a Form of Actuo.sa PartiCipa.. tio)). Les comunicacions entre religió i art foren examinades per Mons. Graber, bisbe de Ratisbona ; mentre que el Professor Albe1·t Jenny desenrotllà el tema: Litúrgia i art; el Pl·ofessor Carles Fellerer, de la Universitat de Colònia, parlà sobre relacions entre Litúrgia i 11-fústca, i el Professor Eric werner, de la Universitat de Nova York, tractà del Cant popular litúrgic i cant artístic; Mons. Higini Anglès, President de l'Institut de Música Sagrada, dissertà sobre Les diverses formes del cant popular de l'antiga ltttírgia romana; l'holandès Professor Josep Lennards, sobre Cant delS fidelS, les seves possibilitats t els seus límits. Molts altres arguments anunciats figuraran en la pròxima edició Actes del Congrés, A més a més, cada dia, en les special dinner sessions eren presentats i discutits arguments referents als problemes artístics i d'organització de la música sagrada, com per exemple: «La música en la formació del sacerdot)), «l'organització dels Pueri cantores>>, «el paper de l'orgue clàssic en les funcions sagrades», «el programa musical per a la parròquia en la 1·enovacló litúrgica», «les escoles de música i la renovació litúrgica», «les comissions diocesanes de música», etc. Algunes propostes - és important Ja de l'Assooiacló anglesa per a la Música Sagrada, amb un toc d'atenció a no pocs punts fona.. mentals per a la preservació del patrimoni artfstic musical en la litúrgia - completaren la part dedicada als estudis. Durant la Primera etapa, tingué lloc també una Assemblea general de la Consociatio Intcrnationatis Mwsicae Sacrae en la qual es discuti sobre l'organització de la mateixa Associació, deixant la conclusió per a la pròxima primavera, en què hi haw-à a Roma una sessió especial per a l'elecció dels nous càrrecs que, precisament per aquell temps, hauran fet madurar els tres anys previstos per l'estatut. No sóc partida ri de les discuss ions bizantin es i com que temo que aquest amical disputa epistola r amb el mestre Millet està a punt vici dialècti c, penso no continu ar-la ; després d'aques ta me~ade caure eu aquell respost a deixo el punt final. Admeto les meves limitac ions estiUst iques. Intento aclarir. Quan dic: cCal, a més, que sigui un cor actual; que amb les grans ns clàssique; de signe coral (Palestr ina, Victoria , Haende l, Bach, Mozart , creacio Haydn, Beethoven. Verdi, Fauré) i de les dels nostres autors, canti el més represe ntatiu de la música coral del nostre temps. No ignoro que l'Orfeó té en el l\Iater, de Poulenc , i alguna partitur a de Hindem ith, però creccatàleg l'St..b:: que el que és autènti cament signific atiu dc la música actual (la que porta les noves premis. ses), manca en el seu reperto ri», vull que s'enten gui que aquells autors i els nostres compos itors formen part del reperto ri de l'Orfeó i que, a més, ho sé. Continu a e) mestre Millel : cEl meu amic ve a dir , que Poulenc i Hindem ith (autors del nostrl! reperto ri) no compte n, per després tal ticamen t signific atius de la música actual (la que porta les com no són autèn. no11cs premisses). Despré s escriu que l'absèn cia d'altres noms (Strawi nsky, Britten , Honegger, Falla, Orff, Bartok, Dallapi cola) i unes obres determi nades que cita, cconsti· tueix una conside rable llacuna que impede ix qualific ar d'ac~ua l la tasca Òf l'Orfeó , amb el perill de con'\"ertir en anacrònica la seva 'V·inc a dir. Dic e.xactam ent que cno ignoro que l'Orfeó té funció. Però jo nc bat Mater de Poulenc i alguna partitu ra de Hindem ith. Sé iendicel catàleg l'Sl~· que són en el reperto ri (el seu parènte si pot fer-ho dubtar) i ara afegeix o que encara que hi siguin no han creat una consciè ncia de modern itat. Passo ara a contest ar les conside racions que el mestre A la 1.• Diu l'amic Millet, entre altres coses: c... A ningúfa a con~inuaciv : no se li acudirà, per exempl e, donar el qualific atiu d'anacr ònic al pianis~a Kempf per ~al rom el seu reperto ri no ultrapa ssa els limits de Brahms . Com tampoc no podrem donar dit qualific atiu al COR BACH de Munich , per ~al com en les obres del gran cantor de Leipzig i en algunes altres està especialitzat no té al seu reperto ri el WAR REQUI EM de Britten , l'ATLÀobres clàssiques, i NTIDA de Falla, etcètera... • Doncs, bé, a mi se m'acut qualific ar-lo d'essen cialmen t anacròni < i precisa ment per la causa que ell conside ra que no ho és. No parlo de la seva tècnica i classe com a pianist a ; que consti. Bach, Mozart , Liszt, Chopin , Joachim , etc., no foren anacròn ics. Interpreta· ren la música del seu lemps, la que els fou contem porània Tampo c no ho !ou entre nosaltr es Ricard Viñcs. El Cor Bach de Munich no . és anacròn ic : és limitat per definici ó. L'Orfeó , no s'ba imposa ni deixa de se-: cap mena i no té en el reperto ri les obres de Falla, Brittcn , t restriccions de Strawin sky, etc., repetid ament citades . A la 2.• No tinc res a dir contra el folklore i no nego que entre les obretes en qüestió (de Cantelo ube, Gail Knbik, Lambe rt, Pujol, Sancbo Marraco, Tal· tabull, Toldrà, etc.) hi ha, com diu, bellfssi mcs ~roballes. Jo mentar l'absèn cia d'obres i d'autor s que em penso que són m'he limitat a lamés significatiu' A la S.• Estem d'acord . El mestre Millet em cita compos itors que ad· metem que s6n en el reperto ri : Beethov en, Bach, Mozart ,els Poulenc, \'erdi. Fauré, i hi afegeix (la meva llista era enuncia tiva, Haydn, no e.x.haustiva) )ien· delssoh n, Wagne r i Casals. Anunci a l'estren a de Verge Maria que esperem amb il-lusió. Despré s diu que s'han estrena t obres dc Blancafort, de W. l\1. d.\ Gibert, Llongu eres, Manén, Bach, Victori a, Palestr ina, Mompo cino Recife, etc. En els aclarim ents que cm demana - i temo u, Rodrigo, L1 he dit només que l'Orfeó no té en el pro~rama els autors tantes fer-me pesatvegades citats Estimo més importa nt la seva incorpo ració que la de nous motets del segle XVIll. A la 4.• El que l'amic Mille~ diu que ~val més donar aquelle s obres impor· tants del noslrr temps que a part del seu valor no hagin encara entre nosaltr es• no és una raó: és usa excusa. No crec estat executades i si féssim una enques ta sobre cquè és millor, que els autors que valgui m~. cumsta ncial advoca t siguin o no en el reperto ri de l'Orfeó» , crec dels qui sóc CU'· que ens decanta· riem per dir que 1ti ha11 de ¡;er. A més. l'Orfeó ha program at obres repetidament bé que quedi endarrerit quan es tracta d'incorporar les graus obres del rPTif'n·~ri . ! -, del nos~re temps. Re~~t, amic Millet- i li prego que em ~ingui per tota aquesta pesada 1 dilatada resposta es concreta en les meves últimes paraules. Hom voldria el millor pel que estima, i jo estimo la seva obra . .MA!-.'"UEL VALLS A rel tlcl text titula~ cDucs respostes~ de Lluís M. :\lillet, em veig obligat a fer algunes precisions, com a l(.;rminaul punt final per part meva. Abans de fer-ho, però, haig de dir que n1'ha calgut Yiolentar-mc de debò per a no caure en la temptació del silenci i per a escriure aquestes ratlles, ja que ni el to de les paraules del direct01· de l'Orfeó Català no m'invitaven gaire al diàleg - per això dubtava de si no s~ ria millor i més delicat oblidar-Ics- ni m'agrada gens haver de parlar .lan directameu~ de qüestions personals. Així, doncs, intentaré ésser tau concís, tau concre~ i -bo i parlant de mi mateix - lau objectiu com pugui. 1. En comentar públicamct el momen~ actual del cant coral a Catalunya -com a conseqüència de l'admirada obra dc Clavé i de Lluís Millel, de llur esperit cminculmcn_t renovador, i dels actuals corrents estètics i socials que donen fisonomia pròpia als nostres temps- vaig intentar de cenyir-me al màxim dins dels Umits dels principis bàsics i fonamentals, que sempre crec més importants que els detalls concrets i d'ordre pràctic nascuts, precisament, de l'aplicació particular que cada u, segons els seus crit<.>ris, els doni. 2. Creia que aques~ era el millor canú a seguir i, a més a més i en ce$ aspectes personals, el més rc·specluós. I com que segueixo manteniu~ el ma~eix criteri, no considero necessan haver de repetir res d'allò que ja vaig dir en la conferència que em va sol1icitar la junta de l'Orfeó Català per a inaugurar (21 tl.'octubre) el seu cicle commemoratiu del 756 aniversari, ni res d'allò que ja ,·aig escriure prou clarament p<:r tothom qui ho volgués entendre (cA manera de resposta•) en la Guia nlusical núm. 6. Només voldria afegir, ara, que si l'Orfeó Català em ya demostrar aques_ta confiança jo era ben lliure d'exposar -sense intenció d'ofendre mai ningú, sense atacar cap persona o cap institució - les meves reflexions i idees sobre el tema escollit de mutu acord. 3. Dc toles maneres, i quant a alguns detalls concre~s de l'escrit de Lluís M. Millct, únicament voldria dir que, en consciència, no em sento gens cont·rincant dc ningú .i que em dol molt que ell es refereixi a mi amb aquesta paraula; i, també, que no vaig parlar mai ni dc rompre ni de trencar res. Eu tot cas, sempre parlo dc sum:.r, d'enriquir, d'incorporar, de modificar, d'e,. lucionar. 4. Tornant al pla del qual no em Yoldria haver ha~t de moure, em sembla que de les flcrsoncs que porteu a terme una actuaciÓ pública (és el cas de Lluís l\1. Mi lel, el meu i el dc tauts i tants d'altres) no n'interessen les paraules amb les quals ells mateixos puguin justificar-la o explicar-la, sinó, primordialment, els fets : és així com el sen pensament surt a la llum. Per ~ant, si en el terreny de la música coral se'ns vol o se'ns ha de judicar, que sigui més per allò que Íl'lll o dei."'-cm dc fer que no pas per allò que diem o escrivim. 5. I per acabar -autèntic- punl final, ja que no crec en els diàlegs que es c-onverteixen cu interminables superposicions dc monòlegs- només em quedaria respondre les dues inesperades preguntes de Lluís .M. ~lillet que demostren, si més no. que el director de l'Orfeó Català desconeix o ncgli~eix una part -em sembla que no tau insignificant com això- de l'actual v1da coral catalana. Però en no poder-Ics contes~ar a causa precisament del seu planteig, em limitaré n presentar una simple relació d'unes dades concretes i cbjectives sobre l'activita~ dc la Coral San~ Jordi (chor jo1Je, quasi 1Jerge, segons paraules textuals de Llufs M. Millet) : Fundació en 1947; 64.4 audicions : Barcelona i 66 localitats catalanes, Madrid, Alemanya, Bèlgica, França, Itàlia i Suïssa ; prop dc 500 obres cantades, des de polifonies medievals i bannonitzacions dc melodies tradicionals a grans oratoris i cantates de Schutz, Vivaldi, Bach, Hacndel, Peraolesi, Haydn, )lozart, Brahms, Ravel, Falla, Stravinsky, Langlais, Rodl'igo, bhana ... ; estrena de partitures de mol.ts compositors catal:ms (Xavier Ren!!Uerel, Nards Bonet, Erncs~ Cervera, Rafael Ferrer, Enric Gispert, Joaquim Roms, Ricard Lamotc, Josep M. Martí, Xavier Montsalva~ge, ( l 99) 7 .· Antoni Ros-Marbà, Eduard Toldrà, Manuel Valls ...) i difus de moltes d'oblida des («Llibre Vermel de Montserrat, Joat Brudieu , Joan Cererols, Josep A. 1\IarH, Nards Casanol•vas ) ; freqüent rol. laborac ió (riquíss ima font d'insub stituïbl es ensenya nces) ...amb nents directo rs : Philipp e Caillard , Pau Casals, Scrgiu Cclibid molts emi· ache, Sergiu Comissiona, César Geoffray, Igor 1\Iarkevitch, Eduard Toldrà, eben, Gottfrie d '''oller s ... , i amb moltes entitats rrerman cs:Herman n Scher. Capella Ciàs. sica Polifònicn, Cor .Madrigal, Coral Canigó, Cornf , Orfeó Llt:idatà, Orfeó Manres à, Polifòm ca dc Vilafra nca... i CoroCantiga Easo, cal Ph. Caillard , Ensemb le Vocal Stepba n Caillat, Karlsru be Ensemble VoNordsi ngkreis d'Hamb urg, Psalett e de Genève, Psalett e de Lyon Kammcrchor, ... ; fundació, a Ginebra i junt amb un nucli inicial d'agrup acions aleman yes, franceses, iugoes. laves, austríaq ues, belgues i suïsses , de la •Federa ció Europe a de Joves Corals•, promot ora dels Festiva ls «Europ a Cantat» ; particip ació a una trenten a de Fes. t ivals Interna cionals (Albi, Brusselles{ Cbarler oi, Mallorc a, Ncvers, Passau Prada, Saint-C éré, Vaison- la-Rom aine...J i d'Aplec s i ls nacionals (a C. talunya , sobreto t, els cAplecs Corals Santa Cecília •, Festiva a França -en qualitat d' invitat especial - eu moltes manifes tacions organitizades pel Moviment cA Coeur Joie•) ; gravaci ó de més dc 25 discos diferen ts: cançons tradicionals 1 popular s actuals , madrig als i motets, «Missa IV Toni» Victoria, corals de Bach, cMissa• de Stravin sky... ; creació d'un cor infantildc (L'Esqu itx) que Iu ajudat a la formació de grups sembla nts; continu ades ncies musicail d'acord amb els nous corrent s litúrgic s concili ars; participexperiè ació tant en actes dt signific at purame nt musica l com en manifes tacions diverse s realitza des amb >1!ritable esperit de servei de cara al país i a la seva joventu t... I res més. ORIOL MARTORELL Deapréa dc Iu notea ant~riors sobr~ un tema que ha <'~tat umpliame nt cornt~~141 i debatut a les pb.oine• dc GUIA MUSICA& , la Rcdacci6 creu que. 11ot donaT fJI'r acabat nquts! diàleg. Agraeix a lhrrs autors la /ranoue•a en l'e.!'I!TCBsitl. Per no allargar m<'• u11 tema al Qual r!l •eu. inrerlocut OTI di/lcilme nt trobarien una elegant conclu•icl que 110 /os prrci.ame rtt un punt fí•ll. crciem oportú de 110 d<mar c<mtinuTtal. a unes diacrephl tciet que Uunv d'arwri,. poden enterbolir tl 1notiu inicial. Recordem iouahnen t - cosa d'altra banda twtural - r¡ue lúmr 0¡1inio11H, uix! rom ld d< tote els coliabora dors oue tiouen ell se.141 treball• aquestes p1loines, ~~~ puramen t pcraoMil. K• cap moment, donc1, no TCJ,•e•Mtteu el ~ntir d'altr..-1c•n veraoue• o collt'rtíca ta, rncara oue coincidi··' ocll punt.r de t'illa. D'altra bmtda aque~ts aclarirne ntt i TciPOttea acrkn rnotiu de comentar i• dr !JOU interlocutor~ IJIUl potae,. no foTen massa oportu1t8. La Rcc.lacci6 dc (i UJil. MUSICA L demana, done~, el punt final. N dc la R. - Orquesta Municipal de Barcelona CONCIERTO POPULA R PROG RAM A Don Iuan (Obert ura) Sinfon ía Praga Danzas españo las El Príncíp e lgor (Obert ura) MozART MOZAR T GRANA DOS BoRODINE Direcció n: Maestro RAFAEL FERRER Domingo, 11 de diciembre de 1966, o los 11 moñono Pala u de la Mús ica Cat alan a ORFEÓ CATALÀ rgiu her. :là;. :id.:. \'e- hr, lció, oes. Cicle de conferències amb motiu del 75è aniversari Els divenàres de l'Orfeó Català A les 8 del vespre ,¡,,, [1~ ;au, c. .itat c.<\ ls 1 d~ ba ::als de ve· LA MúSICA A BARCELONA I LA VIDA DE L'ORFEó CATALÀ Pròximes conferències : 9 desembre: Enric Morera. Per la biografia d'un gran impulsiu per Miquel Saperas 16 desembre : Joan Lamote de Griç¡non. La divulgació de la música simfònica per Sebastià Benet ORFEO CATALA • - El dimecres dia 7 de desembre, a les 8 del vespre i a l'Església de Sanu :\faria del Mar de Barcelona, fou celebrada una missa en sufragi de l'ànima del mestre Lluís Millet. En aquesta data s'escau el vint-i-cinquè aniversari de la seva mort (7 desembre 1941) . L'Orfeó Català, en memòria del seu fun. dador i apòstol del cant coral al nostre país, cantà en aquesta celcbraci6 litúrgica la missa de difunts gregoriana, per a la qual el mestre Millet havia sentit tant d'afecte i predilecció. - També serà cclebrad<t ttna missa d'aniversari en memòria del qui fou direc. tor de l'Orfeó Català i gran col-laborador del mestre Millet, Francesc Pujol. Aquesta missa t indrà lloc, com en anys anteriors, a l'església del Foment de Pietat Catalana (carrer Duran i Bas), el diumenge din 18 de desembre, a Je; ll del matf . ~- Com cada any, l'Orfeó Català prepara els concerts de Sant Esteve i de Cap d'Any. Aquestes audicions de cants nadalencs s'han fet ja una cosa vi11 i tradicional al nostre pafs. Hom e1s ha qualificat de «pessebre de can~ de la ciutat. . - El dia 29 de novembre l'Orfeó Català inaugurava un nou cicle de concerts commemoratius del setanta-cinquè aniversari. Presentà a Barcelona el pianista hongarès Tamas Yasary en un ex~raordinari recital. Foren interpretades obres de Beethoven, Béla Bartok, Lisz_t i Chopin. Hom constatà gratiss~ mament la vàlua d'aquest jove pianista que s'ha imposat arreu del m6n per les se\rcs innombrables audicions a ~ots els continents i pels seus men· ,·ellosos discos. Arran d'aquest concert hom ha pogut escriure : cTècnio fabulosa, agilitat mental i de mecanisme són les seves caractertstiques, a leï quals cal afegir una força que li permet tot el virtuosisme que requereix la música de Liszt i de Chopin, en les quals s'ha cspccialitzah. Seguint el cicle de conferències d'enguany, que tenen lloc els divendres I que porten per ~itol La música a Barcel.ona i la 'Vida de l'Orfe6 Catal4, hao parlat darrerament Xavier Montsalvatge (Enric Granados : L'escola píanfs. tica catalana) i Osvald Cardona (Francesc Alió : Entre la. cançó popular i la Hrica). D'aquestes ducs conferències donem un resum cu aquestes ma· teixes pàgines. Durant el mes dc desembre parlaran Miquel Saperas (dia 9) sobre cEmic l\lorcra : Per la biografia d'un gran impulsim, i Sebastià Benet (dia lG) sobre ujoan Lamote de Grignon : La divulgació de la música simfònica• . 10 t202) " '\. ORFEO CATALA Director: l\IESTRE LLUIS l\1. MILLET Suhdireclor: Mestre Joan Tomàs Audicions 1035 i 1036 Any del 75¡, ani(Jersari de la fundació TRADICIONALS CONCERTS DE SANT ESTEVE I CAP D'ANY Cançons nadalenques Direcció: MESTRE LLUÍS M. MILLET Sant Esteve. Dilluns, 26 desembre. 6.15 tarda Cap d'Any. Diumenge, 1 gener 1967. 6.15 tarda PALAU DE LA MÚSICA CATALANA ~ :fs. lar l3· 9) tii ica - Importants descomptes per ols socis de l'Orfeó Català. - Despatx de localitats o l'Administració del Pol ou, de 5 o 8 de lo tardo. Per ols socis, o partir del dia 13. Per ol púbhc, des del dia 18. not1c1asy. · comentar1os El maestro BANDA MCNICIPAL. J. Pich Santasusana, en unas declaraciones periodísticas, ha anunciado dos conciertos de homenaje a cargo de la Banda Municipal. El primero de cllos dedicado a Manuel de Falla (celebrado ya el pasado día 4 en el Palau), con motivo del vigésimo aniversario del compositor. En este concierto colaboró la pianista Sofia Puche de Mendlewicz, interpretnnclo las «Noches en los jardines de Espaíia)). El programa se completaba con «El amor brujo» y «El sombret·o de tres pi cos)) . El segundo conderto tendra lugar el 22 de enero en homenaje al Orfeó Català en su setenta y cinco aniversario. Con tal motivo. el maestro Pich ofrecer/Í la clirerción de la Banda al maestro Millet, para que interprete la obra del fundador del Orfeó (Lluís Millet) a:Suite catalanesca,. En correspondencia el Orfeó actuara conjuntamente ron la Banda en la interpretación de la obra de Beethoven : a: Déu Lloat per la natura,. REAL CfRCPLO ARTfSTICO. -Ha dado un recital de piano en el Real Circulo Artístico la pianista María Luisa Cantos, llegada recientemente de América. donde cosechó repetidos éxitos. Sus actuaciones en Venezuela y Estados Unidos- con recitales en Nucva York y Chicago - fueron ampliamcnte comentados por la prensa. María Luisa Cantos interpretó obras de Mozart, Brahms, Ravel, Albéniz y Granados. PHILIP NEWMAN. - Ha faltecido recientcmentc en Pollensa, donde residía desde hacc varios, el violinista Philip Newman. Aunque de nadonalidad britúnica, Philip Newman era uno de los mas calificados re- .u ,ua•u presentantes de la escuela belga del violÚ!, que fue ilustrada por Bcriot, Vicuxtemps, Thomson y Eugenc Ysaye. Numerosas ti· ras en el mundo entero le consap:raron ~ mo un maestro del arco. Figuró durantt mucho tiempo en los Jurados dc los Con. cursos Intemacionalcs : Mat·guerite Long. Jacques Thibaud, de París ; Tschaikowsky, de Moscú, y Reina Elisabclh dc Bruselns y de Ginebra. Comenzó sus estudios en su ciudad natal de Manchester, bajo la dirc~­ ción de Adolphe Brodsky, a quien Tchai· kowsky dedicó su ccconcierto>), los prosiguió en el Real Conscrvatorio de Bruselas donde obtuvo en un aiio sn Primer Premio con la ma}'Or distinción . Dcspués de hnbtt recorrido el mundo como concertista, re· presentó a la Gran Bretaña como miembro del Jurado en los Concut·sos Internadona· les de París, Bruselas, Ginebra y poster'or· mente Moscú. Philip Newmnn tocaba coo un \'ioün Gunrncrius del Gesu, 1741. instrumento con el que hizo su carrem Henry Vieuxtemps. El 11- dc novicmbre de 1959 dio un concierto en el Palau, con d pianista y organista J. M. Roma. ANTOLOGfA HISTÚRICA DE LA )IÚ· Recicntcmcnte SICA CATALANA. EDIGSA, editora de la X AHMC, acaba de lanzar al mercado un pucvo disco, pri· mero de la serie «La cançó» . Conxitll Ba dia y Pere Vallribera son sus cxtraordinarill intérpretcs. Esta grabaci6n nos ofrcce una muestra indiscutible de una gran épocn en la música catalana: ((La RcnaixenÇil~, con cuyo nombre los editol"es han tcnido el gran acierto de titular el presente disco. Las canciones de Alió y Morera cobrau un gran encanto y autentic.idud en la expresi6n de Conxita Badia. ENRIC GR,\NADOS. L'escola pianística catalana. Prosseguint el Cicle de conferèn- en :on d. oo. 011 lÓ~ cies dctlicatlcs a eLa l\Iúsica a Barcelona i la vida dc l'Orfeó Català•, el divendres, 15 de novembre, Xavier Montsal vat ge parlava d'Enric Granados. Començava dtctlt que en aquests moments dc tumultuasa evolució dels estils musicals es fa difícil dc valorar l'obra i l'estètica del gran compositor, i a més perquè ara l'hem dc judicar des d'una pcrsnectiva incòmoda. Granados 6s massa prÒxim a nosaltres per analizar-lo amb objetivitat i alhora la \'erti~nosa transformació de l'art cantemporani ens l'ha allunyat fins l'horitzó on es perfileu les figures que no podem evitar de contemplar amb més curiositat que no pas espontània passió. Granados és un músic molt conegut, encara que una part considerable dc In seva producció no s'hagi divulgat encam. Contràriament al que sembla el factor folklòric, espanyolista o naciona: lisla, és eminentment ocasional, mentre que en tota la seva música s'hi respira uu esperit molt més nostre. Amb tot, no se'ns ha d'escapar d~ considerar que en el temperament d'Ennc GranadCIS ''an influir-hi molt els imperatius de la sang-. La se\'a a.;~ndència no era catalana. Els factors subJectius, PC:rò, s'imposen menys en la se\·a pe!'sonahtat que aquells adquirits a trn\-.é:; etc la seva formació inlcHcctual i artlstica. A~~lesc~.nt, encara, Granados i la seva fa~nha s lllSlaHcn a Barcelona quedant el JOI'e compositor incorporat a la vida musir?l de la capital catala11a. L'any 1887, quau (,ranadus comptava vint anys, ja havi~ ~ompost una coHecció de valsos, masurques 1 pcc<'s dc ~aló,. que, acceptant un suggerillle¡!t clcl p1amsta Malats va aplegar amb <'! lllol de •Valsos poètics•. En aquesta mústca .s'In nola ja 1'estil del mon ment modermsta que tanta personalitat va infondre ~la cultura çatalana de fi de se~lc. eranaas, com g¡urcbé tots els músics i intèr~~~ dc~ set! tct!lps, va ser inicialment un dc cafcs. (,ranados va trob<\r ets seus 1·/!1c o s en Schumann i Chopin. Des dc cofins la seva mort (1916) seO'le "donar . dc va ] co ('menc;amenl a conèixer una pro. ~~pos1to.r 1 f udrlo constdcrablc amb preferència dedi· ~ a al piano i a la veu femenina. Però re rt cic <•ranado~ descansa sobre els quatre .cuJls dc «Danses Espanyoles• la coHec· ~ " cauciones 'amatorias• . 611dc •T onad1Jtas 1e~ cGoyescas• que vau donar lloc a la {" 0 ~ac16 5lc l'òpera del mateix nom estrena a ~o,·a York pocs dies abans dc la seva mort. L'obra dc Granados re,·ela una elegància íntima, recòndita, un temperament int~<Yvert~t i en el f<?ns profundament malencontós, chrcctament mfluit pel romanticisme alemany. FRANCESC ALió. Entre la cançó popular i la lírica. - El divendres, 2 de desembre el secretari U dc l'Orfeó Català, Sr. Osvald Cardona, va dissertar sobre aquest músic i la seva obra brevíssima. Començà evocant l'ambient barceloní al temps de la fundació de l'Orfeó Català, i la relació dels músics amb els poetes i folkloristes que revaloraven la cançó popular en l'aspecte literari. Especiafment ~Iilà i Fontanals i :Marià Agu11ó, i el possible contacte c.1 coincidència de l'Alió amb aquest darrer, que el porta a la bona anotació 1 harmonització per a piano, de les cançons populars, ta1ment que les con\l'erteix en un mitjà de divulgació en el medi culte de la ciutat i un instrument dc treball per als altres músics i estudiosos. Remarca les ensenyances de Pedrell sobre els seus deixebles perquè creïn una música autòctona original, però sortida dc la papular, que el conferenciant compara amb els resultats ja obtinguts aleshores pels poetes, en especial Jacint Verdaguer. Alió ja l'havia ¡;cn·ida amb el sen primer i únic quadern dc c~nçons originals, sobre textos dels millors poetes del seu temps, dels quals destaquen el mateix Verdaguer cap a la poesia popular recreada i Francesc Matheu, que i meià el lied culte, als quals l'Alió s'ajusta portant-hi els corrents del romanticisme musical europeu. I assenyala altres compo-sitors poetes i intèrprets que han donat esplendor a la cançó catalal:la seguint aquelles cn!;cnyanccs. També es refereix docmuentadament a Ics activitats del mestre Alió com a crític musical i a les característiques literàries de les seyes cròniques, amb anècdotes i exemples d'acuïtat i de sinceritat. I a l'amistat amb el mestre Lluls J\Iillet i la coHabCJració amb l'Orfeó Català i amb altres, tot, amb un afany d'exigència, que el fa retreure d'nu medi on era ben estimat. Acabà cmnentant l'obra de l'Alió a través dels actuals historiadors de Ja música catalana, que li serven un lloc d'honor com a precursor i exemple, amb tltla obra tan ~'~'enuïna, per l'eficàcia, el mètode i la cobc~ncia, que infonna el grup de músics del seu gntp, tols els quals el vau sobreviure. Car ya morir el mateix any de la inauguració del Palau. [205) 13 Per a les festes de Nadal obsequieu les vostres amistats amb els discs de l'Orfeó Català CANÇONS NADALENQUES El desembre congelat -- Cançó de Nodal -- Lo túnica -- Romonce de Novidod -- Bruc i galzeran -- El rústec villancet -- Enmig del bou i el gris polli -- Jesús està escol- tant -- Entre flors -- O Mognum Mysterium - - AHeluio. Loetobundus -- Avui lo neu i gebre -- Nit sereno de Nodal -- A Betlem conten les glòries -- Les dotze van tocant -- Tunc que ton ,tunc -- Fum, fum, fum -- Sant Josep -- Campanetes de Nodal -- Jesuset -- El Noi de lo More. Podeu soHicitar- los a l' Administraci ó de l'Orfeó Català. PLAZA CATALUÑA, 9, PRAL 8 14 (2061 TELS. 221 24 37 y 231 55 ,¿Q A R C E L O N A concursos y festivales 1 1 1 BILTHOVEN.- El concurso 1967 poro compositores es internacional y pueden presentarse obros para la televisión, música de cómara, música para grclñ orquesta o música electrónica. Los obres se admitirón hoste el 31 de enero de 1967 en la Fondation Gaudeamus, Postbox, Bilthoven (Holanda. PARIS.- El próximo concurso internacional Morguerite Long-Jocques Thiboud tendró lugor del 5 ol 19 de junio de 1967, y en él podrón tomar porte los jóvenes pianistes y violinistes de todos los poises. Paro mós detalles hoy que dirigirse o la Secretaria general del concurso M. Lang - J. Thibaud, edificio Gaveau, li, ovenue Delcossé, París ( 8). BARCELONA. - Concurso de conto I<Froncisco Viños». El follo del Concurso ho quedada como sigue: Primeres premios masculina y femenina, deSiertos. Segundo premio masculina (30.000 ptos. y medalla conmemorativo de plata) ol barítona italiana Franco Bordini. Segundo premio femenino, desierto. Tercer premio masculina (20.000 ptas. y medalla conmemorotivo de bronce) dividida entre el boja griego Georg Poppos y Francisco Chico. Tercer premio femenina (20.000 ptas. y medalla conmemorotivo de bronce) atri buido (ex aequo) o los sopranos Dol ores Martí y Cormen Decomp. El Premio extroordinorio (I 0.000 ptos.) ofrecido por don Luis Portobello para el mejor intérprete de Schubert fue otorgodo por unonimidad ol boja Boruch Grabowski. El premio de 5.000 ptos. para soprano ligera «in memoriam» de la gran cantante Núria Ribos, donada por los esposos J. Colomer Pujol, se concedió o titulo de estimulo o lo soprano María Dolares Aldea. No se atorgaran tompeco el premio extraordinario de la «Fundoción Francisco Viños» para el mejor •ntérprete de Wagner, ni del Instituta de Cultura H1spón•co paro el mejor intérprete de música espoñola • BRUSELAS. - El Concurso Internacional de Piano Reina Isabel de Bélgica 1958 se celebroró en Bruselos en el mes de moyo del mismo oño. Tienen occesc los músicos de todos las nocionolidodes. Informes sobre los condiciones del Concurso: Comité de dirección del Concurso Musical Reina Isabel de Bélgica, 11, rue Baron-Horta, Bruselas - 1, Bélgica. • ROY AN. -Con ocosión del Cuarto Festival Internacional de Arte contemporóneo, lo ciudad francesa de Royan organiza por primera vez conjuntamente con la O.R.T.F. (Orquesta de la Radio y Televisión Francesa) un Concurso internacional de piano dedicada a la música contemporónea. Se trota del Concurso Olivier Messioen que se celebraró en Royan del 29 de marzo al 1.0 de abril de 1967. En est e concurso podrón participar concursontes de todos las naciones que en lo fecha del 29 de marzo de 1967 no hoyon cumplido todavío los treinta años. Se admitirón inscripciones hasto 1.0 de febrero de 1967 en la Secretaria del Concurso: Bureau de concerts Mourice Werner, li, avenue Delcossé, Paris- 8. a CADIZ.- La Com•sión organ•zadoro de octos en memorio de Manuel de Falla, con motivo del nonagésimo aníversaria de la muerte del genial compositor, ha acordada convocar un concurso de interpretación paro jóvenes menares de veinticinco oños. Para la adjudicación del ccPremio Manuel de Fallo» se celebraró una prueba en Madrid y otro en Códiz. El gonodor recibiró un premio de 1.000 dólares y un contreta por diez actuaciones. El lmporte total de dicho premio representa unas 200.000 pesetas. Paro las interpretociones de piano seró pieza obligada «Naches en los ]ordines de Espoña» y pora conto «La vida breve».- Cifro. CONCERT DE NADAL CORAL SANT JORDI • GRUP LLEVANT • L'ESQUITX MARIA DEL CARMEN BUSTAMANTE i FRANCESC CHICO COBLA BARCELONA i ORQUESTRA DE CAMBRA MARIA TERESA GIMÉNEZ i ORIOL MARTORELL PROGRAMA 1. CORALS I MOTETS de Hoendel, Bach i Victorio Coral Sant Jordi. Direcció: Oriol Martorell MAGNIFICAT de Josep A. Martí (s. XV III ) per o solistes, cor i orquestro J.a oud1ci6 o Barcelona Maria del Cormen Bustomonte (soprano), Francesc Chico (baríton ), Coral Sont Jordi i Orquestro de Cambra. Direcció: Oriol Martorell 2. NADALES D'ALSÀCIA I DE CATALUNYA L'Esquitx. Direcció: M. Teresa Giménes NEGRO SPIRITUALS I NADALES CATALANES Grup Llevant. Direcció: M. Teresa Giménes NADALES INFANTILS CATALANES L'Esquitx, Direcció: Oriol Martorell TRES NADALES PER A COR I COBLA, d'A. Ros-Morbà EL NOI DE LA MARE, d'E. Toldrà FUM, FUM, FUM!, de M. Oltro L'Esquitx, Grup Llevant, Coral Sont Jordi, públic, Cobla Barcelona i Orquestro de Combro. Direcció: Oriol Martorell DIUMENGE DIA 18 DE DESEMBRE, TARDA, A LES 6.30 H. PALAU DE LA MÚSICA CATALANA 16 [208) los conciertos CCLTCRA Ml'SICAL. - La Asociación de Cultura Musical- curo ú!timo concierto fuc 3 cargo del joven pianista español Rafael Orozco presentara el elia 12 de diciembre, en el Palau, a la famosa Orquesta de Camara de Berlín, dirigida por Hans Von Benda, tan conocido del público barcelonés. En el programa figuran obras de J. S. Bach, J. Haydn, Franz Benda (li69-l786), ~fozart y Schubert. Para el mes de enero (elia 25) tendra lugar el concierto conespondiente a aquel mes presentando al dúo de piano y violoncelo Georg Demus-Antonio Janigro. CORAL SANT JORDI. -EL domingo, día 18, la Coral Sant Jordi organiza su <<Concert de Nndalo. Ademas de la Coral intervend1·an el coro infantil L'Esquitx, el nuevo «Grup Llevant», solistas, una orquesta dc cimara y la Cobla Barcelona. En el programa, ademas de cauciones típicas y tradicionalcs de Navidad, figuran obras de Victoria, Josep A. Marlí (siglo xvm), A. Ros Ma1·bà, E. Toldrà y M. Oltra. Dirigira el concierto Oriol Martorell. FESTIVAL DE MúSICA RUSA. - El día 17 de diciembre tendra lugar en el Palau un extraordinario conci<·rto dedicado íntegramente a compositores rusos. Junto con la Orquesta Sinf6nica de Barcelona actuara el pianista español José Tordesillas, interprctando el concierto para piano y orquesta de Khatchaturian, bajo la dirección de Antonio de Almeida. Seran interpretadas ademas obras de Glinka y Tchaykowsky (sinfonía núme•·o 6 «Patética)l). RUBINSTEIN. - Rubinstein, considerado como uno de los mas grandes y populares pinnistas de todos los tiempos, celebrara un único recital en la presente temporada en Barcelona. Rubinstein continúa ocupando el prin1er pues to entre los artistas del teclado y sus conciertos en Europa y América constituyen los maximos acontecimientos de las temporudas musicales. Barcelona, en su ambiente filarmónico, va a poder contar con la actuación dc Arturo Rubinstein, cuyo concierto se efectuara en el Palacio de la Música. CO~CIERTO DE VILLANCICOS. - «Les Kadales eu el món» en su XV versión, tendran Jugar en el Palau, el domingo, dia 18, en sesión matinal. Como siempre, dirige los d iversos orfeones, conjuntos instrumentales y solistas, el maestro Angel Colomer del Romcro. ORFEO CATAL.\. -Como en años uoteriores el Orfeó Català prepara los concicrtos de Sant Esteve y festividad dc año nuevo. Estas audiciones de cauciones uavidcñas constituyen }'a algo muy vlvo y tradicional en nuestro país, habiendo sido calificadas de <e pessebre vivent de la ciutat». PATRONATO PRO MDSICA. - Después de la sensacional actuación del pianista l'USO Vlarlimir Ashkenazy, el Patronnto Pro Música de Barcelona no presentara al público musical de la ciudad un nuevo concicrto hasta el dia 13 de enero. En aquella ocasión podremos asistir a un extraordinario recital dc la soprano española Teresa Berganzn, que debido a una indis(JQ~ición, no pudo actuar en la temporada anterio1·. (209) 17 LOS VILLANCICOS A TRAVES DEL MUNDO LES NADALES EN EL MON (versió XV) Dues Nadales de Lope de Vega I. 11. Joan M." Thomos Antoni Mossona, S. I. Hoy, al hielo nace Pues ondóis en las palmas Francesc Civil Joaquim Serro lrving Berlin J. Portet Ramo Xavier Ferrer Angel Colomer M. Soler de C. (mel. s. XVIII) (Ca ta lunya) (Esta ts Units) Sonodillo ol nocimiento Allò dalt dc la muntanya Nadal blanc La estrella de Belén Els infants al pessebre Toquen los instrumentes ¡ Huahuanacó I (Alemanya) (Logroño) (Bolívia) 11 Angel Colomer Robert Jef Angel Colomer J. Bouvord M . Soler de C. Gustov Holst Angel Colomer Handel (Andolucio) ¡Tan, tan ! Fins a l' albada El dimani escuat Cançó dc bressol Molinillo Amos d'eixa llar Verge Immaculada ALLELUIA (Catalunya) (Polònia) (Torozono) (França) (negre) ORFEONS - AGRUPACIONS CORALS INFANTILS CONJUNTS INSTRUMENTALS INFANTILS AGRUPACIO INSTRUMENTAL DE CAMERA SOLISTES, ORGUE I PIANO PALAU DE LA MUSICA CATALANA Diumenge dia 18 de desembre, a les 11.45 del matí Localitats: ol Palau de lo Música, des del dío 9 de desembre, de 5 o 8 de lo tardo. 18 [210] vida musical Han comenzado a editarse las obras completas del gran musicólogo y publicista vasco, padre José Antonio de San Sebastian, conocido por padre Donostia. ha anunciado el padre Jorge de Riezu, O.M.O., profesor del Colegio de Lecaroz director Según del «Archivo padre oonostia», en una primera fase se editaran par tituras musicnles, y ycuando f!nalizado este trabajo se comenzaré. con su abundante y nume cosa obra folklòrica. En totalhaya se unos doce volúmenes que recogeran todo el caucione :-o vasco - una s cuatroc!entas imprl.mil·an melodías - música religiosa de órgano y de piano, artículos, con ferencias y cuantos estudios y ensayos realizó en vida el ilustre musicòloga. BILBAO. - PARIS.- Un nuevo volumen acaba de aumentar la colección «Musiclens de tous les temps» de las Ed. Seghers, con el dedicada a Manuel de Falla, del autor André Gauthier, conferenciante eminente y critico musical y autor de «DhUogos», con Debussy, Arthur Honegger, Puccini. U.S.A. - La Universidad de Southern <Califor:'lia) ha seleccionad de entre sus alumnos, a dos muchachas y seis jóvenes para seguir durante dos años y dentro a, del cuadro de sus respectlvas carreras, unos estudios especiales para llegar a ser críticos musicales. Este ensayo es el únlco de este género que se realiza en los Estados Unidos sostenido por la. Fundación Rockefeller, que 1estina una cantidad de 300.000 dólares. Durante el segundo año de estudios los alumnos ejercen ya sus practicas en un periódico de la nación. a fin de manifestar su talento, bajo el control de un profeslonal cuali!icado. MONTREA L.- Exposición 1967. Dentro del mar:o de esta exposición tan cuidadosam ente preparada por los canadienses, tendran lugar una serie de manifestaciones musicales de alta calidad. Por primera vez en Norteamérlca, la Opera de Viena presentara, del 1 al 22 de septiembre de J967, «Las bodas de Figaro», «Electra>>, bajo la dirección de Karl Boehm, «Don Juan» y «El ca~llero de la rosa», bajo la dirección de Joseph Krlpps, y «Wozzeck». la dirección de Hein"IcbHollreiser. Las óperas seran representad as dentro de la gran salabajo de las Artes de Montreal, con ldénticos decorados que en Viena. También la Orquesta a de Viena dara cuatro conc!ertos del 5 al 15 de octubre. Es importante seii.alar que Filnrmónic la. Scala de Milan realizara su primera _visita. a Norteamérica, con motivo de esta. Exposición <delS allS dc octubre), el Canada 'll<:lra como primer huésped en América a la Real Opera de Estocolmo, (30 deque mayo y 4 de JunlO), asi como también a la Opera de Hamburgo (14 y 19 de junio). ~ARIS.- Pierre Boulez se ha convertida en uno de los seiS directores de orquesta. mas sollclta)S del !UUndo. El próxlmo año efectuara su pri mera gira por Rusia y a continuación dirigira J;¡a1sene de conciertos en Holanda, Finlandia, Inglaterra. Dirigira «Tristaru> en el Japón y <<Par- ' a » en Beirut. Actualmente esté. firmando con tratos para 1971. ?.~ckenspiel acaba de desmentir la noticia que ha circulada por Estados Unidos de haber sollci¡;o la plaza de director de la Orquesta. Filarmónlca de Nueva York al dejarla vacante Leonard t_nste!n en 1969. «Esta esclavitud en Nueva York - ba dlcho Glockenspiel - me parece lm- llOSJble». ~ONDRES. - Fou Tsong pianista chino de 32 aúos de edad, es hijo del gran escritor Fou Lai. cua!, no pudiendo soportar par mas tiempo las persecuclones de que ha sido por parrp¡de los Guardi.as Rojos, ha decidida paner fin a su vida. Su mujer le lla segu!~oobjeto la J?UCrt~ . .. Fctso - ha dtcbo Fou Tsong - que se han en venenado». Fou Tsong hace 8 anosenescog1ó la 11.r a · Actualmente vi ve en los alrededores de Londres con su esposa hija del gran n<:>1~ista Yehu~ Men~. y de su hijo Lln Siao de 2 ~os. Fue e~ abuelo Zamira. m re de su meto Lln S1ao, que significa «aquel que baJa de los c1elosJ. paterno quien penSó el (211] 19 •SUPREMO OANONE DE CHOCOLATE Dellcloso como un bombón u mucho m~s dlgestivo. • SUPREMO DANONE DE CARAMELO Exqutalto como una goloslna 20 [212] u mucho més alimentlcio. I I I 11 Barbiere di Siviglia de Paisiello Sciutti - Monti - Panerai Capecchi - Petri Piccolo Teatro Musica/e del Collegium Musicum ltalicum I VIRTUOSI Dl ROMA Renato Fasano, director VERGARA 11.4.002/3 P El autor: Lo ficho biogrófico de Poisiell o podria resumirse osf: Giovanni Poisiello (o Poesiello), nocido en Toronto (I to lio), en 174 1 y muerto en Nópoles en 18 16. Gran compositor de óperos, trabojó paro los cortes de Fernondo IV, de José Bonaparte y de Murat en Nópoles, de Catalina lo Gronde en Son Petersburgo y de Nopole6n I en Paris. Compuso cien óperos, en los ruoles, con gran gusto, empleó uno encantadora sur.plicirod e mtrodujo algunes mejoros defiMovos en su desorrollo. Contemporóneo de Omorosa, Cherubini, etc. la obro: Estondo en la corte de Catalina lo Gronde de Rusio, Paisiello, después de cultivar io ópero serio, se decide a abordar el género cómoco. Después de estrenar uno Serva Padrona (modificondo el texto de Pergolesi) hoce traducir o Giuseppe Petrosellini el texto de Le Barbier de Sévillo, de Beoumorchois (estrenada en 1776 Y muy popular, con un argumento conoCido en todos los lenguos). Este «drammo giacaso» en dos actos es de uno gran simplicidod, QUe no excluye uno encantadora sensibilidod y uno perfección formol digno de los mejores compositores operfsticos italianes del XVIII. lo obro obtuvo un éxito total y durodero. Triunf6 en todos los teotros europees. En Barcelona se estren6 en 1786 cuatro años des- ' pués de su estreno en Son Petersburgo. (Entre poréntesis: octuolmente ver estrenada uno obro musica l de un gran compositor en nuestro ciudad cuatro oños después de su primera audición, sería alga natural. Pera en reo li dod es sólo uno utopia. Unicomente se salvon los obras de «nues tros» compositores ... si llegon a estrenarse). Años después, el éxito asombroso del Barbera de Rossino oscureceró el triunfo y los méritos de lo ópero de Poisiello, pero coda vez mós vuelve o osomor lo cobezo paro consuelo y deleite de los buenos cotadores de lo música. Los intérpretes: Si hemos escogido el comentaria de esta groboción es principolmente o causo de sus intérpretes, que en su formoción concertística (I Virtuosi di Roma) dejoron un recuerdo imborroble en su ú ltima octuoción en el Palau, en un concierto de Forum Musical. Lo interpretoción resulto ton admirable y de uno colidod ton extroordlnorio en monos de estos excepcionoles intérpretes especiolistas del ottocento, que escapo o todo elogio y comporoción. La grobación. Este sido difundido en groboción técnico olgo deficiente. - disco de lo cosa Ricordi ho Espoño por VERGARA. Lo es perfecta. El prensodo es A. S. [2131 21 conciertos ILOCA LI DICIEMBRE CONCIERTO I 8 juev. 18.15 h. Pala u Rubi nstein, pianista (Conciertos Daniel). li dom. li h. Palau Orquesta Municipal. Concierto Popular. Dir.: Rafael Ferrer. li dom. 18.30 h. Solo Newmon Rosa Balcells, arpista (Amics de l'Orgue). Dics 12, 13 14, 15, 16, olos10h. Palau lli Concierto del V Cicle para la iniciación musical de los escolares, Condones de Novidad. 12 lun. 22.30 h. Pa lau Orqucsta de Cómora de Berlín. Dir.: Hans van Bendo. Obres de Bach, Haydn, Franz Bendo, Mozart , Schubert. (Asociación Cultura Mu. socal.) 15 juev. 22.30 h. Pa lau Recital poético. Carolina Colom, Lluís Torrau, Guillem d'Efak. 17 sób. 19 h. Palau Orquesta Sinfónica de Barcelona. Dir.: Antonoo de Almeodo. Jost Tordesillas, pianista. Obres de Gli nka, Khatchaturian, Tchoiko~ky. 18 dom. li h. Palau Orfeó lauda te. Dir.: Angel Co!omer del Ramera. Condones Novl· deños. 18.30 h. Palau Coral Sa nt Jordi. l'Esquitx. Solistes. Orquesto de Cómoro. Cobla BOl· celono. Dir.: Oriol Martorell. Victoria , J. A. Ma rt í, A. Ros Marbà. 17.30 h. Santuari o Pompeyo ccEI Pesebre en lo canción papular». Escolonío y copillo del Sontuoro Conjunto de Cómoro y órgono. (Audiciones Sacres.) 26 lun. 12 h. Palau l ' Esqui tx - l ' Esqu ellerinc - El Virolet. Concoones de Novidod. 18.15 h. Orfeó Català. Dir. lluís M. Millet. Tradicional Concoerto de Sant Esteve. GUIA MUS ICAL Temporada 1966/67. 8 de diciembre de 1966. Núm. 9 _ Edición de 4.000 ejemplores. Editada por <<Palau de !o Música Catalana» - Depor.tomento de Publicidod. NOTA IMPORTANTE: Lo redocción de GUIA MUSICAL publicaré en esta sección Jo noticio de tocb los conciertos que se celebren en Barcelona. Rogomos a los orgonizodores el envio de progromas Y cuontos noticies creen interesontes paro su inserción en estos pÓginos. :h [214] - HASTA lA UlTIMA NOTA Su musrca favorita, tal como fué interpretada. Desde el tocadiscos portatil hasta la mas completa cadena de alta fidelidad. SONI DO ESTEREOFONICO Discoteca moderna y clasica . electrost~ticos . Altavoces yelectrodim\micos Amplificadores transistorizados (solid state} Laboratorio Hi-Fi. lnstalaciones a la medida . ACOUSTECH UNIVERSITY SOUND THORENS etc. .:,~~!~~~~~~~~~ desde 1.865 I"Bpida, s. a. Rambla de Cataluña 7 y 9 Tel. 231 26 07 w ert he im ---------- - -- ---- EXPoSICION NAVIDEÑA DE NOVEDADES durante el mes de diciembre (2151 23 Un regalo para él floïd en su nueva presentadón de lujo. reune las dos mefores cualldades de un presente d istinguido: e l valor útil d e s uconte nldo,la belleza de s u presentaclón. Se rec•be con placer y es un placer el usarlo. Para después del afeitado FLOIO " AFTER - SHA· VE ". Para la h•g•ene del ca· bello HAUGROQUINA FLOID " HAIR- TONIC ". Para d•st•ngUirse de los de· més FLOIO "EAU DE COLOGNE" Todo en sus catidades lnternac•onales I OritJAa K&nM, a. A. •